ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וחמישים-ושמונה של הכנסת השבע-עשרה, 2008-07-15 00:00

קולט אביטל: חברי הכנסת, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, י"ב בתמוז התשס"ח, 15 ביולי 2008.

קולט אביטל: הודעה למזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט, על-פי סעיף 121 לתקנון הכנסת, בדבר חלוקת הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 46), התשס"ח–2007.

נאזם בדר: עוד אודיע

נאזם בדר: כם כי חברי הכנסת דב חנין, מוחמד ברכה וחנא סוייד מבקשים להסיר את שמם מהצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (ביטול הקמתו של בית-סוהר בניהול פרטי), התשס"ח–2008 – פ/3763.

נאזם בדר: כמו כן, חברת הכנסת שלי יחימוביץ מבקשת להסיר את שמה מהצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – הגנה על חושפי שחיתות), התשס”ח–2008 – פ/3533/17.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: הנושא הראשון על סדר-היום: נאומים בני דקה.

קולט אביטל: חברי הכנסת שמעוניינים לנאום, נא להצביע באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית, שתקבע את סדר הדוברים.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני יותר מ-20 שנה נשפטו שלושה עצירים ערבים מהיישוב סח'נין בצפון באשמת רצח הנער דני כץ.

טלב אלסאנע: האווירה היתה מאוד מתלהמת, אווירה קשה.

טלב אלסאנע: כולנו יכולים להבין – סערת רגשות בגין פגיעה בקטין.

טלב אלסאנע: אבל אותה סערת רגשות – הקורבנות שלה היו אותם צעירים שלא זכו למשפט הוגן.

טלב אלסאנע: לאורך כל הזמן הם טענו שהם חפים מפשע.

טלב אלסאנע: בית-המשפט, שר המשפטים והיועץ המשפטי, וגם נשיא בית-המשפט העליון, הגיעו למסקנה שיש מקום למשפט חוזר – וזה לא מתרחש מדי יום ביומו.

טלב אלסאנע: במהלך המשפט החוזר הם שוחררו והתחתנו והקימו משפחות.

טלב אלסאנע: נשיא המדינה, שמעון פרס, קצב את עונשם ל-30–35 שנים והתנהגותם היתה למופת.

טלב אלסאנע: בשבוע שעבר היתה אמורה להתקיים – או התקיימה, בעצם – ועדת שחרורים כדי לדון בקציבת עונשם וזכותם לשליש.

טלב אלסאנע: השופט שדן הזמין את משפחתו של דני כץ, השתמש גם בעניין של הרגשות כדי להעניש אותם שנית.

טלב אלסאנע: הוועדה דחתה את בקשתם לקיצור תקופת העונש.

טלב אלסאנע: לדעתי הם היו פעמיים קורבנות של האווירה.

טלב אלסאנע: אחרי שהם ריצו תקופה כל כך ממושכת הגיע הזמן לעשות צדק, כדי לאפשר להם לצאת לחופשי, כדי לנהל את חייהם, אחרי תקופה כל כך ממושכת בבית-הסוהר.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת משה שרוני.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

דב חנין: לאחרונה פרסם משרד הפנים הודעה על הכוונה לשנות את גבול מעלה-אדומים, כך שההתנחלות הזו תורחב ותכלול גם את ההתנחלות קידר וגם את השטחים הנרחבים שבין שתי ההתנחלויות.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, מדובר בצעד נוסף להרחבת שטח השיפוט של מעלה-אדומים ולקביעת עובדות בשטח שעלולות לסכל כל אפשרות להסדר שלום עם הפלסטינים.

דב חנין: הדבר הזה סותר לחלוטין את התחייבויותיה השונות של מדינת ישראל כלפי הקהילה הבין-לאומית.

דב חנין: יש בכך גם הפרה של ההתחייבות של הממשלה כלפי הציבור הישראלי בכל יוזמות ההתכנסות למיניהן.

דב חנין: לכן, גברתי היושבת-ראש, זוהי דוגמה נוספת לכפל שבו הממשלה הזו מתאפיינת: פער עצום בין דיבורי שלום לבין מעשי התנחלויות בהיקף מאוד גדול.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: חבר הכנסת שרוני, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת אלדד.

משה שרוני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קרוב ל-40 יום שובתים על יד משרדי הרווחה נכי ישראל.

משה שרוני: לא יכול להיות שאף אחד – לא שר הרווחה, לא שר האוצר, אף שר – לא רוצים לשבת אתם ולדון אתם בנושא, והנושא כאוב.

משה שרוני: לא יכול להיות שהוצאות רכב, שלא עודכנו כבר קרוב לעשר שנים – כשאנחנו יודעים שמחירי הדלק עלו במידה משמעותית – לא לבוא לקראת הנכים.

משה שרוני: אני חושב שתעודת עניות היא לשר הרווחה, שמתעלם מכל הנושא.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: אני לא יכולה לדבר בשמו של שר הרווחה, אבל אני יודעת שהוא ישב עם נציגות הנכים, ואני גם יודעת להגיד לך שכן מתנהל משא-ומתן אתם.

קולט אביטל: הטענה שלהם היא צודקת, כמובן, ולפחות למען הפרוטוקול, השר כן ישב אתם.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, תודה, חברי הכנסת, השבוע התבשרנו כי חברנו חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי הסתובב במסדרונות ועידת הים התיכון של סרקוזי ולא היה ברור, לפחות לא לעיתונאים, אם הוא ייצג שם את כנסת ישראל או את הרשות הפלסטינית.

שלי יחימוביץ': הוא הצליח לעשות את מה שראש הממשלה ניסה לעשות ולא הצליח.

אריה אלדד: זה שלא ברור את מי הוא מייצג, את ישראל או את הרשות, זה לא חדש.

אריה אלדד: גם בתקופה שהוא היה יועצו של ערפאת, הנאמנות לא היתה ברורה.

אריה אלדד: אבל זה שראש ממשלת ישראל, תמורת צל צלו של סיכוי לנגוע בשרוול של אסד, היה מוכן למחול על הפגיעה בישראל ולקבל את העובדה שמארגני הכנס מזמינים גם את ראש המדינה בישראל, את ראש הממשלה בישראל, וגם נציגות של מיעוט לאומי – זה פחות או יותר כאילו נשיא ישראל היה מזמין את מלך ספרד וגם את ראש מחתרת אט"א, שדורשת עצמאות לחבל הבסקים.

אריה אלדד: אני סבור שראוי היה שראש הממשלה ימחה באופן פורמלי על הפגיעה בישראל.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אני בטוחה שגם אתה מסכים שחבר הכנסת טיבי לא מייצג פה שום מחתרת.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאלי, ואחריו – חבר הכנסת כהן.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לסכם יום מיוחד שקיימנו בכנסת, יום הוקרה לכבוד 40 שנות עלייה של יהודי גרוזיה.

אברהם מיכאלי: אני מודה לכנסת, מודה לכל חברי הכנסת והשרים שהגיעו לאירוע, גם בוועדת העלייה והקליטה וגם באודיטוריום לאחר מכן.

אברהם מיכאלי: אנחנו כעם ישראל, עם עשיר בתרבויות, בתרומות, במובן החיובי של עושר תרבותי, ויהודי גרוזיה תרמו את חלקם לפסיפס הזה של עם ישראל במשך מאות שנים ובעלייה החדשה ב-40 השנה האחרונות.

אברהם מיכאלי: היום ציינו את העלייה הראשונה של שלושת האחים הרבנים מיכאלשווילי מגרוזיה, סמוך למלחמת ששת הימים.

אברהם מיכאלי: כמובן, ציינו גם את עניין 18 המשפחות, המכתב המפורסם, שעורר הדים גדולים בעולם.

אברהם מיכאלי: אני חושב שמגיע שנדע, נכיר ונוקיר את התרומה הזו של העלייה הזו, יחד עם העליות האחרות של עם ישראל.

אברהם מיכאלי: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת זיו.

יעקב כהן: כבוד היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, התפרסם שבקופת האוצר לא מרגישים את המשבר הכלכלי ובמחצית הראשונה של 2008 נותר עודף של 6 מיליארדי ש"ח, לעומת גירעון מתוכנן של 7.5 מיליארדים.

יעקב כהן: סך ההכנסות במחצית השנה – 118 מיליארד, יותר מהצפי.

יעקב כהן: לעומת זאת, המשרד הוציא פחות מהתקציב המיועד.

יעקב כהן: אני שואל ותמה, איך יכול להיות שבתקופה כזו שקשה לחלק גדול מאזרחי ישראל, נשארות יתרות בקופת המדינה ולא נותנים לאזרחים שום פיצוי על ההתייקרויות.

יעקב כהן: הבטיחו שיקימו ועדה בראשות שר התמ"ת, ועדיין לא נעשה מאומה.

יעקב כהן: לא החזירו קצבאות של הילדים, לא החזירו את מענקי הדיור שגזלו מהאזרחים, לאזרחים אין כסף.

יעקב כהן: אני לא מדבר על רכישת דירה; אפילו לשלם שכירות ולרכוש מוצרים בסיסיים.

יעקב כהן: והמדינה מתעטפת עם יתרות ומחפשת לפרוע חובות ישנים.

יעקב כהן: זה לא יכול להימשך, זו אטימות.

יעקב כהן: אני תמה על שתיקתם של חברי הכנסת חברי הקואליציה.

יעקב כהן: חברי הכנסת, הנוהל שבאוצר נשארות יתרות והאזרחים נשארים עם מצוקות וגירעונות – זו אכזריות וזה לא מובן.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת זיו, ואחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת בהיינה.

יצחק זיו: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אנחנו שוב צריכים לחזור על הדבר הנורא של שחיקת הפנסיה.

יצחק זיו: לא יכול להיות שחלק מכספי הפנסיה נמצא במניות.

יצחק זיו: כאשר השוק עולה הם לא מקבלים יותר, אבל כשהוא יורד, יש סכנה שהפנסיה תתחיל לרדת.

יצחק זיו: לא ייתכן ששנים היו איגרות חוב מיועדות, ששמרו על הפנסיה, וברגע שזה עבר לקופת המדינה, לאוצר, שהוא היום שולט – הוא מהמר על הפנסיה של הגמלאים במניות.

יצחק זיו: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת בהיינה, בבקשה.

מזור בהיינה: גברתי, תודה רבה, חברי הכנסת, במרכז קליטה לוד מתגוררים עולים חדשים.

מזור בהיינה: כמקובל, בשביל להיקלט בארץ-ישראל נדרש זמן סביר – כדי לעבור את כל הליכי הקליטה, אולפן, יהדות.

מזור בהיינה: בשבועיים הללו הטלפונים שלנו ושל העוזרים במשרד לא מפסיקים לצלצל, כי הם התבקשו לעזוב את מרכזי הקליטה בדחיפות ולמצוא להם מקומות מגורים.

מזור בהיינה: אני יודע להגיד לכם, כעולה חדש: תוך שנה לא ניתן ללמוד לאן לצאת, איך לצאת, איפה לקנות, איפה לעבוד ולאילו מקומות כדאי לעבור; הדברים קשים מאוד.

מזור בהיינה: לצערי הרב הגורמים, במקרה הזה משרד הקליטה והסוכנות, החליטו לפנות את האנשים על כורחם, לכפות עליהם את הפינוי, ומבחינת הגורמים לא אכפת להם לאן העולים האלה יפנו.

מזור בהיינה: מדובר על עולים חדשים שבמשך שנה הצליחו להיקלט בצורה טובה.

מזור בהיינה: אני פונה מפה לשר הקליטה.

מזור בהיינה: דבר ראשון, אני מאחל לו שיהיה לו מברוכ בעבודה; שילך לשמוע את העולים החדשים שלא יודעים מה יהיה אתם מחר – צריך לעצור את פינוים מייד, לטפל בהם ולתת להם זמן סביר על מנת שיוכלו להתארגן.

מזור בהיינה: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בזה תם נושא הנאומים בני דקה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשעת שאלות עם שר המשפטים.

קולט אביטל: אני מזמינה את שר המשפטים דניאל פרידמן להשיב על שאלות של חברי הכנסת, לפי הרשימה שבידינו.

קולט אביטל: לאחר מכן תהיה הזדמנות להשיב על עשר שאלות נוספות.

קולט אביטל: אני מבקשת שמי שמעוניין להירשם לשאלות נוספות, לפי הרשימה שנמצאת על השולחן, נא להצביע ולהירשם לעשר השאלות הנוספות.

קולט אביטל: אדוני השר, ברשותך, אני אקרא קודם כול לאלה שנמצאים.

קולט אביטל: ראשון השואלים – חבר הכנסת סעיד נפאע.

קולט אביטל: אחריו – חברת הכנסת יחימוביץ.

קולט אביטל: בבקשה.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, שאלתי, כבוד השר: בחוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים קבוע שערכאה ראשונה וערעורים יורכבו משלושה בכל ערכאה.

סעיד נפאע: זה עשרות שנים, עובר ל-1933, פחת המספר הזה – תוצאה של פטירת אלה שכיהנו ומאז לא אוישו המשרות – עד כדי כך שבכל התקופה הזו כיהן קאדי אחד בערכאה ראשונה, תוך כדי ניגוד עניינים בתיקים רבים.

סעיד נפאע: בנקודה הזו, אם יורשה לי להרחיב בכמה מלים.

סעיד נפאע: מדובר בעדה עם מספר אנשים די מצומצם.

סעיד נפאע: כאשר יושב קאדי אחד, למעשה הוא בקשר כמעט הדוק עם חלקים רחבים מאוד בתוך העדה.

סעיד נפאע: יסכים אתי כבוד השר שהנושאים הנדונים שם רגישים כל כך, עד שאם איזה צד מבקש לממש זכות כל כך אלמנטרית של פסילת שופט, הוא לא יכול לעשות את זה.

סעיד נפאע: לפיכך שאלתי היא, מה עשה או עושה או מתכוון לעשות משרדך בנדון?

סעיד נפאע: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה.

דניאל פרידמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, במערכת בתי-הדין הדרוזיים מכהנים כיום שלושה קאדים מד'הב, לא אחד – שניים בבית-הדין הדרוזי לערעורים ואחד בבית-הדין הדרוזי בערכאה ראשונה.

דניאל פרידמן: הקאדים האמורים מונו לכהונתם בשנת 2002.

דניאל פרידמן: קודם לכן אכן כיהן קאדי אחד בלבד במערכת בתי-הדין.

דניאל פרידמן: נוסף עליהם יש תקן לבית-דין דתי דרוזי בערכאה ראשונה.

דניאל פרידמן: לעניין זה זומנה הוועדה למינוי קאדים מד'הב והיא תתכנס בסוף חודש זה כדי לדון בסדרי הבחירה לשם איוש המשרה הנוספת.

דניאל פרידמן: סעיף 8 לחוק בתי-הדין הדרוזיים קובע כדלקמן: בית-הדין ידון בשלושה, אולם אם מספר הקאדים מד'הב המכהנים בו פחות משלושה או שנבצר משניים מהם למלא את תפקידם, רשאי בית-הדין לדון באחד.

דניאל פרידמן: בית-הדין לערעורים ידון בשלושה, אולם אם מספר הקאדים המכהנים בו יפחת משלושה וכו', רשאי בית-הדין לערעורים לדון בשניים.

דניאל פרידמן: לאור האמור, דיונים בהרכבים הנוכחיים הם דבר אפשרי.

דניאל פרידמן: כאמור, אנחנו מתכוונים לזמן ישיבה בסוף החודש כדי לקבוע את סדרי הבחירה לשם איוש משרה נוספת.

דניאל פרידמן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני שר המשפטים, אני מבקשת לשאול בנוגע להנחייתו של החשב הכללי באוצר בדבר כניסתו לתוקף של חוק העסקת עובדים באמצעות קבלני כוח-אדם.

שלי יחימוביץ': אני מתייחסת לחוזר שפרסם החשב הכללי ביום 10 ביוני 2008.

שלי יחימוביץ': שאלתי היא: האם בכוונתך לבטל את ההנחיה של החשב הכללי, אשר בפועל מנחה את משרדי הממשלה שלא לקיים את חוק חברות כוח-אדם, או לחלופין הוא מציע למשרדי הממשלה להפר אותו באמצעים עוקפים, פיקטיביים, על גבול הלא-חוקיות?

שלי יחימוביץ': האם בכוונתך לקבוע הנחיות חדשות התואמות את רוח החוק?

שלי יחימוביץ': מה בכוונתך לעשות כדי למנוע את פיטוריהם הבלתי-חוקיים של אלפי עובדים משירות המדינה, לנוכח הכוונה שלא לקיים ואפילו להפר את חוק חברות כוח-אדם?

שלי יחימוביץ': תודה.

דניאל פרידמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, לפני כשבועיים, כלומר ביום 29 ביוני 2008, התקבלה בלשכת היועץ המשפטי לממשלה פנייתה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ בנושא כניסתו לתוקף של סעיף 12(א) לחוק העסקת עובדים באמצעות קבלני כוח-אדם.

דניאל פרידמן: בפנייה היא מבקשת מן היועץ המשפטי לממשלה לבטל את חוזר החשב הכללי מיום 10 ביוני.

דניאל פרידמן: מטרתו של החוזר האמור היא להנחות את משרדי הממשלה ואת יחידות הסמך להיערך מבעוד מועד ליישום החוק על-פי לוח זמנים הנובע ממנו.

דניאל פרידמן: ביום 2 ביולי השיבה לשכת היועץ המשפטי לממשלה לחברת הכנסת יחימוביץ כי הפנייה הועברה להתייחסות הגורמים הרלוונטיים במשרד המשפטים.

דניאל פרידמן: בימים אלה הנושא נבדק בידי הגורמים הרלוונטיים במשרד המשפטים, בין היתר מול משרד החשב הכללי במשרד האוצר.

דניאל פרידמן: ראוי לציין כי באופן מסורתי משרד המשפטים מלווה את החקיקה בנושא עובדי הקבלן ועובדי השירותים מתוך הכרה שעובדי הקבלן ועובדי השירותים משתייכים לקבוצת עובדים חלשה וראויה להגנה.

דניאל פרידמן: חולשתם של עובדי הקבלן ועובדי השירותים מחייבת, לגישת המשרד, הסדרה מיוחדת, ואכן, בשנה האחרונה נדונות בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות הצעות חוק פרטיות וממשלתיות המבקשות להסדיר את התחום.

דניאל פרידמן: המשרד מברך על מגמה זו ומקווה שהיא תוביל לשיפור משמעותי.

דניאל פרידמן: זו התשובה כפי שהוכנה.

דניאל פרידמן: אני מאוד מקווה שהבדיקה בלשכת היועץ המשפטי תסתיים, ואם אכן יימצא שהחוזר איננו עומד בדרישות החוק, אני מתאר לעצמי שהיועץ המשפטי יוציא הנחיה מתאימה.

דניאל פרידמן: לעצם העניין, אני חושב שחברת הכנסת יחימוביץ יודעת שבעבר תמכתי כמעט תמיד – אינני יודע אם תמיד או כמעט תמיד – בחקיקה שבאה לחזק את מעמדם של עובדי קבלן.

דניאל פרידמן: אני באמת חושב שהמצב לגביהם הוא במקרים רבים בלתי נסבל וצריך להביא להרחבה ניכרת של זכויותיהם, ועד כמה שאפשר לקרב אותם לזכויות העובדים הקבועים במערכת, בוודאי כאשר מדובר בעובדים שאינם עובדים זמניים אלא עובדים שבמשך תקופה ארוכה עובדים אצל קבלן ולא מתקבלים לעבודה קבועה בגוף שמעסיק את הקבלן.

דניאל פרידמן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאלתו של חבר הכנסת אמנון כהן.

קולט אביטל: יעלה אותה במקומו חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, דוח מבקר המדינה לשנת 2005 חשף מינוי קרובים ללא מכרז וקבלת מתמחים ללא נוהל מסודר בבתי-המשפט בישראל.

יעקב מרגי: דוח המבקר מאשר את תחושתם הקשה של בוגרי הפקולטות למשפטים שאין תחרות הוגנת.

יעקב מרגי: כל זאת, למרות ההמלצות של צוות שהוקם במשרד המשפטים לבדיקת הנושא.

יעקב מרגי: ברצונו של חבר הכנסת אמנון כהן לשאול: האם הוכנו נהלים ברורים לתיקון הליקויים?

יעקב מרגי: האם תוקנו הליקויים?

יעקב מרגי: היכן מתפרסמים התקנים הפנויים?

יעקב מרגי: האם בכל זאת יש העדפה כזאת או אחרת ומדוע?

דניאל פרידמן: באורח כללי אני אומר שהמצב שופר במידה ניכרת בהשוואה למה שהיה.

דניאל פרידמן: אני אקרא את התשובה שהוכנה: קרבת משפחה –- במערכת בתי-המשפט מיושמת מדיניות נוקשה לגבי אי-עסקת קרובי משפחה במערכת.

דניאל פרידמן: מנהל בתי-המשפט קבע בנוהל כללים להעסקת קרובי משפחה – בנוהל מיום 3 בדצמבר 2007.

דניאל פרידמן: מטרת הנוהל להסדיר את נושא העסקת קרובי משפחה במערכת בתי-המשפט ולצמצם תופעה זו ככל האפשר.

דניאל פרידמן: הנוהל חל על כל מכרז שיוצא על-ידי הנהלת בתי-המשפט ועל כל מועמד המעוניין לעבוד בשירות המערכת.

דניאל פרידמן: נוסף על כך, הנהלת בתי-המשפט פועלת בהתאם לכללים של נציבות שירות המדינה – כללי שירות המדינה (מינויים) (סייגים בקרבת משפחה), משנת 2007.

דניאל פרידמן: הגדרת הקרבה המשפחתית הן בנוהל מנהל בתי-המשפט והן בכללי הנציבות היא רחבה וכוללת בן-זוג או בת-זוג, לרבות ידועים בציבור, הורה, הורה הורה, בן, בת, אח, אחות, גיס, גיסה, דוד, דודה, אחיין, אחיינית, חותן, חותנת, חם, חמות, חתן, כלה, נכד, נכדה, לרבות קרבה משפחתית חורגת או שנוצרת עקב אימוץ.

