ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושישים-ושתיים של הכנסת השבע-עשרה, 2008-07-22 00:00

אמנון כהן: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, י"ט בתמוז התשס"ח, 22 ביולי 2008.

אמנון כהן: ראשון הנושאים – הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לוח תיקונים להצעת חוק אוויר נקי, התשס”ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ולוח תיקונים להסתייגויות לאותה הצעה.

איל ינון: החלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, בדבר חלוקת הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (דרכי ענישה) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008.

איל ינון: עוד אודיעכם, כי חבר הכנסת גלעד ארדן ביקש, בהתאם לסעיף 142 לתקנון הכנסת, לחזור בו מהצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (ביטול הקמתו של בית-סוהר בניהול פרטי), התשס”ח–2008.

איל ינון: תודה.

אמנון כהן: תודה למזכיר הכנסת.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לסעיף הראשון בסדר-היום, שהוא נאומים בני דקה.

אמנון כהן: מי שמבקש לדבר ילחץ על השעונים, ואנחנו, כמובן, נוכל לתת לכם לדבר.

אמנון כהן: ראשון הדוברים – חבר הכנסת , ואחריו – חבר הכנסת עבאס זכור.

אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לפני כמה שבועות שיגרתי מכתב דחוף לסגן שר הביטחון מתן וילנאי, ובו כתבתי כהאי לישנא: יש לזרז השלמת מיגון בתי-הספר וכל מוסדות החינוך האחרים בטווח ה"קסאמים" והמרגמות ולסיים את כל העבודות בשדרות וביישובי עוטף-עזה עד פתיחת שנת הלימודים הבאה.

בינתיים קיבלנו הודעות מרגיעות, והיו אפילו הודעות רשמיות אופטימיות, שהעבודות תבוצענה בקצב מהיר ותושלמנה עד תחילת שנת הלימודים.

עמיתי חברי הכנסת, אני קיבלתי דיווחים מהימנים מהשטח שקצב העבודה הוא אטי ויש פיגור רב בלוח הזמנים של בניית המיגון.

מכיוון שבעוד שישה שבועות תיפתח, בעזרת השם, שנת הלימודים – אני שמח על כך שבדיוק שרת החינוך יושבת כאן במליאה וגם היא יכולה לשמוע את הנאום בן-דקה שלי, בוודאי היא תוכל להתייחס לזה – אני קורא לכל משרדי הממשלה האחראים לנושא, ובראשם למשרד החינוך, להשלים את מיגון בתי-הספר ומוסדות החינוך מהר לפני פתיחת שנת הלימודים.

למען השם, השלימו את העבודות.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יעקב כהן.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כמה ימים נכנסתי למסגד אל-אקצא להתפלל את תפילת הבוקר, בשעה 04:30.

עבאס זכור: כשראו אותי, הרבה מתפללים הגיעו אלי להתלונן על התנהגות המשטרה בכניסה למסגד.

עבאס זכור: יש כמה שערים שנפתחים בתפילת הבוקר.

עבאס זכור: מקשים מאוד.

עבאס זכור: מגיעים מהכפרים, רוב המתפללים שמגיעים או כולם הם אזרחים ותושבים עם תעודת זהות כחולה.

עבאס זכור: מקשים עליהם מאוד להיכנס למסגד אל-אקצא.

עבאס זכור: לוקחים להם תעודות זהות.

עבאס זכור: גם ביום, כשנכנסים עם קייטנות, מאפשרים לילדים להיכנס בלי מדריכים.

עבאס זכור: זה לא מאפשר למדריכים בקייטנות לשמור על הילדים שבאו אתם למסגד אל-אקצא.

עבאס זכור: אני מבקש לבדוק לעומק מי אחראי על השוטרים בכניסה למסגד ומי נותן את ההוראות להקשות על המתפללים בכניסה למסגד אל-אקצא.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן, ואחריו – חבר הכנסת סעיד נפאע.

קולט אביטל: מה קרה?

קולט אביטל: למה אנחנו בסוף?

אמנון כהן: זה לפי הסדר.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בתדהמה עצומה שמענו את המגמות החדשות והפסולות של האוצר לקראת התקציב בשנת 2009, הקוראות מלחמה ותיגר על ילדי ישראל.

יעקב כהן: יש מגמה לבטל את החוק שהתקבל בשנה האחרונה ולקצר את תקופת חופשת הלידה מ-14 ל-12 שבועות.

יעקב כהן: חוק זה, אשר נדרש לכל יולדת כדי לתת לה פרק זמן ומרווח לטיפול ברך הנולד, חוק המצוי בכל מדינות העולם המערבי – כאן מתכוונים, בשרירות לב, למחוק חוק יעיל זה.

יעקב כהן: מגמה פסולה וחמורה נוספת היא לבטל את מענק הלידה מהילד השני – מענק שהיה נהוג שנים רבות וכבר קוצץ בשנים האחרונות בצורה דרסטית, מ-1,400 שקלים ל-400 שקלים.

יעקב כהן: זה סכום שבו קשה לקנות אפילו ציוד ראשוני ומינימלי לתינוק, וגם אותו מתכוונים לבטל לגמרי?

יעקב כהן: אין שום היגיון במגמות אלה, מלבד הרושם כי ממשלת ישראל קוראת תיגר ויוצאת נגד תינוקות ישראל וילדי ישראל, כפי שמצאנו במצרים.

יעקב כהן: חוקים אלה הם קריאת מלחמה על דור העתיד שלנו.

יעקב כהן: כל זאת מלבד הקיצוצים בקצבאות הילדים.

יעקב כהן: לאורך כל הדרך מתברר כי זו מדיניות מצרים, שבה ניתנו הגזירות של "פן ירבה".

יעקב כהן: הלוא ילדים הם ברכה לאומה.

יעקב כהן: ילדים הם עלייה ברוכה, הטובה ביותר.

יעקב כהן: אני קורא – הם יאמרו: פן ירבה, ואנו אומרים: כן ירבה – ממשלה זו, אשר היא ככלי יוצר עלייך לא יצלח, יוצאת למלחמה נגד בניה.

יעקב כהן: אני פונה לכל חברי הכנסת מכל הסיעות להדוף עד חורמה את הכוונות הזדוניות, שהן כתם כבד לאומה, ולבטל מגמות אלו.

אמנון כהן: חבר הכנסת כהן, רק להבא, זה דקה, לא ארבע דקות.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נפאע, ואחריו – חבר הכנסת הלפרט.

סעיד נפאע: כבודו, חברי הכנסת, אנחנו למעשה היינו עדים, לא רק בתקופה האחרונה אלא תמיד, למתקפות שמתנהלות על-ידי חבורות עבריינים כנגד צעירים ערבים, ולא רק כנגד צעירים אלא גם כנגד משפחות.

סעיד נפאע: את זה גם שמענו, כולנו, אני מניח, בשבוע שעבר.

סעיד נפאע: אבל רק הקציר של הימים האחרונים – סטודנט אחד בשם חאזם ג'ובראן מכפר ראמה, שירד להביא את אחותו מכרמיאל, נתקל בחבורת עבריינים, שהרביצו לו אנושות.

סעיד נפאע: זה בדיוק מה שקרה גם עם הסטודנט כאיד בשארה במעונות הסטודנטים, רק מפני שדיברו ערבית – כולנו, כאמור, שמענו; התגלגל שלשום לאורך כל היום הסיפור של אותן שתי משפחות מבית-ג'ן.

סעיד נפאע: השאלה שבאמת מזדקרת וכואבת: האם לא יקום מישהו שישים קץ כבר למעשים שכאלה?

סעיד נפאע: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת שמואל הלפרט, ואחריו – חברת הכנסת קולט אביטל.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר האוצר השתלח אתמול בפעם המי-יודע-כמה בחוק הלפרט, שהוא גרם, כביכול, לכל הצרות במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: בין היתר הוא אמר, שכתוצאה מחוק הלפרט ירד בצורה דרמטית מספר העובדים.

שמואל הלפרט: אחרי ביטולו האכזרי של החוק היתה, כביכול, עלייה דרמטית בין המצטרפים לשוק העבודה.

שמואל הלפרט: הזמנתי, לכן, נתונים מהשנתון הסטטיסטי של הלמ"ס על מספר העובדים ב-12 השנים האחרונות.

שמואל הלפרט: אני מחזיק את הנתונים ביד וכל אחד יכול לראות אותם.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אלה הנתונים המדויקים, הם מראים עלייה במספר העובדים כל שנה וכי לא היתה כל ירידה במספר העובדים כתוצאה מחוק הלפרט, אלא להיפך.

שמואל הלפרט: היתה עלייה במספר העובדים כל שנה.

שמואל הלפרט: ולעצם העניין, לפני חוק הלפרט 420,000 ילדים חיו מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: בעקבות החוק אמר הביטוח הלאומי שמספר הילדים העניים הרעבים ירד ל-220,000 בלבד, כלומר ירידה של 200,000 במספר הילדים מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: בעקבות הקיצוץ האכזרי של ממשלות שרון, נתניהו, אולמרט ובר-און, הגענו ל-860,000 ילדים עניים ורעבים.

שמואל הלפרט: העלייה בשנים האחרונות במספר העובדים, ששר האוצר כל כך מתפאר בה, היא כתוצאה מגירוש 80,000 עובדים זרים והצורך למלא את מקומם.

שמואל הלפרט: חשוב מאוד שאנחנו נדייק בעובדות.

שמואל הלפרט: גם שר אוצר צריך לדייק בעובדות.

אמנון כהן: כל אחד, נכון.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברת הכנסת קולט אביטל, ואחריה – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, תודה.

קולט אביטל: אתמול היה פה ביקור של ראש ממשלת בריטניה, שהיה מוצלח לכל הדעות, אלא שהוא נגמר באקורד צורם כשהתברר לנו שבמקהלת הכנסת, שהופיעה כאן, הופיעו רק גברים.

קולט אביטל: אנחנו ניסינו לברר מה קרה כאן, ואנחנו רוצות, חלק מאתנו לפחות, כאן בבית הזה, להביע מחאה.

קולט אביטל: אנחנו כנסת ישראל, אנחנו לא בית-כנסת.

קולט אביטל: אנחנו מוסד שמייצג את כל העם.

קולט אביטל: הנשים הן 51% מהעם הזה, ואנחנו מייצגות פה את העם.

קולט אביטל: לכן אני חושבת שאין מקום בכנסת ישראל שלא לאפשר למקהלת הכנסת כולה להופיע, אם כך היא חפצה.

קולט אביטל: אני חוזרת, הכנסת היא מוסד לא הלכתי, היא מוסד אזרחי.

קולט אביטל: אני רוצה להביע בזה את מחאתי ואת מחאת יתר חברות המקהלה.

קולט אביטל: אני מניחה שגם נשים אחרות תצטרפנה.

קולט אביטל: בסך הכול רוב הנשים שטלפנו היום הביעו שאט-נפש.

קולט אביטל: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

שמואל הלפרט: אני רוצה לברך על אתמול, ואני מקווה שזה יהווה תקדים.

אמנון כהן: חבר הכנסת הלפרט, כבר דיברת.

אמנון כהן: תודה.

שמואל הלפרט: על הנושא הזה לא דיברתי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת הלפרט על דבריו של שר האוצר אתמול, שדיבר על משפחות של ילד וכלב, ילד וחצי וכלב – דבר שהוא בעצם מקומם, שמדברים על חצאי ילדים כאילו הם נתון סטטיסטי, אבל כנראה זה לא מקרה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: היום התפרסם שמגמת האוצר לקראת חוק ההסדרים הבא היא להפסיק את מענק הלידה מהילד השני ומעלה, זאת אומרת לתת רק לילד הראשון, ולצמצם את חופשת הלידה לנשים ל-12 שבועות.

מוחמד ברכה: זו בעצם קריאת מלחמה על זכויות סוציאליות בסיסיות, וזה ההמשך של קיצוץ קצבאות הילדים בצורה דרסטית ובצורה מאוד פוגעת.

מוחמד ברכה: לכן אני לא מציע לכנסת, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נתנגד להצעות האוצר האלה, אלא אני מציע שראשי הסיעות, כבר היום, יודיעו על מערכה פרלמנטרית כדי לבטל לחלוטין את חוק ההסדרים ואת כל גזירותיו.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת חיים אמסלם.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהמשך לדבריה של חברת הכנסת קולט אביטל, שלחתי הבוקר מכתב למנכ"ל הכנסת מר אבי בלשניקוב, ובו מחאה חריפה על מה שקרה פה עם מקהלת הכנסת.

אבשלום וילן: אני דורש ממנו לקיים דיון דחוף בנשיאות, עוד בטרם יתפזר הבית, על השערורייה.

אבשלום וילן: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שלנשים בישראל, בניגוד לכמה מדינות אחרות באזור, יש זכות בחירה לכנסת ונשים בכנסת הן חברות מלאות ושוות זכויות וכל יום הן מדברות פה במליאה וקולן נשמע – כקולן, בלי שום אינטרפרטציה אחרת.

אבשלום וילן: אם יש מקהלת הכנסת ששרים בה גברים ונשים והיא מופיעה – זאת חוצפה, שערורייה, גסות רוח.

אבשלום וילן: זה פרלמנט של מדינת ישראל החופשית, זה איננו הפרלמנט האירני.

אבשלום וילן: מה שקרה פה אתמול הוא בושה וחרפה.

אבשלום וילן: 60 שנות מדינה והלכנו אחורה 500–600 שנה, לעבר ימי הביניים.

אבשלום וילן: אני מוחה, כגבר, על מה שקרה פה.

אבשלום וילן: אני גם נדהמתי מהנימוקים האינפנטיליים של מנכ"ל הכנסת.

אבשלום וילן: אני מקווה מאוד שהנשיאות תקיים את הדיון, תתנצל בפני חברות הכנסת והנשים ששרות במקהלה וההחלקה הזאת תהיה חד-פעמית.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: אני חושב, בכלל, שאין צורך במקהלה.

אמנון כהן: חברי הכנסת לבדם יכולים לשיר את "התקווה" ונגמור את הסיפור.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אמסלם, ואחריו – חברת הכנסת נאדיה חילו.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, תודה.

חיים אמסלם: היום בצהריים – שוב פיגוע דריסה, דומה מאוד למה שהיה לנו כאן לפני שבועיים.

חיים אמסלם: בדיון שהתקיים לפני כעשרה ימים כאן בכנסת, בוועדת הפנים של הכנסת, הובאו דוברים מלומדים, אנשי צבא, שטענו לכאן ולכאן בשאלה אם הריסת בתים היא גורם מרתיע.

חיים אמסלם: אני חושב, זאת דעתי, הבעתי אותה – אני חושב שיש חוט מקשר וישיר בין מה שלא נעשה לפני שבועיים למה שקרה היום.

חיים אמסלם: אם לא יהיה גורם הרתעה שירתיע את המפגעים הבאים בכך שהם ייפגעו על-ידי פגיעה בבני-משפחותיהם, אני חושש, חלילה, שאנחנו עומדים בפני גל.

חיים אמסלם: אנחנו בימי בין המצרים, ונתפלל שהקדוש-ברוך-הוא יבטל את הגזירות הקשות האלה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת נאדיה חילו, ולאחריה – חבר הכנסת שכיב שנאן.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, שוב היה אתמול מקרה קשה ומצער של תקיפת עובדת סוציאלית בקריית-גת, שהלכה לבקר משפחה, וכל מטרתה היתה לנסות לטפל באותה משפחה ובאותם ילדים.

נאדיה חילו: לצערי, זו חציית קו אדום.

נאדיה חילו: הנושא של תקיפת אנשי מקצוע בכלל ושל עובדים סוציאליים בפרט מצביע על אלימות גוברת, ובהחלט, זועק לשמים שצריך לתת הגנה לאותם עובדים שכל עניינם לעזור לאותן משפחות.

נאדיה חילו: אני קוראת מפה לשר הרווחה והשירותים החברתיים לשחרר את התקציבים שהוקצו להגנה על ביטחונם של העובדים ולחזק את ידם של איגוד העובדים הסוציאליים ושל הציבור הנפלא הזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת שכיב שנאן, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לשתף אתכם בבעיית מצוקת הדיור הכבדה שקיימת בכל היישובים הדרוזיים במדינת ישראל, ולהגיד לכם שמכיוון שלא אושרו תוכניות מיתאר ולא חולקו מגרשים לחיילים משוחררים ביישובים הדרוזיים, בכל היישובים יש מצוקה קשה מאוד של בנייה.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה לקרוא לשר הפנים ולמינהל התכנון במשרד הפנים שיאיצו את אישור תוכניות המיתאר המונחות על שולחנן זה מספר רב של שנים, ובכך להביא לפתרון הבעיה והמצוקה הקשה הזאת.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אלדד, ולאחריו – חבר הכנסת אליהו גבאי.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה.

אריה אלדד: אתמול פתחתי את העיתון וראיתי שמרוחים על שמונה עמודים תמלילי חקירתו של ראש הממשלה על-ידי משטרת ישראל.

אריה אלדד: אני לא חשוד כמי שנמנה עם חסידיו של ראש הממשלה, אבל לא ידעתי על מי לכעוס יותר: על ראש ממשלה שמנצל לרעה את מעמדו, ובתרגילי סחבת של עורך-דין מנסה להקציב למשטרה זמן לחקור אותו ולא לנכות מזמן החקירה שיחות טלפון, והוא יושב ורושם כל שאלה ושאלה שהוא נשאל כדי לסחוב זמן, ובסופו של דבר החקירה לא יכולה למצות את עצמה – ודאי שבעניין הזה הוא או חוקריו נכשלו במבחן בוזגלו כיוון שלא העניקו לכל נחקר בישראל את אותן זכויות יתר שהעניקו לו – או לכעוס על אלה שהדליפו את פרוטוקול החקירה הזה ובכך מנהלים משפט בתקשורת.

אריה אלדד: הערה אחרונה, אדוני.

אריה אלדד: אנחנו מציינים בימים אלה שלוש שנים לגירוש מגוש-קטיף.

אריה אלדד: אלפי מתיישבים בלי בית קבע נכון ליום זה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אליהו גבאי, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מכירים את הפסוק: "אל תגידו בגת, אל תספרו בחוצות אשקלון, פן תשמחנה בנות פלשתים, פן תעלזנה בנות הערלים".

אליהו גבאי: כאשר מדינת ישראל משחררת רוצח מתועב, היא צריכה לדעת שרוצחים כאלה צריכים לסיים את חייהם בבית-הכלא ולא יצאו אלא בארונות.

אליהו גבאי: בזמן האחרון אנחנו שומעים שוב שרוצים לבשר לנו על כל מיני מחבלים מתועבים, רוצחי ילדים, נשים וטף, שישוחררו באיזו עסקה.

אליהו גבאי: אני רוצה לומר שבכל שחרור של מחבלים עם דם על הידיים, אנחנו נפקיר את אזרחי מדינת ישראל לפיגועים הבאים ונגרום לאינתיפאדה נוספת, כפי שהיה כאשר שחררו מחבלים בעסקת ג'יבריל.

אליהו גבאי: לכן, עלינו להיזהר מכל עסקה שישחררו בה רוצחים מתועבים, כי זה יהיה קטליזטור לאינתיפאדה נוספת ולרצח של אזרחים חפים מפשע.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לגבי הפיגוע שהיה היום – ואני מגנה אותו ומאחל החלמה לפצועים – מייד יצאו בכותרות שערבי-ישראלי עשה את זה, כאשר המציאות היא שמדובר בפלסטיני מהשטחים שנכבשו ב-67'; זה לא משנה את התוצאה אבל זה משנה את המעמד ואת ההגדרה.

טלב אלסאנע: יש כאלה שלא רוצים לראות את מבצע הפיגוע אלא רוצים להכליל, להסית ולהכתים את הציבור הערבי, ולא מפספסים הזדמנות כואבת כזאת כדי לפתוח במחול שדים נגד הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: מה שקשור לעניין ירושלים המזרחית – הם אינם חלק מהערבים בתוך מדינת ישראל, אזרחי מדינת ישראל, ולכן צריך לדייק בהגדרה הזאת.

טלב אלסאנע: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אמנון כהן: אחרונת הדוברים – חברת הכנסת אורית נוקד.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בבדיקה של משרד הבריאות לגבי איכות המים ביישובים בארץ התברר שיש שיפור באיכות המים ברוב היישובים בארץ חוץ מבשמונה יישובים, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: ברור שכל שמונת היישובים הם יישובים ערביים, למשל כפר-קאסם, ג'ת, באקה וזרזיר.

אחמד טיבי: נמצאו שם במים שאריות של עופרת, אבץ וחיידקי קולי, דבר שבהחלט פוגע בבריאות.

אחמד טיבי: זה מלמד על תשתיות לקויות ועל מערכת פיקוח בריאותית לקויה, וזה דורש מהממשלה, ממשרד הבריאות ומהמשרדים השונים להתייחס יותר כדי להציל את התושבים מהמפגע הבריאותי הזה.

אמנון כהן: תודה רבה, חברת הכנסת אורית נוקד.

אמנון כהן: לא ראיתי את בקשתו של חבר הכנסת שרוני, והוא יהיה אחרון הדוברים.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום משתחררים החיילים שהתגייסו עם גלעד שליט.

אורית נוקד: אני קוראת מכאן לממשלת ישראל לקבל כמה שיותר מהר החלטה שתחיש את השחרור של גלעד שליט.

אורית נוקד: אני מודעת לזה שהנושא צריך להיות באיפול, בחשאיות ולא בתקשורת, אבל כל יום חייבים לחשוב על גלעד, על ההורים, שכל אחד ואחת מאתנו יראו את עצמם כאילו זה היה בננו.

אורית נוקד: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת שרוני – אחרון הדוברים.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, גברתי שרת החינוך, חברי הכנסת, כבר עברו 30 יום מאז המליצה השופטת בדימוס, גברת דורנר, בעניין ניצולי השואה.

משה שרוני: היא אמרה שהממשלה חייבת לבצע בתוך 20 יום, עברו 30 יום, ואין קול ואין עונה.

משה שרוני: השאלה המרכזית שאני שואל היא: בשביל מה ממנים ועדות ומעמידים לרשות הוועדה שופטת מבריקה כמו גברת דורנר?

משה שרוני: מה קורה לנו?

משה שרוני: אם לממשלת ישראל ולראש הממשלה אין זמן, אז נחליף אותם, כי הגיע הזמן.

משה שרוני: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת שרוני.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשעת שאלות לשרת החינוך.

אמנון כהן: אני מזמין את שרת החינוך שתעלה לכאן.

אמנון כהן: לפני כן – הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 54), התשס"ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

איל ינון: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשעת שאלות לשרת החינוך.

אמנון כהן: ראשון השואלים – – –

יולי תמיר: אדוני, נדמה לי שהנורמה בשעת שאלות – לפחות כפי שהסבירו לנו, לא אכפת לי שזה יהיה אחרת – שקודם יש פרק זמן של חצי שעה או 20 דקות שבו אני אמורה לדבר ואחר כך יש שאלות.

יולי תמיר: כך הוסבר לנו.

אמנון כהן: לא הבינו נכון.

אמנון כהן: יש שאלות שנמסרו לכם מראש ויש שאלות ספונטניות של אנשים שנמצאים כאן ויירשמו.

יולי תמיר: זה לא מה שהוסבר לנו.

יולי תמיר: נראה שבגלל שהנוהג חדש יש אי-בהירות.

אמנון כהן: זה נוהג חדש, ואת מהשרים הראשונים שמתחילים את הנושא החשוב הזה.

אמנון כהן: אנחנו עושים פיילוט, ואם צריך לתקן משהו במהלך הזה אנחנו נתקן ולא תהיה בעיה.

אמנון כהן: כפי שציין המזכיר, חברי הכנסת שלא הגישו שאלה לשרה יכולים לשאול במסגרת שאלה נוספת.

אמנון כהן: מי שירצה לשאול לאחר דברי השרה – אנחנו נאפשר.

אמנון כהן: אם יגיעו רבים אנחנו נקיים שוב הצבעה.

שלי יחימוביץ': מה עם אלה שרשומים מראש?

אמנון כהן: אין בעיה עם אלה שרשומים מראש, הם הראשונים.

אמנון כהן: ראשון השואלים הוא חבר הכנסת יוסי ביילין.

אמנון כהן: בבקשה, כבודו ישאל בקצרה, כי השאלות כבר נמצאות אצל השרה.

אמנון כהן: תשאל בקצרה, כדי שהציבור וחברי הכנסת יבינו.

אמנון כהן: כל השאלות מונחות גם על שולחן הכנסת.

זאב אלקין: מה הסדר?

אמנון כהן: יש עשרה חברי הכנסת שהגישו שאלות: חברי הכנסת ביילין, נפאע, זחאלקה, אלדד, יחימוביץ, אמסלם, חילו, הלפרט, אלקין וברכה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ביילין, בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, חוק לימוד חובה חל על כל ילד ששוהה בישראל, ללא קשר למעמדו במרשם האוכלוסין במשרד הפנים.

יוסי ביילין: הוראה זו חלה גם על ילדי עובדים זרים, מבקשי מקלט ופליטים, ללא קשר למעמד הפורמלי של הוריהם.

יוסי ביילין: בהוראות קבע, חוזר מנכ"ל משרד החינוך מ-1 ביוני 2000, נקבע שמשרד החינוך, הרשויות המקומיות ומנהלי בתי-הספר יעניקו לתלמידים אלה את מלוא חינוכם על-פי צורכיהם, לדוגמה שירותים פסיכולוגיים, מסגרות המשך, ביקור סדיר, חינוך חובה חינם לבני שלוש-ארבע ויום חינוך ארוך במקומות שחוקים אלה חלים בהם.

יוסי ביילין: 1.

יוסי ביילין: האם משרד החינוך מודע לעובדה שהינו מפר את חוק לימוד חובה בכך שהוא לא מעניק חינוך על-פי חוק לילדי מבקשי המקלט הכלואים במתקני הכליאה "סהרונים" ומיכ"ל?

יוסי ביילין: 2.

יוסי ביילין: מתי מתכוון משרד החינוך להתחיל לאכוף את חוק לימוד חובה על הילדים הכלואים בכל אחד ממתקני הכליאה?

יוסי ביילין: 3.

יוסי ביילין: באיזה אופן מתכוון המשרד לאכוף את החוק, ומדוע לא שולבו הילדים במערכת החינוך הכללית ברמת-הנגב ובחדרה?

יוסי ביילין: תודה.

יולי תמיר: תודה.

יולי תמיר: בין הפליטים שהגיעו למדינת ישראל מאז יוני 2007 היו כ-250 ילדים בגיל חינוך חובה.

יולי תמיר: החוק מחייב את משרד החינוך שכל ילד שגר בישראל שלושה חודשים רצופים, והוא בגיל חינוך חובה כמובן – חייב ללמוד במוסד חינוך רשמי, ומעמדו בעניין רישום האוכלוסין לא רלוונטי לשם כך.

יולי תמיר: לפיכך נערך המשרד לתת מענה חינוכי הולם לילדי הפליטים השוהים בארץ תוך התייחסות לתנאים המיוחדים ולצרכים הייחודיים של קבוצה זו, בשל אי-ידיעת השפה או מיומנויות לימודיות בסיסיות וכן אי-קביעות מבחינת מקום המגורים בארץ.

יולי תמיר: נערך מיפוי של התלמידים והתאמתם למסגרות על-פי רצף חינוכי.

יולי תמיר: נקלטו מורים מתאימים.

יולי תמיר: דרך אגב, רוב המורים באים מהמגזר הערבי, כי מסתבר שהשפה הכי קרובה שהם יכולים לדבר בה היא ערבית.

יולי תמיר: מתברר שחלק גדול מהפליטים שהו פרק זמן מסוים במצרים לפני שהגיעו לכאן.

יולי תמיר: לכן, כשבדקנו את הידע של התלמידים, הסתבר לנו שהדבר הקרוב ביותר לשפת האם שלהם – אין לנו מורים בשפות האם שלהם – הוא השפה הערבית.

יולי תמיר: לשם כך גייסנו מורים שמלווים את הילדים.

יולי תמיר: גם שפ"י – השירות הפסיכולוגי הייעוצי – הכין תוכנית מיוחדת לעבודה עם הילדים, מטיפול בבעיות נפשיות – יש לא מעט ילדים בודדים בארץ, אנחנו לא יודעים אם הם יתומים או שהם רק הגיעו לכאן לבד, אבל הם נמצאים פה לבד – ועד בדיקת רמת הידע שלהם.

יולי תמיר: פליטי דארפור שנמצאים במקומות השונים השתלבו במסגרות שמתאימות להם, רובן הגדול מסגרות ייחודיות.

יולי תמיר: באילת נפתחה מסגרת ייחודית של גנים, אשר נותנת מענה לילדים שנמצאים באילת ובחבל-אילות.

יולי תמיר: דרך אגב, אני אומר בכנות שאתמול היה אצלי ראש עיריית אילת ואמר לי שהגדר נפרצה לחלוטין והוא מקבל מספרים – שעדיין אנחנו לא מדווחים עליהם – גדולים.

יולי תמיר: אנחנו נעשה סקר חדש לגבי אילת, כי כנראה המצב שם משתנה מיום ליום.

