ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וחמישים-ותשע של הכנסת השבע-עשרה, 2008-07-16 00:00

עתניאל שנלר: צהריים טובים לכולם.

עתניאל שנלר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

עתניאל שנלר: היום יום רביעי, י"ג בתמוז התשס"ח, 16 ביולי 2008.

עתניאל שנלר: נפתח בהודעה של מזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני המזכיר.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 109), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

איל ינון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה למזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הראשון על סדר-היום: שאילתות דחופות.

עתניאל שנלר: אני מזמין את השר לשירותי דת, חבר הכנסת יצחק כהן, לעלות על הבמה, ואת חבר הכנסת לגשת למיקרופון ולקרוא את השאילתא.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הסדר הוא שאני צריך לקרוא מתוך נוסח השאילתא שמונח על השולחן, אך מאחר שעדיין לא הונח על שולחן הכנסת נוסח השאילתא, יש לי הפריווילגיה לקרוא מהשאילתא המקורית שהגשתי.

והנה, אני שואל את השר: עם תום שלוש שנים לעקירת היישובים מעזה ומצפון השומרון, לטענת המפונים – שחלקם הגדול עדיין מחוסרי בית – מאז ההתנתקות הם מנסים להתחקות אחרי הציוד מבתי-הכנסת, והפנו אותם אל משרד הדתות, שהפנה אותם אל מחסן במושב גבעתי.

בהמשך נמנעה מהמפונים הכניסה למחסן.

יצחק כהן: הרב פרוש, תשאל בעל-פה.

יצחק כהן: אתה מתנסח יותר טוב בעל-פה מאשר כשאתה מנסה לקרוא.

לאחרונה, כאשר הם הורשו להיכנס למחסנים, התגלה בפניהם מראה מזעזע של חילול ספרי הקודש בצורה קשה.

אני רוצה לומר לשר שלא יכעס, כי השאילתא לא מופנית אליו, שכן לא היה משרד הדתות כאשר זה קרה, כך שאדוני מתבקש לענות לי, אבל אני לא מפנה האשמה אל כבוד השר.

השאלות שלי הן: 1.

האם הפרסומים נכונים?

2.

אם כן – האם למפנים לא היה ברור שביישובים יש ספרי קודש, ולצערנו הזלזול בהם כל כך גדול?

3.

אילו צעדים יינקטו כדי לסיים את הפרשה העגומה הזאת?

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: 1–3.

יצחק כהן: כבוד הרב חבר הכנסת פרוש, אכן, כפי שציינת, כשהמחסן הזה נשכר על-ידי הרשות לשירותי דת, לא היה קיים משרד הדתות.

יצחק כהן: אכן, אוחסן בתוכו הציוד של בתי-הכנסת וספרי הקודש של מפוני גוש-קטיף.

יצחק כהן: הם מאוחסנים ביישוב גבעתי מאוגוסט 2005.

יצחק כהן: מייד כשהובאו לפני התמונות הקשות של הזנחת ספרי הקודש, אף שחלקם מיועדים לגניזה, ערכתי בירור מקיף בעניין והוריתי לפעול מייד לניקוי הספרים ולאריזתם המחודשת, ומה שצריך לגנוז – לגנוז בצורה מכובדת.

יצחק כהן: יוער כי בזמן פינוי הציוד מגוש-קטיף נכחו נציגי כל בתי-הכנסת – כך נמסר לי, אז לא היה המשרד ולא היינו שם – ונציג מטעם הרשות הארצית לשירותי דת.

יצחק כהן: הציוד הועבר בקונטיינרים בצורה מסודרת למחסן ונעטף בניילונים כדי לשמור עליו.

יצחק כהן: במשך שלוש השנים הגיעו המפונים מדי פעם כדי לקחת ציוד, וקרה לא אחת שהתושבים הסירו את אריזות הניילונים כדי לקחת את חפצם, וחלק מהציוד נותר חשוף והתבלה.

יצחק כהן: בעקבות הדברים החמורים והקשים, שזעזעו אותי כפי שזעזעו כל אחד שראה אותם, הוריתי חד-משמעית להעביר מייד את כל ספרי הקודש וציוד בתי-הכנסת לאחסון חדש, וטרם העברתם הם יעברו אריזה חדשה, ניקוי ותיקון, ומה שצריך לגנוז – ייגנז.

יצחק כהן: נוסף על כך, הוריתי למנכ"ל להוציא נהלים חדשים כדי לשמור על כבודם של ספרי הקודש, בין השאר על-ידי פיקוח צמוד במקום, אחסון בטמפרטורה מתאימה, ארגון, מספור וקטלוג מחודש לאחסונם.

יצחק כהן: אני מקווה שהדברים ייעשו במהרה.

יצחק כהן: אני מודה לרב פרוש.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: האם יש עוד שאלה לחבר הכנסת פרוש?

עתניאל שנלר: בבקשה, זכותך.

עתניאל שנלר: יש אפשרות לשתי שאלות נוספות אחר כך.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.

מכובדי השר, אני מודה לך על דבריך.

לא היה לי כל צל של ספק שכאשר הדבר נתון בידך, ייעשה הכול כדי לסיים את ביזוי הקודש.

אני מנצל את ההזדמנות שאתה עומד מעל הדוכן כדי שתענה בכנות, ואם יש קשיים, אולי הכנסת תעזור במקרה הזה.

האם לשר יש מלוא האפשרויות – גם בכוח-אדם וגם בתקציב – לפעול את הפעולה הזאת?

כי אני מתאר לעצמי שהאוצר אומר שאם השר צריך כסף לטפל בספרי הקודש של המפונים, אין תקציב, ותחכה ל-2040.

יאמר פה השר אם יש לו תקציב לדברים האלה, כדי שהוא יוכל לפעול, כי השר באמת רוצה לפעול, ולו רק משום שהוא קרוב לעניין הזה.

יצחק כהן: ההנחיה היא לפעול מייד, גם אם נצטרך להסיט כספים מסעיפים שונים לצורך הפעולה הזאת, פעולת הקודש הזאת.

יצחק כהן: אנחנו נסיט כספים ונעשה את זה במהירות האפשרית.

יצחק כהן: תודה.

עתניאל שנלר: שאלות נוספות לשר כהן?

עתניאל שנלר: ובכן, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשאילתא הבאה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את השר הממונה על רשות השידור, השר הרצוג, לעלות לבמה, ואת חבר הכנסת אופיר פינס-פז לגשת למיקרופון ולשאול את שאלתו בפני השר.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, פורסם כי הערוץ הראשון לא ישדר את משחקי האולימפיאדה בחודש הבא בימי שישי ושבת עקב קיצוצים.

אופיר פינס-פז: הערוץ ישדר רק עשרה מתוך 16 ימי המשחקים ו-110 שעות לעומת 200 ששודרו ב-2004, באולימפיאדה הקודמת.

אופיר פינס-פז: ברצוני לשאול: 1.

אופיר פינס-פז: האם הדברים מדויקים?

אופיר פינס-פז: 2.

אופיר פינס-פז: אם כן – מה היא עלות השידור בימי שישי ושבת?

אופיר פינס-פז: 3.

אופיר פינס-פז: האם משלמי האגרה מקבלים תמורה הולמת במקרה הזה?

אופיר פינס-פז: 4.

אופיר פינס-פז: מה ייעשה בנדון?

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק הרצוג: אני שמח לבשר לידידי חבר הכנסת פינס ולמליאה, שהושג הסדר בין הנהלת רשות השידור לוועדי הטלוויזיה, ולפיו בחודשים יולי ואוגוסט יופעלו האולפנים בסופי-שבוע בצורה תקינה, תוך חיסכון במשאבים.

יצחק הרצוג: מבחינת שאלתך – שידורי האולימפיאדה ישודרו במלואם באופן תקין לחלוטין, וזאת בפירוש בשורה טובה לכולנו.

יצחק הרצוג: הרשות – כדי אפילו להעצים את שידורי האולי

יצחק הרצוג: מפיאדה – פרסמה השבוע מכרז להפצת השידורים גם באמצעות האינטרנט, כך שעם ישראל יראה את האולימפיאדה בצורה היפה ביותר.

אופיר פינס-פז: אפשר, אדוני היושב-ראש?

עתניאל שנלר: ודאי ודאי.

אופיר פינס-פז: ראשית, אני רוצה באמת להודות לשר על התשובה ועל הטיפול המהיר והאפקטיבי בסוגיה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני שמח שרשות השידור – למרות הקשיים האובייקטיביים שהיא נתונה בהם והרפורמה שהיא עוברת – הצליחה להגיע למצב שבו הציבור הישראלי יוכל לצפות באולימפיאדה בצורה מסודרת, כפי שהיה בשנים קודמות.

אופיר פינס-פז: נאחל בהזדמנות הזאת הצלחה גדולה למשלחת הישראלית.

יצחק הרצוג: אני מצטרף לדבריך, אדוני.

עתניאל שנלר: האם יש לעוד חבר כנסת שאלות לשר הממונה על רשות השידור?

עתניאל שנלר: אם כן, תודה רבה לך, אדוני השר.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אנחנו שוב חוזרים למצב – שלעתים קורה במליאה, ויש למחות על כך – שהשר שאמור לענות על השאילתא הבאה עדיין לא נכנס לאולם המליאה.

עתניאל שנלר: אנחנו בעצם אמורים לשמוע שאילתות לשר לביטחון פנים ולשר הפנים, ושניהם עדיין לא הגיעו למליאה.

עתניאל שנלר: אשר על כן, אנחנו נעשה הפסקה של שתיים-שלוש דקות, ואם הם לא יגיעו – אנחנו נצטרך לחשוב אם לעבור להמשך סדר-היום.

מוחמד ברכה: תתחיל בחקיקה, היושב-ראש.

עתניאל שנלר: סליחה, חבר הכנסת ברכה?

מוחמד ברכה: למה שלא תתחיל בחקיקה?

עתניאל שנלר: זה מה שאני הייתי מבקש – להמתין שתיים-שלוש דקות, ואז אם לא יהיה מנוס אנחנו נתחיל בחקיקה.

עתניאל שנלר: אני עושה הפסקה של שלוש דקות, תוך מחאה חריפה מאוד לשר – הנציג של הממשלה כאן – –

אופיר פינס-פז: מי זה השר?

עתניאל שנלר: – – רבותי השרים, השר שמחון, אתה מייצג את הממשלה כאן?

שלום שמחון: כן.

עתניאל שנלר: אני מבקש דרכך – מחאה חריפה מאוד של הכנסת על שהשרים לא נמצאים כאן לשאילתות ותשובות.

יצחק הרצוג: – – –

עתניאל שנלר: לא.

עתניאל שנלר: צריך לענות השר לביטחון פנים – והוא איננו כאן; שר הפנים – והוא איננו כאן.

עתניאל שנלר: בשבוע שעבר הייתי במצב דומה, ממש רק בדקה התשעים הם נכנסו.

עתניאל שנלר: זה לא מקובל.

עתניאל שנלר: הכנסת לא תחכה לממשלה; הממשלה תחכה לכנסת, ואני מבקש להעלות את הדבר הזה בפני הממשלה כולה וראש הממשלה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: הפסקה של חמש דקות.

עתניאל שנלר: (הישיבה נפסקה בשעה 11:13 ונתחדשה בשעה 11:18.

עתניאל שנלר: )

עתניאל שנלר: אני פותח מחדש את ישיבת הכנסת.

עתניאל שנלר: ערכנו הפסקה בשל זלזולם של השרים בכנסת.

עתניאל שנלר: אני מזמין את השר לביטחון פנים לעלות על הבמה ולהשיב על שאלתו של חבר הכנסת – הוא איננו כאן.

מאיר שטרית: זלזולם של חברי הכנסת.

עתניאל שנלר: לא, הוא היה כאן, אדוני השר.

עתניאל שנלר: הוא היה כאן וחיכה לך, גם בהפסקה.

עתניאל שנלר: אני הפסקתי בגלל אדוני את ישיבת הכנסת – –

מאיר שטרית: – – –

עתניאל שנלר: – – ואדוני היה כאן בכנסת מהבוקר בוועדת הפנים.

מאיר שטרית: – – –

עתניאל שנלר: לא, אני מצטער.

עתניאל שנלר: המליאה לא צריכה להפסיק את עבודתה כי השרים לא מגיעים לאולם.

מאיר שטרית: אין שאילתות, תתחיל בסדר-היום.

עתניאל שנלר: יש סדר-יום, אדוני.

עתניאל שנלר: יש סדר-יום, היו כאן שרים שהשיבו על שאילתות.

עתניאל שנלר: היו לפני אדוני שני שרים אחרים.

מאיר שטרית: אני אחרון, לכן לא מיהרתי.

עתניאל שנלר: אדוני, אנחנו נבקש עכשיו מחבר הכנסת שֶנְאָן לגשת למיקרופון.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

שכיב מוראד שנאן: לא שֶנְאָן.

שכיב מוראד שנאן: שַנַאן – יש לזה גם משמעות אחרת, לא רק בהגייה.

עתניאל שנלר: אני ממש מתנצל.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני, תשאל.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, אני רוצה לשאול את השר לביטחון פנים בנושא תפקוד המשטרה בהר-הבית.

שכיב מוראד שנאן: נודע לי שבשנתיים האחרונות התפטרו שם 32 שוטרים.

שכיב מוראד שנאן: לכולם ידוע שהמקום רגיש במיוחד, וכמה חשוב שתנאי העבודה והמחיה של אותם שוטרים יהיו טובים.

שכיב מוראד שנאן: המצב היום הוא שהם קשים ובלתי ראויים.

שכיב מוראד שנאן: אבקש את בדיקתך הדחופה לשיפור העניין.

שכיב מוראד שנאן: ברצוני לשאול: 1.

שכיב מוראד שנאן: האם נכון הדבר?

שכיב מוראד שנאן: 2.

שכיב מוראד שנאן: אם כן – מה הן הסיבות להתפטרות של אותם שוטרים ומה נעשה לשיפור התנאים ולמניעת גל ההתפטרויות הזה בהר-הבית?

עתניאל שנלר: לפני התשובה, אדוני השר – רק להעיר, משום שאנחנו לומדים לאט לאט את העבודה: קוראים את השאילתא כפי שהיא מונחת ולא מרחיבים מעבר לכך.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אדוני ישיב.

אבי דיכטר: 1.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת שכיב שנאן, ראשית, בשלוש השנים האחרונות התפטרו מיחידת הר-הבית 20 שוטרים, ולא 32 כפי שנטען.

אבי דיכטר: ב-2006 – חמישה שוטרים, ב-2007 – עשרה שוטרים, ועוד חמישה שוטרים בשנת 2008, עד כה.

אבי דיכטר: פילוח השוטרים שהתפטרו, אגב, הוא חמישה יהודים, חמישה מוסלמים, חמישה דרוזים ונוצרי אחד, כך שגם מההיבט הזה – לא התפטרו רק בגין דרגת הקושי של השירות בהר-הבית, בגין דת או שיוך לדת כלשהי.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: יחידת הר-הבית היא בעלת מאפייני שירות ייחודיים.

אבי דיכטר: מדובר באזור שירות רגיש מאוד, שמחייב הקפדה רבה על כוננות, על ערנות, על הופעה, על שגרה די קשה ומתישה של תפקידי זקיפות – זקיפים, תפקידים סטטיים – תוך לבישת אפוד מגן כל זמן העבודה, ונשיאה של אמצעים נוספים שנדרשים לביצוע המשימה, בצד, כמובן, חיכוך שוטף מול האוכלוסייה הנמצאת בהר-הבית.

אבי דיכטר: אופי העבודה הזה, כפי שתיארתי, בצד שכר נמוך שמשתכר שוטר שאיננו קצין במשטרת ישראל – לאו דווקא בהר-הבית בלבד – אלה בוודאי הסיבות העיקריות להתפטרות.

אבי דיכטר: עסקנו כאן מעל במת הכנסת ובוועדת הפנים, כמדומני, בנושא של התפטרות שוטרים בשנה האחרונה.

אבי דיכטר: אחת הבעיות היא כמובן חוסר האפשרות לניוד בין יחידות המשטרה בגין תקנים תפוסים.

אבי דיכטר: סוגיה אחרת – השתתפות בשכר-דירה, שהיא מוגבלת, בעוד רוב השוטרים שמשרתים בהר-הבית הם מאזורים צפוניים, קרי מצפון מדינת ישראל.

אבי דיכטר: למעשה, מבין המתפטרים 17 הם שוטרים שמקום מגוריהם בצפון והם נסמכים על החזר דמי שכירת דירה באזור ירושלים.

אבי דיכטר: אלא שעל-פי התקנות, שכר-הדירה מוגבל לפרק זמן מסוים, וכשפרק הזמן הזה מסתיים צצה כמובן הבעיה הכלכלית של השתתפות בשכר-דירה.

אבי דיכטר: גם שכר-הדירה מטופל כיום על-ידי משטרת ישראל, בניסיון להאריך את פרק הזמן.

אבי דיכטר: השכר הנמוך מטופל היום בצורה די אינטנסיבית בין המשרד לביטחון פנים למשרד האוצר, בכל מה שקשור לנגדים או לשוטרים שאינם קצינים, ואני מאמין שבהסכם השר שייחתם בקרוב, הנושא הזה יבוא על פתרונו.

אבי דיכטר: מעבר לכך, יש תוספות נוספות שעומדות על הפרק ונבחנות כדי לייצב את כוח השוטרים בהר-הבית, גם בהיבט הספציפי של השוטרים האלה, וגם במכלול של שוטרי מדינת ישראל, בדגש באותם שוטרים שאינם קצינים.

אבי דיכטר: עד כאן.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: עוד שאלה?

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

שכיב מוראד שנאן: אדוני השר, יש לי רשימה של 32 שמות שאני אעביר לך, ותבדוק, כי יכול להיות שהנתונים שבידי אינם מדויקים.

שכיב מוראד שנאן: אני סומך שאתה קיבלת נתונים יותר מדויקים, אבל השאלה – האם יש משהו שניתן לעשות כדי למנוע את ההתפטרויות שנמצאות כרגע בקנה?

אבי דיכטר: אני לא יודע לטפל ספציפית בשוטר כזה או אחר שנמצא בהליך התפטרות, אבל אני משוכנע שאם נקבל שמות נוכל לבדוק את זה קונקרטית במשטרת ישראל – האם ההתפטרות באמת מטופלת כנדרש.

אבי דיכטר: זה לא סוד שלמשטרת ישראל אין אינטרס ששוטר יתפטר, ודאי שוטר שהושקע לא מעט בהכשרתו.

אבי דיכטר: אבל לא תמיד הדרישה או הציפייה של השוטר חופפת ליכולת של משטרת ישראל, ואת הנימוקים, פחות או יותר, הסברתי קודם לכן.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלדד מבקש לשאול.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר.

אריה אלדד: אני חושב שבתשובתך הבהרת היטב את טיב הקשיים העומדים בפני השוטרים שעל הר-הבית, אבל יכול להיות שהקשיים הללו נובעים גם מהמטלות שהטלת עליהם.

אריה אלדד: למשל, החובה של השוטרים לעקוב בקפידה אחר שפתותיהם של המבקרים משום איסור המלמול החל על יהודי בהר-הבית; או שמכריחים אותם להסתכל על העפעפיים של היהודים שמבקרים שם, לראות שמא הם עוצמים את עיניהם בתפילה חרישית, כי גם זה אסור.

אריה אלדד: האם המטלות הבלתי-אפשריות הללו לא מוסיפות באופן שבלתי אפשרי לעמוד בו על הקושי של אותם שוטרים?

אבי דיכטר: לא.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אלדד, אדוני היושב-ראש, אלה לא המטלות המסובכות.

אבי דיכטר: הנשיאה בתפקידים של זקיפים, בתפקידים סטטיים, השעות הרבות – מה לעשות?

אבי דיכטר: בהר-הבית אופי המשימה הוא כזה שאתה נמצא בדרך כלל בחוץ, יום ולילה.

אבי דיכטר: המשימה היא מספיק קשה, ואני לא חושב שהדברים שתיארת הם הנטל שמכריע את הכף.

אבי דיכטר: זו גם לא דרגת הקושי שיוצרת לדעתנו את הסיבות להתפטרות.

אבי דיכטר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: נעבור לשאילתא הבאה.

עתניאל שנלר: אני מתכבד להזמין את שר הפנים לעלות לבמה, ואת חבר הכנסת שרוני.

עתניאל שנלר: אחר כך – חבר הכנסת שטייניץ, ואחר כך – חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

עתניאל שנלר: זה הסדר שנקבע.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי, שר הפנים, השאלה שלי פשוטה מאוד: בהר-ציון קבור איש אציל שהציל אלפי יהודים ושמו שינדלר.

משה שרוני: פורסם בעיתונות שהקבר שלו מוזנח בצורה איומה.

משה שרוני: הייתי רוצה לדעת: מה יעשה כבוד השר כדי שהקבר של חסיד אומות העולם, שהציל יהודים, יהיה ראוי לביקורים בצורה מכובדת?

מאיר שטרית: אני מודה לחבר הכנסת שרוני על השאילתא.

מאיר שטרית: ובכן, אף-על-פי שהנושא איננו ממש בתחום הטיפול האישי של משרד הפנים, משרד הפנים פעל בעקבות השאילתא שלך.

מאיר שטרית: אני מציע – אם תלך לבקר עכשיו בקבר תראה שהוא מטופל ומסודר למהדרין.

משה שרוני: אני רוצה להודות לכבוד השר על מהירות העשייה.

משה שרוני: הלוואי שכל השרים היו עושים את זה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: עוד שאלה בהקשר זה?

עתניאל שנלר: ובכן, יישר כוח.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לשאילתא הבאה לשר הפנים, של חבר הכנסת יובל שטייניץ.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יובל שטייניץ: תודה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הפנים, נושא השאילתא שלי הוא מינוי פסול בעיריית קריית-ביאליק.

יובל שטייניץ: נודע שראש העירייה, ד"ר ורטהיים, ממנה מנכ"ל לעירייה בניגוד מפורש להנחיות חוזר המנכ"ל, האוסרות קביעת מינויים חדשים עד לבחירות המוניציפליות, וגם בניגוד מפורש למכתב שנשלח אליו ממשרד הפנים.

יובל שטייניץ: זה מכתב שאני מחזיק בידי, מ-2 ביולי, ובו ניתנה לראש העיר התראה חמורה, שאין לאייש משרת אמון כמשרת מנכ"ל העירייה עד לאחר הבחירות.

יובל שטייניץ: מה בדעת שר הפנים לעשות כדי לבטל את המינוי, ואילו צעדים מתכוון שר הפנים לנקוט כדי להרתיע ראשי ערים?

עתניאל שנלר: זאת שאלה או נאום, אדוני?

עתניאל שנלר: אדוני אמור לקרוא בדיוק מה שכתוב.

עתניאל שנלר: אני הבלגתי, אבל יש גבול להבלגה.

יובל שטייניץ: אילו צעדים מתכוון שר הפנים לנקוט כדי להרתיע מעבריינות מינהלתית כזאת בעתיד?

יובל שטייניץ: תודה.

מאיר שטרית: על-פי התקנון, אדוני היושב-ראש, אתה צודק.

מאיר שטרית: צריך לקרוא בדיוק מה שכתוב בשאילתא, ואני גם עונה בהתאם, בזמן הקצוב.

מאיר שטרית: כפי שציינת, חבר הכנסת שטייניץ, הממונה על כוח-האדם בשלטון המקומי, שפיצר, כתב מכתב לראש העיר ובו דרש ממנו שלא למנות מנכ"ל.

מאיר שטרית: משרד הפנים עוקב אחרי הביצוע שלו, ואם אכן ימונה מנכ"ל הוא עלול לעמוד במצב של חיוב אישי של ראש העיר.

מאיר שטרית: אנחנו נעקוב אחרי זה מתוך רצון למנוע מינוי פסול כזה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: עוד שאלה, חבר הכנסת שטייניץ?

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: תודה רבה לשר על תשובתו.

יובל שטייניץ: באותו עניין, אני מחזיק בידי מכתב נוסף בעניין מ-7 ביולי, שבו מודיע משרד הפנים לראש העיר שאכן בוצע מינוי שכזה, ואני מצטט: "בנסיבות אלו אבקש להביא לתשומת לבך כי העסקת המנכ"ל מנוגדת לדין".

יובל שטייניץ: השאלה היא זו: במקרה כזה, כשראש עיר הוזהר מראש ונהג בניגוד לחוק, כלומר מקרה של אזהרה ועדיין ההתנהגות מזלזלת בהנחיות ובחוק המפורש למרות האזהרה – מה העונש החמור שיושת על ראש העיר, והאם השר מתכוון, למשל, לפעול למינוי ועדה קרואה ולהדחת ראש עיר כזה שרומס ברגל גסה את עקרונות שלטון החוק ואת הנחיות שר הפנים?

מאיר שטרית: לא ממנים ועדה קרואה בגין פעולה כושלת של ראש עיר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, היתה עוד שאלה, של חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עתניאל שנלר: אני מצטער שלא ראיתיך.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אדוני השר, בשבוע האחרון התקבל זימון על-ידי מנכ"ל משרד הפנים לחברי מליאת המועצה המקומית בערערה בנגב.

טלב אלסאנע: כידוע לך, הבחירות אמורות להתקיים בחודש נובמבר, ודבר כזה מכניס את המערכת, את התושבים וגם את הנציגים, למצב של חוסר ודאות.

טלב אלסאנע: בהקשרים דומים ובהזדמנויות קודמות שמעתי ממך שבשנת בחירות אין דבר כזה שמפזרים מליאת מועצה וממנים ועדה קרואה.

טלב אלסאנע: מה מטרת הזימון ומה יהיה ביישוב ערערה בנגב?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: יש עוד שאלה לשר?

עתניאל שנלר: ובכן, השר יענה על שתי השאלות.

מאיר שטרית: לעניין קריית-ביאליק, כאמור, לא ממנים ועדה קרואה בגין פעולה כושלת כזאת או אחרת של ראש העיר.

מאיר שטרית: אנחנו לא שופטים ותליינים בעצמנו.

מאיר שטרית: כפי שאמרתי לך, הממונה על כוח-אדם הורה לעירייה לבטל את המינוי של המנכ"ל.

מאיר שטרית: והיה והוא לא יבוטל, ראש העיר יכול למצוא את עצמו מחויב בחיוב אישי בעלותו של המנכ"ל מכיסו הפרטי.

מאיר שטרית: יש תהליך.

מאיר שטרית: אחרי שבודקים את העובדות פונים לוועדת-זיילר, שבראשה עומד השופט זיילר.

מאיר שטרית: הוא בוחן, מגיע למסקנה, וזה חוזר למשרד הפנים לצורך ביצוע.

מאיר שטרית: בדרך כלל זה מרתיע מאוד ראשי ערים מפעולות, וכאמור, אנחנו נעקוב אחרי זה כדי שהמינוי הזה יבוטל, ולא – ראש העיר אכן ייתן דין אישי.

מאיר שטרית: לעניין ערערה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אכן זימנו את חברי המועצה לשימוע, מכיוון שלצערי הרב הם מטרפדים את פעולתו של ראש העיר.

מאיר שטרית: כאשר חברי מועצת עיר אינם מוכנים לאשר תקציב עירייה ומטרפדים את הכנת התקציב, לפי תקנה 5 לתקנות משרד הפנים בעניין זה, רשאי משרד הפנים לפזר את חברי המועצה ולשלוח אותם הביתה.

מאיר שטרית: יש דרך אחת לפתור את העניין – אחרי השימוע יתיישרו חברי המועצה האלה ויאשרו תקציב לעירייה.

מאיר שטרית: הם לא יכולים להגיד שהם מטרפדים את התקציב, אחרת מצבה של ערערה יהיה בכי רע.

יובל שטייניץ: מה קורה אם חבר מועצה חושב שהתקציב לא ראוי, לא מאוזן או בזבזני?

מאיר שטרית: הם יכולים להגיש תקציב חלופי, אבל הם לא יכולים להגיד שהם לא מאשרים את התקציב.

מאיר שטרית: בדרך כלל, חבר הכנסת שטייניץ, זה לא המקרה, לצערי.

מאיר שטרית: בגלל הוויכוחים הפוליטיים בעיריות ובחלק מהרשויות – לא רק בערערה אלא גם בכל הארץ אנחנו נתקלים בזה פעם אחר פעם – חברי מועצה שהם מועצה לעומתית נגד ראש העיר רוצים לטרפד את פעולות ראש העיר, ולכן הם לא נותנים לו לאשר תקציב.

מאיר שטרית: אם התקציב של ראש העיר הוא הגיוני, משרד הפנים עומד מאחורי התקציב הזה, וחברי המועצה מטרפדים אותו או שהם מציעים הצעות מטורפות לגמרי, נניח, לקצץ חצי משכר העובדים – אני מביא דוגמה שהיתה – ברור שהם עושים סבוטז'.

מאיר שטרית: במקרה כזה מפזרים את חברי המועצה ומשאירים את ראש העיר, ועדיין מקיימים בחירות.

מאיר שטרית: אנחנו לא מבטלים את הבחירות גם אם מפוזרת מועצת העיר.

מאיר שטרית: אני מקווה שלא נגיע למצב הזה, ואני מקווה שחברי המועצה שם אכן יתעשתו ויאשרו את התקציב.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: נעבור לשאילתא האחרונה, של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, שיעלה וישאל את שר הפנים.

עתניאל שנלר: מייד אחר כך אנחנו עוברים לחקיקה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, פורסם שעיריית תל-אביב מחייבת בתי-עסק להחליף את השלטים על חשבונם בעלות של כ-50,000 שקל לעסק.

סטס מיסז'ניקוב: ברצוני לשאול אותך, כבוד השר: 1.

סטס מיסז'ניקוב: האומנם אלה פני הדברים? 2.

סטס מיסז'ניקוב: אם כן – מדוע?

סטס מיסז'ניקוב: מדוע אין העירייה מממנת את השלטים החדשים מתשלומי האגרה של הסוחרים, וכיצד בכוונת העירייה לשפות את הסוחרים על כך?

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

מאיר שטרית: 1–2.

מאיר שטרית: על-פי חוק התכנון והבנייה, רשאית עירייה לחייב קבוצה בתחום מסוים של העיר בשילוט אחיד.

מאיר שטרית: ברור שהעירייה לא אמורה לממן מכספי התושבים שילוט של עסק.

מאיר שטרית: עסק אמור לממן את השילוט שלו בעצמו.

מאיר שטרית: הרעיון הוא לתרום לאיכות החיים בעיר ולאיכות הסביבה בעיר.

מאיר שטרית: כאשר אתה הולך למרכז מסחרי ורואה שילוט פרוע, ללא שום סדר וללא שום צורה, אנשים לא יכולים להתמצא במקום כזה.

מאיר שטרית: עושים את זה בהרבה עיריות, ובדרך כלל מגיעים להסכמה עם הסוחרים.

מאיר שטרית: מזמינים אותם, מדברים אתם, מגיעים אתם להסכמה.

מאיר שטרית: אני זוכר שעשיתי פעולה כזאת לפני הרבה הרבה שנים.

מאיר שטרית: מגיעים להסכמה עם הסוחרים ובמידה מסוימת מוכנים ללכת לקראתם בעניין ההחלטה, בעניין אגרת השילוט, כדי שיממנו את זה עם הזמן, אבל לעירייה יש סמכות לעשות את הפעולה הזאת.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: עוד שאלה?

עתניאל שנלר: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני השר, אני הייתי ממונה על תיק רישוי עסקים בעיריית ראשון-לציון, לרבות שילוט.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מדבר על השילוט הישן, וברור שעסק שרוצה לשלט את העסק שלו מממן את השילוט, אבל כאן העירייה דורשת להחליף את השלטים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו, בעירייה שאני הייתי בה מחזיק התיק, היינו לוקחים חלק מעלות החלפת השילוט על עצמנו, וכאן כל החלפת השילוט היא על חשבון העסקים.

סטס מיסז'ניקוב: זאת השאלה.

מאיר שטרית: זה כשר וזה כשר.

מאיר שטרית: מותר לעירייה לחייב את האנשים לשלם עבור השילוט.

מאיר שטרית: אתה נהגת כמו שאיש ציבור נוהג והגעתם להסכמה עם הסוחרים.

מאיר שטרית: זה מה שהצעתי שראש העיר צריך לעשות.

מאיר שטרית: לאור השאילתא שלך אני אפנה אל ראש העיר ואציע לו לפעול בדרך שבה אתה פעלת, ולא הפוך.

מאיר שטרית: אני מקווה שזה יעזור.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: עוד שאלות לשר הפנים?

עתניאל שנלר: מכיוון שאין, אנחנו רוצים להודות לשר הפנים.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק מס' פ/3326/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעות חוק לדיון מוקדם.

עתניאל שנלר: אנחנו נתחיל בהצעת חוק המים (תיקון – איסור ניתוק מים לרשות מקומית), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת טלב אלסאנע וקבוצת חברי הכנסת.

עתניאל שנלר: שר הפנים ישיב על ההצעה.

עתניאל שנלר: הוצמדה אליה הצעה נוספת, של חבר הכנסת ברכה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

עתניאל שנלר: תשובה והצבעה במועד אחר.

טלב אלסאנע: אני מסכים.

טלב אלסאנע: זה מוסכם גם על חבר הכנסת ברכה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, בתקופה האחרונה אנו עדים לתופעה חוזרת, והיא ניתוק מים ליישובים שלמים.

טלב אלסאנע: משמעות הדבר היא ענישה קולקטיבית של כלל האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: זה כולל ניתוק מוסדות ציבור כגון בתי-ספר, מרפאות, בתי-אבות, ולפעמים גם ניתוק של אנשים שפרעו את חובם ואינם חייבים מאומה.

טלב אלסאנע: אלא מה?

טלב אלסאנע: "מקורות" מצאה את הדרך הכי קלה והכי טובה לחייב רשויות מקומיות לפעול, ואז היא משתמשת בענישה הקולקטיבית כאמצעי גבייה.

טלב אלסאנע: אין דבר כזה שמישהו יכול להשתמש במנגנון כזה של ענישה קולקטיבית, של ענישת אנשים שלא חייבים, כאמצעי גבייה או כמנגנון גבייה.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שהכלי הזה, שהמציאות הזאת תהפוך להיות כלי בידי "מקורות" כדי לגבות את חובותיה, כאשר בעצם היא איננה משתדלת או מתאמצת לגבות את החובות בדרכים אחרות.

טלב אלסאנע: אנחנו עדים לכך ש"מקורות" איננה פועלת נגד הרשות המקומית: לא עיקולים ולא תפיסת רכוש או תפיסת נכסים.

טלב אלסאנע: הדרך הכי טובה היא להפסיק את המים, להכניס את כל האנשים למצב קשה מאוד, במיוחד בעונת הקיץ או בתקופות קשות, להשאיר תלמידים בבתי-ספר ללא מים – אפילו בשירותים, ונגרמת סכנה, מצב בריאותי עגום – ולפעמים סוגרים את בתי-הספר כאשר אין מים.

טלב אלסאנע: אז איך התלמידים יכולים להמשיך ללמוד?

טלב אלסאנע: כל הדבר הזה הוא בגלל איזה חוב כספי של הרשות המקומית ל"מקורות".

טלב אלסאנע: בעצם, התושבים, האנשים, אין בינם לבין "מקורות" הסכם, כלומר, ההסכם הוא בין הרשות המקומית לבין "מקורות".

טלב אלסאנע: אם הרשות המקומית חייבת, ש"מקורות" תפעל נגד הרשות המקומית, אבל למה שתעניש את צד ג', שהוא לא צד להסכם ולא חייב ל"מקורות", והוא פרע את חובו והוא נענש?

עתניאל שנלר: מה אם בית-ספר שייך לעירייה או למועצה?

טלב אלסאנע: בדרך כלל בית-הספר שייך למשרד החינוך.

טלב אלסאנע: בתי-הספר היסודיים שייכים למשרד החינוך.

טלב אלסאנע: לכן, המציאות הזאת תמוהה לחלוטין גם מבחינה משפטית.

טלב אלסאנע: מה שקורה בעצם הוא שכאשר הרשויות המקומיות גובות את הכסף, הן שמות את זה בקופה, והכסף הזה נבלע בחובות אחרים של הרשויות המקומיות, והן לא מעבירות את התשלומים האלה ל"מקורות".

טלב אלסאנע: הצעת החוק שאני מגיש היא הצעת חוק שבאה לעשות צדק ולתקן את העוול הזה.

טלב אלסאנע: מאחר שכולנו מסכימים שמים הם כמו אוויר, ואי-אפשר להתקיים בלי מים, וזו זכות יסוד של הפרט שלא ניתן לשלול אותה מאדם, אפילו מאותם חייבים – לדעתי, צריך לאפשר גם הליכי גבייה בצורה מסודרת מאוד.

טלב אלסאנע: בדרך כלל היה אמור להיות תאגיד שינהל את אספקת המים ושירותי הביוב בנפרד מענייני הרשות המקומית, וכך תימנע בליעת תשלומי המים בתקציב הרשות הכולל.

טלב אלסאנע: אבל הדבר הזה לא התקיים בהתאם לחוק לתאגידי מים וביוב משנת 2001, ולא הוקמו התאגידים האלה עד שנת 2007.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כבוד שר הפנים, כאן מעל הדוכן אני מודיע שאנחנו לא באים לבטל לחלוטין את השימוש באמצעי ניתוק מים כאמצעי גבייה.

טלב אלסאנע: בהצעת החוק אנחנו בעד לנתק את אותם חייבים כאמצעי לחץ ולחייב אותם לשלם, כמו בחברת החשמל, אבל אלה ששילמו – לא תהיה אפשרות לנתק אותם ותהיה ענישה קולקטיבית.

טלב אלסאנע: אנחנו מעבירים את סמכות הניתוק מ"מקורות" לרשות המקומית.

טלב אלסאנע: כלומר, "מקורות" לא יכולה לנתק את הגוף הכולל, הרשות המקומית – את כל התושבים, 50,000, 100,000, בתי-ספר, מוסדות ציבור.

טלב אלסאנע: היא לא יכולה להעניש את כולם בגלל חוב של קבוצה קטנה, אלא היא יכולה לנקוט הליכי הוצאה לפועל נגד הרשות המקומית, עיקולים ותפיסות, ולרשות המקומית תהיה הסמכות לנתק את אותם חייבים כדי לאלץ אותם לפרוע את חובם.

טלב אלסאנע: אני מעמיד את הצעת החוק בצורה הזאת, כלומר לבטל את הסמכות של "מקורות" לנתק רשויות מקומיות, להעביר את הסמכות לנתק את החייבים עצמם לרשות המקומית ולאפשר ל"מקורות" לנקוט הליכי הוצאה לפועל כשאר האנשים במדינת ישראל.

טלב אלסאנע: לפיכך, אני מבקש להביא את הנושא הזה לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה.

טלב אלסאנע: אנחנו מסכימים שהתשובה וההצבעה יהיו במועד אחר.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק מס' פ/2839/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: להצעה הזאת הוצמדה הצעת חוק המים (תיקון – איסור הפסקת הספקת מים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת מוחמד ברכה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת ברכה.

עתניאל שנלר: גם לרשותך שלוש דקות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא בפעם הראשונה אני מגיש את הצעת החוק הזאת להצבעה, ולמרבה הצער – – –

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ברכה, יש היום הצבעה או אין הצבעה?

מוחמד ברכה: אין הצבעה.

עתניאל שנלר: כפי שהודעתי, תשובה והצבעה במועד אחר.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

מוחמד ברכה: כפי שהתחלתי לומר, העליתי את הצעת החוק הזאת להצבעה כמה פעמים, ולדעתי, הממשלה עדיין לא הפנימה את החשיבות האנושית, החברתית והקיומית של הצעת החוק הזאת, שבאה ופוסלת את ניתוק המים כאמצעי.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה שיובן, לא מקרוב ולא מרחוק, שאני בעד או מקל ראש בעובדה שאנשים לא משלמים עבור מים.

מוחמד ברכה: להיפך, אני, מעל הדוכן הזה וגם מעל במות אחרות, קורא וקראתי לאנשים למלא את חובתם כלפי הרשות המקומית, במיוחד בכל מה שנוגע לתשלום בגין מים שהם צורכים.

מוחמד ברכה: כל הקלישאות בעניין הזה כבר נאמרו: את חשבון הפלאפון משלמים, את חשבון המותרות משלמים, ורק מחשבון המים חושבים שאפשר לחמוק או להתחמק.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה פסול, ולכן אני קורא לאנשים למלא את חובתם ולשלם עבור המים.

מוחמד ברכה: בכל זאת, אם יש אב משפחה או אם משפחה שאינם ממלאים את תפקידם, האם הענישה היא לנתק בית מהמים?

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר פסול.

מוחמד ברכה: יש דרכים אחרות לגבות את החוב.

מוחמד ברכה: בשביל זה יש הוצאה לפועל ויש כל מיני אמצעים, ויש משטרה ויש מערכת בתי-משפט.

מוחמד ברכה: לכן, הרעיון הוא רעיון חברתי, רעיון קיומי.

מוחמד ברכה: מים הם לא מותרות, והם לא צורך שאפשר בלעדיו אפילו תקופה קצרה.

מוחמד ברכה: מה גם שמדובר על בית, ילדים, תינוקות, מבוגרים, מערכות חינוך, מוסדות סיעודיים וכל הצרכים האלה, שאי-אפשר לתאר שיכולים להתקיים ללא מים.

מוחמד ברכה: מים אינם מותרות, ולכן הצעת החוק באה, ברמה העקרונית, לפסול ניתוק מים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע – תוך כדי הדברים עלה בדעתי רעיון: למה אנשים לא משלמים חשבון מים?

מוחמד ברכה: כי זה בא בחבילה אחת עם ארנונה.

מוחמד ברכה: הארנונה גבוהה ומחיר המים נמוך, ואז אנשים לא משלמים את שניהם.

מוחמד ברכה: יכול להיות שצריך לחשוב – – –

עתניאל שנלר: – – – פיצול בחשבונות.

מוחמד ברכה: יכול להיות.

מוחמד ברכה: אני לא יודע מה העלות של רעיון כזה ומה הרווחים של הבנקים כשהם מקבלים שתי הוראות קבע במקום אחת או שתי מערכות גבייה במקום אחת.

מוחמד ברכה: אבל אני חושב שלפחות בעניין המים, היות שהוא, כפי שאנחנו מתארים, עניין קיומי, יכול להיות שצריך לייצר לו מסלול שמקל על האזרח לשלם וגם מחייב אותו לשלם.

מוחמד ברכה: אבל אם הוא לא משלם, אז הענישה תהיה בדרכים אחרות ולא בדרך של ניתוק מים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

עתניאל שנלר: כפי שהודענו, בהסכמת המציעים – תשובה והצבעה במועד אחר.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/346/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 18566.]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא לסדר-היום: הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – ארוניות אחסון), התשס"ו–2006, של חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא.

עתניאל שנלר: תעלה ותשיב שרת החינוך, ומייד אחר כך אנחנו נצביע על הצעת החוק.

עתניאל שנלר: גברתי השרה, בבקשה.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת לעגן בחקיקה שבכל מוסד חינוך מוכר יותקנו ארוניות אחסון אישיות.

יולי תמיר: אין לי שום דבר נגד ארוניות אחסון, זה דבר ראוי, אבל צריך שוב להחליט מהו סדר העדיפויות של מערכת החינוך.

יולי תמיר: אם אנחנו נמצאים בשלב שעדיין אין לנו מימון מלא למעבדות, לספריות, לדברים שהם עקרוניים וחיוניים לקיומו של חינוך איכותי, נראה לי שהיום לחייב התקנת ארוניות פשוט יהיה דבר שיעוות את סדר העדיפויות של המערכת.

יולי תמיר: אני רוצה לומר גם דבר יותר כללי.

יולי תמיר: מסתבר שבכנסת הנוכחית אפשר להעביר חוק כמעט על כל דבר ולחייב את מערכת החינוך לעשות.

יולי תמיר: המעורבות הזאת של הכנסת בפעילות של משרד החינוך גורמת הרבה מאוד פעמים לכך שאו שהחוק לא ניתן לביצוע או שגם אם הוא ניתן לביצוע, כמו שאמרתי, נוצרת הטיה בסדרי העדיפויות החיוניים של המשרד.

יולי תמיר: להתערב בחקיקה ברמת ארוניות בבתי-ספר – גם בעיקרון זה נראה לי דבר שגוי, ולכן הממשלה מתנגדת.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשרת החינוך.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

קריאה: – – –

עתניאל שנלר: אתה רשאי.

טלב אלסאנע: תשובה והצבעה במועד אחר.

עתניאל שנלר: לא, אנחנו מצביעים עכשיו, אבל לפי התקנון רשאי חבר הכנסת זחאלקה – חבר הכנסת זחאלקה, האם אתה רוצה לנצל את זכותך?

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני יעלה, בכבוד, ומייד אחר כך אנחנו נצביע על הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כדאי שחברי הכנסת יקשיבו טוב.

ג'מאל זחאלקה: הרציונל של החוק הזה – עבר חוק המגביל את משקל התיק בבית-הספר.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה בלתי ישים מפני שיש הרבה ספרים, והספרים כבדים.

ג'מאל זחאלקה: צריך למצוא פתרון לכך שהתלמיד יוכל לשים חלק מחפציו ומספריו בבית-הספר, וכך התיק לא יהיה כבד ויגרום נזק בריאותי לילדים.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר ליישם את החוק, ונגרם נזק מתמשך לבריאותו של הילד.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד מאתנו, והאזרחים בבית יודעים שהמשקל הוא בלתי סביר, בעיקר למשפחות מעוטות יכולת.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: כי אנשים שיש להם יכולת לוקחים את הילדים שלהם ברכב מפתח הבית עד בית-הספר.

ג'מאל זחאלקה: נוסף על כך, בבתי-ספר של העשירים יש ארוניות, אז יש ארוניות למי שלא צריך את זה בדחיפות, ואלה שצריכים את זה בדחיפות – אין להם.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בשמירה על בריאות הילדים שלנו.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שתומך בחוק ימנע נזק.

ג'מאל זחאלקה: מחר אנחנו נגלה מצבים של נזקים לילדים.

ג'מאל זחאלקה: כל חוות הדעת של האורתופדים ושל המחנכים תומכות בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: ברוב המדינות וברוב בתי-הספר של המדינות המתקדמות בעולם קיים הסדר כזה.

ג'מאל זחאלקה: אין שום סיבה שזה לא יהיה גם בארץ, כדי לשמור על בריאות ילדינו.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: אני מחכה שחבר הכנסת זחאלקה יגיע למקומו כדי לכבדו.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 32 נמנעים – 1 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – ארוניות אחסון), התשס"ו–2006, נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 21, נגד – 32, אחד נמנע.

עתניאל שנלר: הצעת החוק הזאת לא עברה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק מס' פ/3300/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי בשל גיל), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת שרה מרום-שלו.

עתניאל שנלר: תואיל גברתי לבוא ולשאת את דבריה.

עתניאל שנלר: לרשותך גם כן עד עשר דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה.

שרה מרום שלו: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, עומדת בפניכם להצבעה בקריאה טרומית הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי בשל גיל), התשס"ח–2008.

שרה מרום שלו: סעיף 1 לחוק לשון הרע אוסר פרסום העלול לבזות אדם בשל גזעו, מוצאו, דתו, מקום מגוריו, מינו או נטייתו המינית.

שרה מרום שלו: בולטת בהיעדרה הוראה האוסרת ביזויו של אדם בשל גילו, דבר המאפשר בפועל את אותו פרסום בזוי.

שרה מרום שלו: הקשישים בישראל הם אחת האוכלוסיות החלשות, והדבר גורם לעתים תכופות לאפלייתם מחמת גילם ולפגיעה בזכויותיהם.

שרה מרום שלו: באין הוראה בחוק איסור לשון הרע שתאסור פרסום העלול לבזות אדם בשל גילו, אנו נותנים בכך גושפנקה רשמית להנצחת מעמדם הנחות של הקשישים ומאשרים בפועל לבזות אותם ולפגוע בכבודם בשל גילם המבוגר.

שרה מרום שלו: כדי למלא בתוכן את הלקונה בעניין זה, להגן על כבודם של הקשישים ולהטמיע ערכים של כיבוד הזקן בקרב הציבור, מוצע להוסיף בחוק איסור לשון הרע איסור פרסום שיש בו כדי לבזות אדם בשל גילו.

שרה מרום שלו: ראויה לציון העובדה שאין להצעת חוק זו כל עלות תקציבית.

שרה מרום שלו: אני מקווה שחברי הבית הנוכחים יעמידו את טובת הקשישים לנגד עיניהם ויצביעו בעד חוק חשוב זה.

שרה מרום שלו: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת שרה מרום-שלו.

עתניאל שנלר: השר המשיב – שר המשפטים דניאל פרידמן.

עתניאל שנלר: שר המשפטים יעלה וישיב.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שרים נכבדים, הממשלה מתנגדת להצעת חוק זו, משום שבהסדר החוקי הקיים יש מענה מספק לבעיה שעליה מצביעים המציעים, ועל כן התיקון איננו נדרש.

דניאל פרידמן: הצעת החוק של חברי הכנסת מרום-שלו, זיו, גלנטי ושרוני מציעה לתקן את חוק איסור לשון הרע כך שייקבע מפורשות כי פרסום דבר העלות לבזות אדם בשל גילו הוא לשון הרע.

דניאל פרידמן: סעיף 1(1) לחוק מגדיר לשון הרע כדבר שפרסומו עלול "להשפיל אדם בעיני הבריות או לעשותו מטרה לשנאה".

דניאל פרידמן: פסקה (2) מפרטת כי דבר שפרסומו עלול "לבזות אדם בשל מעשים, התנהגות או תכונות המיוחסים לו" הוא לשון הרע, וכך גם פסקה (4).

דניאל פרידמן: העילות המפורטות בסעיף 1(4) ובסעיף 1(1) נכנסות ממילא בגדר הגדרת לשון הרע הקבועה בסעיף 1(1) לחוק, שכן דבר שפרסומו עלול לבזות אדם בשל גילו הוא דבר שפרסומו עלול להשפיל אדם בעיני הבריות או לעשותו מטרה לבוז מצדן.

דניאל פרידמן: לכן, גם אם קיימת תופעה – אנחנו לא יודעים – של ביזוי אדם בשל גילו, הרי שהדבר אסור על-פי החוק.

דניאל פרידמן: אגב, ביזוי יכול להיות לא רק מחמת גיל מבוגר.

דניאל פרידמן: הרבה פעמים אומרים לאדם: אתה תינוק, מה אתה מדבר?

דניאל פרידמן: תחכה עד שתגדל ותגיד משהו.

דניאל פרידמן: כאמור, המצב החוקי הנוכחי מכסה את האפשרות הזאת, וההצעה היא שהכנסת תסיר את ההצעה מסדר-היום.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר המשפטים.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: נחכה שהשר יגיע למקומו.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 17 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 35 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי בשל גיל), התשס"ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: רבותי, בעד – 17, נגד – 35.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הנושא לא עבר.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, כמה הודעות – אני מבקש את תשומת לבכם – או כמה דברים.

עתניאל שנלר: יושב-ראש ועדת הכנסת נמצא כאן?

עתניאל שנלר: היו לו הודעות.

עתניאל שנלר: אם לא, אני מבקש לשמור על שקט, ואני רוצה להתייחס, ברשותכם, חברי חברי הכנסת, לאירוע המרכזי של היום, וראוי שנתייחס אליו בדקות אחדות.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, בהקשר של העסקה שנעשתה היום – יום עצוב היום.

עתניאל שנלר: יום עצוב למשפחת גולדווסר, יום עצוב למשפחת רגב, יום עצוב לכל בית ישראל.

עתניאל שנלר: הבוקר חזרו הביתה שני הבנים החטופים, אהוד ואלדד, והם כנראה – תהליך הזיהוי עוד לא נגמר – כנראה מתים, זיכרונם לברכה.

עתניאל שנלר: שני אנשים צעירים שלא יראו עוד זריחות ולא יביטו בשקיעות.

עתניאל שנלר: שנתיים חלפו מאז החטיפה, שנתיים ללא שום אות חיים, ללא פיסת מידע וללא רמז מה עלה בגורלם מאז נחטפו.

עתניאל שנלר: אלה דפוסי ההתנהגות של ארגון מרצחים אכזר, שאינם נהוגים בחברה אנושית.

עתניאל שנלר: משפחות יקרות, כל יום של פרידה משני הבנים נראה בעיניכן כנצח.

עתניאל שנלר: מהיום המר שבו התבשרתם על החטיפה ניהלתם מאבק ללא לאות – מאבק יומיומי, עם ספקות וסימני שאלה – לקבל ולו גם שביב מידע על גורל הבנים.

עתניאל שנלר: גיששתם באפלה, מצפים לאור גדול שלא בא.

עתניאל שנלר: הד זעקת

עתניאל שנלר: כם נשמע בארץ ובכל רחבי העולם, אך לשווא.

עתניאל שנלר: בחרדת

עתניאל שנלר: כם לשלומם של אודי ואלדד לא הייתם בודדים.

עתניאל שנלר: כנסת ישראל והעם כולו היו אתכם כל הזמן, מחבקים ומאוחדים יחד אתכם, מייחלים ומתפללים לראות את הבנים שבים הביתה.

עתניאל שנלר: לצערנו, התקווה נכזבה, ולנו לא נותר היום אלא להשתתף בכאבכם ולחלוק עמכם את יגונכם הכבד מנשוא.

עתניאל שנלר: חובתה של המדינה וחובתנו שלנו היא לחזור ולשנן לעצמנו: הבנים יצאו בשליחות המדינה, ובשליחותה נפלו בשבי.

עתניאל שנלר: בציווי לעשות ככל שניתן להשיב כל חטוף טמונה עוצמתנו המוסרית.

עתניאל שנלר: כאמור, אנו מצווים לא לשקוט ולא לנוח ולעשות ככל שרק ניתן, עד לשחרורו של כל חייל שנשבה ולהביאו הביתה.

עתניאל שנלר: זו חובה, ומצוות פדיון שבויים קדושה, ואנו נעשה לקיימה.

עתניאל שנלר: ונזכה, בעזרת השם, לשבו בנים לגבולם.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו נמשיך בסדר-היום, ולפני שנעבור להמשך חקיקה אני רוצה להתייחס במלים אחדות לישיבת הכנסת שהתקיימה שלשום, ביום שני, 14 ביולי 2008, אשר במסגרתה אישרה הכנסת את המינויים של השרה רוחמה אברהם-בלילא לשרת התיירות ושל חבר הכנסת אלי אפללו לשר לקליטת העלייה.

עתניאל שנלר: בישיבה זו, ממש לפני ההצבעה על אישור המינויים, הודיע חבר הכנסת גדעון סער כך, ואני מצטט: אני מצהיר לפרוטוקול, שהערב שוחחתי עם היועצת המשפטית של הכנסת.

עתניאל שנלר: היועצת המשפטית הודיעה לי בצורה הברורה ביותר שאם יש בקשה, יש להפריד בין ההצבעות.

עתניאל שנלר: הציטוט – מתוך הדברים במליאה.

עתניאל שנלר: היועצת המשפטית של הכנסת לא נכחה במליאה בשעת ההצבעה, ומאחר שהיועצת המשפטית של ועדת הכנסת היתה במליאה, ואישרה כי כעיקרון זכור לה שניתנה בעבר חוות דעת ברוח זו, הרי שלמען הסר ספק החלטתי לקיים שתי הצבעות נפרדות, אף שסברתי שבהצבעות מסוג כזה, שקשורות לכמה מפלגות, אי-אפשר לעשות הפרדת החבילה – זה לא נראה סביר.

עתניאל שנלר: ובכן, למען הסר ספק החלטתי לקיים שתי הצבעות נפרדות: ההצבעה הראשונה לאישור מינויו של חבר הכנסת אפללו, השר לקליטת העלייה, וההצבעה השנייה על מינויה של השרה אברהם-בלילא לשרת התיירות.

עתניאל שנלר: בדיעבד הסתבר לי, חברי חברי הכנסת, כי ככל שמדובר בחוות הדעת הכתובה, הרי מדובר בחוות דעת משנת 2005, הנמצאת בידי – וכל חבר הכנסת יוכל לראות אותה – הקובעת כי במקרה שמובאת בפני יושב-ראש הכנסת בקשה מטעם חבר הכנסת לקיים הצבעות נפרדות בעניין מינוים של כמה שרים, על יושב-ראש הכנסת לשקול בכובד ראש את הבקשה.