דניאל פרידמן: כל אימת שמדובר בקרוב משפחה תיבחן העסקת העובד על-ידי נציב שירות המדינה, ובמקרים חריגים גם על-ידי מנהל בתי-המשפט או מי שמונה על-ידו לשם כך, מתוך התחשבות, בין היתר, בגורמים האלה: תפקידו של קרוב המשפחה המועסק במערכת; התפקיד המיועד למועמד; מספר קרובי המשפחה של המועמד במערכת; זיקת התפקיד המיועד למועמד לתפקיד קרוב המשפחה המועסק במערכת; אם התפקיד המוצע הוא באותו מחוז; טיב מערכת היחסים בין הקרובים; טעמים מפורטים שיפורטו על-ידי המועמד.

דניאל פרידמן: ביחס למתמחים, הנחיית מנהל בתי-המשפט מיום 1 באפריל 2007 מסדירה את אופן קבלת המתמחים למערכת.

דניאל פרידמן: ההנחיה מסדירה את דרך קליטת המתמחים במערכת תוך איזון בין צרכיה הייחודיים מול הנחיצות בהליך שוויוני, הוגן וראוי.

דניאל פרידמן: מודעות בדבר משרות התמחות פנויות מופצות ביחידות ההשמה במוסדות להשכלה גבוהה ובבתי-הספר למשפטים.

דניאל פרידמן: כל שופט מחויב לראיין לפחות חמישה מועמדים מן הפונים להתמחות בבית-המשפט או המחוז בטרם יחליט על בחירת מתמחה.

דניאל פרידמן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת סלומינסקי – אינו נוכח, ולכן אנחנו עוברים לשאלתו של חבר הכנסת ריבלין.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, תרצה לשאול את שאלתך?

ראובן ריבלין: – – –

קולט אביטל: אם כך, חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דניאל פרידמן: אני מבין שסוכם שהתשובה לחבר הכנסת דב חנין תינתן בכתב.

דב חנין: – – –

קולט אביטל: אם כך, אתה מוותר על השאלה הזאת.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, נחזור אליך?

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר המשפטים, מהי מערכת היחסים הראויה, לפי השקפתך, אדוני השר, בין הכנסת, כנציג בלעדי של הריבון, לבין המערכת המשפטית?

ראובן ריבלין: מהו קו הגבול שבין הגבלת כוחה של הרשות השופטת והצבת גדר בפני זליגתה לתחומי הסמכות של רשויות אחרות, ובין שמירה – הייתי אומר שמירה קפדנית – על עצמאותה השיפוטית ויכולתה האפקטיבית של הרשות המשפטית-השיפוטית לעשות צדק?

ראובן ריבלין: תודה, אדוני.

קולט אביטל: השר, בבקשה.

דניאל פרידמן: גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, חבר הכנסת ריבלין, לשאלה שני חלקים, ואתייחס קודם כול לעניין העצמאות השיפוטית.

דניאל פרידמן: אני חושב שהעצמאות השיפוטית מובטחת בישראל בצורה רחבה עד כמה שאפשר.

דניאל פרידמן: למעשה, שופט מתמנה לכל ימי חייו, ואולי ליתר דיוק עד גיל הפרישה לפנסיה.

דניאל פרידמן: לגופים פוליטיים אין אפשרות להדיח אותו.

דניאל פרידמן: הוא מוגן בצורה הרחבה ביותר, והייתי אומר שיש למערכת מידה רבה מאוד של עצמאות, עד כמה שניתן לתאר.

דניאל פרידמן: מובן שיש שאלות תקציביות או שאלות מינהליות אחדות, שבהן יש לרשויות אחרות מה לומר, כולל נניח שאלות של משכורות שופטים, שהן מידי הכנסת, וכדומה.

דניאל פרידמן: אבל בסך הכול אני חושב שמבחינת מידת העצמאות יש למערכת עצמאות רבה ביותר.

דניאל פרידמן: מובן שיש שאלות של עלייה בדרגה וכו', שבהן גם לגופים שמחוץ למערכת בוועדה לבחירת שופטים יש השפעה כזו או אחרת.

דניאל פרידמן: השאלה הראשונה, שהיא השאלה המורכבת, בדבר מערכת היחסים הראויה בין הכנסת כגוף המחוקק לבין בית-המשפט או בתי-המשפט כגופים הפוסקים, היא שאלה מורכבת מאוד ושאלה שבוודאי מחייבת הרצאה ארוכה, שלא אוכל לשאתה במלואה, ואתייחס רק לנקודות אחדות.

דניאל פרידמן: קודם כול, הייתי אומר שבתי-המשפט הם הגוף השולט שליטה מוחלטת על מה שנקרא הכרעה בסכסוכים – הכרעה בסכסוכים בין אזרחים לבין עצמם, בין אזרחים לבין המדינה ובתביעות של המדינה כלפי אזרחים, בין תביעות אזרחיות ובין תביעות פליליות.

דניאל פרידמן: ההכרעה שלהם היא ההכרעה המחייבת.

דניאל פרידמן: אין לכנסת זכות להתערב בהכרעה ספציפית שניתנה בעניין קונקרטי.

דניאל פרידמן: מובן שאם בהזדמנות או במהלך קביעת האחריות או חוסר האחריות בסכסוך הספציפי בית-המשפט קובע הלכה, הרי ההלכה שנקבעה, כאשר מדובר בבית-המשפט העליון, הופכת לחלק מהדין, ובמובן הזה יש פה אלמנט חקיקתי – אבל זו הלכה שהכנסת מוסמכת לבטל אותה.

דניאל פרידמן: בעניין הזה לא יכול להיות כל ספק, כי הכנסת היא הגוף המחוקק.

דניאל פרידמן: הייתי אומר שהעניין הזה הסתבך עקב שני גורמים.

דניאל פרידמן: הגורם האחד הוא הנטייה או הנכונות של בית-המשפט, בעיקר בג"ץ, לפסוק בעניינים שאינם בגדר סכסוך קונקרטי בין אזרחים או בין אזרח לבין המדינה, אלא הם עניין של מדיניות או עניין של הכרעות שלטוניות כלליות, בין שאלה נושאי צבא וביטחון ובין שאלה נושאים אחרים, בעילות שונות, שהלכו והתרחבו.

דניאל פרידמן: כאן אין בעצם פסיקה בסוגיה של סכסוך קונקרטי, אלא יש מין בקרה כללית על הממשל.

דניאל פרידמן: היבט נוסף של הסוגיה, שהוא חריף עוד יותר, הוא השימוש בחוקי-היסוד, כאשר בית-המשפט פירש את חוקי-היסוד כהוראות חקיקה, אף שההוראות האלה אינן מוגדרות כחוקה אלא כחוקי-יסוד.

דניאל פרידמן: הם פורשו כהוראות חקיקה מדרגה גבוהה יותר, ולכן כמקנות ברירה או אפשרות לבית-המשפט לבטל דברי חקיקה אחרים של הכנסת, אם לדעת בית-המשפט דבר החקיקה איננו עולה בקנה אחד עם חוק-היסוד.

דניאל פרידמן: לכן, כאן אנחנו עוסקים כבר בפרשנות חוק-היסוד.

דניאל פרידמן: ברגע שבית-המשפט מפרש חוק-יסוד, הפירוש עצמו מקבל רמה של חוק-יסוד.

דניאל פרידמן: במובן הזה הוא ממשיך לחייב כאילו הוא חוק-יסוד.

דניאל פרידמן: עם זאת, יש לכנסת אפשרות להתערב או לתקן את ההחלטה, אם ההחלטה הזאת איננה נראית לה, אבל במקרה כזה תיקון כאמור צריך שייעשה אך ורק באמצעות חוק-יסוד.

דניאל פרידמן: אבל, מן הצד האחר צריך לזכור שלמעשה חוקי-היסוד ניתנים לחקיקה בקלות יחסית.

דניאל פרידמן: כלומר, בדרך כלל, אין מגבלות מיוחדות על חקיקת חוקי-יסוד.

דניאל פרידמן: צריך רק לקרוא להם "חוק-יסוד" – אם כי, כמובן, ברגע שהם נושאים כותרת של "חוק-יסוד" יש לכנסת, בהליכים פנימיים, כל מיני כללים הנוגעים לכך וגם בהסכמים קואליציוניים יש לכך התייחסות.

דניאל פרידמן: באופן כללי, אני סבור שיש מקום להוראה כללית כלשהי למקרה שבו בית-המשפט מחליט לבטל חוק, ויש להקנות במקרה כזה לכנסת – – –

ראובן ריבלין: מדוע אדוני השר לא יוזם את חוק-יסוד: החקיקה, שבו ייקבעו במפורש הגבולות בין שתי הרשויות, על מנת שלא תזלוג אחת לרעותה, כמובן תוך שמירה והקפדה על ריבונותה או על הגדרתה של הכנסת כריבון יחיד?

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, תודה.

דניאל פרידמן: בשעתו הכנתי טיוטה של חוק-יסוד כזה, תזכיר, ואני חושב שזה אפילו פורסם כתזכיר.

דניאל פרידמן: אינני בטוח אם זה רק הופץ כתזכיר או אם זה לא הופץ כתזכיר, דומני שכן; אבל זה היה כדי להביא לחקיקה מהסוג הזה.

דניאל פרידמן: דרך אגב, התזכיר התייחס לשינוי בחוק-יסוד: השפיטה.

דניאל פרידמן: אבל זה כדי להביא לחקיקתו של החוק הזה, שמצד אחד כוונתו היתה לגבש, או לתת לגיטימציה לכוחו של בית-המשפט העליון לבטל חקיקה, ועם זה להכיר בכוחה של הכנסת להחזיר את החקיקה על כנה.

דניאל פרידמן: אבל כדי לחוקק את החוק, כלומר להעבירו משלב של תזכיר לשלב של חקיקה ממש, נוכח הסכמי הקואליציה, היה צורך בהשגת הסכמה של כל מרכיבי הקואליציה.

דניאל פרידמן: אבל הסכמה כזו לא הושגה.

דניאל פרידמן: זה המצב.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאלה הבאה.

קולט אביטל: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת את כללי המשחק.

קולט אביטל: השאלה היא במסגרת של דקה, ותשובתו של השר צריכה להיות במסגרת של דקתיים, ואין שאלות נוספות.

קולט אביטל: אני מבינה שלחבר הכנסת שמואל הלפרט יש שאלה ושמי שישאל אותה במקומו הוא חבר הכנסת יעקב כהן.

קולט אביטל: אדוני, בבקשה.

יעקב כהן: בעבר הגיש חבר הכנסת שמואל הלפרט הצעת חוק העוסקת ברישומן של מאות אלפי משפחות שרכושן ובתיהן לא רשומים בטאבו.

יעקב כהן: הצעת החוק באה לקבוע חובה לרשום את בתיהן בטאבו, מאחר שהתברר כי יש יותר מ-400,000 בתים שאינם רשומים.

יעקב כהן: הצעת חוק זו עברה קריאה טרומית והוכנה לקריאה ראשונה בוועדת הכספים.

יעקב כהן: לקראת ההצבעה בקריאה ראשונה סוכם כי חבר הכנסת הלפרט ינמק ותשובה והצבעה יתקיימו במועד אחר.

יעקב כהן: הסיבה: ועדת השרים לענייני חקיקה מתנגדת לחוק.

יעקב כהן: חבר הכנסת הלפרט שואל: מדוע מתנגד שר המשפטים, כיושב-ראש ועדת שרים לענייני חקיקה, לחוק כה חשוב, ומדוע הוא מונע מחוק זה להמשיך ולעבור בקריאה ראשונה?

דניאל פרידמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק מבקשת לשנות את ההסדרים הקבועים בחוק המכר (דירות) ולהוסיף הסדרים חדשים בעניינים הנוגעים לרישום דירות בטאבו ולעניינים נוספים.

דניאל פרידמן: ועדת השרים לחקיקה התנגדה להצעת החוק, בעיקר מכיוון שבימים אלה כבר נדונה בכנסת הצעת חוק ממשלתית, מס' 263, המטפלת באותם עניינים שבהם עוסקת הצעת החוק הפרטית.

דניאל פרידמן: הצעת החוק הממשלתית עברה בקריאה ראשונה, ונדונה בוועדת הכספים של הכנסת, והיא קובעת הסדרים מאוזנים יותר.

דניאל פרידמן: מאחר שהשאלה מתייחסת בעיקר לעניין החובה לרישום הזכויות בטאבו, אתייחס בעיקר לנושא זה, אף-על-פי שבהצעות החוק הממשלתית והפרטית נדונים עוד כמה נושאים.

דניאל פרידמן: הצעת החוק הפרטית מבקשת לקבוע כי המוכר יחויב לרשום את הבית המשותף תוך 12 חודש מיום רישום האיחוד והחלוקה או מיום מסירת הדירה לקונה.

דניאל פרידמן: בעניין זה קובעת הצעת החוק הממשלתית כי על המוכר מוטלת החובה לגרום לרישום הבית לא יאוחר מתשעה חודשים ממועד הרישום של החלוקה או ממועד העמדת הדירה לרשות הקונה, לפי המאוחר.

דניאל פרידמן: הצעת החוק הממשלתית נסמכת על דוח ועדה בין-משרדית לרישום זכויות במקרקעין ועל החלטת ממשלה שאימצה את המלצות הוועדה.

דניאל פרידמן: בנסיבות אלה המלצנו לתמוך בהסדר הקבוע בהצעת החוק הממשלתית.

דניאל פרידמן: אציין כי ההסדר המובא בהצעת החוק הפרטית איננו ברור, ולעתים איננו ישים.

דניאל פרידמן: במקרה שבו נמסרת הדירה לקונה אולם התוכנית לאיחוד החלקה טרם נמסרה, אין משמעות להטלת חובה על הקבלן, כיוון שעדיין לא ניתן לרשום את הבית כמשותף.

דניאל פרידמן: יש כאן עוד הסברים אחדים ביחס להוראות ההצעה הפרטית.

דניאל פרידמן: כאמור, יש הצעת חוק ממשלתית בעניין הזה, ואנחנו תומכים בהצעה הזאת.

דניאל פרידמן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאלתו של חבר הכנסת אריה אלדד.

קולט אביטל: לאחריה – שאלתו של חבר הכנסת רביץ.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, מהאיגרא רמא של יחסי הרשות המחוקקת והרשות השופטת לבירא עמיקתא של מח"ש – המחלקה לחקירות שוטרים.

אריה אלדד: הניסיון האישי שלי, וגם של חברי כנסת אחרים שפנו אל מח"ש, הוא ניסיון רע.

אריה אלדד: האמון הציבורי במחלקה לחקירות שוטרים הולך ויורד.

אריה אלדד: התחושות נעות ממחלקה שסובלת מחוסר יעילות אנוש עד למחלקה שעוסקת בטיוח חקירות שוטרים.

אריה אלדד: מה בכוונת השר לעשות כדי לשפר את תפקוד המחלקה לחקירות שוטרים, אשר נמצאת במשרדך ותחת אחריותך?

דניאל פרידמן: אני אומר תחילה את התשובה שהוכנה במשרד, ואחר כך אני אוסיף מלים אחדות.

דניאל פרידמן: ההערה של עוזר פרקליט המדינה אומרת, שהוא מתקשה להבין את הקביעות בדבר אובדן האמון הציבורי.

דניאל פרידמן: הביקורת היא כללית מדי ולא ממוקדת באירועים מיוחדים כדי שעל-פיה יהיה אפשר להעריך את תפקודה של המחלקה.

דניאל פרידמן: קיימת סכנה שאמירות כלליות כאלה ייצרו אווירה של ביקורת בלי שתהיה להן קונקרטיזציה או התייחסות ספציפית.

דניאל פרידמן: מכל מקום, פרקליט המדינה מביע את אמונו המלא במחלקה לחקירות שוטרים.

דניאל פרידמן: עם זאת, אין הוא מקל ראש בחשיבות של ביקורת עניינית, העוסקת בכלל יחידות המערכת, לרבות המחלקה לחקירות שוטרים.

דניאל פרידמן: במקרים המתאימים, כאשר התלונות או הביקורת נראות לכאורה ממשיות, הוא אף יוזם בעצמו בדיקת עומק לבירור העובדות ולהסקת מסקנות.

דניאל פרידמן: נאמר שראוי להתייחס למצבים ספציפיים יותר מאשר להתייחס באופן כללי.

דניאל פרידמן: מה שאני אומר הוא הדבר הזה: אני חושב שדבר אחד שצריך להיעשות, וזה הפרדה בין אנשי היחידה הזאת, אנשי מח"ש, לבין המשטרה.

דניאל פרידמן: אחת הבעיות שהתעוררו בעבר היא השאלה מנין המחלקה הזאת לוקחת חוקרים.

דניאל פרידמן: היא היתה לוקחת אותם מהמשטרה, ובמקרים רבים הם היו צריכים לחזור למשטרה.

דניאל פרידמן: כאן היה חשש שאנשים האלה, שחושבים על עתידם ועל כך שהם אמורים לחזור למשטרה, ייזהרו בביקורת או בנקיטת צעדים נגד הגוף שאליו הם אמורים לחזור בעוד פרק זמן, ואז אולי יבואו אתם חשבון.

דניאל פרידמן: אני חושב שצעד אחד שדרוש, ואני אשתדל לחזק אותו ולפעול בכיוון הזה, הוא הבטחה שהחוקרים אכן יהיו עצמאיים ולא תהיה להם תלות במשטרה מהיום שהם נכנסים למח"ש, ונוסף על כך, אם אפשר – לגייס חוקרים ממקורות חיצוניים.

דניאל פרידמן: זה דבר אחד.

דניאל פרידמן: דבר שני, אני מסכים שכנראה יהיה צורך באיזו מערכת של בקרה שתבדוק מדגם כלשהו של מקרים כדי לראות כיצד המקרים האלה טופלו.

דניאל פרידמן: מובן שבמקרים מסוימים הדברים מגיעים לבית-המשפט.

דניאל פרידמן: צריך לדעת שבכמה מקרים מח"ש העמידה שוטרים לדין, והשוטרים גם הורשעו.

דניאל פרידמן: השאלה היא, אם הדבר הזה נעשה בכל המקרים שהיה ראוי לעשות את זה, ואם הדבר הזה נעשה גם נגד הדרגים שצריך היה לפעול נגדם.

דניאל פרידמן: כאמור, אני מקווה לבחון אפשרות טובה יותר לבקרה על היחידה הזאת, ובכלל זה הנקודה הראשונה שציינתי – הבטחת הניתוק בין היחידה לבין המשטרה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלתו של חבר הכנסת הרב רביץ, בבקשה.

קולט אביטל: לאחריו – חבר הכנסת גפני.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר פרופסור פרידמן, אתה הודעת בשעתו כי אתה מתכוון לחוקק חוק-יסוד שישלול מבג"ץ את היכולת לקבוע עמדה לגבי חוק האזרחות.

אברהם רביץ: גם נאמר בתקשורת שאתה נסוגת מההצעה הזאת, שהיא בעיני מאוד ראויה.

אברהם רביץ: אני רוצה לציין, גברתי היושבת-ראש, ברשותך, שאנשים כמו פרופסור אמנון רובינשטיין, שהיה מראשי מרצ, כתבו ודיברו – גם כאן מעל בימת הכנסת וגם בכל מקום אחר – וידעו לעשות את הנפקא מינה בין עקרון השוויון לאזרחי המדינה לעקרון השבות או זכות הכניסה אל המדינה.

אברהם רביץ: אותו דבר כתבה לפני ימים אחדים פרופסור רות גביזון, שהיתה ממארגני האגודה לזכויות האזרח.

אברהם רביץ: לכן, יש לדעת לעשות לפעמים נפקא מינות – הבדלים בין דבר לדבר – ועדיין לא לפגוע בעקרון השוויון.

אברהם רביץ: הדבר הזה נעשה במדינות נאורות כמו הולנד ובעוד מדינות, ובפרט בארצות-הברית, כמובן.

אברהם רביץ: מדוע ייגרע חלקנו, שאנחנו פה לא נוכל לשמר את האופי שלנו, את התרבות שלנו, את הדת שלנו בחיים הכלליים של המדינה, בלי לפגוע בעקרון השוויון של האזרחים האחרים במדינה?

אברהם רביץ: מדוע נסוגת, אדוני?

אברהם רביץ: זה חוק טוב.

דניאל פרידמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת רביץ, קודם כול, לא נסוגתי.

דניאל פרידמן: ההצעה עדיין שרירה וקיימת.

דניאל פרידמן: כפי שאתה יודע וכפי שחברי כנסת אחרים יודעים, כל הצעת חוק שאני מעלה ושיש בה הגבלה של ההתערבות השיפוטית של בג"ץ בתחומים מסוימים, איננה עוברת לגמרי בשקט.

דניאל פרידמן: הדברים האלה והרפורמות למיניהן הם כמו תרופה, וצריך לקחת אותם במינונים מתאימים, בזמנים המתאימים.

דניאל פרידמן: צריך לראות מתי ניתן יהיה לבלוע את המינון הזה, ואיך ניתן יהיה להתקדם בו.

דניאל פרידמן: זו תשובתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר המשפטים, השאלה שביקשתי לשאול היא, מדוע מצבם הפיזי של בתי-הדין הרבניים הוא כה ירוד – למשל זה של בית-הדין בירושלים ואחרים, כולל בית-הדין הגדול?

משה גפני: מה מתכון השר לעשות כדי להשוות את מצבם הפיזי של בתי-הדין הרבניים לזה של בתי-המשפט?

משה גפני: את זה הכנתי בשאלה, כיוון שנאמר לנו שאם בתי-הדין הרבניים יעברו למשרד המשפטים, מצבם הפיזי יהיה שווה לזה של בתי-המשפט, ולא היא.

דניאל פרידמן: תודה רבה.

דניאל פרידמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת גפני, זה נכון שיש פער בין רמת המבנים של בתי-הדין הרבניים לרמת המבנים של בתי-המשפט.

דניאל פרידמן: לא הייתי אומר כל בתי-המשפט, כי מצבם של חלק מבתי-המשפט עדיין איננו טוב.

דניאל פרידמן: מצבם של חלק מבתי-המשפט הכלליים-האזרחיים הוא טוב הרבה יותר מזה של בתי-הדין הרבניים.