יולי תמיר: פתחנו באילות שתי כיתות שבהן נמצאים ילדים שמקבלים שירותי חינוך.

יולי תמיר: אלה כיתות לא שגרתיות אלא רב-גיליות, משום שאין לנו מספיק ילדים לכיתה והילדים לא ברמת שפה וידע שמאפשרים להם להשתלב בכיתה רגילה, להוציא מקרים ייחודיים, למשל מחוז דרום בבתי-ספר של הערבה.

יולי תמיר: נדמה לי שיש שם שלושה-ארבעה ילדים שנמצאים כבר יותר משנה בארץ והם כבר משתלבים במסגרת רגילה.

יולי תמיר: במחנה קציעות הוקמה מסגרת חינוכית והיום לומדים בה 65 ילדים בגיל חינוך חובה.

יולי תמיר: הילדים לומדים מדי יום, מיום ראשון עד יום חמישי, מהשעה 08:00 עד השעה 13:00, באופן שמקביל למערכת החינוך הרשמית.

יולי תמיר: ההנחה היתה שראוי להשאיר את הילדים האלה ליד ההורים.

יולי תמיר: כיוון שההורים שוהים במתקן בקציעות, הילדים נמצאים אתם.

יולי תמיר: המשרד שילב במסגרת הזאת גם גורמים חינוכיים נוספים.

יולי תמיר: אני רוצה לציין שתנועות הנוער התגייסו בכל כוחן ועוצמתן להשתלב בפעולה עם ילדי הפליטים.

יולי תמיר: מי שלא ראה מדריך ב"נוער העובד" עושה א"ש לילה לילדי הפליטים בקיבוץ אילות לא ראה אינטגרציה מהי.

רן כהן: בעיקר "הנוער העובד".

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: אני מוכרחה לומר ש"מחנות העולים" בנערן הקימו מחנה שאנחנו מפנים אליו הרבה מאוד ילדים שנקלטים אחר כך בכפרי-הנוער, כדי שיהיה מחנה שבו יש שלב העברה ומיון.

יולי תמיר: כשאנחנו מכניסים ילד כזה לפנימייה, אנחנו רוצים לדעת מה מצבו.

יולי תמיר: הם צריכים לעבור בדיקות בריאות, אין לנו שום רקורד בריאותי עליהם.

יולי תמיר: שותפים לזה גם "הנוער העובד" וגם "הצופים".

יולי תמיר: כמו תמיד, אני מצדיעה להם.

יולי תמיר: אם היה לי זמן לדבר כמו שרציתי, הייתי אומרת שהדבר הכי טוב שאני פוגשת מדי יום זה החבר'ה הצעירים הללו, שבאים בתחושה מאוד מאוד משמעותית של שליחות חינוכית.

יולי תמיר: אנחנו עובדים עם קבוצות הגיל השונות.

יולי תמיר: לבני העשרה, בעיקר בני-הנעורים שנמצאים ללא הורים, אנחנו נותנים מענה בפנימיות.

יולי תמיר: שילבנו יותר מ-25 ילדים בפנימיות.

יולי תמיר: יש ילדים ב"כדורי", ב"עיינות", ואנחנו מנסים לתת מענה עד כמה שאפשר לילדים שפשוט נמצאים ברחוב.

יולי תמיר: אני חושבת שבכל ההיבטים הללו משרד החינוך עושה מאמץ אמיתי לתת מענה לילדי הפליטים.

יולי תמיר: אם תרצה, חבר הכנסת ביילין, יש פה כל הדיווחים המדויקים – כמה ילדים וכו'.

יולי תמיר: הבעיה העיקרית שלנו היא הניידות.

יולי תמיר: אנחנו מקבלים דיווח שילדים שוהים במקום מסוים פרק זמן של כמה חודשים.

יולי תמיר: הם לא נרשמים, חלקם הגדול נכנסו לארץ ללא רשיון.

יולי תמיר: מכיוון שהם לא באים להירשם, אנחנו עושים, באמצעות העיריות – צריך לציין את עיריית תל-אביב לשבח, כי הם יוצאים לשטח ומדווחים לנו על הילדים.

יולי תמיר: לא כל העיריות פועלות באותה מידה של אפקטיביות.

יולי תמיר: יש עיריות שיותר או פחות משתפות פעולה.

יולי תמיר: אבל, בכל מקרה כאשר אנו מקבלים דיווח על ילד, אם הוא בגיל כזה שהוא יכול להיכנס למסגרת קיימת, אנו מנסים לשבץ אותו, אחרי שבדקנו את מצבו הבריאותי.

יולי תמיר: אם הוא לבד והוא מתאים להיקלט במסגרת פנימייתית, אנחנו בודקים את האפשרות הזו.

יולי תמיר: אנחנו נעזרים בהרבה מאוד גורמים שנותנים לנו סיוע.

יולי תמיר: אני מאוד מקווה שאנחנו ניתן את המענה המלא.

יולי תמיר: אגב, פנינו לראשי עיריות בבקשה להמשיך ולדווח לנו.

יולי תמיר: אנחנו לא מדווחים הלאה.

יולי תמיר: אני מציעה לך לראות את העבודה הנפלאה שעשינו השנה ב"ביאליק-רוגוזין" בזכות המנהלת המדהימה שלהם, קארן טל.

יולי תמיר: הילדים באים לשם, והם יודעים שאנו לא מדווחים עליהם הלאה, אף-על-פי שזאת עמדה בעייתית.

יולי תמיר: אנחנו לא רוצים ליצור מצב שבו כבר דיווחנו על ילד שפונה אלינו ועל הוריו, ואז הוא מתחמק מאתנו כי אנחנו סוג של דיווח לשלטון.

יולי תמיר: הם מקבלים מאתנו, עד כמה שאפשר בתנאים המאוד לא שגרתיים הללו, מענה ראוי.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: השואל השני מטעם חברי הכנסת הוא חבר הכנסת סעיד נפאע.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, בכתבה שהתפרסמה בעיתון "הארץ" בתאריך 31 במאי 2005, בנוגע להישגי תלמידי התיכון, התברר כי שיעור התלמידים היהודים הזכאים לתעודות בגרות איכותיות, המאפשרות להם להתקבל לאוניברסיטאות, הינו 59%, בעוד שאצל הערבים הממוצע עמד על 38%.

סעיד נפאע: כאשר פילחו את הערבים למגזרים התברר כי אצל הדרוזים שיעור הזכאים עמד על 26% בלבד.

סעיד נפאע: מאז ועד היום התמונה לא השתנתה בהרבה.

סעיד נפאע: איך מסבירה כבוד השרה את התוצאות האלה, ומה עשה או מתכוון משרדה לעשות כדי להביא לשינוי?

סעיד נפאע: האם השרה סוברת כי הסיבות לכך הן בתוכניות הלימודים הנהוגות בבתי-הספר, או שיש הסבר אחר?

סעיד נפאע: אני אוסיף כי אני לא יכול לייחס זאת לבעיות גנטיות.

יולי תמיר: תודה על השאלה.

יולי תמיר: זאת שאלה באמת מאוד חשובה.

יולי תמיר: חבר הכנסת נפאע, אני עוסקת בעניין הזה, וחלק מחברי הכנסת שמייצגים את המגזר הערבי יודעים היטב שאנו עוסקים בעניין הזה של שיפור ההישגים במגזר הערבי, בצורה מתמדת, עם הרבה מאוד קשיים.

יולי תמיר: אגב, משאלה ששאל אותי חבר הכנסת טיבי, ואני אציג אותה באחת הוועדות שהוא זימן, הסתבר לי שדווקא המגזר הדרוזי מקבל תקציב פר-ילד יותר גדול מכל מגזר אחר.

יולי תמיר: יש לזה כל מיני סיבות היסטוריות.

יולי תמיר: זאת לא בעיה של תקציב.

יולי תמיר: הבעיה שלנו היא כפולה.

יולי תמיר: דרך אגב, לפני שאני אגיד משהו על הבעיה ועל הפתרון, אני רוצה שתדע שהשנה אנחנו הקמנו צוות שעבד עם ועד ראשי הרשויות, שכיסה את תחומי העניין המיוחדים שיש לנו לגבי ההישגים במגזרים – בעיות של ליקויי למידה, בעיות של בינוי.

יולי תמיר: עשינו סקירה יסודית, עם ועד ראשי רשויות, והצגנו תוכנית, ואנחנו גם מיישמים אותה – ותיכף אני אדבר עליה – כדי לתת מענה על בעיית ההישגים.

יולי תמיר: הבעיה המרכזית של כולנו בנושא של העדר הישגים במגזר הערבי קשורה להקניית השפה הערבית.

יולי תמיר: בכל המבדקים שלנו אנחנו מוצאים, לצערנו, שיש פער אדיר בין קוראי העברית לקוראי הערבית.

יולי תמיר: אם במבחן הבין-לאומי תלמידי ישראל דוברי העברית נמצאים במקום התשיעי-העשירי בעולם, הערבים נמצאים במקום 40, אבל הם נמצאים במקום הראשון מבין קוראי הערבית בעולם.

יולי תמיר: כלומר, אנחנו יותר טובים ממצרים ומירדן וגם מקטאר ומעומאן ומאבו-דאבי, שמשקיעות סכומי כסף מאוד גדולים בהוראה.

יולי תמיר: אגב, בשיתוף פעולה עם העולם הערבי, בניסיון לפתור את הבעיה לעומק, אנחנו מנסים לעסוק בבעיה הזאת שנקראת דיגלוסיה – ואתה מכיר את השפה הערבית טוב ממני – שקשורה לפער בין השפה הכתובה לשפה המדוברת.

יולי תמיר: אנחנו עוסקים בזה הרבה מאוד, ואנחנו יודעים שפער הקריאה ופער האוריינות נגררים על פני שנים.

יולי תמיר: למשל, כאשר בדקנו כישלונות של תלמידים ערבים בבגרות, מצאנו שהם נכשלים בשאלות של הבנת הנקרא: תאמר לי כמה חביות יש.

יולי תמיר: הבעיה היא הקריאה וההבנה, ולאו דווקא השאלה עצמה.

יולי תמיר: אנחנו נותנים על זה את הדעת, ועושים עבודה מאוד משמעותית כדי לקדם את הנושא.

יולי תמיר: אנחנו יצאנו השנה, עם אוניברסיטת חיפה ופרופסור צביה ברזניץ, למהלך שיאפשר לנו לאבחן ליקויי למידה במגזר הערבי.

יולי תמיר: גם זו בעיה מאוד חמורה.

יולי תמיר: אנחנו לא יודעים להבחין בין בעיה שגרתית לבעיה של לקות למידה.

יולי תמיר: אנחנו נמצאים היום במצב מאוד-מאוד אירוני, שברמת-אביב במגזר היהודי יש לי 23% לקויי למידה, ואילו בכפרים הערביים יש לי 3% לקויי למידה.

יולי תמיר: אצל היהודים זה נובע מאבחון יתר, ואצל הערבים זה נובע מהעדר כלי אבחון.

יולי תמיר: אנחנו הכנו כלי אבחון, ואנחנו מתחילים לעבוד אתו, כדי שקודם כול נמפה ונדע.

מוחמד ברכה: לא רק שאין כלי, אין מסגרת.

יולי תמיר: אין כלי, אז אני לא יכולה לשלוח אף אחד לשום מסגרת.

יולי תמיר: אין לי כלי אבחון.

יולי תמיר: בפעם הראשונה בנינו כלי אבחון, ואחרי שיהיה הכלי הזה נוכל להשתמש בו וגם לשלוח למסגרות.

יולי תמיר: כרגע אין לנו אבחונים בכלל.

יולי תמיר: במסגרת העבודה בוועדות השונות קיבלנו שלוש החלטות: קודם כול, 50% מתקציבי החומש הולכים עכשיו רק ללימוד שפה בכיתות הצעירות, במטרה להכשיר תלמידים לשלוט בשפה.

יולי תמיר: אנחנו יוצאים בפרויקט ארצי להטמעת השפה הערבית עם תוכנית חדשה, שאנחנו מקווים שהיא תהיה יותר אפקטיבית.

יולי תמיר: אנחנו בחרנו 20 בתי-ספר שבהם ההישגים היו נמוכים במיוחד, ואנחנו נותנים להם מנהל מלווה וגורם פדגוגי מלווה, שיעזור להם לעמוד ביעדים שהצבנו להם.

יולי תמיר: אנחנו מסייעים לכל בתי-הספר ברכישת ספרים, כדי שתהיינה אפשרויות קריאה.

יולי תמיר: אני מקווה שבמהלך השנה הקרובה אנחנו נראה שינוי ברמה של המוכנות של התלמיד לרכישת מיומנויות למידה, ובאמת נצליח לשנות את המצב.

יולי תמיר: אין לי שום ספק שזה אחד היעדים המרכזיים של מדינת ישראל.

יולי תמיר: הפער בין האוכלוסיות הוא לרעתנו, ואנחנו מאוד רוצים לצמצם אותו.

אמנון כהן: כבוד השרה, כפי שאת יודעת, לא נספיק לענות לכולם.

אמנון כהן: אנחנו צריכים להיכנס לזמן, דקה לשואל ושתי דקות למשיבה.

אמנון כהן: ככה נשתדל.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, זה לא הנוהג שסוכם.

אמנון כהן: זה כתוב בתקנון שסיכמנו.

יולי תמיר: אני חשבתי שזו ההזדמנות לענות יותר לעומק, וגם הכנו תשובות מאוד מפורטות.

אמנון כהן: אין לי בעיה, אבל עשר דקות זה יותר מדי.

אמנון כהן: יש שואלים נוספים שנרשמו, ושעה לא תספיק.

אמנון כהן: לכן, אני מציע לצמצם עד כמה שאפשר.

אמנון כהן: השואל הבא הוא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

סעיד נפאע: אני במקומו.

אמנון כהן: נברך את התלמידים שנמצאים כאן ביציע, מבית-ספר "נועם נצרים" ממושב יבול.

אמנון כהן: ברוכים הבאים לכנסת ישראל, כאן הוא ביתכם, תבואו לבקר.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת נפאע.

יולי תמיר: הם גם סיפרו לי, שעוד מעט הם עוברים לחולות חלוצה, ויהיה להם בית-ספר חדש שם.

אמנון כהן: שיהיה להם בהצלחה.

אמנון כהן: שיהיה להם בהצלחה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: תשתדל לעמוד בזמנים.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, גברתי השרה, באוגוסט 2004 פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה סקר מקיף, שנערך על-פי בקשת משרד החינוך, על תשומות לתלמיד.

סעיד נפאע: הסקר חשף פערים גדולים בין תלמידים יהודים לערבים.

סעיד נפאע: ברצוני לשאול: מתי מתכוון משרד החינוך לערוך סקר דומה, כדי לעמוד על המצב היום?

סעיד נפאע: האם בידי משרד החינוך נתונים המבשרים על שינוי המצב מאז ועד היום?

סעיד נפאע: לפני שנתיים הבטיחה כבוד השרה רפורמה מקיפה בקבלה לאוניברסיטאות.

סעיד נפאע: האם גובשו תוכניות בהקשר זה?

סעיד נפאע: מתי מתכוון משרדה ליישמן?

אמנון כהן: עשית את זה מצוין.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

יולי תמיר: לגבי השאלה הראשונה, אין לנו סקר חדש, כי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עושה את הסקרים שלה.

יולי תמיר: אין לנו יכולת להזמין את סקרי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יולי תמיר: הם עושים את סקריהם לפי סדרי העדיפויות שלהם.

יולי תמיר: כאשר יהיה סקר חדש, אנחנו כמובן נלמד ממנו.

יולי תמיר: בהמשך השאלה ששאל אותי חבר הכנסת אחמד טיבי, כפי שציינתי קודם, אנחנו עושים עכשיו בדיקה פנים-משרדית מאוד גדולה על שאלת התשומות, ואני אמסור את זה כדוח לחבר הכנסת טיבי, אבל ודאי שזה יוצג בפני כל חברי הכנסת.

יולי תמיר: אגב, חבר הכנסת כחלון, כאשר אתם הייתם בממשלה והיה לכם שר אוצר, התשומות היו בקרקעית ההשקעה בחינוך במדינת ישראל לדורותיו.

משה כחלון: את הרי נכשלת, וכל מה שאת מחפשת זה אשמים, פעם – – – פעם לימור לבנת – – –

יולי תמיר: מר כחלון היקר, כיוון שמספרים – מה לעשות – הם דבר אובייקטיבי, וכיוון שהקיצוץ בחינוך שאתם עשיתם גם הוא דבר אובייקטיבי, אז בבקשה, צניעות טובה לאנשים שפגעו במערכת.

משה כחלון: – – – פעם חרא ופעם זבל – – –

אמנון כהן: תן לה להשיב, לא רוצים פוליטיקה עכשיו.

יולי תמיר: חבר הכנסת כחלון, אין כמו קנאה – – –

משה כחלון: אני לא אמרתי כלום, אני טוען שפעם הערבים היו למטה והיהודים למעלה.

משה כחלון: היום גם הערבים למטה וגם היהודים למטה במערכת החינוך.

משה כחלון: הגברת טוענת שלא – זכותה.

יולי תמיר: חבל שהנתונים לא מעניינים אותך, אבל יש אנשים שעובדות – אסור להן לבלבל אותם.

מוחמד ברכה: – – – אף אחד לא יכול לקחת את הזכויות מכם – – –

משה כחלון: אין שום בעיה, היא דואגת לו ל"נכבה" והוא דואג לה ליחסי ציבור, זה בסדר, אני מבין את השותפות.

יולי תמיר: יש לי שותפות עם חבר הכנסת ברכה ואני גאה בכך.

יולי תמיר: הוא אזרח מדינת ישראל ואני שמחה לעבוד אתו, כמו עם כל שאר האזרחים.

יולי תמיר: לגבי שאלת הקבלה לאוניברסיטאות – שאלת הקבלה לאוניברסיטאות נמצאת בסמכותם של המוסדות להשכלה גבוהה, ויש חוסר נכונות לשנות את השיטה הקיימת למרות אין ספור בקשות ופניות בעניין הזה.

יולי תמיר: אי לכך, עשינו השנה מהלך שאני מקווה שיניב תוצאות ראויות.

יולי תמיר: אנחנו מאתרים השנה כמה מאות תלמידים שיש להם פוטנציאל קבלה לאוניברסיטה ואנחנו מכינים אותם לפסיכומטרי בבתי-הספר, כי הפסיכומטרי הוא נקודת החולשה.

יולי תמיר: עשינו את זה בשנה שעברה בניסוי בכמה בתי-ספר, וזאת היתה הצלחה מאוד גדולה.

יולי תמיר: הם קיבלו את ההכנה, הם הצליחו בפסיכומטרי ורובם הגדול השתלבו בחוגים שהם ביקשו להשתלב בהם.

יולי תמיר: בשנה הבאה יהיו עוד 500 תלמידים בתהליך הזה של ההכנה.

יולי תמיר: אם באמת ניווכח שהדבר הזה משנה באופן משמעותי – השאלה היא הלוא, כמו שאתה יודע, לא קבלה לאוניברסיטה, אלא לאילו חוגים מתקבלים.

יולי תמיר: אם נראה שזה משנה באופן משמעותי – – –

חנא סוייד: גם וגם.

יולי תמיר: גם וגם, אבל כמו שאני רואה את פרופיל הקבלה לאוניברסיטאות, וראיתי אותו בשלוש השנים האחרונות – יש ייצוג למגזר הערבי.

יולי תמיר: הבעיה העיקרית היא בחוגים יותר יוקרתיים, ואנחנו מנסים על-ידי ההכנה לפסיכומטרי בבית-הספר – אנחנו יודעים שלתלמידים האלה אין כסף לעשות את ההכנה לבד.

יולי תמיר: חלקם הגדול לא יצאו מהכפר כדי לעשות קורס פסיכומטרי.

יולי תמיר: אנחנו מביאים את ההכנה לפסיכומטרי אליהם הביתה, ואם זה יעזור – הפרויקט הזה ילך ויתרחב.

יולי תמיר: אני מקווה שבדרך עקיפה אומנם, לא בדרך ישירה, נאפשר ליותר סטודנטים ערבים להתקבל לאוניברסיטאות ולמכללות, וגם לתחומים היותר יוקרתיים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: השואל הבא, חבר הכנסת אריה אלדד – בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: תודה, גברתי השרה.

אריה אלדד: האם במזרח-ירושלים ממשיכים ללמד על-פי תוכנית הלימודים הירדנית-הפלסטינית?

אריה אלדד: האם אין בתוכנית הלימודים מרכיבים של שנאה ושלילת קיומה של ישראל כמדינה יהודית?

אריה אלדד: מה בדעת המשרד לעשות כדי להיאבק בתופעת ההעתקות והטיית תוצאות מבחני הבגרות במגזר הערבי?

יולי תמיר: ראשית, מאז ומעולם – האמת שלא מאז ומעולם, היו שנתיים אחרי 67' שהחילו על מזרח-ירושלים תוכנית לימודים ישראלית, אבל מאז זה שונה, במזרח-ירושלים לומדים התלמידים על-פי תוכנית הלימודים הירדנית.

יולי תמיר: אנחנו בהחלט עוברים על התוכנית הזאת, בודקים את התכנים וגם מוציאים או לא מאפשרים ללמד תכנים שנראים לנו תכנים לא ראויים ללמידה.

יולי תמיר: צריך להביא בחשבון שהתלמידים האלה ברובם הגדול ממשיכים את לימודיהם הגבוהים במסגרת הירדנית או במסגרת הפלסטינית, ולכן הם מקבלים בסופו של דבר את מערך הלימודים שסוכם במזרח-ירושלים וכך הם לומדים גם היום.

יולי תמיר: לגבי תופעת ההעתקות, קודם כול, תופעת ההעתקות היא לא תופעה רק של המגזר הערבי, היא תופעה שאנחנו מוטרדים ממנה, ויש לנו בעיות של פסילת בחינות במספר לא קטן של מקומות.

יולי תמיר: בוודאי קראת בעיתונים ביום-יומיים האחרונים וראית שהיום, מעבר לזה שהגברנו מאוד את מספר הבודקים – אלה שנמצאים ועוקבים אחר הבחינות – אנחנו מנסים למצוא דרך לתת לתלמידים אפשרות לערער על פסילת הבחינה, כיוון שנוצר מצב שיש לא מעט תלמידים שאחרי שנפסלה הבחינה שלהם הם חשים שנעשה להם עוול, ואז יש דין ודברים מתמשך בינם לבין הגורמים החינוכיים, והם מבקשים לתת להם הזדמנות שנייה.

יולי תמיר: אנחנו בודקים היום את האפשרות, וזה דבר חדש שהכנסנו – לתת כלי או מנגנון ערעור, ומנגנון הערעור הזה ייכנס לפעולה ויאפשר לתלמידים, אני מקווה, לפנות אלינו, וכך לא יימצא תלמיד שנפסלה בחינתו שלא כדין, כפי שקורה לעתים.

אריה אלדד: מובן שלא ענית לי על השאלה.

יולי תמיר: מה השאלה?

אריה אלדד: האם בכוונתך להיאבק בתופעת ההעתקה, שרווחת יותר במגזר הערבי?

יולי תמיר: חבר הכנסת אלדד, אגיד לך את זה שוב.

יולי תמיר: קודם כול, אני לא נאבקת בתופעה במגזר, אני נאבקת בתופעה.

יולי תמיר: שמתי לב לטון המתסיס שאתה רוצה להכניס לעניין הזה.

יולי תמיר: אני לא נאבקת בתופעה במגזר.

יולי תמיר: יש בעיה של העתקות, והיא נבחנה בכל המגזרים.

יולי תמיר: הסברתי לך שכדי להיאבק בתופעה הזאת גם הגברנו את מספר – – –

אריה אלדד: אבל זה קיים יותר במגזר הערבי.

אמנון כהן: זה לא דו-שיח.

אמנון כהן: שאלת – היא עונה.

יולי תמיר: – – – הגברנו את מספר המשגיחים, ומספר המשגיחים, ככל שהוא גדל, מובן שהוא מצמצם את אפשרות ההעתקה.

יולי תמיר: שנית, יש תהליך של פסילת בחינות אם וכאשר יש חשד להעתקה.

יולי תמיר: ומכיוון שדווקא נקטנו יד מאוד קשה, מאוד מאוד קשה בשנים האחרונות, התעוררה הטענה שאנחנו נוקטים יד קשה מדי וכי יש פסילות קולקטיביות של בחינות, של קבוצות שלמות, של כיתות שלמות.

יולי תמיר: לכן הם מבקשים דרך ערעור, ולכן אמרתי לך: הגברנו את הפיקוח, הגברנו את האכיפה וגם נתנו אפשרות ערעור כדי שלא תיווצר תופעה של אי-צדק לתלמיד כזה או אחר.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ – בבקשה, גברתי.

שלי יחימוביץ': גברתי שרת החינוך, ברצוני לשאול: מדוע עדיין מצומצמת למינימום הפעילות של האולפנים ללימוד עברית על-פי הוראת משרד החינוך?

שלי יחימוביץ': האם מתכוון משרד החינוך לפרק את האגף לחינוך מבוגרים?

שלי יחימוביץ': אם כן, מה בכוונתך גברתי השרה לעשות עם האולפנים?

שלי יחימוביץ': מה יעלה בגורלם?

שלי יחימוביץ': אם לא – בכמה תוקצב האגף לשנת 2009?

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

יולי תמיר: חברת הכנסת יחימוביץ, את שאלת שאלות שהיו בדף ושאלות שלא היו בדף.

שלי יחימוביץ': כל מה ששאלתי היה בדף.

יולי תמיר: אם תרצי אראה לך מה קיבלתי ממך, מה שלי נמסר מהכנסת.

יולי תמיר: אענה על מה שנמסר לי, ואם לא – אתן לך את המידע האחר.

שלי יחימוביץ': מה ששאלתי הוא בדיוק מה שנמסר לך – – –

יולי תמיר: יכול להיות, מה שהועבר אלי הוא משהו אחר, אבל אשמח לענות.

יולי תמיר: בשאלת האולפנים, כפי שהסברתי גם בעת ששאלת את השאלה הזאת בפעם הקודמת, אנחנו הכרזנו על מדיניות של צמצום מספר האולפנים בתיאום עם כל הגורמים שעוסקים בהוראת העברית – גם בתיאום עם משרד הקליטה וגם בתיאום עם הסוכנות היהודית, כפי שנסגרים מרכזי קליטה.

יולי תמיר: בעת האחרונה, למיטב ידיעתי, נסגרו שניים או שלושה, וגם מספר האולפנים צומצם על-פי ההגדרות שהגדרנו.

זאב אלקין: – – –

יולי תמיר: מנכ"לית המשרד שלי ישבה עם מנכ"ל משרד הקליטה והם דנו בעניין האולפנים.

יולי תמיר: הגדרנו בדיוק את היעדים שלנו בנושא האולפנים.

יולי תמיר: אמרנו שכל עולה חדש יקבל את שעות הלימוד המתחייבות על-פי חוק לעולה חדש.

יולי תמיר: אגב, בתוך בתי-הספר – וזה לא שייך לאולפנים, כמובן; אתה יודע היטב, חבר הכנסת אלקין, ששינינו את הנוהג, כי ראינו שבגלל הפחתת מספר הילדים העולים, אם היינו מחכים לבניית כיתת אולפן בבית-ספר, לא היו לנו כיתות והילדים לא היו מקבלים את השעות.

יולי תמיר: אז בתוך בתי-הספר שינינו את שעות התמיכה לילדים עולים – תגברנו אותן מאוד.

יולי תמיר: לפעמים אנחנו נותנים לילד אחד או לשני ילדים מה שנתנו פעם לכיתה של 20 ילדים, מכורח המציאות.

יולי תמיר: אותו כורח המציאות שכפה עלינו, ובצדק, לתת תגבור בתוך בתי-הספר עקב הפחתת מספר העולים, הוביל גם לצמצום מספר האולפנים.

יולי תמיר: ההכרזה שלנו היתה ברורה וחד-משמעית, ולא שונתה.

יולי תמיר: כפי שגם אמרתי בפעם הקודמת, היינו בהידברות עם הסתדרות המורים, שהיא הגוף המייצג את המורים באולפנים.

יולי תמיר: הגענו להסכמה על פרישה מוקדמת מרצון של 125 מורות, וכרגע המצב הזה נשמר בתנאים הנוכחיים.

יולי תמיר: לגבי האגף לחינוך מבוגרים: אנחנו נמצאים בדיון עם המשרד לענייני גמלאים.

שלי יחימוביץ': מה הקשר?

יולי תמיר: הקשר הוא שהמשרד לענייני גמלאים פנה אלינו, וביקש – ויחד אתו, בהסכמה, משום הצמצום התקציבי ומשום הרווחה התקציבית – בואו נאמר את האמת – במשרד הגמלאים; כיוון שיש להם מקור תקציבי נדיב, אנחנו עובדים על מהלך שבו האגף לחינוך מבוגרים יהיה – – –

זאב אלקין: – – –

יולי תמיר: לא.

יולי תמיר: בלי האולפנים.