עתניאל שנלר: וזאת, על מנת לאפשר לכנסת להפעיל ביקורת אפקטיבית על הממשלה.

עתניאל שנלר: בכל מקרה, על-פי אותה חוות דעת כתובה, לא קיימת חובה לקיים הצבעות נפרדות, אלא הדבר נתון להכרעתו של יושב-ראש הכנסת או יושב-ראש הישיבה.

עתניאל שנלר: אין לי, כמובן, ידיעה אישית על אודות תוכן שיחתה של היועצת המשפטית לכנסת עם חבר הכנסת סער באותו ערב, אך אני סבור כי מן הראוי שהיועצת המשפטית לכנסת, הגברת אלשטיין, היתה מקדימה ומעדכנת אותי, כממלא-מקום של יושבת-ראש הכנסת וכמי שישב בראש הישיבה, על אודות חוות הדעת שנמסרה לחבר הכנסת סער באותו ערב.

עתניאל שנלר: על כל פנים, לאור השתלשלות האירועים כפי שתיארתי, אני מבקש להדגיש ולהבהיר, כי אין לראות בקיום ההצבעות הנפרדות על המינויים של כמה שרים, כפי שקרה בהצבעה שלשום, משום תקדים מחייב.

עתניאל שנלר: נושא זה נמצא בסמכותו הבלעדית של יושב-ראש הכנסת, הן בהתאם לתקנון הכנסת והן בהתאם לאמור בחוות הדעת הכתובה של היועצת המשפטית לכנסת.

עתניאל שנלר: בשולי הדברים אבהיר, כי בדעתי לפנות ליושבת-ראש הכנסת דליה איציק בבקשה לקבוע בנוהל, כי כל חוות דעת משפטית אשר תימסר למליאת הכנסת בעת דיוניה, תהיה מגובה בחוות דעת כתובה, ולא נסתפק בחוות דעת בעל-פה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת – – –

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אבל ההצבעה תקפה או לא תקפה?

עתניאל שנלר: בוודאי, הכול תקף.

עתניאל שנלר: אני רק מודיע שאין בזה כדי להוות תקדים.

קריאות: – – –

גדעון סער: אדוני היושב-ראש – – –

עתניאל שנלר: בבקשה, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כל מה שהקראת מחוות הדעת של 2005 רק מחזק את העמדה כפי שהובעה על-ידי בתחילת השבוע.

גדעון סער: כשמדובר על שיקול דעת, זה לא שיקול דעת שרירותי.

גדעון סער: וכאשר אמרה היועצת – ואני חוזר ואומר את זה לפרוטוקול, שהיועצת המשפטית לכנסת אמרה לי, כפי שאמרה היועצת המשפטית של ועדת הכנסת לפני שנה, כשהיו אמורים לבוא מינויים אחרים, מינוי של השר רמון מחדש ועוד מינויים – אמרה את זה בוועדת הכנסת, שכאשר יש דרישה לפצל, צריך להיעתר לה.

גדעון סער: זה מה שאמרה לי היועצת המשפטית לכנסת.

גדעון סער: כשאתה אומר שיקול דעת בלעדי, זה מצלצל כמו שיקול דעת שרירותי.

גדעון סער: התוכן של הבקשות – אלה בקשות שונות.

גדעון סער: ואדוני היושב-ראש, הערה אחרונה – אני מאוד מכבד אותך – אתה, כיושב-ראש, והיום כסגן היושבת-ראש, לא היה לך שום קושי להתקשר ליועצת המשפטית לכנסת – אני אמרתי את מה שאמרתי במליאת הכנסת קבל עם ועולם – ולשאול אותה מה היא באמת אמרה ומה היתה באמת עמדתה.

גדעון סער: ואפילו נדמה לי שישבה פה ארבל אסטרחן ביום ההצבעה, וגם היא נדרשה לעניין, וגם היא הגיעה לאותה תוצאה.

עתניאל שנלר: תודה.

גדעון סער: אז לפעמים מותר לכבד חוות דעת משפטית גם אם היא לא עולה בקנה אחד עם הרצון הפוליטי.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת סער.

עתניאל שנלר: אסתפק בהבהרה קצרה ונעבור לסדר-היום.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת סער, אני, בדברי, הבהרתי הבהר היטב, שאינני יודע מה אמרה לך היועצת המשפטית בעל-פה.

עתניאל שנלר: אני יודע מה היא כתבה בחוות דעתה.

עתניאל שנלר: אני יודע לומר שזה לא תקין בעיני שהדברים ייעשו בנוהל שנעשה – לא מבחינתך – והערתי את תשומת לבה של היועצת המשפטית.

עתניאל שנלר: אבהיר ואומר עוד משפט אחד: אין היגיון בשיקול הדעת הלא-שרירותי בכלל.

עתניאל שנלר: כאשר אתה מצביע בנושא שהוא רב-מפלגתי במהות של העניין, כהחלטה קואליציונית בהרכב ממשלה שקשורה למפלגות רבות, אין עניין הגיוני להפריד את הדברים.

עתניאל שנלר: תם הוויכוח על הנושא הזה, ואנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום.

עתניאל שנלר: הצעת חוק – – –

צבי הנדל: יש אחד שאני בעדו ויש אחד שאני נגדו – – –

עתניאל שנלר: תודה, לא, לא.

עתניאל שנלר: אנחנו לא דנים.

עתניאל שנלר: אני הבהרתי את הדברים בצורה ברורה הבהר היטב.

צבי הנדל: – – –

עתניאל שנלר: תודה, חבר הכנסת הנדל.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים – חבר הכנסת הנדל, תודה.

עתניאל שנלר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עתניאל שנלר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, ואנחנו עוברים לסעיף הבא.

גדעון סער: גם אתה כפוף לכללי האתיקה.

עתניאל שנלר: אתה יכול לפנות לוועדת האתיקה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק מס' פ/3475/17; "דברי הכנסת", חוברת ל"ב, עמ' 17335.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – הפצה דיגיטלית של ערוצים ייעודיים), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת זאב אלקין.

עתניאל שנלר: הצבעה בלבד.

עתניאל שנלר: הדיון היה בישיבות קודמות.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 33 נגד – 29 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – הפצה דיגיטלית של ערוצים יעודיים), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 33, נגד – 29, אחד נמנע.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת החוק הזאת עברה והיא תידון בוועדת הכלכלה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק מס' פ/2965/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק איסור מימון מופעי תרבות וספורט בהשתתפות משתמטים, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת ישראל חסון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חסון, בבקשה, לרשותך עשר דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, דווקא ביום הזה זה אולי סימבולי מאוד וכואב מאוד להעלות את הצעת החוק הזאת.

ישראל חסון: הצעת החוק הזאת בעצם דנה בנושא אחד – מה הרוח שמדינת ישראל וההנהגה של מדינת ישראל רוצה להעביר בתחום הזה שנקרא הערבות ההדדית של כולנו.

ישראל חסון: אני רואה שזה מאוד מעניין.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, בבקשה מכם, בבקשה מכם.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

ישראל חסון: גברתי השרה, כמי שהיתה אחראית לחגיגות ה-60, חשוב לי שתשמעי מה החוק הזה אומר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שומעת כל מלה.

ישראל חסון: על מה בעצם מדבר החוק הזה?

ישראל חסון: הוא מדבר על השאלה, האם הבית הזה רוצה להעביר מסר שמעודד השתמטות או לא.

ישראל חסון: אני רוצה לומר לבית הזה שדווקא ביום הזה – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלקין, חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת אורלב, שרת החינוך, חבר הכנסת טל, אנחנו לא נמשיך בדיון.

עתניאל שנלר: אנחנו מבקשים שקט.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חסון מבקש להציג את החוק שלו.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

ישראל חסון: אני רוצה להציב שאלה מאוד כואבת ומאוד בוטה ומאוד נוקבת היום.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, אני מבקש.

ישראל חסון: האם עולה על דעתו של מישהו שיושב בבית הזה להזמין לטקס הזיכרון של אחד מחללינו ולממן מכספי הציבור – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מרציאנו.

עתניאל שנלר: תרשו לי לא לקרוא בשמותיכם.

עתניאל שנלר: אני אשמח מאוד, אבל לא מהמקום הזה.

עתניאל שנלר: זה פשוט מפריע.

עתניאל שנלר: גם ביציעים, אני מבקש לנהוג בשקט.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת שטייניץ, בבקשה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלקין.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת תירוש.

עתניאל שנלר: אני פשוט אפסיק את השעון ולא נקיים דיון.

עתניאל שנלר: אי-אפשר לנהל דיון סימולטני כה רחב.

עתניאל שנלר: תודה רבה לכם.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

ישראל חסון: טוב, אני מוכן לעצור פה, שיצביעו.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: ובכן, תמו דברי ההסבר של חבר הכנסת ישראל חסון.

עתניאל שנלר: השר שמחון, בבקשה, ומייד אחר כך נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: השר שמחון משיב בשם שר המדע, התרבות והספורט.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת ישראל חסון, אני משיב בשם השר גאלב מג'אדלה.

שלום שמחון: הצעת החוק שבנדון, של חבר הכנסת חסון, הועלתה לדיון בוועדת שרים לענייני חקיקה ב-10 בדצמבר 2007.

שלום שמחון: בדיון זה היתה העמדה כדלקמן: המשך הדיון נדחה.

שלום שמחון: המציע התבקש לנסח את הצעתו מחדש באופן שתיקבע עדיפות למשרתים בצה"ל במקום פסילה גורפת של משתמטים ומי שלא שירתו שירות לאומי.

שלום שמחון: נכון לעכשיו טרם התקבל נוסח חדש מטעם המציע, ולפיכך נותרת עמדת הממשלה בעינה.

שלום שמחון: תודה.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: אתה מבקש לענות?

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: אולי עכשיו יאפשרו לך לענות.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חסון, בבקשה.

עתניאל שנלר: יש לך עד חמש דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני יענה.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אולי עכשיו יהיה טיפה יותר קשב ואני אוכל להסביר.

ישראל חסון: התקיימה – גברתי שרת החינוך, אני רוצה לבקש ממך שתאזיני לי בבקשה, מהטעם הפשוט שהנושא הזה נוגע למסר שאנחנו אמורים להעביר לבנינו.

ישראל חסון: אני חושב שלא יעלה על הדעת, דווקא ביום הזה, עם מה שמתרחש ברגעים אלה במעבר הגבול – לא עולה על דעתי שגיבורי תרבות שעומדים מעל כל בימה וקוראים להשתמטות, יקבלו את כספי משלם המסים ויופיעו בטקסי זיכרון לאנשים הללו או ייצגו את מדינת ישראל בטקסים ממלכתיים ובאירועים ממלכתיים הממומנים מכספי ציבור.

ישראל חסון: אני קיבלתי את ההערה של כבוד שר המשפטים, שהציע לי לקבוע מדרג.

ישראל חסון: אני מקבל את זה ואני חושב שהדבר הזה נכון.

ישראל חסון: אני חושב שהסוגיה של המדרגיות היא סוגיה שאפשר לטפל בה בין הקריאה הראשונה לקריאה שנייה ושלישית במסגרת הוועדה.

ישראל חסון: ההצעה של שר המשפטים – של השר שמחון – מקובלת עלי.

ישראל חסון: אני חושב שההצעה שלו נכונה, אבל אני חושב שהיא לא משנה את מהות החוק ואפשר להצביע היום ולקיים את הדיון על המדרגיות במסגרת הדיונים בוועדה.

ישראל חסון: תודה.

עתניאל שנלר: אדוני השר, האם הצעתו – – –

שלום שמחון: אני צריך לשאול.

עתניאל שנלר: אז אנא תשאל ותקבל תשובה, ואני רוצה להודיע עליה.

עתניאל שנלר: ובכן, רבותי השרים?

רונית תירוש: אנחנו כולנו בעד.

עתניאל שנלר: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 46 נגד – 24 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק איסור מימון מופעי תרבות וספורט בהשתתפות משתמטים, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 46, נגד – 24, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: הצעת החוק איסור מימון מופעי תרבות בהשתתפות משתמטים, התשס"ח–2007, עברה, והיא תידון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

גלעד ארדן: כלכלה.

עתניאל שנלר: ובכן, ועדת הכנסת תחליט היכן ידונו בכך.

עתניאל שנלר: הודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת – לא לפני שיהיה שקט באולם.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום רביעי, כ"ו באדר ב', להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק להגנה על עדים.

עתניאל שנלר: דקה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת טל, אנחנו לא נקיים את הדיון כך.

עתניאל שנלר: אני מבקש מחברי הכנסת ומהשרים לשבת.

עתניאל שנלר: אני מבקש מחברי הכנסת ומהשרים לשבת.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חסון, חברת הכנסת לימור לבנת, חבר הכנסת אלקין, אני מודה לכם.

עתניאל שנלר: השר שמחון, תודה.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת קולט אביטל.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלקין, פעם נוספת.

): כאמור, אדוני היושב-ראש, הכנסת החליטה, בישיבתה ביום רביעי, כ"ו באדר ב' התשס"ח, להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הצעת חוק להגנה על עדים, התשס”ח–2008, לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): יושב-ראש ועדת החוקה ביקש להעביר את הצעת החוק האמורה לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בנימוק שהיא עוסקת בעיקר בעבודת המשטרה, שעליה אמונה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

): יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה נתן את הסכמתו לכך.

): ועדת הכנסת ממליצה כי הכנסת תשנה את החלטתה והצעת החוק האמורה תועבר מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): אני מבקש, אדוני, את אישור המליאה.

): נדרשת הצבעה, ואבקש שאדוני יצרף אותי למצביעים.

עתניאל שנלר: ובכן, אנחנו מצביעים על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 7 בעד הצעת ועדת הכנסת – 35 נגד – 2 נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק להגנה על עדים, התשס”ח–2008, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

עתניאל שנלר: 35 בעד, שני מתנגדים ואחד נמנע.

עתניאל שנלר: לפרוטוקול, אנחנו נוסיף את חבר הכנסת טל שנמצא על הדוכן.

עתניאל שנלר: ובכן, יש אישור להודעה שלך.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזה על חילופי אישים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, מטעם סיעת העבודה: במקום חברת הכנסת נאדיה חילו יכהן חבר הכנסת שכיב מוראד שנאן.

): וכן הודעה נוספת: ביום י"ט בטבת הודיע יושב-ראש ועדת הכנסת לכנסת על החלטת ועדת הכנסת, שלפיה חברי הכנסת אלה יכהנו כממלאי-מקום קבועים: חבר הכנסת אבשלום וילן בוועדת הכלכלה, חברי הכנסת ואליהו גבאי בוועדת החינוך, התרבות וספורט.

): לאחרונה התברר כי נפל פגם בהודעה, שכן חברי הכנסת וילן וברכה אינם יכולים לכהן כממלאי-מקום קבועים, בהעדר חבר מסיעתם בוועדות אלה.

): נוסף על כך, אדוני, הכנסת לא הצביעה, כנדרש, על כהונת חבר הכנסת גבאי בתפקיד ממלא-מקום קבוע בוועדת החינוך, התרבות וספורט.

): לפיכך, לאחר שבאנו בדברים עם חברי הכנסת הרלוונטיים, ולאחר שהנושא הובא אתמול לפני ועדת הכנסת, אבקש להודיע כי ההודעה בעניין חברי הכנסת וילן וברכה נמסרה בטעות, והם אינם יכולים לשמש ממלאי-מקום קבועים כאמור.

): עוד אבקש להביא להצבעה את דבר כהונתו של חבר הכנסת גבאי בתפקיד ממלא-מקום קבוע של חבר סיעתו בוועדת החינוך, התרבות והספורט, לפי סעיף 9ב לתקנון הכנסת.

): תודה, אדוני.

): אודה לך אם תכריז על הצבעה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אנחנו נצביע.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 8 בעד ההודעה – 31 נגד – אין נמנעים – אין הודעת יו"ר ועדת הכנסת בדבר השלמת הרכב ועדות הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 31, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת אושרה במליאה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3671/17; "דברי הכנסת", חוברת ל"ד, עמ' 17799.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ותאגידים בעלי תו תקן ירוק), התשס”ח–2008.

עתניאל שנלר: היום התשובה וההצבעה, ואת התשובה ייתן השר משולם נהרי בשם שר האוצר.

עתניאל שנלר: אני מדבר על חוק חובת המכרזים.

עתניאל שנלר: אדוני השר יעלה ויבוא.

עתניאל שנלר: אדוני, רק תשובה והצבעה היום.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, בהצעת החוק מוצע כי תינתן הנחה בשיעורי הארנונה לבן או בת נכים אשר עברו את גיל 18 ועודם מתגוררים בבית הוריהם ונתמכים על-ידיהם.

משולם נהרי: אין ספק שהנושא של הנכים מציק היום לכולנו, וצריך לסייע להם.

משולם נהרי: במשרד האוצר מתכנסת ועדה לרפורמה בכל נושא הארנונה ומתקיימים דיונים בנושא הזה.

משולם נהרי: מה שאני מבקש מהמציעים – נסכים שזה יעבור בתנאי שיהיה תיאום עם הממשלה בהמשך.

משולם נהרי: תודה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: האם המציעים מסכימים?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת פינס, אתה מסכים?

אופיר פינס-פז: מסכים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת סער מסכים להתניה?

גדעון סער: כן.

עתניאל שנלר: ובכן, לאור ההסכמה, נעבור להצבעה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, סליחה, יש בלבול; השר הציג את החוק שאני העליתי, על הלוח מופיע חוק אחר, ואתה שאלת את המציעים של החוק האחר.

אריה אלדד: אנחנו מדברים פה על שני חוקים שונים – על הלוח מופיע חוק חובת המכרזים, ואילו השר דיבר על נכה המתגורר בבית הוריו.

עתניאל שנלר: אדוני השר יעלה וישיב על הצעת החוק שנמצאת, ונצביע עליה.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבוד בצורה מסודרת.

עתניאל שנלר: אדוני השר, זה מה שעל סדר-היום, אנא בטובך, תן את התשובה הראויה על מה שבסדר-היום.

עתניאל שנלר: נצביע בצורה מסודרת.

עתניאל שנלר: אני חוזר: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ותאגידים בעלי תו תקן ירוק), התשס”ח–2008, של חברי הכנסת גדעון סער ואופיר פינס-פז.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ישיב.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת אלדד אשר הפנה את תשומת לבנו.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלדד, אני מודה לך על תשומת הלב.

משולם נהרי: מאחר שהנהלת הקואליציה הסכימה לאפשר למציע להעביר את הצעת החוק בקריאה טרומית, ומאוחר יותר ייעשה תיאום עם הממשלה, אין התנגדות.

עתניאל שנלר: אני חוזר ושואל את חברי הכנסת המציעים – הפעם על הצעת החוק הנכונה – האם מקובל עליכם?

אופיר פינס-פז: כן.

גדעון סער: כן.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 55 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ותאגידים בעלי תו תקן ירוק), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 55, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת טובין ותאגידים בעלי תו תקן ירוק), התשס”ח–2008, התקבלה ותידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: ועדת הכלכלה.

עתניאל שנלר: האם יש מערערים על ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה?

גדעון סער: יש.

עתניאל שנלר: ובכן, ועדת הכנסת תחליט היכן תידון ההצעה.

עתניאל שנלר: (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס”ח–2008 [הצעת חוק פ/3250/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008 [הצעת חוק פ/3444/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס”ח–2008 [הצעת חוק פ/3318/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה , עמ' 18056.]

עתניאל שנלר: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס”ח–2008 [הצעת חוק פ/3249/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס”ח–2008 [הצעת חוק פ/3317/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 18057.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, לפנינו כמה הצעות חוק המוצמדות זו לזו.

עתניאל שנלר: בחלקן הגדול דנו, נותרו שתי הצעות שטרם הוצגו – המוצמדות.

עתניאל שנלר: אחת מהן: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורלב, יש לך שלוש דקות להציג את הצעת חוק ההסדרים.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תקנות ההסדרים במשק המדינה (הנחה מארנונה), התשנ"ג–1993, מאפשרות – מסמיכות רשות מקומית להעניק הנחה בתשלומי הארנונה להורים של ילד נכה עד אשר יגיע לגיל 18.

זבולון אורלב: זאת המגבלה.

זבולון אורלב: לאחר גיל 18 אין לרשות המקומית סמכות להעניק הנחה.

זבולון אורלב: העובדה היא שנכים רבים מתגוררים בבית הוריהם גם לאחר שעברו את גיל 18, בין השאר מכיוון שבמקרים רבים הנכים האלה לא קרה להם נס והם ממשיכים להיות נכים וממשיכים להיות סמוכים על שולחן הוריהם בגלל מגבלתם הפיזית.

זבולון אורלב: אגב, במערכת החינוך חוק החינוך המיוחד הוא עד גיל 21 ולא עד גיל 18.

זבולון אורלב: לעתים יש גם צורך להתאים את הבית לצרכים של הנכה והדבר כרוך בהוצאות כספיות מרובות.

זבולון אורלב: הצעת החוק קובעת, כי נכה אשר דרגת אי-כושר השתכרותו היא בשיעור של 75% ומעלה – לאמור, אלה הנכים הקשים ביותר – והוא זכאי לקצבה חודשית מלאה מן הביטוח הלאומי, או שדרגת אי-כושר השתכרותו כאמור נקבעה לו לצמיתות טרם קבלת קצבת הזיקנה, יהא זכאי להנחה מסכום הארנונה הכללית שנקבעה לגבי נכס שהוא מתגורר בו, אף אם אינו מחזיק בנכס והוא גר עם ההורים שלו, ובלבד שמי שמחזיק בנכס הוא קרוב שלו, כגון הוריו, אחיו וכדומה.

זבולון אורלב: הוגשו הצעות חוק דומות רבות, ואני חושב שהיום הכנסת יכולה לפעול לתיקון חוק חברתי ממדרגה ראשונה, שעוסק בנכים הקשים ביותר.

זבולון אורלב: אין לנו כאן הנתונים, אבל ככל שאנחנו יודעים, מרביתה של אוכלוסיית הנכים שאנחנו עוסקים בה – לאמור, הקשים ביותר – ממשיכה להתגורר בבית ההורים.

זבולון אורלב: המעבר להוסטלים של משרד הרווחה או למסגרות אחרות נעשה או בגיל מאוחר יותר או בשלבים מאוחרים יותר, ולא תמיד יש בהוסטלים מקום.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שהצעת החוק צודקת.

זבולון אורלב: נמסר לי שהממשלה מסכימה, ובלבד שנסכים לתאם את המשך החקיקה.

זבולון אורלב: אז אני חוסך את שאלת היושב-ראש:

זבולון אורלב: אני מסכים לתאם את המשך החקיקה עם הממשלה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אורלב.

עתניאל שנלר: נעבור להצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת אורית נוקד.

עתניאל שנלר: תציג את הדברים חברת הכנסת קולט אביטל.

עתניאל שנלר: גם לך שלוש דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להציג את הצעת החוק הזו – שדומה מאוד במהותה להצעת החוק שהציג חבר הכנסת אורלב – בשמה של חברתי לסיעה, חברת הכנסת נוקד, שנמצאת בחו"ל.

קולט אביטל: כיום הרשויות המקומיות מעניקות הנחה בארנונה להוריו של ילד נכה עד גיל 18, וזאת מתוך הבנה שלמשפחה יש הוצאות מרובות, ובין היתר הצורך ללוות את הילד ולטפל בו שעות ארוכות.

קולט אביטל: אלא שהתמיכה הזאת מסתיימת בגיל 18.

קולט אביטל: בגלל יוקר המחיה הרבה מאוד נכים ממשיכים לחיות עם הוריהם גם אחרי גיל 18, וטבעי הדבר שההוצאות וכל הטיפול הכרוך בנכה נמשכים באותו הקצב.

קולט אביטל: בדרך כלל, אנחנו מדברים על כך שיש הוצאות מרובות, יוקר רב – הוצאותיו של נכה הן גבוהות מאוד.

קולט אביטל: העובדה שהמדינה כבר היום מסכימה שיש לסייע לאותם ההורים עד גיל 18 צריכה לשכנע את כולנו שכל עוד הילד נשאר עם ההורים בבית צריך להמשיך לתמוך באותה משפחה בהנחה בארנונה.

קולט אביטל: אני מבינה שהממשלה מסכימה.

קולט אביטל: אני שמחה שדווקא עכשיו, כשהשבוע – ובשבועות קודמים – נמשכת שביתת הנכים, שלפחות בדבר פעוט כזה תצא בשורה מהבית הזה.

קולט אביטל: בשם חברתי, אני מתחייבת שגם המשך הטיפול בהצעת החוק הזו, שמוצמדת להצעת החוק של חבר הכנסת אורלב, יהיה בתיאום מלא עם הממשלה.

קולט אביטל: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת אביטל.

עתניאל שנלר: בטרם נצביע על חמש ההצעות, כל אחת בנפרד, אני מבקש לשאול את חבר הכנסת אלדד: האם בהצעתך אתה מתואם עם הממשלה?

עתניאל שנלר: יש הסכמה.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת מיסז'ניקוב וסלומינסקי – אתם מסכימים; חבר הכנסת אורון – איננו כאן.

עתניאל שנלר: נקבל את זה כהודעתה של חברת הכנסת זהבה גלאון, בשמו של חבר הכנסת חיים אורון, שהמשך תהליך החקיקה יהיה בתיאום עם הממשלה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה ראשונה היא על הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת אריה אלדד.

עתניאל שנלר: מכאן ולהבא רק אקריא מספרים של הצעות החוק.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 49 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 49, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: הצעת חוק מספר פ/3318 עברה והיא תידון בוועדת הכספים.

עתניאל שנלר: הצעת חוק פ/3249, של חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב וניסן סלומינסקי – הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 50 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 50, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק פ/3249, של חברי הכנסת סלומינסקי ומיסז'ניקוב, עברה והיא תידון בוועדת הכספים.

עתניאל שנלר: הצעת חוק פ/3250, של חבר הכנסת אורלב – הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 42 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 42, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק פ/3250, של חבר הכנסת אורלב, עברה והיא תידון בוועדת הכספים.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/3317, של חבר הכנסת אורון.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 36 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 36, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק פ/3317, של חבר הכנסת חיים אורון, עברה והיא תידון בוועדת הכספים.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/3444, של חברת הכנסת נוקד.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 42 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה לנכה המתגורר בבית הוריו), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 42, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק פ/3444, של חברת הכנסת נוקד, עברה והיא תידון בוועדת הכספים.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3816/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – הגבלת סכומי עמלות), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אמנון כהן.

עתניאל שנלר: השר המשיב הוא השר נהרי.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת כהן.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, הכנסת הזאת וגם הכנסת הקודמת דנו בהרבה מאוד הצעות חוק בנושא עמלות הבנקים.

אמנון כהן: היו מעל 250 סוגי עמלות ועמלות כפולות שהציבור שילם ולא ידע אפילו על מה הוא משלם.

אמנון כהן: עברו כאן, בבית הזה, כמה הצעות חוק, וגם הוקמה ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא עמלות הבנקים, שבראשה עמד חבר הכנסת כחלון, והיא עשתה עבודה מאומצת, יסודית.

אמנון כהן: חברי הכנסת וגם יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן – ראינו ראייה ציבורית כשקידמנו את הצעות החוק האלה, פעם אחת ולתמיד לעשות סדר בנושא עמלות הבנקים.

אמנון כהן: אנחנו, כמחוקקים, לא רצינו להיכנס לגובה העמלות, לסוגי העמלות, לכמות העמלות, למחיר העמלות, ולמעשה הסמכנו את המפקח על הבנקים שיעשה עבודה אצלו במטה – עבודה מקצועית.

אמנון כהן: העברנו אליו את כל העבודה של ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא עמלות הבנקים, ונולדה רפורמה בנושא עמלות הבנקים.

אמנון כהן: מתוך אכזבה עמוקה, ולאחר שלמדתי את הרפורמה – הרפורמה עשתה שני דברים חשובים: היא צמצמה את כמות העמלות – היו יותר מ-250, והיא צמצמה ל-75 סוגי עמלות – והיא הביאה ליתר שקיפות, כך שהציבור יודע על מה הוא משלם.

אמנון כהן: אבל היא לא הביאה בחשבון את קבוצות האוכלוסייה החלשות, שחייבות להגיע לבנק, לעמוד מול הדלפק, מול הפקיד – יש אנשים שלא יכולים להשתמש בשירותי האינטרנט.

אמנון כהן: מדובר בקשישים, בעולים ובאנשים אחרים שלא משתמשים באינטרנט, שלמעשה מוריד את עלויות השירות.

אמנון כהן: האוכלוסייה הזאת נפגעת קשות, כי לפני כניסת הרפורמה לתוקף אנשים שילמו 10 שקלים בחודש על כל הפעולות שלהם, והיום, בכל פעם שהם מגיעים לפקיד, לדלפק, הם צריכים לשלם כ-7 שקלים.

אמנון כהן: אדם שחייב להגיע לדלפק בדרך כלל גם מגיע בתחבורה ציבורית, וגם זה עולה לו כסף.

אמנון כהן: יש אנשים שלא צריכים את זה בכלל.

אמנון כהן: הצעת החוק שאני מבקש להציג לפניכם נועדה לעשות סדר, כדי שקבוצות אוכלוסייה חלשות, אנשים שחייבים להגיע פעם בחודש לבנק כדי למשוך את הפנסיה או להוציא תדפיס בנק, כי הם חייבים להתעדכן במה יש להם ומה אין להם, או להפקיד צ'ק כלשהו, העמלה שהם יידרשו לשלם לא תהיה יותר משקל וחצי – במקום 7 שקלים.

אמנון כהן: הבנקים יכולים לגבות את הכסף משאר הציבור, בעמלות אחרות, כמו מאשראי ודברים אחרים.

אמנון כהן: מצד אחד אנחנו צריכים לדאוג לאיתנות פיננסית של הבנקים, כדי שהם יהיו חזקים.

אמנון כהן: עיננו לא צרה ברווח שלהם, אבל אני חושב שברפורמה הזאת לא הובאו בחשבון קבוצות האוכלוסייה החלשות, וגם לא נשמר בה סל העמלות שוועדת הכלכלה גיבשה בעבר, שכן ברגע שהרפורמה נכנסה לתוקפה ביטלו את כל הסלים האלה.

אמנון כהן: ביקשתי פטור מחובת הנחה, וועדת הכנסת קיבלה את הבקשה.

אמנון כהן: ב-1 ביולי הרפורמה כבר נכנסה לתוקף, והציבור כבר משלם יותר.

אמנון כהן: לכן אנחנו צריכים לומר את דברנו.

אמנון כהן: כבוד השר משולם נהרי, המפקח על הבנקים התקשר אלי וביקש לבחון את הרפורמה שנכנסה לתוקף ב-1 ביולי במשך כשלושה חודשים.

אמנון כהן: הוא חושב – בנבואה שלו, אני לא מאמין לזה, כי בתקופה שאני עוקב אחרי זה אף פעם לא ראיתי שאיזו עמלה ירדה, אלא רק העלו; ברגע שבנק אחד העלה, כולם התיישרו כלפי מעלה – הוא טוען שהשוק יעשה את שלו, אבל אני אומר שהשוק כל כך ריכוזי, והלקוח כל כך שבוי, שהשוק לא יעשה את שלו, כי אין שחקנים חדשים במשק.

אמנון כהן: עם זה, אני מעריך את העבודה שעשתה ועדה מקצועית בראשות המפקח על הבנקים.

אמנון כהן: היו גם דיונים בוועדת הכלכלה, בראשות חבר הכנסת גלעד ארדן ובהשתתפות נגיד בנק ישראל והמפקח על הבנקים.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לכבד את העבודה שהם עשו, אבל אנחנו חייבים לצאת מכאן עם אמירה.

אמנון כהן: אדוני השר, אני מקבל את בקשתם של נגיד בנק ישראל ושל המפקח על הבנקים, שהקריאה השנייה והקריאה השלישית לא יהיו לפני תום שלושה חודשים של בחינת נושא עמלות הבנקים – איך השפיעה הרפורמה ואם הוזל השירות.

אמנון כהן: לכן אני חושב שהאמירה היום צריכה להיות כן, להעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה טרומית.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי, יושב-ראש ועדת הכלכלה גלעד ארדן ויושב-ראש ועדת החקירה הפרלמנטרית חבר הכנסת משה כחלון, שבשיתוף פעולה, יחד, נקדם את הצעת החוק הזאת לטובת משקי-הבית, לטובת קבוצות האוכלוסייה החלשות.

אמנון כהן: נגיד את דבר הכנסת ונמתין שלושה חודשים לבחינת הרפורמה – – –

משה כחלון: נמתין עד אחרי הפגרה.

אמנון כהן: לא אמרתי פגרה, אלא שלושה חודשים.

אמנון כהן: אולי נחוקק את החוק באמצע הפגרה.

אמנון כהן: אני נותן עוד אופציה למפקח על הבנקים: לא צריך להמתין לשוק.

אמנון כהן: הוא יכול להכניס תיקונים.

אמנון כהן: אני חושב שיש לו סמכות להכניס תיקונים ברפורמה שהוא הציג.

אמנון כהן: אם הוא יביא תיקונים ברוח הדברים של הצעת החוק, אין לי בעיה להקפיא אותה.

אמנון כהן: אני מסתכל על הצרכן, לא אכפת לי השם.

אמנון כהן: אם הוא יתקן את הנושא הזה, אין לי בעיה גם לרדת.

אמנון כהן: בכל מקרה אנחנו, בהיותנו בית-המחוקקים, חייבים להגיד את דברנו.

אמנון כהן: הרגשתי שברפורמה שהם הכינו לא באה לידי ביטוי האמירה של בית-המחוקקים, ולא באה לידי ביטוי העבודה של ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא עמלות הבנקים.

אמנון כהן: לכן הבאתי את הצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: כבוד השר, אני יודע שבהתחלה ועדת השרים התנגדה; לאחר דין ודברים, זה התנאי שאני מסכים לו.

אמנון כהן: תודה רבה, כבוד השר, תודה לחברי הכנסת.

אמנון כהן: זו הצעת חוק לכל תושבי המדינה, ובפרט לשכבות החלשות, ולכן אני מבקש מכל סיעות הבית לתמוך בה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת כהן.

עתניאל שנלר: השר משולם נהרי, בתשובתו מהמקום, הודיע שהתנאי מקובל על הממשלה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – הגבלת סכומי עמלות), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

עתניאל שנלר: 40 בעד, מתנגד אחד ונמנע אחד.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – הגבלת סכומי עמלות), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אמנון כהן, התקבלה ותידון בוועדת הכלכלה.

עתניאל שנלר: בטרם נעבור לסעיף הבא, אני רוצה לברך את קבוצת האורחים מאשדוד.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכנסת ישראל, ברוכים הבאים לביתכם, בית כולנו.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעיר; הצבעתי בעד וזה יצא – – –

עתניאל שנלר: אתה רוצה לשנות את ההצבעה?

נסים זאב: כן – – –

עתניאל שנלר: אנחנו נקבל את בקשתך.

עתניאל שנלר: אנחנו רושמים את בקשתך.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3560/17; "דברי הכנסת", חוברת ל"ז, עמ' 18566.]

עתניאל שנלר: נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שלילת דמי קבורה ממחבלים), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אהרונוביץ – תשובתו של שר הרווחה והשירותים החברתיים.

עתניאל שנלר: האם כבוד השר רוצה להשיב על הצעת חוק הביטוח הלאומי?

יצחק הרצוג: אנחנו תומכים – – –

עתניאל שנלר: אדוני יעלה, יגיד בצורה מסודרת שתומכים, ונצביע.

עתניאל שנלר: נכבד את החקיקה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודיע למליאת הכנסת שאנחנו תומכים בהצעת החוק ונקדם אותה.

יצחק הרצוג: במקביל מקודמת הצעת חוק דומה של חבר הכנסת גדעון סער, ואנחנו מקווים להשלים אותה בקרוב.

עתניאל שנלר: אני מודה לשר.

עתניאל שנלר: נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שלילת דמי קבורה ממחבלים), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, 40 בעד, שלושה מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שלילת דמי קבורה ממחבלים), התשס”ח–2008, התקבלה ותידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/2294/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם קרוביו), התשס"ח–2008 [הצעת חוק פ/3445/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם קרוביו), התשס"ז

עתניאל שנלר: –2007 [הצעת חוק פ/2591/17; "דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 12228.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, לפנינו שלושה חוקים צמודים.

עתניאל שנלר: על אחד מהם היתה כבר הנמקה.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לחוק השני הצמוד: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם סבו וסבתו), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת שרה מרום-שלו.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת שלו, לרשותך שלוש דקות לנמק את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

שרה מרום שלו: אדוני היושב-ראש, שרים נכבדים, חברי הכנסת, מונחת לפניכם לקריאה טרומית הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם סבו וסבתו), התשס"ז–2007.

יצחק הרצוג: – – –

עתניאל שנלר: חברי, יש לנו סדר, ואנחנו עובדים לפי הסדר.

עתניאל שנלר: בבקשה, תמשיכי, גברתי.

שרה מרום שלו: הצעת חוק זו באה לתקן את המצב הקיים, שבו לעתים קרובות נמנעת מסבים וסבתות הזכות הבסיסית להיפגש עם נכדיהם.

שרה מרום שלו: אין עוררין על החשיבות העצומה של הסבים והסבתות להתפתחותו הרגשית-החברתית של הילד, והדבר בולט במיוחד במשפחות חד-הוריות.

שרה מרום שלו: נכון להיום, מלבד במקרה מוות של אחד מהורי הקטין, אין לאף אדם זולת הורי הקטין כל מעמד בעניין קיום קשר עם הקטין, גם לא לסבים ולסבתות.

שרה מרום שלו: בהצעת החוק שיזמתי מוצע לקבוע בצורה פוזיטיבית את זכותו של הקטין לקשר עם סבו וסבתו, כשהשיקול המרכזי שינחה את בית-המשפט בבואו לדון בסוגיות מגע או ביקור, הינו מטבע הדברים טובת הילד.

שרה מרום שלו: לפני כשנה עלתה הצעת החוק הנ"ל לוועדת שרים לענייני חקיקה, והובטח כי יותקנו תקנות בנושא.

שרה מרום שלו: בפועל, הותקנו תקנות שאין בינן ובין הצעת החוק שיזמתי דבר וחצי דבר, היות שהן רק מסדירות בצורה פרוצדורלית את הפנייה לבית-המשפט.

שרה מרום שלו: לאחר המתנה עקרה של שנה אני מעלה כעת את הצעת החוק הנ"ל להצבעה על מנת לשנות את המצב הקיים ולהעניק לסבים ולסבתות זכות בסיסית זו, שהוכרה כבר במדינות מערביות רבות, וביניהן ארצות-הברית, צרפת, קנדה ואוסטרליה.

שרה מרום שלו: לחוק זה אין כמובן כל עלות תקציבית.

שרה מרום שלו: אודה על תמיכתכם בחוק חשוב זה.

שרה מרום שלו: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת שרה מרום-שלו.

עתניאל שנלר: נעבור לנימוק של ההצעה הבאה:

עתניאל שנלר: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם קרוביו), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת אורית נוקד, שאותה תייצג חברת הכנסת נאדיה חילו.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי, חברת הכנסת חילו, גם לרשותך שלוש דקות.

נאדיה חילו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נתבקשתי על-ידי חברת הכנסת אורית נוקד להציג את הצעת החוק.

נאדיה חילו: הצעת החוק באה להשלים חקיקה קיימת, מאחר שהחוק הישראלי מכיר בתוצאה המשפטית של קרבת משפחה לקטין.

נאדיה חילו: הדבר בא גם לידי ביטוי בעיקר בחיוב קרובים הרבה פעמים לשאת במזונות קטין, כאשר הוריו אינם מסוגלים לעשות כן.

נאדיה חילו: כל מה שעומד מאחורי הצעת החוק הזאת הוא הראייה המאוד-ברורה שטובתו של הקטין קודמת לכל טובה אחרת, והדאגה לו – כמו שדואגים אם אין הורים, אפוטרופוסים, שיכולים בעצם לשאת במזונות, הולכים לקרבה נוספת של סבים, סבתות, מבחנים נוספים של קרובי משפחה.

נאדיה חילו: הצעת החוק באה ואומרת: גם הנושא של ראייה והסדרי ראייה – לתת את האפשרות לאותו ילד, אם ההורים אינם מסוגלים, כך שגם זה יתאפשר.

נאדיה חילו: סעיף 72 בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות מקנה רשות לקרובים להביע דעה ביחס לקטין בהליכים הנוגעים לאפוטרופסות ומשמורת.

נאדיה חילו: עם זאת, חסרה בחוק הנוכחי קביעה מתבקשת שלפיה לצד חובת המזונות קיימת לקרובים גם זכות לכאורה להיפגש עם הקטין.

נאדיה חילו: מטבע הדברים, זכות זו תלויה במכלול הנסיבות – שנבחנות על-פי כל הממדים, כל הקריטריונים והפרמטרים של טובת הקטין.

נאדיה חילו: החוק הזה מעמיד בצורה מאוד מאוד ברורה שאלות נוספות לגבי טובתו של הקטין ומבחנים נוספים לגבי המשכיות הסדרי הראייה.

נאדיה חילו: אני מצטרפת בעניין הזה גם להצעת הפשרה שמוביל חבר הכנסת גלנטי, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, עם השר – עם המשרד לשירותים החברתיים, משרד הרווחה – ולכן אנחנו בעצם מסכימים לקדם את זה יחד בפשרה מסוימת עם המשרד.

נאדיה חילו: תודה.

עתניאל שנלר: מה שלא הבינותי, חברת הכנסת חילו, החוק הזה אמור להידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ואני מבין שחבר הכנסת גלנטי בוועדת הרווחה.

יצחק הרצוג: הוא המציע השלישי.

נאדיה חילו: לא בוועדה, כיושב-ראש ועדה, אלא כמציע.

עתניאל שנלר: אוקיי, בהיותו מציע.

עתניאל שנלר: אני מודה לך על ההבהרה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, לפנינו שלוש הצעות צמודות, וישיב עליהן שר הרווחה והשירותים החברתיים, השר הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מוכנים לקדם את הצעות החוק ברגישות רבה.

יצחק הרצוג: הנושא הזה הוא מאוד מאוד מאוד רגיש ומעולם לא נעשתה בו פריצת דרך, בגלל היבטים שונים.

יצחק הרצוג: עם זאת – סליחה, חבר הכנסת גלנטי, זה בדיוק מיועד אליך – אני מבקש גם מחברת הכנסת מרום-שלו, מחבר הכנסת גלנטי ומחברת הכנסת נאדיה חילו – בשמה של אורית נוקד – לאשר שהקידום יהיה בתיאום מלא, כפי שנדון בינינו לבין חבר הכנסת גלנטי.

יצחק הרצוג: אדוני ירשום לפרוטוקול שחברת הכנסת מרום-שלו, חברת הכנסת חילו וכמובן חבר הכנסת גלנטי מאשרים את ההסכמה הזאת, ונצא לדרך.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק גלנטי: אני מבקש להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: תודה רבה, אדוני השר.

יצחק הרצוג: רק שיירשם בפרוטוקול מה שהם אמרו.

עתניאל שנלר: כן, כן, אני אכריז על הכול, זה בסדר גמור.

עתניאל שנלר: ובכן, אנחנו נעבור להצעת החוק הראשונה, של חבר הכנסת גלנטי, הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם קרוביו), התשס"ז–2007.

עתניאל שנלר: בהמשך אקרא רק את המספרים של הצעות החוק המוצמדות.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גלנטי הסכים לבקשת תיאום עם הממשלה, ולכן אנחנו נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 35 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם קרוביו), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 35, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: הצעת החוק, לפי התקנון, צריכה להידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

עתניאל שנלר: הצעת חוק פ/2591 עברה.

עתניאל שנלר: אני מבין שחבר הכנסת גלנטי מבקש לוועדת העבודה והרווחה, ולכן ועדת הכנסת תחליט באיזו ועדה יקודם תהליך החקיקה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הצמודה לה, הצעת חוק פ/2294, של חברת הכנסת שרה מרום-שלו, שהסכימה עם התניות הממשלה, ולכן אנחנו נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם סבו וסבתו), התשס"ז–2007, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 30, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק פ/2294, של חברת הכנסת שרה מרום-שלו, עברה לוועדת הכנסת, שתחליט היכן יידון החוק הזה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: פ/3445, של חברת הכנסת אורית נוקד, כפי שהציגה אותה חברת הכנסת חילו, וחברת הכנסת חילו הודיעה בשם חברת הכנסת נוקד כי היא מסכימה להתניות הממשלה, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 31 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – זכות קטין לקשר עם קרוביו), התשס”ח–2008, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 31, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שהצעת החוק פ/3445 של חברת הכנסת אורית נוקד התקבלה ותועבר לוועדת הכנסת כדי שתקבע באיזו ועדה יקודם החוק.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3466/17; "דברי הכנסת", חוברת ל', עמ' 16961.]

עתניאל שנלר: אנו עוברים להצעת החוק הבאה:

עתניאל שנלר: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הפחתת גובה קנס בשל תשלום מיידי), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת משה כחלון.

עתניאל שנלר: שר התחבורה אינו כאן כדי להשיב.

עתניאל שנלר: על כן אנו עוברים ישר להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הפחתת גובה קנס בשל תשלום מיידי), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, 24 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שהצעת החוק של חבר הכנסת כחלון התקבלה ותידון בוועדת הכלכלה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3328/17; "דברי הכנסת", חוברת כ"א, עמ' 15391.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, הסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק התייעלות אנרגיה במבני ציבור, התשס”ח–2008, של חברי הכנסת דב חנין, מיכאל מלכיאור, רן כהן ואסתרינה טרטמן ואחרים.

עתניאל שנלר: שר התשתיות הלאומיות אינו כאן.

עתניאל שנלר: לכן אנו עוברים ישר להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התייעלות אנרגיה במבני ציבור, התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 24, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק התייעלות אנרגיה במבני ציבור, התשס”ח–2008, התקבלה ותידון בוועדת הכלכלה.

עתניאל שנלר: נוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת גבאי בהצבעה האחרונה.

ראובן ריבלין: הואיל ויכול להיווצר פה תקדים – לא משנים הצבעה, שמא חלילה יהיה מצב של הצבעה מכרעת ואדם יבוא ויאמר – התבלבלתי.

ראובן ריבלין: כשבאים חברי הכנסת ואומרים: רוצים אנו להוסיף את הצבעתנו, אדוני אומר:

ראובן ריבלין: נרשמה בקשתכם – – –

עתניאל שנלר: אדוני, לא יהיה מצב כזה, כי אני מכריז על התוצאות ואז אני מכריז שאני מוסיף, לפרוטוקול, את בקשתם.

עתניאל שנלר: כך נהגתי, והרי ממי למדתי את זה, חבר הכנסת ריבלין?

עתניאל שנלר: הרי למדתי את זה ממך.

ראובן ריבלין: נכון, אבל אם למדת – אז ראוי שתלמד את כל התורה.

ראובן ריבלין: הייתי אומר: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול ולא משנים את ההצבעה.

עתניאל שנלר: מעולם לא קבענו שמשנים את ההצבעה.

עתניאל שנלר: הרי זה שיעור מספר אחת שלימדת אותי.

עתניאל שנלר: ואני זכרתי את השיעור.

עתניאל שנלר: תודה לאדוני על ההערה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/173/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק הספורט (תיקון – הגדרת ספורטאי), התשס"ו– 2006, של חברת הכנסת אורית נוקד.

עתניאל שנלר: ינמק מהמקום חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

עתניאל שנלר: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, בשם חברת הכנסת אורית נוקד: חוק הספורט נחקק במטרה להגן על ספורטאים מקצועיים ולהסדיר את הפעילות הספורטיבית בארץ.

מיכאל מלכיאור: מכיוון שהחוק אינו מגדיר מה זה ספורט, ואינו מבחין בין מי שעוסקים בספורט באופן מקצועי ובין ספורטאים חובבים, הוא הופך לרועץ לספורטאים חובבים רבים שאינם חברים באגודת ספורט.

מיכאל מלכיאור: ספורטאי חובב, העוסק בפעילות ספורטיבית אקראית למטרות בריאות ומעוניין להשתתף בתחרות ספורט שמארגנת אגודת ספורט, נדרש למלא אחר אותן חובות שנדרשות מספורטאים מקצועיים הרשומים באגודת הספורט, והכוונה היא בעיקר לביטוח ולבדיקות רפואיות.

מיכאל מלכיאור: אם תתווסף לחוק ההגדרה כי ספורטאי הוא מי שאינו חבר רשום באגודת ספורט, יוכלו ספורטאים חובבים רבים להשתתף באירועי ספורט בלי להתמודד עם דרישות כספיות מופרזות ואחרות הפוגעות ברצונם לעסוק בפעילות ספורטיבית שמטרתה העיקרית היא בריאות.

מיכאל מלכיאור: הממשלה תומכת בהצעת החוק, בתיאום עם משרד המשפטים, ואודה לכם על אם תאשרו אותה בקריאה טרומית.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עתניאל שנלר: השר מג'אדלה אינו כאן, ולכן נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: ההצבעה החלה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הספורט (תיקון – הגדרת ספורטאי), התשס”ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 20, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק הספורט (תיקון – הגדרת ספורטאי), התשס”ו–2006, של חברת הכנסת נוקד, התקבלה ותידון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/3656/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – חידוש ההקלות במס), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת משה כחלון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת כחלון ינמק מהמקום.

עתניאל שנלר: על ההצעה ישיב, אם יחפוץ, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק שנועדה להקל את מצוקת הדירות להשכרה, שאנחנו עדים לה.

משה כחלון: יש כמה הצעות ברוח זו, אבל בינתיים הן לא התקדמו, ולצערי, הדירות להשכרה הולכות ומתמעטות.

משה כחלון: באופן טבעי, כאשר היצע הדירות פוחת המחירים עולים, הביקוש עולה, ויש אזורים שידועים כאזורי מצוקה בדירות.

משה כחלון: הצעת החוק הזאת נועדה להמשיך מתן הטבות שניתנו עד שנת 2006 והופסקו, ובשנים האלה הבעיה החמירה.

משה כחלון: לכן מוצע להאריך את התוקף עד שנת 2013.

משה כחלון: ככל שאני יודע הממשלה תומכת בהצעת החוק, ושר התמ"ת תומך, והייתי מבקש מכבוד היושב-ראש, היות שמדובר בהשקעות הון ותמ"ת – בדרך כלל זה בתחום ועדת הכלכלה – הייתי מבקש מהיושב-ראש להעביר את הדיון בהצעת החוק הזאת לוועדת הכלכלה, אם תתקבל.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה, משום שהשר איננו כאן ולא יוכל להשיב, וגם נציג אחר של הממשלה אין כאן כדי להשיב.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – חידוש ההקלות במס), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 20, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – חידוש ההקלות במס), התשס”ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: לפי התקנון אמורים לדון בהצעת החוק הזאת בוועדת הכספים, אבל מכיוון שביקשת להעביר אותה לוועדת הכלכלה – נעביר אותה לוועדת הכנסת, והיא תחליט – – –

גלעד ארדן: – – –

עתניאל שנלר: לא, לא, עם כל הכבוד, השקעות הון הן מהדברים שנדונים בוועדת – – –

קריאה: – – –

עתניאל שנלר: ובכן, לפי התקנון הנושא יידון בוועדת הכספים.

עתניאל שנלר: אתה מבקש שהיא תידון בוועדת הכלכלה, ולפיכך הצעת החוק תידון בוועדת הכנסת, וזו תחליט – – –

משה כחלון: רגע, אדוני, אם אתה צמוד לתקנון – יש לך אפשרות – תבקש אתה – – –

עתניאל שנלר: אני מבקש שהצעת החוק תידון בוועדת הכנסת, כדי שלא יהיו תקלות, כדי שלא תיגרם תקלה מידנו – –

משה כחלון: – – –

עתניאל שנלר: – – הייתי מאוד שמח אילו כל חברי הכנסת – שבצדק ובדין רוממות התקנון וההתנהלות בגרונם – יסייעו לי להעביר את זה לחיי היום-יום.

עתניאל שנלר: אני חושב שהדבר ראוי להיעשות, על אף היצר הפוליטי שיש לכל אחד מאתנו מדי דקות אחדות, כשהוא ככה קצת עולה לנו למעלה.

משה כחלון: פעם אחת גם שקיפות לא תזיק.

עתניאל שנלר: לא, אני לא רוצה לקיים דיון על זה.

עתניאל שנלר: [הצעת חוק פ/613/17; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לשתי הצעות חוק: הצעת חוק העונשין (תיקון – אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת זבולון אורלב, שינמק מהמקום.

עתניאל שנלר: זה יהיה ללא תשובת שר.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, על-פי המצב החוקי היום עבירת אינוס היא רק אם גבר אונס אשה.

זבולון אורלב: אין עבירת אינוס אם אשה אנסה גבר ואילצה אותו לקיים יחסי מין.

זבולון אורלב: הדבר חמור מאוד בכל מה שקשור באינוס קטינים, אם מדובר במי שיש לה מרות כלפי אותו קטין ואם מדובר באשה שאין לה מרות כלפי אותו קטין, ויש לקונה בחוק.

זבולון אורלב: על-פי בדיקות שנעשו במועצה לשלום הילד התברר שיש צורך לתקן את החוק, ואכן הצעת החוק שלי באה לתקן ולהסדיר שגם במקרה שאשה אונסת קטין, בעיקר עד גיל 14, אפילו אם מדובר בהסכמה, הוא לא בר-הסכמה, ואם מדובר בגילים יותר מבוגרים בהגבלות אחרות, אזי תהיה הרחבה של עבירת האינוס.

זבולון אורלב: על-ידי כך ניתן הגנה רחבה יותר לאותם קטינים.

זבולון אורלב: בהידברות עם משרד המשפטים הגענו לנוסח מוסכם, והנוסח הזה הוא שיקודם בוועדה.

זבולון אורלב: יש לי בקשה, אדוני היושב-ראש, מאחר שמדובר בתיקון לחוק העונשין, הוא צריך להיות נדון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, וזה בסדר גמור, אלא שהמצב בוועדת חוקה הוא בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: יש שם חוקים ואני ממתין יותר משנתיים לדיון, אבל זה לא מסתיים.

זבולון אורלב: יש ביניהם חוקים חשובים, כמו חוק הנפוטיזם וכדומה, שיש עליהם הסכמות.

זבולון אורלב: הואיל ומדובר בתיקון קטן, אני מציע שהחוק הזה יעבור לוועדה שחברת הכנסת נאדיה חילו עומדת בראשה, הוועדה לזכויות הילד.

זבולון אורלב: מדובר פה בקטינים ולגיטימי שדבר הקשור בקטינים יידון בוועדה לזכויות הילד.

זבולון אורלב: אני עוסק שם בחקיקה בכמה חוקים, וזה מתנהל שם ביעילות ובמקצועיות.

זבולון אורלב: לכן אבקש שתהיה הסכמה במקרה הזה שהחוק יעבור לוועדה לזכויות הילד.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/622/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: להצעת החוק הקודמת הוצמדה הצעת חוק של חברת הכנסת רונית תירוש, הצעת חוק העונשין (תיקון – אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ו–2006.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, שאלה חברת הכנסת קולט אביטל איך אשה אונסת ילד.

רונית תירוש: זאת הסיבה לכך שאף שגם אני יזמתי הצעה דומה לזו שהוצגה כרגע, נמנעתי מלהגיש אותה או מלקדם אותה, כי היתה לי תחושה שזאת תופעה הזויה, שאולי לא כל כך רווחת במחוזותינו.

רונית תירוש: כששוחחתי עם יושב-ראש המועצה לשלום הילד, ד"ר קדמן, הסתבר שזה לא כל כך הזוי.

רונית תירוש: אני רוצה להזכיר לך, חברת הכנסת קולט אביטל, וגם לאחרים הנוכחים כאן, שרק לאחרונה קראנו בעיתונים שגם בבית-שמש וגם במקומות אחרים אמא לילדים עושה דברים כאלה ואפילו לא מבינה מה פסול במעשים הללו.