דניאל פרידמן: אכן, הפער הזה קיים.

דניאל פרידמן: עם זאת, בתקופה האחרונה אנחנו עושים מאמצים לשפר את המצב, למרות הבעיות התקציביות הידועות.

דניאל פרידמן: אחד הצעדים שנעשים היום הוא הפעולה להעביר את בית-הדין הרבני בחיפה למבנה גדול ומתאים יותר.

דניאל פרידמן: לגבי בית-הדין בירושלים – יש תוכנית לשכירת מבנה חדש לבית-הדין, והוא יהיה מוכן בעוד כשנתיים.

דניאל פרידמן: התהליכים האלה לוקחים זמן.

דניאל פרידמן: לפני ימים אחדים קיימתי ישיבה עם הנהלת בתי-הדין במטרה לקדם את נושא הבנייה ואת האפשרויות, בגדר מה שניתן לעשות.

דניאל פרידמן: בטווח הקצר מדובר בעניין של בנייה.

דניאל פרידמן: הועלתה גם שאלה, האם ניתן, או האם יש פוטנציאל של תרומה לבית-הדין הרבני הגדול לערעורים בירושלים, ולגבי התרומות למוסדות ממשלתיים – בוודאי לגבי בתי-דין או בתי-משפט, יש שאלות עקרוניות.

דניאל פרידמן: עם זאת, אמרת שאם תימצא תרומה, אני חושב שההתייחסות לתרומה שכזאת, שאומרים שיש סיכוי טוב להשיג אותה – היחס צריך להיות שווה או זהה ליחס שהיה לתרומה לבית-המשפט העליון בירושלים, שנבנה בעצם בכספי תרומות.

דניאל פרידמן: בשעתו פעלתי לאישור תרומה נוספת לצורך תחזוקה.

דניאל פרידמן: גם כאן, עקרונית, אם הדבר הזה יימצא, אני אתמוך בזה.

דניאל פרידמן: העניין נמצא כרגע בטיפול, זה טיפול שייקח זמן, ואני מקווה שבמשך הזמן נגיע לשיפור במבנים של בתי-הדין הרבניים.

קולט אביטל: תודה רבה, השאלה האחרונה – של חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, תודה, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה ביום שלישי, ג' תמוז התשס"ז, להעביר את הצעת חוק שיפוט בתי-הדין הרבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – סמכות שיפוט בהסכמה בעניין אזרחים וסמכות נלווית) לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: מטרתה של הצעת חוק זו היא לעגן בחוק את סמכותם של בתי-הדין הרבניים לדון, בהסכמת הצדדים, בענייני ממון, וכן לעגן בחוק את סמכותם הנלווית של בתי-הדין הרבניים לדון בסכסוכים שנתגלעו בקשר לפסקי-דין שניתנו בהם.

יעקב מרגי: ברצוני לשאול: מדוע לא תקודם הצעת חוק חשובה זו על-ידך וכן בוועדת החוקה, כפי שהוחלט?

יעקב מרגי: יש לציין כי לצורך יישום החוק לא תידרש תוספת תקציב, הואיל והצעת החוק מעגנת בחקיקה את הפרקטיקה הקיימת ממילא בבתי-הדין הרבניים.

דניאל פרידמן: הצעת החוק נמצאת בוועדת החוקה, ולכן היא בשליטת ועדה של הכנסת ולא בשליטת משרד המשפטים.

משה גפני: אבל יושב-ראש הוועדה נמצא בשליטתך.

קולט אביטל: נו, באמת.

דניאל פרידמן: אני מצטער לומר לך שזה לא כך.

דניאל פרידמן: הייתי מאוד שמח לו זה היה.

יעקב מרגי: – – –

דניאל פרידמן: עם זה, אני רוצה לומר לכם שיש עם הצעת החוק הזאת – אינני יודע בדיוק באיזה נוסח מדובר, בשעתו היה נוסח שדובר עליו בממשלה – יש אתה קשיים לא מעטים, בעיקר בגלל החשש של ארגוני נשים שבא לידי ביטוי, שהעברת הסמכות או הרחבת הסמכות של בתי-הדין הרבניים תשמש אמצעי ללחוץ על נשים להסכים, במסגרת דיון בגט או בהקשר של דיון בגט, לוותר על זכויות רכושיות, וזה חשש שאי-אפשר לשלול אותו.

משה גפני: – – –

קולט אביטל: אני מצטערת.

יעקב מרגי: אנחנו מוכנים – – –

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי, תשאיר בבקשה לשר.

דניאל פרידמן: החשש הזה קיים, וחקיקה כזאת צריכה להבטיח שהחשש הזה לא יתקיים עוד.

דניאל פרידמן: אגב, לא היתה מניעה לאפשר לבתי-הדין הרבניים לפעול בסמכות של בוררים.

דניאל פרידמן: בעיה חמורה יותר היא הבעיה של סמכות שיפוט, והחשש של ארגוני הנשים, שלצערי אינני יכול לשלול – – –

יעקב מרגי: זו האמת, החשש מארגוני נשים – – –

דניאל פרידמן: אני לא יכול לשלול אותו.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי, ביקשת לשאול שאלה נוספת.

קולט אביטל: אתה מעוניין?

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לעשר השאלות הנוספות שלא היו כלולות בשאלות שהוגשו לשר, אבל לפי הכללים הן חייבות להיות בהתאם לרשימה שקיבלתם, שנמצאת לפניכם.

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ – בדיוק יצאה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי, רצית לשאול את השר שאלה נוספת במסגרת הנושאים שאושרו?

יעקב מרגי: מוותר.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני השר, שאלתי היא המשך ישיר לשאלתו של חבר הכנסת אלדד בנוגע למחלקה לחקירות שוטרים.

דב חנין: אדוני השר התייחס לצורך להפריד בין המחלקה לחקירות שוטרים לבין המשטרה, אבל במצב היחסים שקיים בין המשטרה לבין מערכת התביעה יכול להיות שיש גם צורך להפריד בין המחלקה לחקירות שוטרים לבין מערכת התביעה.

דב חנין: יכול להיות שיש צורך לשקול הקמת יחידה עצמאית שאיננה חלק ממערך התביעה ואיננה חלק ממערך המשטרה, שעוסקת בחקירה ובבירור של תלונות על שוטרים ובגיבושן לכדי המלצות, ואחר כך ההמלצות יכולות להגיע למערכת התביעה.

דב חנין: איך הרעיון הזה נראה לאדוני השר, והאם יש משהו שבדעת אדוני לעשות גם בכיוון הזה?

דניאל פרידמן: זה רעיון שראוי לבחון אותו.

דניאל פרידמן: באורח כללי, זו שאלה שנוגעת למבנה משרד המשפטים ולאפשרויות של שינויים במערך שקיים בו.

דניאל פרידמן: למעשה, התביעה והייעוץ ומח"ש מרוכזים פחות או יותר במקום אחד, בגוש אחד, וכל ניסיון להתמודד עם נושא הריכוז של כל המערך הזה נתקל בטענה שפוגעים בשלטון החוק וכו' – כל הטענות מהסוג הזה שנתקלים בהן, ולכן הבעיה איננה פשוטה.

דניאל פרידמן: בסך הכול יש צורך באיזה שינוי בעניין הזה.

דניאל פרידמן: אני חושב על הדרך ומה ניתן לעשות, אבל כרגע אין לי תשובה נחרצת בעניין.

דניאל פרידמן: יש גם שאלות שאולי הן שאלות נלוות, למשל, אני מבין שיש הצעת חוק של חבר הכנסת אלדד בעניין הפרדה בין הייעוץ המשפטי לתביעה, ואולי גם זה קשור בזה, ואז השאלה היא מה יהיה המיקום של מח"ש.

דניאל פרידמן: כל השאלות האלה הן שאלות כבדות מאוד, במכלול אחד, והן תצטרכנה להיבחן בעתיד.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת ריבלין.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, הפרסומים האחרונים בעקבות התפטרותו-עזיבתו של השופט שלי טימן לדעתי מעוררים דאגות גדולות במערכת המשפט.

אברהם מיכאלי: אנחנו מקשרים דבר לעוד דבר ועוד דבר, אדוני השר, ואנחנו צוברים בתקופה האחרונה כותרות על ליקויים כאלה ואחרים במערכת.

אברהם מיכאלי: מי שהיום מפרסם דברים כאלה נגד המערכת כנראה שם את ראשו על – לא יודע, איומים של כאלה או אחרים.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, איך אפשר למתוח ביקורת בונה או ביקורת עניינית במדינת ישראל?

אברהם מיכאלי: אתה, אדוני, כשר המשפטים, מותקף על כל יוזמה חיובית או עניינית שאתה מעלה.

אברהם מיכאלי: איך אפשר לנהל כך מערכת, אדוני?

דניאל פרידמן: ראשית, אני משתדל להביא את הצעותי למרות דברי הביקורת כאשר הביקורת לא מוצדקת.

דניאל פרידמן: כאשר הביקורת מוצדקת מותר להתחשב בה.

דניאל פרידמן: את הצעותי אני מעלה.

דניאל פרידמן: בכל זאת, יש במערכת נציב – כרגע נציבה.

דניאל פרידמן: בקרוב היא מסיימת את תפקידה ויהיה מישהו אחר – נציב קבילות השופטים, שבודק את התלונות השונות לגבי השופטים.

דניאל פרידמן: אבל כמובן, דובר לפני זמן על עצמאות מערכת השיפוט.

דניאל פרידמן: אנחנו רוצים בכל זאת לשמור על עצמאות מערכת השיפוט, ועם זאת לאפשר רפורמות כלשהן ותיקונים כלשהם.

דניאל פרידמן: אני מקווה שדברים אחדים ניתן יהיה לעשות, עד כמה שהדבר אפשרי.

דניאל פרידמן: אני בהחלט חושב שיש מקום לרפורמות שונות.

דניאל פרידמן: אני חושב שרפורמות אחדות נעשו וייעשו, ואני מקווה להמשיך בקו הזה.

דניאל פרידמן: אם תוגשנה הצעות אחרות לרפורמות או הצעות נוספות, כל הצעה תיבחן לגופה, אבל שוב, אני אומר – עם זה, אנחנו צריכים לשמור על עצמאות המערכת.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, בדעת עם הבריות, על-פי ההרגשה הציבורית, דם רע יש בין שר המשפטים למערכת השיפוטית בישראל; דם רע שמעכיר את האווירה בחברה הישראלית.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהיה ויכוח בשנים האחרונות בין בית זה לבין נשיא בית-המשפט העליון בדימוס אהרן ברק בקשר להגדרתו כאילו נפלה איזו מהפכה חוקתית, ולא היא.

ראובן ריבלין: הסברנו שמי שמכריז על מהפכה יוצר הפיכה.

ראובן ריבלין: אבל מסגרת הוויכוח, שהיה נוקב, היתה מסגרת, וידענו שעצמאות מערכת המשפט בישראל היא נר לרגלינו, ואני בטוח שהיא גם נר לרגליך.

ראובן ריבלין: איך אדוני מבקש מבחינתו להביא לסוף, בפני הציבור, את הפרשה הזאת, שפעמים רבות יורדת לרמה של ויכוח אישי במקום ויכוח מערכתי אמיתי של מיהו הריבון ומיהו נציגו, כי הריבון – ידוע לכולם שהוא הציבור בישראל, והנציג שלו היא הכנסת.

ראובן ריבלין: בית-המשפט העליון טען גם שהוא הנציג באופן ישיר, על-פי הפרסטיז'ה המוקנית לו.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, נא לקצר.

ראובן ריבלין: אני מסיים.

ראובן ריבלין: הייתי מבקש מאדוני לקחת את ההזדמנות הזאת שאנחנו כאן מקיימים דיון שהוא על המערכת שאדוני עומד בראשה ועל המערכת השיפוטית, שהפכה להיות לעומתית.

ראובן ריבלין: כיצד אדוני חושב שצריך להביא לסיום ויכוח, שהוא לא ויכוח ענייני, אלא ויכוח שבין משה וקורח?

דניאל פרידמן: כאשר מתנהל ויכוח בין שניים, צד אחד איננו שולט על הצד השני.

דניאל פרידמן: כאשר מדברים על העניין מבחינתי, אני עושה כמיטב יכולתי לשפר את המערכת ולחזק אותה.

דניאל פרידמן: אגב, יש לי תמיכה עצומה בתוך המערכת, בוודאי בבתי-משפט השלום ובבתי-המשפט המחוזיים.

דניאל פרידמן: אתם יודעים כולכם על המספר הגדול של השופטים שמונו בתקופת כהונתי, אתם יודעים על הקמת בית-המשפט החדש במחוז מרכז, אתם יודעים על שורה של פעילויות שאני עושה, כולל היום הופעה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, כדי לקדם חוק שיקל את הפרוצדורה, שיקל את ההליכים בבתי-המשפט, ועד כמה שניתן יקל את העומס.

דניאל פרידמן: אני מבין את זה כפעילות עניינית.

דניאל פרידמן: גם אם תבדוק את ההתבטאויות שלי, אני מקווה שברובן המכריע, אולי בכולן, הן התבטאויות, אם אפשר לומר, מתונות ועד כמה שניתן בנימוס.

דניאל פרידמן: אני אינני יכול למנוע התבטאויות חריפות מהצד השני.

דניאל פרידמן: אני מאוד מצטער על כך.

דניאל פרידמן: אני חושב שזה מאוד לא טוב ששופטים בדימוס של בית-המשפט העליון יוצאים בהכרזות, לפעמים אפילו מתלהמות, בוטות, שאינן במקום.

דניאל פרידמן: אני חושב שזה פוגע מאוד במערכת.

דניאל פרידמן: כי כשרואים שופטים מתבטאים בלשון כזאת, זה לא נראה טוב, זה פוגע בהם.

דניאל פרידמן: אבל אינני יכול למנוע את זה.

דניאל פרידמן: יש לי תחושה שבתקופה האחרונה יש קצת ירידה ברמת ההתבטאויות הזאת, אבל כמובן אין לי שום שליטה על כך ואין לי ודאות.

דניאל פרידמן: כל מה שאני יכול לעשות זה מצדי לנהוג בצורה עניינית ולעסוק בכל מקרה לגופו.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה, ואחרון השואלים יהיה חבר הכנסת גפני.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, בכל היישובים הערביים יש ריכוזי אוכלוסייה גדולים.

טלב אלסאנע: בגליל יש הערים סח'נין, עראבה, דיר-חנא, ואין אפילו בית-משפט שלום אחד; במשולש – טירה, טייבה, קלנסואה וג'לג'וליה.

טלב אלסאנע: השאלה הנשאלת: כאשר ליישובים היהודיים הסמוכים יש בתי-משפט, מדוע אין פריסה עניינית של בתי-המשפט, שתאפשר הקמת בתי-משפט ביישובים הערביים – או שיש החלטה לא להקים בתי-משפט ביישובים הערביים?

טלב אלסאנע: זאת השאלה הראשונה.

טלב אלסאנע: כבוד השר, שאלתי השנייה היא לגבי – – –

קולט אביטל: נדמה לי שאתה רשאי לשאול רק שאלה אחת.

טלב אלסאנע: זה בונוס, הערה.

קולט אביטל: השר מוכן לשאלה שנייה?

קולט אביטל: בבקשה.

טלב אלסאנע: לגבי השאלה השנייה – עכשיו אנחנו עדים לשחרור אסירים.

טלב אלסאנע: כידוע לך, קיים עניין האסירים הערבים שנדונו ונשפטו עוד לפני הסכמי אוסלו.

טלב אלסאנע: התקופות השתנו, הנסיבות השתנו.

קולט אביטל: סליחה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אנחנו מגבילים לשאלות שאושרו כאן.

קולט אביטל: צר לי, זה לא כלול.

טלב אלסאנע: אין שום בעיה, אני מקבל את ההערה.

טלב אלסאנע: תודה.

דניאל פרידמן: תודה.

דניאל פרידמן: אני רוצה לומר לך שבתקופת כהונתי מונו לא מעט שופטים בני מיעוטים למערכת המשפט.

דניאל פרידמן: גם משרד המשפטים מעסיק לא מעט בני מיעוטים, ואני מאוד תומך בשוויון בעניין הזה ובמתן הזדמנות שווה לבני המגזרים השונים, כולל בני מיעוטים – מוסלמים, נוצרים ודרוזים – להשתלב במערכות הממלכתיות, כולל במערכת השיפוט.

דניאל פרידמן: לגבי שאלתך הקונקרטית על הקמת בית-משפט באחד היישובים הערביים: כמובן, ישנם בתי-דין, בתי-הדין של העדות השונות, שנמצאים במקומות יישוב ערביים, אבל לגבי בתי-משפט כלליים ההערה והשאלה נכונות.

דניאל פרידמן: אני ביקשתי ממנהל בתי-המשפט – והוא הבטיח לי תשובה – לבחון את האפשרות של הקמת בית-משפט – הדבר הזה לא נעשה מיום קום המדינה ועד היום – לבדוק את האפשרות של הקמת בית-משפט באחד היישובים הערביים.

דניאל פרידמן: אני מחכה לתשובתו, אם אפשר, בזמן הקרוב.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אחרון השואלים, חבר הכנסת הרב גפני, בבקשה.

משה גפני: אני מבין, גברתי היושבת-ראש, שאני יכול לשאול רק שאלה מבין עשר השאלות בנושאים שהועלו.

קולט אביטל: מבין עשרת הנושאים.

משה גפני: הנושאים?

משה גפני: זאת אומרת שאם הייתי רוצה לשאול למה אין תקנות לחוק יועצי המס, אני לא יכול.

קולט אביטל: אמת ויציב.

משה גפני: אדוני שר המשפטים, אני לא אשאל למה אין עדיין תקנות לחוק יועצי המס, כי זה לא בעשרת הנושאים.

משה גפני: זה כבר כמה שנים.

קולט אביטל: כבר אמרת.

משה גפני: מה שאני מבקש לשאול, אדוני השר – היתה ישיבה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, שאתה השתתפת בה, אצל הרב הראשי, נשיא בית-הדין הרבני הגדול הרב עמאר, ושם אמרת בתשובה על שאלה, גם של יושב-ראש הוועדה וגם שלי, שאתה תסכים שחוק בתי-הדין הרבניים, לגבי הנושא הזה של הסכם ממוני – אם נוריד ממנו את הסעיף השני שנוגע לעגונות, לנשים, אתה תאשר את הבאת החוק הזה.

משה גפני: אנחנו הודענו שאנחנו מסכימים.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו עוסקים רק בסעיף אחד, והסעיף אומר שאם שני אנשים רוצים לדון דיני ממונות בהסכמה על-פי דין תורה, כשזאת מצוות דתם, הם מסכימים שניהם – לא גבר ואשה, אלא מדובר על שני בעלי דין שרוצים לדון בבית הדין הרבני על-פי דין תורה.

קולט אביטל: תודה רבה.

דניאל פרידמן: אם זה לא קשור בענייני נישואים וגירושים.

משה גפני: אבל את זה אמרנו.

משה גפני: אמרנו את זה בישיבה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה שהשתתפת בה.

משה גפני: אמרת שאם כך, אתה תדאג לכך שהממשלה תאשר את זה ואפשר להביא את זה.

קולט אביטל: זאת הרחבת סמכויות של בתי-דין.

משה גפני: אז מה יש?

משה גפני: הרי אני אדם דתי.

משה גפני: יש לי בעל דין בדין ממוני, ואנחנו שנינו רוצים לדון בבית-דין רבני.

משה גפני: מה רע בזה?

משה גפני: אנחנו מדינה דמוקרטית.

משה גפני: אני כבר שוכח שאנחנו מדינה יהודית.

משה גפני: מה רע בזה?

משה גפני: למה נגד?

דניאל פרידמן: תודה.

דניאל פרידמן: אני מוכרח להודות שאני לא זוכר בדיוק את הפרטים של הדברים שאני אמרתי.

דניאל פרידמן: מה שאני אמרתי, אני חושב, זה שאני תומך בעניין הזה שבתי-הדין יכולים לפעול כבוררים, זאת אומרת: הסמכות של בוררות.

דניאל פרידמן: בזה אני תומך.

דניאל פרידמן: אני אומר שאם מדובר על סמכות של בוררות – זה היה דומני גם בהסכם הקואליציוני – בזה אני תומך.

דניאל פרידמן: אם על זה מדובר ולא על דברים אחרים, בזה אני תומך.

משה גפני: על זה מדובר, ואתה אמרת שאתה תקדם את העניין הזה.

משה גפני: ההסכם הקואליציוני – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, שמענו.

קולט אביטל: תודה.

דניאל פרידמן: לא חשוב, עניין הבוררות מוסכם עלי.

דניאל פרידמן: אמרתי שעניין הבוררות מוסכם עלי.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: בזאת תמה שעת השאלות לשר.

קולט אביטל: אני רוצה להודות לך, אדוני השר.

דניאל פרידמן: תודה רבה.

דניאל פרידמן: [נספחות.

דניאל פרידמן: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט, על-פי סעיף 121 לתקנון הכנסת, בדבר חלוקת הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 46), התשס"ח–2007.

קולט אביטל: אני רוצה לקרוא לחבר הכנסת יצחק לוי, בשם או במקום יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על הצעת חוק שהשר היה שותף לה היום בוועדה, בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק לוי: אני אבקש את אישור הכנסת.

יצחק לוי: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט לפיצול הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 46), התשס"ח–2007, בהתאם להוראות סעיף 121 לתקנון הכנסת.

יצחק לוי: ביום ט' בכסלו התשס"ח, 19 בנובמבר 2007, קיבלה הכנסת את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 46), התשס"ח–2007, בקריאה הראשונה, והעבירה את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יצחק לוי: בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת, מציעה ועדת החוקה, חוק ומשפט להביא בפני הכנסת חלק מהצעת החוק האמורה, כך שבחלק הראשון שיובא בפני הכנסת ייכללו כל הנושאים בהצעת החוק למעט נושא מתן סמכויות שיפוט לרשמים בבתי-משפט, גם כאלה שאינם שופטים – נושא המצוי בתיקון המוצע לסעיף 85 לחוק בתי-המשפט, התשמ"ד–1984.