יולי תמיר: הפרדנו בין האולפנים לבין האגף לחינוך מבוגרים.

יולי תמיר: חילקנו את השאלה לשניים.

יולי תמיר: על שאלת האולפנים נתתי תשובה.

יולי תמיר: לגבי האגף לחינוך מבוגרים: אנחנו בדיאלוג עם המשרד לענייני גמלאים – להעביר לידיו את האגף, שהם יפעילו את האגף.

יולי תמיר: זה יאפשר לנו, כמובן בתיאום אתם, להמשיך חלק גדול מהפעילויות, שהיו נפגעות אם הן היו נשארות במשרד החינוך, עקב הקיצוץ התקציבי בכל תקציב הפעולות של המשרד.

אמנון כהן: תודה.

שלי יחימוביץ': – – –

אמנון כהן: אחר כך.

אמנון כהן: לא, זאת שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': לא, זאת לא עוד שאלה.

שלי יחימוביץ': יש כאן נוסח של שאלה.

שלי יחימוביץ': הנוסח הזה בדיוק נמצא בידיו של המזכיר.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה מה השתבש בדרך.

אמנון כהן: אנחנו נבדוק את זה.

שלי יחימוביץ': יכול להיות – – – ולא להעביר לה את השאלות הקשות.

שלי יחימוביץ': אבל – – – אם הנוהל הזה משתרש, כל השעה הזאת מתעקרת מתוכנה.

יולי תמיר: חברת הכנסת יחימוביץ, אמסור לך את הנייר שנמסר לי, ואשמח לתת לך את האינפורמציה האחרת.

יולי תמיר: פשוט זה מה שיש לי.

אמנון כהן: חברת הכנסת יחימוביץ, ההערה נכונה וחשובה.

אמנון כהן: צריך לבדוק אותה.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לבדוק מה קרה כאן, כמובן, כדי שלהבא התוכן המדויק שחבר הכנסת מבקש יגיע לשרה.

אמנון כהן: אבל אני מבקש, השאלה הנוספת שלך – השרה לא יכולה להשיב עליה כרגע.

אמנון כהן: היא תוכל לבדוק את הנושא ולשלוח את זה בכתב.

יולי תמיר: אין שום בעיה.

יולי תמיר: אני אשלח את זה בכתב בלא שום בעיה.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים.

אמנון כהן: השאלה הבאה, של חבר הכנסת חיים אמסלם – בבקשה.

חיים אמסלם: תודה, אדוני היושב-ראש.

חיים אמסלם: גברתי השרה, שאלה על חריגות השכר באוניברסיטאות.

חיים אמסלם: ב-7 ביולי 2008 התפרסמה בעיתון "דה-מרקר" כתבה, שבה פורסם דוח סודי – הוא כבר לא סודי, כי הוא כבר התפרסם.

חיים אמסלם: אפילו שר אוצרנו חגג עליו ושמח, כמוצא שלל רב.

חיים אמסלם: מדובר בדוח הוועדה לתכנון ולתקצוב האוניברסיטאות, שלפיו חריגות השכר באוניברסיטאות הן כ-464 מיליון ש"ח בשנה.

חיים אמסלם: לבד מזאת, 30% מהמרצים חורגים באופן קיצוני מחובות ההוראה שלהם: במקום שש שעות הוראה בשבוע, הם מלמדים בין אפס לשלוש שעות בלבד.

חיים אמסלם: חריגה זו היא בזבוז של 114 מיליון ש"ח נוספים בשנה.

חיים אמסלם: כספים אלה באים על חשבון מקומות אחרים, ששם הם דרושים.

חיים אמסלם: מדוע, כאשר מדובר בישיבות, שבהן מלמדים את התרבות היהודית האמיתית, דואגים לבדוק לאן כל שקל נעלם ומדקדקים דקדוקי עניות, ואילו כשמדובר באוניברסיטאות מאפשרים לחצי מיליארד ש"ח להיעלם בלא שנעשית הבדיקה הראויה?

חיים אמסלם: ברצוני לשאול: 1.

חיים אמסלם: האם נבדק עניין חריגות השכר?

חיים אמסלם: 2.

חיים אמסלם: איזה טיפול ניתן למניעת הישנות התופעה?

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, השרה.

יולי תמיר: תודה.

יולי תמיר: קודם כול, לא הבנתי איך עברת מ-140 מיליון שקלים לחצי מיליארד שקלים, אבל אענה על השאלה באופן כללי.

יולי תמיר: החישוב פשוט לא היה נהיר לי, אבל זה לא חשוב – אענה על שאלתך.

חיים אמסלם: 464 ועוד 114 זה – – –

יולי תמיר: אתה מדבר על שני הדברים יחד?

יולי תמיר: חבר הכנסת אמסלם, אין קשר בין הדברים.

יולי תמיר: לעניין חריגות השכר – אתה צודק.

יולי תמיר: אין לי שום כוונה להגן על המוסדות שחורגים בשכר.

יולי תמיר: אגב, הממונה על השכר מפעיל את מלוא סמכותו – זה לא בסמכותי – על מנת למנוע ולעצור חריגות שכר כלשהן בכל המגזר הציבורי, וגם באוניברסיטאות.

יולי תמיר: כך שבעניין הזה אין בינינו חילוקי דעות.

יולי תמיר: אני חושבת שהנושא באמת דורש תיקון.

יולי תמיר: דווקא בשעה הזאת של מצוקה כלכלית באוניברסיטאות, חריגות השכר הן דבר לא ראוי.

יולי תמיר: הבעתי את דעתי בנושא הזה, הממונה על השכר הביע את עמדתו, ונדמה לי שהסוגיה הזאת בהחלט ראויה לשינוי.

יולי תמיר: הסוגיה השנייה מבוססת על אי-הבנה.

יולי תמיר: חברי הסגל באוניברסיטאות מלמדים, אבל גם נושאים בתפקידים שונים.

יולי תמיר: הם נושאים בתפקידים שונים, כשבתמורה לתפקיד שהם ממלאים הם מלמדים פחות שעות.

יולי תמיר: כך, למשל, אם אדם הוא ראש חוג, ראש מגמה, רקטור או בעל תפקיד אחר, הוא מלמד פחות שעות כחלק מהגדרת התפקיד שלו.

יולי תמיר: זה לא דבר לא תקין; הגדרת התפקיד שלו אומרת שמהרגע שבו הוא התמנה לתפקיד מסוים, הוא מלמד פחות שעות.

יולי תמיר: לכן, כאשר עושים את הממוצע – ואתה יודע, חבר הכנסת אמסלם, שממוצע הוא דבר קצת מטעה לפעמים, כי אתה רואה את המכלול אבל לא את הפרטים – הוא יוצר תחושה לא נכונה, שכביכול יש חברי סגל שלא ממלאים שום תפקיד.

יולי תמיר: אבל למעשה הם ממלאים תפקיד; באותה שנה, מטעם כזה או אחר, הם שוחררו משעות הוראה.

יולי תמיר: אתן לך דוגמה, אולי הברורה ביותר: לכל חברי הסגל שהם נציגי האוניברסיטאות במל"ג, במועצה להשכלה גבוהה, התמורה לכך במונחים של אוניברסיטה היא פחות שעות הוראה.

יולי תמיר: אפשר לאהוב או לא לאהוב את המערכת הזאת, לומר שבמקום שעות צריך לתת תוספת שכר – אבל היא לא מין דבר אפל כזה; אותם 400 מיליון ש"ח הם לא דבר אפל שהולך לאיבוד ולא יודעים מה מתרחש בו.

יולי תמיר: זוהי החלטה מוגדרת – לתגמל על תפקידים באמצעות שעות.

יולי תמיר: אני רוצה לומר דבר נוסף, כיוון שהנושא הזה נמצא היום על סדר-יומנו הציבורי: אם אנחנו רוצים שיהיה סגל בכיר באוניברסיטאות במדינת ישראל, אי-אפשר לדרוש ללמד יותר ממה שמלמד סגל בכיר בעולם.

יולי תמיר: סגל בכיר בעולם מלמד פחות, בצורה משמעותית, מהסגל בישראל.

יולי תמיר: הוא מלמד בין ארבע לשש שעות.

יולי תמיר: במקומות יוקרתיים הוא מלמד גם שעתיים בשבוע.

יולי תמיר: כי צריך להבין מה עושה חבר סגל בכיר.

יולי תמיר: חבר סגל בכיר, רוב זמנו, עיקר מרצו ותמצית כשרונו אמורים ללכת למחקר.

יולי תמיר: וזהו ההבדל, אגב, שאותו אנחנו מחדדים בזכות דוח-שוחט, בין מכללות לאוניברסיטאות.

יולי תמיר: במכללות העיקר הוא ההוראה.

יולי תמיר: באוניברסיטאות העיקר הוא המחקר, ומחקר דורש זמן.

יולי תמיר: לכן החלוקה של הזמן של המרצה באוניברסיטה, של החוקר, אמורה להיות – בכל מקום בעולם – כך שרוב הזמן מוקדש למחקר, חלק קטן מהזמן – להוראה, וחלק מצומצם – לענייני מינהלה.

יולי תמיר: זאת הנורמה.

יולי תמיר: אני רוצה לומר לך משפט נוסף:

יולי תמיר: אם נגיע למצב שבו, מטעמים כלכליים, בצוק העתים, מסיבה כלשהי, יגדילו את מספר שעות ההוראה של המרצים הבכירים באוניברסיטאות, זה יהיה עוד יותר גרוע מלהקטין תקציבי מחקר.

יולי תמיר: האנשים האלה, שכל עניינם מחקר, פשוט לא יבואו לכאן, וזאת תהיה בכייה לדורות.

אמנון כהן: זאת בעיה.

אמנון כהן: חברת הכנסת נאדיה חילו – תורך הגיע, בבקשה.

אמנון כהן: תשאלי את שאלתך, והשרה תענה בחפץ לב.

נאדיה חילו: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש, אני פונה בשאלה, כיצד נערכת מערכת החינוך לטיפול בתופעת האלימות הפיזית והמינית בין כותלי בתי-הספר, אילו פרויקטים נעשים בנושא ומהו התקציב המוקצה לכך?

נאדיה חילו: אנחנו ממש לקראת פתיחת שנת הלימודים בספטמבר.

אמנון כהן: בבקשה, השרה.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: אני רוצה להפריד בין שני הנושאים: אלימות בכלל ואלימות מינית בפרט, כי שני הנושאים הללו הם נושאים קשורים אבל לא זהים.

יולי תמיר: ראשית, אכן מהשנה שעברה אנחנו בודקים ועושים תהליך של הערכה בכל בית-ספר במדינת ישראל, יסודי וחטיבת-ביניים, של מה שנקרא אקלים בית-ספרי.

יולי תמיר: כפי שאת יודעת היטב, חברת הכנסת חילו, זהו שם קוד להבנת דפוסים של התנהגות אלימה בבתי-ספר.

יולי תמיר: אנחנו יוצרים לנו מאגר מידע מאוד מפורט, שמאפשר לנו באופן עקבי – כלומר לא רק בשנה הזאת או בשנה הבאה אלא באופן מתמשך ועקבי – לדעת מה דרגת האלימות בבתי-הספר השונים.

יולי תמיר: אנחנו משתמשים במידע הזה על מנת להפעיל פעילויות מיוחדות למאבק באלימות בבתי-ספר שאנחנו מאתרים אותם כבתי-ספר "אדומים", שנמצאים ברף אלימות גבוה.

יולי תמיר: השנה, ב-800 בתי-ספר שנבחרו על-פי הכלים שהסברתי כרגע, יש תוכנית מיוחדת, שמטרתה העיקרית היא לשפר את איכות האווירה הבית-ספרית, את המאבק באלימות, תוך כדי עבודה מוגדרת ומוכוונת של הסגל הבית-ספרי לצורך הפחתת האלימות.

יולי תמיר: אנחנו עובדים בשותפות עם הפרויקט המאוד יפה של "עיר ללא אלימות".

יולי תמיר: היום 11 ערים נמצאות בפרויקט, ושם, במסגרת הזאת, אנחנו לא רק פועלים בנושא האלימות בבית-הספר אלא גם בכל המרחב העירוני, שם סוגיית האלימות אמורה להידון.

יולי תמיר: במקביל, עשינו עוד שני צעדים, ואני מקווה שהשילוב בין כל הדברים שנאמרו כאן יאפשר לנו לעשות תהליך מתמשך של הפחתת האלימות.

יולי תמיר: אנחנו מכניסים לכל בתי-הספר תוכנית שנקראת "כישורי חיים".

יולי תמיר: התוכנית הזאת, שהיום היא חלק מתוכנית הלימודים, היא בכל בתי-הספר היסודיים, ואני אגיע עוד מעט לדבר על החטיבות.

אמנון כהן: אין לך זמן, אנחנו צריכים לקצר.

אמנון כהן: לא נספיק.

יולי תמיר: אני אשמח להפסיק.

אמנון כהן: בקצרה.

יולי תמיר: הבנתי שהשעה הזאת נועדה לכך שאוכל לתת תשובות מפורטות.

אמנון כהן: כל הנושאים, אחד לאחד, חשובים.

אמנון כהן: אנחנו יכולים לדון בנושא אחד במשך שעה.

יולי תמיר: אני אשתדל לקצר.

אמנון כהן: עיקרי הדברים ושאר הדברים יכולים להיות בתכתובת.

יולי תמיר: חברת הכנסת חילו, בכל בתי-הספר תיכנס התוכנית "כישורי חיים", שנועדה לאפשר לילדים להתמודד עם בעיות של אלימות ולתת להם את הכלים האישיים לעשות מהלכים שמאפשרים להם לדעת איך לנהוג נכון כשהם נקלעים למצב של אלימות בבתי-הספר.

יולי תמיר: במקביל, במסגרת "אופק חדש" והשעה הפרטנית שמתווספת לבתי-הספר, אנחנו מכשירים את המורים.

יולי תמיר: חלק מהכשרת המורים הוא לעסוק בנושאי אלימות.

יולי תמיר: השילוב בין הכשרת המורים, מתן כלי עבודה לילדים ומלווים לבתי-ספר בעלי פרופיל בעייתי, יניב תוצאה טובה, כך אנחנו מקווים.

יולי תמיר: לגבי אלימות מינית, קודם כול צריך להודות שהשנה, בפעם הראשונה, חלה ירידה ברמת האלימות המינית בבתי-הספר, לשמחתי.

יולי תמיר: דרך אגב, לא נתתי לך תשובה מלאה על חטיבת-הביניים ועל החטיבה העליונה מפאת קוצר הזמן ומתוך כבוד ליושב-ראש קיצרתי.

יולי תמיר: אם תרצי, אני אומר לך בינינו.

יולי תמיר: בנושא אלימות מינית, בתוך התוכנית של "כישורי חיים" הכנסנו בפעם הראשונה למערכת דיון בשאלות של מיניות גם בגיל המאוד צעיר, לרבות זכותו של הילד להגיד "לא", זכותו של הילד על גופו, חובתו של הילד לדווח וחובתו של המורה לדווח על פעילות של פגיעה מינית.

יולי תמיר: אנחנו עושים שבוע שלם במערכת שמעלה את המודעות של המורים.

יולי תמיר: לצערנו, כפי שאת יודעת, רוב הפגיעות המיניות הן בבית, ואם אנחנו רוצים לדעת על זה אנחנו חייבים להגיע למצב שבו ילד יהיה מוכן לספר למורה על מה שקרה אצלו בבית או עם מישהו מאוד קרוב, וזה לא דבר פשוט.

יולי תמיר: אנחנו מכשירים את המורים לדבר עם הילדים וגם להעביר לדיווח, במידת הצורך, לגורמים השונים שעוסקים בכך.

יולי תמיר: אם תרצי את שאר המידע, אני אשמח לתת לך אותו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת הלפרט, תשאל את השאלות בקצרה.

אמנון כהן: בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כבוד שרת החינוך, 1.

שמואל הלפרט: שרת החינוך הודיעה שעל-פי החלטת הממשלה יוקצו 28% מ-8,000 הכיתות המיועדות להיבנות בתוכנית חומש למוסדות החינוך המוכר והפטור החרדי.

שמואל הלפרט: אולם, היועצת המשפטית של משרד החינוך הבהירה שמדובר בכלל החינוך המוכר, גם למוסדות שאינם חרדיים.

שמואל הלפרט: 2.

שמואל הלפרט: כדי לפתור את מצוקת המבנים במגזר הערבי הקימה שרת החינוך ארבע ועדות מעקב, שיבחנו את הצרכים המיוחדים ביישום בניית 40% מהכיתות בתוכנית חומש למגזר זה.

שמואל הלפרט: רצוני לשאול את שרת החינוך: 1.

שמואל הלפרט: האם אותם 28% שהובטחו למגזר החינוך הזה, הנמצא במצוקת מבנים חמורה וחסרות לו כ-6,000 כיתות לימוד, אכן יועדו לו כפי שהבטחת ליושב-ראש ועדת החינוך?

שמואל הלפרט: 2.

שמואל הלפרט: האם גם למגזר החרדי הוקמו ועדות מעקב, כמו למגזר הערבי?

שמואל הלפרט: אם לא – האם בכוונתך להקים ועדות כאלה?

שמואל הלפרט: תודה.

יולי תמיר: תודה על השאלה.

יולי תמיר: קודם כול, לגבי החלטת הממשלה – היא מחייבת בנייה של 28% מהכיתות במגזר החרדי, וכך גם קורה.

יולי תמיר: בנינו עד עכשיו 26.5% מהכיתות במגזר החרדי, ואנחנו נשלים את זה.

יולי תמיר: זאת תוצאה מכך שאנחנו עדיין במהלך תוכנית החומש.

יולי תמיר: לא סיימנו את כל המהלך ולכן לא כל שנה הנתח מדויק, אבל השנה נבנו 26.5% מהמבנים במגזר החרדי.

יולי תמיר: כפי שאתה יודע, חבר הכנסת הלפרט, אנחנו נמצאים בתיאום עם חלק מהרשויות במגמה לבנות בצורה מסודרת.

יולי תמיר: לגבי שאלת המעקב, שהיא שאלה מאוד חשובה, אני אשמח לקבל את עזרתך.

יולי תמיר: אם תאמר לי עכשיו – ואני אבקש רשות מיוחדת שייתנו לך לענות לי – אם יאמר לי המגזר החרדי שהוא מוכן להיכנס אתי למיפוי, כמו שנכנס אתי המגזר הערבי, אני אשמח.

יולי תמיר: במגזר הערבי נכנסנו וקיבלנו מידע מכל רשות על כל בית-ספר שקיים, על כל כיתה שכורה, על כל גן שקיים או חסר, בצורה מאוד מפורטת.

יולי תמיר: זה אפשר לנו לעשות הערכה מדויקת של הצרכים, ואכן גילינו שבמגזר הערבי חסרות יותר כיתות, בעיקר יותר כיתות גן, ממה ששיערנו קודם לכן.

יולי תמיר: מאוד הייתי רוצה לעשות סקר כזה במגזר החרדי, אבל זה אומר לפתוח את השערים – לא ברמה הפדגוגית, ואתה מכיר את עמדתי.

יולי תמיר: זה אומר שאני יכולה לבוא לעיריית ירושלים ופעם אחת לקבל רשימה מלאה של כל בתי-הספר וכל הת"תים, איפה הם נמצאים וכמה ילדים יש בהם.

יולי תמיר: אם תהיה לי רשימה כזאת, במקביל ובהלימה למספר הילדים הקיים, אני אשמח מאוד לעשות אתכם סקר דומה.

יולי תמיר: אני אומרת לך את האמת ואתה יודע, שלי, ונדמה לי שגם לך, אין תמונה כוללת על המגזר.

יולי תמיר: יש קטעים-קטעים, וכל אחד מכיר את הקטע שלו, אבל תמונה כוללת לא קיימת.

יולי תמיר: אם תעמדו בנכונות הזאת, אני אשמח מאוד שנעשה את זה ביחד.

אמנון כהן: הוא יתייעץ עם הרב וייתן לנו תשובה.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים לשאלות הבאות.

יולי תמיר: ככה פטרת אותו מלתת לי תשובה?

יולי תמיר: הוא יתייעץ עם הרב וייתן לי תשובה?

אמנון כהן: אני יודע שהוא צריך להתייעץ.

אמנון כהן: זאת לא שאלה שהוא יכול לענות עליה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אלקין, בבקשה.

יולי תמיר: גם לך, אדוני, יש עניין אמיתי בזה שפעם אחת יהיה לנו מיפוי אמיתי.

אמנון כהן: אין לכם מיפוי?

יולי תמיר: לא יכול להיות לנו.

יולי תמיר: לא ניכנס לשאלה שכולנו מכירים, למה אין לנו.

אמנון כהן: צריך לבחון את זה, ואני אעביר את זה הלאה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אני אשאל ארבע שאלות שהראשונה שבהן מתייחסת דווקא למצב שיש מיפוי: מה דעתה של שרת החינוך על הנתונים של הלמ"ס שפורסמו לאחרונה בוועדת החינוך של הכנסת, ולפיהם כ-80% מהמורים המלמדים מתמטיקה בבתי-ספר היסודיים וכ-50% מהמורים למתמטיקה בחטיבות-הביניים חסרים השכלה מתמטית כלשהי מעבר ללימודיהם בתיכון?

זאב אלקין: מה מתכוונת השרה לעשות בנדון?

זאב אלקין: שאלה שנייה: מה גורלו של התקציב לקליטת תלמידים עולים – אגף קל"ע – בשנת התקציב הנוכחית, והאם עדיין חסרים בו כ-25% בהשוואה לשנה שעברה, ואיך לדעת השרה החסר הזה יעזור לפתרון בעיות בוערות בקליטת תלמידים עולים?

זאב אלקין: שאלה שלישית – השרה כבר התייחסה, אבל לא להיבט הספציפי הזה: מה עתידם של האולפנים לעברית למבוגרים מחודש ספטמבר השנה, והאם הם ימשיכו לפעול באותה מתכונת?

זאב אלקין: שאלה רביעית: מה תהיה מדיניותו של משרד החינוך לגבי הוראת רוסית כשפה זרה שנייה בשנת הלימודים הבאה?

זאב אלקין: האם לדעתה של השרה זה תקין שאין במשרד מפמ"ר לרוסית, ומפמ"ר לחינוך גופני ממלא את התפקיד הזה כבר שנה?

זאב אלקין: וכן, מדוע מעמדה של הצרפתית כשפה זרה שנייה בכיר יותר ממעמדה של הרוסית?

זאב אלקין: מה מדיניות המשרד לגבי בני עולים שרוצים ללמוד את שפת אמם כשפה זרה שנייה כמו שזה מתאפשר לילדים עולים?

זאב אלקין: מה עלה בגורלה של הוועדה שהקים המשרד לעניין זה, שהרי הובטח כי מסקנות הוועדה יגובשו עד 1 בינואר 2008?

זאב אלקין: תודה.

אמנון כהן: כבוד השרה, בבקשה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, יש פה יותר מדי רעש.

יולי תמיר: כמה שאלות יש עוד אחר כך, כדי שאני אוכל להספיק?

אמנון כהן: יש לך עוד שאלות נוספות אחר כך.

אמנון כהן: יש לך שתי דקות, תחליטי איך את עונה.

יולי תמיר: איך אני יכולה לענות על ארבע שאלות בשתי דקות?

אמנון כהן: חבר הכנסת סער, אני לא שומע.

אמנון כהן: קצת יותר בשקט.

גדעון סער: – – –

יולי תמיר: לא לי, אתה מפריע לחבר הכנסת כחלון, והוא לא יכול ללמוד את הנתונים – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת סער, זה לי.

יולי תמיר: אתה מסכל את חינוכו של חבר הכנסת כחלון.

יולי תמיר: היעלה על הדעת?

גדעון סער: – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת סער, אני ביקשתי, זה הפריע פה.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי השרה.

יולי תמיר: הנה חבר אחד בקואליציה שעוזר לי.

אמנון כהן: גזלת לי חצי דקה עכשיו.

יולי תמיר: חברי הכנסת, אני רוצה לשבח את חבר הכנסת גדעון סער, שבא אתי לסיור בבית-ספר של הרפורמה, והטה אוזן ותשומת לב, והיה אכן הוגן וחברי מאוד.

יולי תמיר: רק אל תפריע לכחלון לשמוע, והכול יהיה בסדר.

אמנון כהן: לעצם העניין, בבקשה.

יולי תמיר: לגבי העניין של המתמטיקה, הנושא של מתמטיקה הוא באמת בעיה גדולה.

יולי תמיר: אנחנו היום חיים בעולם שנגזר מתפיסת עולם מוטעית, שהיתה בעבר, שמורה יסודי הוא מורה כללי, הוא לא צריך התמחות.

יולי תמיר: נדמה לי שכבר דיברנו על העניין הזה.

יולי תמיר: כיוון שכך, רוב המורים המלמדים היום ביסודי הם מורים בלי התמחות.

יולי תמיר: הם באים ממה שנקרא – הרקע הוא כללי, ורק בשנתיים האחרונות אנחנו התחלנו לחייב מורים לעשות התמחות.

יולי תמיר: כיוון שידענו שרוב המורים למתמטיקה לא באו מתחום התמחות המתמטיקה, בגלל מבנה ההוראה בעבר, יצרנו מתווה של הכשרת מורים קיימים, מה שנקרא in-service training , על מנת להכשיר אותם להוראת המתמטיקה.

יולי תמיר: אני מוכרחה לומר, וגם את זה אתה יודע, כי אתה התמחית בנושא, שיש ויכוח מאוד גדול איך צריך ללמד מתמטיקה, ועל כל שני מומחים יש ארבע דעות.

יולי תמיר: אנחנו הגענו להסכמה על תוכנית לימודים, ואנחנו מיישמים אותה עכשיו.

יולי תמיר: ימים יגידו – ואני מקווה שכך יהיה, שתוכנית הלימודים הזאת אכן תשפר את הוראת המתמטיקה ואת ההישגים.

יולי תמיר: אנחנו גם עובדים עם כמה גורמים מומחים על מנת לחזק את הידע של המורים בחטיבות-הביניים, אף ששם עדיין תוכנית הלימודים לא נסגרה בגלל ויכוחים תיאורטיים רבים.

זאב אלקין: שאלתי על הכשרת המורים.

יולי תמיר: אמרתי: ביסודי ההכשרה הושלמה, ובחטיבה אנחנו נמצאים בתהליך של הכשרה שמתלווה לתהליך בניית התוכנית החדשה.

יולי תמיר: זה השלב שאנחנו נמצאים בו עכשיו.

יולי תמיר: בתשס"ט יתוגברו המורים למתמטיקה בחטיבות – עדיין, עוד הפעם, עם הבעיה, שאני אומרת אותה בכנות, שיש ויכוח על סוג ההוראה הנדרשת במתמטיקה.

יולי תמיר: לגבי האולפנים כבר עניתי, אז אני אחסוך זמן.

יולי תמיר: לגבי עניין הרוסית – אני צריכה לומר לך, חבר הכנסת אלקין, בצער רב, שחסרים לי המון מפמ"רים.

יולי תמיר: יש חיסרון של מפמ"רים בארבעה או בחמישה תחומי ידע, לרבות בתחום שהוא מאוד יקר ללבי, וזה תחום האזרחות – – –

קריאה: מה זה מפמ"רים?

יולי תמיר: מפמ"ר זה מפקח מרכז של מקצוע מסוים.

יולי תמיר: בהעדר מכרזים פתוחים כרגע למינוי מפמ"רים אנחנו נמצאים כרגע בחוסר מתמשך.

יולי תמיר: החוסר הזה, לצערי, לא ייפתר עד שלא ייפתחו לנו תקנים נוספים.

קריאה: – – –

יולי תמיר: סליחה, אני אראה לך את הרשימה שנתתי לנציבות, ואתה תשמח לראות שיש שם כ-300 תקנים, שרובם לא אושרו לי.

יולי תמיר: אם אתה רוצה לשמוע את האירוניה במלואה אז אמרו לי – פותחים לנו תקנים בעיקר לבני מיעוטים, וכמו שאתה יודע, אולי בסוף אני אמצא מורה ערבי שלמד ברוסיה ויודע רוסית, וייפתח לי תקן למפמ"ר רוסית.

יולי תמיר: אבל זה פחות או יותר המצב בתקני המפמ"רים שיש לי כרגע.

יולי תמיר: אנחנו נמצאים שם במצוקה קשה.

יולי תמיר: הסיבה של הקדימות של הצרפתית על הרוסית היא שיש הסכם היסטורי, מתקופת המנדט, שנתן קדימות לצרפתית, והוא הסכם בין-לאומי שעליו חתומות ממשלת ישראל וממשלת צרפת.

יולי תמיר: התקופה הזאת אומנם חלפה לה, אבל ההסכם קיים, ועכשיו, גם כשסרקוזי היה פה בארץ, הוא היה מאוד נלהב שאנחנו נמשיך ונחזק את השפה.

מיכאל מלכיאור: – – –

יולי תמיר: לא, לא.

יולי תמיר: יש הסכם שנחתם במקור עם כי"ח, אם אתה רוצה לדעת.