רונית תירוש: הילד, גם הוא לעתים רך בשנים, לא מבין; זאת הנורמה שהוא גדל לתוכה והוא חושב שזה אולי בסדר.

רונית תירוש: כך גדל לנו דור מעוות, והעתיד, מי ישורנו.

רונית תירוש: הלקונה הזאת בחוק ייחסה לאותה אם במעשים שכאלו רק הגדרה של מעשה מגונה והיא נענשה לפי הגדרת מעשה מגונה, אם בכלל.

רונית תירוש: לכן חשוב היה להביא את זה לכדי הגדרה מאוד ברורה של אינוס, על כל המשתמע מכך.

רונית תירוש: אני רוצה לומר שתופעות כאלה אינן נפוצות בהרחבה, לשמחתי, ואני מקווה שכך הם פני הדברים, אבל אפשר למצוא את זה גם בין מורה לתלמיד.

רונית תירוש: היו מקרים כאלה.

רונית תירוש: לכן חשוב מאוד שתהיה לזה הגדרה מאוד חמורה בחוק.

רונית תירוש: אני בהחלט מצטרפת לבקשתו של חבר הכנסת זבולון אורלב שהנושא החשוב הזה יידון בוועדה לזכויות הילד.

רונית תירוש: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: ללא תשובת שר, נעבור להצבעה.

אמנון כהן: ראשית, נצביע על הצעת החוק של חבר הכנסת זבולון אורלב, הצעת חוק העונשין (תיקון – אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ו–2006.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה לזכויות הילד נתקבלה.

אמנון כהן: 18 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה טרומית והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה על-פי בקשת המציעים לוועדה לזכויות הילד.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק שהוצמדה, של חברת הכנסת רונית תירוש, הצעת חוק העונשין (תיקון – אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ו–2006 – נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה לזכויות הילד נתקבלה.

אמנון כהן: 18 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה בוועדה לזכויות הילד, על-פי בקשת המציעים.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3509/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק השבת אבדה (תיקון – חובת פרסום באינטרנט), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת אורי אריאל וניסן סלומינסקי.

אמנון כהן: הנמקה מהמקום של חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, ראשית אני רוצה להודות לאזרח בשם אורי בריליאנט, שהוא זה שפנה עם הרעיון.

אורי אריאל: אני מזכיר אותו, כי מגיעה לו תודה.

אורי אריאל: חשוב שאזרחים ידעו שהם יכולים להפנות לבית הזה, לכלל חברי הכנסת, הצעות לחוקים ואנחנו נשתדל לטפל בהן כמו גם בדברים אחרים.

אורי אריאל: אורי בריליאנט הקים אתר שנקרא "איבוד" והוא מפרסם בו היום כ-1,400 אבדות.

אורי אריאל: אנשים שאיבדו, וזה קורה כנראה לכולנו, יכולים לחפש שם את האבדות שלהם.

גם הממשלה נרשמה, היא איבדה את דרכה.

אורי אריאל: הממשלה לא איבדה את דרכה, היא מזמן כבר לא נמצאת.

אורי אריאל: חבר הכנסת איתן, אני רוצה לסיים.

אורי אריאל: לא המצאנו את השבת האבדה פה בכנסת.

אורי אריאל: יש לנו בתורה מצוות השבת אבדה, ואני רוצה לקרוא כמה פסוקים מספר דברים: לא תראה את שור אחיך או את שיו נידחים והתעלמת מהם.

אורי אריאל: השב תשיבם לאחיך.

אורי אריאל: ואם לא קרוב אחיך אליך ולא ידעתו ואספתו אל תוך ביתך והיה עמך עד דרוש אחיך אותו והשבתו לו.

אורי אריאל: וכן תעשה לחמורו וכן תעשה לשמלתו וכן תעשה לכל אבדת אחיך אשר תאבד ממנו ומצאתה.

אורי אריאל: לא תוכל להתעלם.

אורי אריאל: החינוך הוא חינוך לאנושיות, לעזרה הדדית.

אורי אריאל: יש פה תיקון לחוק שמתאים גם לתורה שלנו.

אורי אריאל: אנחנו מאמינים שהתורה היא לא ייסורים, כפי שלפעמים נוהגים לחשוב, אלא רב בה הטוב והמיטיב עם כל יהודי ויהודי.

אורי אריאל: אנחנו מבקשים לאשר את הצעת החוק ולהעביר אותה לוועדת הפנים והגנת הסביבה, שהיא הוועדה שעוסקת בענייני המשטרה.

אורי אריאל: אני מקווה שנוכל לקדמה במהירות.

אורי אריאל: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3642/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, הצעת החוק שלך הוצמדה להצעת החוק של חבר הכנסת אורי אריאל.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, נשמח לחדש ימינו כקדם.

ניסן סלומינסקי: בעבר היה מקובל דבר שנקרא אבן הטוען.

ניסן סלומינסקי: כאשר כל עם ישראל עולה לירושלים שלוש פעמים בשנה, יש מקום אחד שבו כל מי שמצא מציאה עולה וכל מי שאבדה לו אבדה מגיע לשם, שם מכריזים, וזה האתר שבו כולם יודעים על האבדות.

ניסן סלומינסקי: כך אפשר לקיים את הדבר החשוב הזה שנקרא השבת אבדה.

ניסן סלומינסקי: היום אנחנו מדברים על אבן הטוען המודרנית, והכוונה היא שאדם שאיבד יוכל מייד להיכנס לאינטרנט, לגלות ולאתר.

ניסן סלומינסקי: גם המשטרה תרוויח מזה וגם כל הציבור יוכל להרוויח מזה.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: ישיב כבוד השר לביטחון הפנים על שתי הצעות החוק ונצביע כמובן בנפרד.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חובת השבת אבדה מבוססת על המורשת היהודית וקבועה בספר דברים.

אבי דיכטר: קרא את הדברים משם חבר הכנסת אורי אריאל.

אבי דיכטר: הצעת החוק המונחת בפני הכנסת מבקשת לקבוע כי השר לביטחון הפנים יוכל לקבוע דרכים לפרסום האבדה גם באתר האינטרנט של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: הצעה זו היא בנוסף על סמכויותיו האחרות של השר לביטחון הפנים במסגרת סעיף 11 לחוק זה, הקובע הסדרים לגבי פרסום אבדות.

אבי דיכטר: אני סבור שהצעה זו מבורכת ויש לתמוך בה, בכפוף כמובן לתיאום עם המשרד לביטחון הפנים.

אבי דיכטר: ההצעה עולה בקנה אחד עם הובלת מהלך דומה שהחל להיבחן במשטרת ישראל בכמה מישורים, הן לקבלת הודעות בגין אבדות ומציאות באמצעות האינטרנט במקום להגיע לתחנת המשטרה, והן לאפשרות פרסום הודעות בדבר אבדות המצויות במשטרת ישראל, פרסום לכלל הציבור באמצעות האינטרנט.

אבי דיכטר: כפי שאמרתי, אני מקדם בברכה את ההצעה.

אבי דיכטר: יש בה כדי להגביר את אמון הציבור גם במשטרת ישראל וגם לשפר את השירות לאזרח.

אבי דיכטר: בהתאם לכך התקבלה עמדת הממשלה בהחלטת ועדת השרים לחקיקה ועל-פיה תתמוך הממשלה בהצעת החוק בכפוף לכך שבהמשך תהליך החקיקה תיאום הנוסח יהיה עם המשרד לביטחון הפנים ועם משרד האוצר, על מנת לאפשר את המשך קידום החוק.

אבי דיכטר: אני ממליץ לתמוך בהצעה.

אמנון כהן: תודה לכבוד השר לביטחון הפנים.

אמנון כהן: יש מתנגד להצעות החוק, חבר הכנסת .

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים היום ביום שאפשר לכנות אותו בשם: הכול עובר חביבי.

אין ממשלה, אין קואליציה, הכול עובר.

כל הצעה עוברת.

קדימה.

צריך לחשוב פעמיים, כי אם הכול עובר כל כך בקלות, כדאי לרגע אחד שנפעיל את הראש ונשאל את עצמנו מה קורה פה.

באה הצעה של שני חברי הכנסת על-פי יוזמה של אזרח לעשות דבר חשוב, מקובל, לא שנוי במחלוקת, להגביר את המודעות של הציבור לנושא אבדות, על מנת שאפשר יהיה לטפל בסוגיה הזאת כדרכם של אבותינו, כפי שצוטט כאן, כדרכם של חכמינו, כפי שהדברים קיימים היום.

הכול בסדר.

אבל מה עושים חכמינו?

מה הם עושים?

כל הסיפור כולו, לסדר את זה באתר המשטרה, עולה 5,000 שקל, אולי 10,000 שקל.

אנחנו צריכים לחוקק?

החקיקה הזאת תעלה פי כמה וכמה.

מתי אנחנו לפעמים עושים קצת להכעיס?

כשהשר לא רוצה ואז אנחנו אומרים: נעביר הצעת חוק אפילו על דבר פשוט, כי השר לא רוצה.

נחייב אותו למרות שהוא צריך לעשות וזה בסמכותו כרשות מבצעת.

עושים את זה, גם אני חוטא בזה.

אבל כשהשר מסכים?

לאן הגענו?

זה עניין ביצועי גרידא.

סך הכול להורות למחלקה: תשימו את כל האבדות והמציאות באתר האינטרנט של המשטרה.

תראו מה נעשה פה – מציעים הצעת חוק, מקיימים דיונים, יעברו שלוש קריאות, יעלה הרבה כסף, אולי בינתיים יפספסו משהו.

מה יותר פשוט, אדוני השר, מאשר להגיד למציעים: חברים נכבדים, יש לכם הצעה נהדרת, אני מיישם אותה בשבוע הבא.

מי צריך יותר מזה?

צבי הנדל: בלי הצעת חוק הוא לא היה עושה את זה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כבוד השר, אנחנו ממשיכים להצביע?

אמנון כהן: אם כבוד השר יראה לנכון שאפשר ליישם את הצעת החוק גם בלי חוק – כמובן יש לך תמיד האופציה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעות החוק.

אמנון כהן: הצבעה ראשונה – על הצעתו של חבר הכנסת אורי אריאל, הצעת חוק השבת אבדה (תיקון – חובת פרסום באינטרנט), התשס"ח–2008.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השבת אבדה (תיקון – חובת פרסום באינטרנט), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אמנון כהן: 25 בעד, אחד מתנגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה טרומית והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, הצעת חוק השבת אבדה (תיקון – חובת פרסום באינטרנט), התשס"ח–2008.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השבת אבדה (תיקון – חובת פרסום באינטרנט), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אמנון כהן: 25 בעד, אחד מתנגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת אושרה והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3443/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – יושב-ראש ועדה ממונה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת יורם מרציאנו.

אמנון כהן: הנמקה מהמקום, בבקשה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שאני מעלה היום בקריאה טרומית וקיבלה את תמיכת ועדת השרים לענייני חקיקה, באה לעשות סוף לעוולה שיש ברשויות המקומיות עשרות שנים.

יורם מרציאנו: לא אחת אנחנו נתקלים בתופעה שממנים ועדות ממונות וועדות קרואות.

יורם מרציאנו: נכון, זה מהלך אנטי-דמוקרטי, אבל הוא קורה, לצערי הרב, ברשויות מקומיות שיש בהן בעיות.

יורם מרציאנו: הוועדה הממונה או הוועדה הקרואה שמגיעה ליישוב אמורה להיות ועדה א-פוליטית, שלא עוסקת בנושאים הפוליטיים אלא באה לתקן את המצב.

יורם מרציאנו: שמענו לפני שלושה שבועות כאן מעל בימת הכנסת מפי שר הפנים שיושבי-ראש הוועדות הממונות מתערבים לא אחת בתפקיד והוועדות הופכות להיות ועדות פוליטיות לכל דבר ועניין.

יורם מרציאנו: לא אחת מצאנו ראשי ועדות ממונות שבסופו של דבר החליטו להתמודד באותה רשות מקומית על תפקיד ראש הרשות.

יורם מרציאנו: מה הועילו חכמים בתקנתם?

יורם מרציאנו: הבאנו ועדה מקצועית, שכל תפקידה הוא לבוא ולבצע משימה של שנתיים עד ארבע שנים, כפי שקובעת הפקודה, והרי כל התפקיד של אותה ועדה הוא לעסוק בשיקום העיר, בהבראת העיר.

יורם מרציאנו: אנחנו מוצאים את אותם פקידים שממונים על-ידי שר הפנים עוסקים בתהליך של קמפיין בחירות מהיום הראשון שהם מתמנים ורואים בסוף המשימה שלהם איך הם נבחרים לקדנציה נוספת לתפקיד ראש הרשות המקומית.

יורם מרציאנו: אני חושב שמבחינה דמוקרטית ומבחינת החוק זה נותן להם יתרון.

יורם מרציאנו: גם בג"ץ דן בעניין הזה לא אחת ואמר שזה נותן יתרון על-פני מועמדים אחרים שרוצים להתמודד.

יורם מרציאנו: כפי שאמרתי, הצעת החוק הזאת קיבלה ביום ראשון האחרון את תמיכת ועדת השרים.

יורם מרציאנו: דיברתי גם עם שר הפנים והוא אמר לי שהוא תומך בהצעת החוק והוא גם מבקש לכלול בהצעת החוק שלי את העניין של ועדה ממונה, שמונתה כוועדה ראשונה.

יורם מרציאנו: הרי יש יישובים חדשים שממנים בהם ועדה ממונה לצורך הקמת המועצה.

יורם מרציאנו: השר מבקש להכליל גם את זה, וזה מקובל עלי.

יורם מרציאנו: אני מודיע שאני אתאם את הצעת החוק שלי עם שר הפנים והנוגעים בדבר, ואני מבקש להעביר את ההצעה לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

אמנון כהן: בבקשה, שר הפנים משיב?

אמנון כהן: הוא לא ישיב.

אמנון כהן: אתה מתנגד, אדוני?

אמנון כהן: בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, ידידי מר מרציאנו, להצעת החוק שלך הסכמתי עד שהגעת לסיפא ואמרת ששר הפנים ביקש ממך שזה יהיה גם כלפי מועצה בפעם הראשונה.

צבי הנדל: אני מכיר סיטואציות, לא אחת ולא שתיים, וכאשר מקימים מועצה חדשה היא אומנם מועצה ממונה, אבל בדרך כלל שר פנים נורמלי, לא כל שר פנים אלא שר פנים נורמלי, מתייעץ עם תושבי העיר או היישוב ושואל אותם: את מי אתם חושבים שכדאי למנות?

צבי הנדל: אחר כך יכול להיות שהוא ייבחר שוב ושוב.

צבי הנדל: לכן אני חושב שזה גרוע לכלול בהצעת החוק הטובה שלך גם את בקשתו של שר הפנים.

צבי הנדל: עם כל הכבוד לבקשתו של שר הפנים, אני מבקש שהצעת החוק שלך תישאר כמו שהיא, וועדה ראשונה לא תיכלל, כי זה יהרוס – אתה שומט את השטיח מתחת לכל העניין.

צבי הנדל: במקום שאתה מציע – ואני יודע על מה אתה מדבר – אנחנו הולכים להבריא מקום שיש לו בעיה, ואז אתה צודק במאה אחוז כשאתה טוען שלא טוב שהוא יתמודד.

צבי הנדל: אבל במקום חדש אנחנו לא מבריאים.

צבי הנדל: המקום חדש ובריא.

צבי הנדל: לכן, אני מאוד מבקש שלא תוסיף את זה.

צבי הנדל: תודה.

אמנון כהן: בוועדה תחליטו מה לעשות.

אמנון כהן: קודם כול נעביר אותה כמו שהיא, ובוועדה יש לכם כמובן אפשרות לשנות.

אמנון כהן: אם אין תשובת שר נעבור להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – יושב-ראש ועדה ממונה), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת יורם מרציאנו.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 28 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – יושב-ראש ועדה ממונה), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 21, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2605/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – עלות תקציבית), התשס”ז–2007, של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ויעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – איפה הוא?

אמנון כהן: – או חבר הכנסת מרגי.

אמנון כהן: הנה, הוא פה.

אמנון כהן: קח מיקרופון ותסביר משם את הצעת החוק.

אמנון כהן: מהמקום?

אמנון כהן: כן.

מיכאל מלכיאור: למה מהמקום?

אמנון כהן: לא מהמקום.

אמנון כהן: אדוני, בבקשה תעלה.

אמנון כהן: הבנתי שתשובה והצבעה במועד אחר, כן?

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק של חבר הכנסת מרגי ושלי, ושל עוד חברי כנסת רבים, אומרת דבר שהוא יסודי בעבודתנו פה.

מיכאל מלכיאור: כל פעם אנחנו יושבים ודנים בהצעות חוק חשובות, ואומרים לנו, למשל, שהצעת חוק מסוימת עולה 700 מיליון שקל, ואף פעם אין לשום גורם חובה להסביר איזה חיסכון יש בהצעות חוק.

מיכאל מלכיאור: אני זוכר שטיפלתי בוועדה לזכויות הילד בתרופה לסוכרת נעורים שעלותה 9 מיליוני שקלים.

מיכאל מלכיאור: ביקשתי ממרכז המחקר והמידע לבדוק מה החיסכון הישיר במתן התרופה הזאת, ואמרו לי: 85 מיליון שקל.

מיכאל מלכיאור: לא רק שההצעה היא תקציבית, כמובן, דבר שחוסך למדינה כל כך הרבה כסף – אינני מערער על מה נקרא הצעה תקציבית ומה לא, חס ושלום; זה גדול עלי.

מיכאל מלכיאור: אבל לפחות שלמי שמטפל בהצעות החוק לפני שהכנסת דנה אם היא בעדן או נגדן גם תהיה האינפורמציה מה החיסכון שעשוי להיות למדינת ישראל ולתקציב מדינת ישראל לפי החוק שמציעים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה חוק הגיוני.

מיכאל מלכיאור: מכל סיעות הבית וגם מהגישות השונות שיש כאן

מיכאל מלכיאור: כלפי נושאים כלכליים וחברתיים יש תמיכה בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: משום מה, מישהו, כנראה בוועדת השרים לחקיקה, התנגד להצעה, ולכן הסכמתי לחכות – ואני מקווה שזה יהיה רק שבוע – להצבעה.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מקווה שכל הבית יתמוך, ותהיה לנו האינפורמציה במלואה לפני שאנחנו מגיעים להחלטות חשובות פה, במליאת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3620/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – הגבלת תקופת כהונה של מנהל בשירות המדינה), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת יואל חסון.

אמנון כהן: גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מעלה לדיון במליאה הצעת חוק שאומנם לא תהיה עליה הצבעה היום, אבל בהמשך אסביר את התהליך שאני מתכוון להיכנס לתוכו.

יואל חסון: לא אחת דיברנו כאן על המערכת הציבורית במדינת ישראל ועל השירות הציבורי במדינת ישראל, ועל מציאות שבה מיום ליום נוצרה סיטואציה שהשירות הציבורי, קרי הפקידים, הופכים להיות למעשה האנשים החזקים בשירות הציבורי, והופכים להיות – איך הגדיר אותם מישהו: לא משנה מה הכישורים; מסמר בלי ראש.

יואל חסון: הצעת החוק שלי נועדה, אגב, להפסיק תהליך קיים – היום עובד בשירות הציבורי, למעשה עבודתו, או תקופת כהונתו בתפקיד מסוים, היא בלתי מוגבלת.

יואל חסון: אדם יכול להיות מנהל אגף, ראש מחלקה או ראש תחום 20–30 שנה – – –

יצחק לוי: אדם שזכה במכרז?

קריאה: – – –

יואל חסון: ממש לא.

יואל חסון: תקשיבו – – –

אברהם רביץ: מר הולנדר עצמו משרת כבר יותר מעשר שנים.

יואל חסון: מי?

אברהם רביץ: מר הולנדר מנציבות שירות המדינה.

יואל חסון: חבר הכנסת רביץ, אל תתפרץ לדלת פתוחה.

אברהם רביץ: הוא עצמו – – –

יואל חסון: חברים, אני רוצה להסביר את הצעת החוק שלי כדי שהיא תהיה ברורה.

יואל חסון: אני לא מתכוון לפגוע כאן במוסד הקביעות בשירות המדינה.

יואל חסון: אני יכול לאהוב אותו או לא לאהוב אותו, אבל אני לא מתכוון לפגוע במוסד הזה.

יואל חסון: אני בסך הכול מדבר על ניוד אנשים בשירות הציבורי, כמו בצבא.

יואל חסון: בצבא אדם שהוא סגן אלוף במקום מסוים, נניח מג"ד בבסיס כלשהו, אחרי שלוש שנים הוא מסיים את התפקיד ועובר לתפקיד אחר.

יצחק לוי: גם בצבא יש אנשים שממלאים אותו תפקיד עשר שנים.

יואל חסון: אלה נגדים.

יואל חסון: הרוב נגדים.

יצחק לוי: לא.

יואל חסון: קצינים זזים.

אברהם רביץ: – – –

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, תגן עלי קצת.

יואל חסון: אני מנסה להסביר את זה עד הסוף.

אמנון כהן: הם רוצים ללמוד את הסוגיה כדי שיוכלו להצביע.

יואל חסון: אין לי בעיה לקיים דיון פתוח – – –

אמנון כהן: תנו לו קודם כול להסביר, ואם יהיו לכם שאלות אנחנו נאפשר לשאול.

יואל חסון: בדיוק.

יואל חסון: אני מסביר דבר ברור מאוד; היום אדם בשירות הציבורי נכנס לתפקידו, ואין יום יציאה.

יואל חסון: הוא יכול להיות גרוע, הוא יכול להיות לא טוב, והוא עצמו יכול להיות משועמם בתפקידו, או להרגיש שהוא לא מספק אותו, אבל הוא נשאר בתפקיד.

יואל חסון: אין ניוד, אין יצירתיות, אין שינוי תפקידים.

יואל חסון: אתם יודעים מה?

יואל חסון: כאשר מדברים היום על ריכוז כוח ועל שחיתות ציבורית, בעיני פקיד שיושב 20 שנה באותו תפקיד ומחזיק בחותמת האישור, ואף אחד לא יכול להזיז אותו – זאת שחיתות אמיתית.

יואל חסון: זה ריכוז כוח גדול מדי אצל אדם אחד.

יואל חסון: אני אומר לכם שחייבים לעשות רפורמה בשירות הציבורי בתחום הזה ולקבוע שאנשים זזים מתפקיד לתפקיד.

יואל חסון: הצעת החוק שלי קובעת מתווה פשוט מאוד: אדם נכנס לתפקידו ומכהן קדנציה של ארבע שנים, ואחרי ארבע שנים הוא אמור לסיים את תפקידו.

יואל חסון: אם ועדה מסוימת, ועדה של נציבות שירות המדינה – – –

יצחק לוי: למה לא שבע שנים, כמו הנשיא?

יואל חסון: יפה.

יואל חסון: בזה נדון בוועדה.

יואל חסון: אני לא יודע.

יואל חסון: זה יכול להיות ארבע שנים וזה יכול להיות שבע.

יואל חסון: אנחנו צריכים לדבר כאן על העיקרון.

יואל חסון: אם אותו פקיד הצליח בתפקידו, ועשה עבודתו נאמנה, והכול בסדר, ורוצים שהוא ימשיך בתפקיד, תבוא ועדה מקצועית בלתי תלויה – ודרך אגב אפילו לא קשורה למשרד – ותוכל להאריך את הכהונה שלו לתקופה נוספת.

יואל חסון: דרך אגב, תקופה נוספת ועוד תקופה נוספת.

יצחק לוי: אז תעשה מראש מכרזים לארבע שנים.

יואל חסון: אבל אין דבר כזה.

יואל חסון: אני מסכים אתך.

יואל חסון: חבר הכנסת יצחק לוי, זה בדיוק העניין – שאין דבר כזה היום.

יואל חסון: היום אדם נכנס להיות מנהל אגף במקום מסוים, ולא זז משם.

יואל חסון: הוא לא זז מתפקידו, ולא משנה אם הוא טוב או לא, אם הוא מקדם את מה שצריך לקדם או לא.

יואל חסון: שום דבר לא משנה.

יואל חסון: אחר כך גם מגיע שר ורואה אדם מסוים שנמצא בתפקידו – ויש לי גם שמות, ואני לא רוצה לגעת בזה – ויודע שהוא לא מקיים את החלטות השר, לא מקיים את החלטות המשרד, פועל על-פי שיקול דעתו, לא יצירתי ולא מתקדם – אבל מי יכול להזיז אותו?

יואל חסון: אף אחד לא יכול להזיז אותו.

יואל חסון: אני רוצה לספר לכם שבאתי לכנסת מהשירות הציבורי, הייתי כמעט חמש שנים במשרד ראש הממשלה.

יואל חסון: ראיתי יפה מאוד איך הדברים עובדים שם.

יואל חסון: אני יכול לתת לכם דוגמה של עובדת מסוימת בשירות המדינה שנתפסה גורמת נזק ישיר למקום עבודתה.

יואל חסון: הוגשה נגדה תלונה, היתה ועדת משמעת והיו כל הדברים האלה.

יואל חסון: בכל מקום אחר לא היו משאירים את העובדת הזאת יום אחד בתפקיד שלה.

יואל חסון: יום אחד.

יואל חסון: אבל היא נשארה.

יואל חסון: קיבלה נזיפה ונשארה בתפקידה.

יואל חסון: לאף אחד אין ספק שהיא לא ממלאת את תפקידה כהלכה.

יואל חסון: לאף אחד אין ספק.

יואל חסון: אני מדבר על כך שהגבלת הכהונה של מנהלים תביא אותם – ותחייב אותם – להראות תוצאות.

יואל חסון: המנהלים ייבחנו על-פי הישגיהם.

יואל חסון: בתום תקופת כהונה, כמו שאמרתי, תינתן להם הזדמנות.

יואל חסון: זה ישפר באמת את מערכת השירות הציבורי.

יואל חסון: מי כאן יכול להגיד בלב שלם שהמערכת של השירות הציבורי היום היא מערכת יעילה, עדכנית, עם עובדים שכולם ממלאים את תפקידם כהלכה?

יואל חסון: יש כאלה שכן, ויש כאלה שפחות.

יואל חסון: הצעת החוק הזאת למעשה נועדה לקבוע עיקרון – העיקרון שתקופת הכהונה של בעלי תפקידים בשירות המדינה תהיה מוגבלת.

יואל חסון: גמרו תקופת כהונה – יעברו לתפקיד הבא.

יואל חסון: היו מוצלחים, יעברו לתפקיד טוב יותר.

יואל חסון: לא היו מוצלחים, יעברו לתפקיד פחות טוב.

יואל חסון: אבל לא ייתכן שבעלי תפקידים יישארו בתפקידם זמן רב.

יואל חסון: מכיוון שאני רואה בהצעת החוק הזאת הצעת חוק חשובה – אגב, הערה נוספת שברשות

יואל חסון: כם הייתי רוצה לומר היא, שברוב המגזר הציבורי, משרדי הממשלה במדינות העולם זאת השיטה.

יואל חסון: ככה זה עובד במדינות מתוקנות.

יואל חסון: באירופה ובארצות-הברית זאת השיטה.

יואל חסון: אנשים שנמצאים שם אי-אפשר לפטר אותם, הקביעות קיימת, אבל הם חייבים לזוז בתוך המערכת, והם כל הזמן נבחנים על-פי התוצאות של העבודה שלהם.

יואל חסון: הם לא תקועים; הם נבחנים על-פי התוצאות, וזה דבר שצריך לעשות גם במדינת ישראל.

יואל חסון: מכיוון שבעיני הצעת החוק הזאת נועדה להניע מהלך, הסכמתי להצעת ועדת השרים שהממשלה ונציבות שירות המדינה יגישו רפורמה מקיפה בשירות הציבורי במדינת ישראל.

יואל חסון: סוכם שהרפורמה הזאת תוצג לפני, ואני אדון בה גם עם נציגי נציבות שירות המדינה וגם עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

יואל חסון: חשוב לי להגיד שאני מעוניין ללכת בכיוון הזה מתוך התחשבות בעובדי המדינה, מתוך התחשבות בזכויותיהם ובתנאים שלהם.

יואל חסון: אני פשוט מאמין שאם לא נעשה רפורמה מקיפה אנחנו מקבלים שירות ציבורי מנוון.

יואל חסון: שירות ציבורי מנוון.

יואל חסון: נקודה אחרונה לסיום: במשרד ממשלתי יש שר, שהוא הדרג הנבחר, ויש פקידים.

יואל חסון: האדם היחיד שעומד למבחן הציבור הוא השר.

יואל חסון: כמה מכם פה, שיושבים כאן מצד ימין, היו שרים שניסו לקיים הבטחות שהם הבטיחו לציבור ולקדם אותן במשרדים הממשלתיים שלהם, והפקידות לא אפשרה זאת ולא קידמה את קיום המטרות וההבטחות האלה?

יואל חסון: בסופו של דבר אותם שרים הולכים לציבור, ומה הם יגידו, שהפקיד לא נתן להם לעבוד?

יואל חסון: שהם לא היו יכולים לקדם את זה במשרד?

יואל חסון: זאת האמת.

יואל חסון: האמת היא שהשירות הציבורי במדינת ישראל חזק מהנבחרים שלו.

יואל חסון: חזק מהנבחרים שלו.

יואל חסון: אותו פקיד נמצא שם 30-20 שנה, והוא יודע שהשר במקרה הטוב ישב במשרד שנתיים, לכן הוא יכול לגלגל את הרפורמה, הוא יכול לגלגל את הרצונות של השר.

יואל חסון: כשאני בא עם ההצעה הזאת, לדעתי אני בא להגן על זכות השר, שבסופו של דבר הוא נציג הציבור, לקדם את מה שבגללו הוא נבחר, ולא הפקידות.

יואל חסון: צריך לזכור שפקידות לא יוצרת מדיניות; לא מחליטה על מדיניות, אלא מבצעת מדיניות.

יואל חסון: היא אמורה לבצע את המדיניות של השר, של הנבחרים.

יואל חסון: לבצע את המדיניות של הנבחרים זה בסופו של דבר לעשות את מה שהציבור הישראלי רצה.

יואל חסון: לבסוף, כשהנבחרים חלשים הציבור הישראלי חלש.

יואל חסון: את זה הבינו בכל העולם.

יואל חסון: אבל אנחנו הפוליטיקאים כאילו מתנצלים – ואני בטח אשמע עוד מעט גם אנשים, צדקנים כאלה ואחרים, שידברו על הפקידות.

יואל חסון: הפקידות היא בסדר גמור.

יואל חסון: הפקידות היא בסדר גמור, אני לא יוצא נגד הפקידות.

יואל חסון: אבל אני מציע לתמוך בכך שלנבחרים במדינת ישראל תהיה אפשרות לקדם ולבצע את המדיניות שלהם.

ג'מאל זחאלקה: גם מינויים פוליטיים.

יואל חסון: אני לגמרי לא דיברתי על מינויים פוליטיים.

יואל חסון: אני לא בעד מינויים פוליטיים.

ג'מאל זחאלקה: זה פתח.

יואל חסון: לא, זה לא פתח בכלל.

יואל חסון: זה לא פתח בכלל.

יואל חסון: אני אסביר לך שוב, כי חשוב להבין את זה.

יואל חסון: אותם עובדי המדינה נשארים עובדי המדינה, הם פשוט זזים; לא יכול להחליף אותם אדם שהוא לא עובד המדינה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חסון, סיימת?

אמנון כהן: הסברת את עיקר הדברים.

יואל חסון: לא, ממש עוד דקה.

יואל חסון: חשוב להבין שלא מדובר כאן על כך שאת אותו אדם יחליף אדם שהוא במשרת אמון או משהו כזה.

יואל חסון: הגיע הזמן שאנחנו – כל אחד מאתנו שהיה שר או שיהיה שר בעתיד רוצה כשהוא יגיע למשרד, כשהוא יגיע עם מדיניות ועם אג'נדה, הוא יוכל באמת להזיז את מה שהוא מאמין בו ולממש את האג'נדה שלו.

יואל חסון: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3308/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת החוק הבאה: הצעת חוק זכויות העיוור, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת דב חנין.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לפני הכנסת את הצעת חוק זכויות העיוור, שיש לי הכבוד להיות היוזם שלה, יחד עם חברת הכנסת נאדיה חילו.

דב חנין: הצטרפו אלינו חברי כנסת רבים וטובים.

דב חנין: זאת הצעת חוק, עמיתי חברי הכנסת, שראוי לחוקק, ראוי לחוקק אותה מהר, היא חשובה, היא צודקת, היא הגיונית, ומצער שחוק כזה עד היום לא היה קיים בספר החוקים שלנו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, העיוורים הם ציבור פגוע.

דב חנין: לא קל להיות עיוור בחברה שלנו, והחברה חייבת לעשות הכול כדי להקל, אפילו מעט, על אנשים שהם עיוורים.

דב חנין: למרות זאת, מצב העיוורים בחברה שלנו קשה מאוד.

דב חנין: בנושאים שונים העיוורים מקופחים בהשוואה לקבוצות אחרות של נכים ונפגעים.

דב חנין: ולכן, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מציעים מערכת שלמה של תיקונים, שייתנו לציבור העיוורים זכויות בסיסיות, המינימום שחברה יכולה לתת.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לעבור בקצרה על עיקר התיקונים שאנחנו מציעים.

דב חנין: אנחנו מציעים, למשל, שדמי ליווי ישולמו לכלל ציבור העיוורים, בשיעור אחיד, לפי השיעור הגבוה ביותר המשולם לעיוור ערב תחילתו של חוק זה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, היום יש קטגוריות שונות לקבלת סכום דמי הליווי.

דב חנין: זה לא נכון, זה לא צודק וזה לא מתאים.

דב חנין: לפעמים דווקא עיוור שעובד זקוק לליווי לא פחות מעיוור שאינו עובד.

דב חנין: אנחנו מציעים, עמיתי חברי הכנסת, שעיוור ואדם המתלווה אליו לצורך מתן עזרה יקבלו הנחה משמעותית בדמי כניסה לתערוכות, למוזיאונים, למופעי תרבות ואמנות, לפי כללים, מבחנים ותנאים שהשר יקבע.

דב חנין: אנחנו מציעים גם שבאותן תקנות ייקבעו סוגי הגופים או הגופים שיהיו חייבים במתן הנחה בדמי כניסה למופעים כאמור.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מציעים שעיוור ואדם המתלווה אליו לצורך מתן עזרה יהיו זכאים להנחה משמעותית בדמי כניסה לגנים לאומיים ולשמורות טבע, כהגדרתם בחוק, וגם למקומות מוסדרים כהגדרתם בסעיף 42 לחוק העתיקות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מציעים שבנקים ייתנו תדפיס חודשי המודפס בכתב ברייל לפי בקשת לקוח עיוור.

דב חנין: תדפיס כאמור יהיה פטור מתשלום.

דב חנין: אנחנו מציעים שעיוורים יהיו זכאים לעדיפות בקבלת שיכון בבתי-אבות שבבעלות המדינה.

דב חנין: אנחנו מציעים שהמדינה תשתתף בהוצאות שיכונם בשיעור שייקבע בתקנות.

דב חנין: אנחנו מציעים שבמצבים שבהם עיוורים זכאים להנחה לפי החוק הזה, ובאותו עניין שבתחום ההנחה זכאים גם להנחה לפי כל דין או הסכם אחר, הם יהיו זכאים להנחה בשיעור הגבוה משתי ההנחות.

דב חנין: אנחנו מציעים שהטבות שלפי ההסכם בדבר גמלת הניידות יחולו גם על עיוור, בשינויים המחויבים.

דב חנין: אנחנו מציעים לקבוע החזרי מס שעיוורים שילמו בגין רכישת טובין.

דב חנין: בין השאר, טובין לעניין הסעיף הזה הם מכשירי פקסימיליה, רדיו-טייפ, מכונת ברייל וקורא אופטי המיועד לשימוש עיוורים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, ברור לי לחלוטין שככל שנתקדם בהצעת החוק הזאת נצטרך להוסיף לה ולהעשיר אותה בתכנים רבים נוספים.

דב חנין: מטרתו של החוק היא לתת פתרון רוחבי הוגן וצודק לקשיים הרבים של העיוורים בישראל.

דב חנין: המצוקה של העיוורים בישראל היא מצוקה שהחוק הזה יכול לתת לה מענה קטן, אבל אפילו מענה קטן חשוב במצב שהעיוורים נמצאים בו.

דב חנין: ועדת השרים לענייני חקיקה קיימה דיון בחוק הזה וביקשה מאתנו, אדוני היושב-ראש, זמן, כדי שהממשלה תוכל לשקול את עמדתה וכדי שכל הגורמים המקצועיים הרלוונטיים יוכלו לבחון את משמעויות החוק ואת הנושאים הנוספים שהחוק עוסק בהם.

דב חנין: אנחנו הסכמנו לתת לממשלה זמן כדי לאפשר את הדיון המקצועי הרציני הזה.

דב חנין: מטרתנו איננה סתם להעביר חוק; אנחנו מעוניינים להעביר חוק שיחולל שינוי וייתן מענה אמיתי לבעיות הקשות של העיוורים בישראל.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, הסכמנו שתשובה והצבעה תהיינה במועד אחר.

דב חנין: מסגרת הזמן שהממשלה ביקשה היא מצומצמת יחסית, ואנחנו ניכנס לדיאלוג אינטנסיבי עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר כדי להבטיח שנוכל להביא את החוק הזה להצבעה בכנסת במהירות, ובהצבעה כזאת אני מקווה שחברי הכנסת יתאחדו מקיר אל קיר בתמיכה בחוק החשוב הזה.

דב חנין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3682/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – ניהול משא-ומתן מדיני), של חבר הכנסת אפי איתם.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: גם בחוק הזה תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: חבר הכנסת איתם.

אפי איתם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר ביום שקשה לראות אותו כיום שעוברים בו לסדר-היום, יום שבו מוחזרים ארונות חיילי צה"ל לשטח מדינת ישראל ומתבצעת עסקה שסערנו כולנו סביב השאלה אם נכון לנהל אותה ולהוציא אותה לפועל כפי שיצאה, ואין בכוונתי לעסוק בדיון הזה כאן היום.

אפי איתם: נדמה לי, אולי, שמעבר לכל הוויכוח בין המצדדים בעסקה הזאת ובין השוללים אותה, שני דברים שייכים לדיון של מחר ומחרתיים.

אפי איתם: הדבר הראשון קשור לאופיו של האויב שאנחנו מתמודדים אתו, וזה הרבה מעבר לשאלת – וסוגיית – הלחימה, אלא האופי – שלא מצאתי לו מלה אחרת אלא – האופי הברברי של הארגונים הללו, ברבריות במובן הפשוט, הקדום ביותר, של בוז מוחלט לכל הערכים ששוזרים אותנו ובונים אותנו כחברה תרבותית, יהודית, חופשית; בוז לחיים, בוז לרגישות ההורים, בוז לכבודה של האומה שלנו, בעצם בוז לכל מה שאנחנו מייצגים.

אפי איתם: בבואנו לדון בעתיד היחסים שלנו עם הארגונים הללו, עם הישויות האלה, צריך לדעת שלא נזכה מהם לא לחמלה, לא לכבוד, ואני חושב שגם לא ליד מושטת לשלום, והברבריות הזאת, עד שלא תוטבע, נדמה לי שנצטרך להילחם בה.

אפי איתם: הפרק שמסתיים היום הוא רק פרק שחייב להזכיר לנו במי אנחנו עוסקים.

אפי איתם: הדבר השני – והוא קשור להצעת החוק שעליה אני רוצה לדבר היום, והיא לא תובא היום להצבעה – הוא עובדת היעדרם הכמעט-מוחלט של קווים מנחים, של עקרונות, שעל-פיהם ממשלה, תהא אשר תהא, נוהגת בעתות משבר, בעתות לחץ, בעתות קושי מהסוג היסודי הזה, שאנחנו ניצבים לפניו.

אפי איתם: דובר קודם בשאלה אם אפשר לתקן תקנות ולוותר על חקיקה ראשית.

אפי איתם: יש מצבים ונושאים שבהם אפשר, אבל יש דברים שאומה, מעבר לחלוף העתים ולהשתנות הממשלות, חייבת לעגן ככללי יסוד בהתנהגותה ובשיקוליה, ובכללים הללו יש לחייב את הממשלות, תהיינה אשר תהיינה, ויהיה הרכב הקואליציות אשר יהיה.

אפי איתם: העניין הזה, שבו ממשלת ישראל עכשיו – על-פי הפרסומים – נושאת ונותנת, היינו חלוקת ירושלים, הוא בדיוק מסוג קווי היסוד שאנחנו חייבים לעגן בחקיקה שתבטא לא רק בלם מעשי, אלא אמירה עקרונית שלנו ביחסנו אל ירושלים, בירת ישראל, לב-לבה של תרבות אומתנו.

אפי איתם: ובאמת, ירושלים עוגנה בחוק-יסוד שמגדיר את מרכזיותה ואת מעמדה, גם כבירתנו וגם כליבת התרבות; המורשת היהודית שמדינת ישראל קמה על-פיה ואותה היא אמורה לייצג.

אפי איתם: והנה מצב שבו חוק-יסוד – שכלשונו כן הוא: הוא נועד להגיד שיש פה משהו יסודי, משהו שאי-אפשר ככה לגלגל כחלק מהתגלגלות העניינים הרגילה – אפשר לנהל עליו – שאפשר לנהל משא-ומתן על ירושלים בעצם ללא שום הסכמה, אישור או ידיעה של הממשלה.

אפי איתם: ראש הממשלה רשאי לשלוח שליחים, כמו שקורה עכשיו במשא-ומתן עם סוריה, והשליחים ילכו, יצאו, יבואו, יחזרו ויגידו: מדברים על השכונות; יגידו: זה רק משא-ומתן ראשוני; אלה רק מגעים.

אפי איתם: אבל מי שעוקב אחר השתלשלות המשאים והמתנים יודע שבסופו של דבר מן המחשכים של המגעים הלא-פורמליים יצא הסכם כמעט סגור, כמעט חתום, שהובא לממשלה כנתון: לקחת או לדחות.

אפי איתם: כך גם לכנסת.

אפי איתם: וכשהדברים כבר מגובשים קשה מאוד לממשלה לומר: אני דוחה את ההסכם, את תנאיו ואת מחיריו.

אפי איתם: לכן, ההצעה הזאת אומרת, שעצם ההחלטה ללכת למשא-ומתן על ירושלים, למשא-ומתן על בירת ישראל – שמעמדה, כפי שהזכרתי, מעוגן בחוק-יסוד – עצם ההחלטה הזאת חייבת לעבור דרך החלטת ממשלה.

אפי איתם: לא ייתכן שעל בירת ישראל יתנהלו משאים ומתנים ערמומיים, מפותלים, בלתי רשמיים, שלפעמים מסיבות של פוליטיקה פנימית בבית הזה אנשים יכחישו את קיומם, אף שכל אחד יודע שהם מתקיימים, ובסופו של דבר יצא לנו איזה עגל של הסכמים ושל הבנות שמדינת ישראל תרגיש שהיא אינה מסוגלת לדחות אותם בשלב וב"בשלות" שהם כבר הגיעו אליהם.

אפי איתם: לכן הצעת החוק הזאת היא בעצם תוספת ופרשנות ומתן תוקף לחוק-היסוד הקיים ממילא, שהרי אם אפשר לנהל משא-מתן על ירושלים באופן לא פורמלי, אז מה ערכו של כל חוק-יסוד הזה כפי שחוקק?

אפי איתם: לכן הצעת החוק הזאת משלימה את הלקונה שקיימת בחוק-יסוד: ירושלים, ובאמת הופכת אותו לחוק-יסוד שאיננו ניתן להנמכה או למניפולציה או לזלזול רק מפני שמישהו בעת מסוימת, בנסיבות מסוימות, חושב שהגיע הזמן סוף-סוף לעסוק גם ביסוד הזה של הלאומיות הישראלית, של הזהות היהודית שלנו, ולהפוך גם אותו למטבע עובר לסוחר.

אפי איתם: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3555/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק הקולנוע (תיקון – תמיכה בקולנוע ייעודי), התשס"ח–2008 של חברי הכנסת אליהו גבאי ושי חרמש.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת אליהו גבאי, בבקשה.

אמנון כהן: גם כאן, תשובה והצבעה במועד אחר.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, תלמידי היקר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לקבוע את הקריטריונים לקבלת מענק וסבסוד ממשלם המסים הישראלי.

אליהו גבאי: מדינת ישראל מקציבה קרוב ל-60 מיליון שקל עבור עידוד, תמיכה וסבסוד של סרטים ישראליים.

אליהו גבאי: מה נחשב סרט ישראלי?

אליהו גבאי: פשוט סרט שנעשה בישראל, ללא כל התייחסות לתוכן, לערכים ולמה שהוא בא לומר או לייצג.

אליהו גבאי: ההקצבה זאת התחילה לפני חמש שנים בעיקר.

אליהו גבאי: היו הקצבות גם לפני כן, אבל הסכום של כ-60 מיליון שקל הוא בעקבות החוק שנחקק לפני כחמש שנים.

אליהו גבאי: על מנת לתמוך בסרט ישראלי מקרן רבינוביץ וקרן הקולנוע הישראלי, הסרט בסך הכול צריך להיות סרט שנעשה בארץ.

אליהו גבאי: אנו מצפים מכל היצירה הקולנועית שתעסוק בנושאים שונים ומגוונים, אך לצערנו אנו רואים שהקולנוע הישראלי עוסק בעיקר בקונפליקט הישראלי-הפלסטיני ומציג אך ורק את העוולות והרשעות של ישראל.

אליהו גבאי: זה בעיקר הסרטים, ברובם, להוציא סרט זה או אחר.

אליהו גבאי: מה מאפיין את היצירות האלה, חוץ מרמה קולנועית שאינה הכי גבוהה?

אליהו גבאי: אני אצטט כמה משפטים שכתב גיא בכור: מה מייצג?

אליהו גבאי: עליבות ישראלית יהודית, התבטלות עצמית, שנאה עצמית.

אליהו גבאי: היהודים והישראלים הם לפיהם עם סופני, זקן די דוחה, נוטה למות, אם הם עם בכלל.

אליהו גבאי: הערבי, לעומת זאת, תמיד יתואר ביצירות הללו כאציל, נאצל, אמיתי, חי, צעיר, יצרי וגאה.

אליהו גבאי: היהודי הוא המגוחך, המבולבל, טיפשי, מכוער, כשבמקרה הטוב הוא ראוי לרחמים.

אליהו גבאי: את הסרטים האלה אנו מפיצים ברחבי העולם להעיד על עצמנו.

אליהו גבאי: הבטתי שוב ושוב ברשימת הסרטים, ורבותי, אם אנחנו נבדוק אותם ונראה מה משותף לכולם, זה בעיקר התקצוב והסבסוד הישראלי.

אליהו גבאי: אני מעריך שהיוצרים כבר הבינו שסרט הנגעל מישראל יזכה ברמה גבוהה יותר של ודאות במימון ואף בתהילה מסביב לעולם.

אליהו גבאי: מהסיבה הזאת אני לא מתרגש מהזכיות שלנו בפסטיבלי הקולנוע באירופה ובשאר המקומות.

אליהו גבאי: זאת היתה תמיד חוכמה קטנה מאוד לזכות בתהילה של השמצת ישראל.

אליהו גבאי: השמץ את ישראל וסע למסע תהילה מסביב לעולם.

אליהו גבאי: ואשר לסרטים המציגים אותנו בקלוננו ובעליבותנו בעולם: אם זהו הקולנוע הישראלי, נשאלת השאלה האם אנחנו צריכים לממן אותם ממשלם המסים הישראלי?

אליהו גבאי: כך הסרטים מציגים את חיזוק הטענה הפלסטינית.

אליהו גבאי: כך קורה שהסרטים האלו מוצגים על-ידי שונאי ישראל הגדולים ביותר בעולם הערבי, כהוכחה לצדקת טענותיהם.

אליהו גבאי: אם הישראלים מראים זאת, את עוולותיהם ואת מוראות הכיבוש, את עליבותם, זאת חייבת להיות הוכחה.

אליהו גבאי: כך קורה כשישראלים בונים ומרוממים את הסיפור הפלסטיני הערבי.

אליהו גבאי: השנאה העצמית של אנשי הקולנוע הישראלי מגיעה לשיאים.

אליהו גבאי: ראינו את העצומה שהם הוציאו בזמן מלחמת ישראל ולבנון, בזמן שחיילי צה"ל נלחמים בלבנון ותושבי הגליל מופצצים ב"קטיושות" על-ידי ה"חיזבאללה".

אליהו גבאי: הם כותבים להם כך: "אנו, אנשי הקולנוע הישראלי, מברכים את כל אנשי הקולנוע הערבים שהתכנסו בפריס", לכבוד הכנס ההוא, "דרככם אנו רוצים לשלוח מסר של ידידות וסולידריות לעמיתינו הלבנונים והפלסטינים שנמצאים כרגע במצור ומופגזים על-ידי הצבא של מדינתנו.

אליהו גבאי: אנו מתנגדים באופן מוחלט לברוטליות ולאכזריות של המדיניות הישראלית אשר הרקיעה לפסגות חדשות בשבועות האחרונים".

אליהו גבאי: זה מה שהיה להם לכתוב לפלסטינים בזמן שהם יורים טילים מלבנון לישראל.

אליהו גבאי: האם אנחנו נרצה שאלה האנשים שייצגו אותנו בסרטים ויביעו את דעותיהם בכל סרט?

אליהו גבאי: בואו ניקח דוגמה מאוד מאלפת ומעניינת, אם אנחנו רוצים לבדוק את האהדה לישראל בעולם.

אליהו גבאי: מטבע הדברים, באיזו מדינה נצפה שיאהדו אותנו?

אליהו גבאי: – מדינות שיש להן ולנו ערכים משותפים: כלכלה חופשית ליברלית, דמוקרטיה, מסורת, מורשת, באירופה.

אליהו גבאי: והנה תסתכלו, כאשר נעשתה בדיקה מה מידת האהדה לישראל באותה מדינה, באותן המדינות באירופה – אנגליה, צרפת, ספרד, איטליה – מתברר ששם, במדינות האלה, האהדה אלינו משתווה כמעט לזו שקיימת כלפי ה"חמאס" וכלפי שלטונו של אחמדינג'אד באירן.

אליהו גבאי: ממה זה נובע?

אליהו גבאי: מדוע דווקא במדינות שצריכות להיות אתנו, ובינינו לבינן יש ערכים משותפים, הם משתמשים בתרופות שמדינת ישראל מייצאת אליהם, משתמשים בהמצאות המדעיות שמדינת ישראל מייצאת אליהם, ודווקא שם אנחנו שנואים, ולעומת זאת במדינה כמו חוף-השנהב ובאפריקה אנחנו אהודים.

אליהו גבאי: מתברר שאם ננסה לבדוק, בחלק, בכל אופן, של השנאה הזאת שהתפתחה באירופה יש מרכיב חשוב לקולנוע הישראלי ולתרבות שאנחנו מייצאים.

אליהו גבאי: מובן שיש גם מרצים מסוימים שיוצאים שם לכינוסים של סולידריות.

אליהו גבאי: אתן לכם דוגמה.

אליהו גבאי: אייל סיוון, שהיה ידוע גם כן, בא לבקש כאן תמיכה בסרטים שלו.

אליהו גבאי: הוא מכנה את ישראל טעות היסטורית.

אליהו גבאי: הוא קורא לאזרחי צרפת לא לתמוך בישראל כי בגלל התמיכה שלהם בישראל נוצרת אנטישמיות.

אליהו גבאי: האם מדינת ישראל צריכה לממן את פעילותו של אדם זה והדומים לו?

אליהו גבאי: האם המדינה צריכה לתמוך בדעותיהם ובפעילותם האנטי-ישראלית והפוסט-ציונית, פעילות אשר רק פוגעת ומזיקה למדינה למעמדה ולאזרחיה?

אליהו גבאי: רבותי, שום תקציב של משרד החוץ, יהיה אשר יהיה, ושום תקציב של הסברה לא יוכל לכסות או לבלום את השנאה שיוצר סרט אחד מהסרטים האלה שנוצרו בישראל.

אליהו גבאי: אתן לכם דוגמה: "עץ הלימון", שזכה באיזה פרס באירופה.

אליהו גבאי: מה מראה הסרט הזה?

אליהו גבאי: מראה את כוחות האופל בהדרכת מנהיג הרשע שמטיף לשלטון עריץ ושרירותי בדמות שר ביטחון.

אליהו גבאי: הסרט הזה הוא "עץ הלימון", כמובן.

אליהו גבאי: הוא מציג את שר הביטחון כדמות מפלצתית.

אליהו גבאי: "עץ הלימון" הוא סרט רע עם יומרות פוליטיות קיצוניות, אנטי-ישראליות, והוא לא יותר מעוד חלק מתהליך התחנפות לקהל בין-לאומי בדרך לקבלת פרס נחשק.

אליהו גבאי: "מחילות", סרט שמציג חייל בשירות צבאי שבשוגג הורג ילד פלסטיני.

אליהו גבאי: אחר כך החייל הזה משתגע, מתאשפז.

אליהו גבאי: ואיפה מאשפזים אותו?

אליהו גבאי: בכפר דיר-יאסין, ששם מציגים את הטבח, כביכול, שעשו חיילים לפני קום המדינה.

אליהו גבאי: בסרט מוצגים חיילי צה"ל כבלתי אנושיים.

אליהו גבאי: דיר-יאסין מוצג כטבח והבמאי יוצר סוג של השוואה מסולפת בין שואה של ה"נכבה" והשואה היהודית.

אליהו גבאי: יש הסרט "הבועה" ועוד סרטים.

אליהו גבאי: "גן-עדן עכשיו" מציג את חייהם של המתאבדים הפלסטינים, הוא מציג את חייהם היומיומיים של המחבלים, כביכול כרגיל לחלוטין, מציג את הכיבוש הישראלי ומגדיר שיתוף פעולה עם ישראל כחטא שיש לכפר עליו במעשה התאבדות.

אליהו גבאי: אז בסרטים האלה אנחנו תומכים, ולכן אני מגיש את הצעת החוק ומבקש מחברי חברי הכנסת מכל קצוות הבית ומכל גוני הקשת שיתמכו בה.

אליהו גבאי: בסך הכול קבעתי כללים ומטרות לחוק.

אליהו גבאי: מה עשיתי?

אליהו גבאי: לקחתי את הקריטריונים לתמיכה ממלכתית בסרטי הקולנוע הישראליים, בהסתמך על התכנים הקיימים כיום בחוק רשות השידור ובחוק החינוך הממלכתי, התשי"ג–1953, שהגדירו את התכנים הראויים לתקצוב ממלכתי.

אליהו גבאי: כלומר, הוצאתי את הנושאים שצריכים לתמוך בהם מחוק רשות השידור ומחוק חינוך ממלכתי.

אליהו גבאי: לכן אני אומר, סרטים מהסוג שמייצרים כעת, מוטב שה"חמאס" יתמוך בהם, ואש"ף, ולא אנחנו.

אליהו גבאי: חייבים לקבוע קריטריונים.

אליהו גבאי: מה אומרים הקריטריונים?

אמנון כהן: אדוני, סליחה.

אמנון כהן: היו לך עשר דקות – – –

אליהו גבאי: עוד משפט.

אליהו גבאי: דקה אחת.

אמנון כהן: אתה מתחיל להקריא את כל הסעיפים?

אליהו גבאי: לא את כל הסעיפים.

אליהו גבאי: כמה סעיפים.

אליהו גבאי: הצעת החוק נועדה לקבוע שאנחנו נתמוך בסרטים שבאים לשקף את חיי המדינה, את מאבקה ואת הישגיה, טיפוח אזרחות טובה, אהבת האדם, העם והארץ, הנחלת העקרונות שעוגנו בהכרזה על הקמת מדינת ישראל, ערכיה כמדינה יהודית ודמוקרטית, העמקת הקשר לתולדות ארץ-ישראל, הכרה במדינה יהודית ודמוקרטית, חיזוק הקשר עם המורשת היהודית, שיקוף חייה ונכסיה של ישראל.

אליהו גבאי: ועוד משפט: הנחלת התודעה של זכר השואה.

אליהו גבאי: סרט שבא לסכן את מדינת ישראל ואת קיומה לא יקבל תמיכה.