יצחק לוי: החלק הנותר, הכולל את ההסדר בעניין סמכויות שיפוט לרשמים בבתי-המשפט, יובא בפני הכנסת בנפרד.

יצחק לוי: אני רק מוסיף שלא סיימנו את הדיון בנושא הרשמים, ואין אנחנו רוצים לעכב את כל ההצעה, ולכן הוחלט היום להציע לכנסת להפריד את הסעיף הזה משאר ההצעה, כאשר את שאר ההצעה נוכל להביא כבר בתחילת השבוע הבא לקריאה שנייה ושלישית, ואת עניין הרשם – כאשר נסיים, נביא לקריאה שנייה ושלישית, אם זה מקובל על השר ועל הוועדה.

יצחק לוי: אנחנו מבקשים את אישור הכנסת להודעה הזאת.

יצחק לוי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני ישב, ואז נוכל לעבור להצבעה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט, על-פי סעיף 121, בדבר חלוקת הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 46).

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה – 14 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 46), התשס"ח–2007, נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט עברה.

קולט אביטל: [מס' כ/238; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 18501; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 10), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת הרב מלכיאור, להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 10), התשס"ח–2008, ביוזמת חברת הכנסת אסתרינה טרטמן ואנוכי, וקבוצה גדולה מאוד של חברי הכנסת, המובאת בתמיכת ממשלת ישראל.

מיכאל מלכיאור: החוק המוצע מסמיך את שר החינוך לקבוע לגבי מוסד חינוכי רשמי שהוא מוסד חינוך ממלכתי משלב.

מיכאל מלכיאור: במוסד כאמור יינתן חינוך שיכלול לימוד מקורות יהודיים בהיקף רחב ובאופן מעמיק, תוך שימת דגש על עיסוק בזהות יהודית ועל חינוך לערכי הסובלנות במורשת ישראל, ועל קיום חיים משותפים וברית ייעוד וגורל בין כל חלקי העם בישראל ובתפוצות.

מיכאל מלכיאור: קביעה של השר כאמור תיעשה לפי דרישה של שני-שלישים לפחות מהורי כלל התלמידים במוסד החינוך, ובמוסד שהוא יחיד ברשות חינוך מקומית – לפי דרישה של 90% מההורים כאמור, בהסכמת רוב הצוות הפדגוגי במוסד, ולאחר התייעצות עם רשות החינוך המקומית, והיא תיכנס לתוקפה כבר בשנת הלימודים שלאחר הדרישה, כדי לאפשר לתלמידים המעוניינים להירשם למוסד חינוך אחר לעשות כן.

מיכאל מלכיאור: השר יקבע הוראות לעניין תנאים להפיכת מוסד חינוך למוסד חינוך ממלכתי משלב.

מיכאל מלכיאור: מוסד כאמור לא ייקבע כמוסד היחיד שאליו זכאים להירשם תלמידים הגרים בקרבתו.

מיכאל מלכיאור: מוצע כי מוסד חינוך שהפך למוסד חינוך ממלכתי משלב יזכה לתוספת מימון מהמדינה בחמש השנים הראשונות לפעולתו כמוסד חינוך ממלכתי משלב לפי אמות מידה שיקבע השר לצורך הכשרה והשתלמויות לצוות הפדגוגי והטמעת תוכנית הלימודים.

מיכאל מלכיאור: עוד מוצע כי במוסד חינוך ממלכתי משלב יהיה רכז יהדות שיסייע בהטמעת תוכנית הלימודים בתחום לימודי היהדות, וילווה את העיסוק בזהות היהודית במוסד.

מיכאל מלכיאור: עוד מוצע להקים מועצה לחינוך ממלכתי משלב שחבריה ימונו על-ידי השר.

מיכאל מלכיאור: השר ייוועץ במועצה בעניין הפעלת סמכויותיו לגבי החינוך הממלכתי המשלב, לרבות בעניין קביעת תוכניות ההשלמה למוסדותיו.

מיכאל מלכיאור: לעניין רישום תלמידים למוסד חינוך ממלכתי משלב, מוצע לקבוע כי ניתן יהיה להירשם למוסד כאמור רק במקום שבו יאפשרו תקנות הרישום להירשם למוסד כזה.

מיכאל מלכיאור: תחילתו של החוק המוצע תהיה בתחילת שנת הלימודים התשס"ט, זאת אומרת, כבר בשנת הלימודים הקרובה, כך שמוסדות חינוך שהשר יקבע לגביהם שהם עומדים בתנאים שנקבעו בחוק, יוכלו להפוך בשנת הלימודים תש"ע למוסדות חינוך ממלכתי משלב.

מיכאל מלכיאור: ואולם, לפי הוראת המעבר המוצעת בסעיף 11, יהיה השר רשאי לקבוע לגבי מוסדות חינוך שכבר מקיימים תוכנית לימודים ואורח חיים קהילתיים ובתי-ספריים התואמים את ערכי החינוך הממלכתי המשלב, כי מוסדות אלה יהיו מוסדות חינוך ממלכתי משלב כבר בשנת הלימודים תשס"ט, ובלבד שמספר המוסדות כאמור בשנה הקרובה לא יעלה על שמונה.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אסתרינה, זה חוק שלך.

קריאה: – – –

מיכאל מלכיאור: כן, אבל היא לא תשכנע אותך, זה לא יעזור שום דבר.

אסתרינה טרטמן: תתפלא – – –

מיכאל מלכיאור: בסדר, אז תמשיכי.

מיכאל מלכיאור: כמו כן, הרחבת תחולת החוק תתבצע בהדרגה, לפי קביעת השר ובהסכמת שר האוצר.

מיכאל מלכיאור: כשהצגתי את החוק לקריאה טרומית אמרתי שמבחינתי יש מעט מאוד רגעים שאני מרגיש שאנחנו בבית הזה באמת יכולים להביא לשינוי פני החברה הישראלית, לשינוי פרדיגמה של החברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: עד עכשיו הלכנו בשני ראשים ובנינו חינוך ממלכתי כללי שלפי כל קני המידה ולפי כל הבדיקות וכל המחקר וכל שרי החינוך היה יותר ויותר נטול ערכים יהודים בסיסיים, ערכים ציוניים, והיה חסר לגמרי חיבור לשורשים ולמטרה של היותנו מדינה יהודית.

מיכאל מלכיאור: יותר ויותר הפכנו – פה אני קורא לזה מדינה דמוגרפית ומדינה דמוקרטית, ה"יהודית" הפך להיות עניין של דמוגרפיה ולא עניין שבמהות, שביסוד הקיום שלנו, שזה קודם כול היסוד החינוכי.

מיכאל מלכיאור: החיבור הזה של חינוך ממלכתי משלב, שמשלב בכל קנה מידה של החברה הישראלית אוכלוסיות שונות – גם אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים – שמשלב בין ערכי יהדות, הערכים המסורתיים של היהדות, לבין הערכים ההומניסטיים הכלליים – – –

ראובן ריבלין: בלי החוק הזה אי-אפשר להשיג את אותה מטרה?

ראובן ריבלין: מי מונע משרת החינוך או – – –

מיכאל מלכיאור: עובדה.

מיכאל מלכיאור: אתה יודע יותר טוב מרוב חברי הבית שמאז שהיתה למשל ועדת-שנהר, כל שרי החינוך, כולל אחד מהנוכחים, אמרו שהם יעשו את זה בלי חוק.

יצחק לוי: ועשו.

מיכאל מלכיאור: לא עשו.

יצחק לוי: עשו.

מיכאל מלכיאור: עובדה שהיום היה לנו, בדיוק עכשיו, מחקר – – –

יצחק לוי: היו שרי חינוך שלא עשו והיו שרי חינוך שעשו.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אז לא היית מספיק זמן שר החינוך, מה לעשות?

יצחק לוי: – – – ואני מקווה להשלים – – –

מיכאל מלכיאור: אז בסדר, כשנגיע לגשר הזה נעבור אותו.

מיכאל מלכיאור: אבל זה חשוב לי מאוד, חבר הכנסת ריבלין.

מיכאל מלכיאור: פה זה לא רק עניין של להכניס תוכנית לימודים.

מיכאל מלכיאור: פה אנחנו מדברים על שילוב עמוק – גם של אוכלוסיות שונות, גם של דתיים ושאינם דתיים – – –

ראובן ריבלין: החוק שאתה מדבר עליו פה מסמיך את השר אם ירצה בכך.

מיכאל מלכיאור: לא, לא ירצה בכך.

מיכאל מלכיאור: החוק מקנה זכויות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו אומנם לא קוראים לזה זרם, כי ביטלנו את הזרמים, אבל החוק קובע שתהיה מועצה, כמו שיש מועצת חמ"ד, שאחראית לחינוך הממלכתי-דתי, תהיה מועצה של החינוך הממלכתי היהודי המשלב.

מיכאל מלכיאור: אגב, בהצעת הממשלה יש גם תקציבים ייעודים שמשרד האוצר מוסיף כתקציבים תוספתיים למשרד החינוך כדי לבצע את זה.

מיכאל מלכיאור: החוק קובע את הזכויות שיש לבית-ספר שעובר להיות בית-ספר של חינוך משלב, ועובדה שעד עכשיו כל הניסיונות – ואני הייתי מעורב מאוד בניסיונות לעשות את הדבר – בסופו של דבר נתקלו בקיר אטום במשרד החינוך, ולא היה אפשר באמת להכניס את התכנים לבתי-הספר כדי לשנות את החברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: מאחר שאני מכיר את עמדתך, גם לגבי יהדותה של המדינה, וגם לגבי הציונות של המדינה, אז אתה היית צריך להיות הראשון שאומר: צריך את החוק הזה.

ראובן ריבלין: לא, החוק לא מחייב.

מיכאל מלכיאור: מחייב.

ראובן ריבלין: החוק מסמיך את השר לבוא ולשקול דבר כזה.

ראובן ריבלין: אם הדבר יכול לבוא כבקשה מבית-ספר ואז – – –

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: זה נכון שיכולים להיות שיקולים של מידת הפריסה ומספר בתי-הספר, אבל החוק קובע דברים מאוד ברורים.

מיכאל מלכיאור: אם השר פתאום יגיד: אני לא רוצה לאפשר לבתי-ספר לקיים, יש פה חוק שמחייב את זה.

מיכאל מלכיאור: זה לא חוק וולונטרי.

מיכאל מלכיאור: יש חוקים שמוסמכים, כמו בכל החוקים, ויכול להיות שאם השר מאוד יתנגד, מכול וכול, אז יכול להיות שהשר יכול לחנוק את החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: אבל החוק נותן לבית-ספר – לכל קהילה שרוצה להכניס חינוך יהודי משלב, החוק מסמיך פה וקובע שהשר חייב, אלא אם כן יש סיבות מרחיקות לכת.

מיכאל מלכיאור: אם זה בית-הספר היחיד בעיר ואין שום אפשרות אחרת, אז יש סיבות שלא לאפשר.

מיכאל מלכיאור: אבל לפי הנוסח של החוק, זה מחויב, זה קביעת דבר.

מיכאל מלכיאור: נפל דבר בישראל עם החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: לא תהיה אפשרות לאף שר – אלא אם כן הוא לגמרי יעוות את רצון המחוקק ואת שפת המחוקק; לא תהיה אפשרות להחזיר את הגלגל אחורה למה שהיה עד היום הזה.

מיכאל מלכיאור: לכן אני רוצה לבקש – אנחנו הצבענו בוועדה פה אחד, מכל המפלגות.

מיכאל מלכיאור: היתה הסתייגות דיבור של חבר הכנסת זבולון אורלב, אבל מאחר שהוא לא פה כרגע – הוא תמך בחוק, אני רוצה גם להעריך את זה.

מיכאל מלכיאור: הוא תמך בחוק מהיום הראשון, אבל זה אומר שאין הסתייגויות אחרות, ולכן אני מבקש מכל חברי הכנסת – – –

ראובן ריבלין: איך התקציב יעמוד מראש?

ראובן ריבלין: אני אצביע בעד, אין לי בעיה.

מיכאל מלכיאור: אני אספר לך אחר כך.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק יש הסתייגות של חבר הכנסת אורלב.

יצחק זיו: הוא לא נוכח.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 10) התשס"ח–2008, כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–11 – 14 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 14, אחד מתנגד, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה – התקבלה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית, כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 15 נגד – 1 נמנעים – אין חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 10), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 15, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 10), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מבקשים, היות שזה חוק מיוחד – חברת הכנסת אסתרינה טרטמן ואחר כך אני רוצים לומר כמה דברים.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת אסתרינה טרטמן, מציעת החוק, בבקשה.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, החוק הזה נולד מתוך צורך וצמא של השטח, של אזרחי ישראל – הצורך לחזור לחינוך ערכי, תרבותי, יהודי, ולא תחת מסגרת דתית דווקא; הצורך בחיזוק הקשר בין העם למורשת ולארץ, בלי לשלם תשלום עודף למסגרות חינוך ייחודיות שצצו וצמחו עם השנים.

אסתרינה טרטמן: ביום הזה, החוק הזה נחקק – החוק של הזרם המשלב, שמשלב חינוך ממלכתי עם חינוך בשימת דגש על ערכים יהודיים, על חיבור להיסטוריה, על התרבות היהודית ועל העשרה כללית שקשורה לעם ישראל ולעם היהודי.

אסתרינה טרטמן: על כך שהגענו לכאן אני רוצה לומר תודה.

אסתרינה טרטמן: אני רוצה להודות מקרב לב, בשמי ובשם עמיתי חבר הכנסת הרב מלכיאור, שהוא עמיתי לחקיקה, ליוזמה ולסיוע: תודתנו למזכיר הממשלה, לשרים שעסקו במלאכה ולנציגיהם; אני רוצה להודות לשרת החינוך, הגברת יולי תמיר, למנכ"ל משרדה ולצוות משרדה, ששיתפו פעולה שנתיים תמימות בניסיון לפרק את ההתנגדויות; אני מבקשת להודות לשר האוצר, השר רוני בר-און, למנכ"ל משרדו, לצוות המשרד ולעוסקים במלאכה; אני מבקשת להודות למנהלת ועדת החינוך, שטרחה להריץ ולהעלות את זה על סדר-היום – ליהודית ולצוות המשרד, וכמובן ליועצת המשפטית, מירב ישראלי, ששקדה בנועם על ניסוחים שיהיו מקובלים.

אסתרינה טרטמן: כמובן, תודה מיוחדת לעמיתי, שותפי ליוזמה ולחקיקה, לרב מיכאל מלכיאור, חבר הכנסת, שהוא גם יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, ששקד לילות כימים במסירות נפש, בניסיון כמעט לא יעלה על הדעת ולא ייאמן להגיע לכל מיני גורמים שיכולים להשפיע בדרך כזאת או אחרת, כדי לפרק התנגדויות, לפרק את המכשולים, להביא את היוזמה המבורכת הזאת ולהפוך אותה לחוק חשוב, ערכי, במדינת ישראל.

אסתרינה טרטמן: אני מקווה שאכן המטרה שהביאה אותנו ליזום את החוק הזה תתגשם, ונוכל להשיב את הגאווה ואת החינוך ואת הערכים היהודיים ולהפוך את זה לדרך חיים במדינת ישראל ולעם ישראל.

אסתרינה טרטמן: תודה לכם.

רונית תירוש: אפשר להוסיף אותי לפרוטוקול כתומכת בחוק?

יצחק זיו: לפרוטוקול?

רונית תירוש: כן.

יצחק זיו: לפרוטוקול, נא להוסיף.

מיכאל מלכיאור: קודם כול, בעצם זה שאמרת את זה עכשיו, זה כבר מוסיף את זה לפרוטוקול.

מיכאל מלכיאור: תודה לכם.

מיכאל מלכיאור: רק כמה מלים, כבוד היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אדוני כמובן לא משנה את ההצבעה.

מיכאל מלכיאור: כן, ברור.

מיכאל מלכיאור: ברשותכם, אני באמת רוצה להודות לאסתרינה, שמתחילת הכנסת הנוכחית באה אלי בדיבור ואחר כך במעשה של חקיקת החוק, ובאמת עשינו את זה יחד, מא' עד ת'.

מיכאל מלכיאור: אבל אני רוצה להגיד משהו מעבר לכך.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, אתה יודע?

מיכאל מלכיאור: לפעמים, ברגעים כאלה, כשיש חוקים היסטוריים, מותר גם קצת להזכיר את ההיסטוריה.

מיכאל מלכיאור: לפני כחמש שנים, מחנך שאני רואה בו את המודל של כל המחנכים במדינת ישראל, מנהל בית-הספר "רעות" בירושלים, ד"ר אריה גייגר, עשה כנס.

מיכאל מלכיאור: בכנס היה לנו שיח עמוק מאוד איך אנחנו יכולים לקחת את המודל של בית-הספר הנפלא הזה, שמחנכים בו לשילוב בכל קנה מידה של החברה הישראלית, ולהפוך את זה לפתרון לאומי למדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אז הצענו: אולי נלך על חקיקה, וגיבשנו נוסח, בכנס הזה של החקיקה, וזאת למעשה החקיקה שמאז ועד היום הזה מלווה אותנו.

מיכאל מלכיאור: הגענו עכשיו, עם כל ההסכמים, הפשרות והרעיונות שהתווספו מאז מגורמים שונים, עד הלום.

מיכאל מלכיאור: אני באמת רוצה, כדבר די נדיר, שאנחנו בדרך כלל לא עושים, להקדיש את החוק הזה לידידי ד"ר אריה גייגר, מחנך בכל קנה מידה של תיאוריה ושל מעשה, שעזר וליווה וילווה בעתיד, בעזרת השם, את הביצוע ואת הקיום של החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: הוא ובית-הספר שלו נמצאים אתנו היום, ואני באמת רוצה לאחל לכולם הצלחה בהמשך הדרך.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכולכם.

מיכאל מלכיאור: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/232).

מיכאל מלכיאור: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת החוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 85) (מטרות תוכנית מיתאר מקומית), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת שרה מרום-שלו וקבוצת חברי הכנסת.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת שרה מרום-שלו להציג את הצעת החוק.

שרה מרום שלו: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, מונחת לפניכם לאישור בקריאה ראשונה הצעת החוק המבקשת לתקן את סעיף 61 בחוק התכנון והבנייה.

שרה מרום שלו: הצעת החוק מציעה להוסיף למטרות של תוכנית מיתאר מקומית את ההדגשה שפיתוח הקרקע ייעשה ככל האפשר תוך הימנעות מפגיעה בערכי טבע, נוף ועצים, וכן – להוסיף את הקביעה שבין סוגי הקרקע שייעודם נקבע בתוכנית יש להקצות גם שטחי ציבור פתוחים, ובעיקר גנים וגינות.

שרה מרום שלו: למעשה, המטרה היא לשנות את החשיבה בכל הנוגע לשטחים פתוחים בתוך הערים ולהגיע למצב שבו מעמדם לא ייפול ממעמדם של צרכים ציבוריים אחרים, כגון בתי-ספר, בתי-כנסת והיכלי תרבות.

שרה מרום שלו: בבסיס הצעת החוק עומדת ההנחה שלכל אדם יש זכות ליהנות מגישה חופשית למרחבים פתוחים, לנוף ולמגע עם הטבע.

שרה מרום שלו: לשטחים ירוקים פתוחים יש חשיבות רבה מבחינות רבות: שימור משאבי טבע, שיפור איכות האוויר, הפחתת רעש וטמפרטורה, חיזוק הקשר לטבע, מקור מנוחה והתכנסות, העלאת ערך הדירות ועוד.

שרה מרום שלו: מדינת ישראל היא מדינה צפופה, ורוב תושביה גרים בערים.

שרה מרום שלו: הקצאת השטח הפתוח לנפש בישראל היא כ-7 מטרים רבועים בלבד, והיא נמוכה בהרבה מהקיים במדינות מערביות ומפותחות אחרות.

שרה מרום שלו: במרכזי הערים כבר אבדו שטחים ירוקים רבים כתוצאה ממדיניות התכנון בעבר, ואין בהן מספיק פארקים, גינות ציבוריות, חופים וטיילות.

שרה מרום שלו: לצערי, גם היום לא ניתן משקל מספק לעניין הזה, ותוכניות בינוי רבות מאיימות על מרקמי נוף וירק טבעיים.

שרה מרום שלו: חשוב לציין כי עניינים אלה זכו להתייחסות מפורטת בהחלטות ממשלה בעבר, אך לאלה אין היום עיגון בחקיקת המשנה, לכן רצוי שנושא זה יוזכר לפחות בין מטרותיה של תוכנית מיתאר מקומית.

שרה מרום שלו: בהצבעה הטרומית על הצעת החוק הסכמתי לחכות להצעת החוק הממשלתית בנושא, אך מאחר שזו טרם הוכנה – ובהסכמת משרד הפנים – החלטתי להמשיך ולקדם את הנושא.

שרה מרום שלו: חשוב שנשמור על המעט שנותר לנו.

שרה מרום שלו: על כן, אני מבקשת מכם לתמוך בהצעת החוק.

שרה מרום שלו: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת שרה מרום-שלו.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לדיון.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלחנן גלזר.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני כמובן תומך בחוק הזה.

אלחנן גלזר: אין חוק יותר חשוב מזה לטובת הגמלאים.

אלחנן גלזר: אנחנו פה לטובת הגמלאים, לכן אני מבקש מכל חברי הכנסת לתמוך בחוק הזה.

אלחנן גלזר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה שרוני.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה שרוני.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, אני חושב שהחוק של חברת הכנסת -שלו – אין יותר צודק מהחוק הזה.

משה שרוני: אנחנו צריכים לשמור על הירוק, על היופי ועל הסביבה הטובה ביותר, ואני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק של חברת הכנסת -שלו.

משה שרוני: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

חיים אורון: שרוני, מה היה אתמול?

חיים אורון: מי רימה אותך?

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

משה שרוני: שני שרים.

חיים אורון: מי?

יצחק זיו: סליחה, זה לא הנושא.

משה שרוני: חברת הכנסת בלילא, וגם השר שהיה מיועד, אפללו.

חיים אורון: הם הבטיחו לך שיהיה חוק ולא היה חוק?

משה שרוני: נכון.