יולי תמיר: הוא בכלל לא הסכם של מדינת ישראל.

יולי תמיר: אבל כי"ח חתמה עליו עוד לפני קום המדינה.

יולי תמיר: הוא התגלגל אחר כך בכל מיני גלגולים שונים ומשונים.

יולי תמיר: היום הוא הפך לבבת עינו של משרד החוץ הצרפתי, וכשהיו פה הגורמים הרלוונטיים הם הרבו לדבר על כך.

יולי תמיר: ולכן, יש מקום כלשהו שנשמר לצרפתית.

יולי תמיר: אם כי צריך להגיד את האמת – מספר לומדי הצרפתית ירד מאוד בשנים האחרונות, אולי משום עודף הבחירה, או ריבוי הבחירה – איך שתרצה לקרוא לזה, באופן חיובי או באופן שלילי – ולכן, יש היום פחות ופחות תלמידים שלומדים צרפתית לעומת העבר.

יולי תמיר: אבל המעמד הרשמי, כפי שהוא נשמר במסמכים – יותר מאשר במסמכים, במציאות – הוא עדיין – – –

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: השואל הבא והאחרון מבחינת השאלות הרשומות הוא חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה וחברי הכנסת, ועדה משותפת של משרד החינוך ושל ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי הגיעה לכמה המלצות, ביניהן המלצות בעניין של הבינוי בבתי-הספר הערביים.

מוחמד ברכה: השרה מכירה את הנתונים, שחסרים 6,000 חדרים בקרב האוכלוסייה הערבית, ויש צורך לבנות בכל שנה כ-400 חדרים כדי לקלוט את הריבוי הטבעי.

מוחמד ברכה: בהמלצות של הוועדה המשותפת של משרד החינוך ושל ועדת המעקב לענייני חינוך ערבי הוחלט על תוכנית של בינוי.

מוחמד ברכה: השאלה שהיא לפנייך: איך זה מתקדם, באיזה שלב, והאם זה משביע רצון?

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אמנון כהן: גברתי השרה, לפני שתשיבי – אני יודע שגם לוח הזמנים שלך קצר.

אמנון כהן: נרשמו פה עוד חברי הכנסת על-ידי הצבעה, כי סיכמנו כך.

אמנון כהן: אבל גם הפרוטוקול והתקנון אומרים: שעה.

אמנון כהן: השאלה היא, מה נעשה עם השואלים?

יולי תמיר: אני אשמח לקבוע שעה בהקדם.

יולי תמיר: לוח הזמנים כפי שהכנסת אמרה לי הוא שעה, ואני קבעתי דברים בהמשך.

יולי תמיר: אני אשמח מאוד, כשהכנסת תרצה לעשות – – –

אמנון כהן: או שזה נעשה את זה קצר, עשר דקות.

אמנון כהן: דקה ושתי דקות, דקה ושתי דקות.

יולי תמיר: אני פשוט קבעתי דברים אחרים.

יולי תמיר: אני עמדתי פה שעה ועניתי על שאלות בשמחה ובפירוט.

יולי תמיר: אני אשמח לקבוע, כשהכנסת תקבע לי עוד שעה – בשמחה רבה.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: תשיבי בינתיים לחבר הכנסת ברכה, אני אבדוק.

רונית תירוש: – – – שאלה של כן ולא, אז – – –

אמנון כהן: שנייה, בואו נסיים עם חבר הכנסת ברכה.

יולי תמיר: חבר הכנסת ברכה, כפי שאתה יודע, בוועדה המשותפת שהקמנו עם ועדת המעקב, אכן קיבלנו בפעם הראשונה דיווח מלא.

יולי תמיר: נדמה לי שזו הפעם הראשונה שעשינו ביחד סקר שמקובל על כולנו לגבי הצרכים במגזר הערבי.

יולי תמיר: אני לא יכולה לומר שיש לי פתרון מלא כבר עכשיו לכל הצרכים הללו.

יולי תמיר: כמו שאתה יודע, מתוך 8,000 הכיתות שהמשרד בונה, 3,200 תהיינה במגזר הערבי – לחמש שנים.

יולי תמיר: כל התוכנית היא לחמש שנים – ואנחנו נמצאים היום בתהליך של בנייה מואצת, על-פי המתווה הזה.

יולי תמיר: אנחנו כבר, בתיאום עם משרד ראש הממשלה, וגם בעקבות הכנס של ראש הממשלה כפי שהוא התקיים, נבחן תוכנית משלימה לתוכנית הזאת.

יולי תמיר: ברור לי לגמרי שהתוכנית הזאת לא תמלא את כל הצרכים.

יולי תמיר: אנחנו בודקים – ובעיני, נדמה לי, אחד הדברים המאוד-משמעותיים – אנחנו בודקים את האפשרות גם לצאת ל-RFI, בעיקר בעניין הגנים.

יולי תמיר: אותי, ונדמה לי שגם אותך, מטריד מאוד מאוד נושא הגנים, ויש לנו צורך אמיתי בפתיחת גנים נוספים, שנוכל לתת מענה לכל הילדים על-פי צורכיהם.

יולי תמיר: אתה יודע היטב שלא נשלים את כל המסגרת הזאת, אבל אני לפחות רוצה להשאיר אחרי מתווה מדויק וגם הכרה אמיתית בצרכים, דבר שלא היה קודם, ואת ה-3,000 שנבנה – נבנה, והבאים אחרי יצטרכו לבנות את ההמשך.

יולי תמיר: תודה.

אמנון כהן: תודה, גברתי שרת החינוך.

אמנון כהן: יש רק – – –

יולי תמיר: חבר הכנסת גפני, אני תמיד אשמח.

אמנון כהן: חברי הכנסת גפני ותירוש, והשאר, ביקשנו מהם להוריד.

יולי תמיר: אין בעיה.

אמנון כהן: רק שני אלה בקצרה, רק אני מבקש – היא סיימה את השעה שלה.

אמנון כהן: זה לפנים משורת הדין, כי יש לך – טוב, בבקשה.

אמנון כהן: אתה קודם כול, חבר הכנסת גפני.

אמנון כהן: בקצרה, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, גברתי שרת החינוך – אני מודה לך.

האמת היא שוויתרתי על שעת השאלה, כי אמרו לי שעברו את המכסה.

ביקשו מתנדב ואני, כידוע, תמיד מתנדב.

יולי תמיר: תמיד אתה ראשון להתנדב בכל דבר.

יולי תמיר: כן.

הראשון להתנדב.

אז אני לא אקריא לך את השאלה מהנייר.

אני אבל רוצה שאלה כללית, ואת ודאי מתמצאת בזה, ואני רוצה לדעת על זה תשובה.

לאחרונה משרדך, בעיקר הלשכה המשפטית שלך, מאוד מקפידים על חוקי התכנון והבנייה במוסדות חינוך.

חוקי התכנון והבנייה שלא קשורים לחוק הפיקוח על בתי-הספר, וזה לא קשור בכלל למשרד החינוך – זה קשור למשרד הפנים.

אבל אומרת היועצת המשפטית של המשרד שלא יכול להיות בניין שאין לו אישור מהנדס, כי הוא יכול ליפול.

באמת, טענה מאוד טובה.

אבל רק שאלתי אותה: אז למה את השאלה הזאת את שואלת רק על המוכר שאינו רשמי ולא על הרשמי?

מה, לא אכפת לך שהבניין ייפול על ילדים בבתי-ספר ממלכתיים?

אז היא אומרת לי: בסדר, אבל אם הם עוברים עבירה, גם אתה צריך לעבור עבירה?

ואני שואל אותך, גברתי השרה: אם החלטתם להחמיר בחוקי התכנון והבנייה – ולא בחוק הפיקוח, ששם יש הבדל בין הרשמי למוכר, אלא בחוקים של משרד הפנים – מה ההבדל בין הרשמי למוכר שאינו רשמי?

למה דמם של ילדי החינוך הרשמי הפקר, ודואגים רק למוכר שאינו רשמי?

אמנון כהן: שאלה במקום.

יולי תמיר: ידעתי שכדאי שהוא ישאל.

יולי תמיר: חבר הכנסת גפני, כמו שאתה כבר יודע את התשובה – אבל מה אכפת לך – – –

אני לא יודע.

עד היום לא הבנתי.

יולי תמיר: אהה.

יולי תמיר: אז אני אסביר לך.

אמנון כהן: אתה אומר: לא יעלה על הדעת שיש הבדל בין הילדים.

לא יעלה על הדעת.

יולי תמיר: בתי-הספר בחינוך הרשמי הם בתי-ספר שאת כולם המדינה בנתה.

יולי תמיר: בתי-הספר האלה כולם, מעצם העובדה שהמדינה בנתה אותם, היא נתנה להם, כאשר בנתה אותם, את המתווה ההנדסי הנדרש לבתי-ספר.

יולי תמיר: לא כך הדבר בבתי-ספר שנמצאים במקומות שהופכים אותם לבתי-ספר, ולא נבנו מלכתחילה ככאלה.

יולי תמיר: אני לא אגיד לך שכל בית-ספר שנבנה ב-1940 או ב-1970 עומד בתקן הכי מתקדם שיש לי היום, כי התקנים משתנים, והמערכת משתנה.

יולי תמיר: אבל בית-ספר שנבנה כבית-ספר, יש לו בכל אופן אותם אישורים נדרשים של בנייה.

יולי תמיר: ולכן לא צריך להחיל עליו – כי מלכתחילה לא ייכנס בית-ספר ציבורי, ממלכתי, למקום שהוא לא בנוי כבית-ספר.

אמנון כהן: תודה.

יולי תמיר: נחה דעתך?

אמנון כהן: נחה דעתו חלקית, אבל יש לו עוד שאלות.

אמנון כהן: חברת הכנסת תירוש, בבקשה, את שואלת שאלה – כן ולא, נגמור את השעה – – –

– – –

אמנון כהן: אין שאלה נוספת פה.

אמנון כהן: זה לפי – – –

לא, רק להגיד קומפלימנט לשרה.

זאת תשובה מצוינת, השרה אמרה עכשיו שבית-ספר שנבנה על-ידי המדינה – – – המוכר שאינו רשמי, לא צריך את האישור הזה – – –

יולי תמיר: דרך אגב, חבר הכנסת גפני, אתה צודק לגמרי.

יולי תמיר: כשאני עכשיו בונה בתי-ספר במגזר – – –

גם כשבנית אתמול.

יולי תמיר: גם כשבניתי אתמול.

יולי תמיר: בית-ספר שנבנה – –

– – –

יולי תמיר: – – כבית-ספר – –

אמנון כהן: חבר הכנסת גפני, תודה.

אמנון כהן: הוא הבין, הוא הבין.

יולי תמיר: – – מעמדו שונה.

קריאה: – – –

יולי תמיר: הוא גם קיבל אותה לא בפעם הראשונה, אבל למה שלא נעשה את זה שוב.

– – –

אמנון כהן: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.

אמנון כהן: כן ולא.

חבר הכנסת גפני, אל תתלהב.

אל תתלהב, כשזה יגיע לרמת הפקידות אז יבדקו את בתי-הספר הללו ויצטרכו לתת להם רשיון.

– – – ההתלהבות שלי.

אז אני – כן.

מחזירה אותך למציאות.

אמנון כהן: מה השאלה?

אבל יש לי שתי שאלות מאוד קצרות לשרת החינוך.

היה לי חוק שעבר כאן

לגבי כיתות א'-ב', שתתאפשר חלוקת הכיתות לקבוצות של עד 20 ילד משנת הלימודים הקרובה, ספטמבר הקרוב.

שאלתי היא אם אכן זה מתחיל להתממש.

על-פי החוק, כל כיתות א' בארץ צריכות לקבל תוספת של חמש שעות בשנה הראשונה, בשנה לאחר מכן עוד חמש שעות, יחד זה יצטבר לעשר שעות, ואחר כך נתחיל עם כיתות ב'.

האם בספטמבר הקרוב מתחילים בתוכנית הזאת לגבי כיתות א'?

יולי תמיר: התשובה היא כן.

אמנון כהן: התשובה היא כן.

אני שמחה לשמוע.

והשאלה השנייה: חוק שלי שלא הגיע לכדי מיצוי, לגבי הקטנת כיתות הלימוד ל-32 ילד.

הוא לא הגיע למיצוי מאחר שראש הממשלה ביקש ממני לא להמשיך אתו לקריאה שנייה וקריאה שלישית, תוך הבטחה שהוא מביא את זה בהצעת מחליטים.

זה אכן עבר בהצעת מחליטים, ושאלתי: האם בשנת הלימודים הקרובה, בספטמבר הקרוב, נראה התחלה של יישום ההחלטה הזאת של 32 ילד בכיתה מקסימום?

יולי תמיר: התשובה היא שהגשנו למשרד האוצר תוכנית לצמצום מספר התלמידים בכיתות ל-32 ילד בכיתה, התהליך יתבצע.

יולי תמיר: את המספר המדויק אני אוכל להגיד כשאראה את תקציב 2009.

יולי תמיר: דובר על כ-450 בתי-ספר שבהם יתחיל התהליך.

יולי תמיר: אני לא יכולה לומר מספר סופי עד שאני לא אראה את זה בספר התקציב.

אבל תקציב 2009 יאושר כשיאושר, וספטמבר זה לפני התקציב.

לכן שאלתי: האם אני צריכה להסיק מכך שבספט

מבר הקרוב לא יקרה שום דבר?

יולי תמיר: לא, את צריכה להסיק מכך שאני במשא-ומתן עם האוצר, כי אני לא יכולה להתחיל לצמצם כיתות בתקציב שייפסק באמצע שנת לימודים, ולכן אני בתהליך הבנות אתם, כדי שמה שיתחיל בראשית השנה – כשתיכנס השנה התקציבית החדשה, גם אם יהיו בה קיצוצים, הנושא הזה לא יקוצץ כדי שאפשר יהיה לשמור על רצף של הפחתת מספר התלמידים בכיתות.

טוב.

אני מאחלת בהצלחה.

אמנון כהן: תודה, תודה רבה.

יולי תמיר: תודה רבה לכם.

אמנון כהן: תודה רבה, גברתי השרה, אני רוצה לציין שהיית מצוינת – –

יולי תמיר: תודה רבה.

אמנון כהן: – – וכמה שרצית לצמצם, אבל באמת, הרחבת בתשובות וכולם היו מרוצים.

אמנון כהן: תודה רבה והמשך עשייה.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת זבולון אורלב, יש לך חוק חשוב: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43) (מועד הגשת הדוח והנחה על שולחן הכנסת), התשס”ח–2008.

אמנון כהן: אבל עד שתגיע, יש הודעה למזכיר הכנסת.

אמנון כהן: מזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי ועדת החוקה, חוק ומשפט החליטה, בהתאם לסמכותה על-פי הוראות סעיף 124 לתקנון הכנסת, לחדש את דיוניה בהצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 54), התשס”ח–2008.

נאזם בדר: כמו כן, הונחה היום על שולחן חברי הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 100), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט, תודה.

נאזם בדר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/244).

נאזם בדר: ]

אמנון כהן: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43) (מועד הגשת הדוח והנחה על שולחן הכנסת), התשס”ח–2008 – יציג חבר הכנסת זבולון אורלב.

אמנון כהן: לפני שיציג את החוק, אומר שרשימת הדוברים כבר נעולה, לכן אנחנו לומדים את החוק ומצביעים מייד אחרי זה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43) (מועד הגשת הדוח והנחה על שולחן הכנסת), התשס”ח–2008, ביוזמת ועדת ביקורת המדינה.

זבולון אורלב: הצעת החוק בעיקרה היא טכנית.

זבולון אורלב: היא עוסקת, דבר ראשון, בכך שכל דוחות מבקר המדינה יונחו על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: כיום, על-פי החוק, רק הדוחות השנתיים הרגילים מונחים על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: אבל דוחות אחרים, שהם דוחות מיוחדים, אדוני היושב-ראש, או למשל דוחות שהם על השלטון המקומי, לא מונחים על שולחן הכנסת, ואנחנו רוצים שכולם יונחו על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: הדבר השני הוא העניין של מועדי ההנחה והפרסום.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים שהמועדים לא יהיו חופפים את פגרות הכנסת, על מנת שלא ייווצר מצב שיפורסם דוח או שיוגש דוח בזמן הפגרה – כשחברי הכנסת לא יודעים – אלא מסדרים את המועדים כך שחברי הכנסת יוכלו לדעת, למעט דוחות מיוחדים, שוועדת ביקורת המדינה יכולה גם לפרסם אותם קודם שהונחו על שולחן הכנסת, אם יש דחיפות מיוחדת ועניין מיוחד כדי שהציבור ידע.

זבולון אורלב: אשר על כן, אבקש את תמיכת הכנסת באישור הצעת החוק בקריאה ראשונה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: ואכן, אנחנו עוברים מייד להצבעה, כי לא נמצאו דוברים בהצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: המציע מגיע למקומו, ואנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה בנוגע לחוק מבקר המדינה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: אני לא מוסיף קולות.

אמנון כהן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43) (מועד הגשת הדוח והנחה על שולחן הכנסת), התשס”ח–2008, לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 19, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע בזאת שהצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43) (מועד הגשת הדוח והנחה על שולחן הכנסת), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדה לענייני ביקורת המדינה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד טל: ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: ועדת הכנסת תכריע.

זבולון אורלב: אי-אפשר.

אמנון כהן: נכון, זה אחרי קריאה ראשונה, אדוני.

גדעון סער: חבר הכנסת צודק.

אמנון כהן: זה יעבור לוועדה לביקורת המדינה להמשך העשייה.

אמנון כהן: חבר הכנסת טל, אם אתה תתחיל כך, לא אתן לך להכריז.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת טל.

): ידידי היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, חבר הכנסת, ידידי רובי ריבלין, ביום כ"ז בתמוז, 22 ביולי 2003, מינתה הכנסת ועדה ציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת, לפי פרק ט' לחוק הכנסת.

): חברי הוועדה הם פרופסור ראובן גרונאו, יושב-ראש הוועדה, עורך-דין יוסי גילאור ורואה-חשבון דניאל דורון.

): תקופת כהונתה של הוועדה היא חמש שנים, ויכול חבר לכהן בה שתי תקופות כהונה רצופות.

): ועדת הכנסת החליטה היום להמליץ בפני הכנסת להאריך את תקופת כהונתה של הוועדה הציבורית, בהרכבה הנוכחי, מיום סיום כהונתה, 28 ביולי 2008, בחמש שנים נוספות.

): אדוני היושב-ראש, אני מבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זאת, ואני מבקש שאדוני יוסיף אותי למניין המצביעים.

אמנון כהן: אנחנו רוצים להצביע על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים, אפשר להצביע.

אמנון כהן: יש לך עוד משהו, אדוני?

): כן.

): הצבעה מס' 3 בעד הצעת ועדת הכנסת – 20 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר הארכת תקופת כהונתה של הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד ההודעה של יושב-ראש הוועדה – 20, אין נגד, אין נמנעים.

): תוסיף את שמי למצביעים.

אמנון כהן: הוספתי את שמך לפרוטוקול.

): ידידי היושב-ראש, אישי הכנסת, ביום י' בטבת תשס"ח, 19 בדצמבר 2007, החליטה הכנסת להקים, לפי סעיף 17 לתקנון הכנסת, ועדה מיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה.

): נקבע כי הוועדה תפעל עד סוף כנס הקיץ, שתוכנן במקור להסתיים ב-10 באוגוסט.

): בראשית החודש הגישה הוועדה המיוחדת דין-וחשבון על פעילותה והתקיים דיון במליאה.

): בעקבות דברים שנאמרו בדיון במליאה, ובהם דבר יושב-ראש הוועדה, עלה צורך בביצוע פעולות נוספות מטעם הוועדה בטרם תסיים את תפקידה.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום, בעקבות פנייה של יושבת-ראש הכנסת, להמליץ לכנסת להאריך את תקופת כהונתה של הוועדה המיוחדת עד ליום י"א בתשרי, 10 באוקטובר 2008.

): אני מבקש גם כאן את אישורה של הכנסת.

אמנון כהן: כן, אנחנו כמובן עוברים להצבעה על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים, אפשר להצביע ונאשר.

אמנון כהן: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת הכנסת – 28 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר הארכת תקופת כהונתה של הוועדה המיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 28, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: בקשתו של יושב-ראש ועדת הכנסת התקבלה.

): ולהוסיף את שמי, בבקשה, למניין המצביעים.

): יש לי הודעה נוספת, אדוני היושב-ראש.

): ועדת הכנסת קבעה כי ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה), התשס"ח–2008, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): תודה רבה.

אמנון כהן: להצביע, אדוני?

דוד טל: לא.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת על ההודעות ועל ההחלטות החשובות.

אמנון כהן: [מס' כ/225; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 16613; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: בבקשה, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יצחק גלנטי, יציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: להצעת החוק יש הסתייגויות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס”ח–2008.

יצחק גלנטי: בראשית דברי ברצוני לברך את יוזמי הצעת החוק, את חבר הכנסת גדעון סער, היושב מימיני ועסוק בעניינים אחרים, את חברת הכנסת אורית נוקד ואת חברת הכנסת מרינה סולודקין.

יצחק גלנטי: חוק הבטחת הכנסה, התשמ"א–1980, קובע כיום כי לא תשולם גמלה לאדם הלומד במוסד לימודים שקבע שר הרווחה ובתנאים שקבע.

יצחק גלנטי: משמעות הוראה זאת הינה שאם אדם זכאי לגמלת הבטחת הכנסה הוא איננו יכול ללמוד במוסדות לימודים שנקבעו על-ידי השר מבלי שתישלל זכאותו לגמלה.

יצחק גלנטי: בהקשר זה מדובר, בין השאר, במוסד שהוא מוסד מוכר לפי חוק המועצה להשכלה גבוהה וכן כל מוסד המכשיר את הלומדים בו לבחינות ממשלתיות.

יצחק גלנטי: בהצעת חוק זאת מוצע לקבוע כי ההוראה האמורה לא תחול על הורה יחיד, בכפוף לתנאים האמורים בהצעת החוק.

יצחק גלנטי: רבותי חברי הכנסת, מטרת הצעת החוק המונחת בפניכם היא לאפשר להורים יחידים שמשולמת להם גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה, להשתלב בהכשרה מקצועית או לרכוש השכלה אקדמית, בלי שתישלל מהם הגמלה בשל כך.

יצחק גלנטי: התיקון המוצע יגדיל את אפשרויות התעסוקה שלהם בעתיד ויתרום לעצמאותם הכלכלית.

יצחק גלנטי: ההוראה המוצעת תחול על הורה יחיד שהשתלמה לו גמלת הבטחה במשך 16 חודשים לפחות מתוך 20 החודשים שקדמו למועד תחילת הלימודים.

יצחק גלנטי: החוק המוצע לא יחול על הורה יחיד הלומד בתוכנית לימודים המקנה תואר אקדמי שני או שלישי.

יצחק גלנטי: יודגש כי הוראות החוק המוצע אינן פוטרות הורה יחיד החייב במבחן תעסוקה על-פי החוק, מלמלא אחר הדרישות הקבועות לגביו בחוק לעניין זה.

יצחק גלנטי: עם זאת, ניתנת לשר סמכות לקבוע הקלות לעניין דרישות אלו.

יצחק גלנטי: עוד מוצע לקבוע כי הורה יחיד שמתקיימים בו התנאים האמורים, תשולם לו גמלה במשך תקופה שלא תעלה על 36 חודשים.

יצחק גלנטי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יהיה רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם תשולם גמלה להורה יחיד, כאמור, במשך תקופה ארוכה יותר.

יצחק גלנטי: אני קורא לכם, חברי הכנסת, לדחות את ההסתייגויות שהוגשו להצעות החוק ולהצביע בעד ההצעה כנוסח הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

אמנון כהן: אדוני יודע שיש הסתייגויות לחוק?

אמנון כהן: יש מסתייגים להצעת החוק.

אמנון כהן: חברי הכנסת המסתייגים הם שר האוצר, שלא נמצא כאן; חבר הכנסת סער, אתה רוצה להסתייג?

גדעון סער: בקצרה.

אמנון כהן: בבקשה, תעלה לנמק בקצרה.

אמנון כהן: אחריך תנמק חברת הכנסת סולודקין.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לשכנע את הכנסת בזמן שניתן להסתייגות שלי ושל חברות הכנסת נוקד וסולודקין שלא לגרום עוול למשפחות החד-הוריות על-ידי המשך המצב שבו מונעים מהם לימודים במוסדות להשכלה גבוהה – לא לעשות את הדבר הזה כי אין לו שום הצדקה.

גדעון סער: אני רוצה להגיד לכם שבפיילוט של המדינה יצאו לעבודה רק עשרות אמהות חד-הוריות.

גדעון סער: אם לא נשנה את החוק, אנחנו מונעים מהן יצירת אופציה לעתיד טוב יותר על-ידי רכישת השכלה, שיוצרת גם אפשרויות לתעסוקה.

גדעון סער: אני רוצה לומר עוד דבר: בא אלי משרד האוצר והציע לי להסתפק בסיכום בין-משרדי בין האוצר לתמ"ת על 5 מיליוני שקלים.

גדעון סער: עם כל הכבוד, אחרי שוועדת העבודה והרווחה החליטה, אני בוודאי לא אסתפק בסיכום בין-משרדי שברור לי שאין שום סיכוי שהוא יתקיים.

גדעון סער: אם יבואו ויציעו לחוקק תוכנית למלגות לאמהות חד-הוריות, אולי נשקול להחליף את החוק הטוב הזה שאנחנו מביאים בחוק אחר.

גדעון סער: אני רוצה להזהיר את הכנסת מפני ההסתייגות של שר האוצר, שלא הגיע כדי לנמק אותה.

גדעון סער: מה ששר האוצר מציע זה שהחוק יחול – – –

אמנון כהן: זה לא רלוונטי כי הוא לא פה.

אמנון כהן: לא מצביעים על ההסתייגות.

גדעון סער: מצוין, אז אני לא צריך להזהיר.

אמנון כהן: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: תודה רבה ליושב-ראש.

מרינה סולודקין: חברי הכנסת, אני מאוד מבקשת מכם להצביע בעד החוק, שנותן זכות לאמהות חד-הוריות ללמוד ולא לאבד את הגמלה שלהן.

מרינה סולודקין: זאת עבודה של שמונה שנים, ורק כשאיחדנו את הכוחות של הליכוד, קדימה ומפלגת העבודה יש לנו סיכוי להעביר את החוק ולהוציא את האמהות החד-הוריות ממעגל העוני.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולקרוא לכל חברי הכנסת להצביע בעד החוק.

אורית נוקד: המצב כפי שהוא היום הוא אבסורדי.

אורית נוקד: המדינה מאיימת על משפחות חד-הוריות – מדובר על נשים וגברים כאחד.

אורית נוקד: המדינה אומרת: אני אקח מכם את קצבת הבטחת ההכנסה אם חס וחלילה תצאו ללמוד או אולי תרכשו מקצוע כתוצאה מהשתלמות.

אורית נוקד: הצעת החוק הזאת תאפשר לחד-הוריות לרכוש מקצוע ולצאת ממעגל העוני.

אורית נוקד: כך, אם נעביר את החוק – ואני בטוחה שנעביר אותו – נסייע לא רק להן אלא למדינה כולה.

אורית נוקד: תודה.

אמנון כהן: חברת הכנסת תירוש, יש לך משהו להגיד?

אמנון כהן: את רוצה להתנגד?

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

גדעון סער: לפי איזה סעיף בתקנון אתה מאפשר לה?

רונית תירוש: חבר הכנסת סער, אני רוצה לומר לכם שמאחר שהחוק הוא חוק טוב, הקואליציה כולה תתמוך בחוק הזה, ובא לציון גואל.

אמנון כהן: ובא לציון גואל ואמרו בעזרת השם.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: לשם החוק אין הסתייגויות.

אמנון כהן: אנחנו נצביע על שם החוק כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע – חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008.

אמנון כהן: הצבעה מס' 5 בעד שם החוק – 44 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 44 , אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: שם החוק אושר כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אתם רוצים להצביע על ההסתייגות שלכם?

מרינה סולודקין: אין הסתייגויות.

אמנון כהן: אז אנחנו מצביעים על שני הסעיפים יחד כי שר האוצר, המסתייג, לא נמצא.

אמנון כהן: סעיפים 1 ו-2 כהצעת הוועדה – אפשר להצביע בקריאה שנייה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 44 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 44, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008 – סעיפים 1 ו-2 התקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על כל החוק.

אמנון כהן: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 42 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 42, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, רצית לברך מישהו?

גדעון סער: תודה ראשונה אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת גלנטי, אשר קידם את הצעת החוק הזאת בצורה יעילה, בצורה טובה, בצורה ששמרה על כבוד הכנסת מול גישה מאוד מוזרה לפרקים של נציגי האוצר בדיונים.

גדעון סער: אני חושב שהרבה מאוד משפחות חד-הוריות חבות לך, בין היתר, תודה היום.

גדעון סער: אני רוצה להודות מאוד לשתי חברותי להצעת החוק, חברת הכנסת מרינה סולודקין וחברת הכנסת אורית נוקד.