אליהו גבאי: אני מבקש מחברי הכנסת – אני מבקש שהכנסת כולה תתמוך בסרט הזה.

אמנון כהן: אין הצבעה.

אליהו גבאי: לא עכשיו, כשיבוא שוב בשבוע הבא.

אליהו גבאי: הסרט הזה יובא להצבעה בשבוע הבא.

אמנון כהן: בעזרת השם.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1239/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק תקצוב ומימון בטיחות במוסדות חינוך, התשס”ו–2006, של חברת הכנסת רונית תירוש וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק תקצוב ומימון בטיחות מוסדות חינוך נועדה למנוע ויכוח אין-סופי שמתקיים מדי שנה בתקופה שבין האביב לקיץ, לפני פתיחת שנת הלימודים, כאשר מובאים לשולחן הדיונים במשרד החינוך כל הליקויים הבטיחותיים במוסדות החינוך, לצדם מונח גם התקציב, ואז מתחיל ויכוח מי ישלם – האם הרשות המקומית שבתחומה מוסדות חינוך כאלה ואחרים נמצאים, או לחלופין המדינה, שהיא בעצם בנתה את מוסדות החינוך בכספה שלה, או לפחות העבירה את הכספים למימון בניית מוסדות החינוך ומאותו רגע ואילך בעצם הסירה מעל עצמה את האחריות ולא דואגת להמשיך לתחזק את המוסדות האלה.

רונית תירוש: אני חייבת לומר שרוב מוסדות החינוך בארץ הם מאוד ותיקים, מאוד ישנים, וברובם יש ליקויים כאלה ואחרים שמסכנים את חיי הילדים שבאים בין כותליהם.

רונית תירוש: כמנכ"לית משרד החינוך לשעבר אני זוכרת היטב את האיומים בהשבתה מצד מרכז השלטון המקומי לפני פתיחת שנת לימודים, או לחלופין ועדי הורים של מוסדות כאלה ואחרים שאמרו שהם לא מוכנים לפתוח את שנת הלימודים החדשה עד שלא יטופלו ליקויים שכאמור מסכנים את חיי ילדיהם.

רונית תירוש: הוויכוח הזה והאיומים בשביתה בסופו של דבר הסתיימו תמיד במעין פשרה, שבה ברוב המקרים המדינה העבירה את התקציב הנדרש, פחות או יותר – לא תמיד לפי הדרישה, אבל בכל מקרה המדינה היא שהעבירה את התקציבים למשרד החינוך כדי שזה יעביר אותם לרשויות המקומיות והן תטפלנה במפגעים הבטיחותיים.

רונית תירוש: כלומר, גם אם יש מי שטוען שההצעה היא תקציבית – העלות של החוק המוצע היא בהחלט מעל 5 מיליוני ש"ח, בזה אין ספק – אני רוצה לומר שממילא בסופו של דבר המדינה נותנת את הכסף; אולי לא את כל הכסף הנדרש, אבל היא נותנת את הכסף.

רונית תירוש: מובן שהוויכוח הזה יצר מצב של חסר מצטבר, בהיקף שעל-פי הסקר שעשה השלטון המקומי מגיע כדי 355 מיליון שקלים, כדי לתקן את כל הליקויים שהתגלו במוסדות החינוך.

רונית תירוש: כדי לסבר את האוזן, מה המשמעות של תקציב כזה?

רונית תירוש: כדי שלא ניבהל מגובה התקציב אני רוצה לתת דוגמה.

רונית תירוש: לאחרונה התקבלה הצעת חוק שאומרת שיש להאריך את חופשת הלידה בשבועיים.

רונית תירוש: חופשת הלידה עולה למדינה משהו כמו 420–450 מיליון ש"ח, ולא מדובר בתקציב חד-פעמי, אלא בתקציב שנכנס לבסיס.

רונית תירוש: כשאני מדברת על 355 מיליון שקלים ואני מדברת על חיי ילדים, ואני מדברת על תקציב חד-פעמי, ובהבנה טובה שיכולה להתקיים ביני ובין הממשל אפשר להחליט בחוק שהתקציב הזה יינתן באופן מדורג.

רונית תירוש: לא אמרתי: תעשו את זה בשנה; ממילא לא נתנו מדי שנה את כל התקציב הנדרש, אז שיפרסו אותו על פני שלוש שנים, על פני ארבע שנים, על פני חמש שנים, אבל שיתחילו לעשות מעשה כשהוא מגובה בחקיקה ומחייב כל ממשלה לדורותיה, והכוונה היא שהתקציב הזה יהיה ייעודי, דהיינו, אם חל על רשות כינוס נכסים או עיקול כלשהו, הוא לא יחול על הכספים הללו.

רונית תירוש: כלומר, נבטיח את הכספים הללו להבטחת חייהם ושלומם של ילדי ישראל.

רונית תירוש: אני חושבת שההצעה הזאת נועדה לעשות סדר במקום שיש בו אי-סדר מובהק, במקום שבו הממשלה ממילא נכנעת לאיומי השבתה מצד ההורים או השלטון המקומי, וממילא מעבירה את התקציב, ולכן ביקשתי שלמען כל אותן 50,000 כיתות ו-12,000 כיתות גן הממשלה תקציב את הסכום הנדרש, והצעתי מפתח שלפיו תהיה נוסחה, שכל כיתת לימוד יתקצבו בכך וכך שקלים.

רונית תירוש: מאחר שאין לוועדת השרים פרוטוקולים, ואין לי טיפת מושג מדוע היא דחתה את הצעת החוק שלי, שהיא כל כך חיונית, כל כך נכונה וכל כך ראויה ונדרשת, אני לא יכולה להציע פשרות.

רונית תירוש: אם היו אומרים לי שהבעיה שלהם היא בנוסחה שקבעתי, ואין לה מקום בחוק, הייתי מקבלת את זה; הייתי אומרת: בסדר, תציעו אתם נוסחה אחרת, או שנוותר על נוסחה, תנו איזו הגדרה אחרת.

רונית תירוש: אבל אין לי טיפת מושג על מה ולמה דחתה הוועדה את הצעת החוק הזאת מלבוא בקריאה טרומית.

רונית תירוש: כל אפשרות אחרת שאני מעלה בדעתי כהסבר מדוע הם לא מסכימים – אם הם יאמרו: בעצם את מכופפת את ידנו וגורמת לנו לשלם עכשיו 355 מיליון שקלים – גם פה הייתי אומרת:

רונית תירוש: ממילא אתם נותנים את הכסף הזה, אז – כפי שאמרתי קודם – תעשו את זה לסירוגין, כפי שידכם משגת, אף שאני לא חושבת שלממשלה יש קושי גדול לתת את הסכום הזה.

רונית תירוש: אני ממש לא מצליחה להבין מה הסיבה להתנגדות.

רונית תירוש: הסכמתי להביא את ההצעה הזאת בשלב מאוחר – בדחייה של שבוע בלבד.

רונית תירוש: מובן שאתעקש להביא אותה להצבעה בשבוע הבא.

רונית תירוש: תמיד אני חותרת להשגת פשרות והסכמות, ולכן לא הבאתי את זה "ראש בראש", מה שנקרא.

רונית תירוש: אין לי ספק שבדברי הייתי מצליחה לשכנע את חברי הכנסת שהיו נוכחים באולם שיצביעו בעד ההצעה הזאת, אבל אני רוצה שהיא תושג באמת בהסכמה, ומתוך הידברות, ואני קוראת לשרים – או לוועדת השרים, או להנהלת הקואליציה, ליצור הידברות כזאת, כדי שנוכל להעביר את החוק.

רונית תירוש: רק כדי לסבר את האוזן ולהסביר את מהות ההצעה, מעבר למה שכבר אמרתי, אני מציעה שעד 31 במאי בכל שנה יעבירו לרשויות המקומיות, על-פי הנוסחה שיוחלט לקבוע, 75% מהסכום הכולל, ואת 25% הנותרים לא ייתנו עד לאחר גמר הביצוע; כלומר כאשר הרשות תביא מסמכים לממשלה ותגיד: תיקנתי את הליקויים – אז ישלימו את הסכום.

רונית תירוש: אבל למה 31 במאי?

רונית תירוש: כי זה המועד הסופי שבו ניתן להתחיל בהוצאת מכרזים לקבלנים, כדי שהללו יבואו ויבצעו את העבודה במהלך חודשי הקיץ.

רונית תירוש: אני מסתכלת והופכת שוב ושוב בהצעה, ממש לא מוצאת שום סיבה מדוע לא יסכימו עליה.

רונית תירוש: גם אין על זה החלטת ממשלה, כך שאני חושבת שזה הדבר היחיד שיכול להוציא אותנו מהוויכוח האין-סופי ומהחשש הצודק של ההורים מדי שנה – אלא אם כן יבוא חוק שיגבה את התקציב הזה, או כל תקציב אחר שיוחלט עליו, ובא לציון גואל.

רונית תירוש: לסיום אני אומרת, לא ביקשתי להעביר את הכסף הזה, אפילו לא למשרד החינוך.

רונית תירוש: מאחר שהרשויות המקומיות כפופות למשרד הפנים, ביקשתי שמשרד האוצר יעביר את הסכום שיוחלט עליו מדי שנה, בהדרגה, למשרד הפנים, ומשרד הפנים יעביר אותו לרשויות המקומיות כתקציב ייעודי, תקציב שלא ניתן לעיקול.

רונית תירוש: אני מאוד מקווה שאף שהמליאה כאן כמעט ריקה והחברים שצריכים להיות כאן בעת ההצבעה לא שמעו את נימוקי – –

אמנון כהן: הם יהיו כאן בעת ההצבעה.

רונית תירוש: – – אני מקווה שהשכל הישר יפעל ואכן יצביעו לטובת ילדי ישראל.

רונית תירוש: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3584/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – כשירות להיבחר לתפקיד הרב הראשי או לחבר מועצה), של חבר הכנסת אבשלום וילן – בבקשה.

אמנון כהן: תשובה והצבעה במועד אחר.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת נראית לי הצעת חוק כמעט טריוויאלית – הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – כשירות להיבחר לתפקיד הרב הראשי או לחבר מועצה).

אבשלום וילן: באמת, ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה אותה וזה היה צריך להגיע להנמקה מהמקום, עד אשר השר משולם נהרי, בשם ש"ס, החליט להגיש ערעור, וזה יבוא ביום ראשון פעם נוספת.

אבשלום וילן: הסכמתי לחכות שבוע לתשובת ממשלה, אבל אני מודה שאינני מבין על מה הערעור.

אבשלום וילן: מה אומרת ההצעה?

אבשלום וילן: לא ימונה לרב ראשי לישראל או לחבר מועצה מי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כרב ראשי לישראל או כחבר מועצה.

זבולון אורלב: ומי יקבע איזו עבירה?

אבשלום וילן: זו בדיוק הנקודה.

אבשלום וילן: זה נשאר כהגדרה רחבה בכוונה.

אבשלום וילן: כל הרעיון הוא שרב ראשי, שהוא אב בית-הדין, מקביל לנשיא בית-המשפט העליון, פירושו של דבר שאלה אנשים – חברי מועצת הרבנות הראשית והרב הראשי – שצריכים להיות אנשים נקיים מרבב.

אבשלום וילן: בכוונה לא הגדרתי פה כן קלון או לא קלון.

אבשלום וילן: אני מניח שכל מי שחפץ בניקיון כפיהם של רבנים ראשיים לישראל – שהם כמו שופטים עליונים, בהיותם אבות בית-הדין הגדול – או של חברי מועצת הרבנות הראשית, שגם הם צריכים להיות אנשים נקיים וישרים, אין לו שום בעיה.

אבשלום וילן: זה עניין גם של הגדרה שלהם.

אבשלום וילן: זו יותר אמירה ציבורית מי לא, היא הרבה פחות אומרת מי כן.

אבשלום וילן: משאירים את זה לשכל הישר.

אבשלום וילן: זה תיקון קטן, אבל הוא אומר בעיקר, חבר הכנסת אורלב, שרב ראשי לא יכול להיות אדם שתלויה לו קופת שרצים מאחוריו, וזה טבעי ומובן.

אבשלום וילן: אני גם לא מניח שמישהו היה רוצה לבחור רב ראשי כזה.

אבשלום וילן: לכן אני לא מבין, יש לי אפילו מעין חשד, שאם השר משולם נהרי קפץ על העגלה והגיש ערעור לוועדת השרים, אולי יש דברים בגו; אולי יש מועמדים שיש קופת שרצים מאחוריהם.

אבשלום וילן: אני לתומי חשבתי שזה יעבור – אני מניח שזה יעבור בשבוע הבא – בהסכמה כללית גורפת.

אבשלום וילן: זה תיקון קטן שהוא יותר אמירה ציבורית, מי אנחנו חושבים שצריכים להיות נבחרי ציבור.

אבשלום וילן: אבל אפילו בתיקון כזה, אם ש"ס קופצת, אני מאוד מקווה שאין להם סיבות לעשות כך, ואני מאוד מקווה שוועדת השרים – – –

זבולון אורלב: לפי המצב החוקי היום יכול להיבחר רב לבית-הדין הגדול אף שיש עבירות – – –?

אבשלום וילן: כן, כן, לכן בא התיקון.

אבשלום וילן: זו בדיוק הנקודה, ולכן זה הוגדר רחב.

אבשלום וילן: לא רציתי להתערב יותר מדי, אלא שתהיה הצהרה סבירה.

אבשלום וילן: לכן התיקון.

אבשלום וילן: אני מקווה שבשבוע הבא, בכל מקרה, נעביר את זה בקריאה הטרומית וזה יהיה בהסכמה ובהבנות.

אבשלום וילן: אין לי כל עניין להתנגח או להמציא חוקים מחדש.

אבשלום וילן: איך אמר פעם ראש הממשלה המנוח בגין?

אבשלום וילן: גם הדברים הפשוטים צריכים – – –

זבולון אורלב: יש כזה חוק גם לגבי שופטי בית-המשפט העליון ונשיא בית-המשפט העליון?

זבולון אורלב: אם היית מעתיק מתפקידים מקבילים אני חושב שלא היתה בעיה.

אבשלום וילן: אני יכול לבדוק את זה עד הפעם הבאה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: התמהמהות הממשלה ביישום המלצות דוח ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: התמהמהות הממשלה ביישום המלצות דוח ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה – הצעות לסדר-היום מס' 5734, 5722, 5737, 5743 ו-5745.

אמנון כהן: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ב-22 ביוני 2008 פורסם דוח ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה, בראשות שופטת בית-המשפט העליון בדימוס דליה דורנר.

מרינה סולודקין: אני חושבת שעבודת ועדת החקירה הזאת, שאת הקמתה יזם חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, היתה מועילה מאוד, כיוון שמשכה את תשומת הלב הציבורית למצבם של ניצולי השואה במדינת ישראל.

מרינה סולודקין: עם זאת, הדוח לוקה בחסרונות רבים.

מרינה סולודקין: הוועדה בחרה – – –

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, מי יענה לנו על ההצעה הזאת?

אמנון כהן: השרה רוחמה אברהם.

אמנון כהן: אמרו לי שהיא פה, היא צריכה להיכנס.

קולט אביטל: אני חושבת שצריך לקרוא לה שתשמע.

אמנון כהן: קוראים לה.

אמנון כהן: עושים את העבודה, גברתי סגנית היושבת-ראש.

אמנון כהן: בבקשה.

מרינה סולודקין: הוועדה בחרה להתרכז בקבוצה אחת בלבד של ניצולי השואה, ניצולים שעלו לישראל עד 1 באוקטובר 1953, ובהשלכות הסכם השילומים בין ממשלות ישראל וגרמניה על ציבור זה.

מרינה סולודקין: אין ספק שמדובר בנושא חשוב הנוגע לאלפי אזרחים, אך לא ברור מדוע החליטה הוועדה להתעלם ממצוקות ובעיות של קבוצות גדולות אחרות של ניצולים ופליטי השואה שהגיעו לישראל בשנות ה-70, ובעיקר בשנות ה-90, משטח ברית-המועצות לשעבר וממזרח-אירופה.

מרינה סולודקין: בין היתר, הוועדה התעלמה ממס שהטילה ממשלת ישראל על תשלומים שקיבלו מגרמניה ניצולי מחנות הריכוז והגטאות יוצאי ברית-המועצות לשעבר, במסגרת "קרן סעיף 2".

מרינה סולודקין: ניסיתי לבטל את המיסוי משנת 1997.

מרינה סולודקין: רק בשנת 2000, לאחר שמבקר המדינה דאז, השופט בדימוס אליעזר גולדברג, נתן חוות דעת שעל-פיה הטלת מס על תשלומים אלה אינה חוקית, בוטל המס, ורק ב-2007 אישרה הכנסת הצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת נודלמן בנושא.

מרינה סולודקין: אבל לפני זה לקח משרד הבינוי והשיכון, כמה שנים, מס מדיירי הדיור הציבורי, מכסף שמגיע מגרמניה.

מרינה סולודקין: ועדת החקירה גם לא התייחסה לעינוי דין שנגרם ל-1,900 פליטי השואה שהגישו בשנת 2002 תביעה נגד ועידת התביעות לבית-המשפט המחוזי בתל-אביב.

מרינה סולודקין: ההתדיינות בציר זה נמשכה יותר משש שנים.

מרינה סולודקין: דיונים בוטלו ונדחו, התחלפו השופטים, מסמכים נעלמו מבית-המשפט.

מרינה סולודקין: אציין שסיפרתי הן על מיסוי התשלומים וכן על עינויי הדין בעדותי בפני הוועדה בראשות השופטת דורנר, אך הוועדה לא מצאה לנכון לכלול את העובדות הללו בדוח שלה.

מרינה סולודקין: אדגיש גם שניצולי השואה ופליטיה יוצאי ברית-המועצות לשעבר, נמצאים במצב כלכלי קשה ביותר וזקוקים לסיוע דחוף מהמדינה.

מרינה סולודקין: אומנם ועדת-דורנר ציינה שאזרחים אלה מהווים "אחוז גבוה מאוד מן הקשישים הנזקקים ביותר במדינת ישראל", אך חברי הוועדה החליטו שחוק התוכנית להגדלת הבטחת הכנסה לקשישים נזקקים ולסיוע לניצולי השואה הינו "פרשה הוגנת וסבירה" ולכן "אין מקום להתערב" בנושא זה.

מרינה סולודקין: הגדלת הסיוע בחוק זה אינה פותרת את הבעיות כלל וכלל.

מרינה סולודקין: ניתן להתייחס לסיוע הזה אך ורק כאל צעד ראשון בכיוון הנכון.

מרינה סולודקין: לכן סבורה אני שממשלת ישראל חייבת לא רק למלא אחר המלצות ועדת-דורנר, אלא גם להעניק סיוע הרבה יותר נרחב לדור המלחמה כולו, שכולל את ניצולי השואה, פליטי השואה, ניצולי המצור על לנינגרד וותיקי מלחמת העולם השנייה.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

אמנון כהן: תודה רבה לחברת הכנסת מרינה סולודקין.

אמנון כהן: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת זבולון אורלב.

אמנון כהן: אחרון הדוברים – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

אמנון כהן: בסוף תשיב השרה רוחמה אברהם-בלילא.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, אני חושבת שאם מישהו היה מנסה ללקט את כל הנאומים, את כל הדיונים שמתנהלים בכנסת זה שנים רבות בנושא ניצולי השואה, הוא לא יכול היה אלא למצוא ספר ענק.

קולט אביטל: צריך הרבה מאוד סבלנות כדי לשוב ולדוש בנושא הזה, וזה עצוב וזה קשה.

קולט אביטל: אני אומרת את זה, כי באמת צריך סבלנות של ברזל כדי להמשיך לטפל מול ממשלה שמבטיחה, חלק מקיימת, אבל בסופו של דבר חלק הארי הולך ולא מתקיים.

קולט אביטל: אז קמה ועדת החקירה, שעליה דיברה חברת הכנסת סולודקין, ביוזמתו של חבר הכנסת אורלב, והיא קבעה כמה דברים מאוד ברורים, דברים שכולנו ידענו אותם, אבל כשהם יוצאים מפיה של ועדת חקירה ממלכתית הם חשובים, הם בעלי תוקף מוסרי והם מחייבים את הממשלה.

קולט אביטל: חלק מההמלצות האלה נוגע לאי-שוויון המשווע בתשלום הרנטות לאנשים שמקבלים את הכסף ממדינת ישראל לעומת הכסף שאחרים מקבלים מגרמניה.

קולט אביטל: חלק מזה נוגע להתנהלותה הקלוקלת של הלשכה לשיקום נכים, חלק מזה נוגע למה שנקרא "סל שייאות" שחייבים לעדכן אותו.

קולט אביטל: יושבת אתנו השרה רוחמה אברהם-בלילא, ואני מאוד מקווה שהיא גם מקשיבה, כי, גברתי, את נמצאת כאן אף שזה נושא שאת לא טיפלת בו ואת עונה בשם מישהו אחר.

קולט אביטל: אני רוצה לשמוע היום תשובות ברורות: האם הממשלה הולכת – כן או לא – ליישם את המלצת ועדת החקירה הממלכתית?

קולט אביטל: האם שר האוצר הולך – כן או לא – לשלם את התשלומים שמגיעים לניצולי השואה, שהם מינימום 75% ממה שממשלת גרמניה או ממשלות אחרות משלמות?

קולט אביטל: לא 100%, 75%.

קולט אביטל: האם הממשלה הולכת להתנהג אחרת עם ועידת התביעות?

קולט אביטל: האם הממשלה הולכת להנחות את ועידת התביעות, דבר שכולנו ידענו, לתת את הכסף לניצולי השואה ולא למוסדות שאין להם שום קשר עם ניצולי השואה?

קולט אביטל: האם הממשלה תעשה פעם אחת סדר בעניין הזה?

קולט אביטל: אני רוצה לקבל היום תשובות ברורות.

קולט אביטל: לא עוד סחבת, לא עוד סיפורים.

קולט אביטל: היתה ועדת חקירה ממלכתית, היה משא-ומתן בין הניצולים לבין הממשלה.

קולט אביטל: היו מסקנות ויש חוק.

קולט אביטל: החוק איננו כולל את הכול.

קולט אביטל: הוא לא כולל יהודים מרומניה, הוא לא כולל יהודים מבולגריה והוא לא כולל את סל השירותים.

קולט אביטל: אני מבקשת לדעת מה יהיה עם מרכז המידע, האם הוא יקום?

קולט אביטל: ואם כן – מי יקים אותו?

קולט אביטל: אני רוצה לדעת מה יהיה עם המרכז שצריך לטפל בנושא הבריאות של ניצולי השואה.

קולט אביטל: אלה שאלות שאני שואלת אותן כאן היום.

קולט אביטל: זאת לא שאילתא, אבל זו תביעה לשמוע מהממשלה מה היא מתכוונת לעשות בסופו של דבר, אחרי שוועדת חקירה ממלכתית המליצה את המלצותיה.

קולט אביטל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, כאמור, הוועדה הממלכתית לבדיקת מצבם של ניצולי השואה שהוקמה בידי הוועדה לביקורת המדינה הגישה את המלצותיה ב-22 ביוני.

זבולון אורלב: על-פי המלצות הוועדה הממלכתית, כעבור 20 יום היה אמור שר האוצר לפנות לוועדת הכספים ועל-פי סמכותו לבקש מוועדת הכספים להגדיל את התשלומים לניצולי השואה כפי שהמליצה הוועדה.

זבולון אורלב: 20 הימים האלה הסתיימו ביום ראשון השבוע.

זבולון אורלב: ותראו פלא גדול – לא קרה שום דבר.

זבולון אורלב: לא רק שלא קרה שום דבר, אלא שעדיין לא התקיים דיון בפורום כלשהו בממשלה ועדיין אין הצעת החלטה לממשלה לאמץ את המלצות הוועדה.

זבולון אורלב: בדקתי מה משקלן של המלצות של ועדה ממלכתית.

זבולון אורלב: ברור לי שאין להן מעמד של חוק, אבל אני מאמין שזה לא – כמו שנאמר בגמרא – "חספא בעלמא", כלומר איזה מסמך שלא שווה שום דבר, לתלות על הקיר ולא אומר שום דבר.

זבולון אורלב: מתברר לי, רבותי השרים, שהמלצות של ועדה ממלכתית יש להן מעמד שניתן לתבוע גם בבתי-משפט את יישומן.

זבולון אורלב: ממשלה צריכה לפעול בתום לב.

זבולון אורלב: ממשלה צריכה לפעול בניקיון כפיים.

זבולון אורלב: כרגע, כפי שזה נראה, יש זלזול לא רק בהמלצות של מבקר המדינה, ולאחר שהתברר שהן לא יושמו הוקמה הוועדה הממלכתית; כרגע גם הממשלה איננה מיישמת.

זבולון אורלב: אומנם בשבוע שעבר כבר שאלתי שאילתא דחופה את הממשלה, ואני מבטיח למצוא דרך פרלמנטרית לעמוד כאן כל שבוע על הבמה ולתבוע את עלבונם של ניצולי השואה, כדי ליישם את ההמלצות.

זבולון אורלב: צריך לומר ולחזור ולומר: זאת לא בעיה שאפשר להמתין בה ליישום ההמלצות.

זבולון אורלב: לצערנו, בגלל גילם המתקדם של ניצולי השואה, נפטרים בין 30 ל-40 איש כל יום.

זבולון אורלב: פירושו של דבר, שמדי חודש הולכים לעולמם כ-1,000 ניצולי השואה שעבורם כבר אי-אפשר לתקן את העוול.

זבולון אורלב: גם היום פורסם סיפורה של ניצולת שואה מאוד ידועה שהלכה לעולמה, אבל לצערנו הלכה לעולמה מתוך עוני, מתוך מחסור, מתוך בעיה חמורה שלא היתה יכולה לקבל את הטיפול הרפואי ההולם.

זבולון אורלב: אני חושב שמדינת ישראל חייבת להסיר את החרפה, את הכתם ואת הבושה, ויפה שעה אחת קודם.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שבועיים – זה הזמן שוועדת-דורנר הקציבה לממשלה ליישום ההמלצות שהכינה על מצבם של ניצולי השואה בישראל.

שמואל הלפרט: כחודש אחרי פרסום הדוח, הממשלה עדיין לא התחילה בצעדים ליישום מסקנות הדוח.

שמואל הלפרט: 60 שנה התעלמה מדינת ישראל ממצבם החמור של ניצולי השואה.

שמואל הלפרט: על-פי חישובי ועדת-דורנר, הסכם השילומים עם גרמניה במונחים של היום שווה 61.5 מיליארד שקל.

שמואל הלפרט: מתוך זה, ישראל נתנה עד היום רק כ-38 מיליארד שקל, שהם כשני-שלישים מהערך הריאלי שקיבלה ישראל מממשלת גרמניה.

שמואל הלפרט: יוצא אפוא שהמדינה חייבת לניצולים 23.5 מיליארד שקל.

שמואל הלפרט: גם כעת, אחרי פרסום דוח ועדת-דורנר, הממשלה אינה מזדרזת ליישם את המלצות הוועדה, ומעכבת מסיבות שונות ומשונות את ביצוע ההמלצות, בכוונה להרוויח זמן.

שמואל הלפרט: שני-שלישים מחצי מיליון הניצולים, שעלו ארצה לאחר השואה, כבר נפטרו מבלי לקבל מאומה מהמדינה.

שמואל הלפרט: הניצולים שנותרו בחיים הם קשישים מעל גיל 80 – חלקם גלמודים, חולים, חלקם מרותקים לכיסא גלגלים.

שמואל הלפרט: כבר הוזכר כאן, 30–40 מהם נפטרים מדי יום ביומו.

שמואל הלפרט: חובתנו האלמנטרית לדאוג לניצולי השואה – שסבלו כל כך הרבה, וממשיכים לסבול יום-יום – שיוכלו להתקיים לכל הפחות ברמת-חיים סבירה.

שמואל הלפרט: ועדת החקירה הממלכתית בראשות השופטת דורנר, שהוקמה כזכור על-ידי הוועדה לביקורת המדינה בעקבות מצבם הקשה של ניצולי השואה החיים בישראל, לא קיבלה המלצות מרחיקות לכת.

שמואל הלפרט: בסך הכול היא ביקשה מהמדינה לתת לניצולים את המינימום, כדי למחוק מעלינו את החרפה של קשישים ניצולי השואה הנאלצים לחטט בפחי אשפה, או שאין להם כסף לתרופות חיוניות, וחיים בתנאים מחפירים.

שמואל הלפרט: הוועדה ישבה חודשים ארוכים, שמעה עדויות רבות, והחליטה לאחר בחינת כל הנתונים להמליץ על מתן קצבה בגובה 75% מהרנטה שמקבלים ניצולים ישירות מגרמניה, אך גם את המעט הזה הממשלה מתמהמהת לתת להם.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אסור לנו לשכוח שניצולי השואה תרמו תרומה אדירה להקמתה של מדינת ישראל בכל התחומים, וכעת, לעת זיקנותם, בעת שהם חסרי אונים, יש לדאוג להם.

שמואל הלפרט: אומנם, הממשלה קיבלה בשנה האחרונה כמה החלטות חשובות לשיפור מצבם הכלכלי של הניצולים, אבל לא די בכך.

שמואל הלפרט: על מדינת ישראל ליישם מייד את המלצות דוח ועדת-דורנר כרוחן וכלשונן ולהפסיק את הסחבת הנמשכת בכל מה שנוגע לניצולי השואה.

שמואל הלפרט: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, השרה רוחמה אברהם-בלילא תשיב בשם הממשלה על ההצעות לסדר-היום בנושא: התמהמהות הממשלה ביישום המלצות דוח ועדת החקירה הממלכתית לסיוע לניצולי השואה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, ראשית, למען ההגינות, אני חייבת כאן לשבח את יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, חבר הכנסת זבולון אורלב, אשר לקח את המשימה הזאת ולא מניח.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא אמר לי כעת – כאשר ישבתי לידו: לא אניח לך, ואני כל שבוע אטריד את מנוחתכם, עד אשר – עד אשר – הנושא יגיע לפתרונו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני גם השבתי כאן בשבוע שעבר על שאילתא דחופה שהגיש חבר הכנסת זבולון אורלב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכרחה להודות שהתשובה שלי איננה שונה בהרבה מזו שנתתי בשבוע שעבר, למעט העובדה שבסוף דברי אני בהחלט אסכים להעביר את הנושא לדיון אצלך בוועדה – הכנסת יוצאת לפגרה בעוד כשבועיים – כדי שבאמת מישהו יוכל לעקוב אחר הדברים, אחר המסקנות של אותה ועדה חשובה שאמרה את דברה בנושא שהוא מאוד ראוי, נושא מאוד כאוב, ובעיני יפה שעה אחת קודם.

רוחמה אברהם-בלילא: ראוי שכולנו נתגבש ונתכנס כדי ליישם את המסקנות הללו.

רוחמה אברהם-בלילא: לפרוטוקול, באופן רשמי, אני אחזור שוב על תשובתי מהשבוע שעבר, שראש הממשלה אכן קיבל ב-22 ביוני את דוח הוועדה לסיוע לניצולי השואה, והנחה את הגורמים המקצועיים ללמוד את תכניו.

רוחמה אברהם-בלילא: ב-17 ביולי, חבר הכנסת אורלב – דהיינו מחר – יכונס דיון בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה רענן דינור, בהשתתפות הדרג המקצועי הבכיר בממשלה, ובו יסוכמו הצעות המשרדים למענה על הדוח.

רוחמה אברהם-בלילא: לאחר מכן יכונס דיון בהשתתפות נציגות ניצולי השואה, ולקראת סוף חודש יולי ייערך דיון מסכם בדרג שרים, בראשות ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת גם לומר ולציין שממשלת ישראל הנוכחית היא הממשלה היחידה שהתייחסה אי-פעם למצבם הקשה של ניצולי השואה, ואנחנו חייבים גם להודות – פעלה למענם.

רוחמה אברהם-בלילא: והיא פעלה למענם בעצם העובדה שהיא החליטה להקצות תוספת תקציבית בסכום של כ-500 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: הסכום הזה, יכול שהוא לא פותר את הבעיות הכלכליות של כולם, אבל אין ספק שהוא מביא לשיפור בחייהם של עשרות אלפי ניצולי שואה, ובעיקר העניים שבהם.

רוחמה אברהם-בלילא: בנוסף, הממשלה מחויבת להגדלת הסיוע בהיקף של כ-800 מיליון שקלים בשנת 2009, וכל השינויים בהחלטותיה הקודמות של הממשלה לגבי ניצולי השואה יתקבלו במסגרת אישור תקציב 2009.

רוחמה אברהם-בלילא: עד כאן לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: ומעבר לזה, אני מסכימה להעביר את הנושא, כפי שאמרתי, לדיון בוועדה לביקורת המדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

אמנון כהן: יש הצעות אחרות.

אמנון כהן: הצעת חבר הכנסת יולי אדלשטיין – להצעתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אמרה כאן חברת הכנסת קולט אביטל – שעוסקת רבות בנושא הזה – מעל הדוכן: אני דורשת תשובות ברורות; אני דורשת תשובות ברורות; אני דורשת תשובות ברורות.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אביטל, נדמה לי שקיבלנו תשובות ברורות בדיוק כפי שהניצולים קיבלו את הסיוע שמגיע להם מן הממשלה הנוכחית.

יולי יואל אדלשטיין: הבשורה היחידה שאני שמעתי בדברי השרה היא שהיא מסכימה לדיון בוועדת ביקורת המדינה, ואני רק מפציר בכולנו באמת לעשות כמעשה חברי הכנסת שהגישו היום הצעה לסדר-היום, ולא להרפות עד שאולי הניצולים יראו משהו מן הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: הצעה אחרת של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – להצעתה של חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אני לא כל כך מבין את התשובה של הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא היחיד.

אופיר פינס-פז: לא, אני גם לא מבין את הממשלה, כי על סדר-היום של הכנסת – לפני הפיזור – זה 40 חתימות לזימון ראש הממשלה, בדיוק על הנושא הזה.

אופיר פינס-פז: כדי שהדיון הזה לא יתקיים – אני מניח שראש הממשלה לא רוצה שהדיון הזה יתקיים – חשבנו שתבוא הממשלה עם תשובות קונקרטיות בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: הרי בסופו של דבר היתה כאן ועדת חקירה ממלכתית, ומתעלמים מהמסקנות שלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להציע גם לחברי חברי הכנסת, שאם הממשלה תביא את סדרת ההחלטות שלה כתוצאה מדוח ועדת החקירה הממלכתית – הכנסת תקבל החלטה שהיא מייתרת את הצורך בדיון עם ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: אם לא – אז לא יהיה מה לעשות, אלא באמת להטריח שוב את ראש הממשלה למליאת הכנסת כדי לתת דין-וחשבון בעצמו, ואני בטוח, כפי שאמרתי, שראש הממשלה היה רוצה שהדבר הזה ייחסך ממנו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הצעה אחרת של חבר הכנסת מיכאל נודלמן להצעתו של חבר הכנסת זבולון אורלב – בבקשה, אדוני.

מיכאל נודלמן: אני מבין שאפשר להגיד הכול, אבל יש חוק.

מיכאל נודלמן: במרס קיבלו את חוק ניצולי השואה, שם יש כמה הטבות לניצולי השואה, ובחוק כתוב שאחרי שלושה חודשים הממשלה צריכה לתת לוועדה דיווח, כי לא רק שיש חוק; יש הסכם בין ניצולי – – –

קולט אביטל: ההמלצות הן מעבר לחוק.

מיכאל נודלמן: בסדר, אני אומר עכשיו שחוץ מהחוק יש הסכם בין ניצולי השואה לבין הממשלה.

מיכאל נודלמן: קיבלתי מכתב, ואנחנו שאלנו הרבה שאלות על ההסכם הזה, וגם על המרכז.

מיכאל נודלמן: שם הכול כתוב – אין מרכז אבל יש מאמצים כדי לבנות מרכז.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה להגיד שהכול אידיאלי, ואני לא רוצה שיראו במיכאל נודלמן זה שמגן על הממשלה, אבל מה שיש – יש.

מיכאל נודלמן: עושים הרבה, ואי-אפשר לעשות מייד, וזה מה שאני יכול להוסיף.

מיכאל נודלמן: יש תשובות על כל השאלות שאתם שאלתם עכשיו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברי הכנסת המציעים, אתם מסכימים להצעתה של השרה, להעביר את הנושא לדיון בוועדה?

זבולון אורלב: מסכימים.

אמנון כהן: בסדר, לוועדה שלך?

אמנון כהן: בסדר.

זבולון אורלב: הוועדה שהקימה את הוועדה.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: חברת הכנסת סולודקין?

אמנון כהן: חברת הכנסת קולט אביטל, את מוכנה להעביר לוועדה את הדיון?

קולט אביטל: כן, כן.

אמנון כהן: חבר הכנסת שמואל הלפרט?

שמואל הלפרט: – – –

אמנון כהן: את זה תחליטו שם.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים.

אמנון כהן: מי שבעד – בעד להעביר לוועדה, מי שנגד – להסיר מסדר-היום.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 11, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שההצעות לסדר-היום אושרו והנושא יעבור לדיון בוועדה לביקורת המדינה.

אמנון כהן: ועידת מדינות הים התיכון בפריס

אמנון כהן: ממשיכים הלאה.

אמנון כהן: הצעות לסדר-היום מס' 5721, 5728 ו-5740 בנושא ועידת מדינות הים התיכון בפריס.

אמנון כהן: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת .

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבין, שרת החוץ לא משיבה על הצעות לסדר-היום?

אמנון כהן: השרה רוחמה אברהם, כתוב לי כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה פנית לראש הממשלה?

אופיר פינס-פז: לא, זו לא פנייה לראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: הרי היא היתה בוועידה, והיא בכנסת.

אופיר פינס-פז: ראיתי אותה פה.

אופיר פינס-פז: אני לא מבין את זה.

אופיר פינס-פז: זה לא ויכוח אישי פה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה מכבד את הכנסת, אם היא פה.

אופיר פינס-פז: לא אכפת לי שרוחמה תענה, שלא תבין.

אופיר פינס-פז: אבל היא היתה שם, למה שהיא לא תשיב?

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, השרים, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להביע השתתפות בצער של משפחות רגב וגולדווסר.

אופיר פינס-פז: אנחנו חששנו מהרע מכול והרע מכול הגיע.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לחזק אותם, אני מניח – כמו כל עם ישראל, ברגעים הקשים האלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לעבור, אדוני, לנושא שעליו הגשתי את הדיון הדחוף.

אופיר פינס-פז: בראשית השבוע נסעו ראש הממשלה ושרת החוץ לוועידת מדינות הים התיכון בפריס, עם ראשי 44 מדינות אחרות.

אופיר פינס-פז: מדובר באירוע מאוד מאוד מרכזי ומרשים מבחינת אירופה, אפריקה.

אופיר פינס-פז: באמת, אירוע די יוצא דופן בהיקף שלו ובחשיבות שלו.

אופיר פינס-פז: למרבה הצער, המרוויחים הגדולים מהאירוע היו הסורים, שבעצם, כתוצאה מההתנהלות שלנו אתם זכו בעצם מייד ברווח של יציאה מהבידוד הבין-לאומי, כשאני עוד לא רואה מה אנחנו משיגים מההידברות אתם, שהיא אפילו לא ישירה, אם כי אני רוצה לומר שאני תומך בה.

אופיר פינס-פז: אבל, צריך לדעת שיש לה גם מחירים.

אופיר פינס-פז: המרוויח השני הוא כמובן ידידנו ויקירנו ניקולא סרקוזי, שבאמת השאיר רושם גדול בביקור שלו בישראל.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, למרבה הצער, עבורנו האירוע הזה היה אחד מרגעי השפל, משום שהיה ברור גם לנו כאן

אופיר פינס-פז: בארץ וגם לכל באי הוועידה שראש הממשלה לא מסוגל במצבו הנוכחי לקדם את האג'נדה המדינית שהוא מופקד עליה.

אופיר פינס-פז: ויותר מכך, זה ברור שהחקירות המרובות נגדו היו לשיחת היום בוועידה ובהחלט לא הוסיפו לנו לא כבוד ולא נחת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר לכם, שלצערנו, היוצרות התהפכו.

אופיר פינס-פז: תמיד טענו שהמשטר בסוריה בראשותו של אסד הבן הוא חלש מדי, מעורער מדי – –

ראובן ריבלין: מושחת מדי – – –

אופיר פינס-פז: – – מושחת מדי, ואי-אפשר בעצם לקדם אתו שום אג'נדה.

אופיר פינס-פז: היום זה מה שהסורים טוענים נגדנו.

אופיר פינס-פז: איך מסתובב לו הגלגל.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, הוועידה נצפתה בארץ במתח עצום.

אופיר פינס-פז: כולם הכינו את המצלמות, כמו שכתבה חברת הכנסת קולט אביטל.

אופיר פינס-פז: אנשים חזרו מוקדם הביתה.

אופיר פינס-פז: לא נראו כמעט מכוניות בכבישים.

אופיר פינס-פז: כולם רצו לדעת האם יהיה או לא יהיה, האם יקרה או לא יקרה; האם תגיע סוף-סוף לחיצת היד ההיסטורית.

אופיר פינס-פז: וככה, בשיא הרייטינג הסתבר שלא רק שראש הממשלה ושרת החוץ שלו לא לחצו יד, אלא אפילו הם לא נצפו בפריים אחד משותף.

אופיר פינס-פז: לפחות את ראש הממשלה ואת נשיא סוריה ראינו בפריים.

אופיר פינס-פז: אומנם הפוך, גב אל גב, אבל ראינו – בפריים אחד.

אופיר פינס-פז: מטר, מטר וחצי, שני מטר – היו שאלות כבדות.

אופיר פינס-פז: אני מבטיח לכם – עברתי על כל הפריימים.

אופיר פינס-פז: לא היה פריים אחד שבו שרת החוץ וראש הממשלה נצפו יחד, אפילו הולכים ביחד.

אופיר פינס-פז: הגדילו לעשות השניים כשהם החליטו שלהיות אחד במחיצתו של השני במשך ארבע שעות וחצי או חמש שעות מפריס חזרה לישראל זה far too much, זה הרבה יותר מדי, ולכן כל אחד לקח מטוס – – –

אמנון כהן: ובכן, זמנך הסתיים, אדוני.

אופיר פינס-פז: אבל תסלח לי – אנחנו בשיא המתח.

אופיר פינס-פז: אז משפט אחרון?

אמנון כהן: איך חזרו, איך חזרו בסוף?

אופיר פינס-פז: חזרו מחו"ל, כל אחד במטוס – זה לא סיפור סתם, זה סיפור אמיתי.

יצחק אהרונוביץ': על חשבון משלם המסים.

אופיר פינס-פז: על חשבון משלם המסים הישראלי, כפי שמוסיף חבר הכנסת אהרונוביץ.

אופיר פינס-פז: חברים, אנחנו בבעיה קשה מאוד שצריך לטפל בה וצריך לפתור אותה.

אופיר פינס-פז: העניין הזה, לפי דעתי, לא יכול להימשך.

אופיר פינס-פז: אם אנחנו רוצים להיות שותפים בתהליכים בין-לאומיים משמעותיים ורוצים גם להפיק מהם את המירב לטובת האינטרסים המדיניים והביטחוניים של מדינת ישראל, צריך לעשות מעשה, והכנסת יודעת מה היא צריכה לעשות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת .

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, שרים, חברי הכנסת, אני התביישתי להיות אזרח ישראלי השבוע בגלל מה שראיתי בוועידה בפריס.

אריה אלדד: ראיתי את ראש הממשלה שלי מוכן לזחול אם ייתנו לו צילום משותף עם אסד.

אריה אלדד: מוכן לכל התחייבות, לכל השפלה, תמורת לחיצת יד.

אריה אלדד: ועם מי?

אריה אלדד: עם מי שמממן ומאכסן ארגוני טרור רצחניים אצלו בבית.

אריה אלדד: עד כדי כך היה אולמרט להוט לצילום משותף, ללחיצת יד, לנגוע לו בשרוול.

אריה אלדד: הוא היה מוכן להפוך את אסד, המנודה והמצורע, לשבור את טבעת החרם העולמית עליו רק כדי לזכות – במה?

אריה אלדד: עוד מה?

אריה אלדד: עוד אילו יומיים בשלטון?

אריה אלדד: עוד איזו תמונה שתשפר את מעמדו השחוק עד לאפס?

אריה אלדד: והשפלה על גבי השפלה היה מוכן אולמרט לספוג, ואנחנו אפילו לא שמנו לב, מכך שמארגני הכנס טרחו להזמין בנוסף על ראש ממשלת ישראל גם את סגן יושב-ראש הכנסת, אחמד טיבי, שלאף אחד לא היה ברור אם הוא מייצג שם את ישראל, את רשות הטרור ביהודה ושומרון או את ה"חמאס" ברצועת-עזה.

אריה אלדד: העיתונאים שאלו: את מי הוא מייצג שם?

אריה אלדד: כמובן שאת ידו של טיבי אסד מוכן ללחוץ.

אריה אלדד: להבנתו הוא מייצג את ענייניו בפרלמנט הישראלי.

אריה אלדד: ואולמרט מבין את העניין ומבין מה זאת אומרת שמארגני כנס מזמינים לא רק ראש ממשלה אלא גם חבר כנסת שקורא תיגר על דמותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אריה אלדד: כאילו הזמינו לכנס אחד את ראש ממשלת ספרד ואת ראש מחתרת אט"א הבסקית, הדורשת בדלנות.

אריה אלדד: זו ההשוואה, ואולמרט מבין את זה.

אריה אלדד: אבל בשביל הסיכוי, שלא התגשם, כמובן, כי את המרחק של מטר ועשרים מידו המושטת של אולמרט לשרוולו של אסד אי-אפשר לגשר לא על-ידי התרפסות ולא על-ידי חנופה.

אריה אלדד: אפשר יהיה לגשר עליו אם ישראל תעמוד כמדינה עצמאית, גאה, מוכנה להילחם על זכויותיה גם במשפחת העמים.

אריה אלדד: בהתרפסות לא משיגים דברים כאלה.

אריה אלדד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, לב כולנו עם משפחות רגב וגולדווסר, שלאחר שנתיים של ציפייה ושל סבל, של מריטת עצבים ושל אי-ודאות כבר יודעות היום מה עלה בגורל שני הבנים.

עם כל הצער והיגון והבשורה הקשה – המשפחות תוכלנה לפחות להביא את הבנים היקרים לקבר ישראל.

זה גם הזמן לזכור ולהזכיר שטרם עלה בידי ישראל לברר מה עלה בגורל רון ארד.

זה הזמן לזכור ולהזכיר שכולנו מצפים לשובו בחיים של גלעד שליט, הנמק בשבי ה"חמאס".

אדוני היושב-ראש, לא ניתן ביום עגום זה להתחמק מהדיון הציבורי בנושא עסקת החליפין בין ישראל ל"חיזבאללה".

כיהודי שומר מצוות, אני נאמן לדברי חז"ל שלימדו אותנו כי פדיון שבויים הוא מצווה רבה, וזאת כי שבי כולל סיכון של מוות, וכל רגע שאדם מאחר בפדיון ללא הכרח הרי הוא כאילו שופך דמים.

מאידך גיסא תיקנו חכמינו זיכרונם לברכה שאין פודים את השבויים ביותר מכדי דמיהם מפני תיקון העולם.

לא אכנס לעומק הסוגיה, אבל ארשה לעצמי לקבוע כי עסקת החליפין בין ישראל ל"חיזבאללה" נחשבת לכישלון, כי למעשה אנחנו חוזרים שוב ושוב על אותה נוסחה המובילה לכישלון.

בעסקה הנוכחית הוכחנו שאנחנו מוכנים לשלם מחיר כבד בעבור שבויים חיים כמו בעבור גופות.

אפילו לא דרשנו כתנאי מוקדם לעסקה לדעת אם השבויים חיים או מתים.

גם בעסקות הקודמות נכשלנו, כי הן הובילו לעוד חטיפות.

אויבינו האכזריים למדו להכיר אותנו ולמדו לנצל את חולשותינו.

אדוני היושב-ראש, אנחנו גאים בסטנדרטים המוסריים הגבוהים שלנו, אבל יש הבדל, וצריך להיות הבדל, בין מי שניתן להצילו ובין מי שניתן להביא רק את ארונו.

גרוע מזה, מה התמריץ שיש בכלל לאויבינו לשמור על שלומם ועל חייהם של שבויים ישראלים אם הם יודעים שנשלם אותו מחיר עבור החיים ועבור המתים?

עמיתי חברי הכנסת, זהו כישלונה של הממשלה הזאת, וכישלון רודף אצלה כישלון.

כולנו יודעים שהחלטה 1701 של מועצת הביטחון אינה מיושמת.

ממשלת אולמרט תלתה בה תקוות רבות ולמעשה התפארה בה וראתה את קבלתה באו"ם כהישג מדיני עצום.

עכשיו ברור שמדובר בכישלון גדול.

שר הביטחון אהוד ברק אף מזהיר עכשיו מפני השלכות של הברחות האמל"ח והטילים מהסורים ל"חיזבאללה".

גורמים במערכת הביטחון אומרים עכשיו בגלוי, לא בדיונים סגורים וחסויים, שעל הממשלה לא להבליג יותר על הברחות הנשק מסוריה ל"חיזבאללה".

נו, מישהו שמע משהו בנושא הזה בזירה הבין-לאומית?

מה כן שמענו?

שמענו, אדוני היושב-ראש, שראש הממשלה אולמרט מתרפס בפני שליט סוריה אסד, וכמעט מתחנן שהלה יסכים ללחוץ את ידו, אולי זה ישפר את מצבו האומלל בסקרים.

מה כן שמענו?

הצהרות על נכונות לוויתורים נוספים, נכונות לשחרר עוד ועוד אסירים ללא תמורה.

ומה כן שמענו?

הצהרות על הסכם שלום בקרוב עם אבו מאזן, שהיום לא התבייש לברך את סמיר קונטאר והמחבלים ששוחררו.

ואני אומר: אוי לאוזניים שכך שומעות.

אכן, כישלון רודף כישלון.

ה"חיזבאללה" משתקם צבאית, ה"חמאס" מתעצם באמל"ח ובטילים ובלב ירושלים משתולל טרור.

לכן אני קורא לממשלה הזו: אנא, לכו הביתה, לכו הביתה.

פעם שלישית: לכו הביתה.

מספיק נזקים ומספיק כישלונות הבאתם עלינו.

לכו הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: תשיב השרה רוחמה אברהם-בלילא.

יולי יואל אדלשטיין: רשום לי שיש הצעות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: השרה רוחמה אברהם-בלילא משיבה בשם ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דרשתי לברר, חבר הכנסת פינס, את הסוגיה מדוע שרת החוץ ציפי לבני, שהיתה בוועידת פריס, לא משיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: נמסר לי על-ידי מזכירות הכנסת שבחרו שאני אשיב בשם ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה נעשה במזכירות הממשלה בשיתוף פעולה עם מזכירות הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאמר חבר הכנסת פרוש, זה בהחלט יום קשה מאוד למדינת ישראל, כאשר הבנים שלנו חזרו הביתה כשהם אינם בחיים, אבל זה לא משנה מאומה מחובתנו המוסרית כממשלה וכחברה להשיבם הביתה על מנת שלא יישארו בידי בני העוולה הללו.

רוחמה אברהם-בלילא: בשעה הקשה הזאת כולנו יחד עם המשפחות, כולנו כואבים את כאבן, והרשו לי בשם חברי הבית הזה גם לנחם אותן וגם להביע תקווה שכל השבויים והנעדרים ישובו בעתיד הביתה למשפחותיהם בשלום ובמהרה.

רוחמה אברהם-בלילא: לסוגיה שהעלו חברי הכנסת בקשר לוועידת פריס – אותה ועידה נועדה ליצור שיתוף פעולה בין מדינות האיחוד האירופי למדינות הים התיכון והיא נשענה על האמונה כי הבסיס ליחסים טובים בין העמים נשען במידה רבה על שיתוף פעולה כלכלי.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה נסע לוועידה מתוך כוונה להרחיב את מסגרת שיתוף הפעולה הזה לא רק עם המדינות שישראל כבר מנהלת עמן יחסים כלכליים-מסחריים, אלא גם עם אלה שאין לנו עמן יחסים.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה התייחס למשא-ומתן ואמר שמדינת ישראל מחויבת להמשך התהליך המדיני כדי להביא לפתרון יציב, מהיר וכולל של הקונפליקט ההיסטורי בינינו לבין העם הפלסטיני ובין המדינות הערביות שטרם חתמו עמנו על הסכמי שלום.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בעיצומו של המשא-ומתן, אשר נעשה בזהירות ובאחריות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו שואפים להגיע לסיכום שיביא ליציבות גדולה יותר, להפסקת האלימות ולשלום לנו ולפלסטינים על בסיס חזון של שתי מדינות לשני עמים – מדינת ישראל, מדינתו של העם היהודי, מדינה פלסטינית לעם הפלסטיני.

רוחמה אברהם-בלילא: עד כאן, תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: שאלתי את חבר הכנסת פינס מה הוא רוצה לעשות, ומצדי אין שום מניעה שהנושא יעבור לדיון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פינס יכול להציע רק מליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשרה רוחמה אברהם-בלילא.

יולי יואל אדלשטיין: יש הצעות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר וכבוד השרה, צריך אולי להסתכל על המציאות נכוחה לא רק לגבי מי המשתתפים והסצנות המבישות – נשיא סוריה לא היה מוכן בכלל להימצא במחיצתנו – אלא לעצם הנסיעה להקמת ארגון.

קולט אביטל: במשרד החוץ יודעים וגם הזהירו את שרת החוץ ואת ראש הממשלה שאין לנו הרבה מקום בו.

קולט אביטל: נכון, אנחנו מקשטים את הארגון הזה, כדי שהוא ייקרא ים-תיכוני, אבל מסתבר שלא מעט מדינות לא כל כך מעוניינות בנו שם, בארגון הזה.

קולט אביטל: מתוך 10 מיליארדים שהארגון הוציא, הוא הוציא מקסימום מיליון אחד בארץ.

קולט אביטל: אנחנו נחשבים למדינה מפותחת ואין לנו שום אפשרות להפיק ממנו תועלת אלא אם הוא באמת יהיה מסגרת לשיתוף פעולה אזורי, דבר שלא מובטח לנו כרגע.

קולט אביטל: למה לנסוע ברוב הדר ופאר עם כאלה משלחות גדולות ולא לקרוא לאמת בשמה?

קולט אביטל: לכן אני מבקשת דיון במליאה.

קולט אביטל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת קולט אביטל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – בבקשה, אדוני, הצעה אחרת.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, אין ספק שהוועידה חשובה, כדי ליצור מכנה משותף לאותן מדינות שנמצאות באגן הים התיכון.

טלב אלסאנע: זו הזדמנות לנסות ולהתגבר על סכסוכים כדי לשפר את הדברים המשותפים ואת המכנה המשותף ולהתמודד עם בעיות אזוריות שחשובות לאזור כולו, אלא שלדעתי אי-אפשר לנצל כאילו את המעמד הזה כדי לקדם נושאים כאשר ניתן לקדם את הנושאים האלה בצורה העניינית כאשר יש לנו יוזמת הליגה הערבית, שלדעתי היא יוזמה שמאפשרת שלום כולל עם כל מדינות ערב.

טלב אלסאנע: לכן, לאחר מכן, אם זה פסגה ברמה של מדינות המזרח התיכון או אגן הים התיכון, אז תהיה להם משמעות משלהם.

טלב אלסאנע: כל עוד הסכסוך הפלסטיני-הישראלי לא מצא את פתרונו, לדעתי היוזמות האלה יישארו רק ליחסי ציבור ולא מעבר לזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלסאנע.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, קודם כול נברר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פינס-פז, מסכים להצעת השרה?

אופיר פינס-פז: מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד?

יולי יואל אדלשטיין: איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , מסכים לדיון בוועדה?

מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, הצבעה: בעד – דיון בוועדה, ונגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 10, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא – ועידת מדינות הים התיכון בפריס – יידון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: פיגוע הדריסה בירושלים

יולי יואל אדלשטיין: הצעות לסדר-היום מס' 5645, 5652, 5655, 5658 ו-5666 בנושא: פיגוע הדריסה בירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא השר לביטחון פנים אבי דיכטר שכבר נמצא אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: בהסכמת האחרים, ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת זבולון אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת יצחק אהרונוביץ, חיים אמסלם ומיכאל מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, בבקשה, עד שלוש דקות.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בבוקר הפיגוע, למחרת הפיגוע בישיבת "מרכז הרב", ביקרתי עם השר לביטחון פנים בישיבת "מרכז הרב" בביקור מתואם ומכובד מאוד – ואני מברך את השר לביטחון פנים שהתקשר מייד בבוקר, וגם הישיבה מאוד העריכה את זה, גם ראש הישיבה – והתנהלה שיחה.

זבולון אורלב: מאז אנחנו לוחצים מאוד לפעול להרס הבתים וגם לגירוש המשפחות, כדי לפעול נגד הניצול המחפיר ביותר של תעודת הזהות הכחולה על-ידי אזרחים או תושבים, כדי להגיע למקומות בירושלים ולרצוח אזרחים תמימים.

זבולון אורלב: לצערי, לא הצלחנו לשכנע את הממשלה להרוס את הבית של המחבל מ"מרכז הרב" ולא לגרש את המשפחה.

זבולון אורלב: והנה, עברו כארבעה חודשים ובא פיגוע נוסף.

זבולון אורלב: שמעתי שלאחר הפיגוע הזה גם ראש הממשלה וגם השר לביטחון פנים אמרו בלשון שאני מבין אותה שצריך לפעול להריסת הבית.

זבולון אורלב: מאז עברו ימים רבים, ועדיין לא קורה שום דבר.

זבולון אורלב: אינני יועץ משפטי.

זבולון אורלב: ככל שבדקתי עם הלשכות המשפטיות, עם המשרדים המשפטיים, אומרים לי שאין מניעה משפטית, אלא זו צריכה להיות החלטה מנהיגותית ראויה, החלטה של מנהיגים אמיצים, שיקבלו החלטה וישימו סוף פסוק לסאגה הזאת שהיא בלתי מתקבלת על הדעת, שאזרח ישראלי או תושב ישראלי לוקח על עצמו להיות מחבל על רקע לאומי ולרצוח בדם קר מסיבות לאומיות אזרחים בירושלים.

זבולון אורלב: אני לא חושב שיש עוד עם בעולם שהיה מאפשר לתופעה כזו להתרחש בתוכו.

זבולון אורלב: אני אומר בצורה גלויה, ועכשיו נכנס גם חבר הכנסת ברכה: כל דבר שהוא על רקע לאומי ללא כל אבחנה, אסור לנו לגלות שום סלחנות ושום פשרנות כלפי כל פיגוע טרור באשר הוא על רקע לאומי.

זבולון אורלב: לכן, ביקשתי את ההצעה הדחופה הזאת, ואני מקווה מאוד שהשר יהיה היום איש בשורה ויוכל לבשר לכנסת כי סוף-סוף התקבלה החלטה מעשית לביצוע ולא אמירות שהן בגדר הצהרות בלתי מחייבות.

זבולון אורלב: זה לא תפקידו של ראש ממשלה ולא תפקידו של שר ביטחון.

זבולון אורלב: תפקידכם זה לעשות – לא לייעץ ולא להשמיע דעות.

זבולון אורלב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ – אדוני, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת חיים אמסלם.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי השרים, בשעות אלו נאבק על חייו לוחם מג"ב.

יצחק אהרונוביץ': הוא נורה בליל שבת האחרון בשער האריות בעיר העתיקה בירושלים.

יצחק אהרונוביץ': זה מצטרף לשישה מקרים שהיו בתקופה האחרונה, שחלקם פורסמו וחלקם לא פורסמו.

יצחק אהרונוביץ': לפני שבועיים הזדעזענו, כל המדינה הזדעזעה, מהפיגוע הקשה של מחבל ברחובות ירושלים עם טרקטור, רוצח בדם קר.

יצחק אהרונוביץ': למעשה, לאחר שהשתלטו עליו, ירו בו והרגוהו.

יצחק אהרונוביץ': בירושלים רבתי מתגוררים 290,000 פלסטינים בעלי תעודות זהות כחולות, ובשנים 2001–2007 נעצרו 270 תושבי מזרח-ירושלים בשל מעורבותם בפעילות טרור.

יצחק אהרונוביץ': בחלק מהפיגועים הקשים בלטו אותם תושבי מזרח-ירושלים כמי שסייעו באיתור המקומות והיעדים והיו חלק מרכזי בארגון הפיגועים ובביצועם.

יצחק אהרונוביץ': חברי חברי הכנסת, הם לא ערבים ישראלים, אלא פלסטינים נושאי תעודות כחולות, שחלקם בוגדנים, קיצונים וטרוריסטים המנצלים את אמון המדינה לטובת האינטרסים של אותם ארגוני טרור.

יצחק אהרונוביץ': מקומם לא בירושלים.

יצחק אהרונוביץ': אינני מבין מדוע הוגדר הפיגוע "פיגוע ספונטני".

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה להבהיר: אין כזה דבר, פיגוע ספונטני.

יצחק אהרונוביץ': מדובר כאן בתוצאה ישירה של אווירה המעודדת ומטפחת מעשים מהסוג הזה.

יצחק אהרונוביץ': המניעים של המְפגֵע, אם הם על רקע פלילי ואם הם במטרה לשנות את תדמיתו בקרב אנשי הכפר – אותנו זה לא אמור לעניין.

יצחק אהרונוביץ': גם בעבר ביצעו מחבלים פיגועים קשים, וכשאנחנו בודקים את קורות החיים אנחנו מוצאים שהם עברו עבירות רכוש וסמים.

יצחק אהרונוביץ': רוח האסלאם הקיצוני מובילה אותם אל אותו מקרה מצער, כפי שראינו הפעם – את אותו מחבל, על מנת לטהר את שמו באמצעות רצח יהודים חפים מפשע.

יצחק אהרונוביץ': הפיגוע הוא תוצאה ישירה של ההתנהגות הרופסת של אותה ממשלה.

יצחק אהרונוביץ': בשעה שירושלים הושמה על שולחן המשא-ומתן מעודדים גורמי טרור הוצאת פיגועים תוך ניצול מצוקות חברתיות של פלסטינים נושאי תעודות זהות כחולות.

יצחק אהרונוביץ': דרוש שינוי מהותי במדיניות הממשלה, שינוי שאינו מתרחש בימים אלה.

יצחק אהרונוביץ': ברגע שאין החלטה נחרצת וחד-משמעית לגבי הריסת בית המחבל אלא התנהלות אטית של דיונים משפטים כאלה ואחרים, הדבר מחליש אותנו ומחזק את אויבינו.

יצחק אהרונוביץ': יש חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, שלפיה אין מניעה להרוס את הבית, ולכן צריך להרוס אותו, ויפה שעה אחת קודם.

יצחק אהרונוביץ': לסיום, אני רוצה לציין פה לטובה את הרמה המקצועית של השוטרים שבעצמם היו עדים לאירוע הקשה הזה, הגיבו נכון, חתרו למגע, ועם אותו אזרח-חייל בסופו של דבר פגעו במחבל.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אהרונוביץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון הדוברים בהצעה הזאת יהיה חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, עברו שבועיים והלב לא פסק מרתיחתו ומכאבו על הרג יהודים תמימים בידי מחבל אכזר.

חיים אמסלם: אי-אפשר להתעלם מהעובדה כי שוב מדובר במפגע ערבי בעל תעודת זהות ישראלית המבצע רצח המוני.

חיים אמסלם: קשה שלא לשאול אם הפיגוע הרצחני ברחוב יפו היה נמנע לו הרסו אז את ביתו של המחבל מ"מרכז הרב".

חיים אמסלם: קרוב מאוד לוודאי כי ההתייפייפות, ההימנעות מנתיצת בית המחבל מ"מרכז הרב", לדעתי, גרמה לכך ששוב קם מי שהעז להמשיך בדרכו.

חיים אמסלם: האם לא ברור כי ענישה כואבת של משפחת המחבל היתה גורמת לבן-הבליעל לחשוב על משפחתו ולפחד להוציא לפועל את זממו?

חיים אמסלם: ארגונים זרים ומוזרים קוראים לתבוע את מי שירה במחבל ועצר את מסע ההרג, בטענה המטופשת כי לא מדובר במחבל אלא בעובד ממורמר.

חיים אמסלם: ואני אומר: אדרבה, עובד ממורמר המוציא את זעמו במסע הרג ביהודים חפים מפשע, מוכיח בפעם המי יודע כמה את אשר צפון בלבבו ובלבבות רבים מחבריו ומבני עמו.

חיים אמסלם: ערביי מזרח-ירושלים, לכאורה בעלי זהות כפולה, בעלי תעודת זהות ישראלית וגם מצביעים בבחירות לרשות הפלסטינית, ואנו שומעים כי רבים מהם מעדיפים את זהותם הפלסטינית.

חיים אמסלם: צריך לומר את הדברים גלויות.

חיים אמסלם: ברחוב המזרח-ירוש

חיים אמסלם: למי ניכרת במיוחד בתקופה האחרונה שנאה גלויה כלפי כל סממן של השלטון הישראלי.

חיים אמסלם: שכונות מזרח-ירושלים הן מקום שסכנה ליהודי להסתובב שם.

חיים אמסלם: לא אחת אנו שומעים על אירועי רצח ותקיפה אלימה המתרחשים שם כלפי יהודים.

חיים אמסלם: למרות זאת המדינה לא נמנעת מלספק להם שירותים, הטבות, תקציבים וגמלאות.

חיים אמסלם: אינני מתכוון להכליל.

חיים אמסלם: בוודאי קיימים אנשים טובים בין תושבי מזרח-ירושלים.

חיים אמסלם: אין מקום לענישה קולקטיבית, בבחינת – האיש אחד יחטא ועל כל העדה תקצוף, אלא שהגיע הזמן לעשות סדר במצב הקיים.

חיים אמסלם: זה אבסורד מאין כמותו: המדינה מממנת ומאביסה אוכלוסייה שחלקים נרחבים ממנה עוינים אותה ונלחמים נגדה.

חיים אמסלם: האם אין סתירה בין היומרה למגר את הטרור לבין מימונו העקיף בעזרת קצבאות וגמלאות?

חיים אמסלם: המצב הזה חייב להיפסק.

חיים אמסלם: עם כל הכבוד, הגיע הזמן שלא נאפשר לערביי מזרח-ירושלים לרקוד על שתי החתונות.

חיים אמסלם: אני קורא לממשלה להעמיד מולם את הברירה בין הצהרה ברורה על נאמנות למדינת ישראל מול ויתור מלא על השירותים והגמלאות המוענקים להם על-ידי הרשויות.

חיים אמסלם: רק כך יהיה ברור באופן מוחלט לכל מי שתעלה בו מחשבה זדונית, כי פעילותו האנטי-ישראלית תהיה כרוכה בשלילת כל ההטבות ממנו ומבני משפחתו.

חיים אמסלם: הננו רואים כי אויבינו אינם בוחלים בשום דרך ונוקטים אמצעים נפשעים ופעילות רצחנית של אזרחים תמימים, נשים וילדים.

חיים אמסלם: מול רשעות זו נדרשת פעילות שתבהיר חד-משמעית את יחסנו לרוצחים מתועבים כאלה ואת כוונתנו הבלתי-מתפשרת להילחם בפיגועים הנאלחים ובפגיעה בחיי אזרחים חפים מפשע למגר אותם.

חיים אמסלם: מה קרה לנו?

חיים אמסלם: למה אנחנו מחמירים בקיום אמנת ז'נבה ומקלים עד כדי זילות חיי אזרחינו?

חיים אמסלם: רבותי, עד שנמגר את הטרור, בינתיים יש לנקוט כל דרך שתוכל להביא שקט ושלווה לרחובותינו ולחיי אזרחי ישראל.

חיים אמסלם: יש לעשות שימוש בכל אמצעי ההרתעה, לרבות הריסת בית המפגע, שלילת זכויות אזרחיות, גירוש משפחתו לעזה, וכל מעשה הנדרש כדי להטיל מורא בלב חיות אדם אלה; לא לשם ענישה, אדוני היושב-ראש – לא לשם ענישה, אלא לשם הרתעה.

חיים אמסלם: בזה אנחנו מונעים, אדוני השר, את הפיגוע הבא.

חיים אמסלם: במעשה שנעשה היום אנחנו נמנע את הפיגוע הבא.

חיים אמסלם: רבותי, הגיעה העת למעשים ולא רק לדיבורים.

חיים אמסלם: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – בבקשה, אדוני, ואחריו ישיב לכל המציעים השר לביטחון פנים.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, כבוד השר, קודם כול ביום קשה זה מכל הבחינות – אני קודם כול רוצה לצרף את תנחומי למשפחות שעוברות יום קשה כגיהינום.

מיכאל מלכיאור: כשאנחנו מדברים על מה שקרה בירושלים לפני שבועיים, אני רוצה להגיד שקודם כול אני רוצה לשבח את משטרת ישראל על מה שהיא עשתה בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: בא מחבל, לא משנה לי אם הוא מחבל פושע או מחבל לא פושע.

מיכאל מלכיאור: מחבל הוא פושע, ואם גם עשה מעשי עבריינות בעבר, הוא עשה מעשי עבריינות בעבר.

מיכאל מלכיאור: בא מחבל וקרה מה שקרה עם המחבל, ופעלו כמו שצריך לפעול, משטרת ישראל, ויושב פה מי שאחראי על משטרת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שנכון גם להגיד דברי שבח, כשיום-יום יש ביקורת ודברים קשים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שגם ראוי להגיד את זה.

מיכאל מלכיאור: אבל אני כן רוצה להגיב גם על דברים שאמרו קודמי.

מיכאל מלכיאור: לא בטוח שהבנתי אותם טוב, וזה כן מעסיק אותי.

מיכאל מלכיאור: רבותי, זה לא רק עניין שהם צריכים להחליט מה הם רוצים.

מיכאל מלכיאור: גם אנחנו צריכים להחליט מה אנחנו רוצים לעשות עם מזרח-ירושלים.

מיכאל מלכיאור: אמר חבר הכנסת אהרונוביץ שיש 290,000 תושבים עם תעודות זהות כחולות וצריך להיות ברור – גם הרב אמסלם אמר משהו דומה – והם צריכים להחליט, האם הם רוצים להיות אתנו או לא אתנו, אבל האם אנחנו מוכנים לקבל את ההחלטה הזאת?

מיכאל מלכיאור: כי גם אנחנו לא מחליטים מה אנחנו רוצים.

מיכאל מלכיאור: אני יכול להגיד למשל לגבי מערכת החינוך, אנחנו לא מספקים חינוך למזרח-ירושלים.

מיכאל מלכיאור: יש היום למעלה מ-10,000 ילדים שעל-פי חוק מחויבים ללכת לבתי-ספר, על-פי חוק של מדינת ישראל, ואנחנו לא מספקים להם בתי-ספר, כי הממשלה לא מוכנה להשקיע בבניית בתי-ספר במזרח-ירושלים.

מיכאל מלכיאור: אז לאן שולחים אותם?

מיכאל מלכיאור: שולחים אותם לבתי-ספר של ה"חמאס" או חינוך אחר, ואז אנחנו מתפלאים שמי שדואג להם ומי שלוקח אחריות עליהם גם משפיע עליהם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא קיבלנו החלטה שלטונית שמזרח-ירושלים בפועל שייכת לירושלים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהמסקנה מזה היא שגם אנחנו לא מוכנים לקבל החלטה, ואני חושב שההחלטה הנכונה מבחינת מדינת ישראל היא להגיד שמזרח-ירושלים לא תהיה בעתיד חלק ממדינת ישראל, שהמקומות האלה שדיברתם עליהם, שצריכים לקבל עליהם החלטה אם הם אתנו או לא אתנו, יחליטו שהם לא אתנו.

מיכאל מלכיאור: אבל האם אנחנו מוכנים לקבל את ההחלטה הזאת?

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לפסוח על שתי הסעיפים, אנחנו לא יכולים להגיד: זאת עיר אחת, עיר שחוברה לה יחדיו, ואחר כך אנחנו מתנערים מכל השירותים, מכל האחריות, מבתי-ספר ומכל דבר ועניין.

מיכאל מלכיאור: זה לא הולך ביחד.

מיכאל מלכיאור: ולכן בסופו של דבר תתקבל החלטה מאוד קשה ומאוד לא נוחה, אבל מי שרוצה להגיע להסדר – ואני כן רוצה להגיע להסדר – חייב לקבל את המסקנה, שזאת אגב גם המסקנה שנאמרה על-ידי קודמי פה, שאנחנו חייבים ללכת בשני ראשים; אנחנו חייבים להגיד: זה לא חלק מאתנו, אנחנו לא אחראים, אנחנו לא נבנה בתי-ספר, אנחנו לא נשלם ביטוח לאומי, אבל לכם תהיה זכות לקבל במדינה שלכם את הביטוח הלאומי ואת בתי-הספר שאנחנו לא רוצים לתת לכם.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את השר לביטחון פנים, חבר הכנסת אברהם דיכטר, להשיב למציעים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן לא פשוט לעמוד כאן היום ברגעים האלה ליד דוכן הכנסת ולעסוק בפיגוע הקשה שהיה לפני כשבועיים בירושלים, וברגעים האלה לדעת שמבוצע או בוצע זיהוי גופותיהם של שני החיילים, ואשר יגורנו בא – קיווינו עד הרגע האחרון אולי לקבל חיילים חיים, קיבלנו חיילים מתים.

אבי דיכטר: אבל אנחנו יודעים היטב מי הם צרינו, אם כאן, בקרב הפלסטינים, ואם שם, בלבנון, וכשאתה מדבר מול צרינו, אז צריך להביא בחשבון שמדובר באנשים שהנורמות שלהם הן נורמות שאנחנו לא מכירים בתוכנו, ומתקשים להבין אותן אצל אחרים.

אבי דיכטר: לסחור אתנו, לא רק על חיילים חטופים, לסחור אתנו על חיילים חטופים מתים ולסחור אתנו על חלקי גופות של חיילים מתים, זה דבר שגם אחרי עשרות שנים שבהן אני מלווה את הדברים האלה מקרוב, אני מודה שבכל פעם אתה מזדעזע מחדש.

אבי דיכטר: מסתבר לך שהתהומות שלהם הם כנראה עמוקים יותר מהתהומות שאנחנו מסוגלים בכלל להעלות על הדעת.

אבי דיכטר: לבי עם המשפחות, ואני מקווה מאוד שבאמת נצא, כולנו, מחוזקים מהיום הזה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, לפיגוע הטרקטור ברחוב יפו ב-2 ביולי, אותו טרקטור שיצא מאתר הבנייה סמוך לרחוב שרי ישראל, ומייד עם יציאתו מאתר הבנייה – הטרקטור שייך לחברת בנייה ישראלית – החל לפגוע בכלי-רכב שנקרו בדרכו.

אבי דיכטר: לאחר שפנה לרחוב שרי ישראל, ונסע בניגוד לכיוון התנועה ופגע בחמישה כלי רכב, המשיך לרחוב יפו ופגע בעוד שישה כלי רכב, בתוכם שני אוטובוסים.

אבי דיכטר: אחד הוא דחק למדרכה ואת השני הפך על צדו.

אבי דיכטר: פגשתי את הפצועים מהאוטובוס שהתהפך יומיים לאחר מכן בבית-החולים "ביקור חולים" – לשמוע מהפצועים את שהם חוו בתוך האוטובוס, איך נשים גוננו בגופן על תינוקות וילדים שהיו באוטובוס, רק כדי שאלה לא יימחצו מהבהלה שהשתררה בתוך האוטובוס; ולשמוע מפצוע אחר שעמד וחזה באירוע, צפה, ולבו לא עמד לו, וקיבל אירוע לב רק מכך שצפה בתוצאות הפיגוע.

אבי דיכטר: בעת הפיגוע הסבה אזרחית את תשומת לבם של שני שוטרים שהיו בפעילות במקום לטרקטור המשתולל.

אבי דיכטר: שני השוטרים סברו כי מדובר בתאונת דרכים ונעו לעבר הטרקטור, וכשאחד השוטרים ניסה לכוון את הטרקטור, הוא שם לב שהטרקטור מנסה לדרוס אותו באמצעות כף הטרקטור.

אבי דיכטר: השוטרת – אחת מבין השניים – שהבחינה בנעשה, הבינה שמדובר באירוע חריג, חריג ביותר, שלפה את נשקה, ירתה שני כדורים לכיוון הטרקטור ופגעה בטרקטוריסט.

אבי דיכטר: זו היתה הסיבה שהטרקטור נעצר.

אבי דיכטר: במקביל לירי של השוטרת, היה באזור שומר מבנק סמוך ברחוב יפו, שביצע אף הוא ירי של כדור אחד לכיוון הטרקטור.

אבי דיכטר: כאשר השוטר הבחין שהטרקטור נעצר, הוא רץ, טיפס עליו והבחין שנהג הטרקטור פגוע ומחוסר הכרה, ולכאורה מנוטרל.

אבי דיכטר: בשעה שהשוטר היה על הטרקטור ולצדו סגן הקב"ט של סניף קופת-החולים, עלה על הטרקטור גם חייל בחופשה מיחידה צבאית, סיירת.

אבי דיכטר: כשהם היו על הטרקטור נזרקה אבן לעבר הטרקטור, פגעה בנהג הטרקטור, הנהג התעורר בעקבות הפגיעה, החל שוב בנסיעה ופגע בכלי רכב נוסף.

אבי דיכטר: בשלב הזה ניסו השוטר וסגן הקב"ט להשתלט עליו ולמנוע את המשך נסיעתו, החייל בחופשה, שהיה על הטרקטור, שלף את נשקו של סגן הקב"ט וירה שלושה כדורים במחבל, הרג אותו – – –

יעקב כהן: למה לא עשה את זה סגן הקב"ט?

יעקב כהן: למה סגן הקב"ט לא עשה את זה?

אבי דיכטר: שוטר היס"מ שהגיע לזירה עלה אף הוא לטרקטור, וביצע גם כן ירי של שני כדורים לעבר הנהג.

אבי דיכטר: בפיגוע נרצחו שלושה אזרחים, נפצעו 57 נוספים – וזה המקום לשלוח את התנחומים למשפחות וגם איחולי החלמה לפצועים.

אבי דיכטר: המפגע, תושב צור-באהר, כפי שאמרתי, טרקטוריסט בחברת בנייה ישראלית, בן 30, נשוי, אב לשני ילדים, בעל עבר פלילי בתחום עבירות גנבה, החזקת כלי פריצה, התנהגות פרועה, איומים, תקיפה והטרדה, ואף ריצה עונש בגין אונס.

אבי דיכטר: ברור לחלוטין שללא הנחישות והחתירה למגע גם של השוטרים וגם של האזרחים, האירוע הזה היה עלול להסתיים עם תוצאות קשות מאוד, הרבה יותר קשות משאנחנו יכולים להעלות על הדעת.

אבי דיכטר: הריסת ביתו של המחבל – שמייד צפה ועלתה, בדיוק כשם שזה קרה לאחר הפיגוע ב"מרכז הרב" – נבחנה, גם על-ידי ראש הממשלה, גם על-ידי שר הביטחון; שר הביטחון הוא הגורם המוסמך לעסוק בזה במדינת ישראל, מאחר שההריסה עצמה מבוצעת באחריות פיקוד העורף.

אבי דיכטר: גם עבדכם הנאמן עסק בזה, גם אז, גם במקרה הזה, וחוות הדעת שניתנה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה – ואני, ברשותך, אדוני היושב-ראש, רוצה לקרוא כמה משפטים, כדי להבין שהעובדה שכולנו רוצים בהריסת הבית, גם השר לביטחון פנים וגם שר הביטחון, ואני מניח שגם ראש הממשלה, כפי שהוא התבטא, ואני משוכנע שכמו רבים אחרים בממשלה ובכנסת – אני רק רוצה להצביע על הבעיות שהניח בפנינו היועץ המשפטי לממשלה.

אבי דיכטר: הוא כותב: "אין לומר כי קיימת מניעה משפטית להורות על הריסת בית לפי תקנה 119, אם הריסה זו נדרשת לדעת הגורם המוסמך באופן החלטי, מטעמי ביטחון, ובכפוף לכללי המידתיות ולקיום ההליך המקובל בעניין הזה".

אבי דיכטר: ומוסיף בהמשך חוות הדעת שלו, היועץ המשפטי לממשלה – ואני מאוד ממליץ להאזין בקשב רב – "יחד עם זאת", אומר היועץ המשפטי לממשלה, "אין חולק כי מדובר בצעד משפטי המעורר קשיים לא מבוטלים".

אבי דיכטר: והוא ממשיך: "בטרם תקבלו" – הממשלה – "החלטה בנושא זה, שהינה בתחום סמכותכם, תשקלו בכובד ראש את הקשיים האמורים" – ובין הקשיים הוא מונה: "הריסת הבית במתכונת הזו סותרת את המשפט הבין-לאומי", וכפי שמציין היועץ המשפטי לממשלה – לדעת מלומדים בקהילה הבין-לאומית, היא מהווה פשע מלחמה.

אבי דיכטר: ואני מציע לעצמנו, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, להמשיך במהלך הזה של הריסת הבית, בהתחשב ולא בהתעלם מחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה.

אבי דיכטר: זאת, אגב, גם היתה ההוראה של שר הביטחון שהורה להתחיל בהליך הריסת הבית, גם הבית של המחבל הזה וגם הבית של המחבל מפיגוע "מרכז הרב".

אבי דיכטר: התהליך נמצא בעיצומו.

אבי דיכטר: אני רוצה לחזור ולומר, התהליך הזה טוב שייעשה בהתחשב בחוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה ולא בהתעלם ממנה.

אבי דיכטר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מה השר מציע מבחינה פרוצדורלית?

אבי דיכטר: תראה, למעשה הנושא הזה נדון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, שדנה בפיגוע בהרחבה רבה מאוד, בתפקוד המשטרה.

אבי דיכטר: השתתפו שם אנשים רבים.

אבי דיכטר: גם סוגיית הריסת בית המחבל עלתה.

אבי דיכטר: אני לא חושב שסוגיית ההריסה יכולה להידון כאן לפני שיסתיים ההליך בהנהלתו או תחת אחריותו של שר הביטחון, ולכן אני ממליץ, אדוני היושב-ראש, להסתפק בדברי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת אהרונוביץ מסתפק בתשובה השר?

יצחק אהרונוביץ': כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אמסלם?

חיים אמסלם: מסתפק.

יולי יואל אדלשטיין: זבולון אורלב איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מלכיאור?

מיכאל מלכיאור: אני מבטל את דעתי מפני חברי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו בכך נסיים את הנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: המציעים הסתפקו בתשובת השר לביטחון פנים.

יולי יואל אדלשטיין: מותו של הצעיר סברי אלג'רג'אוי

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא מותו של הצעיר סברי אלג'רג'אוי, הצעות לסדר-היום מס' 5640, 5660 ו-5665.

יולי יואל אדלשטיין: כמה מציעים – הראשון שבהם הוא חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לרשות אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ב-31 במרס שלחתי שאילתא לשר לביטחון פנים על אודות המקרה שהיה ב-21 במרס, שבו המנוח, סברי אלג'רג'אוי, הוכה באופן אכזרי וברוטלי על-ידי שוטרים.

מוחמד ברכה: הוא היה מחוסר הכרה כל התקופה הזאת ונפטר לפני שבועיים.

מוחמד ברכה: אני לא מציע לעצמנו ולאיש כאן להתרגל למחזות האלה, שאנשים שאמונים על מערכת החוק נוטלים חייהם של בני-אדם, של אזרחים ערבים, ללא משפט וללא שום הצדקה מבצעית או אחרת.

מוחמד ברכה: סברי אלג'רג'אוי, בעיני, נרצח בדם קר.

מוחמד ברכה: הוא עוכב על-ידי שוטרים ובמהלך של ויכוח החליטו להנחית עליו מכות רצח, ואכן, בסופו של דבר, הן היו כאלה – הן היו מכות של רצח.

מוחמד ברכה: סברי אלג'רג'אוי הוא מספר 28 בקורבנות של מה שקרוי זרועות הביטחון אחרי אוקטובר 2000.

מוחמד ברכה: באוקטובר 2000 נפלו 13 אזרחים ערבים מירי של כוחות – מה שקרוי כוחות ביטחון, ומאז ועד היום 27 אזרחים ערבים, שאני מחזיק בשמותיהם כאן, נהרגו בידי לובשי מדים למיניהם.

מוחמד ברכה: הדבר הזה אינו מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: זה מצביע לא רק על כשל אלא על מערכת מסוכנת ואכזרית שרואה באזרח הערבי ובחייו הפקר.

מוחמד ברכה: באותה שאילתא של 31 במרס שאלתי את השר לביטחון פנים אם מתקיימת חקירה ואם השוטרים יועמדו לדין.

מוחמד ברכה: הבנתי שרק אחרי שהמנוח נפטר התחילו בחקירה ביתר שאת.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן שמערכת החוק תנהג ביד קשה באותם פורעי חוק, שלובשים מדים של אנשי חוק.

מוחמד ברכה: כל הסבר אחר אינו מתקבל על הדעת ולא יכול להתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, ועדת-אור, בראשותו של השופט תיאודור אור, אשר חקרה את אירועי אוקטובר 2000 ואת התנהגות המשטרה, הוועדה הזאת, כבוד השר, קבעה שהמשטרה מתנהגת אל הציבור הערבי כאל אויב.

טלב אלסאנע: יש בעיה אמיתית בהתנהלות המשטרה בכל מגע עם האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: המשטרה לא קיימה דיון ענייני כדי להסיק את המסקנות, כדי להפנים את ההמלצות וכדי לגבש הנחיות חדשות.

טלב אלסאנע: לדעתי זה אחד הכישלונות שהיו, כאשר המשטרה לא למדה את המסקנות האלה ולא שינתה את מדיניותה.

טלב אלסאנע: היו אירועים לאחר מכן וקמו ועדות – ועדת-זיילר.

טלב אלסאנע: היו אירועים, ומתברר שיש שוטרים שיש להם קשרים עם ארגוני פשע, ויש בתוך המשטרה תופעה מאוד מדאיגה.

טלב אלסאנע: זה לא מקרי שכל פעם אנחנו עדים לירי או להרג כתוצאה מהתנהגות ברוטלית.

טלב אלסאנע: אבל המדאיג ביותר הוא החיפוי שהמשטרה מעניקה.

טלב אלסאנע: אני הייתי מצפה, ואני מצפה ממך, כבוד השר, שתעלה היום לדוכן ותאמר בצורה חד-משמעית שהדבר הזה אסור שיקרה ואסור לעבור עליו בשתיקה.

טלב אלסאנע: 28 הרוגים, והתיקים לאחר מכן רובם נסגרים על-ידי מח"ש.

טלב אלסאנע: את היחידה הזאת צריך לסגור, לא את התיקים, ואת התיקים צריך לפתוח.

טלב אלסאנע: המקרה של סברי אלג'רג'אוי, צעיר שהיה עם חבר באשקלון, הותקף על-ידי שני שוטרים בלבוש אזרחי, הגיע לבית-החולים "סורוקה", כאשר יש לו דופק והוא מונשם, ונשאר במצב הזה, בטיפול נמרץ, עד שנפטר לפני שבועיים, מדבר בעד עצמו.

טלב אלסאנע: אסור שדבר כזה יקרה, שהשוטרים שמופקדים על הגנה על החוק, ועל אנשים, על כבודם, על גופם, על רכושם, הם אשר יכו מכות רצח, פשוטו כמשמעו, ויביאו למותו של המנוח סברי אלג'רג'אוי.

טלב אלסאנע: הוא אדם נורמטיבי.

טלב אלסאנע: הותיר ילדה בת חמש, יתומה, הורים שכולים, ללא שום סיבה.

טלב אלסאנע: והשוטרים ממשיכים למלא כאילו את תפקידם – התפקיד שלהם להרוג אנשים, להרוג אזרחים, או להגן על אזרחים?

טלב אלסאנע: מותר לשוטרים לעכב, מותר להם לעצור, מותר להם להשתמש בכוח סביר.

טלב אלסאנע: אסור להם להרוג אזרחים.

טלב אלסאנע: לכן אני קורא לך, כבוד השר, להורות על פתיחת חקירה – אנחנו מבקשים חקירה בראשותו של שופט; אין לנו אמון במח"ש – להשעות את השוטרים האלה מתפקידם עד שתתברר האמת, על מנת לשמור על שארית האמון שיש לציבור במשטרה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה איננו, אנחנו נעבור לתשובת השר לביטחון פנים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, חבר הכנסת ברכה וחבר הכנסת אלסאנע, האמת היא שציפיתי, חשבתי, שחברי הכנסת יעלו ובפתח דבריהם יתייחסו במשהו, בכל אופן, לאירוע שכולנו חווים הבוקר, מהבוקר.

טלב אלסאנע: התייחסנו, אדוני השר.

טלב אלסאנע: אנחנו באמת לא צריכים הטפות מוסר.

טלב אלסאנע: התייחסנו ושלחנו תנחומים.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים מה לעשות.

טלב אלסאנע: לא צריך את הגישה הפטרנליסטית הזאת.

אבי דיכטר: בכל אופן, מעל דוכן הכנסת יש לזה משקל אחר, אבל יכול להיות – – –

מוחמד ברכה: אתה תקבע את סדר-היום שלך, אנחנו נקבע את סדר-היום שלנו.

אבי דיכטר: יכול להיות שהציפיות שלי בנושא הזה הן מוגזמות.

אבי דיכטר: ב-21 במרס, במהלך סיור שגרתי של צוות בילוש של משטרת ישראל באשקלון, הבחינו שני שוטרים ברכב שחנה בנסיבות מחשידות.

אבי דיכטר: כבר כשהתקרבו השוטרים לרכב הבחין אחד השוטרים בחשוד, סברי אלג'רג'אוי, בן 26, שיושב במושב הנהג, מרים את ראשו, פותח את הדלת וזורק דבר מה מתחת לרכב וסוגר את הדלת.

אבי דיכטר: בשלב זה עצרו השוטרים בסמוך לרכב, ניגשו לבדוק את יושבי הרכב.

אבי דיכטר: השוטרים פנו לשני החשודים אשר ישבו ברכב וערכו חיפוש, בהסכמתם, על גופם.

אבי דיכטר: בסיום החיפוש התכופף השוטר שביצע חיפוש על גופו של הנהג, קרי, סברי אלג'רג'אוי, מתחת לרכב על מנת לבדוק מה נזרק שם קודם לכן.

אבי דיכטר: במהלך הבדיקה הבחין בקופסת סיגריות ובתוכה חומר החשוד כסם מסוכן מסוג חשיש וכן כמה כדורי "אקסטזי".

אבי דיכטר: בתגובה, פנה השוטר לנהג ושאל לפשר הימצאות הסם.

אבי דיכטר: הנהג השיב כי אינו יודע על מה מדובר.

אבי דיכטר: בשלב זה הודיע השוטר לנהג על כך שהינו מעוכב בגין אחזקת סם וביקש ממנו להתלוות אליו לניידת המשטרה.

אבי דיכטר: לפתע החל הנהג, קרי סברי אלג'רג'אוי, להלום בפניו של השוטר כמה פעמים.

אבי דיכטר: לאחר שהשוטר התעשת, לדבריו לאחר המכה השנייה שספג, החל להפעיל כוח על מנת לנטרל את הנהג, ובין השניים התנהל מאבק שבמהלכו נפל נהג הרכב על הרצפה תוך שהוא ממשיך לחבוט בשוטר.

אבי דיכטר: השוטר אשר הבחין בדם שיוצא מראשו ומפניו של הנהג, הזמין מייד ניידת מגן-דוד-אדום וניידות משטרה כתגבור לזירת האירוע.

אבי דיכטר: כשהגיעה ניידת מגן-דוד-אדום פונו הנהג והשוטר לבית-החולים, כשהנהג במצב של אובדן הכרה.

אבי דיכטר: במהלך האירוע יצא החשוד השני שישב ברכב ותקף אף הוא – את השוטר השני, אלא ששוטר זה הצליח לאחר מאבק קצר להשתלט על החשוד השני.

אבי דיכטר: שני החשודים היו בסטטוס עצורים, האחד מאושפז בבית-החולים והשני עצור בבית-המעצר, ומעצרם הוארך עד 24 במרס.

אבי דיכטר: בתאריך זה שוחררו ממעצר, כאשר החשוד סברי אלג'רג'אוי נשאר מאושפז בבית-החולים ללא הכרה והחשוד השני שוחרר בתנאי מעצר-בית.

אבי דיכטר: כאמור, הנהג נפטר כעבור כמה חודשים.

אבי דיכטר: התיק בעניין האירוע הזה, אדוני היושב-ראש, הועבר לטיפול המחלקה לחקירות שוטרים שבמשרד המשפטים, ואני מציע להסתפק בדברי ולהמתין לסיום החקירה על-ידי המחלקה לחקירות שוטרים, מח"ש, שבמשרד המשפטים.

אבי דיכטר: עד כאן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר לביטחון פנים.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה שלי לחברי הכנסת המציעים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ברכה מסתפק בתשובת השר?

מוחמד ברכה: אני מציע שבתום הבדיקה או החקירה שתיעשה יוגש דוח לוועדת הפנים.

מוחמד ברכה: בינתיים אני מציע להעביר לוועדה.

ראובן ריבלין: אני מציע להעביר את הנושא לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אני הבנתי שאדוני לא מסתפק בתשובת השר, אם אני יכול ככה – – –

מוחמד ברכה: אני אלך לפי דברי השר.

ראובן ריבלין: לי יש הצעה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת ריבלין מבקש הצעה אחרת.

ראובן ריבלין: יש לי הצעה אחרת.

ראובן ריבלין: הואיל והשר אמר שהמציעים יחכו עד אשר המחלקה לחקירות שוטרים תסיים את חקירתה ואז תביא את ממצאיה, שהדבר יעבור לוועדת הפנים שתחכה עד שיגיעו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לרשום בדברי המליאה, בפרוטוקול, כי בכוונת חברי הכנסת המציעים להמתין עד למסקנות, ורק אז לקיים את הדיון בנושא בוועדת הפנים, אם, ודאי, חברי הכנסת יחליטו להעביר את הנושא לוועדת הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, ההצבעה שלנו, בעד – דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, נגד – להסיר מסדר-היום.

ראובן ריבלין: דיון בוועדה במועד מאוחר יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אני הודעתי את זה לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ריבלין, אני חושב – זאת גם החלטה שנתונה בידי יושב-ראש הוועדה, בין היתר.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 5 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 3, נגד – 5.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי המליאה לא אישרה העברת הנושא לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוסר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק להסדרת מחקרים במחוללי מחלות ביולוגיים, התשס"ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 25), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 52), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה חוק ומשפט; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 14), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 29), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא: שביתת הנכים המתמשכת.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכספים בדבר צו היטלי סחר (היטל היצף על ייבוא קשתות פלדה ללא תפר מפלדת פחמן מסין העממית) (הוראת שעה), התשס"ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: ההחלטה האמורה תקבל תוקף בתום שבעה ימים מיום הנחתה כאמור, אם לא יודיע חבר הכנסת לפני כן על רצונו שהכנסת תבטל אותה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: העלייה בפשיעת הנוער – מערכת החינוך בקריסה

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא שלנו הוא העלייה בפשיעת הנוער – מערכת החינוך בקריסה, הצעה לסדר-היום מס' 5707.

יולי יואל אדלשטיין: המציע הוא חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: המשיב, השר לביטחון פנים, חבר הכנסת אברהם דיכטר.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה רגילה.

יולי יואל אדלשטיין: לזכות המציע עד עשר דקות.

אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מכובדי השרים, מדי פעם מתפרסמים נתונים סטטיסטיים על היקף אלימות הנוער, כאשר מדובר בנתונים תקופתיים שמתפרסמים על-ידי גורמי אכיפת החוק במדינה, וכולנו זוכרים שבשנים עברו היינו דנים ארוכות בכנסת בנושא הזה.

בשנים שעברו הקדשנו מחשבה ועיון לבעיה, אך משום מה הנושא הפך ל"בלתי מעניין", אולי אף לבלתי ראוי להתייחסות.

עובדה היא שהנתונים האחרונים שפורסמו, המראים לנו כי הנוער, לצערנו, מאבד לחלוטין שליטה, לא נדונו בבית הזה כלל.

אני מבקש, ברשותכם, להעלות את הממצאים המזעזעים לסדר-היום של הכנסת, כדי שלא נטמון את ראשנו בחול וכדי שנבין מה גודל הטרגדיה.

ובכן, קודם כול למספרים עצמם.

המשטרה מדווחת כי ברבעון הראשון של שנת 2008, כלומר, בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד, חלה עלייה של 100% בשימוש בסמים בקרב הנוער.

מספר התיקים שנפתחו בתקופה זו לבני-נוער שעישנו סמים בבתי-הספר משקפים עלייה של 168%.

במקביל, בתוך בתי-הספר עצמם, נרשמה עלייה של 2.7% גם בעבירות אלימות, עלייה של 14.2% בעבירות נלוות לאלימות ושל 18.3% בעבירות רכוש – עבירות קשות מאוד.

ובכן, בני-נוער רבים מאוד בישראל, מתברר, אינם רק מסוממים; מנתוני המשטרה עולה כי הם גם גונבים ופורצים, והם גם נושאים על גופם סכין, כי בתקופה המדוברת חלה עלייה של 36.5% בנשיאת סכין.

אדוני היושב-ראש, מי היה מאמין שחלה גם עלייה של 15.

8% בעבירות שונות נוספות, כמו סחטנות, דמי חסות, עבירות רכוש, ואפילו הוונדליזם עלה ב-19.5%.

הפשע והרשע הפכו לסימני ההיכר של בני-נוער רבים, רבים מדי, לדאבוננו.

יש עוד נושא שבו היתה עלייה, ועלייה מדאיגה – תקיפות בקרב בני-הנוער, שמשום "הרחק מן הכיעור ומן הדומה לו" אני לא מפרט את סוג העבירה, אבל המבין בוודאי מבין.

אדוני היושב-ראש, אלה נתונים מזעזעים, מבהילים, מפחידים וגם מעיקים.

בספר דברים מופיע הביטוי הידוע "מהפכת סדום ועמורה" – משל למהפכה חמורה ביותר, להרס ולאסון טבע קשה, אבל אנחנו הבאנו במו-ידינו את ההרס הזה על עצמנו, את ההתרסקות הזאת, את המפולת, את מהפכת סדום ועמורה.

והנוער הוא רק בבואה של החברה.

יותר מזה – הנוער עצמו לא אשם; האלימות היא תוצר של החברה הישראלית, שהפכה עם השנים למתירנית, למושחתת וגם לחסרת ערכים.

נכון שיושב פה השר לביטחון פנים והוא אמור לענות, אבל אין ספק שנושא האלימות מתקשר איכשהו לנושא החינוך, ואני רוצה לומר שבראש ובראשונה האשמה מופנית למערכת החינוך הקלוקלת, למערכת החינוך הממלכתית, שהפכה במודע לבית-מלאכה להקניית ידע ומחקה בזדון את החינוך לערכים.

אני חושב שמזמן היה צריך לשנות את השם למשרד הידע במקום משרד החינוך.

הטרגדיה היא שגם בתחום הידע מערכת החינוך שלנו היא מן הכושלות והמפגרות בעולם.

גם בתחום זה הציון שלנו הוא בלתי מספיק או מספיק בקושי, אבל מה שברור מעל לכל ספק, שאין בה חינוך לערכים; כאן מצויה המוגלה, ההפרשה החולה לנפש הנוער.

עמיתי חברי הכנסת, הדו-שיח האחרון שהתפתח בוועדת החינוך בכנסת בין שרת החינוך לבין מנכ"לית משרד החינוך לשעבר מאפיין את דמותה של מערכת החינוך.

במקום לשון נקייה אנחנו שומעים שפת ביבים.

איזה סגנון דיבור, איזה שימוש במלים.

הדיאלוג הזה הוא אכן סימבול, הוא סמל לדיוקנה של מערכת החינוך, וזאת התרבות השלטת בקרב בני-הנוער.

שמעתי מישהו שמספר בהומור: משפחה ישבה לה בבית והרדיו היה פתוח.

לפתע רץ במהירות אב המשפחה לכבות את הרדיו ואמר: רגע, רגע, שרת החינוך מדברת, כששרת החינוך מדברת מוטב שהילדים לא ישמעו.

ואני אומר, בכל הכבוד, במקום להתנכל למערכת החינוך שאנחנו מחנכים בה את הילדים, במקום לחבל, במקום לפגוע, במקום לקעקע את יסודות החינוך הטהור והמצליח, אני חושב שצריכים לעשות בדק-בית בחינוך הכללי שניתן פה, ובראש ובראשונה אני סבור שצריך להעמיק את החינוך לערכים.

אני יודע שתוכנית הרפורמה החדשה במערכת הממלכתית, טבעו לה את השם, את הססמה, "אופק חדש".

אני אומר שצריך להנהיג גם רפורמה של תכנים ויעדים חינוכיים תחת הססמה "שורש עמוק".

הרפורמה של "שורש עמוק" תחייב את המערכת לחזור למקורות, כי הוכח שחינוך בלי מקורות מייבש את השורשים של חיי האומה, הוא שולל מהנוער את הכוחות הנפשיים והמוסריים שהודות להם התקיימנו אלפי שנים.

"שורש עמוק" יחייב את המערכת לאמץ את דברי הנצח: "זכר ימות עולם, בינו שנות דור ודור".

עם כל ההתחשבות בדרישות החיים בכלכלה ובטכנולוגיה, על מערכת החינוך לכוון את עצמה כלפי מעלה, למגע עם הנצחיות, כפי שציווה הנביא יחזקאל: "והעלה על רוחכם היו לא תהיה אשר אתם אמרים נהיה כגוים כמשפחות הארצות", ואל תקימו שעטנז, זרם סינתטי ומלאכותי – זה אני אומר על מה שהחלטנו אתמול – זרם חילוני-דתי, כי זה לא רציני וזה נידון מראש לכישלון.

אני אומר, אכן "שורש עמוק" הוא התשובה הנכונה של חינוך יהודי שהוא יציב ובר-קיימא; זה המענה הנכון למצוקות הנוער בימינו.

כי כל התיאוריות החינוכיות מעצם טבען נתונות לשינויים ולזעזועים, כי כך טבעם של אנשים – שדעותיהם משתנות תדיר, אבל החינוך שמושתת על רצונו של המחוקק העליון הוא שורשי, תמידי, קיים ושלם.

"שורש עמוק" משמעו להקנות לנוער את אורחות החיים היהודיים הבסיסיים שבהם נהגו כל הדורות בעבר.

הערכים והיסודות שעליהם יבנו את חייהם זהים לחלוטין לערכים וליסודות שעליהם בנו את חייהם אבות אבותינו שעמדו ליד הר-סיני, עת ניתנה תורת החיים לעם ישראל.

נכון, לכאורה השתנו הזמנים והתנאים, אבל השינויים מתייחסים לצדדים החיצוניים בלבד של החיים ולא אל הערכים הבסיסיים.

הערכיות של מעשה חסד כיום זהה לזו שלפני אלפי שנים, אף-על-פי שאופן הביצוע משתנה מדור לדור; חובת ההתנזרות ממעשים שליליים תקפה בימינו, כפי שהיתה בזמן אבות אבותינו.

אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו מדברים על רפורמה ערכית במערכת החינוך אנו רואים לנגד עינינו כקולקטיב את אלפי בני-הנוער, אבל עלינו לראות כל ילד בפני עצמו.

במסכת סנהדרין אומרת הגמרא: "לפיכך נברא אדם יחידי – ללמדך שכל המאבד נפש אחת מישראל מעלה עליו הכתוב כאילו איבד עולם מלא, וכל המקיים נפש אחת מישראל מעלה עליו הכתוב כאילו קיים עולם מלא".

כלומר, כל נער שנציל מחיי האלימות והפשע, מחיי התוקפנות, מחיי הבריונות – כל נער כזה הוא עולם מלא.

עמיתי חברי הכנסת, אני שוב חוזר, "שורש עמוק" זה לא ססמה, והחזרת חינוך הנוער למקורות היהדות אינה אפילו תיאורה הטעונה הוכחה.

אדרבה, בואו לראות את הצלחת החינוך שנותנים במוסדות החינוך של הציבור החרדי, בואו תראו במו-עיניכם שכמעט אין במוסדות שלנו – והייתי אומר, בכלל לא, הלוואי שהיינו במצב כזה – אבל אין שמץ או קמצוץ של אלימות.

תראו כיצד תלמידים מתנהגים כלפי המורים.

תראו את יחס הילדים כלפי ההורים.

תראו מהי תורה עם דרך ארץ.

חז"ל לימדו אותנו: "דרך ארץ קדמה לעץ החיים ואין עץ החיים אלא תורה".

במוסדות שלנו אנחנו מיישמים את החינוך השורשי העמוק הלכה למעשה.

בעלי ראייה שטחית סבורים שאנו מחשיבים רק את העבר.

מובן שאין הדבר כך.

העבר חשוב לנו בהיותו חלק מן ההווה.

אנחנו חיים את ההווה שבו נוטל העבר חלק פעיל.

זו המשמעות של הדברים המקודשים: ואתם הדבקים בה' אלוקיכם חיים כולכם היום.

ודרכה של היהדות יכולה בהחלט להחזיר את הנוער כולו לחיים ישרים, נכונים ומשמעותיים.

אבל, כל מה שאמרתי בנושא החינוך נובע מזה שהנתונים שהשמעתי בחלק הראשון של הנאום הם בהחלט מדאיגים – נתונים של עלייה בפשע, אלימות וכל המתלווה לכך, או פשע ואלימות, שעומדים בראש סדר העדיפויות.

בכל הנושאים האלה, שלא היינו רוצים לראות אותם בקרב בני-הנוער, לצערנו המספרים הולכים וגדלים.

לכן, אין לי ספק שהשר לביטחון פנים יכול קצת להאיר את עינינו.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, המשיב הוא השר לביטחון פנים, חבר הכנסת אברהם דיכטר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, חבר הכנסת פרוש, בהצעה לסדר-היום נטען כי חלה עלייה בעבריינות הנוער בעבירות סחיטה, סמים, רכוש, התפרצויות לדירה, גנבת כלי רכב, התפרצויות לכלי רכב, נשיאת סכין – כל אלה ברבעון הראשון של 2008 בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד.

אבי דיכטר: אני רוצה לעשות רגע סדר, כי את הדברים שאמר חבר הכנסת פרוש צריך להבין גם ככישלון וגם כהצלחה, ולא רק ככישלון, ואני רוצה להמחיש את זה בהבחנה בין מה שנקרא עבירות חשיפה לבין עבירות מדווחות.

אבי דיכטר: עבירות מדווחות הן עבירות שמצד אחד יש עבריין שמנסה להסתיר את ביצוע העבירה או בוודאי את הקשר שלו לעבירה, ומצד שני יש קורבן שמתלונן במשטרה כדי שהעבריין ייתפס.

אבי דיכטר: עבירות חשיפה הן עבירות שבהן כל הגורמים שמעורבים בביצוע העבירה – סמים, נשיאת סכין, סחיטה – כל הגורמים מעוניינים להסתיר את דבר העבירה, וכאן המשטרה נדרשת לנקוט פעולות יזומות כדי לחשוף את מבצע העבירה.

אבי דיכטר: בהבחנה הזאת אפשר להסתכל בצורה מעט שונה, גם שלילית אבל גם חיובית.

אבי דיכטר: מובן שבתחום העבריינות המדווחת הנתונים צריכים להצביע על ירידה, הווי אומר, כשהמספרים נמוכים יותר סימן שהפשיעה ירדה.

אבי דיכטר: בעבירות חשיפה – ככל שהנתונים גבוהים יותר בהשוואה לתקופה הקודמת, סימן שהמשטרה ממלאת את תפקידה טוב יותר.

אבי דיכטר: אני לא נכנס כרגע לנישה האחרת, של חינוך, תרבות ודברים אחרים, שהם כמובן הגורמים המשפיעים.

אבי דיכטר: אבל משטרת ישראל, בעבירות חשיפה, מחויבת לעשות ממש יש מאין כדי להגיע לאותם עבריינים, בהעדר תלונות.

אבי דיכטר: אכן צודק חבר הכנסת פרוש.

אבי דיכטר: בכל מה שקשור לעבירות מדווחות בתחום הנוער יש עלייה, למעט אלימות גופנית, שיש בה ירידה.

אבי דיכטר: הנתונים הם מהמחצית הראשונה של 2008 בהשוואה למחצית הראשונה של 2007.

אבי דיכטר: בעבירות רכוש של נוער יש עלייה של 7%; בעבירות הרכוש הקלאסיות בקרב הנוער – שהן ארבע עבירות שנקראות עבירות הפע"ר: התפרצות לבתים, התפרצות לבתי-עסק, התפרצות לכלי-רכב וגנבת כלי-רכב – יש עלייה של 16%.

אבי דיכטר: אבל מאחר שבתחום הכללי של העבירות האלה, ארבע עבירות הרכוש הקלאסיות במדינת ישראל – שהן למעלה מ-60% משוק העבירות – יש ירידה של 17%, משקל הנוער בעבירות האלה הוא גדול מאוד.

אבי דיכטר: בזה ההערה שלך מאוד נכונה, חבר הכנסת פרוש.

אבי דיכטר: בתחום עבירות האלימות הגופנית יש ירידה של כ-8%.

אבי דיכטר: בעבירות החשיפה – אלה העבירות שהמשטרה נדרשת לנבור כדי להגיע לתפיסה – כאן יש עשייה.

יולי יואל אדלשטיין: חברים מסיעת ש"ס, חברי הכנסת מיכאלי וכהן, תודה רבה לכם.

אבי דיכטר: חבר הכנסת פרוש, חברי הכנסת, בסחיטה יש עלייה של קרוב ל-50%.

אבי דיכטר: זאת אומרת, משטרת ישראל – באותה עבירה שלא מדווחת, לא על-ידי הסוחט ולא על-ידי הנסחט – בנבירה שלה יש מאין הצליחה לעלות ב-50% בגילוי אותן עבירות.

אבי דיכטר: בעבירות סמים יש עלייה של כ-42% בפעילות של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: זאת אומרת, מספר המקרים שנתפסו בהם סמים גדול ביותר מ-40%, פועל יוצא של עבודת משטרה, כי בסמים אין שום אינטרס – לא לצרכן הסמים ולא לסוחר הסמים – לדווח על העבירה הזאת.

אבי דיכטר: נשיאת סכין, שגם היא עבירת חשיפה – יש עלייה במספר התפיסות של נושאי הסכין מ-680 ל-830 מקרים במחצית הראשונה של השנה.

אבי דיכטר: רק כשמנתחים את שני הסוגים אפשר גם לומר מה היקף העבריינות בתחום הזה, אבל גם לחלק את זה ולומר איפה המשטרה נדרשת לעשות יותר ואיפה היא עושה יותר ממה שעשתה בעבר, ובעיקר איפה היא מצליחה יותר בעשייה; לא שהיא הגיעה לקו העליון, אבל לפחות בתחום הזה אנחנו יודעים שהעשייה עושה את שלה.

אבי דיכטר: בכל מקרה, אין ספק שעבריינות הנוער, כפי שהיא מצטיירת מהתמונה – ולא משנה כרגע איך מפלחים את העבריינות – היא סוגיה בעייתית.

אבי דיכטר: המשקל של הנוער בעבריינות המדווחת הוא בעלייה, וזה מחייב אותנו לטיפול במשנה מרץ.

אבי דיכטר: מאחר שהנושא הזה נדון לפני כחודש בוועדה של הכנסת – נדמה לי שזו היתה הוועדה לזכויות הילד – אני ממליץ שזה יעלה בוועדה לזכויות הילד ולא בוועדת הפנים.

אבי דיכטר: הוועדה לזכויות הילד פשוט עושה את הטיפול ממוקד יותר לשכבת הגיל הזאת.

אבי דיכטר: בוועדת הפנים זה קצת נבלע בסך העבריינות.

אני לא אומר שהמשטרה לא עושה את עבודתה; המשטרה עושה את עבודתה.

אבל כפועל יוצא מזה שהמשטרה עושה את עבודתה אנחנו רואים עלייה כזאת גדולה בעבריינות.