קריאה: – – –

חיים אורון: לא, אני רוצה לשמוע שהם הבטיחו תמורת הצבעה, כסף.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – חבר הכנסת חיים אורון, אי-אפשר לעשות מהכנסת קומדיה עכשיו, עם כל הכבוד.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס לחוק.

ראובן ריבלין: מה זה?

ראובן ריבלין: מה פירוש הוא עושה קומדיה?

נסים זאב: בחוק המוצע יש – – –

ראובן ריבלין: הוא צועק וזועק על דבר שהיה איום ונורא.

ראובן ריבלין: איום ונורא, שפה קונים הצבעות.

ראובן ריבלין: הוא צועק ואתה אומר קומדיה?

ראובן ריבלין: אתמול היתה קומדיה, שהפכה להיות טרגדיה.

נסים זאב: בחוק המוצע, אדוני היושב-ראש, יש שני דגשים חשובים לכאורה, כאילו לא היו עד היום, והיום חברת הכנסת שרה – "כל אשר תאמר אליך שרה שמע בקולה", וכולנו מחויבים לשמוע בקולה, אבל הדברים היו מאז ומעולם.

נסים זאב: מה הם בעצם באים ואומרים?

נסים זאב: כאשר יש תוכנית מיתאר, צריך להביא בחשבון ככל האפשר הימנעות מפגיעה בערכי טבע, בעצים, בנוף.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, חברת הכנסת שרה מרום-שלו, שאם היינו כל הזמן מתחשבים רק בעצים – –

יצחק זיו: חברת הכנסת , בבקשה.

נסים זאב: – – אם היינו מתחשבים רק בטבע, אז לא היו בניינים בירושלים – –

יצחק זיו: חבר הכנסת גבאי.

נסים זאב: – – ולא היתה בנייה בירושלים.

נסים זאב: רבותי, למה בכל פעם שאני עולה אתם מפריעים?

נסים זאב: לא הבנתי.

נסים זאב: למה תמיד זה נופל עלי?

נסים זאב: הדבר השני, אדוני היושב-ראש, הדגש השני ששמה חברת הכנסת זה שימושי הקרקע – שיש להקצות שטחים ציבוריים פתוחים, ובעיקר שטחי גן, שחשיבותם לחיי התושבים רבה.

נסים זאב: חבר הכנסת גלזר, זה לאו דווקא לקשישים, יש גם ילדים שרוצים לשחק בגנים, אז לא כל דבר שייך לקשישים.

נסים זאב: גם אני רוצה לרדת לגן.

נסים זאב: אז לא לקחת כל הצעת חוק, בגלל שאתה בגיל – הייתי אומר, כחבר כנסת שלקח את הנושא, את היעד של הקשישים, כל דבר שייך רק לקשיש.

נסים זאב: הוא שייך גם לצעירים וגם לילדים שרוצים ליהנות.

נסים זאב: אני רק אומר.

נסים זאב: וזה חשוב מאוד – – –

אלחנן גלזר: – – –

משה שרוני: הוא יותר צעיר ממך.

נסים זאב: לא, זה לא קשור, תסלח לי.

נסים זאב: צריכים לעשות אחת ולתמיד הפרדה בין נושא שהיה – של קצבאות לקשישים או כל דבר אחר – לחיי איכות של כלל התושבים בעיר, ופה הצעת החוק נותנת איכות חיים לכלל התושבים בעיר.

נסים זאב: אני רק רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, ש-40%–60% הפרשה לצורכי ציבור – זה קיים בכל רשות מקומית.

נסים זאב: לעתים רחוקות, נדירות, הרשות מוותרת ולא לוקחת 40% אלא 30%–35%, ויש לה תנאים מסוימים – בתנאי שיהיו הפרשות כאלה ואחרות.

נסים זאב: זה מובא בחשבון, הנושא של כבישים, מדרכות, גנים, בתי-כנסת, בתי-ספר, ואז, כשמדובר בעיר צפופה וחנוקה כמו ירושלים, אני לא רואה איפה הגנים הציבוריים.

נסים זאב: חסרים פה הרבה גנים ציבוריים, מה גם שאנחנו הולכים עכשיו לבנייה רוויה ומגדלי הרים, ויש כבר תחרות איזה קבלן ואיזה יזם ינסה ויצליח, בכל זאת, לקבל במקום שש קומות – זה היה דבר סטנדרטי, בין ארבע לשש קומות בירושלים.

נסים זאב: היום זה כבר מתחיל משש עד 24, ואולי גם יותר.

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, לא יהיה מענה באמת רציני לאותם תושבים בנושא איכות החיים כאשר הבנייה – אין לה גבולות ואין חקיקה.

נסים זאב: הייתי אומר – – –

יצחק זיו: נא לסיים.

נסים זאב: לפחות לגבי ירושלים – להגביל את מספר הקומות, שזו איכות החיים העיקרית והרצינית ביותר.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, איפה חברת הכנסת מרום-שלו?

אופיר פינס-פז: תראי, אני הפכתי היום את עמדת הקואליציה בחוק שלך מנגד לבעד, אני חייב להודות שעשיתי את זה באמונה שלמה שהצעת הצעת חוק מצוינת ושההתנגדות של הממשלה לא היתה במקומה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד מדוע.

אופיר פינס-פז: יש כאן עניין שהוויכוח – זה דבר מדהים, חברי הכנסת; אני לא ידעתי את זה עד ששמעתי בוועדה, ואני לא בטוח שמישהו יודע: היום במצב החוקי, היום – בשכונה שיש בה אי-תנועה ששתלו בו דשא, אי-תנועה של 2 מטרים על 2 מטרים – אי-התנועה הזה מחושב כשטח ירוק.

אופיר פינס-פז: אי-תנועה.

אופיר פינס-פז: לא פארק, לא גן ציבורי.

אופיר פינס-פז: אי-תנועה, 4 מטרים על 3 מטרים עם דשא – אומרים לשכנים: חבר'ה, יש לכם שטח ירוק.

אופיר פינס-פז: זה לא היה בהצעת החוק המקורית של שרה, ואנחנו הכנסנו את זה, שהדבר הזה לא ייחשב כשטח ירוק שהעירייה צריכה לתת והיזמים צריכים לתת.

אופיר פינס-פז: על הרקע הזה פתאום הממשלה התנגדה להצעת החוק – היא תמכה בו בהתחלה, בקריאה הטרומית.

אופיר פינס-פז: ואני אומר לכם: אני לא מסכים שעל הרקע הזה תהיה התנגדות, כי הדבר הזה הוא צודק, וצריך לבוא לידי פתרון, ואי-אפשר להפוך כל אי-תנועה בשכונה לשטח ירוק.

אופיר פינס-פז: זה שיא הציניות שניתן להעלות על הדעת.

אופיר פינס-פז: לכן מדובר בהצעת חוק ראויה, הצעת חוק חשובה, ואני מאוד שמח ששכנעתי את הנהלת הקואליציה לתמוך בה.

אופיר פינס-פז: אני מתחייב לשרה שברגע שהמליאה תעביר את הצעת החוק היום בקריאה הראשונה, אני אתן לה עדיפות, כדי שתוכלי להשלים את החקיקה לפני צאת הכנסת לפגרה.

אופיר פינס-פז: תודה.

ראובן ריבלין: זה יפה שהיא עלתה על זה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 85) (מטרות תוכנית מיתאר מקומית), התשס"ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 85) (מטרות תוכנית מיתאר מקומית), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: הודעה למזכיר, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הכנסת (מספר הסגנים ליושב-ראש הכנסת בתקופת כהונתה של הכנסת השבע-עשרה), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכנסת.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 7) (חזקת הימלטות מן הדין וחזקת מסוכנות), התשס"ח–2008.

נאזם בדר: מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא:

נאזם בדר: הסכם בין ההסתדרות וארגוני המעסיקים המעניק למעסיק זכות לחדור לתיבת הדואר האלקטרונית של העובדים, הצעתה של חברת הכנסת זהבה גלאון.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה למזכיר.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/240).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק אזור התעשייה קיסריה (שיפוט וניהול), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת להציג את הצעת החוק.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כזכור, עברה בקריאה טרומית הצעת חוק לאיחוד קיסריה ואור-עקיבא.

אליהו גבאי: הצעת חוק זו עברה ב-32 קולות מול ארבעה חברי הכנסת, כך שזה ייצג את רוב יושבי הבית מכל גוני הקשת ומכל הסיעות.

אליהו גבאי: אני שמח שיש מודעות במדינת ישראל לצורך לאחד רשויות מקומיות קטנות, מה גם שמדובר בשתי רשויות שיכולות לתרום אחת לשנייה.

אליהו גבאי: אסור שבמדינת ישראל ייווצר מצב שרשות אחת, שהיא למעשה מתחם של מגוון כלכלי מיוחד במינו, תחיה בתנאים אחרים ותהיה מבודלת מיישוב אחר, בעל מאפיינים סוציו-אקונומיים אחרים.

אליהו גבאי: לכן, במדינת ישראל, כקולטת עלייה, שעושה מאמצים רבים כדי ליצור אינטגרציה חברתית, זה לא טוב מבחינה חברתית-ציבורית-לאומית שיהיו מתחמים שונים לאוכלוסיות.

אליהו גבאי: לכן ההצעה הזו באה גם לתמוך בדרישה מן העבר של משרד הפנים, שהציע לאחד רשויות קטנות שיש בהן פחות מ-10,000 נפש.

אליהו גבאי: אם אנחנו מאחדים רשויות מקומיות שהאוכלוסייה שלהן היא פחות מ-10,000 נפש, אנחנו מביאים גם לשיפור בשירות, אנחנו תורמים גם – היכולת המקצועית של היישוב תעלה, יהיה שיפור בתחום התכנון הפיזי, שוויוניות וכן הלאה.

אליהו גבאי: רבותי, הצעת החוק הזו עברה בקריאה טרומית, ובוועדת הפנים הוצע – יש התחייבות של ממשלת ישראל מול המינהלת של קיסריה; התחייבה ממשלת ישראל לברון לדחות את האיחוד ל-2022, כלומר, לא לבצע שינויים ברשות השיפוט של קיסריה בלי הסכמה של נציגי הברון.

אליהו גבאי: אבל הגענו כאן להסדר שיכול להשביע רצון באופן חלקי, ויכול להיות שיתרום רבות ליישוב אור-עקיבא, והוא שבשנת 2022 יהיה צירוף של אזור התעשייה בקיסריה לתחום השיפוט של אור-עקיבא.

אליהו גבאי: ואכן, אזור התעשייה הזה ינוהל במשותף, על-ידי אור-עקיבא, קיסריה, פרדס-חנה, גבעת-עדה, כרכור ובנימינה.

אליהו גבאי: היישובים האלה יחד ינהלו את אזור התעשייה.

אליהו גבאי: הם יגבו את הארנונות, יעבירו ליישוב אור-עקיבא, כך שההוצאות יתקזזו ויחולקו בצורה מסוימת, בהתאם לקביעתו של משרד הפנים.

אליהו גבאי: בינתיים, יועבר באופן קבוע סכום של 3.5 מיליוני דולרים, עד שנת 2022, לפעולות התרבות והחינוך באור-עקיבא וכן ליישובים שהוזכרו לפני כן, והחלוקה תהיה בתיאום עם מנכ"ל משרד הפנים.

אליהו גבאי: זה הסכם שהגענו אליו יחד – השר , השר שטרית, וכן זה הובא לוועדת הפנים של הכנסת.

אליהו גבאי: כמובן, גם תוקם בריכת שחייה ביישוב אור-עקיבא.

אליהו גבאי: אני שמח שהגענו להסכם הזה.

אליהו גבאי: זה יכול לתרום רבות שהתקציב הזה של 3.5 מיליונים ינוצל ברובו לאזור אור-עקיבא וישמש למטרות תרבות וחינוך.

אליהו גבאי: אני מקווה שבהסכם הזה נוכל להביא עוד יישובים שמשוועים או זקוקים להכנסות ולאזורי תעשייה שיצורפו אליהם, וגם נמצא דרך לעוד כמה מקומות כאלה בארץ, ליד אזורים של עיירות הפיתוח – נניח כמו קריית-מלאכי, שיש לידה אזור תעשייה של באר-טוביה, וכן עוד כמה מקומות כאלה, נניח בים-המלח – יש "מפעלי ים-המלח", לשתף בהכנסות יישובים כמו דימונה, כמו ערד.

אליהו גבאי: אני רוצה להודות לשרים אשר שיתפו פעולה ועזרו, ליושב-ראש ועדת הפנים וכמובן לשר , שתרם את תרומתו כאן.

אליהו גבאי: אומנם לא קיבלנו את כל מה שרצינו, לצרף גם את היישוב קיסריה, אבל לאחר שזה במהלך עד 2022, אז נמצא את הדרך, יכול להיות, גם לצרף את היישוב קיסריה לאזור השיפוט של אור-עקיבא.

אליהו גבאי: בינתיים הניהול וההכנסות יחולקו, ולאחר מכן, ב-2022, אזור התעשייה יצורף לאור-עקיבא.

אליהו גבאי: אני מקווה שלאחר התאריך גם תימצא הדרך כדי לצרף את היישוב קיסריה עם אור-עקיבא.

אליהו גבאי: אני מודה לאלה ששיתפו פעולה ושעזרו.

אליהו גבאי: אני מקווה שזו תהיה תרומה משמעותית ליישוב אור-עקיבא.

אליהו גבאי: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, אני בהחלט תומך בהצעת החוק.

נסים זאב: המדינה התחייבה שעד 2022 שטחי היישוב קיסריה לא ישויכו ולא יצורפו לתחומה של רשות מקומית כזאת או אחרת.

נסים זאב: היא תישאר תחום בפני עצמו.

נסים זאב: עכשיו אנחנו לא מדברים על צירוף היישובים, אלא על חלוקת המשאבים שיש, מכך שיש מפעלים שנותנים הרבה כספים לקיסריה.

נסים זאב: עד היום כל ההכנסות היו לקיסריה, כאשר אנחנו יודעים בדיוק מה יש לקיסריה.

נסים זאב: כך אנחנו מחלקים את העוגה לכמה יישובים, כמו פרדס-חנה–כרכור, בנימינה, גבעת-עדה, חוף-הכרמל וגם ג'סר-א-זרקא.

נסים זאב: בעצם יש כאן חמישה שותפים, שכל אחד מהם לוקח את חלקו.

נסים זאב: חבר הכנסת גבאי, כשאתה אומר שאנחנו מאחדים פה יישובים, הרי לא מאחדים פה שום יישוב.

נסים זאב: כל יישוב וכל מועצה נשארים בפני עצמם, לכל אחד ואחד מהם יש ראש רשות, אף אחד לא יוותר על כיסאו וכל אחד ירצה שהתחום השיפוטי שנקבע יישאר כפי שהיה עד היום.

נסים זאב: אף אחד לא מוכן לוותר אפילו על סנטימטר אחד.

אליהו גבאי: מדובר באזור התעשייה.

נסים זאב: הבנתי.

נסים זאב: מדובר רק על אזור התעשייה.

נסים זאב: דיברת קודם על איחוד יישובים, ולכן אני אומר שזה לא איחוד יישובים, אלא רק אזור התעשייה.

נסים זאב: אני מברך על כך.

נסים זאב: אני חושב שזה עושה צדק חברתי וכלכלי, כאשר משרד הפנים מוגבל בסיוע באופן שוטף ויש לו תנאים כדי לתת ולשפר רשות כזאת או אחרת.

נסים זאב: משרד הפנים דורש להעמיק את גביית הארנונה, שהגבייה תהיה יותר רצינית, יותר אחראית, אבל צריך לדעת אם יש מקורות לגבייה.

נסים זאב: כאן זה מקור הכנסה שיכול לעזור ולסייע לכולם.

נסים זאב: יישר כוח, חבר הכנסת גבאי, על הצעת החוק.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בהצעת החוק של חבר הכנסת גבאי עשינו כמה דברים שהם תקדימיים בכנסת.

אופיר פינס-פז: ראשית, זו הצעת חוק שהיו בה אלמנטים מאוד צודקים, כמו איחוד קיסריה ואור-עקיבא, אבל היתה בה גם בעייתיות רבה מאוד, כי אתם יודעים שאני מאוד-מאוד לא תומך באיחודים כפויים כשאין הבנה ואין הסכמה.

אופיר פינס-פז: תראו מה קרה עם האיחודים שנעשו בכוח, והיום אנחנו צריכים לפרק אותם.

אופיר פינס-פז: עשינו כמה דברים באופן תקדימי.

אופיר פינס-פז: קודם כול, החלטנו שכשה

אופיר פינס-פז: הסכם בין הממשלה לבין הברון דה-רוטשילד מסתיים, ב-2022, הוא לא יוארך.

אופיר פינס-פז: דבר אחר, החלטנו שב-2022, לא מחר, כל אזור התעשייה של קיסריה יעבור לאור-עקיבא.

אופיר פינס-פז: לא מחר, ב-2022.

אופיר פינס-פז: כך יהיה לכולם זמן להיערך, ועד אז – שר הפנים הודיע שעד 2022 יהיה הסכם חלוקת הכנסות, שגם השר אדרי היה מעורב בו יחד עם ראשי הרשויות הרלוונטיות באזור – עם אור-עקיבא, עם ג'סר-א-זרקא, עם בנימינה ועם פרדס-חנה.

אופיר פינס-פז: כפי שאמר חבר הכנסת גבאי, גם קיסריה תהיה חלק ממינהלת אזור התעשייה ב-2022, כך שזה לא יילקח ממנה ולא יהיו לה יד ונחלה בעניין הזה; יהיו לה יד ונחלה.

אופיר פינס-פז: אזור התעשייה ינוהל כאזור תעשייה שיתופי לכל האזור.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבדיון בוועדת הפנים הצלחנו לייצר, עם הרבה מאוד רגישות, הסכמות מאוד-מאוד רחבות של כל הגורמים הנוגעים בדבר.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לחבר הכנסת גבאי, יוזם החוק, ואני חושב שעל שמו ייקרא אחד הדברים היותר יפים בעניין הזה; כמובן לשר אדרי, שלא רק היה ראש עיריית אור-עקיבא, אלא גם היה גורם מפשר ומסייע בכל התהליך הקשה שעברנו גם בממשלה, גם בכנסת וגם ברשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: אמרתי לחבר הכנסת גבאי שאם המליאה תאשר היום את החוק בקריאה ראשונה, אני אעשה כל מאמץ להביא את העניין לאישור לקריאה שנייה וקריאה שלישית לפני צאת הכנסת לפגרה, כלומר לפני סוף החודש.

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

יצחק זיו: אחריו – השר יעקב אדרי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דב חנין: אני מברך על הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אני רוצה לברך גם את היוזם, חבר הכנסת , וגם את השר אדרי, שדחף לשינוי המצב הלא-נכון, הלא-ראוי והלא-צודק שקיים במערכת היחסים שבין קיסריה לבין היישובים שסובבים אותה, וגם לציין את תרומתו של חבר הכנסת פינס, יושב-ראש הוועדה, לגיבוש פתרון.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, הייתי רוצה לראות פתרון מהיר יותר, לא הייתי רוצה לחכות לשנת 2022.

דב חנין: אני חושב שהמצב שקיים בקיסריה הוא אנומליה לא נכונה, לא ראויה.

דב חנין: מדינת ישראל עשתה בזמנו הסכם עם הברון.

דב חנין: במסגרת ההסכם הזה היא שחררה שטח לשליטתו של הנדיב.

דב חנין: בשטח הזה לא חלים החוקים הרגילים.

דב חנין: אין שם מועצה מקומית כמו שאנחנו רגילים לה.

דב חנין: אזור תעשייה מתנהל, אבל הוא איננו נותן באופן רגיל את הכנסותיו לטובת הרשויות המקומיות שנמצאות סביבו.

דב חנין: אני שמח שעכשיו, במסגרת ההסכם שהושג בדיוני הוועדה, יוקצה סכום גדול יותר לתועלת התושבים שנמצאים מסביב לקיסריה, אבל הנכון הוא שכל אזור התעשייה הזה ישמש, וישרת, ויממן את הוצאות האנשים שחיים סביבו.

דב חנין: זה העיקרון.

דב חנין: אני חושב שזה צריך להיות העיקרון לא רק בקיסריה, אלא בכל אזורי התעשייה.

דב חנין: המועצות המקומיות שמסביב, ששם נמצאים האנשים שעובדים בדרך כלל באותו אזור תעשייה, ושם נמצאים גם האנשים שסובלים מהבעיות הסביבתיות שאזור התעשייה הזה מייצר, אם הוא מייצר, שאליהם ילכו ההכנסות שמגיעות מאזור התעשייה הזה.

דב חנין: זה נכון גם לגבי אזור התעשייה תפן, גם לגבי רמת-חובב, אבל בוודאי זה נכון לגבי אזור התעשייה קיסריה.

דב חנין: אני חושב שבהצעת החוק הזאת עשינו, חבר הכנסת גבאי, צעד אחד לכיוון חיובי יותר, שההכנסות האלה אכן יתחילו להתחלק בצורה יותר נכונה.

דב חנין: אני מקווה שבהמשך הדרך נוכל אולי להעלות את הסכומים שבהם מדובר לתועלת התושבים שנמצאים באור-עקיבא, בבנימינה, בגבעת-עדה, בג'סר-א-זרקא.

דב חנין: תושבים שחלקם נמצאים במצב סוציו-אקונומי מאוד-מאוד בעייתי וקשה.

דב חנין: אני מקווה שנצליח למצוא דרך להעביר אכן את אזור התעשייה הזה לרשות המועצות המקומיות הסמוכות עוד לפני שנת היעד שנקובה כרגע בחוק.

דב חנין: בכל מקרה, בשלב זה, אני כמובן אתמוך בחוק.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השר יעקב אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נוהגים תמיד להודות לאחר הקריאה השנייה והשלישית, אבל מצאתי לנכון בכל זאת להודות, לאחר הקריאה הטרומית, כשהיום אנחנו מביאים את הצעת החוק לקריאה ראשונה.