גדעון סער: אני מסכים למה שאמרה קודם חברת הכנסת סולודקין, שהיכולת לשנות את העוול המתמשך הזה היתה אך ורק אחרי שהיה כאן שיתוף פעולה פוליטי חוצה מפלגות.

גדעון סער: אני רוצה להודות גם לחברת הכנסת תירוש, אשר לפני ההצבעה הודיעה על שינוי עמדת הקואליציה.

גדעון סער: אני מברך על כך, ואני חושב שהכנסת מסרה היום מסר חשוב.

גדעון סער: אני רוצה להודות ליושב-ראש הישיבה, ידידי הטוב, סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת אמנון כהן, שלא שמע להמלצתי להקפיד על התקנון ואפשר לה לומר את הדבר הזה.

גדעון סער: על כולכם ועל כל חברי הכנסת שהצביעו בעד – תבוא הברכה.

אמנון כהן: תודה רבה לאחד היוזמים של החוק החשוב שעבר.

אמנון כהן: [מס' כ/111; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ב', עמ' 3198; חוב' י"ג, עמ' 13807; נספחות; מס' כ/210; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 15660; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק אוויר נקי, התשס"ח–2008, קריאה שנייה ושלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד סוף-סוף להציג בפני המליאה את הצעת חוק אוויר נקי לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: אני מודה ומתוודה שאני נרגש.

אופיר פינס-פז: אני העברתי בכנסת הרבה מאוד הצעות חוק, גם כמציע וגם כיושב-ראש ועדה, אבל מעולם לא עבדתי עם חברי בוועדה במשך כל כך הרבה זמן ובמשך כל כך הרבה שעות על הצעת חוק אחת.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת התחילה להידון כבר בכנסת הקודמת והמשיכה לאחר החלת רציפות בכנסת הזאת, ואנחנו באמת עמלנו עליה מאות שעות.

אופיר פינס-פז: אם הכנסת תאשר היום את הצעת החוק, מדינת ישראל נכנסת למשפחת העמים שמגינים על הסביבה ועל בריאות הציבור.

אופיר פינס-פז: עשינו הרבה דברים בקדנציה הזאת בתחום הגנת הסביבה, אבל כל מה שלא עשינו ביחד וכל מה שעשינו ביחד לא דומה, לא משתווה, להצעת החוק – לא ליד.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק אסטרטגית שעושה הבדל, שמשנה מהקצה אל הקצה את המדיניות בישראל כלפי הגורמים המזהמים.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת קובעת רגולציה מאוד מאוד נוקשה כלפי הגורמים המזהמים העיקריים, קרי התעשייה וכל מה שקשור לתחבורה.

אופיר פינס-פז: בעיית זיהום האוויר היא היום בעיה שכל העולם מתמודד אתה.

אופיר פינס-פז: החל מהיום – בתקווה שהצעת החוק הזאת תעבור – אנחנו מייצרים מנגנון מאוד מאוד משמעותי, בעיקר במשרד להגנת הסביבה, אבל גם בשלטון המקומי, לטיפול מאוד מאוד קפדני בתופעות הזיהום הקשה בישראל.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, הסביבה בישראל חולה, במקרים לא מעטים הסביבה בישראל מסרטנת, אנשים רבים בישראל משלמים בחייהם על המצב הסביבתי החמור ועל זיהום האוויר.

אופיר פינס-פז: בארצות-ברית חוק אוויר נקי נחקק כבר ב-1970 – אנחנו ב-38 שנות איחור – והוא גם תוקן בשנת 1990.

אופיר פינס-פז: גם באירופה החוק הזה כבר עבר לפני שנים רבות ועשה הבדל גדול מאוד.

אופיר פינס-פז: מבחינה זו אנחנו בפיגור ניכר, והיום אנחנו סוגרים פער מאוד מאוד משמעותי.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק אוויר נקי מציעה מסגרת נורמטיבית אחת, אחידה ומקיפה, לטיפול בזיהום האוויר ולמניעה ולצמצום של זיהום האוויר בישראל, המבוססת על מודלים חקיקתיים מתקדמים בעולם המערבי.

אופיר פינס-פז: מטרתה של הצעת החוק היא לספק הגנה על חיי אדם, על בריאותם ועל איכות חייהם והגנה על הסביבה, על משאבי הטבע ועל המערכות האקולוגיות.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק קובעת איסור גרימת זיהום אוויר חזק ומסמיכה את השר להגנת הסביבה לקבוע הוראות לחוק זה.

אופיר פינס-פז: עוד קובעת הצעת החוק חובה על הממשלה לאשר תוכנית לאומית למניעה ולצמצום של זיהום אוויר, אשר תתעדכן מדי חמש שנים, ובה ייכללו יעדים ארציים ואזוריים בפרקי זמן לצמצום זיהום האוויר ופירוט של האמצעים לעמידה ביעדים אלה.

אופיר פינס-פז: השר להגנת הסביבה יקבע ערכים לנוכחות מזהמים באוויר ויקים מערך ארצי לניטור ארצי בסביבה; נתונים שייאספו במערך הארצי יפורסמו לציבור באופן סדיר.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק מטילה חובה על הרשויות המקומיות בישראל לפעול למניעה ולצמצום של זיהום אוויר בתחומן.

אופיר פינס-פז: במקרים שבהם הזיהום קיים ברמה חריגה באזור מסוים, תחויב רשות מקומית – או אגד רשויות מקומיות שבתחומן קיים זיהום האוויר – לערוך תוכנית פעולה לשיפור איכות האוויר, שתכלול יעדים, פרקי זמן ואמצעים לשיפור איכות האוויר בתחום הפגוע.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק מסדירה את גורמי הזיהום העיקריים.

אופיר פינס-פז: נקבע מנגנון הסדרה של היתרי פליטה למפעלים גדולים ולתחנות כוח.

אופיר פינס-פז: כל מפעל יהיה חייב להחזיק בהיתר פליטה שיינתן לו על-ידי המשרד להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: ההיתר ייקבע על-פי הטכניקה המיטבית הזמינה.

אופיר פינס-פז: כלומר, מפעל יחויב להשתמש בטכנולוגיה ובאמצעים המתקדמים ביותר הזמינים בעולם המביאים להפחתה מרבית של זיהום אוויר.

אופיר פינס-פז: בתהליך מתן היתר הפליטה יושם דגש רב בעקרון השקיפות ובשיתוף הציבור, על-ידי פרסום כל שלב של מתן ההיתר ומתן אפשרות לציבור להעיר הערות, להשיג השגות, ובעיקר לקיים דיון פומבי בהערות להיתר.

אופיר פינס-פז: למפעלים שלא יידרשו להוציא היתר פליטה ייקבעו תנאים למניעה ולצמצום של זיהום אוויר במסגרת התנאים ברשיון עסקים או במסגרת הוראות שיקבע הממונה, וזאת על יסוד עקרונות דומים.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק מחייבת את השר להגנת הסביבה לקבוע הוראות למניעה ולצמצום של זיהום אוויר מכלי-רכב וממקורות ניידים נוספים, לרבות לעניין ערכי פליטה ושיטות למדידה ולבדיקה של פליטות מזהמים מהם.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק תאפשר לפקחי המשרד להגנת הסביבה לבצע בדיקות רכב ואף להוריד מהכביש רכבים מזהמים.

אופיר פינס-פז: כמו-כן יחויב השר לקבוע תקנים לדלקים, כך שייעשה שימוש בדלקים שזיהום האוויר שנגרם כתוצאה מהשימוש בהם פחות.

אופיר פינס-פז: כאמור, במסגרת הצעת החוק שולבה גם הצעת חוק המחייבת יצרנים ויבואנים של רכב חדש – זו הצעת חוק של חבר הכנסת ארדן – לכלול בכל פרסומת לרכב מידע על רמת הזיהום הנגרם ממנו.

אופיר פינס-פז: פרק חשוב בהצעת החוק מתייחס לאמצעי אכיפה ופיקוח, אשר נועדו להבטיח שהחוק לא יישאר אות מתה, שהחוק לא יישאר על הנייר בלבד.

אופיר פינס-פז: המשרד להגנת הסביבה הוסמך להוציא צווים להפסקת שימוש במקורות פליטה מזהמים ולבקש גם צווי הגבלה שיפוטיים בהקשר זה.

אופיר פינס-פז: מפעלים מזהמים אשר יפירו את החוק יהיו צפויים להטלת עיצומים כספיים בהליך מינהלי פשוט יחסית ויעיל, ובסכומי כסף ניכרים.

אופיר פינס-פז: מנגנון העיצומים הכספיים מיועד ליצור כלי הרתעתי ואכיפתי חשוב, אשר הפעלתו הנכונה עשויה להביא לשינוי משמעותי בהתנהלותם של מזהמים.

אופיר פינס-פז: כלי זה ניצב לצד איסורים פליליים שנקבעו בהצעת החוק, אשר בהם נכללים החמרה משמעותית בענישה ומנגנונים נוספים, אשר יקלו את אפשרות האכיפה הפלילית, לרבות אפשרות להטיל עונשי מאסר בפועל.

אופיר פינס-פז: לצד כל אלה נקבעו הפרות החוק כעוולות אזרחיות המאפשרות לכל אדם ולארגונים סביבתיים להגיש תביעות אזרחיות רגילות ותביעות ייצוגיות בגללן.

אופיר פינס-פז: בהקשר זה נקבעה גם אחריותם של נושאי משרה להפרות החוק.

אופיר פינס-פז: ראוי לציין כי במסגרת ההצעה נכלל הסדר חדשני ותקדימי בכל הנוגע לתחולת החוק על מערכת הביטחון.

אופיר פינס-פז: בעוד שלפי המצב החוקי הקיים הנורמות המהותיות של החוק לא חלו כלל על מערכת הביטחון, בהצעת החוק הזאת נקבע לראשונה כי העיקרון של החוק יחול גם על מערכת הביטחון, ויתאפשר לה לחרוג ממנו רק בתנאים מיוחדים, מאוד מאוד מוגבלים ומאוד מאוד נוקשים.

אופיר פינס-פז: לבסוף, ברצוני לציין כי במהלך דיוניה הממושכים של הוועדה נשמעו עמדותיהם של כל הנוגעים בדבר פעם אחת, פעמיים, שלוש, 10, 20, 30 פעם, באופן אשר מבטיח כי הצעת החוק אשר מונחת לפניכם מכילה את האיזונים הנאותים בין כל האינטרסים המתחרים.

אופיר פינס-פז: אוסיף כי בשלב הדיונים הסופי הגישו עשרה משרדי ממשלה יותר מ-250 הסתייגויות – יותר מ-250 הסתייגויות אחרי שגמרנו את החוק, אחרי שדנו בו שלוש שנים, כבר מהכנסת הקודמת, במאות שעות ישיבה.

אופיר פינס-פז: הוועדה עשתה עבודה מאומצת כדי לבוא לקראת הממשלה בעניינים שונים אשר הועלו על-ידי נציגיה.

אופיר פינס-פז: דחינו חלק גדול מההסתייגויות וחלק גדול מהן גם לא עולות כאן היום, אבל יש גם הסתייגויות שעולות על-ידי הממשלה ועל-ידי חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: יש כמה הסתייגויות של הממשלה שאני בוודאי ממליץ לכם לתמוך בהן.

אופיר פינס-פז: יש הסתייגויות מעטות של הממשלה שאני ממליץ שלא לתמוך בהן.

אופיר פינס-פז: גם בהסתייגויות חברי הכנסת, אני ממליץ שלא לתמוך.

אופיר פינס-פז: יש שתי הסתייגויות של חברי הכנסת, אחת של חבר הכנסת חנין ואחת שלי, עבדכם הנאמן.

אופיר פינס-פז: ייתכן שאני אסיר את הסתייגותי לקראת ההצבעה.

גדעון סער: רק תגיד את עמדותיך בקול רם, כי לעניין זה אתה יושב-ראש הסיעה שלי.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך.

אופיר פינס-פז: בכל מקרה, אני אומר לכם שאין הסתייגויות שהורגות את החוק.

אופיר פינס-פז: צריך לומר את האמת.

אופיר פינס-פז: ההסתייגויות הן הסתייגויות סבירות, אלה שלגביהן אני מסכים עם הממשלה וגם אלה שלגביהן איני מסכים עם הממשלה; הן לא הורגות את החוק.

אופיר פינס-פז: בכל מקרה, אני חושב שיצאה מתחת ידינו עבודה חשובה למדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות כבר עכשיו.

דוד רותם: אדוני יודה אחר כך.

אופיר פינס-פז: להודות אחר כך?

אופיר פינס-פז: בכל זאת, אני רוצה במלה להודות לשר להגנת הסביבה, גדעון עזרא, שמדי פעם "מתפלקת" לו אמירה בוטה כלפי.

אופיר פינס-פז: אני סולח לו על זה ואני רוצה להודות לו על שיתוף הפעולה.

אופיר פינס-פז: אני רואה בו ובמשרד שלו שותפים לדרך.

אופיר פינס-פז: אני גם רוצה להודות לחברי הכנסת המרכזיים, לפחות, שעזרו לי במשימה הזאת: דב חנין, משה גפני, אסתרינה טרטמן, יוסי ביילין, דוד אזולאי, יוחנן פלסנר, חברים בוועדת הפנים, שבאמת השקיעו מאות שעות – אני לא מגזים – מאות שעות בעבודת הוועדה.

אופיר פינס-פז: אם תרשה לי בסוף, אני כמובן אודה לצוותים שעובדים אתי בצמידות בוועדה, אבל את זה אני רוצה להשאיר לסוף הדיון בחוק.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

דוד רותם: תודה ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד רותם: חברי הכנסת, להצעת החוק יש הסתייגויות רבות ואנחנו נדון בהן לפי הסדר.

דוד רותם: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: מוותר.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, יש לך שלוש הסתייגויות.

דב חנין: אני אנמק הסתייגות אחת מאוחר יותר.

דוד רותם: אתה לא רוצה לנמק את כולן עכשיו?

דב חנין: לא, אני לא רוצה לנמק את שלושתן.

דב חנין: אני אנמק עכשיו שתיים.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן, אמר יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, זה יום חשוב.

דב חנין: הייתי אומר שזה יום היסטורי מבחינת החקיקה הסביבתית במדינת ישראל.

דב חנין: ראוי למדינה מתקדמת ומודרנית שיהיה לה חוק כזה – חוק אוויר נקי.

דב חנין: אנחנו סובלים מזיהום אוויר קשה במדינת ישראל.

דב חנין: בערים שלנו מתים אנשים מזיהום אוויר.

דב חנין: לפי מחקר של המשרד להגנת הסביבה, "אדם טבע ודין" וה-EPA האמריקני, בכל שנה בגוש-דן בלבד מתים 1,100 בני-אדם תמותה עודפת בגלל זיהום אוויר.

דב חנין: לכן, התמודדות עם זיהום האוויר איננה מותרות.

דב חנין: זה לא משהו שאפשר אתו ואפשר גם בלעדיו.

דב חנין: התמודדות עם זיהום האוויר היא שאלה קיומית והיא מחייבת תשובה תקיפה, כוללת וברורה בחקיקה ראשית של הכנסת.

דב חנין: חוק אוויר נקי, כפי שנאמר כאן – יזמו אותו עוד בכנסת הקודמת חבר הכנסת עמרי שרון, חבר הכנסת משה גפני וחברי כנסת נוספים.

דב חנין: הוחל עליו דין רציפות בכנסת הזאת ואנחנו הקדשנו לו עבודה רבה ומאומצת.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת, למה העבודה היתה כל כך רבה.

דב חנין: העבודה היתה רבה מכיוון שמדובר קודם כול בחוק מסובך.

דב חנין: מדובר בהסדר מורכב, מסובך, מקצועי מאוד, לפעמים אפילו טכני, אבל חשבנו שהדברים העקרוניים חייבים להיות מוסדרים בחקיקה ראשית, כי קצנו בשיטה שאומרת: נשאיר בחוק רק את העקרונות ונעביר את כל הפירוט לתקנות.

דב חנין: השיטה הזאת לא הוכיחה את עצמה שנים רבות, ולכן אנחנו מחוקקים היום חוק שהוא חוק מפורט, חוק מגובש, חוק שנותן פתרונות וקובע פרמטרים בכל השאלות הבסיסיות.

דב חנין: העבודה על החוק הזה ארכה זמן רב גם מסיבה נוספת – לא צריך להסתיר את העובדה שהחוק הזה בהחלט עורר ויכוח, החוק הזה פגע באינטרסים, החוק הזה פוגע באינטרסים.

דב חנין: צריך להבין שענייני סביבה באמת אינם עניינים שבקונסנזוס.

דב חנין: כולנו כמובן רוצים אוויר נקי, אבל אם אוויר נקי משמעותו פגיעה ברווחים של המפעל, אולי הרווחים של המפעל יותר חשובים מאוויר נקי.

דב חנין: בסופו של דבר הבעיות הסביבתיות נגרמות מאינטרסים, לא מטעויות.

דב חנין: אם אנחנו רוצים להגן על הסביבה ורוצים להגן על האוויר, אנחנו צריכים להתמודד עם האינטרסים האלה.

דב חנין: בוועדה עשינו מאמץ גדול להגן על הציבור ולהגן על האינטרס הציבורי מפני אינטרסים צרים.

דב חנין: המאבק הזה היה לעתים קשה ומפרך, אבל אני חושב שבשורה התחתונה עמדנו בו – עמדנו בו בכבוד והבאנו היום לכנסת חוק שאנחנו בהחלט יכולים להיות גאים בו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק ארוך מאוד.

דב חנין: הוא מתמודד לא רק עם התעשייה המזהמת אלא גם עם מגוון הסיכונים והזיהומים שיוצרים פגיעה בבריאות בני-האדם ובאיכות הסביבה שלנו.

דב חנין: הממשלה מחויבת להכין תוכנית רב-שנתית לצמצום זיהום האוויר בישראל.

דב חנין: התוכנית הזאת צריכה לכלול יעדים ברורים, דרכים, לוחות זמנים.

דב חנין: מוקם מערך ניטור ארצי מקיף למדידת זיהום האוויר והנתונים יפורסמו לציבור באופן שוטף.

דב חנין: אנחנו בונים מנגנון חדש של היתרי פליטה לכל מפעל וגוף תעשייתי באופן מקביל לדירקטיבה האירופית, תוך שיתוף מלא של הציבור ושקיפות מרבית.

דב חנין: החוק מטיל עונשים מחמירים על מזהמים העוברים על החוק, בין היתר קנסות, וגם עונשי מאסר.

דב חנין: אנחנו קובעים מנגנון חדש ומודרני של עיצומים מינהליים – מנגנון שמאפשר פעולה מהירה נגד מזהמים גם בערוצים שאינם פליליים.

דב חנין: אנחנו קובעים מנגנונים מתקדמים של פעולה ותביעה אזרחית שיאפשרו גם אכיפה עצמית, אם באמצעות פעולה אזרחית ואם באמצעות ארגונים סביבתיים.

דב חנין: האכיפה הסביבתית תחוזק למען פיקוח ולמען מניעת זיהום האוויר.

דב חנין: נקבעים סטנדרטים סביבתיים מגבילים לסוגי הרכבים והדלקים שבהם יותר השימוש בכבישי ישראל.

דב חנין: בסופו של דבר, עמיתי חברי הכנסת, כל אחד ואחת מאתנו יכולים להיות מאוד גאים בחוק הזה.

דב חנין: החוק הזה הוא תולדה של מאמץ גדול וקולקטיבי של גורמים רבים.

דב חנין: אני רוצה לציין במיוחד את הארגונים הסביבתיים, את התנועה הסביבתית שממנה באתי לכנסת והיום אני יכול להיות מאוד גאה בה.

דב חנין: אני יכול להיות מאוד גאה בתרומתה ובהתגייסותה לחוק הזה.

דב חנין: הנוסח הראשוני של החוק, עמיתי חברי הכנסת, הוכן על-ידי עמותת "אדם טבע ודין", שקשה לראות את המפה הסביבתית של ישראל בלי לראות את העקבות הברוכים שלה בכל מקום.

דב חנין: אני מברך את צוות העמותה, שנמצא אתנו, ואני מאחל לכולנו שבסוף היום הזה נוכל לציין הישג גדול במאבק הסביבתי.

דב חנין: אני רוצה לברך ולהביע הערכה לארגון הסטודנטים "מגמה ירוקה", שהתגייס למען קידומו של החוק ולגיבוש תמיכה ציבורית רחבה בו.

דב חנין: אני רוצה לציין את הקואליציה לבריאות הציבור בצפון, את ארגון-הגג של ארגוני הסביבה, את "החברה להגנת הטבע" ואת כל הארגונים הסביבתיים האחרים, שהתגייסו לייצר לנו, חברי הכנסת שעבדו על החוק הזה, את הגב הציבורי, את התמיכה, את הלחץ הציבורי, שאפשר לנו להתמודד עם הלחצים, עם הקשיים, עם הבעיות ועם המכשולים שהושמו בדרכו של החוק הזה.

דב חנין: אני קורא לכל חברי הכנסת לתמוך בחוק.

דב חנין: אני קורא לחברי הכנסת להתנגד להסתייגויות הממשלה.

דב חנין: יש שתיים-שלוש הסתייגויות טכניות, אבל חלק גדול מהסתייגויות הממשלה הן הסתייגויות שמחלישות את החוק ואין שום סיבה לאמץ אותן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, את ההסתייגות הנוספת שלי אני אנמק בהמשך.

דב חנין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

דוד רותם: חבר הכנסת יוסי ביילין, בבקשה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

רן כהן: בהצעת החוק מופיעים שמות של חברים – – – איוב קרא, מודי זנדברג, אליעזר כהן ועוד.

דוד רותם: חבר הכנסת רן כהן, כנראה יש מי שנשם אוויר נקי וכתוצאה מזה חל בו בלבול.

רן כהן: כן, משהו בו השתבש.

דוד רותם: משהו משתבש.

דוד רותם: אתה יודע שחמצן נקי משבש לפעמים את – – –

רן כהן: מופיעים שמות של חברי כנסת – אתי לבני למשל.

דוד רותם: אני אבקש לתקן את זה.

דוד רותם: יתוקן.

דוד רותם: חבר הכנסת ביילין – בבקשה, אדוני.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קיבלתי עכשיו טלפון מבבה אידלסון, שמחתה על כך שיוסף שפרינצק לא נמצא ברשימה.

יוסי ביילין: באמת אולי כדאי להוסיף את שניהם, ואולי גם את הגברת פרסיץ.

רן כהן: חבר הכנסת ביילין, אתה מניח שכולם יודעים על מי דיברת.

יוסי ביילין: על שושנה פרסיץ?

יוסי ביילין: בוודאי.

יוסי ביילין: אין לי ספק בדבר.

יוסי ביילין: אני רוצה להצטרף לברכות על החוק החשוב הזה, לחבר הכנסת דב חנין, שהוא הרוח החיה, ולאופיר פינס, שבאמת השקיעו בזה רבות.

יוסי ביילין: החוק הוא חוק נכון וחוק יפה, והוא לא היה בא לעולם אלמלא ארגוני הסביבה, שחבר הכנסת חנין ציין.

יוסי ביילין: אני לא אחזור על כל השמות, אבל באמת זו היתה העבודה העיקרית שלהם.

יוסי ביילין: אין שום ספק שהכנת החוק והעברתו היום בכנסת רחוקות מאוד מלהיות סוף פסוק.

יוסי ביילין: נכון, היו פשרות במהלך הדיונים, לרבות פשרה לגבי כניסת החוק הזה לתוקף.

יוסי ביילין: הפשרות הן בין המציאות, היכולת התקציבית והרצון שלנו, אבל המבחן של החוק הזה, כמו חלק מהחוקים האחרים, הוא בביצוע שלו – האם החוק הזה יוכל באמת להתבצע ולהפוך את האוויר הנקי משאיפה כתובה בחוק למציאות.

יוסי ביילין: בנושא אוויר נקי אנחנו אנשים בעלי ניסיון.

יוסי ביילין: הרבה מאוד שנים ציטטנו את חוק כנוביץ כחוק שלא מתממש.

יוסי ביילין: תמיד כשהיו מדברים על דוגמאות לחוקים עם רצון טוב אבל עם מימוש מאוד צנוע, היינו מזכירים את חוק כנוביץ.

יוסי ביילין: צריך להזכיר את האיש הזה היום, כי החוק שלו הופך להיות חלק אינטגרלי של החוק שלנו, חוק אוויר נקי.

רן כהן: גם הוא רוצה לדבר.

יוסי ביילין: אגב, הוא רשום.

יוסי ביילין: התקווה היא שהגורל של החוק שלנו, שיעבור היום, לא יהיה דומה לגורל של חוק כנוביץ.

יוסי ביילין: זה האתגר האמיתי שלנו, שהאינטרסים הכלכליים – שהתעשיינים, שאולי משלמים בחלקם מס שפתיים על חשיבות החוק, לא יביאו בסופו של דבר לטרפוד, לדחייה נוספת משנת 2010 לשנת 2011, עוד חצי שנה, עוד הכנה, אין מספיק מפקחים, אי-אפשר לעשות את זה עכשיו, בואו נהיה מעשיים, בואו נהיה מעשיים ובואו נהיה מעשיים.

יוסי ביילין: מרוב מעשיות – זאת הסכנה הגדולה ביותר שאני רואה לחוק הזה.

יוסי ביילין: לכן אני רוצה לאחל לעצמנו שנוכל לעמוד על מימוש החוק, ואני אומר גם לשר להגנת הסביבה שזה אחד האתגרים הגדולים ביותר של המשרד.

יוסי ביילין: אין שום ספק בזה.

יוסי ביילין: היכולת לעמוד גם לאחר חקיקת החוק מול האינטרסים השונים כדי להבטיח את המימוש שלו, זאת אולי אחת המשימות הקשות ביותר שעומדות, מרגע שבו החוק מתחיל להתממש, בפני השר להגנת הסביבה.

יוסי ביילין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ביילין.

דוד רותם: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: מוותר.

דוד רותם: פירוש הדבר שאדוני מוותר על ההסתייגות.

דוד רותם: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: מוותר.

דוד רותם: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: מוותרת.

דוד רותם: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: מוותר.

דוד רותם: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

דוד רותם: נראה שגם במרצ, כשיושב-ראש הסיעה קובע – הכול מתבטל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר להגנת הסביבה, הכנסת – אם היא תאשר, ואני מקווה, בעזרת השם, שהיא תאשר את החוק הזה היום, משדרגת את עצמה, בכל הנוגע להגנה הסביבתית, למעמד שונה ממה שהיה לה עד שהחוק הזה התקבל.

משה גפני: החוק הזה הוא חוק מקיף בכל התחומים של זיהום האוויר – מניעתו – ולהביא לכאן אוויר נקי יותר מכפי שקיים היום בעקבות המזהמים הרבים, שגורמים לסכנה לחיי אדם.

משה גפני: החוק הזה החל בכנסת הקודמת ויזמו אותו כמה חברי הכנסת, ובראשם חבר הכנסת לשעבר עמרי שרון.

משה גפני: הוא קיבל תמיכת ממשלה אף שהממשלה התנגדה אז.

משה גפני: הוא קיבל תמיכת ממשלה, ועבר בקריאה ראשונה -לוועדת הפנים והגנת הסביבה – כדי שנוכל בכנסת הנוכחית להחיל עליו דין רציפות, וכך אכן נעשה.

משה גפני: החוק הזה מעמיד במצב שונה מכפי שהיה קודם את כל הנושאים שקשורים לו.

משה גפני: פעם חשבו שהנושא הסביבתי הוא מותרות, דבר שעושים אותו רק כמה אנשים או כמה קבוצות בארץ, שמתעלמים מהפיתוח, מהבניין ומהתעשייה.

משה גפני: היום כולם יודעים, בארץ ובעולם, שאנחנו עוסקים לא רק באיכות החיים שלנו, לא רק בבריאות, אלא גם בחיים עצמם.

משה גפני: חברי דב חנין הזכיר קודם את התמותה שיש במקומות שבהם הזיהום גבוה מהרגיל.

משה גפני: זאת סכנה לחיי אדם.

משה גפני: אני יכול לומר לכם, גם כחבר כנסת שעוסק בנושאים הסביבתיים אבל גם כחבר כנסת דתי, שהתורה מדברת על "ונשמרתם מאד לנפשתיכם", ומלבד זאת חז"ל מצווים אותנו שלא לגרום נזק בעצם העובדה שאנחנו רוצים לעשות דברים חיוניים וחשובים כמו תעשייה, כמו בניין ודברים חיוניים וחשובים אחרים – אבל בכך אנחנו גורמים נזק בל יתואר לשכנים, לסביבה, ליישוב שאנחנו גרים בו ולמדינה שאנחנו חיים בה.

משה גפני: זה אסור באופן מוחלט.

משה גפני: אני חייב לומר שהממשלה תומכת בחוק הזה, אבל כמו בכל הנושאים הסביבתיים האחרים, כאשר זה מגיע לדיונים פרטניים על הנושאים הספציפיים שבהם אנחנו דנים בוועדה, כל משרד בא ואומר: כן, אני רוצה אוויר נקי ואני תומך בחוק, אבל בקטע המסוים שלי לא.