השאלה מה המשטרה חושבת שצריך לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן השר מציע שהדיון יתקיים בוועדה לזכויות הילד.

אבי דיכטר: זו הסיבה להצעתי שלא לדון בזה בוועדת הפנים וכן להמשיך לדון בזה בוועדת הכנסת לזכויות הילד, שיש לה כבר רצף.

אבי דיכטר: ממילא הדיון הזה ייקח כמה חודשים בגין הפגרה, אז אני חושב שזה יהיה פרק זמן ראוי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר לביטחון הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: השר מציע לקיים דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: איזו – נחליט לאחר ההצבעה, כשנראה שהמליאה אישרה את ההצעה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, אתה מסכים להצעת השר?

כן.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד – הוא בעד דיון בוועדה, ומי שנגד – מציע להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה לזכויות הילד נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא: העלייה בפשיעת הנוער – מערכת החינוך בקריסה, יידון בוועדה לזכויות הילד של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הפנסיה של הגמלאים נמחקת

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: הפנסיה של הגמלאים נמחקת – הצעה לסדר-היום שמספרה 5697.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא – – –

יצחק זיו: שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: תיאורטית.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא נמצא אתנו במליאה.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, בראשית דברי ביום קשה וטעון זה, אני מבקש להשתתף בצער המשפחות רגב וגולדווסר על כך שהבנים אינם עוד בין החיים.

יצחק זיו: שלא ידעו עוד צער.

יצחק זיו: מאוד חבל ששר האוצר לא נמצא.

יצחק זיו: כיוון שהתשובה שקיבלתי ממנו היתה כדי למרוח את הנושא, החלטתי להעלות את זה בהצעה רגילה לסדר-היום.

יצחק זיו: קשה מאוד להיות זקן במדינת ישראל, וקשה גם לצעיר לתכנן את אמצעיו לעת זיקנה.

יצחק זיו: הרבה כרישים מחכים לו בדרך.

יצחק זיו: החסכונות של הגמלאים הפכו לכסף של המדינה, והיא רואה בהם כסף חסד ולא זכות נקנית ומוקנית של החוסך.

יצחק זיו: ביטוח, כלשונו, הוא נכס של החוסך ויורשיו בלבד, ואין לגעת בזה בשום דרך.

יצחק זיו: כבר התרעתי בעבר מעל במה זו על המצב בקרנות הפנסיה, המשקיעות את כספי הגמלאים בבורסה, ועל רמת הסיכון הגלומה בהן.

יצחק זיו: הנתונים בנושא שחיקת הפנסיה שהתפרסמו בשבוע האחרון בעיתון "מעריב" מדאיגים אותי מאוד ומדירים שינה מעיני.

יצחק זיו: הפנסיה שלנו נמחקת כתוצאה מכך שהקרנות משקיעות את כספנו בניירות ערך מסוכנים.

יצחק זיו: הנתונים מראים שהירידות בערך המניות במדדים המובילים העלימו 37 מיליארד שקל מהחסכונות שלנו.

יצחק זיו: בממוצע, רק בשבועיים האחרונים הפסיד כל אחד מאתנו 14,000 שקלים.

יצחק זיו: אני וחברי הגמלאים – כספנו מונח בקרנות פנסיה שאמורות לספק את צרכינו.

יצחק זיו: אף-על-פי שעתידנו כאילו מובטח, תקופה ארוכה אני בכל זאת דואג מאוד לעתידי ולעתיד משפחתי, והשינה נודדת מעיני.

יצחק זיו: האם יש סיבה אמיתית לדאוג?

יצחק זיו: הרי כולם דואגים לי, ובעיקר לכספי.

יצחק זיו: המדינה דואגת לי, האוצר ונעריו דואגים לי, קרנות הפנסיה דואגות לי, ההסתדרות, כל המפלגות, כל המומחים לפנסיה ולשוק ההון – כולם דואגים לזקן ולקשישה, ובעיקר לכספם.

יצחק זיו: אני מסתייג לחלוטין מהערכותיהם האופטימיות של המומחים, מפני שהגופים הפיננסיים הבטיחו את עצמם מכל הכיוונים.

יצחק זיו: לגורמים אלה לא נשקף שום סיכון; את הרווח הם גורפים ואת הסיכון מגלגלים עלינו, הגמלאים.

יצחק זיו: לנו, הקשישים והגמלאים, אין סיכוי שנזכה במשהו, אפילו אם הבורסה תמריא, מפני שנקבע לפנסיה חסם עליון, והיא הוצמדה למדד מעוקר ועדכון אחת לתקופה ארוכה מאוד.

יצחק זיו: לעומת זאת, אם הבורסה תקרוס, הרי שהקרנות תוכלנה להודיע על אי-יכולת לשלם, ואז הנוסחאות במנגנוני ההבטחה שלהם יפחיתו לנו את ערך התשלומים בהתאם.

יצחק זיו: כלומר, האוצר הוביל אותנו למצב שבו כספנו שבוי והתשלומים החודשיים מחושבים בין הרף העליון, שהוא המדד, לבין ערכי קריסה של הבורסה.

יצחק זיו: כלומר, יש לי בבירור סיבה לדאגה.

יצחק זיו: אופן ההתנהלות של האוצר בטיפול בכספי היחיד פוגע קשות באזרחים ולאורך תקופת שלטונן של כל ממשלות ישראל לדורותיהן – כאילו היו כספי מדינה.

יצחק זיו: המדינה, שהיתה אמורה להגן על זכויותינו, שרכשנו וחסכנו כל חיינו, פוגעת בזכות הקניין של האזרח, שהיא זכות יסודית ובסיסית.

יצחק זיו: אנחנו הגמלאים קשישים על-פי הגדרה, אך לא טיפשים ולא זקוקים לאפוטרופסות של איש.

יצחק זיו: אנחנו הגמלאים, כספנו וחסכונותינו שבויים בידי המדינה.

יצחק זיו: לכן, יש להגביל את רמת הסיכונים והסיכויים של המבוטחים שאליה נכנסים קרנות הביטוח, וכדי להבטיח את שווי החסכונות יש להורות לאוצר להחזיר את איגרות החוב המיועדות לקרנות הפנסיה ולצמצם מאוד את הרכישות בשוק ההון.

יצחק זיו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק זיו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצטער על כך שכנראה אין תשובת ממשלה על ההצעה הזאת.

יצחק זיו: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: אני חושב שזה לא בסדר – – –

יצחק זיו: אני חושב שצריך לרשום בפרוטוקול שבושה וחרפה ששר האוצר – – –

יולי יואל אדלשטיין: נאמר לנו מהמזכירות שחבר הכנסת המציע הסכים לתשובת השר בכתב.

יצחק זיו: קיבלתי תשובה והתשובה היא לא תשובה ולכן העברתי את זה להצעה רגילה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: שישה בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא, הפנסיה של הגמלאים נמחקת, יידון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: פיטורי 150 עובדי קבלן באוניברסיטת בן-גוריון

יולי יואל אדלשטיין: על סדר-היום הצעות לסדר-היום מס' 5710, 5711, 5726, 5729, 5731, 5739, 5741 ו-5742 בנושא: פיטורי 150 עובדי קבלן באוניברסיטת בן-גוריון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה יהיה ראשון הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: השרים אלי ישי ויולי תמיר רשומים כמשיבים.

ראובן ריבלין: זה או זה או זה – – –

יולי יואל אדלשטיין: כמנהגנו פעם, חבר הכנסת ברכה – היית סגן יושב-ראש הכנסת – אני אפעיל את השעון כשהשר הרלוונטי יופיע במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: מרגע כניסת השר או השרה אתה תקבל שלוש דקות.

חיים אורון: יש שר בעולם?

יולי יואל אדלשטיין: באולם או בעולם?

חיים אורון: בעולם.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השיטה של עובדי קבלן מכה שנית.

מוחמד ברכה: לפני כמה ימים התבשרנו על פיטוריהם של 150 עובדים של חברת קבלן שעבדה עם אוניברסיטת בן-גוריון בבאר-שבע.

מוחמד ברכה: מדובר בעובדי ניקיון, ובגלל מחלוקת בין האוניברסיטה לבין חברת הקבלן הופסקה ההתקשרות ביניהן, ומי ששילם את המחיר הם כמובן אותם עובדים, שהם בגיל שבין 50 ל-60, לא אנשים צעירים שיכולים למצוא מייד מקום עבודה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כפי שהכנסת יודעת, אני מהאנשים שנאבקו ונאבקים נגד השיטה הזאת של עובדי קבלן.

מוחמד ברכה: זו שיטה שיוצרת שוק עבדים, אנשים חסרי זכויות, חסרי מעמד חברתי, חסרי אפשרות לקביעות ולתנאים הולמים, שמוצאים את עצמם בשבי של חברות קבלן שמשתמשות בשירותיהם, ובכל רגע נתון הם יכולים להיזרק לאבטלה ולחוסר תעסוקה.

מוחמד ברכה: בכמה חוקים שעלו כאן בכנסת דיברנו על שיפורים ועל ההתניות שמתבקשים מעובדי קבלן, וכן על זכויות של עובדי קבלן, אבל זה עדיין לא מתממש בשטח.

מוחמד ברכה: אוניברסיטת בן-גוריון לא יכולה להרשות לעצמה להתחבא מאחורי השיטה הקלוקלת הזאת של שוק עבדים חסרי זכויות וחסרי סטטוס.

מוחמד ברכה: האוניברסיטה, כמוסד אקדמי שאמון על חופש המחקר, על חופש הביטוי ועל זכויות האדם, אינה יכולה להתחבא מאחורי החברה והאי-התקשרות ביניהן.

מוחמד ברכה: לכן, אני קורא ראשית להנהלת אוניברסיטת חיפה, לנשיאת האוניברסיטה ולצוות המנהל – – –

יולי יואל אדלשטיין: חיפה או בן-גוריון?

מוחמד ברכה: סליחה, בן-גוריון.

מוחמד ברכה: הראש שלי בחיפה כי אתמול הייתי שם.

מוחמד ברכה: אתמול היתה לי הרצאה שם.

יולי יואל אדלשטיין: לפחות זה מראה שכולנו מקשיבים לך בקשב רב.

מוחמד ברכה: זה מדהים אותי, אתה יודע, ששלושה תיקנו אותי באותו הרגע.

מוחמד ברכה: כנראה מקשיבים באמת.

מוחמד ברכה: מצוין.

ראובן ריבלין: מי שנמצא פה בא להקשיב.

מוחמד ברכה: מובן שהכוונה לאוניברסיטת בן-גוריון בבאר-שבע.

מוחמד ברכה: דרך אגב, היום יש בחירות לוועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה ואני עוקב גם אחרי זה.

מוחמד ברכה: על כן, אני קורא להנהלת האוניברסיטה בבאר-שבע ולנשיאת האוניברסיטה – דרך אגב, בחיפה יש נשיא ואתמול נפגשתי אתו, וכאן יש נשיאה – לקחת את העניינים לידיהם ולא לתת יד לפגיעה הגסה, הקשה, בפרנסתם של 150 עובדים באוניברסיטה.

מוחמד ברכה: יגידו מה שיגידו על השיטה של עובדי קבלן וחברות קבלן, עדיין מדובר באנשים שעבדו בשירות האוניברסיטה, והאוניברסיטה חייבת לתת מענה ולמצוא את הדרך להחזיר אותם לעבודה.

מוחמד ברכה: אני מקווה מאוד ששרת החינוך והמועצה להשכלה גבוהה – לפחות הם – יפסלו את השיטה של העסקת עובדי קבלן בתחום האוניברסיטאות.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהמדינה ומשרדי הממשלה יפסלו את השיטה הזאת.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר גופים שלטוניים ומוסדות אקדמיים צריכים לשמש דוגמה ולא לתת יד לסוג הזה של עבדות ושעבוד של אנשים.

מוחמד ברכה: לכן, אני קורא להחזרתם של 150 העובדים שפוטרו, ולכך שהאוניברסיטה תמצא את הדרך להעסיקם, אפילו כעובדים של האוניברסיטה, בסטטוס מוגדר וברור עם כל הזכויות הנדרשות.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה מה שמתבקש בעת הזאת, ואם אוניברסיטת בן-גוריון תעשה את זה, אני חושב שהיא יכולה לשמש דוגמה טובה מאוד לשאר המוסדות האקדמיים במדינה ולמוסדות שלטוניים אחרים.

מוחמד ברכה: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע הוא הדובר הבא, ואחריו – חברת הכנסת נאדיה חילו.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, לדעתי, את הסוגיה הזאת של עובדי הקבלן באוניברסיטת בן-גוריון – – –

מוחמד ברכה: ברשות היושב-ראש, חבר הכנסת ריבלין שאל אותי אם רוב העובדים או כולם הם ערבים.

מוחמד ברכה: אמרתי לו שכולם יהודים.

טלב אלסאנע: לא, ברכה, בהתחלה הם פיטרו את הערבים והכניסו עולים חדשים, ועכשיו הם פיטרו את העולים החדשים.

חיים אורון: – – –

טלב אלסאנע: נתווכח אחר כך.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד שש דקות יגיע תורך, אני אשמח לשמוע.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שהבעיה של עובדי קבלן היא מכת מדינה, והסוגיה של אוניברסיטת בן-גוריון היא סימפטום של הבעיה, זאת לא הבעיה.

טלב אלסאנע: ולכן, יש למצוא פתרון מקיף לכל הסוגיה הזאת של הניצול והעושק של העובדים, שמנוצלים על-ידי קבלנים, וכדי שלא ירכשו זכויות וקביעות הם מפוטרים ולאחר מכן מחזירים אותם למעגל העבודה מחדש.

טלב אלסאנע: על-פי הנתונים שקיבלתי על אותם 150 עובדים באוניברסיטת בן-גוריון אשר פוטרו, הרי מדובר בעובדים שלא התחילו לפני שנה-שנתיים – יש כאלה שעובדים שם 15 שנה – על-פי הטענות ועל-פי הנתונים.

טלב אלסאנע: 40% מהם אמרו כי אינם מקבלים גמול שעות נוספות; 20% אינם מקבלים דמי מחלה; יותר מ-30% אינם מקבלים תשלום עבור ימי חג; 63% אינם מקבלים הפרשות לקרן פנסיה.

טלב אלסאנע: באיזה עולם אנחנו נמצאים?

טלב אלסאנע: איפה חוקי העבודה, איפה ההסכמים הקיבוציים?

טלב אלסאנע: איפה האוניברסיטה, המוסד האקדמי שאמור להגן על אותם עובדים, כי הם נותנים את השירות לאוניברסיטה?

טלב אלסאנע: אומנם לפעמים המעסיק או החברה או הרשות המקומית עושים לעצמם חיים קלים – הם רוצים לצאת הטובים, טלית שכולה תכלת, ולכן הם מתקשרים עם קבלן כדי שהקבלן יעשה את העבודה הרעה, העבודה הקשה, המלוכלכת.

טלב אלסאנע: אבל בעצם אותו גוף, אותו מעסיק – מי שמקבל את השירות – נותן יד לתופעה, ולדעתי, הוא צריך לשאת באחריות, הוא צריך לשאת בתוצאות.

טלב אלסאנע: צריך להסדיר את העניין הזה בחקיקה ולשים קץ לתופעה המבישה.

טלב אלסאנע: התקשרו אלי – חבר הכנסת ג'ומס, את זה אתה יכול לבדוק – לגבי עובדים בבית-החולים "סורוקה", שקצין הביטחון של בית-חולים "סורוקה" מתקשר לקבלן כוח-אדם ואומר לו: אני לא מוכן יותר להעסיק עובדים ערבים מהיישובים הערביים הסמוכים, ולא אפשר לו להמשיך ולהעסיק אותם – –

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

טלב אלסאנע: – – ואנחנו מדברים על עבודות שאנחנו יודעים איזה כוח-אדם הולך לשם – אנשים שאין להם מקום עבודה אחר, לא יכולים להשתלב בשום עבודה אחרת, ולכן מוצאים בניקיון את המקור היחיד להבאת פרנסה למשפחה.

טלב אלסאנע: יש תופעה כזאת גם לגבי העובדים והעובדות הערבים שהיו באוניברסיטת בן-גוריון, והיום בבית-החולים "סורוקה".

טלב אלסאנע: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאדיה חילו, ואחריה – חבר הכנסת חיים אורון.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי כנסת נכבדים, בפתח דברי אני רוצה לשבח מודל מסוים שהתגלה בעקבות הפרשה הזאת, וזה מודל של סטודנטים – וחלקם נמצאים למעלה – שפועלים למען צדק חברתי, ונרתמו להיאבק בסוגיה המבישה הזאת של ניצול עובדים, והם בעצם מהווים היום את הכתף ואת התמיכה, מגבים את העובדים, מלווים אותם ונלחמים אתם על זכויותיהם, כאיש אחד.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה מודל מאוד ייחודי, מודל מאוד חיובי, והייתי ממליצה שגם באוניברסיטאות אחרות המודל הזה יועתק – שסטודנטים יהיו רגישים, יעמדו ממש על המשמר ויהיו הדופק של פגיעה בזכויות אזרחים.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, אומנם האירוע הזה הוא באוניברסיטת בן-גוריון, אבל כולנו יודעים שזה סימפטום שבעצם נמצא והתפשט בהרבה מאוד מקומות שמנצלים עובדים – מנצלים אותם ופוגעים בזכויותיהם, לא מעניקים להם קביעות, לא מעניקים להם את מה שמגיע להם, וביום בהיר אחד מחליטים לפטר אותם בלי שום סיבה, בלי שום הודעה, ובכך פוגעים לא רק ב-150 העובדים; אנחנו צריכים לדעת שמאחורי המספר הזה של 150 עובדים יש עוד הרבה מאוד מספרים.

נאדיה חילו: העובדים האלה הם בעלי משפחות, העובדים האלה – יש להם ילדים לעובדים האלה – יש להם משפחות ויש להם מחויבויות.

נאדיה חילו: לא יכול להיות שתהיה פגיעה בביטחון הכלכלי הבסיסי של אותן משפחות, בלי שום התראה, וכל ההענשה הזאת או כל האשמה הזאת שמוטלת על העובדים, על מה?

נאדיה חילו: על מה?

נאדיה חילו: מה עשו אותם עובדים שמגיע להם עונש כל כך קשה, כל כך אכזרי, לזרוק אותם ממקום עבודה, וחלקם – לפי הנתונים שנמצאים בידי – אחרי 15 שנים של עבודה?

נאדיה חילו: משכו אותם ומשכו אותם ולא נתנו להם קביעות – כעובדי חברות קבלן, חברות כוח-אדם, ואנחנו מכירים את התופעה הזאת – ובאים ועוצרים את עבודתם ופוגעים בפרנסתם.

נאדיה חילו: הדבר היחיד, אדוני היושב-ראש, שעל הבית הזה ועל חברי הכנסת להיות רגישים לגביו בדרגה הכי גבוהה, זה הפגיעה בפרנסה ובאוכל של המשפחות.

נאדיה חילו: לכן, אני מצטרפת לחברי הכנסת שהציגו את הנושא הזה וקוראת לאוניברסיטת בן-גוריון לחזור בה מפיטורי העובדים האלה, ולא רק לחזור בה ולהחזיר אותם לעבודה, אלא לפעול לתת להם, להעניק להם את כל זכויותיהם, לקלוט אותם, כמו שאמר חבר הכנסת ברכה, כעובדים קבועים, ולהתריע באופן כללי על התופעה הזאת בכל מקום, בכל אוניברסיטה, בכל מקום עבודה למען העובדים האלה.

נאדיה חילו: הביטחון הכלכלי והביטחון הסוציאלי הם הדבר הראשון שאנחנו זקוקים לו בחברה שלנו.

נאדיה חילו: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת חילו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת חיים אמסלם.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את המשלחת שיושבת ביציע ומורכבת מנציגי הסטודנטים, אנשי תא צ"ח – לצדק חברתי – שמדגישים בכל מכתב שהם כותבים שאין להם קשר לגאידמק, אז זה כבר טוב – ואני מצאתי לנכון להגיד את זה מעל הדוכן, שמא מישהו יחשוב.

חיים אורון: יש לי פה מכתבים שלהם שלמטה כתוב: אנחנו לא שייכים לעניין.

חיים אורון: זה לא על-חשבוני.

חיים אורון: ואלה נציגי – – –

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אורון, איך אתה מסביר שהמשלחת יצרה קשר עם כל המציעים למעט אחד?

ניסן סלומינסקי: גם אתי הם לא יצרו.

מוחמד ברכה: אז שניים.

חיים אורון: לא, לא, לא.

חיים אורון: תאמין לי, בשקט אני אגיד לך.

יעקב אדרי: אתה רואה שאין צדק – – –

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הזה בהחלט מעניין.

יולי יואל אדלשטיין: מעכשיו יש שלוש דקות לחבר הכנסת אורון.

חיים אורון: אלה נציגי העובדים – שהם מושא ההצעה שלנו לסדר-היום.

חיים אורון: אני רוצה להעיר הערה נוספת על ההערות שנאמרו עד עכשיו, כי לרוב הדברים שנאמרו אני מסכים.

חיים אורון: זה מקרה מאוד ייחודי – גם של חיבור בין סטודנטים לבין עובדי קבלן, אבל זה גם מקרה מאוד ייחודי שעובדי קבלן מתארגנים ויש להם ועד ויש להם נציגות.

חיים אורון: כבר נאמר לי שמופעל לחץ, לרבות איומים, שאם הם ימשיכו להתארגן – ומי שמארגן צפוי לסנקציה נוספת על הסנקציה שמוטלת על כולם, של הפיטורים, הוא גם לא ייקלט אם יימצא פתרון.

חיים אורון: אני מקווה, שרת החינוך, שבדברייך לפחות על זה תאמרי דבר ברור שאנחנו לא נסכים שדבר כזה יקרה.

חיים אורון: אשר לגופו של עניין, לא מדובר במחלוקת בין האוניברסיטה ובין העובדים.

חיים אורון: מה שקורה כאן הוא ביטוי לתסבוכת שבה כולנו נמצאים.

חיים אורון: האוניברסיטה אומרת: אנחנו ניתקנו את ההסכם עם חברת כוח-האדם כי היא לא עמדה בתנאי המינימום של ההעסקה, ולכן אנחנו מנתקים אתה את הקשרים.

חיים אורון: הקורבנות אלה עובדים, וכמו שנאמר – גם עובדים שעבדו חודשים ספורים זכותם מגעת לעבודה, אבל פה מדובר בעובדים שהם בדרך כלל יותר מבוגרים, חלקם עובדים עשר ו-15 ו-12 ותשע שנים – שפת לחמם נכרתת.

חיים אורון: והפתרון שצריך להציג, גברתי השרה, באופן הברור ביותר – חלק מההסכמים עם חברות כוח-אדם, מובנית בהם המציאות של אי-עמידה בתנאי ההעסקה.

חיים אורון: אחרת הם לא זוכים במכרז.

חיים אורון: העלינו פה כבר כמה פעמים הצעות חוק שיטילו את החובה של קיום תנאי העבודה לא רק על הקבלן אלא גם על מי ששכר אותו, והוא לא יוכל לרחוץ בניקיון כפיו ולומר: תשמעו, לא קיבלו שנות ותק?

חיים אורון: זה לא אני, בהסכם כתוב שהם חייבים לעמוד בכל חוקי העבודה.

חיים אורון: לא נתנו מספיק שעות מנוחה?

חיים אורון: זה לא אני, זה מישהו אחר.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: האחריות במקרה הזה היא על האוניברסיטה או על בית-החולים או על משרד ממשלתי, על משרד הביטחון.

חיים אורון: אם היא לא תחול גם עליהם, אנחנו נימצא כל פעם בדיונים מהסוג הזה.

חיים אורון: חברי הכנסת, דבר אחד ברור: לא יכול להיות שבמחלוקת הזאת שהיתה – ויש לה עכשיו תוצאה – מי שישלם את כל המחיר – והמחיר הקשה ביותר – זה אותם 150 עובדים.

חיים אורון: האוניברסיטה לא יכולה לעמוד מהצד ולראות מה קורה.

חיים אורון: יש הצעה, ואני יודע שיש אתה קשיים.

חיים אורון: יש חברת כוח-אדם אחרת באוניברסיטה.

חיים אורון: קודם כול, הרי האנשים האלה עשו איזו עבודה.

חיים אורון: מישהו ימשיך לנקות את החדרים, מישהו ימשיך לשטוף כלים במסעדה.

חיים אורון: אם לא הם – מישהו אחר.

חיים אורון: אז קודם כול צריך לדאוג.

חיים אורון: יכול להיות שהם צריכים לעבור לחברת כוח-האדם שפעילה באוניברסיטה, וקודם כול שתובטח פרנסתם – –

יעקב אדרי: ואז יקבלו אותם כעובדים חדשים – – –

חיים אורון: רגע, וזה המשפט הבא, אדוני השר.

חיים אורון: – – ואז לא יקבלו אותם כעובדים חדשים.

חיים אורון: ופה זה לא יעזור.

חיים אורון: גם לאוניברסיטה זה יעלה כסף, והיא לא יכולה להגיד: אין לי יחסי עובד-מעביד והבעיה היא של מישהו אחר, כי צריך להבטיח את הציבור הזה, שכפי שנאמר כאן הם 150 איש, גם בזכויותיו, וקודם כול בהמשך עבודתו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אורון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים בהצעה זו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, תופעת עובדי הקבלן היא תופעת עבדות במדינת ישראל בשנת 2008.

חיים אמסלם: עובדי הקבלן הם החוליה החלשה בין הכוחות הפועלים במשק הישראלי, הם העובדים השקופים.

חיים אמסלם: נוח מאוד לכולם לא לראות אותם, ליהנות משירותיהם הטובים, הבסיסיים כל כך לכל מקום עבודה, אך לרגע לא לחשוב על מצוקתם, על כך שהם נופלים בין הכיסאות, ללא אם ואב.

חיים אמסלם: לאחר מאבקים אין-ספור חל שיפור מסוים במעמדם, בביטחונם התעסוקתי ובתנאי העסקתם.

חיים אמסלם: כך, לפני שבועיים שמענו כי שר התמ"ת, השר אלי ישי, קבע כי מזמיני השירות יהיו אחראים לתשלום שכר העובדים אם הקבלן לא יעשה זאת.

חיים אמסלם: אני מברך את הרב אלי ישי על צעד חשוב ונדרש זה, אולם עוד רבות נדרש לתקן בתחום זה.

חיים אמסלם: יותר משנתיים מתנהלת באוניברסיטת בן-גוריון פעילות ארגון צ"ח – צדק חברתי, שחלקם נוכחים כאן ביציע – להעלאת המודעות לזכויות עובדי הקבלן המועסקים באוניברסיטה.

חיים אמסלם: כתוצאה מן המאבק הגיעה האוניברסיטה למסקנה שלא ייתכן שהיא תעביר תשלום לחברת כוח-האדם עבור זכויותיהם הסוציאליות של העובדים, כאשר הקבלן לא מעביר את התשלומים הללו לעובדים, ולכן החליטה האוניברסיטה לסיים את החוזה עם אחת החברות.

חיים אמסלם: ואולם, למרבה ההפתעה, האוניברסיטה בחרה לשפוך את התינוק עם המים.

חיים אמסלם: עם הפסקת החוזה עם חברת כוח-האדם קיבלו 150 עובדים מכתבי פיטורין.

חיים אמסלם: האוניברסיטה מצדה מתנגדת בכל תוקף להעסקתם כעובדי האוניברסיטה, ואף לא תדאג להעסקתם אצל חברת הקבלן השנייה המעסיקה עובדי ניקיון בקמפוס.

חיים אמסלם: העובדים העומדים להיות מפוטרים, רובם עולים חדשים או עולים לשעבר; רובם בני 50–60, שיתקשו למצוא מקום עבודה חדשה בגילם; רובם מוגבלים בשפה העברית; רבים מהם מפרנסים יחידים של משפחותיהם, ומביאים למשפחתם שכר דחק המספיק לפרנסת המשפחה בדוחק ובצמצום, והנה נשבר מטה לחמן.

חיים אמסלם: וכי לא היתה כוונת האוניברסיטה לעשות צעד לטובת העובדים והטבת זכויותיהם?

חיים אמסלם: כיצד זה הם מתעלמים מכך שהצעד שהם עשו המיט אסון על ראשם של העובדים?

חיים אמסלם: האם התוצאה מלמדת שכוונתם היתה לעשות רק צעדים סמליים כדי לצאת ידי חובה?

חיים אמסלם: אוניברסיטה כמוסד ציבורי אמורה להוות דוגמה, אמורה לקחת אחריות על מעשיה.

חיים אמסלם: הרעש הגדול שהתעורר השבוע או בשבוע שעבר בעניין מצב ההשכלה הגבוהה בישראל והתביעות הקולניות להוסיף עוד ועוד תקציבים למשכורות המנופחות של המרצים הבכירים ולבזבוז הלא-מבוקר של כספי משלם המסים – רק בשבוע שעבר שמענו מעל דוכן זה משר האוצר על חריגות שכר של מעל 600 מיליון שקל בשכר המרצים.

חיים אמסלם: גברתי השרה, היום דנו בוועדת החינוך של הכנסת בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית של חוק החינוך החרדי, שבא לתת מענה ופתרון לבעיה גדולה וקיומית של מדינת ישראל: תקציב הישיבות.

חיים אמסלם: כל הרעש, על מה מדובר?

חיים אמסלם: על כמה מדובר?

חיים אמסלם: אפילו לא על חריגות השכר של המרצים באוניברסיטאות, כאשר אנו לומדים שמערכת משומנת היטב מתגייסת במיילים, בפקסים, במכתבים, לכל מי שרק אפשר, כדי לדאוג לשכרם של המרצים, אך אין פוצה פה ומצפצף בדאגה לזכויות הבסיסיות ביותר של עובדים קשי יום.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

חיים אמסלם: מייד אסיים.

חיים אמסלם: אלו האוניברסיטאות שרוממות המוסר בגרונן וחרב פיפיות בידן להילחם בכל מי שמנסה לקיים מינהל תקין ולבדוק לאן הכסף הולך.

חיים אמסלם: אלו אותם מרצים בכירים שלא בוחלים להשוות את מצב ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל למצבה בתקופת השלטון הלא-זכור לטובה, אני לא רוצה להזכיר אפילו.

חיים אמסלם: רבותי, אדוני היושב-ראש, האוניברסיטה היא ידה הארוכה של המדינה.

חיים אמסלם: לכן, אני קורא למשרדי הממשלה הרלוונטיים להתערב במקרה הנוכחי; למשרד החינוך, לך, גברתי השרה, לקחת אחריות לנעשה תחת כנפי האקדמיה, ולמשרד התמ"ת, ולדאוג לעובדים המועסקים במוסד ציבורי זה.

חיים אמסלם: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, וואו, כזה שצף קצף על האוניברסיטאות, ודווקא לא בתחום שבו הן כל כך אשמות.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאנחנו עושים כאן סלט שלם ומערבבים נושא בנושא.

ניסן סלומינסקי: דווקא בנושא הזה אפשר לומר שהאוניברסיטה לא היתה כל כך גרועה.

ניסן סלומינסקי: היא הרי הפסיקה את ההסכם עם הקבלן כי הוא לא שילם את מה שהיה צריך לשלם, והוא קיבל מהאוניברסיטה – כלומר, הם פעלו לפחות להגן על עובדי הקבלן.

ניסן סלומינסקי: הבעיה העיקרית היא לא בזה – האוניברסיטה והמשכורות.

ניסן סלומינסקי: הבעיה העיקרית היא עם המדינה.

ניסן סלומינסקי: מי שאונס את כל הגופים – לא רק את האוניברסיטאות, איפה אין עובדי קבלן?

ניסן סלומינסקי: מי שאונס את כולם לקחת עובדי קבלן זה הממשלה, בתפיסה של צמצום תקנים.

ניסן סלומינסקי: הרי כל קדנציה וקדנציה, כל שנה ושנה יש החלטה של האוצר: מקצצים תקנים.

ניסן סלומינסקי: זה מעיד על התייעלות, זה צריך להעיד על צמצום ההוצאה.

ניסן סלומינסקי: אז מה עושים כל הגופים?

ניסן סלומינסקי: אני יודע זאת גם כראש מועצה.

ניסן סלומינסקי: מה אתה עושה?

ניסן סלומינסקי: אתה משחרר תקנים, לוקח עובדי קבלן, מספר העובדים אפילו יותר גדול, אבל כלפי הרשויות אתה מראה שיש לך פחות תקנים.

ניסן סלומינסקי: ענית על הדרישות, עשו "וי", נכנסת לתוכנית הבראה וכל הדברים האחרים.

ניסן סלומינסקי: כלומר, המדינה, בלחץ שלה הזה, לוחצת אותך לקחת עובדי קבלן.

ניסן סלומינסקי: מה קורה בפועל?

ניסן סלומינסקי: עובדי קבלן הם אנשים בלי שם, בלי פנים.

ניסן סלומינסקי: אין לך אדם שאתה צריך להתמודד מולו.

ניסן סלומינסקי: כולם מכוסים.

ניסן סלומינסקי: קל לך כאילו לעשוק אותו, כי אתה אפילו לא צריך להסתכל בעיניים שלו.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מכיר אותו, הוא לא קיים.

ניסן סלומינסקי: אין לו שם, אין לו כותרת, אין לו כלום.

ניסן סלומינסקי: הניצול שלהם הוא נורא, ואנחנו מאפשרים לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: מובן שצריכים לעזור לאותם 150 ולמצוא להם הפתרון, אבל מה, כל יום תהיה לנו הצעה לסדר-היום?

ניסן סלומינסקי: היום זה באוניברסיטה, ומחר זה יהיה פה ומחרתיים שם?

ניסן סלומינסקי: הרי זה נעשה בכל מקום.

ניסן סלומינסקי: מי שיש לו דרך להגיע לעיתונות – הגיע.

ניסן סלומינסקי: אז מה?

ניסן סלומינסקי: צריך, כמובן, לפתור את הבעיה של ה-150, ולפתור את הנושא הזה באופן קבוע ומסודר.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שתהיה עיר מקלט שנקראת עובדי קבלן שמנוצלים בלי סוף והמדינה מרוויחה.

ניסן סלומינסקי: הרי למה המדינה לא חוסמת את כל הצינור הזה?

ניסן סלומינסקי: כי המדינה היא המעסיק הגדול ביותר של עובדי קבלן, ואם זה יבוטל, אני חושב שהמדינה תצטרך להוסיף לתקציבה הרבה מאוד כסף של כל אותם תנאים שמגיעים לאנשים, וזו הדרך של המדינה להימלט.

ניסן סלומינסקי: אז צריכים לקחת את הנקודה המרכזית, לפתור אותה באמת, ולא כל פעם להתעסק עם מקרה ספציפי שהצליח במקרה לעלות לכותרות, ואז אנחנו מתייחסים.

ניסן סלומינסקי: ואני אומר שוב: אני מחזק את ידי הסטודנטים שלקחו את הנושא, העלו אותו לכותרות, ואני מקווה שבגין זה, ל-150 העובדים האלה יימצא פתרון – שהאוניברסיטה תיקח את זה, זה לא בעיה לקלוט, זה לא מי-יודע-מה.

ניסן סלומינסקי: אבל אנחנו מצווים פה לפתור את הבעיה מהשורש, מעיקרה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, תשובה מפי שרת החינוך יולי תמיר.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, תרשו לי להקריא את התגובה שמסרה לי אוניברסיטת בן-גוריון, ואחר כך אני אומר משהו עקרוני יותר על הנושא.

יולי תמיר: לדברי ראשי אוניברסיטת בן-גוריון, ההתקשרות עם הקבלן, איתן שמיר, להפעלת שירותי ניקיון באוניברסיטה, הגיעה לסיומה ביום 31 ביולי 2008.

יולי תמיר: האוניברסיטה הודיעה לקבלן כי לא תחדש עמו את ההתקשרות מאחר שלא עמד בתנאים שנקבעו והוסכמו בכל הקשור בשמירה על זכויות עובדות הניקיון ולא שיתף פעולה עם האוניברסיטה בעניין זה.

יולי תמיר: זו בעצם חזרה על הדברים שאמר חבר הכנסת סלומינסקי, שלמעשה האוניברסיטה טענה שהקבלן לא העביר את הכסף שהיא מעבירה לו לידי העובדים – תופעה שהיא לצערי מוכרת.

יולי תמיר: שלטונות האוניברסיטה מבקשים להדגיש כי הם רואים חשיבות רבה ומקפידים על כל התנאים והכללים בכל הקשור להבטחת זכויות העובדים מול קבלני הניקיון, ופעלו במשך זמן ללא הצלחה עם הקבלן, כדי שימלא את חלקו בהתקשרות בנושא זכויות העובדים.

יולי תמיר: עד ליציאה למכרז על-פי דין, האוניברסיטה מתכוונת למסור את עבודות הניקיון לקבלן אחר, "נוטרי ציון", שעובד בקמפוס, ויש עמו ניסיון טוב בכל הקשור לשמירה על זכויות העובדים.

יולי תמיר: קבלן זה נמצא בקשר הדוק עם הסתדרות עובדי הניקיון והשמירה ופועל בשיתוף פעולה מלא עמם, ומוכן לקלוט את עובדות הניקיון אצלו.

מוחמד ברכה: לקלוט?

יולי תמיר: מוכן לקלוט אותן.

יולי תמיר: ייתכן מצב שקבלן שסיים את ההתקשרות עם האוניברסיטה יעביר את עובדות הניקיון למקומות עבודה אחרים שבהם הוא פועל, כדי למנוע את פיטוריהן.

יולי תמיר: זאת, כנראה כדי למנוע את אותו מצב שדובר בו קודם – שאדם שעובר מחברה לחברה מאבד את הוותק ואת הזכויות הכרוכות בכך.

יולי תמיר: שלטונות האוניברסיטה ביקשו לציין כי לאוניברסיטה אין סמכות להתנות או להכריח את הקבלן לקבל לעבודה את כל עובדות הניקיון; כלומר, לקבלן החדש.

יולי תמיר: עם זאת, האוניברסיטה פועלת יחד עם ההסתדרות לקליטת עובדות הניקיון, ובכל מקרה, האוניברסיטה תדאג, אם חלילה העובדות תפוטרנה, שהן תקבלנה את המגיע להן עד לפרוטה האחרונה.

יולי תמיר: זו תגובת אוניברסיטת בן-גוריון כפי שביקשו ממני להביא אותה בפני מליאת הכנסת.

יולי תמיר: אני חושבת שהנושא שעלה כאן לדיון הוא נושא ראוי וחשוב ביותר.

יולי תמיר: אכן, העובדה שחלק ניכר מהעובדים, גם במשק הציבורי, הם עובדי קבלן, היא עובדה מבישה.

יולי תמיר: אני יכולה לומר שיחד עם "מעגלי צדק" וגופים נוספים אנחנו, במשרד, שינינו את כל ההתקשרות עם עובדי קבלן, ועתה הם עובדים ישירים של משרד החינוך.

יולי תמיר: בנושא הזה אני חושבת שיצרנו תקדים גם באופן ההעסקה וגם באופן הפיצויים לעובדים שנמצאים במסגרת של עובדי משרד החינוך.

יולי תמיר: עובדי האוניברסיטה אינם עובדי משרד החינוך, אבל אני חושבת שיש לכולנו אחריות קולקטיבית בעניין הזה, ואנחנו אכן נדרוש מהאוניברסיטה לדווח לנו באופן שוטף מה עולה בגורלן של העובדות האלה.

יולי תמיר: היה והן תיקלטנה – אני חושבת שאכן יש לאוניברסיטה מחויבות, גם אם לא מחויבות חוקית, אני מוכרחה לומר, ואין לי אפשרות לחייב אותה, אבל יש לה מחויבות לדאוג לכך שהעובדות תועסקנה בתנאים ראויים יחסית לוותק שלהן, גם אם הדבר ידרוש תשלום נוסף כזה או אחר.

יולי תמיר: מדובר בסך הכול במספר לא גדול של עובדים, שהשכר שלהם לצערי הוא מאוד נמוך בכל מקרה, כך שאם יהיה פער בשכר, נדמה לי שהאוניברסיטה תצטרך למצוא דרך לפצות על כך.

יולי תמיר: אני מאוד מקווה שהעובדות, לאור התגובה של האוניברסיטה, תמצאנה תעסוקה, אם אצל הקבלן הקודם, שצריך אכן לבדוק את מידת עמידתו בתנאי ההעסקה שהוא חתום עליהם, ואם אצל הקבלן החדש, והן לא תיפגענה, ואנחנו נמשיך ונבקש דיווח מהאוניברסיטה על פרשה זו.

יולי תמיר: צודקים חברי הכנסת שאומרים שמקרה זה הוא רק אחד מני רבים, משום שעניין העסקת עובדי קבלן לא מוסדר.

יולי תמיר: יחד עם חבר הכנסת אורון – אני מוכרחה לומר שגם אני הגשתי לא אחת הצעות חוק שמחייבות את המעסיק של הקבלן במחויבות לעובד שמועסק, כדי שלא להפוך את העסקת עובדי קבלן לשיטה שבה בעצם מפירים באופן קבוע את זכויות העובדים.

יולי תמיר: החוקים הללו, לצערי, נתקלים בהתנגדות מאוד קשה בבית הזה, אבל בתוקף תפקידי כשרת החינוך, וגם אם אני לא יכולה להביא באופן ישיר לכך שהאוניברסיטה תפעל על-פי הנחיה כזאת או אחרת בנושא הממוקד הזה, אני בוודאי אעשה כל מאמץ כדי שהתהליך יתנהל באופן ראוי והוגן לעובדים.

יולי תמיר: אני רק רוצה לומר לך, חבר הכנסת אמסלם – אחרי שאמרתי את כל זה, אני לא רואה מקום לקשור את זה בתקיפה כללית של האוניברסיטאות.

יולי תמיר: אני מציעה לכולנו להיזהר ולא להיגרר אחרי הרטוריקה שעכשיו יוצאת ממשרד האוצר בכל הנושא הזה, כי זו רטוריקה מסוכנת מאוד להשכלה הגבוהה.

יולי תמיר: אין מערכת שאין בה דבר שראוי לתיקון, אבל ודאי שזו לא סיבה להמשיך שלא לתקצב את מערכת ההשכלה הגבוהה עד כדי כך שנביא אותה לידי מצב של התמוטטות.

יולי תמיר: אז בואו נבחין בין עיקר לטפל.

יולי תמיר: הנושא הזה בעיני חשוב, עקרוני, ואני אמשיך לעקוב אחריו בתקווה שכל העובדות תקבלנה את השירות הנדרש וזכויותיהן לא תפגענה.

יולי יואל אדלשטיין: מבחינה פרוצדורלית, מה את מציעה, גברתי?

יולי תמיר: אפשר לחזור עם הנושא הזה לדיווח.

חיים אורון: ועדת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: המציעים – חבר הכנסת מוחמד ברכה, מסכים?

מוחמד ברכה: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאדיה חילו?

יולי יואל אדלשטיין: – מסכימה להצעת השרה.

יולי יואל אדלשטיין: כך גם חבר הכנסת חיים אורון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אמסלם וסלומינסקי?

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שכך, ההצבעה היא פשוטה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון בוועדה; נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 9, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא – פיטורי 150 עובדי קבלן באוניברסיטת בן-גוריון – יידון בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא שלנו – משרד החינוך מקצץ בתקציבי הרשויות המקומיות.

יולי יואל אדלשטיין: שני המציעים לא נמצאים, שרת החינוך דווקא נמצאת, אבל אין לה למי להשיב בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא האחרון בסדר-היום לפני השאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן – המציע לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא: התגברות הפעילות של הכיתות והמיסיון נגד החוק.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב כהן לא הגיע.

יולי יואל אדלשטיין: שרת החינוך תשיב על השאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שרת החינוך ביום כ"ג באייר התשס"ח (28 במאי 2008):

יולי יואל אדלשטיין: בית-הספר התיכון הדרוזי למדעים בירכא הוקם באישור משרד החינוך ומיועד לתלמידים דרוזים מחוננים.

יולי יואל אדלשטיין: כיום הוא בגירעון של כ-3.5 מיליוני ש"ח בשל תקציב נמוך ממשרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: סגירתו תותיר 222 תלמידים ללא מסגרת לימודית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע תקציב בית-הספר שניתן על-ידי משרדך נמוך?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה למניעת הסגירה?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא לוח הזמנים לכך?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי, בית-הספר אכן בגירעון של יותר מ-3 מיליוני ש"ח, שעיקרו נובע מכך שהרשויות המקומיות מתקשות להעביר את חלקן במימון הסעות התלמידים המגיעים לבית-הספר מכל היישובים הדרוזיים בגליל ובכרמל.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך מעביר לבית-הספר, על-פי הכללים, תקציב פר-תלמיד, השווה בהיקפו לתקציב שמקבל תלמיד תיכון, על-פי מגמת הלימוד שבה הוא לומד, נוסף על תמיכות אחרות המועברות לבית-הספר מתוכנית החומש ומגופים הנתמכים על-ידי משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, בית-הספר אינו זוכה מעבר לתקציבים הללו לתמיכה של רשות מקומית כלשהי.

יולי יואל אדלשטיין: אשר על כן, נוצר מצב שאם לא יימצאו בהקדם מקורות מימון נוספים לכיסוי הגירעונות ולהבטחת תקציב להמשך הפעלת בית-הספר, מרחפת מעליו סכנת סגירה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: הוקם צוות בדיקה על-ידי גברת שלומית עמיחי, המנהלת הכללית, שמתפקידו לגבש הצעות לכיסוי הגירעונות והמלצות לייעול התפקוד של בית-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: בצוות חברים נציגים של משרד החינוך, של משרד ראש הממשלה ושל קרן רש"י.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: לוח הזמנים להגשת ההמלצות על-ידי הצוות – סוף חודש יולי 2008.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שרת החינוך ביום א' בסיוון התשס"ח (4 ביוני 2008): פורסם כי האגף לחינוך מבוגרים, ובו גף אולפנים לעברית, עובר ממשרד החינוך למשרד לענייני גמלאים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה הוא ההיגיון מאחורי ההחלטה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ההחלטה תיצור כפל מנגנונים ללימוד עברית בשני משרדי ממשלה? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם לנוכח ממצאי ועדת-תדמור יש כוונה להוסיף שעות לימוד לאולפנים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יולי יואל אדלשטיין: בבחינה נוספת שנערכה במשרד החינוך בסוגיה של מעמד האולפנים להנחלת הלשון הוחלט כי האולפנים הללו לא יועברו ממשרד החינוך למשרד לענייני גמלאים.

יולי יואל אדלשטיין: האולפנים ימשיכו לפעול בתוך המעטפת המקצועית של האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, נבדקת אפשרות שכמה תחומי פעילות של האגף הנוגעים במישרין לאוכלוסייה המבוגרת יועברו למשרד לענייני גמלאים.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: של אילוצים תקציביים לא נוכל בשלב זה להוסיף שעות לימוד לאולפנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שרת החינוך ביום ח' בסיוון התשס"ח (11 ביוני 2008):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי תלמיד כיתה ז' בתיכון מקיף י' באשדוד אושפז בשבוע שעבר בבית-חולים במצב קשה לאחר שהוא ואחיו החייל היו קורבן ללינץ' שביצעו בהם תלמידים אלימים מבית-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה נעשה בעקבות האירוע?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הן המסקנות בתחום הערכי והלימודי בעקבות מקרי אלימות אלה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: אירוע האלימות המדאיג המתואר בכתבה ידוע למשרד החינוך ומטופל על-ידו.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר באירוע שהחל בין כותלי בית-הספר התיכון מקיף י' באשדוד ונמשך מחוצה לו.

יולי יואל אדלשטיין: היו מעורבים בו כמה תלמידים, וכן גורם נוסף שאינו שייך לבית-הספר – אח של אחד התלמידים – והוא דווח מייד למשטרה.

יולי יואל אדלשטיין: פרטי האירוע עדיין אינם ברורים לאשורם.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה גרסאות מצד המעורבים, ואלה נבדקות ונחקרות בימים אלה על ידי משטרת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: 2–3.

יולי יואל אדלשטיין: בית-הספר טיפל באירוע בהיבטים החינוכיים והמשמעתיים, כמתבקש.

יולי יואל אדלשטיין: התלמידים המעורבים הורחקו מהלימודים למשך כמה ימים וההורים זומנו לשיחות בבית-הספר, ובהן הובהרה להם חומרת האירוע.

יולי יואל אדלשטיין: כמו כן התקיימה פעילות חינוכית מקיפה עם כלל תלמידי בית-הספר בנושא מניעת אלימות ואף הוקדש יום מלא לנושא האלימות, השלכותיו ההרסניות והסכנות הטמונות בו.

יולי יואל אדלשטיין: התלמיד שנפגע טרם שב ללימודים.

יולי יואל אדלשטיין: הוא נמצא בביתו וזוכה לסיוע לימודי רציף מהמשרד, באמצעות עמותת "תללים".

יולי יואל אדלשטיין: מפקח בית-הספר מעורב בטיפול במקרה ועומד בקשר ישיר והדוק עם מנהל בית-הספר לגיבוש הטיפול החינוכי הבית-ספרי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שרת החינוך ביום ח' בסיוון התשס"ח (11 ביוני 2008): ב"הארץ" פורסם כי פרופסור דן עמיר, יועץ בכיר למשרד החינוך בתחום המתמטיקה, התפטר, לאחר שנואש מהתוכניות לשיפור המערכת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע התפטר היועץ?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה כדי להתמודד עם טענותיו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: פרופסור דן עמיר, יושב-ראש ועדת המקצוע במתמטיקה, אכן התפטר מראשות הוועדה בסוף חודש מרס 2008, ונשלח אליו מכתב תודה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הסיבה העיקרית להתפטרותו של פרופסור עמיר מצוטטת מדבריו: "קצב השינויים במשרד החינוך אטי במידה בלתי מתקבלת על הדעת – – – יעברו עוד הרבה שנים, אולי עשור, עד שרמת הלימודים תעלה מחדש.

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר בן 75 ומף להקדיש את זמני לנושאים שבהם אוכל לתרום יותר", וכיבדנו את רצונו.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: בשלוש השנים האחרונות מתבצעים בחינוך המתמטי שינויים משמעותיים בכל שכבות הגיל.

יולי יואל אדלשטיין: תוכנית הלימודים של בית-הספר היסודי מוטמעת, ובימים אלה מסתיים תהליך אישור ספרי הלימוד לכיתות ה'-ו'; לכיתות א'-ד' כבר אושר מגוון רחב של ספרי לימוד.

יולי יואל אדלשטיין: מבחני המיצ"ב הותאמו לתוכנית החדשה והם עומדים בסטנדרטים בין-לאומיים.

יולי יואל אדלשטיין: התוכנית לחטיבת הביניים הועלתה לאתר האינטרנט של משרד החינוך להערות הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: התוכנית תושלם ותועבר לאישור ועדת המקצוע ולאישור יושב-ראש המזכירות הפדגוגית.

יולי יואל אדלשטיין: בשנה האחרונה נערכו השתלמויות מורים ברחבי הארץ, נכתבו ספרי לימוד בגרסת ניסוי, ובשנת הלימודים תשס"ט התוכנית תיכנס לניסוי בכמה בתי-ספר.

יולי יואל אדלשטיין: בשנת תש"ע התוכנית תחייב את כל כיתות ז' ותיכנס בהדרגה לכיתות ח' וט'.

יולי יואל אדלשטיין: בשנה האחרונה החל פיילוט לשינוי מבנה בחינת הבגרות.

יולי יואל אדלשטיין: בשנה זו נבחנו לראשונה במבנה החדש התלמידים הלומדים שלוש יחידות מ-80 בתי-ספר.

יולי יואל אדלשטיין: בשנת הלימודים תשס"ט יורחב שינוי המבנה החדש גם לרמות של ארבע וחמש יחידות לימוד, ועד למועד זה כבר הצטרפו לפיילוט כ-110 בתי-ספר; ההרשמה טרם הסתיימה.

יולי יואל אדלשטיין: המבנה החדש מצמצם את מספר השאלונים שבהם כל תלמיד נבחן, ולאור זאת מאפשר הוראה מעמיקה שאיננה רק מכוונת מבחנים.

יולי יואל אדלשטיין: עם סיום כתיבת התוכנית לחטיבת הביניים תחל כתיבת תוכנית חדשה לחטיבה העליונה – מדובר בתחילת שנת הלימודים תשס"ט.

יולי יואל אדלשטיין: בשנים האחרונות הוכנסו בהדרגה לבחינות הבגרות במתמטיקה שאלות הדורשות חשיבה מתמטית, ולא רק שינון.

יולי יואל אדלשטיין: כמו כן נכללו שאלות הדורשות אוריינות מתמטית עם הקשרים לבעיות מציאותיות, כפי שנעשה ברחבי העולם.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאמינה כי כל שינוי במערכת חינוך חייב להיות אטי ומדורג, כדי שלא לזעזע את המערכת בשינויים גדולים ותכופים.

יולי יואל אדלשטיין: שינויים מהירים מדי גורמים לבלבול ולחוסר יציבות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך ביום ט"ו בסיוון התשס"ח (18 ביוני 2008):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי חוקרי המשטרה גילו ילדה בת 13 מבית-ספר במגדל-העמק המכורה ל"קריסטל", ויש עליית מדרגה בשימוש בסמים מסוכנים בקרב בני-הנוער.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם ידוע למשרדך על עלייה בשימוש בסמים בקרב תלמידים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה בנושא?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: מייד עם פרסום הידיעה בתקשורת אותר בית-הספר שבו לומדת התלמידה, ובמפגש עם צוות בית-הספר ניתן עדכון בפרטים האלה: התלמידה נמצאת במעצר-בית על-פי הוראות המשטרה; המשטרה הטילה איפול על החקירה, ועל כן אין אפשרות לאמת את הפרטים שהתפרסמו בתקשורת.

יולי יואל אדלשטיין: מחנכת הכיתה נמצאת בקשר פוני יומיומי עם התלמידה.

יולי יואל אדלשטיין: בבית-הספר פועל צוות טיפולי שהתלמידה מוכרת לו, והמשך הטיפול המקצועי ייקבע בהתאם להתפתחויות בחקירה.

יולי יואל אדלשטיין: צוות בית-הספר ערך פעולות הסברה ומניעה מקיפות בקרב התלמידות בעקבות האירוע ולקראת היציאה לחופשת הקיץ.

יולי יואל אדלשטיין: המקרה קיצוני ומדאיג ביותר, וכל גורמי החינוך והטיפול בבית-הספר התגייסו לטיפול, בתלמידה בפרט ובתלמידות בית-הספר בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי היקף השימוש בסמים בקרב תלמידים, נתונים שנמצאו במחקרים של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול מראים כי היקף השימוש בסמים בקרב תלמידים נתון במגמת בלימה ואף ירידה.

יולי יואל אדלשטיין: 9.9% מהתלמידים בני 12–18 דיווחו על שימוש בחומר לא חוקי כלשהו לפחות פעם בשנה בשנת 2005.

יולי יואל אדלשטיין: הנתונים של המשטרה בחודשים האחרונים מראים עלייה בשימוש בסמים בקרב בני-נוער.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, אנו יודעים כי נתון זה מושפע גם מכוח-האדם שהמשטרה מקצה לפעולות חשיפה, ואי-אפשר להסתפק בו כדי לראות את תמונת המצב כולה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: היחידה למניעת שימוש בסמים, אלכוהול וטבק בשירות הפסיכולוגי-ייעוצי במשרד החינוך מפעילה מערכת ענפה של תוכניות מניעה בבתי-הספר, מגן-חובה ועד כיתה י"ב.

יולי יואל אדלשטיין: התוכניות הללו הן חלק מתוכנית "כישורי חיים".

יולי יואל אדלשטיין: תלמידי בית-הספר עוסקים בנושאי מניעת השימוש בסמים, באלכוהול ובטבק כמה פעמים בשלבי גיל שונים במשך לימודיהם בבית-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: נוסף על כך מפעיל השירות הפסיכולוגי-ייעוצי קבוצות להתערבות עם תלמידים שהם משתמשים מזדמנים.