יעקב אדרי: בכל זאת אני רוצה לומר כמה מלים בנושא כל כך חשוב, כל כך בעייתי, כל כך כאוב; נושא שמאוד לא פשוט היה להעביר אותו ולהביא אותו למצב שאליו הבאנו אותו היום – בעיקר האנשים שעסקו בנושא – להביא למצב שבו אפשר להגיד שלא קיבלנו את מה שרצינו, אבל אני חושב שהלכנו למתווה – חבר הכנסת איתן כבל, טיפלתי בנושא שלך, עכשיו תקשיב לי, כי זה נוגע גם לאור-עקיבא.

איתן כבל: לא מספיק.

יעקב אדרי: אני אתקדם אחרי מה שאומר פה.

יעקב אדרי: כאשר הנושא עבר ליושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אופיר פינס, ידעתי ואמרתי לאופיר: אתה לוקח על עצמך משימה כבדה מאוד.

יעקב אדרי: מצד שני, היו לי כמה שיחות עם אופיר וידעתי שהוא הולך עם המשימה הזו עד הסוף, כי אני יודע באיזו מערכת לחצים כולם עמדו, איזו השפעה ניסו להפעיל ואיזה נושא לא פשוט עמד מול העיניים של כולנו.

יעקב אדרי: אני רוצה להודות לך, אופיר, על הנחישות שלך.

יעקב אדרי: אני אומר לך כראש עיר שעבד עם החברה לפיתוח קיסריה במשך 20 שנה, קצת יותר אפילו – אני יודע כמה זה לא פשוט, ואמרתי לך את זה.

יעקב אדרי: אבל ידעתי שעם הנחישות שלך, הניסיון שלך והרגישות שלך, אתה בסוף תביא את זה למצב הנכון.

יעקב אדרי: כמובן היוזם, חבר הכנסת אלי גבאי, שלא הרפה ולא עזב, והאמת היא ששיגעת אותי, במובן החיובי, ואני מתאר לעצמי שגם אופיר סבל.

יעקב אדרי: אבל כולם היו מוכנים, כי הכוונות היו טובות ואני חושב שדחפת נושא מאוד כבד ברמה החברתית.

יעקב אדרי: יישר כוח על שהובלת את זה, עשית דבר אדיר לאור-עקיבא ולכל השכנים מסביב.

יעקב אדרי: כמובן, השר מאיר שטרית, שניגש לעניין ורצה כבר היום, עד לתחילתו של החוק ב-2022, בעת שאזור התעשייה יעבור לאור-עקיבא – הוא רצה שבכל זאת כבר מהיום, גם אם השטח לא עובר לאור-עקיבא, שכבר מהיום ישלמו, ייתנו כל שנה סכום כסך לחינוך ולתרבות.

יעקב אדרי: לכן הגענו לסכום של 3.5 מיליוני דולרים לשנה, כל שנה עד 2022.

יעקב אדרי: זה הישג אדיר, בלי לשבור את הראש, הם ייתנו את זה למטרות חינוך וכולם ייהנו מזה.

יעקב אדרי: כמובן, גם תיבנה בריכה סוף-סוף באור עקיבא, וגם על זה צריך להודות.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שגם החברה לפיתוח קיסריה, שהסכימה ללכת לפשרה הזו, ולא היה לה קל – אני יודע כמה לא קל להם, אני יודע כמה הם סירבו, לכל אורך הדרך, להתפשר בעניינים האלה, אבל אני שמח שבסופו של דבר הגענו להסכמה.

יעקב אדרי: מה שאני מבקש מיושב-ראש ועדת הפנים, ואני יודע שיש לו הרבה על הראש: עשה כל מאמץ לגמור את הנושא הזה, שהוא היסטורי, כי אני לא יודע מה ילד יום.

יעקב אדרי: כולנו מבינים שאנחנו – אני לא רוצה להגיד חיים על זמן שאול, אבל אנחנו בבעיות, וכדאי לגמור ולעשות את הצדק הזה עם אור-עקיבא.

יעקב אדרי: אני אסיים את דברי ואודה שוב לכל אלה שעסקו במלאכה: חברי ועדת הפנים, חבר הכנסת אלי גבאי, השר מאיר שטרית, מנכ"ל משרד הפנים, וכמובן יושב-ראש ועדת הפנים, שלקח על עצמו משימה בלתי רגילה.

יעקב אדרי: לא קינאתי בך, ידעתי מה מתרחש מסביב, אבל ידעתי גם על הנחישות שלך והיושר שלך, והובלת את זה בדרך הכי טובה שרק אפשר, ואני שמח שגם תרמתי את תרומתי הצנועה לעניין.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק אזור התעשייה קיסריה (שיפוט וניהול), התשס"ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 20, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק אזור התעשייה קיסריה (שיפוט וניהול), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת שלמה מולה בשם ועדת הכנסת.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מטעם סיעת קדימה: במקום חבר כנסת יואל חסון יכהן חבר הכנסת אברהם הירשזון.

): [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/244).

): ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות, התשס"ח–2008, של חברי הכנסת לימור לבנת ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת לימור לבנת להציג את הצעת החוק.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להציג היום לקריאה ראשונה בכנסת את הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות.

לימור לבנת: זוהי למעשה הצעת חוק משולבת, שתי הצעות חוק משולבות – הצעת חוק אחת שהנחתי על שולחן הכנסת ועברה כאן בקריאה טרומית, שעליה היו חתומים 40 חברי הכנסת, והצעת חוק שהגיש חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

לימור לבנת: שתיהן נדונו יחד בוועדת החינוך של הכנסת בראשותו של חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור ואוחדו להצעת חוק אחת, שעומדת כאן עכשיו בפני חברי הכנסת לקריאה ראשונה.

לימור לבנת: אני רוצה להבהיר לחברי הכנסת במה מדובר.

לימור לבנת: מדובר כאן באחד החוקים הערכיים ביותר, הציוניים ביותר והחשובים ביותר שכנסת ישראל דנה בהם.

לימור לבנת: למעשה היא עוסקת במכינות קדם-צבאיות שנועדו לבוגרי מערכת החינוך, בנים וגם בנות, שמקבלים דחיית גיוס לצה"ל לשנה אחת ומתחייבים להתגייס לשירות צבאי מלא בן שלוש שנים בתום השנה שבה הם משרתים במכינה הקדם-צבאית.

לימור לבנת: המכינות הללו הוקמו על מנת להכין את בני-הנוער לשירות משמעותי בצה"ל ולעודד התנדבות שלהם ליחידות קרביות ולמסלולי פיקוד וקצונה.

לימור לבנת: תהליך ההכרה הזה במכינה כולל, כמובן, את משרד הביטחון, אבל נמצא תחת משרד החינוך.

לימור לבנת: אין לי ספק שהשר הרצוג מבין ומכיר את החשיבות של המכינות הקדם-הצבאיות.

לימור לבנת: אני יודעת שהוא מכיר את זה.

יצחק זיו: שכחתי לציין, זו הצעה תקציבית.

לימור לבנת: זו הצעה תקציבית, בוודאי.

לימור לבנת: זה בסיס העניין, מייד אני אסביר מה הבעייתיות ומדוע היא נולדה ובאה לאוויר העולם כהצעת חוק בכלל, למה לא היה אפשר להסתפק בכך שמשרד החינוך יעשה את עבודתו, כפי שעשה כל השנים, והיה צריך להביא את זה כחוק.

לימור לבנת: אני מודה לאדוני על שהזכיר לנו שזו הצעה תקציבית.

לימור לבנת: למעשה, היום יש 25 מכינות קדם-צבאיות, כמחציתן מכינות תורניות דתיות וכמחציתן מכינות חילוניות.

לימור לבנת: חלק גדול מהן בקיבוצים.

לימור לבנת: יש גם מכינות משולבות.

לימור לבנת: בסך הכול היום יש כ-1,600 חניכים במכינות הקדם-צבאיות.

לימור לבנת: אני יכולה לומר, על-סמך נתונים שקיבלתי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, הממ"מ, ששיעור המסיימים קורסי קצונה בקרב בוגרי המכינות הקדם-צבאיות גבוה פי-שניים משיעורם בקרב שאר המתגייסים, ושיעור הלוחמים שאינם קצינים בקרב בוגרי המכינות הקדם-צבאיות הוא קרוב ל-50%, ואילו שיעור הלוחמים בקרב המתגייסים הוא פחות מ-30%.

לימור לבנת: כפי שאמרתי, שיעור המסיימים קורסי קצונה בקרב בוגרי המכינות גבוה פי-שניים.

לימור לבנת: ידידי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, למה נזקקנו – וטוב שהעלית את הנקודה הזאת – בכלל לחקיקה הזאת?

לימור לבנת: משום שכל השנים משרד החינוך למעשה תקצב את המכינות הקדם-צבאיות, והוא ראה בזה משימת דגל חינוכית, לאומית וציונית ממדרגה ראשונה.

לימור לבנת: הרי אותם צעירים שסיימו זה עתה את לימודיהם בתיכון יכולים ללכת לשירות צבאי של שלוש שנים.

לימור לבנת: אנחנו יודעים שהיום אחוז ההשתמטות גבוה מאוד.

לימור לבנת: אנחנו כבר יודעים ושמענו את הנתונים המזעזעים האלה, שכמחצית הצעירים, בני ה-18, לא משרתים בכלל בצבא.

לימור לבנת: והנה, באים צעירים, ולא רק שהם רוצים לשרת בצבא, אלא הם נותנים שנה נוספת מחייהם לשירות קדם-צבאי כדי לחנך, להתחנך, לשרת שירות משמעותי, ואת כל זה הם עושים בהתנדבות ומרצון.

לימור לבנת: לכן, משרד החינוך, כל השנים, עודד את המכינות הקדם-צבאיות, תקצב אותן ותמך בהן.

לימור לבנת: אני יכולה לומר כאן שבתקופתי כשרת החינוך אנחנו עוד אפילו הוספנו מכינות קדם-צבאיות, אנחנו אפילו תקצבנו קצת יותר, כדי שאפשר יהיה להגדיל את מספרן ולעודד כדי שיהיו עוד ועוד חניכים.

לימור לבנת: לא נמצא כאן חברי חבר הכנסת , אבל בעת שהוא היה מזכיר הממשלה -– ממשלת נתניהו – התקבלה החלטת ממשלה ב-25 באפריל 1999: מכינות קדם-צבאיות – השתתפות תקציבית.

לימור לבנת: התקבלה אז החלטה שהמדינה תשתתף, והסכום יגדל באופן קבוע בהתאם למספר החניכים, עד לתקרת גידול של כך וכך אחוזים, בכפוף לאישור, וכן מכסות, ולא אלאה את הכנסת בכל הפרטים האלה.

לימור לבנת: ובכן, מה קרה?

לימור לבנת: קרה שהשנה פתאום החליטה שרת החינוך שהנושא לא מספיק חשוב כנראה, ושיש דברים יותר חשובים מהמכינות הקדם-צבאיות.

לימור לבנת: אולי תחשבו שיש דברים יותר חשובים שחשבה עליהם השרה, למשל שירות לאומי, בנות שירות לאומי שעושות עבודת קודש בבתי-חולים, באולפנים ובמוסדות לילדים מוגבלים, אוטיסטים ואחרים -– לא, גם את זה היא רצתה לבטל.

לימור לבנת: אולי תחשבו שהיא חשבה שיש משימות יותר חשובות מהמכינות הקדם-צבאיות ובנות השירות הלאומי ואולי היא חשבה שאולפנים הם יותר חשובים – לא, גם את האולפנים היא רצתה לבטל, ובכלל רצתה להעביר את זה למשרד לגמלאים ולבטל את זה, ועוד כהנה וכהנה, ולא אלאה אתכם.

לימור לבנת: כרגע אנחנו עוסקים במכינות הקדם-צבאיות.

לימור לבנת: למעשה, על המכינות הקדם-צבאיות ריחפה סכנה חמורה ואמיתית ומיידית של סגירה.

לימור לבנת: על כן, חברי הכנסת, אני נזעקתי, יחד עם עוד עשרות חברי כנסת.

לימור לבנת: אני שמחה שגם הרב חבר הכנסת מיכאל מלכיאור נזעק, ובתוקף תפקידו כיושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת הוא יכול היה לקדם את הצעת החוק הזאת במהירות כדי למנוע את הרס המפעל הציוני הלאומי, שהוא חשוב ממדרגה ראשונה.

לימור לבנת: אין ברירה, במקום שבו יש שרת חינוך שמנסה לגדוע כל דבר ציוני ולאומי, חובה על הכנסת לקבוע בחקיקה את התקציב, וחובה על הכנסת לקבוע בחקיקה שהמפעל הזה יהיה חלק מהפעילות הקבועה של משרד החינוך.

לימור לבנת: לכן, הקיצוצים הללו, על-פי הצעת החוק הזאת שמונחת כאן בפנינו, לא יוכלו להתקיים עוד.

לימור לבנת: המשחקים הללו בין שר כזה או שר אחר לא יוכלו להתקיים עוד.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, למעשה, הצעת החוק קובעת ששר החינוך יקבע את ההוראות לעניין דרך ההכרה במכינה קדם-צבאית מוכרת, שהשתתפות האוצר בתקציב של מכינה קדם-צבאית מוכרת תהיה על-פי נוסחה מסוימת, שלא אקרא אותה בפני חברי, בפני מליאת הכנסת.

לימור לבנת: היא גם קובעת שהתקציב הזה ייקבע בתחום פעולה נפרד בסעיף תקציבי של משרד החינוך, כדי שלא יהיה אפשר להשתמש בזה לדברים אחרים.

לימור לבנת: היא קובעת, כאמור, שמספר החניכים בכלל המכינות הקדם-צבאיות המוכרות שיובא בחשבון לעניין זה לא יעלה ביותר מ-15% מדי שנה לעומת השנה שקדמה לה, וזה עולה בקנה אחד בדיוק עם החלטת הממשלה מ-25 באפריל 1999 שהתייחסתי אליה קודם לכן.

לימור לבנת: אני חושבת שברגע שבו הכנסת אכן תאשר את הצעת החוק הזאת, היא תעשה מעשה חשוב.

לימור לבנת: אני עוד אדגיש שעל הצעת החוק המקורית שאני הנחתי בפני הכנסת חתומים 40 חברי הכנסת מכל סיעות הבית – לא רק מהליכוד, לא רק מהאופוזיציה, לא רק מהאיחוד הלאומי ולא רק מכל הסיעות שאתם יכולים להעלות על דעתכם, אלא גם מקדימה, ממפלגת העבודה וממרצ – ממש מכל סיעות הבית, ללא הבדל, כי לא מדובר פה במשהו פוליטי, לא מדובר פה במשהו אופוזיציוני.

לימור לבנת: אדרבה ואדרבה.

לימור לבנת: לצערי, עד עכשיו הממשלה לא היתה מוכנה להצטרף או לאשר או להסכים להצעת החוק, אף שבקריאה הטרומית השר זאב בוים למשל הצביע בעד.

לימור לבנת: הממשלה אז לא נתנה – לא החליטה לא כך ולא אחרת, ואחר כך היא החליטה פתאום להתנגד.

לימור לבנת: קשה להבין מדוע.

לימור לבנת: על מה מדובר פה?

לימור לבנת: על תקציב של 30 מיליון שקל לאותו נוער נפלא ונהדר.

לימור לבנת: זה אבסורד.

לימור לבנת: רק לחשוב על מה משלמים ועל מה מבזבזים ולמה נותנים.

לימור לבנת: כאן זה באמת בשביל אותו נוער נהדר.

לימור לבנת: לכן, חברי חברי הכנסת, אני קוראת לכל חברי כאן בכנסת, מהקואליציה ומהאופוזיציה, ללא הבדל של מפלגה, בדיוק כמו שחתמו כאן על הצעת החוק ובדיוק כמו שהצביעו 51 חברי הכנסת בקריאה טרומית עבור הצעת החוק – –

יש הצבעה היום?

לימור לבנת: לא.

לימור לבנת: – – מכל סיעות הבית ללא הבדל, קואליציה ואופוזיציה, משום שראו את חשיבות העניין.

לימור לבנת: אני מאמינה ומקווה שהצעת החוק הזאת תעבור בקריאה ראשונה וגם בקריאה שנייה וקריאה שלישית עוד לפני הפגרה, כדי שהמכינות הקדם-צבאיות יוכלו להמשיך לחיות גם בשנה הזאת וגם בשנים שיבואו.

לימור לבנת: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

יצחק זיו: אני מתכוון לסגור את הרשימה.

יצחק זיו: מישהו נוסף רוצה לדבר?

יצחק זיו: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, רוב הדברים שהייתי אומר, חברת הכנסת לימור לבנת כבר אמרה אותם בצורה ברורה ובהירה, ואין צורך להוסיף הרבה.

מיכאל מלכיאור: אבל אני כן רוצה להגיד משהו עקרוני לגבי הצורך בחקיקת החוק.

מיכאל מלכיאור: לא רק השנה, אלא זה כמה וכמה שנים המכינות הקדם-צבאיות – שאין מה להתווכח על תרומתן, גם לצבא-הגנה לישראל, גם לחברה הישראלית, גם להתנדבות, גם ללימוד וגם לערכים הציוניים הבסיסיים – משאירים אותן באוויר כל הזמן.

מיכאל מלכיאור: הם לא יודעים אם הם יכולים להתרחב; הם לא יכולים לקבל עוד תלמידים; הם לא יודעים אם בעוד שבועיים יש להם תקציב.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר להשאיר מצב כזה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שבמדינה מתוקנת לא היו צריכים מלכתחילה לעשות חוק כזה.

מיכאל מלכיאור: מאחר שאנו יודעים, לצערנו, מניסיון רע מאוד, שהדברים הכי חשובים הם אלה שקודם הולכים ומנסים לבטל – חייבים לעשות את החוק.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שכנסת ישראל לא תצביע בעד החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: כמו שאמרה חברת הכנסת לבנת, החוק רק מעגן את מה שהממשלה החליטה כבר בתחילת שנת 1999.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שאנחנו לא יכולים לעגן את החלטת הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אם הממשלה לא מסוגלת לבצע את החלטותיה – ואנחנו יודעים שלפעמים זה מה שקורה – אנחנו צריכים לפחות לקבוע את הדברים כמו שצריך בחוק.

מיכאל מלכיאור: אני מודע לזה שרוצים את המצב הזה, שאפשר להחזיק את המכינות כבנות ערובה בכל שנה, ולכן רוצים להשאיר את המצב הזה כך.

מיכאל מלכיאור: לכן יש מישהו בממשלה שמתנגד לחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נצטרך להעביר את זה כחוק תקציבי, עם 50 חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו ביקשנו ממזכיר הכנסת, שביקש מממלא-מקום יושב-ראש הכנסת, שנוכל לעשות צעד שהוא מקובל אבל לא בכל פעם עושים אותו, ולדחות את ההצבעה עד יום שני.

מיכאל מלכיאור: הדיון היום, ואני לא יודע אם רוצים להשיב היום, אם יכולים להשיב היום, אבל ההצבעה תהיה ביום שני, לפי סיכום עם מזכיר הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם ומקווה שכולם יהיו פה ביום שני כדי להצביע בעד.

יצחק זיו: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה; אחרון הדוברים.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שאין חוק צודק, ערכי ומוסרי כמו החוק הזה, כפי שתיארה לנו חברת הכנסת לימור לבנת.

שלמה מולה: אני יכול לספר לכם שזה אחד החוקים שחתמתי עליהם בימים הראשונים שלי בכנסת.

שלמה מולה: זה לא הרבה זמן, אבל אני יכול לומר לכם, כמי שהיה אחראי בתפקיד אחר בהסתדרות הציונית העולמית, שברגע ששמענו ששרת החינוך קיצצה את התקציב של המכינות וראשי המכינות הזדעקו, אני ועוד כמה חברים בהסתדרות הציונית ניסינו לתקן את העוול ולתת משאבים.

שלמה מולה: אנחנו הבנו שבעצם מדובר בטובי בניה של מדינת ישראל, שנותנים מזמנם וממרצם ורוצים לתת דוגמה אישית, להתנדב ולשרת.

שלמה מולה: אני חושב שהצעת החוק באה למסד את הרעיון הזה.

שלמה מולה: אני יכול להגיד מעל הדוכן הזה שהרבה מאוד תקציבים מופנים לאוכלוסיות שלא משרתות בצבא, שאפילו מעודדות שלא ישרתו בצבא.

שלמה מולה: אני חושב שזה יהיה עוול גדול מאוד אם אנחנו לא נתגמל, לא ניתן ולא נעודד את אלה שלא רק באים לשרת בצבא, אלא באים לשרת שירות איכותי בצבא.

שלמה מולה: בסופו של דבר המכינות הקדם-צבאיות מביאות אותם למסלול של קצונה, של יחידות מובחרות, של שירות צבאי איכותי.

שלמה מולה: לא יכול להיות שאנחנו לא נתמוך בהצעת החוק הזאת.

שלמה מולה: אני מודע למגבלות התקציביות ולשיקולים קואליציוניים, אבל לפעמים אנחנו צריכים להסתכל בראי ולבוא ולהגיד שאנחנו צריכים לקבוע סדר עדיפויות במקום שבו שרי הממשלה, במקרה הזה שרת החינוך, מקצצים את התקציבים.

שלמה מולה: בני-הנוער יושבים ומסתכלים בטלוויזיה ושואלים את עצמם: מה יהיה אתנו?

שלמה מולה: הם מתלבטים אם לשרת או לא לשרת, אם להיות דוגמה אישית או לא.

שלמה מולה: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות כל מאמץ להעביר את הצעת החוק הזאת בכל מקרה.

שלמה מולה: גם אם עמדת הקואליציה תהיה נגד אני אתמוך בהצעת החוק הזאת.

משה שרוני: מולה, האם אתה חותם?

יצחק זיו: תודה רבה.

לימור לבנת: אני מבקשת סיכום והצבעה במועד אחר.

יצחק זיו: כפי ששמעתם מאחד מיוזמי החוק, סיכום והצבעה במועד אחר.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/244).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 115) (הקרן לפיתוח שירותים לילדים ולבני נוער בסיכון), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת ו וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני רוצה לציין שגם הצעה זו היא הצעת חוק תקציבית.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת להציג את הצעת החוק.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הקרן לילדים ונוער בסיכון הוקמה כהוראת שעה.

דב חנין: היא הוקמה בשנת 2004, כאשר היה קיצוץ דרסטי ונורא בקצבאות הילדים.