משה גפני: שם הוא מגיש הסתייגות ושם הוא מתנגד.

משה גפני: כך זה בתחבורה, כך זה בתשתיות, כך זה בפנים ובכל המשרדים שחוק אוויר נקי נוגע אליהם.

משה גפני: כך היה גם בתקופת כהונתי כיושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, כאשר הובא חוק חופי הים התיכון.

משה גפני: כל הממשלה תמכה בחוק הזה, אבל כל משרד התנגד בקטע שלו.

משה גפני: אני חייב לשבח את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: אתה לא חייב.

משה גפני: אני חייב, ואם לא הייתי חייב לא הייתי עושה את זה.

דוד רותם: אתה משוחרר.

דוד רותם: אתה לא חייב, אני משחרר אותך מהתודה.

משה גפני: אני כן חייב.

משה גפני: מה, אתה בית-דין?

משה גפני: הוועדה בראשותו עשתה עבודה יוצאת מן הכלל, עבודה מקצועית, רצינית, יסודית, בדיונים ארוכים, עם שמיעת כל הגורמים שיש להם נגיעה כזאת או אחרת לנושא.

משה גפני: אנחנו לא סיימנו את החקיקה.

משה גפני: זאת תחילת חקיקה ברמה שונה לחלוטין מכפי שהיתה עד היום.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה צריך לעשות מסיבה לצוות הוועדה, שעשה עבודה יוצאת מן הכלל, למנהלת הוועדה, ליועצים המשפטיים, לאנשים שנמצאים בוועדה ולנשים שנמצאות בוועדה.

משה גפני: הם כבר באמת רוצים אוויר נקי.

משה גפני: אני מודה לכם, תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת גפני.

דוד רותם: חבר הכנסת גלעד ארדן – אינו נוכח; חבר הכנסת יוחנן פלסנר – אינו נוכח.

דוד רותם: אדוני השר גדעון עזרא, אתה צריך להיות עכשיו גם שר האוצר, שר הפנים, שר התשתיות הלאומיות, השר לביטחון הפנים ושר הביטחון.

דוד רותם: השר מייצג את כל השרים, דהיינו – יש לו 22 הסתייגויות, אבל אנחנו לא ניתן לו לדבר 110 דקות.

דוד רותם: אני מניח שהשר יסכם את הסתייגויותיו ברבע שעה.

דוד רותם: האם אני צודק, אדוני השר?

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת והמעוניינים ביציע, היום אנו מאשרים את חוק אוויר נקי.

גדעון עזרא: זהו חוק שיוביל למהפכה בכל הקשור לטיפול במפגעי איכות אוויר, העלולים לפגוע בבריאות של כולנו.

גדעון עזרא: חלק מזיהום האוויר נוצר ממקורות טבעיים, כגון סופות אבק – – גדעון סער, אתה מפריע לי.

דוד רותם: חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון עזרא: – – אולם חלקו העיקרי של הזיהום, במרבית אזורי הארץ, הוא מעשה ידי אדם, ממקורות שונים כגון כלי רכב, תחנות כוח, מפעלי תעשייה ועסקים שונים הפולטים זיהום רב לאוויר.

גדעון עזרא: הם מפריעים לי.

גדעון עזרא: תסלח לי.

דוד רותם: חברי הכנסת.

דוד רותם: חבר כנסת צרצור.

גדעון עזרא: זיהום זה עלול להתרחב עם הגידול בפעילות העסקית והצמיחה הכלכלית במשק.

גדעון עזרא: תפקידנו כנבחרי ציבור לאפשר ולעודד את הצמיחה, ועם זאת, לדאוג כי צמיחה זו תיעשה בתנאים מבוקרים, שימנעו פגיעה באיכות האוויר שאנו נושמים ובסביבה.

גדעון עזרא: זאת ועוד, מעבר לפגיעה הבריאותית שיוצר הזיהום, יש לו השפעה כלכלית משמעותית על המשק.

גדעון עזרא: לדוגמה, השפעת הזיהום מתחבורה בלבד מוערכת בלמעלה מ-2% מהתוצר הלאומי השנתי, ובאה לידי ביטוי, בין היתר, באובדן ימי עבודה, בהוצאות על טיפולים רפואיים ואשפוזים ובקיצור תוחלת החיים.

גדעון עזרא: עלינו לפעול על מנת להטמיע את העלויות הכלכליות הללו בפעילות העסקית, כדי שמניעת זיהום האוויר – סליחה, אתה מפריע, גדעון.

גדעון עזרא: באמת.

גדעון עזרא: אתה מפריע כל הזמן.

גדעון עזרא: אתה כל הזמן מפריע, תסלח לי.

גדעון סער: אתה יודע מה?

גדעון סער: אני אצביע נגד ההסתייגויות שלך ללא היסוס.

גדעון סער: מה אתה מעיר לי?

גדעון סער: מה, אתה מחנך שלי?

גדעון סער: שאלתי אותם למה הם צריכים ללמוד את ההסתייגויות של הממשלה.

גדעון סער: זה הכול.

גדעון סער: שידבר עם החברים שלו בקואליציה, אולי הם יעזרו לו.

גדעון עזרא: עלינו לפעול על מנת להטמיע את העלויות הכלכליות הללו בפעילות העסקית, כדי שמניעת זיהום האוויר תתבטא באופן ישיר בעלויות שבהן נושא המזהם ותפחית את הכדאיות להמשיך ולזהם.

גדעון עזרא: עד כה, האחריות למדידת זיהום האוויר, אפיונו ומניעתו ניתנה מטבע הדברים למשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: אולם יכולתו של המשרד לממש אחריות זו היתה מוגבלת, משום שהחקיקה בנושאים המאפשרים לממש את האחריות למניעת הזיהום לא היתה אחידה, והסמכויות הדרושות לא ניתנו תמיד למשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: חוק אוויר נקי, שמובא היום לאישור הכנסת, צפוי לשנות מצב זה, ולהעניק למשרד להגנת הסביבה כלים משפטיים מודרניים, שנועדו לממש את אחריותו לצמצום זיהום האוויר.

גדעון עזרא: כלים אלו נחוצים על מנת לבקר טוב יותר את הזיהום ולצמצמו.

גדעון עזרא: החוק מחייב קביעת תוכנית לאומית לצמצום זיהום האוויר, ומעניק למשרד להגנת הסביבה כלים לטיפול פרטני בגורמי הזיהום המשמעותיים, בדומה לטיפול בנושא זה במדינות העולם המערבי.

גדעון עזרא: החוק מאפשר לקבוע תקנים מחייבים לתעשייה, לתחנות-כוח ולכלי-רכב, מחייב מפעלים גדולים הפולטים חומרים מזהמים לקבל היתרי פליטה כתנאי לפעילותם, וכן מטיל אחריות על גורמי הזיהום.

גדעון עזרא: אנו מצפים שפעילות זו תוביל בתוך תקופה קצרה מתחילת יישומו של החוק להפחתה משמעותית ברמות הזיהום שאנו נושמים ולהקטנת הסיכון לבריאותנו.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יישום חוק זה לא יהיה קל.

גדעון עזרא: על מנת לממש את החוק יידרשו כוח-אדם רב ומיומן ותקציב העולה בהרבה על התקציב שמוקצב כיום על-ידי המדינה לטיפול בנושא חשוב זה.

גדעון עזרא: לפיכך נקבע מועד תחילת החוק ל-1 בינואר 2011.

גדעון עזרא: ללא משאבים אלה, אני מודיע ומתריע מבעוד מועד, לא נוכל לעמוד באחריות שהחוק מטיל על המשרד.

גדעון עזרא: אני מבקש לברך את עמותת "אדם טבע ודין" ואת חבר הכנסת לשעבר עמרי שרון.

גדעון עזרא: אני מבקש לברך את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אתה יכול להרחיב פה.

גדעון עזרא: אני רוצה לברך את חבר הכנסת דב חנין, את צוות הייעוץ המשפטי של הוועדה – עורכי-הדין תומר רוזנר וורד קירו, סגן מזכיר הממשלה גבי גולן, צוות המשרד להגנת הסביבה, שמגיעים לו הרבה יותר שבחים ממה שאתם נתתם לו – שולי נזר, אבי מושל, אביבה טרכטמן מאגף איכות אוויר, עורכות-הדין הדס פיקסלר ואיילת בן-עמי מהלשכה המשפטית, וכמובן המשנה למנכ"ל יוסי ענבר.

גדעון עזרא: תודה לעורכת-הדין רוני טלמור ממשרד המשפטים, ולעוד אנשים שסייעו.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר, שבעבודה מאוד מאומצת שנעשתה עם יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה בדקנו מחדש את כל ההסתייגויות של משרדי הממשלה השונים, והן רבות, ויש הסתייגויות שהחלטנו לקבל ויש הסתייגויות שהחלטנו לדחות.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שכל ההסתייגויות שאני אקרא בפניכם עכשיו תאומצנה על-ידי המליאה, כפי שהן מאומצות על-ידי ראש הוועדה, ונצא לדרך עם חוק שמתקרב למה שכולנו היינו רוצים.

גדעון עזרא: לכן, אין לי ברירה אלא לקרוא את ההסתייגויות אחת לאחת.

גדעון עזרא: יש הסתייגות של שר האוצר רוני בר-און לסעיפים 13(ג), 37(ג) ו-41.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אין זמן לקרוא הסתייגויות.

רן כהן: אין צורך.

אופיר פינס-פז: אתה לא חייב.

גדעון עזרא: לא אכפת לי לתת את זה לפרוטוקול, כדי שהדברים יירשמו בפרוטוקול.

דוד רותם: השר, יש לוח הסתייגויות רשום.

רן כהן: בשביל מה להעביר את ההסתייגויות, אדוני השר.

דוד רותם: יש לוח הסתייגויות.

גדעון עזרא: אני מוכן.

גדעון עזרא: אין לי שום בעיה בעניין הזה, ובלבד שכל ההסתייגויות תתקבלנה.

דוד רותם: תודה, אדוני השר.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, יש לך עוד הסתייגות שביקשת לנמק.

דב חנין: חברים, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר משפט על ההסתייגות שלי.

דב חנין: חברת הכנסת אביטל, עם כל הכבוד, כדאי שתקשיבי.

דב חנין: זאת חקיקה, וצריך להתייחס אליה ברצינות.

דב חנין: אני רוצה לומר משפט על ההסתייגות שלי וכמה משפטים על ההסתייגויות של משרדי הממשלה.

דב חנין: אני רוצה לפתוח ולהביע הערכה קודם כול לצוות המשרד להגנת הסביבה שעבד בחוק הזה: יוסי ענבר, שולי נזר, אבי מושל, הדס פיקסלר, איילת בן-עמי, לעורכת-הדין רוני טלמור ממשרד המשפטים, וכמובן לגבי גולן, נציג משרד ראש הממשלה.

דב חנין: חייבים לומר דברי הערכה רבים ליועצים המשפטיים של הוועדה, עורך-דין תומר רוזנר ועורכת-דין ורד קירו, על העבודה המסורה, המקצועית והרצינית שלהם.

דב חנין: וכמובן, להביע הערכה ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אופיר פינס שבאמת נתן את כל כולו לקידומו של החוק הזה, ומגיעה לו הרבה הערכה מכולנו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר משפט על ההסתייגות שלי.

דב חנין: ההסתייגות שלי נועדה לתת למשרד להגנת הסביבה את הכסף לממן את החוק הזה.

דב חנין: ההסתייגות אומרת שמה שמתקבל מהחוק הזה ילך לקרן מיוחדת שעניינה זיהום אוויר.

דב חנין: אנחנו לא יודעים להעריך את זה.

ראובן ריבלין: – – – זה תקציבית, נצטרך פה 50.

ראובן ריבלין: אני בתור יועץ כאן.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: עכשיו לעניין הסתייגויות משרדי הממשלה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, כמה הסתייגויות של משרדי הממשלה לדעתי אסור בשום פנים ואופן לקבל.

דב חנין: אסור לקבל, למשל, את ההסתייגויות שאומרות שאפשרי שיתוף הציבור בלי דיון ציבורי.

דב חנין: שיתוף ציבור מחייב שימוע ציבורי ומחייב דיון ציבורי.

דב חנין: אני מתכוון להסתייגות הממשלה לסעיף 21.

דב חנין: ההסתייגות של הממשלה לסעיף 72 מורידה מהחוק את הפיצוי לגופים שינהלו הליכים אזרחיים נגד מזהמים.

דב חנין: אם אנחנו מורידים את הפיצוי הזה לגופים שמנהלים הליכים אזרחיים נגד מזהמים, אנחנו פוגעים קשות באינטרס לפעול להגנת הסביבה ולהגנת הבריאות של הציבור.

דב חנין: אני חושב שהסתייגות הממשלה לסעיף 73 היא מאוד בעייתית.

דב חנין: ההסתייגות הזאת מציעה להוריד את הסעיף שמטיל אחריות על נושאי משרה בתאגיד במקרים של הפרת הוראות החוק.

דב חנין: אחריות נושאי משרה היא עיקרון חשוב ומרכזי בדיני התאגידים, והיא מהווה כלי אפקטיבי של אכיפה במקרים שבהם גוף פועל במסגרת של חברה בעירבון מוגבל.

דב חנין: סעיף דומה מופיע בחקיקה סביבתית אחרת בישראל ובעולם, ואין שום סיבה שהוא לא ייכלל דווקא בחוק אוויר נקי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני מציע גם לדחות את שתי ההסתייגויות של משרד הפנים, שמונעות את תיקון חוק התכנון והבנייה שמרחיב את ההוראות לגבי תסקיר השפעות על הסביבה גם ביחס להשפעות על זיהום אוויר.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אלה ההסתייגויות הממשלה שאני מציע לכולנו להצביע נגדן.

דב חנין: הסתייגויות אחרות של הממשלה אין לי התנגדות שיעברו.

ראובן ריבלין: – – – בהתאם להחלטות של יושב-ראש הוועדה – – –

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה מבקש להשיב, או שאנחנו עוברים להצבעה?

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: לשם החוק ולסעיף 1 אין הסתייגויות, ולכן אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק וסעיף 1, כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

דוד רותם: 29 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע ששם החוק וסעיף 1 התקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 2.

דוד רותם: בסעיף 2 יש לנו הסתייגות של חברי הכנסת דב חנין, יוסי ביילין.

דב חנין: מוריד.

דוד רותם: מורידים.

דוד רותם: אם כך, יש לנו הסתייגות של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: נא להצביע, מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 9 נמנעים – אין ההסתייגות של השר להגנת הסביבה לסעיף 2 נתקבלה.

דוד רותם: 24 בעד, תשעה נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות של השר להגנת הסביבה בסעיף 2 נתקבלה.

דוד רותם: סליחה, יש פה תקלה, כי לוח ההסתייגויות שונה.

דוד רותם: בלוח ההסתייגויות מופיעה ההסתייגות של השר להגנת הסביבה לסעיף 2.

דוד רותם: יש לוח תיקונים, ועכשיו מעבירים לי את לוח התיקונים.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אם כך, חברי הכנסת, ההצבעה האחרונה תבוטל.

דוד רותם: אין הסתייגות של השר לסעיף 2.

דוד רותם: אם כך, אנחנו מצביעים על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 2 – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

דוד רותם: 39 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 2 התקבל כהצעת הוועדה.

דוד רותם: חברים, לסעיפים 3 עד 12 אין הסתייגויות.

דוד רותם: אם כך, אנחנו נצביע עליהם כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: מי בעד, מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 3–12 – 41 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3–12 נתקבלו.

דוד רותם: 41 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע כי סעיפים 3–12 התקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 13 יש הסתייגות של השר רוני בר-און.

דוד רותם: נא להצביע – מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 16 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 13 נתקבלה.

דוד רותם: 21 בעד, נגד – 16, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר רוני בר-און לסעיף 13 נתקבלה.

דוד רותם: סעיף קטן (ג) יימחק.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 13 בצירוף ההסתייגות, כולל ההסתייגות.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 13, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 13, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 13 כהצעת הוועדה בצירוף ההסתייגות של השר בר-און התקבל.

דוד רותם: לסעיפים 14–17 אין הסתייגויות, וגם ל-18.

דוד רותם: סליחה, 14–20 – אין הסתייגויות.

דוד רותם: ולכן, אנחנו מצביעים כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 14–20 – 44 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 14–20 נתקבלו.

דוד רותם: 44 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 14–20 התקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 21 יש הסתייגות של שר הביטחון.

דוד רותם: אנחנו נצביע על ההסתייגות.

קריאה: הוא לא נמצא.

דוד רותם: השר גדעון עזרא נימק בשמו.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 3 נמנעים – אין ההסתייגות של שר הביטחון לסעיף 21 נתקבלה.

דוד רותם: 38 בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע כי הסתייגותו של שר הביטחון התקבלה.

דוד רותם: לסעיף 21 יש גם הסתייגות של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 17 נמנעים – 1 ההסתייגות של השר להגנת הסביבה לסעיף 21 נתקבלה.

דוד רותם: 26 בעד, 17 נגד, נמנע אחד.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שגם ההסתייגות של השר להגנת הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 21, בצירוף ההסתייגויות של השר אהוד ברק והשר להגנת הסביבה.

דוד רותם: מי בעד? נא להצביע.

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 21, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו – 40 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 21, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

דוד רותם: בעד – 40, אחד נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 21, בצירוף ההסתייגויות של שר הביטחון והשר להגנת הסביבה, נתקבל.

דוד רותם: לסעיף 22 אין הסתייגויות.

דוד רותם: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה על סעיף 22, כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 22 – 42 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 22 נתקבל.

דוד רותם: 42 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 22 נתקבל כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 23 שתי הסתייגויות נפרדות של שר הפנים.

דוד רותם: אנחנו נצביע עליהן בנפרד.

דוד רותם: קודם כול אנחנו מצביעים על ההסתייגות הראשונה לגבי סעיף קטן (ב).

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 3 נגד – 41 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של שר הפנים לסעיף 23 לא נתקבלה.

דוד רותם: שלושה בעד, 41 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של שר הפנים לגבי סעיף 23(ב) לא נתקבלה.

דוד רותם: לגבי סעיף קטן (ד)(5)(ג), הסתייגות שנייה של שר הפנים – נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 35 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של שר הפנים לסעיף 23 נתקבלה.

דוד רותם: 35 בעד, אחד מתנגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות השנייה של שר הפנים, לגבי סעיף קטן (ד)(5)(ג), התקבלה.

דוד רותם: עכשיו נעבור להצבעה על סעיף 23, בצירוף הסתייגותו של השר מאיר שטרית שנתקבלה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 21 בעד סעיף 23, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 43 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 23, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 43 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 23, כהצעת הוועדה, עם הסתייגותו של השר שטרית לגבי סעיף קטן (ד)(5)(ג) שנתקבלה, אושר.

דוד רותם: לסעיפים 24 עד 29 אין הסתייגויות.

דוד רותם: נא להצביע כהצעת הוועדה.

דוד רותם: הצבעה מס' 22 בעד סעיפים 24–29 – 43 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 24–29 נתקבלו.

דוד רותם: 43 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 24–29 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 30 יש הסתייגות של השר רוני בר-און.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 12 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 30 נתקבלה.

דוד רותם: 27 בעד, 12 מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר רוני בר-און לסעיף 30 נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו נצביע על סעיף 30, כהצעת הוועדה, בצירוף הסתייגותו של השר בר-און שנתקבלה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 24 בעד סעיף 30, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 30, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: בעד – 36, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 30, כהצעת הוועדה כולל הסתייגותו של השר רוני בר-און, נתקבל.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיפים 31 עד 36.

דוד רותם: אין הסתייגויות.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 25 בעד סעיפים 31–36 – 44 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 31–36 נתקבלו.

דוד רותם: בעד – 44, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 31 עד 36 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 37 יש הסתייגות של השר רוני בר-און.

דוד רותם: נא להצביע – מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 21 נגד – 13 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 37 נתקבלה.

דוד רותם: 21 בעד, 13 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר בר-און נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 37, כהצעת הוועדה, לרבות ההסתייגות של השר בר-און שנתקבלה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 27 בעד סעיף 37, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 41 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 37, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 41 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 37, כהצעת הוועדה ועם הסתייגותו של השר בר-און, נתקבל בקריאה שנייה.

דוד רותם: לסעיפים 38 עד 40 אין הסתייגויות.

דוד רותם: אנחנו מצביעים עליהם כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 28 בעד סעיפים 38–40 – 43 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 38–40 נתקבלו.

דוד רותם: 43 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 38 עד 40 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 41 הסתייגות של השר רוני בר-און – נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 13 נמנעים – אין ההסתייגות של שר האוצר לסעיף 41 נתקבלה.

דוד רותם: 22 בעד, 13 נגד ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר בר-און לסעיף 41 נתקבלה.

דוד רותם: משמעותה ביטול הסעיף כולו, ולכן אין עלינו להצביע על סעיף 41.

דוד רותם: יתר הסעיפים יסומנו לכן בהתאם.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 42 – אין הסתייגויות.

דוד רותם: נא להצביע – כנוסח הוועדה.

דוד רותם: הצבעה מס' 30 בעד סעיף 42 – 41 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 42 נתקבל.

דוד רותם: 41 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 42 נתקבל כנוסח הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 43 הסתייגות של השר לביטחון פנים – נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 2 נמנעים – אין ההסתייגות של השר לביטחון פנים לסעיף 43 נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 38, נגד – 2, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר לביטחון פנים לסעיף 43 נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 43, לרבות הסתייגותו של השר לביטחון פנים.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 32 בעד סעיף 43, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 41 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 43, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 41 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 43, לרבות הסתייגותו של השר לביטחון פנים, נתקבל.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 44.

דוד רותם: גם בסעיף זה יש הסתייגות של השר לביטחון פנים.

דוד רותם: נא להצביע על הסתייגותו של השר לביטחון פנים.

דוד רותם: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 39 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות של השר לביטחון פנים לסעיף 44 נתקבלה.

דוד רותם: 39 בעד, אחד נגד ואחד נמנע.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר לביטחון פנים נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 44, לרבות הסתייגותו של השר לביטחון הפנים ועם לוח התיקונים לסעיף הזה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 34 בעד סעיף 44, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 40 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 44, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 40 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 44, לרבות ההסתייגות, נתקבל.

דוד רותם: חברי הכנסת, אני הטעיתי אתכם בסעיף 43.

דוד רותם: אני מבקש להצביע עליו פעם נוספת.

דוד רותם: בסעיף 43 אנחנו נצביע על הסעיף, לרבות ההסתייגות שנתקבלה ועם לוח התיקונים.

דוד רותם: מסתבר שלוח התיקונים הוא לסעיף 43.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 35 בעד סעיף 43, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 43, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 39 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 43, לרבות הסתייגותו של השר לביטחון פנים ועם לוח התיקונים, אושר בקריאה שנייה.

דוד רותם: לסעיפים 45 עד 49 אין הסתייגויות.

דוד רותם: נא להצביע – כהצעת הוועדה.

דוד רותם: הצבעה מס' 36 בעד סעיפים 45–49 – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 45–49 נתקבלו.

דוד רותם: 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 45–49 נתקבלו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 50 יש הסתייגות של שר הביטחון אהוד ברק.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות של שר הביטחון לסעיף 50 נתקבלה.

דוד רותם: 38 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות של שר הביטחון נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף, לרבות הסתייגותו של שר הביטחון.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 38 בעד סעיף 50, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 38 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיף 50, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 38 בעד, אחד מתנגד, אחד נמנע.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 50, לרבות הסתייגותו של שר הביטחון, נתקבל.

דוד רותם: לסעיפים 51–63 אין הסתייגויות.

דוד רותם: נא לעבור להצבעה לפי נוסח הוועדה.

דוד רותם: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 51–63 – 38 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 51–63 נתקבלו.

דוד רותם: 38 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 51–63 התקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 64 יש הסתייגות של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: נא להצביע בעד, נגד.

דוד רותם: הצבעה מס' 40 בעד ההסתייגות – 25 נגד – 15 נמנעים – אין ההסתייגות של השר להגנת הסביבה לסעיף 64 נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 25, נגד – 15, אין נמנעים.

דוד רותם: לפיכך, אני קובע שהסתייגותו של השר להגנת הסביבה לסעיף 64 נתקבלה.

דוד רותם: לסעיף זה יש גם הסתייגות של שר התשתיות הלאומיות.

דוד רותם: מי בעד? מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 34 נמנעים – אין ההסתייגות של שר התשתיות הלאומיות לסעיף 64 לא נתקבלה.

דוד רותם: ארבעה בעד, 34 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: לפיכך, אני קובע שההסתייגות של שר התשתיות הלאומיות לא נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 64, לרבות ההסתייגות ועם לוח התיקונים.

דוד רותם: נא לשים לב שכתוצאה מקבלת ההסתייגות ימוספרו פסקאות (1)–(6) כפסקאות (2)–(7).

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: ההסתייגות הראשונה נתקבלה, השנייה לא נתקבלה.

דוד רותם: הצבעה מס' 42 בעד סעיף 64, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 64, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 64, לרבות הסתייגותו של השר להגנת הסביבה ועם לוח התיקונים, התקבל בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 65–71, שאין לגביהם הסתייגויות.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 43 בעד סעיפים 65–71 – 40 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 65–71 נתקבלו.

דוד רותם: 40 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 65–71 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לסעיף 72 יש הסתייגות של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 16 נמנעים – 1 ההסתייגות של השר להגנת הסביבה לסעיף 72 נתקבלה.

דוד רותם: 23 בעד, 16 נגד, נמנע אחד.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות של השר להגנת הסביבה גדעון עזרא לסעיף 72 נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 72, לרבות הסתייגותו של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 45 בעד סעיף 72, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 35 נגד – 6 נמנעים – אין סעיף 72, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 35 בעד, שישה מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 72, לרבות ההסתייגות של השר להגנת הסביבה, נתקבל.

דוד רותם: סעיף 73 – הסתייגות של השר להגנת הסביבה והשר לתשתיות לאומיות.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 37 נמנעים – אין ההסתייגות של השר להגנת הסביבה ושר התשתיות הלאומיות לסעיף 73 לא נתקבלה.

דוד רותם: שניים בעד, 37 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות של השר להגנת הסביבה ושר התשתיות הלאומיות לסעיף 73 לא נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 73–75 לפי נוסח הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 47 בעד סעיפים 73–75, כהצעת הוועדה – 40 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 73–75, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דוד רותם: 40 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 73–75 נתקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 76, הסתייגות של חבר הכנסת דב חנין.

דוד רותם: מי בעד? מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 21 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 76 לא נתקבלה.

דוד רותם: 15 בעד, 21 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 76 לא נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 76, 77 ו-78 כהצעת הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 49 בעד סעיפים 76–78, כהצעת הוועדה – 38 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 76–78, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דוד רותם: 38 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 76–78 התקבלו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: לאחר סעיף 78 – – –

אופיר פינס-פז: לפי בקשת השר להגנת הסביבה אני מסיר את ההסתייגות.

דוד רותם: אתה מסיר את ההסתייגות.

דוד רותם: אם כך, אנחנו עוברים לסעיף 79.

דוד רותם: בסעיף 79 יש הסתייגות של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 50 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 14 נמנעים – אין ההסתייגות של השר להגנת הסביבה לסעיף 79 נתקבלה.

דוד רותם: 24 בעד, 14 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות של השר להגנת הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 79, לרבות ההסתייגות, לפי הצעתו של השר גדעון עזרא.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 51 בעד סעיף 79, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 32 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 79, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: 32 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של השר לסעיף 79 לתוספת סעיף, 80, התקבלה.

דוד רותם: אני מפנה את תשומת לבכם – מכיוון שהוסף פה סעיף, יהיה שינוי בסדר הסעיפים לאחר מכן.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיפים 80–84 – אין הסתייגויות, אבל ההצבעה היא גם על לוח תיקונים לסעיפים 82 ו-84.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 52 בעד סעיפים 80–84 – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 80–84 נתקבלו.

דוד רותם: 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 80–84, עם לוח התיקונים לסעיפים 82 ו-84, נתקבלו בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 85.

דוד רותם: יש הסתייגות של שר הפנים מאיר שטרית.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 53 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 13 נמנעים – אין ההסתייגות של שר הפנים לסעיף 85 נתקבלה.

דוד רותם: 22 בעד, 13 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהסתייגותו של שר הפנים לסעיף 85 נתקבלה.

דוד רותם: מכיוון שהתקבלה ההסתייגות, הפסקאות ימוספרו במספרים אחרים.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 85, לרבות הסתייגותו של השר שטרית.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 54 בעד סעיף 85, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 85, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דוד רותם: בעד – 39, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 85, בצירוף ההסתייגות של השר שטרית, נתקבל.

דוד רותם: חברים, לסעיפים 86–94 אין הסתייגויות.