יולי יואל אדלשטיין: המערך הייעוצי הטיפולי בבתי-הספר מאתר תלמידים בסיכון ומטפל בהם בשיתוף גורמי טיפול בקהילה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שרת החינוך ביום כ"ב בסיוון התשס"ח (25 ביוני 2008):

יולי יואל אדלשטיין: אלפי תלמידים מגיעים מדי חודש לעיר-דוד ומודרכים על-ידי אנשי עמותת אלע"ד או שלוחיה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע מאפשר משרד החינוך הדרכות של עמותה פוליטית לאלפי תלמידים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה כדי להבטיח שההדרכות תהיינה של ארגון בלתי פוליטי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: אתר עיר-דוד הוא חלק מגן לאומי "חומות ירושלים", המנוהל על-ידי גוף ממלכתי – "רשות הטבע והגנים הלאומיים".

יולי יואל אדלשטיין: התלמידים המבקרים באתר מקבלים הדרכה ממדריכי האתר וכן ממורי של"ח וידיעת הארץ הנלווים אליהם או ממדריכי הטיולים שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: מסיורים שערכו מפקחי תחום של"ח וידיעת הארץ במשרד החינוך ומתגובות המורים על ההדרכה והפעילויות המתקיימות בעיר-דוד עולה כי ההדרכה והפעילויות של מדריכי האתר הן ברמה מקצועית גבוהה, והם רלוונטיים לתקופות ולממצאים שנתגלו במקום.

יולי יואל אדלשטיין: בכל מקרה, נמסר לי כי ההדרכות הנערכות באתר אינן עוסקות בהיבטים פוליטיים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שרת החינוך ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008): ב"מעריב" מ-25 במאי 2008 פורסם כי סטודנט ערבי אשר ביקש לחנוך ילד יהודי במסגרת פר"ח נענה כי ערבי לא יכול לחנוך ילד יהודי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם זו המדיניות הרשמית של משרד החינוך ותוכנית פר"ח?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה כדי למנוע הישנות של מקרים כאלה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: לא ידוע לנו על פרטי המקרה, וככלל, אין למשרד החינוך או לפרויקט פר"ח מדיניות שלא לאפשר לחונך ערבי לחנוך ילד יהודי.

יולי יואל אדלשטיין: כשסטודנט ערבי מגיש בקשה להשתתף בפרויקט פר"ח, בקשתו נבדקת לגופה, על-פי המשתנים האלה: האם יש ביישובו של החונך חניך מתאים; האם משפחת החניך מוכנה לקבל חונך ממגזר אחר, ובעניין זה מדובר בכל מגזר אחר – ערבי, חרדי, ממלכתי-דתי, חילוני וכיוצא בזה; אם נמצאו ההתאמה וההסכמה הנדרשות החונכות יכולה להתקיים, והראיה לכך – השנה חונכים 26 חונכים ערבים ילדים יהודים בכל רחבי הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כל בקשה לחונכות נבדקת ותיבדק לגופה, על-פי המשתנים שציינתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שרת החינוך ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008):

יולי יואל אדלשטיין: נמסר לי שבטקס תוכנית המצוינים שנה ג', שנערך בט' בסיוון תשס"ח, 12 ביוני 2008, במכללת "דוד ילין" בירושלים, חלק ניכר מהסטודנטים הערבים לא קמו לשירת "התקווה".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם לדעת השרה ראויים סטודנטים אלה להיות עובדי הוראה בישראל?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שרת החינוך יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: בטקס סיום הלימודים של תוכנית המצוינים שנה ג' שנערך ביום ט' בסיוון תשס"ח במכללת "דוד ילין" בירושלים, קבוצת סטודנטיות ממכללת "אלקאסמי" אכן לא עמדה בשירת "התקווה".

יולי יואל אדלשטיין: בה בעת, לומדים ממכללת סח'נין ומהמכללה הערבית חיפה, וכן תלמידים ערבים מהמכללות "בית ברל", "דוד ילין", "קיי" ו"אחווה" כיבדו בעמידה את המעמד.

יולי יואל אדלשטיין: הנהלת המכללה ראתה בחומרה את התנהגות הסטודנטיות והביאה את הנושא לדיון ביום 17 ביוני 2008 בפני המועצה האקדמית במכללה.

יולי יואל אדלשטיין: המועצה החליטה להבהיר חד-משמעית לסטודנטיות כי מחובתן לכבד את סמלי המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: ד"ר מוחמד עיסאווי, ראש מכללת "אלקאסמי", וסגל המרצים בתוכנית, קיימו ביום 29 ביוני 2008 ישיבה עם הסטודנטיות והובהרה להן חומרת המעשה, קל וחומר לגבי מי שעומדות להצטרף כמורות מן המניין למערכת החינוך בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: ראשי המכללה מציינים כי המכללה רואה כאחריותה להכשיר מורה הומניסטי והגון, המכבד את חוקי המדינה וסמליה ומודע לזכויותיו ולחובותיו כאזרח במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: סטודנטים שלא ינהגו לפי כללים אלה, לא יהיו בין לומדי המכללה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין שאל את שרת החינוך ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008):

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך פרסם לאחרונה מכרז למתן טיפולי שיניים לתלמידים שנפגעים בתאונות.

יולי יואל אדלשטיין: מצב זה פוגע בטובת הילד, מכיוון שאינו מאפשר לו להיות מטופל על-ידי רופא השיניים הקבוע שלו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע עורך משרד החינוך מכרז אף-על-פי שחלקו בתשלום מצומצם?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין מאפשרים להורים לבחור את הרופא?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין מועברים דמי ההשתתפות לרופא המטפל?

יולי יואל אדלשטיין: שרת החינוך יולי תמיר: כידוע לך, גם משיחתנו בתום הדיון בוועדת החינוך, עצרנו כרגע את המכרז.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מנהלים דיון פנימי, ואני אומר לך מה ההתלבטות, מפני שנדמה לי שזאת התלבטות לגיטימית, ואני אוכל להכריע בה אחרי שאלמד את כל העובדות.

יולי יואל אדלשטיין: יש היגיון בכך שכאשר ילד נפגע בשיניו הוא ילך לרופא שלו ולא לחברה חיצונית, משום שאם הוא ילך לרופא המוכר לו, סביר להניח שהטיפול יינתן בצורה טובה יותר, ההיסוסים של הילד ושל ההורים יהיו פחותים, והדבר יגרום לכך שהטיפול יהיה טוב יותר.

יולי יואל אדלשטיין: מנגד, עולה טענה שייתכן מצב שהדבר הזה יגרום שימוש-יתר בשירות הזה למי שיש לו רופא פרטי, לשכבות היותר חזקות.

יולי יואל אדלשטיין: דווקא אלה שאין להם רופא פרטי לא ידעו למי ללכת, ולכן לא יהיה להם אל מי לפנות.

יולי יואל אדלשטיין: שתי הטענות נראות לי חשובות.

יולי יואל אדלשטיין: הקמתי צוות קטן שבודק את העניין, כדי שנקבל את ההחלטה הנכונה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אביא את הדברים גם בפני ועדת החינוך אחרי שנסיים את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: זאת התלבטות אמיתית, ואני רוצה לוודא שלא יהיה מצב שבסופו של דבר דווקא אלה שאין להם רופאי שיניים פרטיים, כשהם נפצעים לא יהיה להם בכלל לאן ללכת.

יולי יואל אדלשטיין: לכן ההתלבטות.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שאני לא רוצה לשאול שאלה נוספת מכס היושב-ראש, אני מודה לגברתי השרה על שהיא מטפלת בכובד ראש וברצינות בנושא, ונקווה לשמוע לאילו מסקנות הגעת.

יולי תמיר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לשרה גם על שאר התשובות שניתנו לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 167), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש רשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק אוויר נקי, התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מזמין את שר הפנים, חבר הכנסת מאיר שטרית, לעלות לדוכן ולהשיב על שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: יש רשימה ארוכה של שאילתות, אך יש בלבי חשש כבד שרק בודדים מן השואלים נמצאים אתנו, ולכן שאר התשובות יהיו לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן נחזור לנושא שהיה על סדר-היום – הצעתו לסדר-היום של חבר הכנסת יעקב כהן בנושא: התגברות הפעילות של הכיתות והמיסיון נגד החוק.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא יידון ללא תשובת ממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני שר הפנים, חבר הכנסת שטרית, ישיב על שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את שר הפנים ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: לפי דוח מבקר המדינה 55ב, "פעילות נמרצת של הרשויות המקומיות ושל המינהל היתה עשויה לשים קץ לגידור חופי הכינרת שלא כדין".

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות הדוח התחייב לפני כשנה וחצי שר הפנים דאז, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להגדיל את היקף הפיקוח על הבנייה בחופי הכינרת מחמישית משרה למשרה מלאה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: האם יעמוד משרדך בהתחייבותו של השר הקודם?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לאור הקמת איגוד ערים כינרת החדש, על-פי החלטת הממשלה, נושא זה יהיה באחריות האיגוד, ולא באחריות משרד הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר הפנים ביום י"ב בשבט התשס"ז (31 בינואר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: הוועד הציבורי לענייני באקה-ג'ת הודיעני כי העירייה העסיקה חברת גבייה לפי חוזה המפרט את המחירים על כל פעולה, אולם בפועל החברה גובה מהתושבים הוצאות אכיפה גדולות בהרבה מאלה שפורטו בחוזה ההתקשרות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – כיצד יתוקן המצב?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ראש הוועדה הממונה בעיריית באקה-ג'ת שכר חברת גבייה, כדי שתגבה את תשלומי הארנונה והמים מתושבי העיר שאינם משלמים את חובותיהם לעירייה שנים רבות.

יולי יואל אדלשטיין: לו טרחו התושבים ושילמו את חובותיהם, לא היה צורך כלל בהפעלת חברת גבייה בבאקה-ג'ת.

יולי יואל אדלשטיין: שיעור גביית הארנונה בבאקה-ג'ת בשנת 2006 היה 22%, ושיעור גביית המים היה 38%.

יולי יואל אדלשטיין: אלו שיעורי גבייה נמוכים משמעותית אפילו מנתוני המגזר הערבי.

יולי יואל אדלשטיין: אומנם ההתקשרות עם חברת הגבייה מבוצעת על-ידי העירייה ומשרד הפנים אינו צד לה, אולם המשרד הסדיר בחוזר מנכ"ל מיוחד (מס' 2/03) את דרך ההתקשרות עם חברות הגבייה, וכן את כללי ההתנהגות החלים על חברות הגבייה.

יולי יואל אדלשטיין: ככל שיש תלונות ספציפיות על גביית הוצאות אכיפה מעבר לנקוב בהסכם בין העירייה לחברה, יש להפנות זאת לטיפולה של העירייה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, בכוונת משרד הפנים לפרסם בקרוב חוזר מנכ"ל מיוחד לרענון כללי העבודה של הרשויות המקומיות עם חברות הגבייה.

יולי יואל אדלשטיין: בין השאר יכלול חוזר זה הנחיות לרשויות המקומיות בדבר חובת ביצוע בקרה על הוצאות האכיפה שגובה החברה והתאמתן להסכמים שנכרתו עמה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום י"ט בשבט התשס"ז (7 בפברואר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: חקלאים המקבלים היתרי בנייה למבני משק חקלאי נתקלים לעתים קרובות בסירוב ועדות התכנון להנפיק עבורם אישורי שלב ב' (טופס 4) להתחברות לתשתיות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם מודע משרדך לעניין זה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם מדובר במדיניות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם היא תשונה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מבדיקת הנושא במינהל התכנון ובלשכות התכנון המחוזיות עולה כי ככל שמבנה חקלאי נבנה בהיתר ובהתאם לתנאי ההיתר, אין כל מדיניות ארצית הקובעת איסור מתן טופס 4 למבנה.

יולי יואל אדלשטיין: במחוז הצפון מקודמת בימים אלה תוכנית חדשה למבנים חקלאיים בשטחים חקלאיים.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת פרסום דבר הכנת התוכנית על-פי סעיפים 77–78 לחוק התכנון והבנייה, החליטה הוועדה על הטלת הגבלות על הנפקת אישור חיבור לתשתיות למחסנים ולסככות אשר הפעילות החקלאית בהם אינה מחייבת חיבור לתשתיות.

יולי יואל אדלשטיין: זאת, כדי למנוע שימוש בלתי חוקי במבנים אלה תוך עקיפה של תנאי ההיתר ושל מסגרות החוק ופגיעה בשטחים הפתוחים הערכיים של מחוז הצפון.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שר הפנים ביום כ"ו בשבט התשס"ז (14 בפברואר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: רוב הרשויות המקומיות מסרבות לפתוח את דיוני הוועדה לתכנון ולבנייה לקהל הרחב ולכלי התקשורת, אף-על-פי שהחוק אינו אוסר זאת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יחויבו הרשויות לפתוח את הישיבות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם לא גוברים השקיפות השלטונית ושיתוף הציבור על יתר השיקולים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: עמדת מינהל התכנון היא שאכן יש מקום להגביר את שקיפות דיוני הועדות המקומיות לתכנון ולבנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדות המקומיות מורכבות מנבחרי ציבור, וראוי כי הציבור יוכל לבקר את החלטות נבחריו.

יולי יואל אדלשטיין: שקיפות זו ניתן וראוי להשיג על-ידי חובת כתיבת פרוטוקולים של דיוני הועדה וחובת פומביות של פרוטוקולים אלה על-פי חוק חופש המידע.

יולי יואל אדלשטיין: משרד הפנים תמך בהצעות חוק פרטיות בנושא זה, אשר אושרו בינתיים על-ידי הכנסת ונכנסו לתוקף – תיקון 80 לחוק התכנון והבנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא נכלל גם בהמלצות הצוות הבין-משרדי בראשות מינהל התכנון לרפורמה בחוק התכנון והבנייה, אשר אומצו על-ידי.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, פתיחת דיוני הוועדות לציבור ו/או לתקשורת עלול לגבות, על-פי ניסיוננו, מחיר יקר מבחינת דרך ניהול הדיון, רמתו ואיכותו, ולפיכך איננו סבורים כי יש מקום לחייב זאת.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאדיה חילו שאלה את שר הפנים ביום ב' בניסן התשס"ז (21 במרס 2007): נהרייה הוכרזה בשנת 1965 כעיר עולים, לכן בית-החולים משלם עד היום ארנונה מלאה ואינו זוכה להקלות או לפטור מארנונה כמו בתי-חולים ממשלתיים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: נכון הדבר.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה לרפורמה בנושא ארנונה אמורה להגיש בימים אלה את ממצאיה, ובין היתר היא תתייחס גם לסוגיה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הפנים ביום ט' בניסן התשס"ז (28 במרס 2007):

יולי יואל אדלשטיין: שר הפנים הקים ועדה שתעסוק בבחינה מחודשת של כלל המיסוי בארנונה וברפורמה בארנונה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מתי תסיים הוועדה את עבודתה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם הכללים והעקרונות המנחים אותה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה אמורה לסיים את עבודתה, לפי מה שמסר לי יושב-ראש הוועדה, בתוך 60 יום.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: העקרונות הכלליים הם המלצות בכל תחומי גביית הארנונה, ובכלל זה לעסקים, למגורים ולחקלאות, וכן תשלומי ארנונה על-ידי גופים ממשלתיים, ובכללם משרד הביטחון, משרדי ממשלה וחברות ממשלתיות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שר הפנים ביום כ"ז בטבת התשס"ז (17 בינואר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: לפי פרסומים בעיתונות נאסר על פלסטינים רבים בעלי אזרחות מערבית, ובפרט אמריקנית, להיכנס לשטחים.

יולי יואל אדלשטיין: גם אלי הגיעו כמה פניות בנושא זה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם מדובר במדיניות חדשה של משרדך?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם הקריטריונים למניעת כניסתם של פלסטינים לישראל ולשטחים?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה בעניין זה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: משרד הפנים, האחראי למעברי הגבול של ישראל, אינו מונע את כניסתם של אזרחים זרים, בכללם אזרחים ממוצא פלסטיני, המבקשים להיכנס לשטחי הרשות, אם הם מצוידים ברשיון מתאים לכך המונפק על-ידי הצבא או מתאם הפעולות בשטחים.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מבחינת משרד הפנים לא נעשית כל הבחנה לעניין מוצאו של המבקש.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: זר המגיע ללא אישור הצבא או מתאם הפעולות בשטחים, לא ייכנס לתחומי הרשות.

יולי יואל אדלשטיין: בכלל, ההחלטה לאשר כניסת זרים נתונה בידי הצבא בלבד, בתיאום עם פרקליטות המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: הובהרו ההנחיות לגורמי השטח, והם מוודאים את קיומו של רשיון מתאים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר הפנים ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: השבוע אישר משרד הפנים את תוכנית כביש 16 – כניסה חדשה לירושלים וכביש גישה חדש לגבעת-שאול.

יולי יואל אדלשטיין: בניית המחלף לכיוון גבעת-שאול תפגע קשות ביער ירושלים ותיעשה בעלות גבוהה, תוך התעלמות מפתרונות חלופיים, "ירוקים" וזולים יותר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היא עלותו של המחלף לגבעת-שאול?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא יורחב צומת גינות-סחרוב?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא יורחב כביש 395 בלבד? 5.

יולי יואל אדלשטיין: האם נערך מחקר על השפעת העומס בכניסה לעיר עם הפעלתם של כביש 9, של הרכבת הקלה ושל הרכבת המהירה?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה הם נתוניו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: תוכנית כביש 16 טרם אושרה ואף טרם הועברה להערות הוועדות המחוזיות ולהשגות הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: עלות חיבור כביש 16 לגבעת-שאול היא כ-75 מיליון ש"ח, לא כולל מע"מ.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: בצומת גינות-סחרוב מתוכננת בעתיד הפרדה מפלסית.

יולי יואל אדלשטיין: כיום הפרויקט נמצא בקידום סטטוטורי מול הוועדה המחוזית.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: הרחבת כביש 395 תשפר את הכניסה לעיר ממערב רק בטווח הזמן הקצר, שכן בשל תנאי השטח שחוצה הכביש ורגישותו הנופית, לא יוכל הציר לעמוד בקריטריונים המתאימים לכביש כניסה ראשי לירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: 5.

יולי יואל אדלשטיין: הצבות התנועה לכביש 16 הביאו בחשבון את הרכבת הכבדה לירושלים (קו 1A) ואת כביש 9.

יולי יואל אדלשטיין: הרכבת הקלה לא נכללה היות שהיא חלק מהמערכת, ולכן לא צפוי שהיא תשפיע על העומס בכניסה לעיר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק לוי שאל את שר הפנים ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: הבאים מרוב מדינות דרום אמריקה אינם זקוקים לאשרת כניסה למדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: הבאים מפרו זקוקים לאשרת כניסה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע שונה פרו מהמדינות האחרות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: באילו דרכים אפשר לתקן את המצב כדי שתושבי פרו יוכלו להיכנס ללא אשרת כניסה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה ניתנה המלצה עקרונית של מנהל מינהל האוכלוסין מר יעקב גנות לפטור את אזרחי פרו מאשרת כניסה.

יולי יואל אדלשטיין: בימים אלו מתנהל משא-ומתן עם ממשלת פרו על ההסכם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): כ-130 ילדים של עובדים זרים מארצות אפריקה עשויים להיות מגורשים לארצות המוצא של הוריהם במהלך חודשי הקיץ, משום שלא ענו על הקריטריונים לפי החלטת הממשלה מיוני אשתקד לקבלת מעמד תושב.

יולי יואל אדלשטיין: מצב הדברים בארצות המוצא, כגון קונגו ודארפור, מסכן את חיי הילדים הללו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: מה ייעשה להשארת ילדים אלה בארץ?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) החלטת ממשלה מס' 156 נתנה מענה לאותם ילדים ששהו בישראל שלא כחוק, אשר התערו בחברה הישראלית ובתרבותה ועצם הרחקתם מישראל תהיה עבורם הגליה תרבותית.

יולי יואל אדלשטיין: במועד קבלת החלטה זו שהו הילדים שש שנים בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: קונגו וסודן הן מדינות במשבר/קונפליקט, לכן אין המשרד פועל להרחקת נתינים ממדינות אלו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007):

יולי יואל אדלשטיין: תושבי הרחובות אזולאי, אלנקווה ויונתן בן עוזיאל בגבעת-שאול בירושלים פנו אלי בבקשת סיוע מבחינת איכות חיים, פיתוח וגינון.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש באזור גני שעשועים ומשחקים או גינות נוי?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם מתוכננים גנים?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – היכן?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: גן ברחוב עזריאן – הגן שודרג לפני חצי שנה על-פי כל דרישות התקן; גן הבור ברחוב האי גאון – שדרוגו מתוכנן בשנת 2008; גן ירוק ברחוב בעל השאילתות – שודרג לפני ארבעה חודשים על-פי כל דרישות התקן; גן קוטלר ברחוב קוטלר – שודרג לפני שש שנים ועונה על כל דרישות התקן החדש; גן ברחוב בן-ציון – שודרג לפני שנתיים ועונה על כל דרישות התקן החדש.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: לא מתוכננת בניית גנים חדשים באזור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי כי מקודמת תוכנית פיתוח במזרח חבל-לכיש עבור מפונים מחבל-עזה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: האם מוצו כל הפתרונות ההתיישבותיים עבור מפוני עזה ביישובים קיימים או ביישובים חדשים שאינם בחבל-לכיש – ניצן, ניצנים, אשקלון, שומריה, חלוצית-1, חלוצית-4, יסודות, עין-צורים, אמציה, שקף, כרמית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הנושא מקודם במסגרת כמה תוכניות המטופלות על-ידי הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום ועל-ידי המועצה הארצית לתכנון ולבנייה.

יולי יואל אדלשטיין: השיקול של חלופות התיישבות ומיצוי פתרונות קיימים, כאמור בשאילתא, נשקל לעומק במוסדות התכנון בכל דיוניהם בנושא.

יולי יואל אדלשטיין: זאת, בין השאר, לאור מדיניות התכנון הארצית, שגובשה במשרד הפנים ואושרה על-ידי המועצה הארצית ועל-ידי הממשלה, המבקשת לצמצם עד למינימום את הקמתם של יישובים חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: ראה למשל בהחלטת ועדת המשנה של המועצה הארצית על הקמת הישוב חזן: "ככלל סבורה הוועדה כי, כפי שנטען במרבית ההתנגדויות, אכן נכון להרחיב ולעבות יישובים קיימים על פני הקמת יישובים חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, כדי לתת מענה חברתי-קהילתי הולם לאוכלוסיית גוש-קטיף, במגמה לחזק את מזרח-לכיש, ולאחר שהוועדה השתכנעה כי אכן נבדקו חלופות רבות, לרבות אלה שהוצגו על-ידי המתנגדים, סבורה הוועדה כי במכלול השיקולים, הקמת היישוב במקום המוצע תיצור את האיזון הראוי בין שימור לפיתוח, ויש לאפשר את הקמתו של היישוב חזן באתר זה".

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר הפנים ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007): על שאילתא קודמת מנובמבר 2006 בנושא ענית, כי למרות התחלת הטיפול עם כניסתך לתפקיד, עדיין התעכב אז המינוי משום שטרם נמצאו מועמדים מתאימים.

יולי יואל אדלשטיין: כמו כן ציינת כי רשימת מועמדים חדשה נשלחה להתייעצות חוזרת עם גופי סטודנטים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם מונה נציג הדור הצעיר למועצה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם נמצאו מועמדים מתאימים מתוך הרשימה החדשה, ואם לא – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא יפורסמו מספרם וזהותם של המועמדים שנפסלו ואת סיבות הדחייה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: בדצמבר 2007 מונה מר רועי פולקמן לחבר המועצה הארצית לתכנון ולבנייה כנציג הדור הצעיר.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: ברשימה שהועברה להתייעצות, כאמור בשאילתא, היו שלושה נציגים פוטנציאליים: רועי פולקמן, עדן קנובסקי ונתנאל בוכניק.

יולי יואל אדלשטיין: התאחדות הסטודנטים ביקשה שנשקול גם את מינויו של איתמר אליצור.

יולי יואל אדלשטיין: בשלב ראשון, הוחלט למנות חבר ללא ממלאי-מקום.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה, ולאור בקשתו של מר פולקמן כי נמנה לו ממלאי-מקום, פנתה מזכירות המועצה הארצית אל שניים משלושת המועמדים – עדן קנובסקי ואיתמר אליצור – בבקשה כי ימלאו את הטפסים הדרושים לשם מינוים לממלאי-מקום לחבר המועצה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת, מאחר שנהוג למנות חבר וממלא-מקום אחד או שניים.

יולי יואל אדלשטיין: אין טעם במינוי שלושה ממלאי מקום.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אף אחד מהנציגים הפוטנציאליים לא נפסל, גם אם בשלב זה מונה רק אחד מהם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר הפנים ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי כי ביצוע הריסת מבנה בלתי חוקי בדאלית-אל-כרמל נדחה – הריסה שהיתה צריכה להתבצע ב-30 במאי נדחתה בשבוע.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מי אישר את הדחייה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם קיים נוהל לדחייה של הריסת מבנים?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה הוא הנוהל לדחייה של הריסת מבנים בלתי חוקים?

יולי יואל אדלשטיין: 5.

יולי יואל אדלשטיין: האם המבנה נהרס לאחר שבוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) סמוך למועד זה נוהל משא-ומתן עם משטרת ישראל כדי לקבל סיוע לביצוע צו הריסה מינהלי למגורון שהונח בפארק הכרמל על-ידי נאדים כמאל.

יולי יואל אדלשטיין: באופן עקרוני נמנעת משטרת ישראל ממתן סיוע ומביצוע צווי הריסה במגזר הדרוזי.

יולי יואל אדלשטיין: המשטרה התנתה מתן סיוע לביצוע הצו בכך שהליווי המשטרתי לא יהיה צמוד לאנשי משרד הפנים, דבר שלא היה מקובל עלינו, ולכן ההריסה לא בוצעה.

יולי יואל אדלשטיין: על בעלי המקום הופעלו לחצים מצד משרד הפנים וגם מצד המשטרה, ובסוף חודש יוני 2007 המגורון פונה על-ידי הבעלים.

יולי יואל אדלשטיין: לא קיים נוהל לדחיית הריסות, והדחייה על-פי רוב נעשית במקרים שבהם יש עיכוב משפטי או עיכוב בשל אי-מתן סיוע משטרתי מסיבות שונות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007):

יולי יואל אדלשטיין: מאות פליטים מסודן הגיעו לאחרונה לישראל בהברחת הגבול באילת.

יולי יואל אדלשטיין: ראש העיר אילת הודיע כי אינו מסוגל להתמודד עם קליטתם.

יולי יואל אדלשטיין: גם ראש העיר באר-שבע אינו יודע כיצד להתמודד עם הפליטים הנעזבים בעיר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם נעשית היערכות לקליטתם?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הדבר נכון.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: בדרגים הגבוהים ביותר, לרבות משרד ראש הממשלה, עובדים על מציאת פתרון כולל לבעיה, לרבות הקמת מתקן כליאה מיוחד על-ידי המשרד לביטחון פנים.

יולי יואל אדלשטיין: המעקב אחרי הסוגיה נעשה על-ידי משרד ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007): פורסם כי שני בתי-כנסת הקימו קרוונים בשטח ציבורי בשכונת גבעת-שאול בירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: בשכונה יש מצוקה קשה של בתי-כנסת בשל מחסור בשטחים.

יולי יואל אדלשטיין: בשטח זה ייבנה בית-ספר ובתי-הכנסת יפונו כשיחלו העבודות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע ייבנה בית-ספר בשטח הפנוי ולא ייבנו בתי-כנסת?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם מיועד בית-הספר לשרת את תושבי השכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כמה שטחים ציבוריים קיימים בשכונה ומה מתוכנן להיבנות בכל שטח?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הנושא אינו בתחום טיפולו של משרד הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע כי תפנה אל עיריית ירושלים לקבלת התייחסות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: לאחר שוועדת החינוך של הכנסת קראה לעיריית כפר-סבא למצוא מבנה הולם לבית-הספר "שובו" בכפר-סבא ומצאה שיש מבנים שאפשר לשכן בהם את בית-הספר, נשלחו מכתבים להורי התלמידים המבשרים על סגירת בית-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע פועלת העירייה בניגוד להמלצות ועדת החינוך?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין העירייה מקצה מבנה הולם לבית-הספר?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה להמשך פעילות בית-הספר?

יולי יואל אדלשטיין: שר הפנים מאיר שטרית: אני מתכבד להשיב על שאילתא של חבר הכנסת מיכאלי על בית-הספר "שובו" בכפר-סבא.

יולי יואל אדלשטיין: עיריית כפר-סבא איננה מוכנה להעמיד בניין לרשות זרם של חינוך מסוים, שמקיים בית-ספר פרטי בכפר-סבא.

יולי יואל אדלשטיין: זה איננו עניין שמשרד החינוך יכול להכריע בו.

יולי יואל אדלשטיין: השאילתא כבר עלתה בפני, אדוני היושב-ראש – שאילתא דחופה של חבר הכנסת אזולאי.

יולי יואל אדלשטיין: הסברתי שאין לנו דרך לאכוף על העירייה להקים בית-ספר וזאת סמכות מלאה של העירייה.

יולי יואל אדלשטיין: במקרה הטוב ביותר למשרד החינוך יש איזו השפעה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, הודעתי לחבר הכנסת אזולאי שאני אדבר עם ראש עיריית כפר-סבא וכדאי שייפגש אתו כדי לבדוק את הסוגיה.

יולי יואל אדלשטיין: הם נפגשו, ולמיטב ידיעתי הצדדים הגיעו להבנות מוסכמות.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תודה על התשובה.

אברהם מיכאלי: הסוגיה הזאת נדונה בכנסת כל כך הרבה פעמים, וועדת החינוך של הכנסת בכבודה ובעצמה התארחה בכפר-סבא וקיימה שם דיון.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, לא יכול להיות שראש העיר – אני לא יודע על מה הוא דיבר עם חבר הכנסת אזולאי ומה הוא סיכם אתו, אבל ועדת החינוך הוציאה המלצות.

מאיר שטרית: זה לא מחייב את העירייה.

אברהם מיכאלי: בגלל זה אנחנו פונים אל כבוד השר, שיש לו סמכות כשר הפנים על ראש העיר.

אברהם מיכאלי: מדובר פה, אדוני השר, בסוגיה שכבר נדונה בוועדת החינוך על כל היבטיה.

אברהם מיכאלי: אנחנו רואים התעללות במערכת של "שובו".

אברהם מיכאלי: לא רוצים את בית-הספר הזה בעיר כנראה כי הוא מתחרה בבתי-ספר אחרים וזה מפריע לראש העיר.

אברהם מיכאלי: מחפשים פה אמתלות לא לפתוח את בית-הספר הזה.

אברהם מיכאלי: לאילו הבנות אפשר להגיע כאשר ועדת החינוך החליטה והמליצה שכן צריך לפתוח בית-ספר?

אברהם מיכאלי: לא הבנתי על אילו המלצות מדובר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרתי קודם, אין החלטות ועדת החינוך חלות על עיריית כפר-סבא או על כל עירייה אחרת.

מאיר שטרית: העירייה עובדת על-פי חוק, ועל-פי חוק רישום החינוך, בסמכותה של העירייה להחליט על פתיחת בית-ספר או על סגירתו של בית-ספר.

מאיר שטרית: למיטב ידיעתי, בית-הספר "שובו" הוא בית-ספר פרטי, כך שהעירייה לא חייבת להעמיד לרשותו מבנה או קרקע כבית-ספר פרטי.

מאיר שטרית: כשאמרתי שהגיעו להסכמות השתדלתי כדי שזה יקרה.

מאיר שטרית: אני לא יכול להכתיב לעירייה מה לעשות בתחום החינוך או בתחום הקמת בית-ספר.

מאיר שטרית: לכל עירייה יש שיקול הדעת שלה אם היא רוצה בית-ספר כזה או לא רוצה בית-ספר כזה.

מאיר שטרית: זה לא בית-ספר של החינוך הממלכתי.

מאיר שטרית: בחינוך הממלכתי לעירייה אין ברירה והיא חייבת להקים בית-ספר.

מאיר שטרית: אפילו בבית-ספר בחינוך המוכר אין לה ברירה, וגם אז היא חייבת להקים בית-ספר אם יש מספר מסוים של תלמידים.

מאיר שטרית: בבתי-ספר פרטיים זה בהחלט שיקול דעת מאוד מאוד נרחב של העירייה, שאני לא מעורב בו.

מאיר שטרית: כדי לנסות ולעשות שלום דיברתי עם ראש העיר והפעלתי את השפעתי כדי שהוא ייפגש עם חבר הכנסת אזולאי ועם נציגי בית-הספר.

מאיר שטרית: הם נפגשו, ולפי הדיווח שקיבלתי הם הגיעו להבנות שמשביעות את רצון הצדדים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הפנים על תשובתו, ואנחנו חוזרים לפרוצדורה המוכרת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007): משרד הפנים הכין תוכנית מיתאר ליישובי המועצה המקומית בסמה – ברטעה, עין-א-סהלה ומעאוויה.

יולי יואל אדלשטיין: ראש המועצה וחבריה מתנגדים בתוקף לתוכניות אלה, השונות מתוכניות-האב שאושרו בשלב מוקדם בהסכמת הרשות, בעיקר בגלל אי-שיתוף הרשות בהכנת תוכניות המיתאר וההתעלמות מצורכי האוכלוסייה בתחומי המגורים והתעסוקה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע הוגשה תוכנית מיתאר ליישובים בניגוד לדעתה של הרשות המקומית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה להתאמת התוכניות לצורכי היישובים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מינהל התכנון שוקד זמן רב על הכנת שלוש תוכניות-אב ומיתאר ליישובי המועצה המקומית והשקיע מאמץ, הרבה מעבר למקובל.

יולי יואל אדלשטיין: תהליך התכנון כלל עשרות רבות של ועדות עבודה והיגוי, בהשתתפות ראשי המועצה המקומית, וכן תהליך נרחב של שיתוף הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: מאמצים אלה הם משמעותיים במיוחד לאור העובדה שמדובר בשלושה יישובים קטנים.

יולי יואל אדלשטיין: תהליך התכנון התמשך מאוד בעיקר לנוכח הניסיון לשתף ככל הניתן את המועצה ואת התושבים בתהליך, תוך התחשבות יתירה בחילוף ראש הרשות שהתרחש במהלך תקופת התכנון והיענות לבקשותיו של ראש המועצה הנוכחי.

יולי יואל אדלשטיין: ראש המועצה השתתף בוועדות ההיגוי, ובישיבה האחרונה, אשר סיכמה את מתווה שלוש תוכניות המיתאר.

יולי יואל אדלשטיין: מרבית הבקשות של המועצה נכללו בתוכניות, ואלו שלא, הובאו לדיון בפני הוועדות – המקומית והמחוזית.

יולי יואל אדלשטיין: חשוב לציין כי תוכניות המיתאר שהוכנו חורגות מהפרוגרמה הנדרשת ליישובים לשנת 2020, לעניין תוספת שטחי פיתוח למגורים.

יולי יואל אדלשטיין: חריגות אלו הן פועל יוצא של היענות ועדות ההיגוי לבקשות המועצה השונות.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, יש להדגיש שבסופו של תהליך קיימות מגבלות תכנוניות, המעוגנות במדיניות התכנון המחוזית והארצית, שיש לעמוד בהן.

יולי יואל אדלשטיין: בדיון להפקדה בוועדה המחוזית הציגו ראש המועצה ומהנדס הוועדה המקומית בפירוט רב את הערותיהם לתוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה המחוזית, לאחר ששקלה את מכלול השיקולים, החליטה להפקיד את תוכנית המיתאר בתנאים, תוך היענות לחלק לא מבוטל מהערות המועצה המקומית והוועדה המקומית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הפנים ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: ב-13 בנובמבר 2007 פורסם ב"ידיעות אחרונות" כי משרד הפנים עשוי לבטל את המכרז להנפקות תעודות זהות חכמות בשל חשד לפער בלתי סביר בין המחיר שהציעה המתמודדת היחידה במכרז, חברת HP, לבין הערכת השווי שעשו אנשי משרדי האוצר והפנים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מתי תתקבל החלטה בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם תישקל פתיחת מכרז בין-לאומי כדי להתחיל ולהפיק תעודות זהות חכמות בקרוב?

יולי יואל אדלשטיין: שר הפנים מאיר שטרית: אני מתכבד להשיב על השאילתא של חבר הכנסת אריה אלדד לגבי תעודות זהות חכמות.

יולי יואל אדלשטיין: ועדת המכרזים של המשרד החליטה על ביטול מכרז תעודת הזהות החכמה.

יולי יואל אדלשטיין: כזכור, משרד הפנים הוציא עוד לפני כהונתי כשר הפנים מכרז להנפקה של תעודת זהות חכמה.

יולי יואל אדלשטיין: הסתבר שבמכרז השתתפה רק חברה אחת.

יולי יואל אדלשטיין: לפי הערכת ועדת המכרזים של משרד הפנים, המחיר שהגישה החברה, בראותה שהיא חברה אחת בלבד וביודעה כי היא חברה בלעדית, היה מחיר מוגזם ומופרז מעל המידה ולכן המשרד פסל את המכרז.

יולי יואל אדלשטיין: החברה הגישה בג"ץ נגד משרד הפנים ולאחר כמה חודשים החברה נסוגה מהבג"ץ ובינתיים משרד הפנים קיבל אישור של החשב הכללי לנהל משא-ומתן עם החברה בפטור ממכרז.

יולי יואל אדלשטיין: מנהלים אתם משא-ומתן.

יולי יואל אדלשטיין: והיה ויגיעו אתה להסכם על מחיר נורמלי והגיוני, אפשר יהיה להתקדם כי זאת החברה היחידה שניגשה למכרז.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים, החברה שהצעתה לא עברה הגישה עכשיו בג"ץ נגד משרד הפנים שלא ינהל משא-ומתן עם החברה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו מחכים להחלטת הבג"ץ ובעקבות כך אני מקווה שנוכל להתקדם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד, ואני אומר את זה בצער רב, היות שחשיבות הנושא קריטית לקיום מדינת ישראל ולזהותה של מדינת ישראל, היה צורך, לדעתי, לתת פטור מלא ממכרז למשרד הפנים ולהנפיק את תעודות הזהות באמצעות חברת המדפיס הממשלתי.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, זה מה שאני עשיתי עכשיו בשנה הזאת לגבי הדרכונים החדשים, שגם הם יהיו ביומטריים וחכמים ולא יהיה אפשר לזייף אותם.

יולי יואל אדלשטיין: קיבלנו פטור ממכרז.

יולי יואל אדלשטיין: המדפיס הממשלתי יהיה הגורם שינפיק את הדרכונים, והוא עושה בעצמו, כחברה ממשלתית, את המכרזים בין ספקים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל את המתכונת של הדרכון, את ההנפקה שלו, את כל המערכת, גם בעתיד, הנפקתו לכלל האזרחים – זה ייעשה על-ידי המדפיס הממשלתי.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא קריטי, מכיוון שבמצב הנוכחי הקלות הבלתי-נסבלת של זיוף תעודות זהות וזיוף דרכונים היא פשוט איומה ונוראה.

יולי יואל אדלשטיין: לפי נתוני המשטרה, יש היום יותר מ-300,000 אנשים שחיים בארץ עם תעודת זהות מזויפת, כלומר בזהות בדויה.

יולי יואל אדלשטיין: המצב הוא פשוט אסוני, מכיוון שחלק מהאנשים הללו יכולים להיות גם מחבלים, שלא לדבר על מבריחים ועוסקים בסחר בבני-אדם וכל הפשיעה שמתלווה לעניין הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני באמת מקווה – אני עושה את כל המאמצים לדחוף את הפרויקט הזה קדימה, כדי להביא לתיקון עולם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הולכים לעשות גם תעודה ביומטרית והיא גם תהיה חכמה, כלומר מעבר לעניין של זיהוי ביומטרי חד-חד-ערכי יהיה בה גם צ'יפ אלקטרוני, שישמש לחתימה אלקטרונית, והאזרחים יוכלו להשתמש בה כדי לקבל את כל שירותי הממשלה בממשל זמין.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שבעזרת השם ב-2009 נוכל להנפיק במקביל גם את הדרכונים וגם את תעודות הזהות החדשות.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריה אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני השר, תודה.

אריה אלדד: המצב שאתה מתאר הוא באמת מצב אסוני.

מאיר שטרית: נכון.

אריה אלדד: מדינה מתוקנת לא יכולה להשלים עם מצב כזה.

אריה אלדד: אבל מה שתיארת קודם הוא שאנחנו כלואים בסבך של בג"צים – פטור מחובת מכרזים לזה שהתמודד ולא זכה או שנפסל המכרז.

אריה אלדד: השאלה היא אם שקלתם מכרז בין-לאומי, כלומר לפתוח את המכרז למתחרים רבים, כי יש מדינות בעולם שהדברים האלה כבר יושמו אצלן, ויכול להיות ששם יש חברות אחרות.

אריה אלדד: השאלה השנייה היא: אנחנו תקועים בסבך בג"צים.

אריה אלדד: האם הצעד שלכאורה הוא לא רלוונטי לעניין הזה אבל בלית ברירה צריך ללכת אליו הוא חקיקה ספציפית לטובת תעודת הזהות, כדי לגשר על הבעיה המשפטית?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר, בבקשה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אלדד, ראשית, המכרז היה בין-לאומי, ומשום כך חברת HP השתתפה, כי למעשה זו חברה חיצונית.

מאיר שטרית: שנית, לצערי, בגלל הוויכוח של הבג"צים כל חברה רואה בזה מעשה גדול, ולכן הם נאבקים בכל כוח לזכות.

מאיר שטרית: לדעתי, אנחנו נמצאים בישורת האחרונה.

מאיר שטרית: תקרה אחת מהשתיים: נגיע להסכמה עם החברה הזאת או עם חברה אחרת; לא נגיע להסכמה – ננסה ללכת על העניין של פטור ממכרז.

מאיר שטרית: אם אני אראה צורך – שלא יהיה מנוס מלעשות חקיקה כלשהי, אני אשמח לפנות אליך, כי המסלול שלך הוא הרבה יותר מהיר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הפנים על תשובתו.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1720 של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את שר הפנים ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: ב-11 בנובמבר 2008 תתקיימנה בחירות למועצות המקומיות ולעיריות במרבית הערים והכפרים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: באילו ערים וכפרים לא תתקיימנה בחירות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תתקיימנה בחירות בערים ובכפרים שיש בהם ועדה ממונה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יולי יואל אדלשטיין: בתשובה על השאילתא שבנדון הריני להשיבך כי בימים אלה נערכת בחינה בסוגיה של קיום הבחירות ברשויות שפוזרו בהתאם להוראות החוק בנושא.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר קבלת החלטה בנושא יפעל המשרד ליידע את הרשויות בדבר ההחלטה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1739 של חבר הכנסת נסים זאב – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי "אלפי פלסטינים בירושלים רוצים אזרחות ישראלית".

יולי יואל אדלשטיין: זאת, לאור השינויים המדיניים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היא עמדת משרדך?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: בהמשך לבקשת חבר הכנסת זאב נסים, להלן הנתונים המצביעים על בקשות התאזרחות במזרח-ירושלים בשנים האחרונות: בשנת 2004 היה מספר הבקשות 203; בשנת 2005 – 335; בשנת 2006 – 290; בשנת 2007 – 298.

יולי יואל אדלשטיין: החוק לא השתנה בשנים האחרונות.

יולי יואל אדלשטיין: כדי לקבל אזרחות, על מי שאינו זכאי שבות לקיים כמה תנאים, המופיעים בסעיף 5 לחוק האזרחות: "5(א) בגיר שאיננו אזרח ישראלי יכול לקבל אזרחות ישראלית על-ידי התאזרחות, אם יתקיימו בו תנאים אלה: 1.

יולי יואל אדלשטיין: נמצא בישראל; 2.

יולי יואל אדלשטיין: היה בישראל שלוש שנים מתוך תקופת חמש שנים שקדמה ליום הגשת בקשתו; 3.

יולי יואל אדלשטיין: זכאי לשבת בישראל ישיבת קבע; 4.

יולי יואל אדלשטיין: השתקע בישראל או שיש בדעתו להשתקע בה; 5.

יולי יואל אדלשטיין: יודע ידיעת-מה את השפה העברית; 6.

יולי יואל אדלשטיין: ויתר על אזרחותו הקודמת או הוכיח שיחדל מלהיות אזרח חוץ לכשיהיה אזרח ישראלי".

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1744 של חבר הכנסת איתן כבל – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: בשנת 2003 אוחדו עוספיא ודאלית-אל-כרמל, בניגוד לעמדת התושבים.

יולי יואל אדלשטיין: האיחוד נכשל.

יולי יואל אדלשטיין: לכן מבקשים כעת התושבים לפרקו – בגיבוי הנהגת העדה הדרוזית כולה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא תוענק לוועדה לאיחוד רשויות הסמכות לבחון מחדש איחודים שנכשלו, ובכך תפעל לפירוק עיריית עיר-הכרמל, כמבוקש?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לגרור את תושבי העיר למאבק מיותר ובניגוד לרצונם?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: בניגוד לנאמר בפנייתך, איחוד דאלית-אל-כרמל ועוספיא לא נעשה בניגוד לעמדת התושבים, והאיחוד לא נכשל.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה לאיחוד רשויות הוקמה על-ידי שר הפנים ופועלת מתוקף החלטת ממשלה לביצוע איחוד רשויות על מנת לצמצם את מספרן.

יולי יואל אדלשטיין: אין לממשלה כוונה להגדיל את מספר הרשויות המקומיות בישראל, שהינו גדול.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אין כל כוונה לגרור את תושבי עיר-הכרמל למאבקים שאין להם כל מקום.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1752 של חבר הכנסת אריה אלדד: הדחת ראשי מועצות.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הפנים ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: בדיון השדולה למאבק בשחיתות בכנסת שנערך ב-25 בנובמבר 2007 אמר מנכ"ל משרדך בעניין מצפה-רמון, כי למרות המלצות הדרג המקצועי במשרד להדיח גם את ראש המועצה הוחלט "לתת לה הזדמנות נוספת".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הליך כזה נערך גם לראש העיר ערד? 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אי-הגשת התקציב היוותה סיבה מספקת להדחה בערד אך לא במצפה-רמון?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם הקריטריונים הקיימים במשרד בנושא זה?

מאיר שטרית: אני מתכבד להשיב על שאילתא של חבר הכנסת אריה אלדד.

מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: נשאל אם הליך כזה נערך גם לראש העיר ערד.

מאיר שטרית: לראש עיריית ערד נערך שימוע בשל אי-אישור תקציב, וזאת בהתאם להנחיות החוק.

מאיר שטרית: במהלך השימוע הוברר כי ראש העירייה לא פעל בנחישות להעברת התקציב ולא נתן לחברי המועצה הזדמנות וכוח להשפיע על מבנה התקציב ועל ההוצאה, כנדרש בארגון דמוקרטי.

מאיר שטרית: ראוי להדגיש כי בג"ץ דחה בימים אלה – "ימים אלה", זה כבר אז – עתירה של ראש העיר לשעבר נגד ההדחה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: על-פי הנתונים שבידינו, רוב חברי מועצת מצפה-רמון התאגדו במטרה להדיח את ראש המועצה.

מאיר שטרית: הראיה לכך היא שאף שעל-פי החוק הם יכלו להציע תקציב משלהם, הם לא עשו כן.

מאיר שטרית: ראש המועצה התחייבה לפעול על-פי הנחיות של משרד הפנים בסוגיית התקציב, והיא אכן כך עושה.

מאיר שטרית: על כן, הוחלט להדיח את חברי המועצה ולהשאיר בתפקידה את ראש המועצה.

מאיר שטרית: דרך אגב, זה לא המקרה היחיד שאנחנו עשינו את זה.

מאיר שטרית: עשינו את זה גם ביישובים אחרים, כשאנחנו מתרשמים שחברי המועצה מטרפדים את פעילות המועצה, והדרך היחידה שלנו היא לפזר את חברי המועצה ולהשאיר את ראש המועצה – כמו שגור, זו אחת המועצות שהפעולה הזאת נעשתה בהן, ועוד.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: על-פי החוק, אם מועצת הרשות לא אישרה את תקציבה השנתי של הרשות עד למועד הנקוב בחוק, תפוזר מועצת הרשות באופן אוטומטי ואילו לראש הרשות ייערך שימוע בראשות מנכ"ל משרד הפנים.

מאיר שטרית: מטרת שימוע זה היא בירור העובדות ותפקודו של ראש הרשות, ובהתאם מעביר מנכ"ל המשרד המלצתו לשר על מנת להחליט על המשך דרכו של ראש הרשות.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: אדוני השר, תודה.

אריה אלדד: השאילתא הזאת היא אכן מדצמבר 2007, ולכן חלק מהשאלות כבר נענו על-ידך גם מעל הדוכן הזה בהזדמנויות אחרות.

אריה אלדד: האם נכון להיום תפקודה של המועצה במצפה-רמון משביע את רצונך?

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: אני חושב שחל שיפור משמעותי מאוד בתפקוד המועצה.

מאיר שטרית: יש ועדה קרואה במצפה-רמון, שעוזרת במילוי ענייני המועצה.

מאיר שטרית: ראש המועצה נשארה בתפקידה.

שלום שמחון: יש מועצה ממונה עכשיו?

מאיר שטרית: יש מועצה ממונה במצפה-רמון.

מאיר שטרית: חברי המועצה ממונים וראש המועצה נשארה.

מאיר שטרית: תקציב המועצה אושר השנה כמתכונת, והמועצה מתפקדת הרבה יותר טוב מאשר היה בעבר.

מאיר שטרית: נפסקו המחלוקות הפוליטיות בתוך המועצה.

מאיר שטרית: עוד מעט הם יהיו בבחירות ותהיה להם, לכל אחד, הזדמנות להתחרות ולהתמודד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא נוספת של חבר הכנסת אריה אלדד, שאילתא 1813:

יולי יואל אדלשטיין: קבלת מעמד עיר למועצה מקומית גבעת-שמואל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום י"ז בטבת התשס"ח (26 בדצמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: התנועה לאיכות השלטון עתרה לבג"ץ בטענה כי שינוי מעמדה של גבעת-שמואל נעשה בעקבות מעבר ראש המועצה למפלגת קדימה, למרות החקירות הפליליות המתנהלות נגדו והגירעון הגדול של המועצה.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף נטען כי שינוי המעמד בוצע בניגוד למדיניות הממשלה ובניגוד להמלצת מנכ"ל משרד הפנים דאז בלינקוב.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם תבוטל ההחלטה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יוענק מעמד של עיר לכל שאר המועצות המקומיות שבאותו סדר-גודל?

מאיר שטרית: 1–3.

מאיר שטרית: ההכרזה על העיר גבעת-שמואל נעשתה כדין ולאחר שיקול דעת, ואין לה ולא כלום עם השתייכותו הפוליטית של ראש העיר.

מאיר שטרית: למיטב ידיעתי, דרך אגב, ראש העיר איננו שייך לקדימה אלא לליכוד.

מאיר שטרית: השיקולים שעמדו לנגד עיני השר היו ההתנהלות התקציבית ומספר התושבים ביישוב, שזכאים לכל הדעות לקבל שירותים מרשות עירונית.

מאיר שטרית: אני פשוט רוצה לפרט מעבר למה שכתוב פה בשאילתא.

מאיר שטרית: אני לא מבין למה לוקח כל כך הרבה זמן לחבר'ה שלי לכתוב תשובות על שאילתות.

מאיר שטרית: יכלו לעשות את זה מהיום למחר.

מאיר שטרית: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שקיבלתי הערה מהכנסת שיש מספר גדול מאוד של שאילתות שאני לא עניתי עליהן.

מאיר שטרית: לצערי, כשביררתי זאת, התברר לי שיש קבוצת שאילתות די גדולה עוד מתקופתו של בר-און, ואז יש כאילו קובץ גדול.

מאיר שטרית: בדרך כלל אני מקפיד לבוא לכנסת, ואינני מתחמק מהכנסת.

מאיר שטרית: אני רוצה לענות במהירות האפשרית.

יולי יואל אדלשטיין: רשמנו את ההערה, במיוחד שפעם הייתי בנעליים שלך.

מאיר שטרית: לכן גם ביקשתי שאת כל השאילתות שיש יביאו.

מאיר שטרית: אינני רוצה להשאיר שום שאילתא על שולחני לפני הפגרה.

יולי יואל אדלשטיין: קרה לי בעבר דבר כזה.

מאיר שטרית: מה שלא עניתי עליו, אביא בשבוע הבא.

מאיר שטרית: אני מבקש לעדכן את חבר הכנסת אלדד: ועדת החקירה להכרזתה של עיריית גבעת-שמואל כעירייה נעשתה עוד לפני כהונתי כשר הפנים, וועדת החקירה המליצה פה-אחד להעניק מעמד של עיר לגבעת-שמואל.

מאיר שטרית: שר הפנים דאז לא הסכים לתת להם מעמד של עיר.

מאיר שטרית: בינתיים התחלפנו.

מאיר שטרית: ראש העיר הלך לבג"ץ נגד שר הפנים, ובינתיים התחלפנו, וראש העיר פנה אלי בתלונה שמקפחים אותו: מדוע לא נותנים לו מעמד של עיר כשהמועצה מצביעה פה-אחד, כשוועדת החקירה ממליצה פה-אחד?

מאיר שטרית: קראתי את דוח ועדת החקירה והתרשמתי שאין שום סיבה בעולם למנוע ממנו את המעמד של עיר.

מאיר שטרית: בדקתי את הנתונים של העירייה ובדקתי את המלצות ועדת החקירה, והם באמת היו פה-אחד.

מאיר שטרית: לכן, הודעתי לראש העיר שאינני רואה שום מניעה לתת לו מעמד של עירייה, וכך עשיתי.

מאיר שטרית: דרך אגב, המבחן בבג"ץ: הגישו בג"ץ, והבג"ץ דחה את העתירה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1818 של חבר הכנסת אורי אריאל – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר הפנים ביום כ"ד בטבת התשס"ח (2 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: בדיוני ועדת הכנסת עלה כי כבוד השר לא קבע עדיין תקנות לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, אף שחלפה יותר משנה מהמועד הקבוע לכך.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם הגורמים לעיכוב?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מתי יפרסם משרדך את התקנות לחוק?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: אין ספק כי על מוסדות המדינה, השלטון המרכזי והשלטון המקומי, לאפשר נגישות לאנשים עם מוגבלויות למקומות שבהם ניתנים שירותים.

יולי יואל אדלשטיין: לפיכך חוקקה הכנסת את חוק השוויון לאנשים עם מוגבלות, שבמסגרתו חייבים גופי השלטון בהנגשת מבני הציבור ובהתאמתם לאנשים עם מוגבלויות.

יולי יואל אדלשטיין: בשל העלות הכספית הגבוהה של התאמת המבנים, נקבע בחוק כי התאמתם של המבנים תיעשה במדורג במשך 12 שנים, עד שנת 2018.

יולי יואל אדלשטיין: במקביל, פועל מינהל התכנון לתיקון התקנות לבנייה חדשה, כך שתחייב התקנת מתקני נגישות.

יולי יואל אדלשטיין: עד היום לא הקצה משרד האוצר כספים לשיפוי הרשויות המקומיות בגין התאמתם של המבנים הציבוריים לאוכלוסיות המיוחדות – הוצאות המוערכות בסך של כ-2.5 מיליארדי שקלים.

יולי יואל אדלשטיין: על המועצה המקומית קריית-טבעון לפעול בהתאם לחוק להתקנת אמצעים לנגישות לאנשים עם מוגבלויות עד לשנת 2018.

יולי יואל אדלשטיין: משרד הפנים מצפה כי משרד האוצר יעמיד לרשות הרשויות המקומיות תקציב מתאים לביצוע חוק זה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1831 של חבר הכנסת כבל – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ב' בשבט התשס"ח (9 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: על-פי חוק תאגידי מים וביוב, התשס"א–2001, על כל רשות מקומית להצטרף לתאגיד מים וביוב אזורי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כמה תאגידי מים וביוב הוקמו מאז נכנס החוק לתוקפו?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כמה תאגידי מים וביוב קיימים כיום?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אילו רשויות טרם הצטרפו לתאגיד מים וביוב, מדוע, והאם ננקטו או יינקטו כנגדן הליכים כלשהם?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: מאז נכנס החוק לתוקפו הוקמו 19 תאגידי מים וביוב, והם בבעלותן של כ-40 רשויות מקומיות, ומכסים כ-2.6 מיליוני תושבים.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כנגד הרשויות שאינן מתקדמות בהליך הקמת התאגיד לאחר 1 בפברואר 2008 יינקטו סנקציות בהתאם לסיכום בין משרדי הפנים והאוצר, לרבות חיוב אישי של ראשי רשויות, מינוי חשבים מלווים והפחתת מענקים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא פורסם בחוזר מנכ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1833 של חבר הכנסת – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את שר הפנים ביום ב' בשבט התשס"ח (9 בינואר 2008): בשנה הבאה תיערכנה בחירות כלל-ארציות לרשויות המקומיות.