דב חנין: אז אמרו: לפחות נקים מערכת קטנה, שתוכל לתמוך בקבוצות ילדים ונוער שנמצאות במצבי סיכון מיוחד.

דב חנין: לכן הוקמה הקרן הזאת במסגרת המוסד לביטוח הלאומי.

דב חנין: היא פועלת לקידום הטיפול בילדים בסיכון שטרם מלאו להם 18 שנה.

דב חנין: היקף הפעולה של הקרן מבחינת כספי הביטוח הלאומי הוא 15 מיליון שקלים לשנה בלבד.

דב חנין: את הסכום הקטן הזה שהוקצה לטובת ילדים במצבי סיכון הקרן הצליחה למנף, תוך גיוס ואיגום של משאבים עם גופים נוספים.

דב חנין: בשלוש שנות פעילותה פותחו בסיוע הקרן כ-100 פרויקטים בהיקף כולל של 150 מיליון שקלים.

דב חנין: כל זה בהשתתפות של כ-60 מיליון שקלים מתקציב הקרן בלבד.

דב חנין: זאת אומרת, הרוב המכריע של הכספים שמשמשים לטובת ילדים במצבי סיכון מגיע במסגרת איגום המשאבים שמושג מגופים נוספים.

דב חנין: בראשית שנת 2008 הקרן קיבלה כ-200 בקשות נוספות לסיוע בפיתוח תוכניות לטיפול בילדים נפגעים ופוגעים מינית ולטיפול בשילובם המחודש של מתבגרים בסיכון גבוה ובהכנתם לעולם התעסוקה.

דב חנין: היקף הבקשות העצום הזה, עמיתי חברי הכנסת, מעיד יותר מכול על המשמעות ההכרחית של הקרן הזאת ושל קיומה.

דב חנין: עד עכשיו הקרן אישרה בקשות חדשות בהיקף של כ-15 מיליון שקלים, בהשתתפות של כ-5 מיליוני שקלים מתקציב הקרן.

דב חנין: הקרן מממנת, בין היתר, פרויקטים של בית-ספר לכדורגל באופקים, עזרה נפשית בנגב לנפגעי תקיפה מינית, ליווי ילדים נפגעי עבירה, "עוצמה" – להפחתת אלימות בפנימיות, הפחתת אלימות בגנים, קבוצה לנערות מכורות לסמים, הוסטלים לנערות, פרויקט סיכונים ומועדוניות למתבגרים, בתים חמים לילדים, מקלט לנערות במצוקה, מענה טיפולי לילדים נפגעים, מרכזים למניעת נשירה סמויה וגלויה, פרויקטים בשכונת הרכבת בלוד, מועדוניות לילדים בסיכון, פיתוח מערך תמיכה, טיפול ומניעה לילדים, מרכז אבחון ולמידה לילדים בסיכון, קבוצות טיפוליות לילדים בסיכון, קבוצות שעוסקות בנוער חרדי נושר, מסגרות טיפוליות לנערות במצוקה, מרכז להורים מתבגרים שנמצאים בסיכון, בית-ספר לאמנויות לבני-נוער בסיכון, צמצום תופעת נישואי הבוסר, מרכז לשיפור וחיזוק של קשר בין הורים לילדים, בתים חמים, צמצום נשירה סמויה בבתי-ספר, קבוצה לבני-נוער פוגעים מינית, תגבור לימודי ילדים בסיכון, מערכי תמיכה, טיפול ומניעה לילדים, mentoring, דירות קלט לנערים, "לוד אומרת לא לאלימות", מרכזים לטיפול בילדים נפגעי תקיפה מינית, מרכזי נוער, תוכניות לנערות בסיכון במגזר החרדי, תוכניות ספורט לנערים בסיכון.

דב חנין: כל הפעילות המבורכת הזאת – בכסף מועט מאוד, על בסיס של איגום משאבים שהקרן מצליחה לגייס ממקורות אחרים נוספים.

דב חנין: הקרן הזאת פועלת במסגרת המוסד לביטוח לאומי, ואני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, טוב שכך.

דב חנין: המוסד לביטוח לאומי, באמצעות הקרן, נותן לאוכלוסיות החלשות גם חכות, ולא רק דגים.

דב חנין: על רקע הקיצוץ החד בקצבאות הילדים והשיעור הגבוה של ילדים החיים מתחת לקו העוני, בולטת במיוחד החשיבות של הקצאה וייעוד של תקציבי המוסד לביטוח לאומי לילדים בסיכון.

דב חנין: במיוחד בתקופה הנוכחית של עלייה בשיעורי הילדים העניים בישראל, זה הזמן להימנע מפגיעה נוספת בילדים.

דב חנין: יש חשיבות להמשך פועלה של הקרן במסגרת ממשלתית.

דב חנין: הפסקת פעילותה של הקרן תהווה פגיעה משמעותית ביכולתם של המדינה ושל הארגונים החברתיים למנף ולפתח שירותים לטובת ילדים ובני נוער בסיכון.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, מעורבות המדינה בנושא הזה היא תעודת ביטוח.

דב חנין: היותה של הקרן חלק מהמוסד לביטוח לאומי מהווה לרבים מהשותפים במימון ולעמותות המפעילות הבטחה למקצועיות, לשקיפות ולעמידה בסטנדרטים מקצועיים.

דב חנין: כך יכולה הקרן להגדיל את סך ההשקעה הכוללת בילדים ובבני נוער.

דב חנין: הקרן מאופיינת בראייה רחבה ושוויונית.

דב חנין: היא הצליחה לייצר הזדמנות טובה יותר – עם ארגונים ורשויות – לבני נוער בסיכון בכל המגזרים: חרדים, דתיים, ערבים, יהודים, פריפריה, מרכז.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אם הצעת החוק הזאת לא תתקבל, הקרן הזו, על כל הפעילות הברוכה שלה, תצטרך לסיים את פעילותה לאלתר, בסוף חודש דצמבר שנת 2008 – בעוד כמה חודשים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, ועדת שרים לענייני חקיקה החליטה ביום 25 למאי 2008 לתמוך בהצעה ולסייע בהמשך קידומה בכנסת.

דב חנין: למרבה הצער, כמו במקרים אחרים, משרד האוצר הגיש ערעור, ובדרך של הגשת הערעור הוא בעצם מנטרל את יכולתה של הממשלה לתמוך בהצעת חוק זו.

ראובן ריבלין: אם הסירה את הסכמתה – – –

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, אני ער לכך.

ראובן ריבלין: אם כולם יצביעו פה פעמיים בשבילך – דבר שאסור לפי תקנון הכנסת – לא יהיו לנו 50.

דב חנין: אתה צודק.

דב חנין: ועל כן, כפי שאמר חבר הכנסת ריבלין, במצב שאנחנו נמצאים בו, למרות תמיכת ועדת השרים לענייני חקיקה, בגלל הערעור שהגיש האוצר, משום שההצעה הזו היא הצעה תקציבית, גם אנחנו, אדוני היושב-ראש, נעביר את ההצבעה ליום שני, בתקווה – נמצא אתנו כאן שר הרווחה והשירותים החברתיים, ואני מקווה שהוא גם שומע את מה שאני אומר:

דב חנין: אנחנו נצביע על החוק הזה ביום שני הקרוב, בתקווה שהכנסת כולה תתאחד בתמיכה בו ותוכל להבטיח את המשך קיומה של הקרן הזאת, על כל הפעילויות הרבות והחשובות שהיא עושה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לא ניתן למשרד האוצר להשתמש בקרן הזאת פעם נוספת כבת ערובה במסגרת דיוני התקציב.

דב חנין: לכן חשוב להשלים את מהלך החקיקה במהירות עוד במהלך הכנס הנוכחי של הכנסת, לפני היציאה לפגרה.

דב חנין: זו תקוותי, אני מקווה שגם השר הרצוג יסייע לנו בכך.

דב חנין: אני, כאמור, מבקש סיכום והצבעה במועד אחר, ביום שני.

יצחק זיו: במועד אחר, אנחנו לא יכולים לקבוע את היום.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב כהן, בבקשה.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, מונחת לפניכם הצעת חוק שהגשתי, והוצמדה להצעת חוק דומה של חבר הכנסת .

יעקב כהן: הצעת החוק אומרת לקבוע את הצעת חוק הביטוח לאומי (הקרן לפיתוח שירותים לילדים ובני נוער בסיכון).

יעקב כהן: הצעת החוק אומרת:

יעקב כהן: אם היום זה באופן ארעי, קיבל המשך לעוד שנה – לעשות את זה משהו קבוע.

יעקב כהן: מדברים על סך 15 מיליון, שזה סכום פעוט.

יעקב כהן: אבל ברגע שהיה הבסיס הזה, שהגיע מהביטוח הלאומי, אז ארגונים וארגוני חסד הביאו עוד עשרות מיליונים, וזה הגיע ל-60 מיליון ש"ח בשנה.

יעקב כהן: בכסף הזה הגיעו לתוצאות, לפעולות אדירות.

יעקב כהן: זה הגיע למצב שהקרן לילדים בסיכון כללה כ-100 פרויקטים רבי-חשיבות.

יעקב כהן: הפרויקטים האלו מטפלים במיוחד בשכבות הבעייתיות שיש לנו בארץ, אם זה נוער פגוע, אם זה נוער נושר, אם זה מועדונים לאוכלוסייה הזאת, מקלטים.

יעקב כהן: אפשר לומר שאלו פעולות נשגבות.

יעקב כהן: חייבים לומר שזה כולל ונותן שירותים לכל המגזרים, לכל החוגים בכל הארץ.

יעקב כהן: ואכן, פעולתם נושאת פירות ותוצאות חיוביות ביותר.

יעקב כהן: לכן אנחנו חייבים לקבע את הקרן הזאת, לקבוע משהו עם בסיס.

יעקב כהן: בסך הכול אפשר לומר שזה סכום זעום יחסית, אבל הם מגיעים לתוצאות גדולות.

יעקב כהן: לכן, אני קורא לכולם, לכל חברי הבית.

יעקב כהן: בהזדמנות זו אני רוצה להודות ולשבח את שר הרווחה, שהוא ער למצוקות של השכבות האלה, והוא עושה הכול כדי שהממשלה תתמוך.

יעקב כהן: ובאמת ועדת שרים תמכה בחוק הזה, אבל יש ערעור של האוצר.

יעקב כהן: אני בטוח שנגיע להסכם בעניין זה.

יעקב כהן: אי-אפשר לעמוד מנגד מול אוכלוסיות קשות אלה כאשר מדובר בסכום כה קטן.

יעקב כהן: לכן, אני בטוח שהוא יעשה הכול כדי שהחוק יעבור בהסכמה.

יעקב כהן: אנחנו נביא את ההצבעה בפעם אחרת.

יעקב כהן: אבל אני קורא לכל חברי הכנסת: אי-אפשר לעמוד מנגד – מול אוכלוסייה קשה זו ומול ילדים אלו.

יעקב כהן: כל השקעה בהם היא כדאית, היא מחויבת.

יעקב כהן: יש לנו אחריות.

יעקב כהן: לכן, אם אנחנו חס ושלום לא נעביר את החוק הזה, יש סכנה שכל הפעולות של הקרן הזו ירדו לטמיון, ויהיו לכך תוצאות הרות אסון.

יעקב כהן: לכן אני קורא לכולם להצביע במועד אחר ולתמוך בחוק.

יעקב כהן: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: סיכום והצבעה במועד אחר.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/245).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון מס' 24) (הזכות למענק סיום יחסי עובד ומעביד), התשס”ח–2008, של חברי הכנסת חיים אורון וסופה לנדבר וקבוצה נוספת – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון להציג את הצעת החוק; בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג לקריאה ראשונה הצעת חוק שאוחדה עם הצעת חוק של חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברים.

חיים אורון: עיקרה הוא מאוד פשוט, אף שהחוק משתרע על ארבעה עמודים מאוד צפופים.

חיים אורון: החוק אומר:

חיים אורון: אנחנו רוצים להשוות את זכותו של אדם שמתפטר לזכותו של אדם שמפוטר.

חיים אורון: הזכות הזאת איננה קיימת היום.

חיים אורון: היא קיימת בשורה של מקומות עבודה שבהם יש הסכמים קיבוציים.

חיים אורון: היא קיימת בקרב עובדי המדינה; היא קיימת, למשל, פה בבית הזה.

חיים אורון: אגב, בכל הישיבות שבהן השתתפתי בנושאים הללו, בדרך כלל השתתפו בהן עשרה, 20, 30 איש, והייתי שואל: תגידו, יש פה מישהו בחדר שהוא לא בקטגוריה הזאת שאם הוא מתפטר הוא זכאי לפיצויי פיטורים?

חיים אורון: תמיד היו אומרים לי לא.

חיים אורון: החוק בא לתת תשובה לקבוצות עובדים – אגב, לא תמיד מהקבוצות הכי חלשות.

חיים אורון: למשל, במשרדים של עורכי-דין, של פרסומאים, של רואי-חשבון, של אדריכלים.

חיים אורון: לפעמים יש אדם – הרבה פעמים, חברת הכנסת עמירה דותן – אשה, שעובדת עשר, 12 שנים במקום עבודה, עובדת נאמנה, היא פשוט רוצה לעבור למקום אחר.

חיים אורון: היא לא יכולה, משום שהמעבר הזה כרוך בהפסד של 100,000 ש"ח, 120,000 ש"ח, 150,000 ש"ח, שהיא לא יכולה לשאת בו.

חיים אורון: אני לא רוצה להאריך, מסיבות שכולם מבינים אותן בשעה הזאת.

חיים אורון: החוק הוא לא חוק מופקר.

חיים אורון: למשל, קיבלנו, גם המציעה – גם סופה וגם אני – הוא חל מהשנה השלישית.

חיים אורון: אנחנו לא רוצים לעודד מעבר של עובדים כל שנה, לממש את הפיצויים בשביל לעשות סיבוב, זאת לא הכוונה.

חיים אורון: ואני בעד שאנשים יהיו – – –

ראובן ריבלין: מהשנה השלישית, בכל רגע שהוא פורש הוא זכאי לכל – – –

חיים אורון: הוא זכאי לכל מה שהוא צבר, כי זו זכות שלו.

חיים אורון: אגב, גם כל הכללים שחלים במקרה של חס וחלילה פגיעה במפעל – הם קיימים.

ראובן ריבלין: רובם של המעסיקים מפרישים כבר עכשיו.

חיים אורון: אבל עובדה היא – הסיבה שהממשלה לצערי מתנגדת.

חיים אורון: בקריאה הטרומית הממשלה תמכה; אחר כך היה מהלך, שביסודו אני מאוד מחייב אותו, מהלך הסכמי בין ועדת התיאום ובין ההסתדרות.

חיים אורון: יש רק איזה צ'ופצ'יק במהלך הזה שאם אחד מהצדדים לא מסכים – השני חובר אליו ואז הכנסת לא יכולה לחוקק.

חיים אורון: נפגשתי אתם, גם עם ראשי האיגודים האלה, ואמרתי: בסדר, אתם אומרים שתגיעו להסכמה – ואני רוצה לומר פה לחברי הכנסת:

חיים אורון: חוק פנסיה חובה קיבל את התהליך הזה; הפער היום הוא יותר קטן מאשר מה שהיה כשהתחלתי לחוקק את החוק הזה, אבל הוא לא סגר אותו וגם הוא פרוס עד 2013 וקדימה.

חיים אורון: אמרנו: מאה אחוז, אם אתם חושבים שניתן להגיע להסכמה על הסכם כזה, נחוקק אותו בקריאה ראשונה, תמשיכו את המשא-ומתן ותגיעו להסכם בנוסח ההסכם על פנסיה חובה, שהיה טוב יותר מההצעות שהסתובבו בכנסת – לפי דעתי אנחנו עוסקים.

חיים אורון: אני לא בטוח שזה עומד לקרות.

חיים אורון: יש לי הרגשה שזה לא קורה, ולכן אני מקצר ומבקש מהכנסת להצביע בקריאה ראשונה.

חיים אורון: זה גם יבטיח יכולת להחיל דין רציפות, אם נצטרך.

חיים אורון: אנחנו לא רצים, אבל שיעבור בקריאה ראשונה.

חיים אורון: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אני מבקשת להצביע.

יצחק זיו: תודה רבה.

נסים זאב: אני מוותר.

יצחק זיו: אני מקריא את השמות.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלכס מילר.

אלכס מילר: מוותר.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חברת הכנסת ליה שמטוב.

ליה שמטוב: מוותרת.

יצחק זיו: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

אסתרינה טרטמן: מוותרת.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת יוסף שגאל.

יוסף שגל: מוותר.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – 4 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון מס' 24) (הזכות למענק סיום יחסי עובד ומעביד), התשס”ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 10, נגד – 4, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון מס' 24) (הזכות למענק סיום יחסי עובד ומעביד), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רן כהן: אפשר לצרף את קולי?

יצחק זיו: לפרוטוקול – חבר הכנסת רן כהן.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/244).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הנושא הבא: הצעת חוק נופשונים לילדים עם מוגבלות, התשס”ח–2008, של חברי הכנסת ודוד רותם – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת להציג את הצעת החוק.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, ברצוני להציג בפניכם את הצעת חוק נופשונים לילדים עם נכות.

חיים אמסלם: הצעת חוק זו מתייחסת לילדים בעלי נכות פיזית קשה החיים בבית הוריהם בקהילה; ילדים שזקוקים לטיפול סיעודי מתמיד ביום ובלילה ותלויים לחלוטין באחרים.

חיים אמסלם: לילדים בעלי נכות קשה אין הזדמנויות לבילוי שעות של פנאי, בשל קשיי נגישות.

חיים אמסלם: הם לא יכולים לצאת לגן השעשועים ולהשתעשע ככל בני-גילם.

חיים אמסלם: הם נאלצים לשבת במשך שעות ארוכות בביתם, מבודדים מחברים ומהעולם.

חיים אמסלם: הטיפול בילדים אלה מצריך מההורים השקעת מאמצים גדולים, ובמקרים רבים הם הביאו לקריסת המשפחה ולהוצאת הילד מן הבית.

חיים אמסלם: כידוע לכולכם, עלותה של מסגרת חוץ-ביתית גבוהה פי כמה וכמה מעלות החזקת הילד בחיק משפחתו.

חיים אמסלם: מסגרת הנופשון נוצרה על מנת לתת מענה על שתי הבעיות שהוזכרו, בדידותו החברתית של הילד הנכה והעומס הרב המוטל על כתפי משפחתו, וזאת על-ידי הוצאתו של הילד למסגרת נופש המותאמת למוגבלותו.

חיים אמסלם: לאחר דיונים ארוכים עם משרדי הרווחה והאוצר הערכנו את העלויות המשוערות ואת יכולת הטלת העלות על אוצר המדינה.

חיים אמסלם: מלכתחילה עלה על דעתנו לגבש הצעה מפורטת על החלת החוק בתהליך שיתמשך ארבע שנים, כך שבכל שנה תוחל הזכאות על ילדים נוספים שיעמדו בקריטריונים.

חיים אמסלם: כך עלה בתחילה בדעתנו.

חיים אמסלם: לפי הסיכומים עם משרדי הממשלה, הצעת החוק מתייחסת רק לילדים בעלי נכות 100% ומעלה, ומבקשת לספק להם עד 14 ימי נופש בשנה.

חיים אמסלם: מדובר באוכלוסייה של כ-15,000 ילדים בעלי נכות של 100% ומעלה, וכיום אחוז קטן מהם מקבל שירות של נופשון באמצעות עמותות פרטיות הממומנות על-ידי תורמים.

חיים אמסלם: הממשלה מעבירה כספים למימון נופשונים לציבור רחב של ילדים בעלי מוגבלות, ילדים עם פיגור, ילדים עם אוטיזם, סכומים המעוגנים בתקנות משרד הרווחה.

חיים אמסלם: אולם עמותות המטפלות בילדים שאינם כלולים בשתי האוכלוסיות האמורות ומטופלים על-ידי אגף השיקום במשרד הרווחה אינן זכאיות למימון, ומקבלות סכומים לא קבועים משאריות התקציב במשרד הרווחה.

חיים אמסלם: עד שמתקבל הכסף בעמותות אין כל ערובה שבשנה זו יועבר בכלל סכום כלשהו.

חיים אמסלם: כך, למשל, עמותת "בית הגלגלים", שאין מערער על פעילותה החשובה והיקרה בקרב ציבור הילדים הנכים, קיבלה עד לאחרונה – לאחרונה שמעתי שבכל זאת הועבר סכום מסוים, סכום זניח.

חיים אמסלם: הצעת החוק שלפנינו באה להחיל את מימון הנופשונים על-ידי המדינה גם על ילדים נכים.

חיים אמסלם: עכשיו אני רוצה לומר לפרוטוקול: עקב האילוצים התקציביים, אני אומר כאן מעל בימת הכנסת, כי הגענו להסכמות הבאות:

חיים אמסלם: בשלב זה אנחנו מדברים על תקרת סכום, אדוני השר, העומדת על 3.5 מיליוני ש"ח לשנה, כאשר סכום זה, אני מדגיש, לא יפגע בכל תקצוב אחר הניתן כיום.

יצחק הרצוג: תהיה תוספת.

חיים אמסלם: כמובן, תהיה תוספת של 3.5 מיליוני ש"ח, ואני מתחייב כאן לקדם את הצעת החוק במתואם עם מנכ"ל משרד הרווחה, על מנת להביא בסופו של דבר את החוק הזה לידי גמר טוב.

יצחק הרצוג: שלא יקודם אלא בהסכמת המנכ"ל והשר.

חיים אמסלם: את זה אמרתי – בהסכמת המנכ"ל והשר.

חיים אמסלם: אנחנו מתחייבים כאן שהחוק לא יקודם אלא בהסכמת המנכ"ל והשר.

חיים אמסלם: זה מספק אותך, אדוני השר?

יצחק הרצוג: כן.

חיים אמסלם: חברי חברי הכנסת, המלחמה שלנו למען מימון השירותים החברתיים על-ידי המדינה היא זו שתיתן לעם אמון בכנסת.

חיים אמסלם: היא תיצור חברה צודקת יותר, נעימה יותר לחיות בה.