דוד רותם: יש לוח תיקונים לסעיף 93.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 86–94, בצירוף לוח התיקונים לסעיף 93, כהצעת הוועדה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 55 בעד סעיפים 86–94 – 41 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 86–94 נתקבלו.

דוד רותם: 41 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 86–94, עם לוח התיקונים לסעיף 93, נתקבלו בקריאה שנייה.

דוד רותם: לסעיף 95 יש לנו הסתייגויות נפרדות של השר גדעון עזרא.

דוד רותם: אנחנו נצביע עליהן לפי הסדר.

דוד רותם: אנחנו מצביעים על ההסתייגות הראשונה לסעיף 95.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 56 בעד ההסתייגות – 32 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות (1) של השר להגנת הסביבה לסעיף 95 נתקבלה.

קריאה: – – –

דוד רותם: כי הן נפרדות.

דוד רותם: יכול להיות שחלק יתקבלו וחלק לא.

דוד רותם: בעד – 32, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההסתייגות הראשונה נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להסתייגות השנייה של השר להגנת הסביבה לסעיף 95.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 57 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 14 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של השר להגנת הסביבה לסעיף 95 נתקבלה.

דוד רותם: 23 בעד, 14 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שגם ההסתייגות השנייה נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להסתייגות השלישית – לפי לוח התיקונים – של השר להגנת הסביבה לסעיף 95.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 58 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 10 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של השר להגנת הסביבה לסעיף 95 נתקבלה.

דוד רותם: 24 בעד, עשרה מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שגם ההסתייגות השלישית נתקבלה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להסתייגות הרביעית – לפי לוח התיקונים – של השר להגנת הסביבה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 59 בעד ההסתייגות – 34 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות (4) של השר להגנת הסביבה לסעיף 95 נתקבלה.

דוד רותם: 34 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שגם ההסתייגות הרביעית של השר נתקבלה.

דוד רותם: נא לשים לב שמדובר בהסתייגויות נפרדות, ולכן סימוני הסעיפים הקטנים ישונו בהתאם.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 95 – סליחה.

דוד רותם: שר הפנים מסתייג גם הוא בסעיף 95.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגותו של שר הפנים לסעיף 95.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 7 נמנעים – אין ההסתייגות של שר הפנים לסעיף 95 נתקבלה.

דוד רותם: 30 בעד, שבעה נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שגם הסתייגותו של שר הפנים נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 95, לרבות ההסתייגויות של השר להגנת הסביבה והשר מאיר שטרית.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 61 בעד סעיף 95, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 95, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

דוד רותם: 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיף 95, לרבות ההסתייגויות, נתקבל.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: לסעיפים 96 ו-97 אין הסתייגויות – נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 62 בעד סעיפים 96–97 – 36 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 96–97 נתקבלו.

דוד רותם: חברי הכנסת, 36 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שסעיפים 96 ו-97 נתקבלו.

דוד רותם: אדוני יושב-ראש הוועדה, נתקבלו הסתייגויות.

דוד רותם: אדוני רוצה לעבור להצבעה בקריאה שלישית, או שאדוני רוצה למשוך את החוק חזרה לוועדה?

אופיר פינס-פז: אתה רוצה להרוג אותי?

דוד רותם: זה רעיון, אבל אני לא אצהיר עליו מכאן.

אופיר פינס-פז: אתה משתוקק להרוג את הצעת החוק?

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק אוויר נקי, התשס"ח–2008, לרבות ההסתייגויות שנתקבלו ולוחות התיקונים; נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 63 בעד החוק – 39 נגד – אין נמנעים – אין חוק אוויר נקי, התשס"ח–2008, נתקבל.

דוד רותם: 39 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק אוויר נקי, התשס"ח–2008, נתקבלה בקריאה שלישית, לרבות ההסתייגויות ועם לוח התיקונים.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: אדוני יושב-ראש הוועדה, אתה רוצה להודות?

דוד רותם: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, נא לעלות.

דוד רותם: אדוני סגן יושבת-ראש הכנסת, חבר הכנסת זיו, נא להחליף אותי.

): אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חבר הכנסת אופיר פינס על העברת החוק החשוב הזה, עם כל ההסתייגויות שהתקבלו ולא התקבלו, ובהמשך אני רוצה גם לומר – לבקש ממך, אדוני היושב-ראש – אני רוצה להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדת הכספים, מטעם סיעת קדימה.

): במקום חבר הכנסת אלחנן גלזר, שייצג את סיעת קדימה, יכהן חבר הכנסת שלמה מולה.

): תודה רבה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר פינס, לנהוג כמקובל אחרי ההצבעה, כשזו היתה קריעת ים סוף.

אופיר פינס-פז: חברים, אתם קיבלתם היום באמת דוגמית של איזו קריעת ים סוף היא החוק הזה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לכולכם – – –

דוד רותם: זה תלוי ביושב-ראש הישיבה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות ליושב-ראש הישיבה, שעשה עבודה מצוינת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להצטרף לתודות לארגונים הסביבתיים כולם, ובעיקר ל"אדם טבע ודין" ול"מגמה ירוקה", שבאמת גם יזמו וגם עזרו לאורך כל הדרך.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לעמרי שרון ולמיכאל מלכיאור, שהובילו את החוק בקדנציה הקודמת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות – תתפלאו – לתעשיינים, שעם כל הקושי שבדבר מבחינתם התנהלו ועזרו ולא טרפדו, והיו שותפים לחקיקה הזאת, שהיא כאמור מבחינתם לא חקיקה פשוטה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, יפה שפירא.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לתומר רוזנר, היועץ המשפטי של הוועדה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לוורד קירו, היועצת המשפטית שלנו לנושא הגנת הסביבה, ואני רוצה להזמין את כולכם להרמת כוסית שאנחנו מקיימים עכשיו, בוועדת הפנים, לרגל חקיקת החוק הזה.

אופיר פינס-פז: תהיו ברוכים, תודה רבה.

אופיר פינס-פז: הבורקס עלינו.

יצחק זיו: חבר הכנסת אופיר פינס, יש לך עוד הצעת חוק.

יצחק זיו: מה אתה?

אופיר פינס-פז: בבקשה.

ראובן ריבלין: יש הסתייגויות?

ראובן ריבלין: התשס"ח–2008 [מס' מ/370; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 16489; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

יצחק זיו: הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס, להציג את הצעת החוק, שאין לה הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, את הניירות שלי השארתי על השולחן, אז אני לא יכול להקריא לכם את כל העניין.

אופיר פינס-פז: מדובר בהצעת חוק ביוזמת הממשלה, שנועדה לאפשר לשר הפנים, באישור הכנסת, הארכה של שנה נוספת בכל מה שקשור למועצות אזוריות – –

קריאה: רשויות מקומיות.

אופיר פינס-פז: – – ורשויות מקומיות, בנושא ועדות – – –

בנימין אלון: זו הרשאה.

אופיר פינס-פז: לא, לא.

אופיר פינס-פז: סליחה, על איזו הצעת חוק אתה מדבר?

ראובן ריבלין: המועצות האזוריות.

יצחק זיו: מועד בחירות כלליות.

גדעון סער: בסדר-היום שקיבלנו יש בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם?

אופיר פינס-פז: זה ירד מסדר-היום, זה של חבר הכנסת בן-ששון.

אופיר פינס-פז: הוא ביקש דיון נוסף בוועדה.

אופיר פינס-פז: נדון בזה בשבוע הבא.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לחברי דוד אזולאי – – –

גדעון סער: למה זה ירד?

גדעון סער: – – – סליחה שאני מעיר לך, יש בקרוב בחירות.

גדעון סער: אם לא יהיה דיון לפני הפגרה, המשמעות היא למנוע את תחולתו בבחירות הקרובות – – –

אופיר פינס-פז: אני גם לא אמרתי לך שאני מושך.

אופיר פינס-פז: אמרתי שיש בקשה של חבר הכנסת יואל חסון למשוך.

אופיר פינס-פז: כידוע לך, מי שמחליט בעניין הזה זאת הוועדה כולה, לא יושב-ראש הוועדה.

גלעד ארדן: אם זה כבר הונח, הוא לא יכול להגיש בקשה.

אופיר פינס-פז: ודאי שהוא יכול, ודאי שהוא יכול.

אופיר פינס-פז: אוקיי, חברים.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: סעיף 2 לחוק המועצות האזוריות להלן קובע כי הבחירות הראשונות למועצה אזורית לאחר כינונה ייערכו בתוך ארבע שנים מיום הכינון, ביום שיקבע השר.

אופיר פינס-פז: עם זאת, השר רשאי, בהתייעצות עם ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, לקבוע כי הבחירות יתקיימו בשנה החמישית לאחר הכינון.

אופיר פינס-פז: לעתים נוצרים מקרים שבהם גם בחלוף חמש שנים מיום כינונה של המועצה האזורית טרם הושלמה בניית התשתית הכלכלית המקצועית ההכרחית לפעולה תקינה של המועצה.

אופיר פינס-פז: זה מה שקרה בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מדברים על המועצה האזורית אבו-בסמה שהוקמה, ועל דעת כולם – שר הפנים ביקש להאריך מכאן ועד עולם; כמובן, לא הסכמנו, אבל הסכמנו להאריך בשנה נוספת, כי השתכנענו שזה המצב שצריך לאשר אותו מבחינה אחראית ועניינית.

אופיר פינס-פז: זאת בעצם הצעת החוק שאנחנו מציעים.

אופיר פינס-פז: ביקשתי מהשר שינצל את השנה הזאת כדי להכין את היישוב לבחירות עד תום השנה הזאת ושלא יחזור אלינו עם הצעת חוק שמציעה להאריך.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, זאת הצעת החוק, ואני ממליץ בפני חברי הכנסת להעביר אותה – לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר פינס-פז: לפי מיטב ידיעתי, אין הסתייגויות להצעת החוק.

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כפי ששמעתם, אין הסתייגויות להצעת החוק.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 64 בעד סעיפים 1–2 – 13 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 13, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 65 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – 1 חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 10, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 5), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הצבעה על החלטת ועדת הפנים ואיכות הסביבה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (דרכי ענישה) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את החלטת הוועדה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש את רשות הכנסת לפצל מחוק "המזהם – משלם", שזה חוק מאוד מאוד חשוב, פרק שנצטרך להשלים אותו בנפרד – כל מה שקשור לפרק הדירקטורים ונושאי המשרה במפעלים ובתאגידים ציבוריים.

אופיר פינס-פז: משרד המשפטים בשלבי סיום של הכנת הצעה כוללת, והחלטנו – כדי שלא לעכב את כל החוק של "המזהם – משלם", שאני רוצה להצביע עליו לפני היציאה לפגרה, שהוא חוק משלים לחוק אוויר נקי – שנפצל את הסעיפים האלה ונוכל לדון בהם בניחותא במהלך פגרת הקיץ ולהביא אותם בפני המליאה עם חזרת הכנסת מפגרת הקיץ.

אופיר פינס-פז: לפיכך אני מבקש שתאשרו את הפיצול.

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 66 בעד ההחלטה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר חלוקת הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (דרכי ענישה) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת כי החלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה, כפי שהציג אותה יושב-ראש הוועדה, התקבלה.

יצחק זיו: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11326; חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 166), התשס”ח–2008, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת רובי ריבלין להציג את הצעת החוק.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר הנכבד, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 166), התשס”ח–2008.

ראובן ריבלין: הצעת חוק זו פוצלה מחוק ההסדרים ל-2008 ועניינה תיקון ההגדרות "שליטה" ו"החזקה מהותית" לעניין פטור ממס הכנסה על קופת גמל מתאגיד.

ראובן ריבלין: לפי סעיף 9(2) לפקודת מס הכנסה, הכנסה של קופת גמל מתאגיד מסוים תהיה פטורה ממס ובלבד שהיא מחזיקה לא יותר מ-10% מאמצעי השליטה של התאגיד.

ראובן ריבלין: הוראה זו באה לעגן את תפקידן של קופות הגמל וקרנות הפנסיה כגופים פיננסיים ולא כגופים ריאליים.

ראובן ריבלין: כעת מוצע להגדיל את שיעור ההחזקה המותר לעניין הפטור ממס כדי שיעור החזקה שלא יעלה על 20%.

ראובן ריבלין: הדבר נועד לאפשר לגופים להגביר את מעורבותם בשוק ההון ולמצות באופן המרבי את אחריותם כלפי ציבור החוסכים.

ראובן ריבלין: כמו כן, מוצע לתקן את ההגדרות האמורות בהתאם לתאריך התחילה שנקבע במסגרת תיקון מס' 133 לפקודה, והוא: לעניין ההגדרה "שליטה" – יום 1 בינואר 2001; לעניין ההגדרה "החזקה מהותית" – יום 1 בינואר 2004.

ראובן ריבלין: בנוסף, מוצע לתקן את הוראת המעבר שנקבעה באותו התיקון לפקודת מס הכנסה לעניין החזקה בחברות נדל"ן ולקבוע שיעור החזקה של 20% לעניין הפטור, ולקבוע שקופות הגמל וקרנות הפנסיה יהיו רשאיות להחזיק בחברות נדל"ן באחוזים האמורים, עד ליום 1 בינואר 2014, כפי שנקבע בתיקון 133 לפקודה לעניין תאגיד שהכנסתו מהשכרת בניינים.

ראובן ריבלין: להצעת החוק אין הסתייגויות, ולכן אבקשכם לאשר את הנוסח המוצע בקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, בבקשה להצביע, אני אחכה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: תצביעו בעד, כי לא יהיה מי שיצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 67 בעד סעיפים 1–2 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני מבקש להוסיף את קולי.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 68 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 166), התשס”ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: נא לצרף את קולו של חבר הכנסת רובי ריבלין.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 166), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11326, חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 167), התשס"ח–2008, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת רובי ריבלין להציג את הצעת החוק במקום יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-הראש, אדוני השר, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 167), התשס"ח–2008.

ראובן ריבלין: הצעת החוק הזאת נכללה בחוק ההסדרים 2008 ופוצלה ממנו.

ראובן ריבלין: היא מובאת עתה בפניכם לאחר שנסתיימה הכנתה בהליך הרגיל בוועדה.

ראובן ריבלין: סעיף 97(ב2) לפקודת מס הכנסה קובע פטור ממס לתושב חוץ על מכירת ניירות ערך הנסחרים בבורסה בישראל.

ראובן ריבלין: עם זאת, במצב שבו נייר הערך נרכש בידי תושב חוץ טרם רישומו לבורסה, תושב החוץ יחויב במס בשל עליית הערך מיום הרכישה ועד ליום רישומו של נייר הערך למסחר בבורסה.

ראובן ריבלין: לטענת רשות המסים נוסח הסעיף כיום אינו עולה בקנה אחד עם כוונה זו, ולפיכך מוצע להתאים את נוסח הסעיף ולקבוע כי המס יוטל על רווח ההון שנצבר בתקופה שבין יום הרכישה לבין יום הרישום של נייר הערך.

ראובן ריבלין: כמו כן, מוצע לקבוע כי חלק רווח ההון שיחויב במס לא יהיה גבוה מרווח ההון שהנישום היה מחויב בו במס אילו לא היה זכאי לפטור לפי הסעיף.

ראובן ריבלין: להצעת חוק זאת אין הסתייגויות, ולכן אבקש מכבודו להביא זאת להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק אין הסתייגויות.

יצחק זיו: לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 69 בעד סעיף 1 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה התקבלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 70 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 167), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 167), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [מס' כ/242; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 18549; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק זיכרון השואה וגבורה – יד ושם (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת מיכאל נודלמן, להציג את הצעת החוק.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אבקש להציג בפניכם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, שיזמו חברי הכנסת זאב אלקין ואני.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק המונחת לפניכם מבקשת לוודא כי ביום הניצחון על גרמניה הנאצית, הוא 9 במאי, המדינה תהיה מחויבת בארגון תהלוכה ממלכתית של ותיקי מלחמת העולם השנייה בבירת ישראל.

מיכאל נודלמן: בשל אי-סדרים שהתרחשו בעבר בארגונה של התהלוכה האמורה, ועל מנת למנוע פגיעה בחשיבות הניצחון על הנאצים וכבוד ותיקי מלחמת העולם השנייה, ביקשנו לעגן בחקיקה את החובה לארגן תהלוכה כאמור בבירת ישראל.

מיכאל נודלמן: קיומה של התהלוכה האמורה ביום חשוב זה בבירת ישראל הוא סמל מרכזי לציון הניצחון על גרמניה הנאצית.

מיכאל נודלמן: נוסף על כך, הצעת החוק מבקשת לקבוע כי שר הקליטה, העלייה והתפוצות יהיה ממונה על ארגון התהלוכה האמורה.

מיכאל נודלמן: להצעת החוק לא נרשמו הסתייגויות, ולפיכך אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעדה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כפי ששמעתם, להצעת החוק לא נרשמו הסתייגויות.

יצחק זיו: לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 71 בעד סעיף 1 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 72 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, נתקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית אל-כרמל ועוספיא והוראת שעה), התשס"ח–2008; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת והוראת שעה), התשס"ח–2008; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה והוראת שעה), התשס"ח–2008; הצעת חוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס"ח–2008; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 42) (שייאות נוספים – חישוב תקופת אכשרה במעבר בין קופות-החולים), התשס"ח–2008; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון) (פיצוי בשל עסק של חקלאות), התשס"ח–2008; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 47) (הארכת חופשת הלידה), התשס"ח–2008.

נאזם בדר: תודה.

גדעון סער: זאת היתה הודעה חשובה.

גדעון סער: [מס' כ/203; "דברי הכנסת", חוב' י"ח, עמ' 14728; נספחות.

גדעון סער: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3).

יצחק זיו: אני מזמין את יושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, מר בנימין אלון.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3), התשס”ח–2008, שנדונה בוועדת המדע והטכנולוגיה; ויזמו אותה חבר הכנסת איתן כבל וחבר הכנסת לשעבר אביגדור יצחקי.

בנימין אלון: הצעת החוק באה לקבוע את סמכותו ולהנחות את שיקול דעתו של בית-המשפט לענייני משפחה בבואו להורות על עריכת בדיקה גנטית לקשרי משפחה לשם קביעת ממצאים בדבר קשרי משפחה של אדם.

בנימין אלון: ההסדר גובש בשיתוף עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, בין היתר בעקבות מסקנותיו של צוות בין-משרדי שעסק בנושא.

בנימין אלון: הכלל הקבוע היום בסעיף 3(ד) לחוק מידע גנטי הוא כי אין לערוך בדיקה גנטית להורות אלא לפי צו של בית-המשפט לענייני משפחה.

בנימין אלון: מוצע לבטל את ההוראה הקיימת ולקבוע פרק מפורט – פרק ה'1 – שעניינו עריכת בדיקה גנטית לקשרי משפחה.

בנימין אלון: מוצע לקבוע כי בית-המשפט יהיה רשאי להורות על עריכת בדיקה אם ניתנה הסכמה לעריכתה לפי הוראות הפרק המוצע.

בנימין אלון: אם היתה הבדיקה לקביעת קשרי משפחה של קטין, חסוי או פסול דין, לא יינתן צו אלא אם כן ניתן לשיקול טובת הקטין המשקל הראוי בנסיבות העניין.

בנימין אלון: מאחר שהיו חילוקי דעות בעניין נוסחה של הוראה אחרונה זו, והוגשה בעניין הסתייגות של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ואיתן כבל, שמוסכמת גם על נציגי הממשלה – למחוק את ההוראה ולהותיר את העניין לפסיקה, שאמונה גם היום על איזון האינטרסים בעניין טובתו של הקטין – אני מציע לחברי הכנסת, עקב ההסכמה שהושגה, לתמוך בהסתייגות האמורה.

בנימין אלון: אני אסביר את זה בקצרה: טובת הקטין היא גם היום שיקול מנחה בפסיקה של בתי-המשפט וההסכמה שהושגה היא לא להתערב בדבר הזה ולצאת מתוך ההנחה שזה ימשיך להיות שיקול מוביל בנסיבות העניין ושיקול מרכזי.

בנימין אלון: הוראה נוספת עוסקת במתן צו לעריכת בדיקה בנסיבות מיוחדות: מוצע לקבוע כי אם אמו של קטין, חסוי או פסול דין רשומה במרשם האוכלוסין כמי שהיתה נשואה בתוך 300 הימים שלפני יום לידת ילדה לאדם שממצאי הבדיקה עלולים לשלול את אבהותו או לקבוע את אבהותו של אדם אחר, לא יורה בית-המשפט על עריכת הבדיקה אלא אם כן יש בעריכתה צורך ממשי, הגובר על פגיעה שעלולה להיגרם כתוצאה ממנה.

בנימין אלון: על בית-המשפט לשקול במקרה זה את קיומו של חשש לפגיעה בזכויות הקטין, החסוי או פסול הדין וכן את האפשרות לערוך את הבדיקה בדרך שתמנע או תצמצם את הפגיעה.

בנימין אלון: סעיף זה נועד, בין היתר, להתמודדות עם מצב שבו אין חשש לממזרות לפי דין תורה אך יש חשש לפגיעה בזכויותיו של קטין לפי דין דתי אחר או לפי מנהגי עדה אחרת ודברים אחרים.

בנימין אלון: שוב, טובת הקטין צריכה להיות לשיקולו של בית-המשפט.

בנימין אלון: כמו כן, נקבעה הוראה מיוחדת בנושא עריכת בדיקה בנסיבות של חשש לממזרות: מוצע לקבוע כי בית-המשפט לא יורה על עריכת בדיקה אם נוכח כי ממצאי הבדיקה עלולים לפגוע בכשרותו של קטין, חסוי או פסול דין לנישואים לפי דין תורה עקב חשש לממזרות.

בנימין אלון: עם זאת, הסעיף מכיר בכך שבאותם מקרים שבהם נדרש הדבר למניעת סכנה לחיי אדם או נכות חמורה בלתי הפיכה, יהיה בית-המשפט רשאי להורות על עריכת הבדיקה.

בנימין אלון: עוד מוצע לקבוע כי בית-המשפט יורה על עריכת בדיקה אם נוכח כי ממצאי הפגיעה עלולים לפגוע בכשירותו של בגיר לנישואים לפי דין תורה עקב חשש לממזרות, רק לאחר שהפנה את בעלי הדין ליחידת סיוע בבית-המשפט, לשם קבלת הסבר על משמעות עריכת הבדיקה לגבי הבגיר או לגבי קרוביו.

בנימין אלון: מאחר שלעתים עקב סירובו של אדם להיבדק נגרמות תוצאות קשות, שאין להן פתרון על-פי המצב המשפטי הנוהג, מוצע להסמיך – וזהו החידוש הגדול והחשוב של הצעת החוק – את בית-המשפט לענייני משפחה לצוות על עריכת בדיקה גם ללא הסכמת נבדק, אם נוכח בית-המשפט שהתקיימו יתר התנאים לעריכת הבדיקה לפי הפרק המוצע, ואם שוכנע שיש סיכוי סביר שהטענה כי אדם קשור או אינו קשור בקשרי משפחה היא נכונה.

בנימין אלון: מוצע לקבוע כי עריכת בדיקה ללא הסכמת הנבדק תיעשה בדרך של בדיקה חיצונית שאינה פולשנית.

בנימין אלון: מקום שבו עדיין מסרב אדם להיבדק לאחר מתן צו לעריכת בדיקה, יחולו הוראות סעיף 6 לפקודת ביזיון בית-משפט, המקנות סמכות לבית-המשפט לקנוס או לאסור אדם המסרב לציית לצו שנתן.

בנימין אלון: עוד מוצע לעגן את הכלל שנקבע בהלכה הפסוקה, שלפיו רשאי בית-המשפט להסיק מסירובו של אדם כל מסקנה הנראית לו בנסיבות העניין, לרבות קביעת קשרי המשפחה הנטענים.

בנימין אלון: חוק מידע גנטי הקיים ייחד את הסמכות לצוות על עריכת בדיקה לבית-המשפט לענייני משפחה.

בנימין אלון: בתיקון זה מוצע להרחיב את הסמכות ולתיתה גם לבתי-הדין הדתיים, כפי שהיה במצב המשפטי ערב חקיקתו של חוק מידע גנטי, אך בתנאים הקבועים בפרק המוצע, לרבות תחימת הסמכות לנושאים שבסמכותו של בית-הדין והצורך בהסכמתם של הנבדקים.

בנימין אלון: כמו כן, כל ההוראות שיחולו על בית-המשפט לענייני משפחה לפי הפרק המוצע יחולו גם על בית-הדין הדתי.

בנימין אלון: מוצע כי צווים לבדיקה יינתנו על-ידי בית-דין דתי רק לאחר אישור ראש אותו בית-דין.

בנימין אלון: יצוין כי חשיבותה של הצעת החוק קיבלה ביטוי כבר בפסיקת בית-המשפט העליון בפרשת שרון נגד לוי, שבה סבר בית-המשפט כי הסדרת סמכותו ושיקול דעתו של בית-המשפט להורות על עריכת בדיקה גנטית להורות לקביעת הורהו של קטין – עניין הוא למחוקק לענות בו ולהחליט בעניינו.

בנימין אלון: כך אמר בעניין זה כבוד השופט – אני צריך להוסיף: אבי-מורי – מנחם אלון: "בית-משפט זה פנה למחוקק עוד לפני כ-20 שנה בדבר הסדר מכלול השאלות הכרוכות בהוכחת אבהות – – – ואנחנו חוזרים ופונים לכנסת להסדיר נושא זה בהקדם.

בנימין אלון: בירור נכון וקרוב לוודאי של קביעת האבהות, כבודם ורווחתם של בעלי-הדין ובמיוחד של האשה-האם, ומעל לכול – זכותו של ילד קטין שלא להיות מושתק כל ימי חייו מלדעת מי הוא אביו מולידו ושלא יקופח במזונותיו ושאר צרכיו ומחסורו – כל אלה מחייבים להסמיך את בתי-המשפט להעמיד את בעלי-הדין לעריכת בדיקות רפואיות או מעבדתיות הנחוצות ומועילות לגילוי האמת בעניין האבהות.

בנימין אלון: דומה שאין מקום לספק כי מן הראוי ומן הרצוי שבית-המשפט יהיה רשאי לחייב את בעלי-הדין לעריכת הבדיקות הרפואיות והמעבדתיות כאמור – – – נראה לי כי מן הראוי לשקול ולעיין אם אומנם מקום יש לאפשר גם כפיית בעל-הדין לעריכת הבדיקה".

בנימין אלון: מאז חזר וקבע בית-המשפט כי על המחוקק להסדיר את הסוגיה.

בנימין אלון: הצעת חוק זו באה לתת על כך מענה.

בנימין אלון: אני מבקש מחברי הבית לאשר את הצעת החוק שהביאה הוועדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

בנימין אלון: אני אציין שזו היתה הצעת חוק מורכבת מאוד, אדוני היושב-ראש, וליוו אותה לאורך כל הדרך – ואציין זאת לשבח – דיין בית-הדין הרבני הגדול, הרב שיינפלד, גם דיינים של בתי-דין של העדה השרעית ושל עדות אחרות.

בנימין אלון: כעיקרון, נענו פה בין הציר המורכב של האמת המדעית, האמת המשפטית והאמת המציאותית-העובדתית.

בנימין אלון: אני מקווה שהוצאנו מתחת ידינו דבר מתוקן.

בנימין אלון: אני מציין לשבח את חבר הכנסת כבל, שיזם את זה וגילה סבלנות רבה כדי לקיום דיון מכובד, ענייני, של ועדה בין-משרדית, כדי שנגיע בהסכמת כולם – ויש כאן הסכמת כל הנציגים שקשורים לנושא הזה.

בנימין אלון: ואני מקווה שגם הבית כולו יתמוך בהצעת החוק הזאת.

בנימין אלון: יש הסתייגויות לחוק של שר המשפטים ושל שר הפנים, ושר המדע יציג אותן.

בנימין אלון: יש הסתייגות אחת שהיא בהסכמה – ההסתייגות של חבר הכנסת מלכיאור וחבר הכנסת כבל – ואני מציע שנתמוך בה.

בנימין אלון: בשאר ההסתייגויות יעשו חברי הכנסת כהבנתם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: להצעת החוק הסתייגויות של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ואיתן כבל.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההסתייגות הזאת הובאה בהסכמה של כל הגורמים שהשתתפו בדיון, וזאת כדי שהחוק יתקבל בהסכמה מלאה.

איתן כבל: ההשפעה של ההסתייגות על מהות החוק שולית מאוד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מבקש לתמוך בהסתייגות.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: כבוד השר גאלב מג'אדלה ינמק את ההסתייגויות של שר הפנים.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני מבקש להביא את ההסתייגויות של הממשלה במקום שר המשפטים.

משה גפני: לא שר המשפטים, זה שר הפנים.

גאלב מג'אדלה: לא, לא.

גאלב מג'אדלה: ההסתייגויות הן של שר הפנים, אבל שר המשפטים היה צריך להציג אותן.

גאלב מג'אדלה: מבחינתך זה לא משנה, זאת הממשלה.

גאלב מג'אדלה: בהסכמת הממשלה, בסעיף 28א המוצע, סימון סעיף קטן (א) וסעיף קטן (ב) יימחקו.