יולי יואל אדלשטיין: בכפר אעבלין שבגליל מונתה ועדה קרואה על-ידי משרד הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: יש חוסר ודאות בעניין משך כהונתה של הוועדה הקרואה ולא ידוע אם תתקיימנה בחירות לרשות המקומית באעבלין.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יתקיימו בחירות לרשות המקומית בכפר אעבלין בשנה הבאה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – מתי יתקיימו הבחירות למועצת הכפר אעבלין?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: המועצה המקומית אעבלין פוזרה על-ידי שר הפנים בסוף שנת 2005 בעקבות המלצות וממצאים של ועדת חקירה בראשותו של מר אורי בורובסקי וביקורת של משרד הפנים בדבר אי-סדרים ובשל אי-אישור תקציב המועצה.

יולי יואל אדלשטיין: למועצה מונתה וועדה ממונה בראשותו של מר מרק אסיה וכן חשב מלווה.

יולי יואל אדלשטיין: עם כניסתה של הוועדה הממונה לתפקיד התברר כי מצבה הכספי של הרשות חמור.

יולי יואל אדלשטיין: שיעור הגירעון לשנת 2005 עמד על 130% של תקציב הרשות, שכר העובדים לא שולם והולן למשך שמונה חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: שיעור גביית הארנונה עמד על 21% ושיעור גביית המים עמד על 45%.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה הממונה החלה בגיבוש ובביצוע של תוכנית הבראה לרשות, על מנת להביאה לכדי איזון תקציבי.

יולי יואל אדלשטיין: בד בבד עם הפעולות הכלכליות פעלה ופועלת הוועדה הממונה להטמעת נורמות התנהלות כספית ומינהלית תקינות; שלא כפי שהיה נהוג בעבר.

יולי יואל אדלשטיין: צעדי ההבראה שנקטה הוועדה הממונה עד כה שיפרו את המצב הכלכלי של הרשות, אולם תהליכים אלו הם רק חלק מהליך הבראה שלם, שאותו אמורה הוועדה להשלים לשם ייצוב הרשות ואשר צפוי שיימשך זמן רב.

יולי יואל אדלשטיין: יתר על כן, על מנת להשלים את המהלך יש צורך בחיזוק השדרה הניהולית של המועצה המקומית, אשר תוכל לשאת בעול ניהול המועצה גם לאחר פיזורה של הוועדה הממונה וקיום בחירות דמוקרטיות למועצת הרשות – מהלך אשר הינו חיוני על מנת להבטיח כי הליך הבראת הרשות המקומית, אשר הושקע בו כסף ציבורי רב, לא ירד לטמיון וכי המועצה הנבחרת שתיבחר לאחר השלמת ההליך תוכל למלא את פעולתה, ומשרד הפנים לא יידרש לשוב ולהפעיל את סמכויותיו בעתיד על דרך התערבות בהתנהלות הגופים שייבחרו לנהל את הרשות המקומית לאחר סיום כהונתה של הועדה הממונה.

יולי יואל אדלשטיין: אשר על כן, המליץ בפני הדרג המקצועי במשרד שלא לקיים בחירות למועצה המקומית אעבלין, ובכוונתי לקבל המלצתם ולפעול כנדרש.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1841 של חבר הכנסת דוד אזולאי – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ב' בשבט התשס"ח (9 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי כבאי בני-ברק הבעירו צמיגים בפתח התחנה כמחאה על שמשכורותיהם משולמות דרך קבע באיחור של כמעט חודש.

יולי יואל אדלשטיין: כידוע, אין אלו הכבאים היחידים ששבתו לאחרונה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע שובתים כבאים לעתים קרובות כל כך? 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע שבתו כבאי בני-ברק?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש כבאים שלא מקבלים משכורת?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יולי יואל אדלשטיין: ביום 9 בינואר 2008 שולמה לכבאי בני-ברק משכורת חודש דצמבר 2007.

יולי יואל אדלשטיין: כבאי בני-ברק קיבלו את שכרם עבור כל החודשים האחרונים.

יולי יואל אדלשטיין: אומנם השכר שולם תמיד בפיגור של כמה ימים – עד שמונה ימים מהתאריך הקובע – אך אין כיום כל חוב שכר כלפי העובדים.

יולי יואל אדלשטיין: משרד הפנים מבצע קיזוזים מהרשויות המקומיות לאיגודי ערים על מנת שאלה יוכלו לשלם שכר בזמן.

יולי יואל אדלשטיין: ביצוע הקיזוזים צמצם משמעותית את בעיית תשלום השכר לכבאים בשירותי הכבאות השונים.

יולי יואל אדלשטיין: איגוד ערים בני-ברק אינו בהסדר הקיזוזים, כיוון שלאיגוד יש הסכם עם עיריית בני-ברק.

יולי יואל אדלשטיין: האיגוד לא פנה למשרד הפנים בדרישה לבצע קיזוזים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1844 של חבר הכנסת מוחמד ברכה – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר הפנים ביום ב' בשבט התשס"ח (9 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי שתוכנית המיתאר מס' ג/11419 נמצאת בדיונים של הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה של נצרת 13 שנים.

יולי יואל אדלשטיין: זה שלושה חודשים עומדת התוכנית לאישור בוועדה והנושא לא מתקדם ואין תשובה לתושבים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הנושא מוכר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היא סיבת העיכוב באישור התוכנית?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מתי תאושר התוכנית סופית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן התייחסותנו לשאילתא מס' 1844 של חבר הכנסת מוחמד ברכה בנושא הנדון: 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: בתאריך 13 ביוני 2007 אישרה הוועדה המחוזית צפון את תוכנית המיתאר של רומאנה למתן תוקף, בכפוף לאישור תמ"מ 9/2 ובתנאים.

יולי יואל אדלשטיין: בתאריך 30 ביולי 2007 קיבלה תוכנית המיתאר המחוזית תמ"מ 9/2 תוקף.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: תוכנית המיתאר של רומאנה תובא לדיון בוועדה המחוזית צפון באחת מישיבותיה הקרובות, לאישורה למתן תוקף בהתאם לסעיף המעבר בתמ"מ, ומייד לאחר מכן תפורסם התוכנית למתן תוקף כנדרש.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1848 של חבר הכנסת משה גפני – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הפנים ביום ב' בשבט התשס"ח (9 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: מעיון בטבלת ההנחות לשנת 2008 ומהשוואתה לטבלת 2007 עולה כי במשפחות שבהן עד חמש נפשות קיימת הקלה, ואילו אצל משפחות ברוכות ילדים משש נפשות ומעלה קיימת החמרה בחישוב ההנחה בארנונה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה כדי להקל על המשפחות ברוכות ילדים, אשר דווקא אצלן מתן ההנחה הוא יותר משמעותי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: טבלת ההנחות בארנונה מורכבת מכמה משתנים כלכליים – קצבת הבטחת הכנסה, שכר ממוצע במשק וקצבאות ילדים.

יולי יואל אדלשטיין: בקביעת טבלת ההנחות לשנת 2008 נעשו התאמות למשתנים הכלכליים העדכניים המרכיבים את הנוסחה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: בימים אלה, הוועדה הציבורית לרפורמה בארנונה שהוקמה לפני כמה חודשים לבחינת הסוגיה בכללותה, דנה ומטפלת גם בנושא טבלת ההנחות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1858 של חבר הכנסת אלכס מילר – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלכס מילר שאל את שר הפנים ביום ט' בשבט התשס"ח (16 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי כי השתנה הנוהל שהיה מקובל בעת כניסת תיירים לגבולות מדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בעבר לא הוחתם דרכונו של תייר שנכנס לישראל, כיוון שחותמת זו עלולה להתקבל בעוינות ולגרום סיכונים מיותרים במדינות עוינות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא הנוהל הקיים? 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע שונה הנוהל הקודם?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה כדי למנוע פגיעה באנשי עסקים ובתיירים המבקרים בישראל בעקבות הנוהל החדש?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הנוהל הקיים לא שונה.

יולי יואל אדלשטיין: תיירים המבקשים שלא יוחתם דרכונם בחותמת ביקורת הגבולות – ניתן לאשר בקשתם, אם הם עומדים בכמה קריטריונים; מצ"ב הקריטריונים.

יולי יואל אדלשטיין: 2–3.

יולי יואל אדלשטיין: הנוהל הקיים לא שונה, ולמעשה, לפי נוהל זה אין פגיעה באנשי עסקים ובתיירים המבקרים בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1877 של חבר הכנסת צרצור – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר הפנים ביום ט' בשבט התשס"ח (16 בינואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי כבוד השר יגיש בקרוב את המלצותיו לוועדת השרים למיזוג רשויות, לרבות רשויות ערביות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם זה נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – איך תמומש ההחלטה ערב הבחירות לרשויות המקומיות שיתקיימו באוקטובר 2008?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם לא הוכיח ניסיון העבר את כישלון מדיניות האיחוד? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם לא תיערך התייעצות עם ראשי הרשויות לפני קבלת ההחלטה וביצועה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הנושא לעת עתה ירד מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1956 של חבר הכנסת חיים אמסלם, שנמצא אתנו, בנושא: שימוש פרטי בנכסים המיועדים לצורכי ציבור.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום כ"א באדר א' התשס"ח (27 בפברואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: הובא לידיעתי כי בכפר-אז"ר עושה תאגיד פרטי, שבו חברים כשליש מהתושבים, שימוש עסקי במבני ציבור המיועדים לרווחת תושבי הכפר כולם.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה לתכנון ולבנייה אונו מתעלמת כבר שבע שנים מהתופעה ומתלונות התושבים בעניין.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה נעשה על-ידי משרדך כדי לעצור את התופעה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה כדי להשיב את הכספים שנגבו לידי כלל התושבים?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, השאילתא נוגעת לכפר-אז"ר.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אמסלם אמר שהובא לידיעתו שבכפר-אז"ר עושה תאגיד פרטי, שבו חברים כשליש מהתושבים, שימוש עסקי במבני ציבור המיועדים לתושבי הכפר כולם.

מאיר שטרית: הוועדה לתכנון ולבנייה מתעלמת כבר שבע שנים מהתופעה ומתלונות תושבים בעניין, והוא שאל: האם זה נכון?

מאיר שטרית: מה נעשה על-ידי משרדך לעצור את התופעה?

מאיר שטרית: מה ייעשה כדי להשיב את הכספים שנגבו לידי כלל התושבים?

מאיר שטרית: ראשית, חבר הכנסת אמסלם, אני רוצה לומר כהקדמה שאתה יודע שאנחנו פירקנו את המועצה האזורית רמת-אפעל, וכפר-אז"ר צורף לתחום שיפוטה של עיריית רמת-גן.

מאיר שטרית: חילקנו את השטחים שהיו, והם חולקו בין העיריות רמת-גן, קריית-אונו ואור-יהודה.

מאיר שטרית: כך שהיום כפר-אז"ר בתור מושב כבר לא קיים כמו שהוא היה בעבר, והוא חלק מעיריית רמת-גן, חלק משטח השיפוט של עיריית רמת-גן.

מאיר שטרית: אני בטוח שעיריית רמת-גן, כעירייה תקינה, משגיחה הרבה יותר מקרוב או הרבה יותר טוב על מה שיקרה בכפר-אז"ר ומה שקורה שם בכפר-אז"ר.

מאיר שטרית: בהתייחס לשאילתות הקונקרטיות שהעלית – ודרך אגב, מדובר על מבנים בכפר-אז"ר שהם מבני ציבור ששייכים לאגודה החקלאית: א.

מאיר שטרית: מבנה ששימש את חברת "ניו טכנולוגי" – הוגש כתב תביעה, וניתן פסק-דין בתאריך 28 בפברואר 2008, צו סגירה ל-1 בספטמבר 2008 ותשלום קנס בגובה 45,000 שקל; ב.

מאיר שטרית: מחסני מל"ח – שימוש תואם תוכנית; ג.

מאיר שטרית: בנייני המועצה האזורית – שימוש תואם תוכנית; ד.

מאיר שטרית: מחלקת החינוך של המועצה האזורית אפעל וספרייה של כפר-אז"ר – שימוש תואם תוכנית; ה.

מאיר שטרית: משפחת קאופר – השימוש החורג הופסק והמבנה פונה; ו.

מאיר שטרית: בית-העם – משמש להתכנסויות הציבור.

מאיר שטרית: ועד האגודה הגיש בקשה להיתר לשימוש לתיאטרון נוער, ההיתר נמצא בהליכי תכנון בוועדה המרחבית; ז.

מאיר שטרית: בית הרופא – ההחזקה בנכס התחלפה מספר רב של פעמים, היסטורית הנכס היה מיועד למגורי רופא המושב.

מאיר שטרית: הנושא נמצא כיום בהליכי הסדרה תכנוניים.

מאיר שטרית: לסיכום, הנושא נבדק גם על-ידי יחידת הפיקוח המחוזית, והתברר כי הוועדה המרחבית לתכנון ולבנייה אונו לא התעלמה מהמצב אלא עסקה באכיפת החוק או בהסדרה סטטוטורית, כפי שעולה מהפירוט שלעיל.

מאיר שטרית: כמו שאמרתי בתחילת הדברים, כאמור, עכשיו כפר-אז"ר יהיה בוועדה המקומית של רמת-גן.

מאיר שטרית: קריית-אונו הופכת להיות בקרוב ועדה מקומית נפרדת, במקום ועדה מרחבית.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אמסלם – בבקשה, אדוני.

חיים אמסלם: תודה, אדוני השר, על התשובה.

חיים אמסלם: הייתי רוצה לדעת אם משרדך יעקוב או ילווה את עיריית רמת-גן, כדי לדעת מה באמת נעשה בסופו של דבר.

מאיר שטרית: אני כבר אמרתי מה נעשה עוד לפני עיריית רמת-גן.

חיים אמסלם: אבל מעתה ואילך הכול עובר לרמת-גן.

מאיר שטרית: כן, אבל הרי הפיקוח על המוסדות שדיברת עליהם נעשה על-ידי הוועדה המחוזית, על-ידי יחידת האכיפה של התכנון והבנייה במשרד הפנים.

מאיר שטרית: מבנה שהיה לא כשר, נקנסו אנשים והוצא צו הריסה.

מאיר שטרית: מבנה שפעל לא כחוק, נסגר ופונה המבנה.

מאיר שטרית: הנושאים האחרים, המבנים האחרים שהועלו פועלים כחוק – אחד נמצא בהליך של הסדרה.

מאיר שטרית: שנית, אני בטוח שעיריית רמת-גן תפעל ופועלת באמת ברמה אחרת.

מאיר שטרית: אנחנו גם נסתכל שלא יהיו שם אי-הבנות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים – שאילתא 1996, של חבר הכנסת – לפרוטוקול; שאילתא 1999, של חבר הכנסת אלסאנע – לפרוטוקול; שאילתא 2021, של חברת הכנסת חילו – לפרוטוקול; לאחר מכן שתי שאילתות, 2052 ו-2066 – גם הן לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ"א באדר א' התשס"ח (27 בפברואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם בכלי התקשורת כי שליח הסוכנות היהודית בדרום אמריקה הנפיק עשרות תעודות גיור פיקטיביות לאנשים שעלו ארצה כיהודים וקיבלו סל קליטה של עשרות אלפי ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה בנדון?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם קיימים במשרדך נהלים והוראות לשליחים ברחבי העולם ועוסקים בקליטת עלייה, מה מותר ומה אסור, כדי למנוע הישנותם של המקרים שעליהם דווח בכלי התקשורת?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הסוכנות היהודית אינה בתחום האחריות והסמכות של שר הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר הפנים ביום כ"א באדר א' התשס"ח (27 בפברואר 2008):

יולי יואל אדלשטיין: המועצה האזורית בסמה היא מועצה ממונה המכהנת זה כארבע שנים וכוללת בתחומה כמה יישובים בדואיים בנגב.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מתי יתקיימו בחירות למועצה האזורית בסמה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין המועצה קולטת צעירים מהיישובים הבדואיים ומשלבת אותם בתפקידי מפתח במועצה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בהמשך לשאילתא של חבר הכנסת טלב אלסאנע, להלן התייחסותנו: 1.

יולי יואל אדלשטיין: בעניין הבחירות במועצה האזורית בסמה – הנושא נמצא בדיונים בוועדת הפנים של הכנסת לעניין שינוי החוק.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: המועצה קולטת עובדים על-פי הכללים וההנחיות בנושא קליטת עובדים של פקודת המועצות האזוריות, פרק "קליטת עובדים" והנחיות לאישור נחיצות משרה ופרסום מכרזים של משרד הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נאדיה חילו שאלה את שר הפנים ביום כ"ח באדר א' התשס"ח (5 במרס 2008): בשבוע שעבר פרצה אש בבית משפחה בסח'נין.

יולי יואל אדלשטיין: הוזמנו מכבי-אש, והם הגיעו באיחור, לאחר שבני המשפחה השתלטו על השרפה בעצמם.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: למה אין תחנת מכבי-אש באזור סח'נין, שבה קרוב ל-30,000 תושבים, וסביבה כפרים ערביים שגרים בהם יותר מ-100,000 איש? 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה להקמת תחנת כיבוי באזור?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: יש נקודת כיבוי במרחק של כקילומטר מהכפר סח'נין.

יולי יואל אדלשטיין: הנקודה הוקמה לפני כשש שנים באזור תעשייה תרדיון.

יולי יואל אדלשטיין: נקודה זו שייכת לאיגוד ערים לכבאות גליל מערבי.

יולי יואל אדלשטיין: הנקודה עובדת בשעות היום, מ-09:00 עד 16:00 בחורף ועד 19:00 בקיץ.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הכוונה הבסיסית היא להפוך את נקודת הכיבוי לתחנת כיבוי שתפעל בכל שעות היממה.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת לעשות כן יש צורך בגיוס שישה כבאים, בעלות שנתית של כ-700,000 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: העדר מקור למימון תקציב זה מונע את הפיכת נקודת הכיבוי לתחנה הפועלת באופן מלא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל חסון שאל את שר הפנים ביום ה' באדר ב' התשס"ח (12 במרס 2008):

יולי יואל אדלשטיין: לא אחת נמצא כי פלסטינים שקיבלו אזרחות ישראלית במסגרת ההליך של איחוד משפחות נטלו חלק בפיגועי טרור – ירי, התאבדות וכו'.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: האם ידוע כמה מהאזרחים הפלסטינים, שקיבלו את אזרחותם כתוצאה מהליך של איחוד משפחות נטלו חלק בפעולות טרור והאם נשללה אזרחותם עקב כך או שנשקלה אפשרות זו אם הליך זה טרם בוצע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) כפי שנמסר בתשובת המדינה מיום 7 בפברואר 2006 בבג"ץ 7052/03, אשר עסק בשאלת חוקתיות חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה): "26 תושבי האזור אשר קיבלו מעמד בישראל בעקבות הליך של איחוד משפחות, היו מעורבים בהוצאה לפועל של פיגועי טרור קטלניים בישראל – – – עוד 42 תושבי אזור המצויים במהלך ההליך המדורג, נמצאו על-פי מידע מודיעיני כקשורים לפעילות טרור" – דברים אלה אף מובאים בפסק-דינו של השופט חשין, עמ' 160, פסקאות 112–113.

יולי יואל אדלשטיין: חלק מאותם תושבי אזור היו מצויים במהלך ההליך המדורג במסגרת איחוד משפחות.

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות מעורבות זו, לא הוארכה אשרת השהייה בישראל של תושבי אזור אלה והם נדרשו לצאת מישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בכל הנוגע לביטול מעמד, בשנים האחרונות בוטלה אזרחותם של שני אזרחים ישראלים בעקבות מעורבות בפעילות טרור.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף, בוטלה תושבותם של שמונה תושבי קבע – ארבעה חברים בחוליית סילואן, וארבעה חברי הפרלמנט הפלסטיני מטעם ה"חמאס".

יולי יואל אדלשטיין: בנוגע לביטולי תושבות קבע אלה הוגשו עתירות לבית-המשפט.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל חסון שאל את שר הפנים ביום י"ט באדר ב' התשס"ח (26 במרס 2008):

יולי יואל אדלשטיין: על-פי חוק הרשויות המקומיות, התשל"ה–1975, יכול להתמנות על-ידי שר הפנים רק אזרח ישראלי לראש רשות מקומית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: מדוע אדם, שכפי הידוע לי אינו אזרח ישראלי, מכהן כראש הרשות המקומית עין-קניא?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מר אסעד מוג'רבי הינו תושב ישראל שמונה בשנת 1994 לכהן ברשות המקומית.

יולי יואל אדלשטיין: החוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות שקבע כי "יכהן ראש מועצה אזרח ישראלי" נחקק בשנת 2004, ולכן כשמונה מר אסעד מוג'רבי הוראות החוק לא חלו עליו.

יולי יואל אדלשטיין: מכל מקום בימים אלה אמורה להתכנס ועדת איתור ולבחור חברי מועצה חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 2101 של חבר הכנסת אליהו גבאי: רכישת קרקעות ביפו – בבקשה, כבוד השר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו גבאי שאל את שר הפנים ביום ד' בניסן התשס"ח (9 באפריל 2008):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי בכוונת מיליארדרים סעודים לרכוש בתים ביפו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה כדי למנוע מבעלי הון עוינים לרכוש קרקעות בעיר יפו?

יולי יואל אדלשטיין: שר הפנים מאיר שטרית: 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: ובכן, אני מתכבד להשיב על שאלתו של חבר הכנסת אלי גבאי.

יולי יואל אדלשטיין: שר הפנים מאשר עסקאות בקרקע של הרשויות המקומיות.

יולי יואל אדלשטיין: אם יהיה מידע מגורמי הביטחון על גורמים עוינים ומסוכנים למדינת ישראל שעומדים לרכוש קרקעות, נפעל על סמך האמור בחוק למנוע עסקאות אלו.

יולי יואל אדלשטיין: עד היום לא קיבלתי שום פנייה לאשר עסקת קרקע כלשהי לפחות עם העיריות עצמן.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להביא לתשומת לבך, שאולי הכתובת לשאילתא היא לא נכונה; מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שעל-פי החוק מי שרשאי להסמיך, מי שמוסמך לאשר עסקה עם גורמים זרים שאינם תושבי ישראל הוא השר הממונה על מועצת מינהל מקרקעי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אני מכיר את זה, כי הייתי יושב-ראש מינהל מקרקעי ישראל כשהייתי שר השיכון, וכל עסקה של אנשים זרים – ולא חשוב אם הם יהודים או ערבים או מכל עם אחר – שמבקשים לרכוש קרקע במדינת ישראל מובאת, אם היא מעל גודל מסוים, לאישורו האישי של השר.

יולי יואל אדלשטיין: לפחות בתקופת היותי במשרד השיכון, עד לפני שנה, לא הובאה לידיעתי שום עסקה שמיליארדרים סעודים שותפים לה.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה הם עוד לא כל כך מתלהבים מהעניין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אברהם מיכאלי: השאלה, איפה זה פורסם.

מאיר שטרית: אם אתה לא יודע, אתה לא יודע.

מאיר שטרית: אני רוצה להסביר לך, שאם מישהו קונה נכס בעסקה, הוא ירצה לרשום אותו בטאבו, אחרת העסקה שלו לא שווה דבר.

אברהם מיכאלי: יש היום הרבה דרכים לרשום – – –

מאיר שטרית: אה, בסדר – – –

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אליהו גבאי.

יולי יואל אדלשטיין: הוא היחיד שמגיע לו לשאול שאלה נוספת.

אליהו גבאי: אדוני השר, כבוד היושב-ראש, ידועה לנו מצוקת הקרקעות החמורה בירושלים, שמביאה זוגות צעירים לנדוד מהמקום, כי קשה להם לרכוש את ביתם.

אליהו גבאי: השאלה היא, האם יש מדיניות לשר הפנים?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גבאי, השאלה הנוספת נועדה להבהרה, אם השר לא הבהיר משהו בנושא השאילתא.

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא יכול לעבור מיפו לירושלים בכזאת חופשיות.

אליהו גבאי: מכיוון שאני יודע שהשר בקיא בחומר והנושא חשוב לו מאוד, אין לי ספק שהוא יענה גם על זה, כי זה חשוב ועם ישראל רוצה לדעת מה קורה בירושלים מבחינת זמינות קרקעות בגלל הקפאה של תוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: אין ספק, אבל זה בשעת שאלות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גבאי, כדי לעמוד בתקנון, אני אומר לך שאם יש חשש כזה שאתה מעלה, אני מציע לך לבדוק את החשש הזה דווקא בירושלים, כי אם יש רכישות של נכסים בירושלים, הן נעשות על-ידי גורמים אסלאמיים בכוונה תחילה כדי לקבל שליטה או רכישה של נכסים בתוך ירושלים העתיקה.

מאיר שטרית: אני מציע לבדוק את העניין הזה.

מאיר שטרית: לגבי שאלתך, כפי שאתה יודע, אני תמכתי בתוכנית ספדי, אני הצטערתי שהתוכנית הזאת בוטלה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לחדש את התוכנית, אולי לשנות אותה במידה מסוימת, כדי לתת תשובה לתושבי ירושלים ולתת אפשרות לזוגות צעירים לקנות דירה במחיר נורמלי, כי היום הדירות שבונים בירושלים הן למיליונרים בלבד.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לתת אפשרות לזוגות צעירים מכל המדינה, לכל מי שמעוניין ולתושבי ירושלים, אלה שנולדו בירושלים וגדלו בירושלים, לקנות בתים במחיר סביר בירושלים.

מאיר שטרית: התוכנית היחידה שיכולה להביא תכל'ס לפתרון קונקרטי היא החייאה מחדש של בנייה במערב ירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 2121, של חבר הכנסת אזולאי – לפרוטוקול; שאילתא 2136, של חבר הכנסת חנא סוייד – לפרוטוקול; שאילתא 2144, של חבר הכנסת יוחנן פלסנר – לפרוטוקול; שאילתא 2146, של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לפרוטוקול; שאילתא 2156, של חבר הכנסת חנא סוייד – לפרוטוקול; שאילתא 2177, של חבר הכנסת ביילין – לפרוטוקול; שאילתא 2249, של חברת הכנסת חילו – לפרוטוקול; שאילתא 2263, של חבר הכנסת צרצור – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את שר הפנים ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008): פורסם כי בית-הכנסת העתיק בשכונת הדר בחיפה, שהיה מבתי-הכנסת היפים והעתיקים בעיר, נטוש, פרוץ, מנופץ ושדוד.

יולי יואל אדלשטיין: העירייה והמועצה הדתית מטילות את האחריות זו על זו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי אמור לשמר ולטפח בתי-כנסת שמתפללים מעטים מבקרים בהם?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה במקרה זה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: א.

יולי יואל אדלשטיין: בית-הכנסת איננו שייך לעירייה ואיננו בחזקתה; ב.

יולי יואל אדלשטיין: בית-הכנסת נבנה, טופח וטופל על-ידי תושבי השכונה; ג.

יולי יואל אדלשטיין: במרוצת השנים הידלדלה השכונה ותושביה היהודים עזבו את המקום, חלקם כבר אינם; ד.

יולי יואל אדלשטיין: כתוצאה מכך הוזנח בית-הכנסת ולא היה מי שיטפל בו; ה.

יולי יואל אדלשטיין: ראש העיר יונה יהב עושה מאמצים להחזיר לשכונה את הציבור הדתי על מנת להחיות את בית-הכנסת ולהשיבו לתפארתו; ו.

יולי יואל אדלשטיין: מתפקידה של המועצה הדתית לפעול ולשמר את בתי-הכנסת, ולאור זאת הפנה ראש העיר את הנושא לטיפולה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הפנים

בסיוון התשס"ח: עיריות טבריה ונצרת-עילית מפעילות מבצע לגביית חובות בגין דוחות חנייה ישנים בני שנים מספר, וגובות יותר מ-700% הסכום הדוח המקורי.

בסיוון התשס"ח: קיים חשש שהעיריות לא גבו את הדוחות בזמן ויש חיוב מוגזם בשכר טרחת עורכי-דין ואפליה בין תושבים לבין מבקרים.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: האם נכון הדבר?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: אם כן – האם המבצע מוצדק?

בסיוון התשס"ח: 3.

בסיוון התשס"ח: מה ייעשה לתיקון המעוות?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת סוייד מציין כי במבצע גביית חובות בגין דוחות חנייה ישנים – בני שנים מספר – גובות הרשויות המקומיות סכומים המגיעים לשיעורים של עד 700% החוב המקורי שלא שולם במועד.

בסיוון התשס"ח: חבר הכנסת סוייד מעלה חשש כי הרשויות מפלות בין תושבים לבין מבקרים ברשויות, וכי קיים חשש שהרשויות לא פעלו לגבות החובות במועד.

בסיוון התשס"ח: 1–3.

בסיוון התשס"ח: לעניין זה נציין כי הרשויות המקומיות מטילות וגובות קנסות חנייה בהתאם לחוקי עזר שאותם תיקנו באישור משרד הפנים.

בסיוון התשס"ח: ככל שהחייבים לא שילמו חובם במועד, צובר קנס החנייה ריבית והצמדה.

בסיוון התשס"ח: מעבר לכך נדרשים סרבני התשלום לכסות את עלויות הרשות המקומית להליכי הגבייה החריגים, ובכללם הוצאות עורכי-הדין העוסקים בגבייה.

בסיוון התשס"ח: משרד הפנים מעודד מצדו את הרשויות המקומיות למצות את הליכי הגבייה עם החייבים שיש מהם החושבים כי אם יתעלמו מדוחות החנייה תמחל להם העירייה ברבות הימים על חובם.

בסיוון התשס"ח: עמדת משרד הפנים בנושא זה הינה כי על הרשויות לגבות את מלוא החוב שמגיע להן, ומוטב היה לו שילמו החייבים חובם לעירייה במועד ונמנעו מצבירת ריבית הצמדה ודמי טיפול.

בסיוון התשס"ח: חבר הכנסת יוחנן פלסנר שאל את שר הפנים ביום א' בסיוון התשס"ח (4 ביוני 2008):

בסיוון התשס"ח: היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה במשרד הפנים אינה מרכזת נתונים על כלל העבירות בתחום הבנייה הבלתי-חוקית בארץ, וועדות התכנון האזוריות אינן אוספות באופן מסודר נתונים אלה.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: האם קיימים במשרד נתונים על כלל התופעה בארץ?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: האם במסגרת הרפורמה המתוכננת בתחום יוסדר איסוף הנתונים על חריגות בנייה בשטחים פתוחים ובשטחים עירוניים?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

בסיוון התשס"ח: ביחידה הארצית לפיקוח על הבנייה קיימים נתונים חלקיים על היקף הבנייה הבלתי-חוקית, בעיקר באזורים החקלאיים והציבוריים – שטחים פתוחים.

בסיוון התשס"ח: נתונים אלו הם ממידע הקיים ביחידה ומקורם מפעילות שוטפת ומסקרים המבוצעים מעת לעת.

בסיוון התשס"ח: אין ליחידה הארצית נתונים על היקף הבנייה הבלתי-חוקית – להלן: הבב''ח – ברשויות המקומיות, בשטחים אורבניים, שהינו בוודאי רב ביותר.

בסיוון התשס"ח: ב-2 בנובמבר 1987 פורסמה תקנה, המחייבת את יושב-ראש הוועדות המקומיות לדווח ליושב-ראש הוועדות המחוזיות על בנייה שלא כדין, במקומות שלפי התוכניות אסורה בהם הבנייה.

בסיוון התשס"ח: תקנה זו לא נאכפת, ולכן אין בידי יושב-ראש הוועדות המחוזיות מידע על היקף הבב"ח במקומות האסורים בבנייה, קל וחומר שאין בידיהם נתונים על היקף הבב"ח באזורים המותרים לבנייה.

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: אם רשות האכיפה המוצעת תקרום עור וגידים, ייתכן שניתן יהיה אז להיערך בחשיבה, בסדר העדיפויות ובמשאבים הראויים לאיסוף המידע על הבב"ח במדינה.

בסיוון התשס"ח: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את שר הפנים ביום א' בסיוון התשס"ח (4 ביוני 2008):

בסיוון התשס"ח: על-פי הוראות חוק האזרחות והכניסה לישראל, מינה שר הפנים ועדה מקצועית לטיפול בעניינים הומניטריים מיוחדים בכל הקשור למתן אישור שהייה וישיבה בישראל.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: האם התחילה הוועדה את עבודתה?

בסיוון התשס"ח: אם לא – מדוע?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: מי הם החברים בוועדה?

בסיוון התשס"ח: 3.

בסיוון התשס"ח: מה הם הקריטריונים להגשת בקשה לוועדה? 4.

בסיוון התשס"ח: איך מגישים בקשה לוועדה?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

בסיוון התשס"ח: בדצמבר 2007 מינה שר הפנים מר מאיר שטרית ועדה הומניטרית מיוחדת לפי חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג–2003.

בסיוון התשס"ח: רצ"ב הודעת שר הפנים עם הרכב הוועדה ונוסח מלא ומעודכן של החוק.

בסיוון התשס"ח: הוועדה החלה את עבודתה לפני כאר

בסיוון התשס"ח: בעה חודשים והיא מטפלת בתיקים על-פי סדר הגשת הבקשות.

בסיוון התשס"ח: בקשות לוועדה מועברות על-ידי הפונים עצמם ובני משפחותיהם באופן ישיר.

בסיוון התשס"ח: הוועדה מתכנסת בקריית הממשלה בתל-אביב, מיקומה ודרכי התקשורת עמה פורסמו והועברו ללשכות ולציבור הרחב.

בסיוון התשס"ח: כל תושב אזור שאינו עונה על הקריטריונים לקבלת מעמד על-פי הוראת השעה – תיקון לחוק הכניסה – יכול ורשאי להגיש בקשה לוועדה מטעמים הומניטריים מיוחדים.

בסיוון התשס"ח: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ח' בסיוון התשס"ח (11 ביוני 2008): הכפר כמאנה הוכר בשנת 1995, אך המועצה האזורית משגב טרם סיימה הכנת תוכנית מיתאר ליישוב, למרות פניות חוזרות ונשנות של תושבי הכפר לרשות המקומית ולערכאות המשפטיות.

בסיוון התשס"ח: בינתיים התושבים נקנסים על בנייה לא חוקית, ואפילו בתי-המשפט מעבירים לאחרונה ביקורת על המועצה האזורית משגב.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: היכן עומדת תוכנית מיתאר כמאנה?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: מה ייעשה לזירוז אישור תוכנית המיתאר ופתרון מצוקת תושבי הכפר?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

בסיוון התשס"ח: ליישוב כמאנה תוכנית מיתאר עדכנית מאושרת מס' ג/9378, אשר אושרה בהמשך לאישור שינוי תוכנית מיתאר 4/14.

בסיוון התשס"ח: תוכנית השינוי לתמ"מ אושרה בתאריך 30 ביוני 1999 – ילקוט פרסומים 4777; תוכנית המיתאר פורסמה לתוקף בתאריך 3 באוגוסט 2000 – ילקוט פרסומים 4906 התש"ס.

בסיוון התשס"ח: בהמשך, הוגש בג"ץ הדורש לכלול בתחום הפיתוח המאושר בתים קיימים נוספים, אשר תוכנית המיתאר הנחתה להעתיק לשטחים קרובים יותר שהוקצו עבורם.

בסיוון התשס"ח: בעקבות החלטת הבג"ץ נערך שינוי בתוכנית המיתאר המחוזית.

בסיוון התשס"ח: התוכנית, תמ"מ 51/2, עברה תהליך של אישורים והתנגדויות ונכנסה לתוקף ביום 25 ביולי 2006 – ילקוט פרסומים 5559 התשס"ו.

בסיוון התשס"ח: במקביל ערך משרד הבינוי והשיכון תוכנית מיתאר מפורטת להרחבת היישוב, הכוללת 60 יחידות דיור כתוספת לתוכנית המיתאר המאושרת ובסך הכול 905 יחידות דיור.

בסיוון התשס"ח: התוכנית אושרה להפקדה ביום 7 באפריל 2008, ובימים אלה משלים משרד הבינוי והשיכון את מסמכי התוכנית, בהתאם לכל התנאים אשר נדרשו להפקדתה, לרבות טבלאות איזון והקצאה.

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: מייד עם השלמת הדרישות, תופקד התוכנית כנדרש בחוק.

בסיוון התשס"ח: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שר הפנים ביום ט"ו בסיוון התשס"ח (18 ביוני 2008):

בסיוון התשס"ח: היישוב המתוכנן מרשם מיועד לאכלס 400 משפחות מגוש-קטיף.

בסיוון התשס"ח: לפי פרסומים של ארגוני סביבה, רק 24 משפחות יוכלו לגור ביישוב.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: לאור זאת, האם קיים עוד צורך בהקמת היישוב?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: האם ההוצאות והנזקים הסביבתיים מצדיקים את הקמתו?

בסיוון התשס"ח: 3.

בסיוון התשס"ח: מה ייעשה כדי למנוע את ההקמה?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

בסיוון התשס"ח: תוכנית היישוב מרשם אושרה לאחרונה על-ידי הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום.

בסיוון התשס"ח: על החלטת הוועדה המחוזית הוגשו עררים למועצה הארצית לתכנון ולבנייה, לרבות על-ידי ארגוני הסביבה, והם ישובצו לדיון בקרוב.

בסיוון התשס"ח: הטענות המופיעות בשאילתא ודאי יועלו במסגרת הערר במועצה הארצית, והן יישקלו לעומקן טרם קבלת ההחלטה.

בסיוון התשס"ח: חברת הכנסת שאלה את שר הפנים ביום ו' בתמוז התשס"ח (9 ביולי 2008):

בסיוון התשס"ח: מחקר חדש שנערך על-ידי מגלה שמספר תחנות הכיבוי וההצלה ביישובים הערביים שואף לאפס.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: מה ייעשה לתיקון המצב ולהרחבת השירותים ליישובים הערביים?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: האם יש תוכנית לפיתוח תחנות כיבוי והצלה נוספות, היכן ומתי?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

בסיוון התשס"ח: כיום יש תחנות כיבוי ביישובים הערביים הבאים: רהט, אום-אל-פחם, ואדי-ג'וז במזרח-ירושלים, שפרעם, מסעדה.

בסיוון התשס"ח: איגוד ערים לכבאות אזור יזרעאל ניסה לפתוח תחנת כיבוי בטורען, אך בהעדר קרקע זמינה נפתחה התחנה באזור התעשייה ציפורית.

בסיוון התשס"ח: יש תוכנית כללית לפתוח תחנות כיבוי נוספות ביישובים ערביים כמו באקה-אל-ע'רביה, כפר-יאסיף, טירה, מע'אר ועוד.

בסיוון התשס"ח: מדובר בתוכנית כללית – א.

בסיוון התשס"ח: כיוון שכל איגוד מכין לעצמו תוכניות, אין תכנון ארצי כולל במבנה הארגוני הנוכחי; ב.

בסיוון התשס"ח: אין תקציבים.

בסיוון התשס"ח: במימון בניית תחנה משתתפים האיגוד והנציבות חצי-חצי.

בסיוון התשס"ח: הן לאיגודים והן לנציבות אין מקור תקציבי לכך.

בסיוון התשס"ח: עלות תחנה היא כ-2 מיליוני ש"ח; ג.

בסיוון התשס"ח: בניית תחנת כיבוי מחייבת, נוסף על עלות הבנייה, גם תקציב לרכב כיבוי אחד או שניים.

בסיוון התשס"ח: עלות רכב כיבוי – 1.5 מיליון ש"ח; ד.

בסיוון התשס"ח: איוש תחנת כיבוי מחייב מימון עשר משרות כבאי; עלות מוערכת של מיליון ש"ח לשנה בשוטף והסכום עולה בכ-100,000 ש"ח לשנה עד לרמה של כ-2 מיליוני ש"ח.

בסיוון התשס"ח: חשוב לציין שהנ"ל משפיע גם על בניית תחנות כיבוי בסקטור היהודי.

בסיוון התשס"ח: כך, למשל, נבנו בעבר שתי תחנות כיבוי – בתרדיון ובבת-חפר – שעדיין אינן מאוישות במלואן.

בסיוון התשס"ח: תחנות כיבוי בעמק-האלה ובבני-יהודה נסגרו מחוסר תקציב.

בסיוון התשס"ח: יש לא מעט תחנות כיבוי מתוכננות בסקטור היהודי שאינן נפתחות מאותן סיבות: באר-שבע–מערב, גדרה, יבנה, אלעד, אפעל, באר-יעקב, מירון ועוד, כך שאין להצביע על אפליה מכוונת לסקטור הערבי.

בסיוון התשס"ח: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר הפנים ביום י"ג בתמוז התשס"ח (16 ביולי 2008):

בסיוון התשס"ח: תושבי טייבה מתלוננים על היחס של עובדי חברת הגבייה לתושבים בעת גביית חובות לעירייה.

בסיוון התשס"ח: כמו כן הובא לידיעתי כי עלות הנאמן לעיריית טייבה 300,000 ש"ח בחודש, וכי הגירעון הגיע כמעט ל-700,000 ש"ח.

בסיוון התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בסיוון התשס"ח: האם נכון הדבר?

בסיוון התשס"ח: 2.

בסיוון התשס"ח: אם כן – מה ייעשה לתיקון המצב?

בסיוון התשס"ח: 3.

בסיוון התשס"ח: מתי יוכרז על בחירות בעיר טייבה?

בסיוון התשס"ח: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת צרצור העלה שאילתא על יחסם של עובדי חברת הגבייה בעיר טייבה אל התושבים, וכן טען כי עלות הנאמן להסדר הנושים הינה כ-300,000 ש"ח לחודש מתקציב עיריית טייבה וכי גירעון העירייה הינו כ-700,000 ש"ח.

בסיוון התשס"ח: 1–2.

בסיוון התשס"ח: לעניין חברת הגבייה, הנאמן מטעם בית-המשפט המופקד על הפעלתה השוטפת של העיר שכר חברת גבייה על מנת שתגבה את תשלומי הארנונה והמים מתושבי העיר שאינם משלמים חובותיהם לעירייה זה שנים רבות.

בסיוון התשס"ח: לו טרחו התושבים ושילמו את חובותיהם, לא היה צורך כלל בהפעלת חברת גבייה בטייבה.

בסיוון התשס"ח: שיעורי גביית הארנונה בטייבה בשנת 2006 עמדו על 16% ושיעורי גביית המים עמדו על 30%.

בסיוון התשס"ח: אלו שיעורי גבייה נמוכים משמעותית אפילו מנתוני המגזר הערבי.

בסיוון התשס"ח: אומנם ההתקשרות עם חברת הגבייה מבוצעת על-ידי הנאמן והעירייה ומשרד הפנים איננו צד להם, אולם המשרד הסדיר בחוזר מנכ"ל מיוחד – מס' 2/03 – את דרך ההתקשרות עם חברות הגבייה וכן את כללי ההתנהגות החלים על חברות הגבייה.

בסיוון התשס"ח: ככל שיש תלונות ספציפיות על התנהגות עובדי חברת הגבייה, ניתן להעבירן לטיפול הנאמן.

בסיוון התשס"ח: לעניין עלות הנאמן, הנאמן מטעם בית-המשפט אינו ממומן מתקציבה של עיריית טייבה, אלא משכר נאמנות המועבר אליו מדי חודש ממשרד הפנים.

בסיוון התשס"ח: גובה שכרו של הנאמן נקבע על-ידי בית-המשפט כחלק מהסדר הנושים.

בסיוון התשס"ח: למען הידיעה, הנאמן מקבל כיום מקדמות בסך של 100,000 ש"ח לחודש ומפעיל בעירייה 11 עובדים מדי חודש, הפועלים להסדרת חובה של העירייה, המוערך כיום – לרבות חובות הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה – בסך הקרוב למיליארד ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: בזה אנחנו נודה מאוד לשר הפנים.

אברהם מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא.

אברהם מיכאלי: – – –

מאיר שטרית: בבקשה, אם יש שאילתא שלא עניתי.

יולי יואל אדלשטיין: לפי סדר-היום המעודכן שברשותי, אין שאילתות נוספות.

אברהם מיכאלי: יש פה איזה חמש שאילתות נוספות.

מאיר שטרית: בבקשה, אני אענה.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות, אבל כנראה חברי הכנסת טרחו לפחות להגיע למזכירות ולהודיע – – –

מאיר שטרית: אז גם הן נמצאות בפרוטוקול.

אברהם מיכאלי: – – – הונח על השולחן.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, זה הונח על השולחן לפני מספר רב של שעות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר הפנים, חבר הכנסת שטרית.

מאיר שטרית: תודה רבה, אדוני.

מאיר שטרית: התגברות הפעילות של הכיתות והמיסיון נגד החוק

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, הנושא האחרון בסדר-היום הוא הצעתו של חבר הכנסת יעקב כהן.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאומרים במקורותינו, כל עכבה לטובה, ולכן אתה גם תקבל תשובת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים התקבל אישור על כך שבשם הממשלה ישיב לך השר שלום שמחון.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא התגברות הפעילות של הכיתות והמיסיון נגד החוק, הצעה לסדר-היום שמספרה 5688.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, רבים מאזרחי ישראל החיים במדינתנו, מדינה שחרתה על דגלה חופש דת ולאום, סובלים קשות מתופעה איומה, שהולכת ומתרחבת, והיא שכנוע להמרת דת בצורות שונות ומשונות ואף מתוחכמות.

יעקב כהן: חברי הכנסת, האומה הישראלית לדורותיה עברה ניסיונות רבים וקשים של הדחה להמרת דת, אם בתקופת האנוסים בספרד ומסע הצלב, כאשר הנוצרים ביקשו להמיר את דתם ורבבות יהודים מסרו את נפשם ועלו על מוקד האש דווקא להישאר באמונתם.

יעקב כהן: וכאן, לצערנו, בארץ הקודש, מתבצעת המרת דת בצורה חמורה ביותר, כשהכול נעשה תחת מסווה ואזרחים תמימים נלכדים ברשת, בלי להעלות על דעתם שהם במורד תלול להמיר את דתם רחמנא ליצלן.

יעקב כהן: וכך הם מרדימים את הערנות של הגורמים השונים.

יעקב כהן: בשיטתם, הם נטפלים לשכבות החלשות המחפשות סיוע, והם מפעילים ארגונים חברתיים – בתי-תמחוי, מועדונים, טיולים ואופי קהילתי שנותן גב לאזרחים מהשכבות החלשות, שרק מחפשים קרש הצלה כספי או אחר.

יעקב כהן: כיתות שונות פועלות מטעם המיסיון תחת מסווה של שמות שונים – עדי השם, יהודים משיחיים ועוד ועוד – והן נמצאות בלמעלה מ-120 מרכזים מיסיונריים ברחבי הארץ.

יעקב כהן: מאות שיעורים ניתנים בבתים פרטיים.

יעקב כהן: 20 עיתונים מיסיונריים מחולקים ברחבי הארץ, עשרות אתרי אינטרנט מופעלים על-ידם, ואפילו לבתי-תרבות ולבתי-ספר ממלכתיים מחדירים ילדים ממשפחות מיסיונריות כדי להשפיע על חבריהם ללימודים, ילדים תמימים, ודרכם הם מושכים אחריהם את כל המשפחה.

יעקב כהן: תופעות דומות מתרחשות בבתי-החולים, באוניברסיטאות, במרכזי הקניונים ועוד.

יעקב כהן: סכומי עתק מוזרמים לפעילים ממרכזים בחוץ-לארץ כדי לפעול להמיר דתם של כמה שיותר יהודים.

יעקב כהן: בסופו של יום, יהודים אלה גם מתחתנים עם גויים, ממירים את דתם, וההתבוללות מגיעה לשיאה.

יעקב כהן: אין רשות שתטפל בנושא ולמיסיון ניתנת יד חופשית.

יעקב כהן: מי העז, מי פילל שכאן במדינת ישראל, אחרי כל שנות הסבל שעברה האומה בגולה וההשמדה, יסתובבו המיסיונרים בחופשיות, כאשר מדיניותם המוצהרת היא להפוך את האומה היהודית לנוצרית, ובהשחתתם הם רוצים להביא להשמדה רוחנית של חלק מהאומה ותחת מסווה של יהודים משיחיים, שבית-המשפט פסק שהם גויים לכל דבר.

יעקב כהן: כואב יותר שהרושם הוא שהמשטרה מתעלמת ממעשיהם הפסולים והנבזיים, ולא רק שלא עוצרת אותם, היא אף מתנכלת לארגונים – אלה שפועלים לעצור את פעולתם של ארגוני המיסיונרים.

יעקב כהן: בעבר, יהודי שהשתמד – היה רעש בכל העיר, וכאן מדובר באלפים.

יעקב כהן: סכומי עתק מוזרמים אליהם ממרכזים בחוץ-לארץ כדי לפעול להמיר דתם של יהודים, כמה שיותר.

יעקב כהן: המרת הדת נעשית לא רק דרך הכיתות המיסיונריות, גם כיתות שונות כמו כת הסיינטולוגיה והכת של ברג נכנסות לבתי-הספר, לבתי-הסוהר ועוד, ובדרך אחורית ועוקפת מחדירים תכנים פסולים, המושכים אחריהם את אלו שנחשפים לתכנים הללו.

יעקב כהן: למרבה התדהמה, חלקם פועלים באישור משרד החינוך, אף שהתכנים שלהם אסורים על-פי חוזר מנכ"ל.

יעקב כהן: גם אלו שאינם מאושרים על-ידי משרד החינוך פועלים בחופשיות בבתי-הספר ואין שום אכיפה ומעקב אחריהם.

יעקב כהן: עקב חדירה למשרד החינוך מצטרפים אנשים וילדים לכת ונקלעים לשעבוד נפשי וכספי בלתי רצוני.

יעקב כהן: פסיכולוגים גילו שבטכניקות שונות שבהן עובדות הכיתות יש אלמנטים של היפנוזה, האסורים מכול וכול.

יעקב כהן: בנוסף, פעילי הכת משכנעים את המצטרפים לשעבד לשם כך את כל כספם על-ידי לימוד בקורסים או תמיכה במוסדות, ומדובר בעשרות אלפי דולרים.

יעקב כהן: משרד החינוך לא נוקף אצבע, וכל אחד עושה ככל העולה על רוחו.

יעקב כהן: בשעה שמשרד החינוך העמיד, לאחר פעילות מאומצת של אנשי הציבור, ממונה מטעמו שילמד את התכנים הנלמדים בבתי-הספר, קיבלה הממונה איומים על חייה מכל ראשי הכיתות ועזבה את תפקידה מייד.

יעקב כהן: הנתונים המחמירים מציגים את חדירת הכיתות לבתי-הספר.

יעקב כהן: לכן דרושה התערבות דחופה של משרד החינוך.

יעקב כהן: עליו לערוך בדק-בית בכל הנעשה, לבדוק את התכנים, לבער את התופעה המסוכנת.

יעקב כהן: למעשה, חייבים לחוקק חוק נגד הטפה ושכנוע להמרת דת ובכל צורה שהיא.

יעקב כהן: אני רוצה לומר, המרת דת, אני מתכוון אף מדת לדת – לא רק מיהודים לנוצרים אלא אף מנוצרים ליהודים.

יעקב כהן: הנושא של המרת דת הוא נושא פסול מעיקרו, ובמיוחד כשהדברים נעשים בעורמה ובדרכים לא שקופות.

יעקב כהן: חברי כנסת נכבדים, עדיין זכור לכולנו הסיפור הידוע של חנה ושבעת בניה.

יעקב כהן: כאשר נציגי הקיסר ניסו לשכנע את שבעת הבנים להשתחוות לפסל ולהמיר את דתם, כל אחד מהבנים דחה את תביעת המלכות והם הוצאו להורג באיומים קשים לעיני אמם.

יעקב כהן: כשהגיעו פקידי הקיסר לבן הצעיר, הקטן מכולם, הטילו פקידי הקיסר טבעת לארץ וביקשו ממנו רק להרימה ועל-ידי כך ייקרא שהשתחווה לפסל.

יעקב כהן: אולם הילד מיאן ועמד בגבורה במבחן והוא הוצא להורג.

יעקב כהן: אז האם נישקה את בניה ההרוגים וקפצה מן הגג ומתה.

יעקב כהן: אם הבנים שמחה.

יעקב כהן: הבה נפעל גם אנו לגדוע את התופעה האיומה של המרת דת בארצנו על-ידי חקיקת חוק האוסר הטפה והמרה מדת לדת ועל-ידי פיקוח – איסור כניסתם של המיסיון וכיתות למיניהן לבתי-הספר ולמקומות הציבוריים.

יעקב כהן: וכן נפסיק את ההתנכלויות של המשטרה לארגון "יד לאחים", שפועל ומוחה על פעולות המיסיון הפסולות.

יעקב כהן: יש לזכור כי בנפשנו הדבר.

יעקב כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב כהן.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, כאמור, בשם הממשלה, השר שלום שמחון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת יעקב כהן, מענה על ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת יעקב כהן בנושא התגברות הפעילות של הכיתות והמיסיון נגד החוק.

שלום שמחון: התשובה היא בשם שר המשפטים, כמובן.

שלום שמחון: אין בידי פרקליטות המדינה מידע התומך בכך שחלה התגברות של הפעילות המיסיונרית בישראל.

שלום שמחון: בהקשר זה, ככלל, ובהתאם לקבוע בהנחיות, החלטה בדבר פתיחה בחקירה בגין עבירות הפוגעות ברגשי דת ומסורת תתקבל אך לאחר שיובא העניין לידיעתו ולאישורו של פרקליט המדינה או מי שהוסמך לכך על-ידו – כיום, המשנה לפרקליט המדינה (תפקידים מיוחדים).

שלום שמחון: חוק העונשין אינו כולל איסורים על פעילות שמטרתה מיסיונרית, כהגדרתך בהצעה שהעלית פה.

שלום שמחון: באופן עקרוני, האיסורים המתייחסים למגבלות על חופש הביטוי – וחופש הביטוי של תנועות שמטרתן להביא להמרת דת בכלל זה – הם איסורים מצומצמים ביותר, בהיותו של חופש הביטוי ערך יסוד בדמוקרטיה הישראלית.

שלום שמחון: האיסורים הקיימים בחוק העונשין והנוגעים להמרת דת מתייחסים למצבי קיצון, שבהם ברור שיש הטיה של שיקול הדעת של מי שבקשת ההמרה מופנית אליו, בין בעקבות הבטחת תמורה כספית עבור ההמרה ובין בשל כך שהיא מופנית לקטין.

שלום שמחון: לבד מנסיבות אלה אין איסור פלילי על הפעולה המתוארת על-ידך.

שלום שמחון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מה השר מציע?

שלום שמחון: להסיר מסדר-היום, להסתפק בתשובה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב כהן, אתה מסתפק בתשובה השר?

יעקב כהן: לא.

יולי יואל אדלשטיין: לא מסתפק.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה אחרת לחבר הכנסת מיכאלי – בבקשה, אדוני.

אברהם מיכאלי: אני מציע ועדה, כי יש הצעה דומה בוועדת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: לא הבנתי, הצעתך היא להעביר את הנושא לוועדה?

אברהם מיכאלי: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון בוועדה, נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – להסתפק בדברי השר.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 5, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא יידון – כעיקרון, הנושא שייך לוועדת חוקה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שנעביר לוועדת הכנסת וועדת הכנסת תחליט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, ביום שני, י"ח בתמוז התשס"ח, 21 ביולי 2008.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב, זאת תהיה ישיבה מיוחדת לכבוד ראש ממשלת בריטניה והיא תיפתח ב-11:45.

יולי יואל אדלשטיין: בשעה 16:00 תתקיים ישיבת כנסת מן המניין.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זאת נעולה.