חיים אמסלם: אני קורא לכם להצביע בעד הצעת החוק.

חיים אמסלם: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני רוצה לסיים את רשימת הדוברים.

יצחק זיו: אם מישהו רוצה להירשם – חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

נסים זאב: אם אני נמצא פה וגם אין לי זכות דיבור או שאני מפריע למישהו, אז אני לא רוצה להטריח, זה טורח ציבור.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, העניין של נופשונים הוא בנפשם של אותם הורים שיש להם ילדים עם נכויות קשות, כשמדובר ב-100% נכות.

נסים זאב: כשהייתי בעיריית ירושלים היה אברהם מנדלסון, שתרם נופשון בהר-נוף.

נסים זאב: העומס שהיה שם, הדרישות והביקוש – לאין ערוך.

נסים זאב: אנשים מחכים חודשים בתור כדי לזכות שיאפשרו לילדיהם להיות באותו נופשון כמה ימים.

נסים זאב: מה זה נותן להורים?

נסים זאב: זה נותן להם פסק זמן לחיות את חייהם.

נסים זאב: הם אינם יכולים לחיות את חייהם הנורמטיביים, כי חיי היום-יום שלהם הם פשוט גיהינום.

נסים זאב: אולי אנחנו לא מבינים את הבעייתיות של העניין הזה, מעבר לכך שהילדים בוודאי זקוקים לזה.

נסים זאב: בנופשונים נותנים להם את כל הכלים, המשחקים והתפנוקים, והם מרגישים שהם נמצאים בקייטנה.

נסים זאב: אבל ההורים זקוקים לזה הרבה יותר, ולכן הצעת החוק לדעתי חשובה ביותר.

נסים זאב: אני מודה לחברי חבר הכנסת אמסלם, שיזם את החוק, וגם אני שותף לו, אבל אני חושב ש-3.5 מיליוני שקלים לא באמת נותנים מענה, אלא הם ממש מעט מזעיר.

נסים זאב: אולי זאת רק התחלה, אבל צריכים להרחיב את העניין הזה, לפחות את המקומות שכבר קיימים.

נסים זאב: יש מקומות שהנדיבים כבר הקימו את המבנים האלה – יש לחזק אותם ולתת בסך הכול יותר מכסות.

נסים זאב: אנחנו לא מבקשים כרגע לבנות בניינים חדשים, מבנים חדשים, אבל במבנים הקיימים, שכבר נותנים שירות – שירחיבו את השירותים לאותם ילדים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק נופשונים לילדים עם מוגבלות, התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק נופשונים לילדים עם מוגבלות, התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/246).

יצחק זיו: ]

אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס"ח–2008, של חבר הכנסת יואל חסון – קריאה ראשונה.

חבר הכנסת חסון יציג את הצעת החוק, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג לפני הכנסת הצעת חוק להפיכת המועצה לחילופי צעירים ונוער לתאגיד – חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים.

יואל חסון: אני חושב שלא מעט מחברי הבית הזה, אולי בתחילת דרכם הפוליטית והציבורית, הכירו את הפעילות החשובה של המועצה לחילופי נוער וצעירים במדינת ישראל.

יואל חסון: המועצה הזאת, במשך עשרות שנים, כבר ניתן לומר, חתמה על מאות הסכמים בין-לאומיים עם ארגונים בין-לאומיים שקשורים לצעירים ולנוער בעולם וטיפלה במשלחות שהגיעו לארץ ובמשלחות שיצאו לחוץ-לארץ בשם ישראל.

יואל חסון: דרך המועצה הזאת יכולנו לקיים אירועי הסברה חשובים ועקרוניים למדינת ישראל.

יואל חסון: הרשות עסקה ועוסקת בחילופים הדדיים בין ארגונים ותאגידים ציבוריים ובעידוד הקשר בין בני-נוער בעולם.

יואל חסון: אבל צריך לומר שבחודשים האחרונים – או אפשר להגיד בשנים האחרונות – המועצה נקלעה לקשיים כלכליים קשים מאוד, קשים מאוד, שהעיבו על המשך פעילותה ויצרו מציאות שגרמה נזק לתדמיתה של מדינת ישראל.

יואל חסון: אנחנו הגענו למצב שהמועצה סבלה מחוסר נזילות כספית קשה מאוד.

יואל חסון: חבר הכנסת שרוני, לא מעניין אותך מה שאני אומר?

משה שרוני: לא, אני משכנע להצביע נגד החוק.

יואל חסון: חבר הכנסת שרוני, אתה בעד הצעירים והנוער, לא נראה לי שאתה תרצה דבר כזה.

משה שרוני: אנחנו רוצים שתבוא אתנו להסכם – – –

רוברט אילטוב: הוא היה בטוח שאתה בעד – – –

אסתרינה טרטמן: – – –

משה שרוני: – – –

יצחק זיו: תודה לכולם.

יצחק זיו: נא להמשיך בבקשה.

יואל חסון: שרוני צודק.

יואל חסון: אגב, המועצה הזאת – כל הזמן הנציגים שיצאו דרכה הם של כל הארגונים והמפלגות, באופן שווה ושוויוני.

יואל חסון: אבל אני לא מדבר על זה, אני מדבר על זה שבגלל המצב, מפני שזה היה ארגון, עמותה שתוקצבה על-ידי משרד החינוך – ואתם יודעים מה הקצבות משרד החינוך – נוצר מצב שאנחנו גרמנו נזק אדיר לתדמית של מדינת ישראל.

יואל חסון: הארגון לא היה יכול לשלוח משלחות גומלין ולא היה יכול לבצע את פעילות ההסברה השוטפת שהוא עושה.

יואל חסון: למעשה, הצעת החוק הזאת באה להציל את הארגון הזה ולהפוך את העמותה הזאת לתאגיד בחוק, לרשות שתתוקצב על-פי חוק.

יואל חסון: חשוב לי לומר שהצעת החוק הזאת היא יוזמה משותפת של חברי כנסת רבים, מכל סיעות הבית, שכמו שאמרתי, רבים מהם מכירים את הפעילות של הארגון הזה.

יואל חסון: צריך להגיד גם שהדבר הזה הוא בתמיכה – גם של שרת החינוך, גם של שרת החוץ, של משרדי הממשלה הרלוונטיים, ואני באמת חושב שבעזרת השם, כשנעביר את הצעת החוק הזאת לוועדה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, נתקן את מה שדרוש תיקון ונאפשר להקים רשות אמיתית שתעסוק בחילופי נוער וצעירים, בהסברה, תשלח קבוצות בצורה מקצועית ותקבל קבוצות.

יואל חסון: אגב, עם כל הבעיות הכספיות – אלכס, חשוב שתדע את זה – מאות בני נוער וצעירים – – –

אלכס מילר: אתה יודע שאני תומך.

יואל חסון: אני יודע, אבל אני רוצה בכל זאת.

ליה שמטוב: אותנו לא צריך לשכנע.

יואל חסון: לא, אם תגידו לי שאתם משוכנעים, אני מבטיח להפסיק.

יואל חסון: רגע, אני רוצה לדעת אחד-אחד.

יואל חסון: ליה, את משוכנעת?

יואל חסון: אלכס, אתה משוכנע?

יואל חסון: שגאל, אתה משוכנע?

יוסף שגל: – – –

יואל חסון: חברים, אני אודה לכם מאוד אם תתמכו בהצעת החוק הזאת.

יואל חסון: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס"ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 12, אין נמנעים ואין מתנגדים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קריאה: – – –

יצחק זיו: אני מוסיף את חבר הכנסת שגאל לפרוטוקול.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/246).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הצעת חוק פיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אלכס מילר – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: בבקשה.

יואל חסון: אלכס, תשאל אותנו אם השתכנענו אולי כבר בתחילת הנאום.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה להסדיר את אותן תקלות שנוצרו בתחום מאוד חשוב לנו, לאזרחי מדינת ישראל, שזה תחום הפסיכומטרי, שסולל את הדרך לאקדמיה הישראלית.

אלכס מילר: את הצעת החוק הזאת הגשתי אני עם חבר הכנסת יוחנן פלסנר ועם חברי כנסת נוספים מכמה סיעות הבית.

אלכס מילר: אנחנו עבדנו כמה וכמה חודשים כדי להגיע להסכמות עם כל הגופים שיש להם נגיעה לתחום הזה.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שנצליח לקדם במהרה את הצעת החוק גם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלכס מילר: אני חושב שהתחום הזה חייב ודורש טיפול וסדר, גם מכיוון שרוב הצעירים שלנו שמשתחררים מצה"ל ומקבלים מענק לטובת הלימודים – חשוב מאוד שאנחנו נטפל באותן תופעות, שמנצלים את כספם, ובסופו של דבר הם לא מקבלים את החינוך שמגיע להם.

אלכס מילר: אני חושב שדווקא בתחומים כמו ההשכלה הגבוהה חשוב מאוד שיהיה סדר, שתהיה עמדה ברורה של הכנסת ביחס לאותם מכונים שמכינים את הצעירים שלנו לאקדמיה הישראלית.

אלכס מילר: אני מאוד מודה לחברי הכנסת על תמיכתם.

אלכס מילר: אני מודה ליושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת מלכיאור, על כך שנרתם לקידום הצעת חוק כה חשובה.

אלכס מילר: אני מודה גם לתלמידים שבעצם שותפים ליוזמה הזאת, וכמובן – לממשלת ישראל, שתמכה בהצעת החוק.

אלכס מילר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: רשימת הדוברים: חבר הכנסת יוחנן פלסנר – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – אינו נוכח; חברת הכנסת – אינה נוכחת; חבר הכנסת – מוותר, תודה; חבר הכנסת – מוותר, תודה; חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק פיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט, לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לשאילתות ותשובות לשר הרווחה והשירותים החברתיים, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק הרצוג: בבקשה, אדוני היושב-ראש.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1136, של חבר הכנסת רן כהן – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום כ"ח באייר התשס"ז (16 במאי 2007):

יצחק זיו: כל קטין השוהה בישראל זכאי להתערבות טיפולית שתבטיח הגנה על שלומו הנפשי והגופני.

יצחק זיו: במתקן המעצר מיכ"ל – מתקן כליאה לנשים – לשעבר "צוחר", אין עובד סוציאלי, ולמפקדת המתקן אין כל סיוע בטיפול בבעיות הרבות של הקטינים במצוקה, שחלקם עצורים במקום חודשים ארוכים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: מדוע לא ימונה לאלתר עובד סוציאלי לקטינים העצורים במתקן?

יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן תשובות על השאלה שהועלתה: במתקן המעצר מיכ"ל כלואים קטינים שאינם ישראלים.

יצחק הרצוג: הקטינים זכאים לטיפול סוציאלי במצוקותיהם על-פי האמנות הבין-לאומיות.

יצחק הרצוג: בדרך כלל, העסקת עובד סוציאלי במתקני כליאה היא באחריות השב"ס, אך במקרה זה הוחלט שהעובד יהיה עובד משרד הרווחה.

יצחק הרצוג: משרד האוצר הסכים להוסיף תקן מתאים למשרד הרווחה, ותקן זה אויש לאחרונה.

יצחק הרצוג: אני שמח לציין כי עובדת סוציאלית נכנסה לעבוד לאחרונה במתקן מיכ"ל, ומעתה יש לקטינים שבמקום טיפול מקצועי הולם.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1324, של חבר הכנסת : הרס בית-העלמין היהודי העתיק בווילנה.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007):

יצחק זיו: בחודשים האחרונים התנהלו מגעים מדיניים ודתיים למניעת פגיעה בבית-העלמין היהודי העתיק בווילנה.

יצחק זיו: ראשי מדינת ליטא הבטיחו, בין השאר לראשי רבני אירופה ולחבר הכנסת לשעבר הרב פרוש, שהפרויקט יוקפא, אולם ככל הנראה הוא נמשך.

יצחק זיו: רצוני לשאול: מה נעשה כדי למנוע את הפגיעה האמורה?

יצחק הרצוג: בעניין הבירורים והמעקב, נציגי משרד החוץ מנהלים מעקב תכוף אחר הנושא ואף פועלים בנדון.

יצחק הרצוג: בין הפעולות שבוצעו אציין כי שגריר ישראל בליטא, מר חן עברי, מחה מול דרגי הממשל הבכירים בליטא – משרד החוץ, ראש הממשלה ועיריית וילנה – על הפגיעה באזור בית-הקברות.

יצחק הרצוג: כמו כן מחה משרד החוץ בפני שגרירת ליטא בישראל.

יצחק הרצוג: במקביל פעלו שגרירויות אחרות מול שגרירות ליטא, ובהן שגרירויות ארצות-הברית, קנדה, בריטניה ושבדיה.

יצחק הרצוג: כמו כן נערכו הפגנות מול שגרירויות ליטא בתל-אביב, בלונדון ובניו-יורק.

יצחק הרצוג: ראש ממשלת ליטא הנחה את שר התרבות להפסיק את עבודות הבנייה, אך העבודות נפסקו לשבועיים בלבד ולאחר מכן חודשו, אף-על-פי שהמכון ההיסטורי של ליטא קבע בממצאי ביניים כי אזור הבנייה אכן כלול במתחם בית-הקברות.

יצחק הרצוג: המצב בשטח אינו מקובל עלינו, ואנחנו נמשיך לעקוב ולהעלות את סוגיית בית-הקברות מול ממשלת ליטא בכל הדרגים.

יצחק הרצוג: בעניין המאבק בנושא – משרד החוץ מעלה וימשיך להעלות את הנושא בכל הדרגים מול הליטאים.

חיים אמסלם: מסתפק.

יצחק זיו: שאלה נוספת?

חיים אמסלם: מסתפק.

יצחק הרצוג: לא, לא, הוא אמר מסתפק.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1414, של חבר הכנסת אברהים צרצור – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

יצחק זיו: על-פי חוק הביטוח הלאומי, נכים הזכאים לקצבת נכות ומגיעים לגיל זיקנה חדלים להיות נכים והופכים לזקנים הזכאים לקצבת זיקנה.

יצחק זיו: התיקון שנעשה בחוק קצבת הנכות מקנה זכויות משמעותיות שרובן אינן ניתנות לזכאים לקצבת זיקנה, כמו הנחה בארנונה וסיוע בשכר דירה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה ייעשה לתיקון המצב?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: למה לא מעבירים את הזכויות לפי חוק קצבת הנכות לנכה שעובר לקצבת זיקנה?

יצחק זיו: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: נושא שמירת הזכויות של מי שקיבלו קצבת נכות והגיעו לגיל פרישה טופל בתיקון החקיקה הנוגע למעבר מקצבת נכות לקצבת זיקנה.

יצחק זיו: בדיקה העלתה שרוב מקבלי קצבת הנכות היו זכאים במעבר לקצבת זיקנה להשלמת הכנסה.

יצחק זיו: זכויותיהם של אנשים אלה נשמרו במעבר לקצבת זיקנה, אף-על-פי שהם אינם זכאים להשלמת הכנסה בשל העובדה שמשולמת להם קצבת זיקנה לנכה, השומרת על סכום קצבת הנכות ששולם להם ערב הגיעם לזיקנה.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: לגבי מי שאינו זכאי להשלמת הכנסה ולא קיבל קצבת נכות בשל העובדה שיש לו הכנסות נוספת על הקצבה – לא היתה הסכמה לתקצב את המשך תשלום ההטבות.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: העברת הזכויות מחייבת תיקון חקיקה.

יצחק זיו: יש לקוות שהתיקונים המתגבשים בנושא הטבות נוספות לאנשים בגיל זיקנה ישפרו את המצב.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1693, של חבר הכנסת משה כחלון – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום ה' באדר ב' התשס"ח (12 במרס 2008):

יצחק זיו: בלשכתי התקבלה פנייה בעניין תיאומי מס – תשלומי חובה (ביטוח לאומי ומס בריאות) – עבור מפרנס יחיד במשפחה שבה בן/בת הזוג נכה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מדוע אין משרד האוצר מאפשר תיאום מס כשמדובר במשכורת שאינה עולה על 7,000 ש"ח וכשמדובר במשפחה של שש נפשות?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה ייעשה כדי לשנות את החוק?

יצחק זיו: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) סעיף 342(ב) לחוק הביטוח הלאומי קובע: "המעביד חייב בתשלום דמי ביטוח בעד עובדו; היה המבוטח עובד אצל מעבידים שונים, ישלם כל אחד מהם את דמי הביטוח כאילו הוא בלבד היה מעבידו", וזאת עד ההכנסה המרבית שהיא נכון להיום 36,760 ש"ח – שכר ברוטו.

יצחק זיו: הביטוח הלאומי גובה את דמי הביטוח על-פי החוק.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1458, של חבר הכנסת יצחק גלנטי – אינו נוכח, לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007): כאשר נקבעת לקשיש זכאות לעשר שעות סיעוד שבועיות, עלות יום מועדון מחושבת כשעתיים ליום.

יצחק זיו: אולם כאשר חלה החמרה במצב הקשיש וזכאותו עולה ל-16 שעות סיעוד שבועיות, עלות יום מועדון מחושבת כשלוש שעות.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע מחיר שעת מועדון משתנה כאשר היקף השירותים נשאר זהה?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם תשונה שיטת החישוב?

יצחק זיו: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: לזכאי לגמלת סיעוד הבוחר במסגרת הגמלה לבקר במרכז-יום נקבע תעריף בסיסי ליום ביקור שהוא שווה ערך לשעתיים של טיפול אישי בבית.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: התעריף עבור יום שהות במרכז-היום משתנה על-פי חומרת המגבלה התפקודית של הזכאי.

יצחק זיו: כך, כאשר המבוטח זכאי בשל מוגבלותו התפקודית לרמת גמלה גבוהה יותר, הרי לדבר יש משמעות מבחינת עומס הטיפול בו מצד צוות מרכז-היום, ומכך נגזר התעריף הגבוה יותר.

יצחק זיו: שאילתא מס' 2025, של חברת הכנסת נאדיה חילו – אינה נוכחת; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חברת הכנסת שאלה את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום כ"ח באדר א' התשס"ח (5 במרס 2008):

יצחק זיו: מסקר שנערך בנושא פגיעה מינית בקרב 500 הורים המהווים מדגם מייצג של האוכלוסייה, עולה כי 5% מהילדים – כ-100,000 – הותקפו מינית בשנים האחרונות.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם מוכר היקף התופעה הזאת?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה נעשה להתמודדות עם תופעה בהיקף כזה בפעולות מקדימות של הסברה ומניעה?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה לצמצום התופעה ולטיפול בה?

יצחק זיו: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: הסקר המוזכר אינו מוכר לנו, והנתונים הללו נראים גבוהים במיוחד.

יצחק זיו: ייתכן שהסיבה היא הגדרת "פגיעה מינית".

יצחק זיו: על-פי נתוני חקירות הילדים, כ-2,600 ילדים נפגעי עבירות מין בשנה נחקרים על-ידי חוקרי ילדים.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: משרד הרווחה אינו עוסק היום בפעולות מניעה.

יצחק זיו: תחום המניעה הוא באחריות משרד החינוך, ומאחר שהילדים נמצאים בבית-הספר, יש לפעול בעיקר בתוך בתי-הספר.

יצחק זיו: אנו עוסקים בזיהוי ובאיתור של ילדים נפגעים.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: עד השנה חסרו לנו תקציבים לטיפול בנפגעי עבירות מין, אלא שלאחרונה חלו שינויים, נוספו תקציבים ומתבצעות פעולות להבטחת טיפול לכל קטין נפגע עבירת מין.

יצחק זיו: הוקמו שני מרכזי הגנה, המעניקים לקטינים נפגעי עבירות מין טיפול חירום ראשוני תחת קורת-גג אחת.

יצחק זיו: על-פי סיכום עם משרד האוצר יוקמו מרכזי הגנה נוספים בשנתיים הקרובות.

יצחק זיו: מיזם חדש של המשרד, בשיתוף עם המוסד לביטוח סאקט"א-רש"י, התחיל לפעול השנה.

יצחק זיו: בשלב זה הקצה המיזם סכום של 5 מיליוני ש"ח בשנה למשך שלוש שנים.

יצחק זיו: נוסף על כך הוקצה סכום של 5 מיליוני ש"ח מתקציב המשרד בכל שנה מעתה ואילך, וכן סכומים נוספים של שאר השותפים למיזם.

יצחק זיו: סכומים אלה אמורים להבטיח כי כל מי שנפגע יקבל טיפול.

יצחק זיו: שאילתא מס' 2180, של חבר הכנסת יצחק וקנין – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום ט"ו בסיוון התשס"ח (18 ביוני 2008): רבים, בעיקר העצורים והממתינים לתסקירי מבחן ונערים עבריינים הזקוקים למסגרת, סובלים עקב שביתת העובדים הסוציאליים.

יצחק זיו: אלפי העובדים הסוציאליים שובתים יותר מ-50 יום.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מתי תסתיים השביתה?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: על מה השביתה, והאם נענו דרישותיהם?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מתי יודבק הפיגור שנוצר עקב השביתה?

יצחק זיו: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן תשובות על השאלות שהועלו: 1.

יצחק זיו: אני שמח להשיב כי עיצומי העובדים הסוציאליים הסתיימו ב-3 ביולי.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: דרישות העובדים הסוציאליים הן בשני נושאים.

יצחק זיו: דרישה אחת היא לתוספת תקנים לעובדים, כדי שיוכלו לתת טיפול טוב יותר לפונים.

יצחק זיו: הדרישה הועברה לאגף התקציבים באוצר, ולאחר משא-ומתן הוא הסכים בסופו של דבר להוסיף 221 תקנים חדשים.

יצחק זיו: הדרישה השנייה היתה לספק אבטחה הולמת לעובדים לאחר מקרי אלימות שהיו כנגד עובדים סוציאליים.

יצחק זיו: גם בנושא זה סוכם על תקציב נוסף של 14 מיליון ש"ח ועל מנגנון להעברת התקציב לרשויות המקומיות.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: העובדים הסוציאליים התחילו השבוע במאמצים להדביק את הפיגור במהירות, אך לא נוכל להעריך את הזמן שיידרש לכך.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר יצחק הרצוג.

יצחק זיו: תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, י"ג בתמוז התשס"ח, 16 ביולי 2008, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.