גאלב מג'אדלה: זה לגבי ההסתייגות של חברי הכנסת מלכיאור וכבל.

גאלב מג'אדלה: יש שתי הסתייגויות של שר הפנים.

גאלב מג'אדלה: שר הפנים מציע לסעיף 28ד, בסעיף קטן (א), אחרי "של אדם זולתו" יבוא "או היה אדם רשום במרשם כאמור כאביו של קטין, חסוי או פסול דין וממצאי הבדיקה עלולים לשלול את אבהותו או לקבוע את אבהותו של אדם זולתו".

גאלב מג'אדלה: ההסתייגות השנייה של שר הפנים – שר הפנים מציע שבסעיף 28טז המוצע, אחרי "פרק זה" יבוא: "וכן בקשה להעברת תוצאות בדיקה לפי סעיפים 28י ו-28טו".

גאלב מג'אדלה: תודה לאדוני.

יצחק זיו: תודה לכבוד השר גאלב מג'אדלה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק וסעיפים 1–4, שאין עליהם הסתייגויות.

יצחק זיו: אנחנו נצביע – כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 73 בעד סעיפים 1–4 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

יצחק זיו: עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: סעיפים 1–4 ושם החוק נתקבלו כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: לסעיף 5 יש הסתייגות של חברי הכנסת איתן כבל ומיכאל מלכיאור.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות.

יצחק זיו: הצבעה מס' 74 בעד ההסתייגות – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ואיתן כבל לסעיף 5 נתקבלה.

יצחק זיו: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ואיתן כבל לסעיף 5 נתקבלה.

יצחק זיו: לסעיף 5 יש הסתייגות גם של שר הפנים.

יצחק זיו: נא להצביע על ההסתייגות.

יצחק זיו: הצבעה מס' 75 בעד ההסתייגות – 7 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של שר הפנים לסעיף 5 נתקבלה.

יצחק זיו: שבעה בעד, חמישה מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההסתייגות של שר הפנים לסעיף 5 נתקבלה.

יצחק זיו: יש הסתייגות נוספת של שר הפנים לסעיף 28טז.

יצחק זיו: הצבעה מס' 76 בעד ההסתייגות – 8 נגד – 6 נמנעים – אין ההסתייגות (2) של שר הפנים לסעיף 5 נתקבלה.

יצחק זיו: שמונה בעד, שישה מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההסתייגות השנייה של שר הפנים לסעיף 5 נתקבלה.

יצחק זיו: אנחנו נצביע על סעיף 5 לרבות ההסתייגויות שהתקבלו.

יצחק זיו: הצבעה מס' 77 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו – 9 נגד – אין נמנעים – 2 סעיף 5, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגויות שנתקבלו, נתקבל.

יצחק זיו: תשעה בעד, אין מתנגדים ושני נמנעים.

יצחק זיו: סעיף 5, לרבות ההסתייגויות, נתקבל בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים כעת להצבעה על סעיפים 6–8, כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 78 בעד סעיפים 6–8 – 12 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 6–8 נתקבלו.

יצחק זיו: 12 בעד, אין מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק זיו: סעיפים 6–8 נתקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אפשר לעבור להצבעה בקריאה שלישית?

יצחק זיו: אנחנו מצביעים על החוק בקריאה שלישית – כולל ההסתייגויות שהתקבלו.

יצחק זיו: הצבעה מס' 79 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – 1 חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3), התשס”ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: 12 בעד, אין מתנגדים ואחד נמנע.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: חבר הכנסת איתן כבל רוצה לברך.

יצחק זיו: בבקשה, אדוני.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה בשבילי הוא אולי אחד החוקים החשובים ביותר שהעברתי בכנסת ישראל, ואני לא מרגיש ולו לרגע אחד שאני מפריז.

איתן כבל: הושקע בו עמל של חמש שנים.

איתן כבל: התחלתי בחוק הזה בקדנציה הקודמת מכיוון שראיתי את החשיבות שלו.

איתן כבל: יכולתי בקדנציה הקודמת להעביר את החוק והוא כבר עמד בפני קריאה שנייה ושלישית, אבל סברתי שראוי לעשות את הכול כדי להביא את החוק בהסכמה רחבה ביותר, לא רק של חלקי הבית אלא של החברה הישראלית.

איתן כבל: הסכמתי להמתין ולעבור את כל התקופה הזאת רק כדי שהחוק הזה יבוא בהסכמה.

איתן כבל: אני רוצה להודות בראש ובראשונה לחבר הכנסת בני אלון, שהיתה לי הזכות לעבוד אתו והוא עמל באמת – אני אומר את זה לא בלשון המליצה.

איתן כבל: לולא עבודתו היוצאת דופן, לא היינו מצליחים להגיע עד הלום.

איתן כבל: במידה רבה זו היתה סגירת מעגל עבור בני, שאביו, בשבתו בבית-המשפט העליון קרא למחוקקים כבר לפני כ-30 שנה, בשנת 1978, לחוקק כבר אז את החוק.

איתן כבל: כבר אז הוא אמר שהחוק היה צריך להיות מחוקק 20 שנה לפני כן.

גדעון סער: באיחור של 50 שנה.

איתן כבל: באיחור של 50 שנה אנחנו מעבירים את החוק.

איתן כבל: אני רוצה להודות גם לחבר הכנסת יצחק לוי, שבקדנציה הקודמת, בדיונים רבים, הניח את המסד לתהליכים שהלכנו אתם גם בקדנציה הזו, בראשותו של חבר הכנסת בני אלון.

איתן כבל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת אביגדור יצחקי, שבקדנציה הזו הניח חוק, וביחד אתי הוביל את החוק, ביחד עם חברי כנסת נוספים, שחלק מהם היו מאוד פעילים, כמו חבר הכנסת מיכאלי, חבר הכנסת גפני.

איתן כבל: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה ענת לוי, למזכירת הוועדה איילת חכמיאן ולכל חברי הכנסת שתמכו בהצעת החוק הזו.

איתן כבל: עשינו מעשה טוב למען עם ישראל.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה בקצרה להצטרף לתודות.

בנימין אלון: קודם כול לחבר הכנסת איתן כבל, שגילה סבלנות ופרגון ולא לחץ על הקרדיט האישי, ויצא מתחת ידו ומתחת ידינו דבר מתוקן בנושא רגיש שמוסכם על הכול, ויהיה, אני מקווה, לתפארת ספר החוקים הישראלי.

בנימין אלון: אני רוצה להודות לענת לוי, מנהלת הוועדה, לאיילת חכמיאן, לצוות שכלל את נציגי משרד המשפטים: ד"ר פרץ סגל, עורכת-דין מוריה בקשי, עורך-דין מיכאל ויגודה, נציג משרד הרווחה עורך-דין אדי וייס, שנמצא כאן, נציג משרד הבריאות הרב ד"ר מרדכי הלפרין, שהיה דמות מרכזית בהבנה גם של הצד המדעי, גם של הצד ההלכתי, שממונה על האתיקה במשרד הבריאות, עורכת-דין טליה אגמון, היועצת המשפטית של משרד הבריאות, ועוד גורמים שונים.

בנימין אלון: אציין גם את הרב שיינפלד, דיין בית-הדין הגדול, שליווה את החקיקה של החוק הזה.

בנימין אלון: אציין כמובן את היועצת המשפטית של הוועדה, שאלמלא היא החוק בסופו של דבר לא היה יוצא, עורכת-דין מרב ישראלי, שליוותה ומלווה עד לרגע זה את החוק.

בנימין אלון: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: התשס"ח–2008 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/249).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק אזור סחר חופשי אילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון מס' 6), התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: חבר הכנסת גדעון סער – בבקשה – כמובן, מוזמן להציג את הצעת החוק.

יצחק זיו: אני רוצה לציין שההצבעה על הצעת החוק תתקיים במועד אחר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזו היא הצעת חוק משותפת לחברי הכנסת רוברט אילטוב ואמנון כהן ולי.

גדעון סער: במקור היא היתה הצעה הרבה יותר רחבה, שעברה פה-אחד לפני שנה וכמה ימים, בסוף כנס הקיץ של 2007.

גדעון סער: המטרה שלה היתה לראות את המצב המיוחד שאתו מתמודדת היום העיר אילת, ולנסות לסייע לעיר הזאת מתוך ראייה לאומית של העיר הזו כעוגן אסטרטגי, כשער הדרומי של המדינה, עיר שמתמודדת היום עם תחרות לא פשוטה מצד עקבה, שבה יש השקעות אדירות, וגם מצד טאבה.

גדעון סער: החוק המקורי כלל הרבה מאוד הוראות בהרבה מאוד נושאים שעיקרם מהלכים שיכולים לדחוף קדימה את העיר הזאת, לתרום לשגשוג הכלכלי שלה, לפתח בה מקומות עבודה וכו'.

גדעון סער: תוך כדי עבודה על הצעת החוק המקורית הגענו למסקנה שאנו צריכים לעשות מהלך של פיצול הצעת החוק המקורית ולהביא לכנסת הצעת חוק שמחזירה לעיר אילת את הטבת המס שהיתה לה עד שנת 2003.

גדעון סער: הטבת המס היא עד לשיעור של 10% בתשלומי מס ההכנסה, כאשר ציינו במפורש שהתנאי הוא לא רק התושבות באילת, אלא גם שההכנסה מופקת בעיר אילת.

גדעון סער: אין לתאר את החשיבות של המהלך הזה בראיית העיר אילת ותושביה.

גדעון סער: מהצד השני, המשמעויות התקציביות הן לא משמעויות דרמטיות.

גדעון סער: ועדת הכספים קיימה על כך דיון, והיא הגיעה למסקנה שהעלות של הצעת החוק היא 28 מיליון שקלים לכל היותר, מכיוון שזו העלות מבלי לקזז את אלה שההכנסה שלהם לא מופקת באילת, שכפי שאמרתי קודם הם הוצאו מגדר הצעת החוק.

גדעון סער: לכן, קרוב לוודאי שהעלות התקציבית של ההצעה היא אפילו פחותה.

גדעון סער: כפי שאמר היושב-ראש, כיוון שצריך רוב של 50 חברי הכנסת להצעת החוק אנחנו הפרדנו את הדיון מההצבעה.

גדעון סער: אנחנו רוצים לקיים את ההצבעה על הצעת החוק בשבוע הבא.

גדעון סער: אני חושב שיהיה נכון – אחרי יותר משנה שמליאת הכנסת עסקה בנושא הזה, מליאת הכנסת וועדת הכספים, כיוון שהצעת החוק נדונה בוועדת הכספים – שאנחנו נביא בשורה לעיר אילת.

גדעון סער: רובנו באים ורואים את הרצועה של בתי-המלון, ולא מכירים את הבעיות ואת הקשיים שעמם העיר הזו מתמודדת; את המצוקות מצד אחד, וגם את התחרות הקשה, שמאיימת לקרוע נתחים משוק התיירות.

גדעון סער: בסופו של דבר זו פגיעה במדינת ישראל כולה.

גדעון סער: אנחנו קידמנו את הצעת החוק הזו יד ביד עם עיריית אילת כשותפה לחקיקה.

גדעון סער: אני רוצה להודות – מכיוון שהוא לא נמצא כאן – ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, אשר לאורך כל הדרך, גם כאשר היה בקואליציה וגם כאשר עבר לאופוזיציה, הוא גילה מחויבות לקידום הנושא הזה של אילת.

גדעון סער: אני מבקש מכל חברי הכנסת, קואליציה ואופוזיציה: בשבוע הבא נלך להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת החוק.

גדעון סער: העיר אילת נפגעה במהלך השנים פעמים רבות.

גדעון סער: לפעמים היה בזה כורח.

גדעון סער: לפעמים הכנסת הצליחה להוציא גזירות.

גדעון סער: אני עצמי, כיושב-ראש הקואליציה, זוכר את הניסיון לבטל את הטבת המע"מ לאילת, שזו גזירה שלא עברה בבית הזה, אף-על-פי שכל פעם אנו שומעים מחדש – ולפי מה שאנחנו קוראים בעיתונים יהיה ניסיון נוסף להכניס את הגזירה הזו לחוק ההסדרים.

גדעון סער: באמת, אם יש מקום שהמדינה צריכה לדחוף אותו קדימה על מנת להשיג את היעדים שעליהם דיברתי, זו העיר אילת.

גדעון סער: לכן, זו שעה נכונה להחזיר את הטבת המס.

גדעון סער: איננו מציעים משהו שלא היה קיים בעבר.

גדעון סער: גם כאשר היא בוטלה, לא היתה טענה כנגד הצורך בה.

גדעון סער: היתה שעה כלכלית קשה, היו נתונים מסוימים של ירידה בהכנסות המדינה, היו נתונים מסוימים של ירידה בצמיחה, ואז נעשו דברים לא פשוטים במישורים שונים.

גדעון סער: אף פעם לא נטען שהדבר הזה הוא לא נכון – לפחות כאן בבית הזה.

גדעון סער: לגבי שאר המרכיבים של אזור סחר חופשי, אנחנו בוודאי נמצא דרך לקדם אותם.

גדעון סער: אני חושב שהדחיפות העליונה היא בהחזרת הטבת המס לעיר אילת.

גדעון סער: אני קורא מפה לחברים שנמצאים ושומעים את הדיון: אנא מכם, השפיעו על הסיעות שלכם על מנת שהחוק יעבור בקריאה הראשונה, נוכל להביא בשורה לעיר אילת, ובאמצעות הבשורה הזאת – גם בשורה לתיירות בישראל ולמשק כולו.

גדעון סער: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב – אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סיירנו אולי פעמיים באילת, והזעקה של ראש העיר ושל חברי המועצה נשמעה היטב.

נסים זאב: ממש במלים האלה: אנחנו לפני קריסה, אנחנו לא יכולים להתחרות עם מה שקורה בעקבה, שכפי שאמר גדעון, מאות מיליוני דולרים מוזרמים שם לפיתוח.

נסים זאב: למה שהתיירים יגיעו לאילת בכלל?

נסים זאב: איזה אינטרס יש?

נסים זאב: איך אנחנו רוצים בכלל להשאיר את התושבים שיחיו באילת?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אתה יודע כמה עולה מחיה באילת?

נסים זאב: המוצרים הפשוטים שאתה קונה כאן במכולת – שם, כשאתה בא לקנות, זה הרבה יותר יקר.

נסים זאב: הכול יותר יקר שם.

נסים זאב: איזה אינטרס יש לציבור שם להישאר, אם לפחות את המעט שבמעט לא ניתן, כדי לתת איתות לאומי כלשהו, לתת להם תחושה – אנחנו אתכם?

נסים זאב: לכן החוק הזה, יותר משהוא מיטיב בפועל במיסוי המזערי הזה, יש לו בעצם מסר שהכנסת מחזקת ונותנת את הגיבוי ואת התנופה לעיר הזאת, מתוך חזון ובראייה מפוכחת, עתידית, של אילת, שזה אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כמו שאמרתי, אין הצבעה.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/240).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק גמול לחיילים בשירות סדיר, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת עמיר פרץ – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים בשעה מאוחרת של יום ישיבה זה, והנושא בוודאי מוכר וידוע.

עמיר פרץ: לכן אינני מתכוון להלאות את החברים שנמצאים כאן.

עמיר פרץ: מה עוד, שהחברים שנותרו כאן מעורים בנושאים ויודעים בדיוק במה מדובר.

עמיר פרץ: קיבלנו את תמיכת מליאת הכנסת בהצבעה שהתקיימה כאן לפני כחודשיים – הכנסת למעשה אמרה את דברה.

עמיר פרץ: היא הצביעה באופן מפורש שאכן החיילים בשירות חובה במדינת ישראל ראויים לקבל תגמול ראוי יותר על שירותם, על הקרבתם ועל המוטיבציה שלהם.

עמיר פרץ: אינני רוצה לחזור על כל הדיון המפולפל שהתקיים כאן, ובהחלט היה דיון ראוי בפני עצמו.

עמיר פרץ: הוא דיבר על הערך שבשירות החובה; הוא דיבר בהחלט על ההשוואה שבין אזרחים שמשרתים לבין אזרחים שאינם משרתים.

עמיר פרץ: החוק הזה דווקא נותן תשובות גם על המתח הטבעי שנוצר בין אוכלוסיות שמשרתות בצה"ל לבין אוכלוסיות שאינן משרתות.

עמיר פרץ: שמחתי על כך שהסיעות החרדיות בכנסת אכן נתנו את תמיכתן לחוק, ובצדק.

עמיר פרץ: מכיוון שאם חייל בשירות חובה יקבל תגמול ראוי יותר, הטענה כביכול שלפיה אותו חייל, אותו איש שהחליט שתורתו אומנותו, מקבל עדיפות על פני חייל אחר, יכול לצבור לעצמו יתרון בנכסים כלכליים או בנכסים תורניים שהוא למד – הטענה הזאת לשמחתי מצטמצמת בצורה משמעותית מאוד ומקטינה את המתח הקשה הזה שקיים היום.

עמיר פרץ: אני שמח על כך שהסיעות החרדיות הביעו הבנה לעניין והבינו שהחוק הזה נותן גם תשובה נאותה לצרכים של כולם.

עמיר פרץ: אני רוצה לפנות גם לסיעות הערביות, שאינן כאן.

עמיר פרץ: אני יודע שאינכם יכולים להתייצב ולתמוך בחוק שמשפר את מצבם של החיילים בחובה.

עמיר פרץ: אבל אם תשקיעו בעניין, ותבואו ותתייצבו כאן מול מדינת ישראל, ודווקא אתם תצביעו בעד הגדלת התגמול הניתן היום לחיילים בחובה, אני מאמין שזה ישנה באופן דרמטי את הגישה של אזרחי ישראל לבני המיעוטים שאינם משרתים בצה"ל.

עמיר פרץ: אני רוצה לבשר לחברי חברי הכנסת שאכן הגענו לפשרה מרחיקה לכת: הסכמתי להגיע לפשרה כדי שנוכל להעביר את החוק בהסכמה רחבה ככל האפשר.

עמיר פרץ: החוק המקורי, שקיבל את אמון הכנסת ואת תמיכת הכנסת, דיבר על כך שהחייל יקבל תגמול מהיום הראשון לשירותו בחובה, והחוק שתוקן בוועדה ומוצג בפניכם היום הוא חוק שמדבר על כך שחייל בשירות חובה יקבל רק עבור השנה השלישית לשירותו, וחיילת תקבל באותה יחסיות רק על שמונה החודשים האחרונים לשירותה.

עמיר פרץ: קבענו גם כמה מדרגות: קבענו שכל חייל יקבל תגמול של 2,500 ש"ח בחודש בשנתו השלישית, וקבענו שתומך לחימה יקבל תוספת של 500 ש"ח, וחייל שהוא לוחם יקבל 500 ש"ח נוספים.

עמיר פרץ: כלומר, הגענו בהחלט למצב שבו שמענו את כל הנאמר במליאה, עיבדנו את הדברים והבאנו תשובה מאוזנת ונכונה – גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת ניתוח המצב.

עמיר פרץ: הסכמנו גם שב-2009 תחילתו של החוק תהיה כך שרק החיילים במחצית השנה האחרונה שלהם יקבלו את אותו תגמול.

עמיר פרץ: בכך נצמצם במידה נוספת וניכרת את העומס התקציבי.

עמיר פרץ: אני מקווה מאוד שהחוק הזה אכן יזכה בהצבעה ביום שני לרוב הנדרש.

עמיר פרץ: אני בטוח שנמצא את אותם 51 חברים שיתייצבו לצדם של החיילים במדינת ישראל.

עמיר פרץ: החיילים בשירות חובה היום נושאים עיניהם אל הכנסת ורוצים לראות כיצד הכנסת מגבה אותם ואומרת להם: אנחנו יודעים לתת לכם את ההערכה הראויה על השנים היקרות האלה שאתם מקריבים למען מדינת ישראל, ואנחנו רוצים שכאשר תשתחררו תהיה לכם היכולת הכספית הקטנה להתחיל את הצעדים הראשונים בדרככם האזרחית בצורה טובה, עם הרבה יותר כלים מכפי שיש בידיכם היום.

עמיר פרץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

יצחק זיו: אורי אריאל, בבקשה.

יצחק זיו: הוא אחרון הדוברים.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שהניח לפנינו חבר הכנסת עמיר פרץ ראויה, טובה ואפשר להמשיך לשבח אותה, אבל מפאת השעה המאוחרת לא נעשה את זה.

אורי אריאל: אני מבקש שתי הערות: אני מציע להביא בחשבון בהמשך – להבדיל בין לוחמים לבין תומכי לחימה – – –

קריאה: – – –

אורי אריאל: עשינו?

אורי אריאל: אז אדרבה ואדרבה.

עמיר פרץ: – – – 2,500 ש"ח לכל חייל, 3,000 לתומך לחימה ו-3,500 – – –

אורי אריאל: תודה, וסליחה על חוסר תשומת הלב.

אורי אריאל: אני שמח לשמוע את זה פעם נוספת.

אורי אריאל: ראויים מי שמשרתים בצה"ל, שכידוע הולכים אחר כך למילואים; הרי זה הסיפור – כשהם גומרים את הסדיר הם רק מתחילים לשרת בעצם.

אורי אריאל: יש להם אחר כך 20 שנה ויותר לשרת במילואים.

אורי אריאל: יש רבים – לא בטוח שטובים – שלא משרתים.

אורי אריאל: לכן ראויה המדינה לתת להם את המעט הזה.

אורי אריאל: זה לא הרבה לאנשים שעובדים כל כך קשה, לרבות סיכון חייהם.

אורי אריאל: מלה, אני מבקש, ברשות היושב-ראש, על פיגוע הטרור שהיה היום בירושלים.

אורי אריאל: שואלים מה לעשות – מה, אפשר להתעסק עם כל ערבי על טרקטור?

יצחק זיו: אתה יכול לקרוא את התשובה שנתתי ב"וואלה".

אורי אריאל: אני מציע לעשות שלושה דברים שישנו את המצב מיסודו: א.

אורי אריאל: צריך להפסיק לאלתר, ממחר בשעה 07:30, את ההסתה במערכת החינוך במזרח-ירושלים, והיא קיימת.

אורי אריאל: צריך להפסיק אותה לאלתר, ואפשר להפסיק אותה לאלתר.

אורי אריאל: זה בידינו הדבר לעשותו.

אורי אריאל: זה בידי שרת החינוך.

אורי אריאל: ב.

אורי אריאל: צריך להרוס לאלתר את בתי המפגעים והמחבלים.

אורי אריאל: הדבר אושר על-ידי היועץ המשפטי לממשלה.

אורי אריאל: הרשלנות של הממשלה, באחריות ישירה של ראש הממשלה ושר הביטחון, היא בלתי נסבלת.

אורי אריאל: הדבר האחרון – אני רוצה לפנות מכאן לראש הממשלה: לו אני במקומך, עוד הערב – עכשיו – הייתי מנחה להתחיל לבנות בירושלים 2,000 יחידות דיור.

אורי אריאל: אף אחד לא יסלק אותנו מירושלים.

אורי אריאל: אף אחד לא יסלק אותנו מארץ-ישראל.

אורי אריאל: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כפי ששמענו, ההצבעה ביום שני הקרוב.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/247).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת דב חנין – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: בבקשה, יציג את החוק.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני מליאת הכנסת את הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15), הצעת חוק שעוסקת בהליכים חלופיים.

דב חנין: ההצעה הזאת, שאנחנו מביאים היום לקריאה ראשונה, היא שילוב של שתי הצעות חוק שהכנסת אישרה בקריאה טרומית.

דב חנין: היוזם של הצעת החוק האחת הוא חבר הכנסת זבולון אורלב, ולי יש הכבוד להיות היוזם של הצעת החוק השנייה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, כשאנחנו מדברים בנוער, הליך פלילי הוא חרב פיפיות.

דב חנין: הליך פלילי, לעתים נזקו רב מתועלתו.

דב חנין: ביסוד הצעת החוק הזאת עומד הניסיון להתמודד עם קטין מבצע העבירה בדרכים אחרות, בדרכים חלופיות, בהנחה שההליך הפלילי אינו תמיד פתרון הולם לכל המעורבים בו.

דב חנין: אני מתכוון גם למבצעי העבירה הקטינים וגם לנפגעי העבירה.

דב חנין: במשך השנים התפתחו בעולם מערכות חלופיות רבות למערכת הפלילית.

דב חנין: בין היתר, אנחנו מדברים על מסגרות חיצוניות המטפלות בקטינים שעברו עבירות מסוגים שונים.

דב חנין: גם בארץ יש כמה ניסיונות כאלה, אבל המערכות הניסיוניות הקיימות בארץ אינן מעוגנות בחקיקה, אף שיש פרויקטים ניסיוניים שמטרתם לשמש תחליף להליך המשפטי בעניינם של קטינים שעברו עבירות.

דב חנין: בין היתר, אנחנו מדברים על חלופות שבהן הדגש מושם באיזון בין צורכי השיקום של הקטין לבין צרכיו של נפגע העבירה.

דב חנין: אחד המודלים המוכרים יותר הוא מודל של צדק מאחה, שמטרתו היא איחוי מיטבי של הפגיעות שגרם המעשה הפלילי על מכלול השלכותיו האנושיות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לא אסקור כרגע את כל המנגנונים שהחוק מציע.

דב חנין: במרכזו, כמובן, הקבלה של רעיון ההליך החלופי באופן שיבטא את קבלת האחריות של הקטין למעשה הפלילי, לרבות באמצעות תיקון לגבי נפגע העבירה, הקהילה או החברה.

דב חנין: אנחנו קיימנו דיונים מקיפים מאוד בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, וזוהי ההזדמנות להודות גם ליושב-ראש הוועדה וגם ליועצת המשפטית של הוועדה על העבודה המסורה, המקצועית והרצינית שלהם.

דב חנין: נותרו לנו סוגיות לא מעטות שנמשיך ונבחן לקראת הקריאות השנייה והשלישית.

דב חנין: למשל, לא הכרענו בבחירת הליך חלופי אחד על פני משנהו.

דב חנין: סברנו, שלנוכח ההתפתחויות בתחום הזה, כרגע אנחנו נמנעים מלהמליץ על מודל מסוים.

דב חנין: אנחנו נמשיך לדון בסוגיה הזאת, כמובן, בעת הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: בשלב הזה, אנחנו מציעים לקבוע בחוק את המנגנון לבחינת מידת התאמתו של קטין להליך חלופי, את השיקולים המרכזיים התקפים לכל הליך חלופי ואת משמעות סיומו של ההליך החלופי.

דב חנין: כאמור, בעת ההכנה לקריאה השנייה והשלישית נבחן את האפשרות להעדיף הליך חלופי, ונבחן גם את השאלה אם הדרך הנכונה לבצע העדפה כזאת צריכה להיות בחקיקה ראשית.

דב חנין: אנחנו נדון בסוגיות נוספות העולות מהסעיף המוצע, בין היתר – סוגיית ההסכמה שנדרשת מהקטין מבצע העבירה, מעמד ההורים בהליך החלופי, מעמדו של נפגע העבירה בעצמו בהליך החלופי, סודיות וחיסיון של הדברים שהוחלפו בהליך, זכותו של הקטין לליווי ולייצוג משפטי, קביעתם של תנאי סף לצורך ניתוב להליך חלופי, לרבות לפי סוג העבירה ונסיבות ביצועה, תנאי הכשירות של העוסקים בהליך החלופי, עיגון סוגי ההליכים החלופיים בחקיקה, וכן אופן עיגון פרטי ההליך החלופי – בנוהל, בתקנות או בחקיקה ראשית.

דב חנין: הצעת החוק הזאת נועדה לסייע לקטינים שעברו עבירה באמצעות קביעת הליך בעל אופי שיקומי, בניסיון להימנע מהשימוש בהליכים של אכיפה פלילית גרידא במקרים המתאימים.

דב חנין: לסיכום, עמיתי חברי הכנסת, זו הצעת חוק נכונה, מודרנית, מאוזנת, שקולה, שאומרת שכשמדובר בבני-נוער, בית-הסוהר איננו הפתרון העדיף.

דב חנין: אנחנו צריכים לראות ולבחון בצורה רצינית, אמיתית, מקצועית ושקולה מנגנונים שיאפשרו לאותם נערים שעברו עבירה להשתקם, לחזור למסגרת החברה במסגרת של מהלך שיקומי, מרפא, מאחה, נכון וצודק.

דב חנין: אני רוצה לקוות שכל חברי הכנסת יתמכו בהצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה לשיתוף הפעולה של גורמי המקצוע במשרדי הממשלה – קודם כול משרד המשפטים.

דב חנין: אני משוכנע שנמשיך את הדיאלוג עם אנשי המקצוע – כמובן עם המועצה לשלום הילד, שתומכת בחוק ועזרה לנו בקידומו – לקראת הכנתו לקריאה השנייה והשלישית בעתיד הקרוב ביותר.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל, אחרון הדוברים.

יצחק זיו: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

יצחק זיו: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, נתבקשתי לייצג גם את חבר הכנסת אריאל בנושא הזה.

נסים זאב: אני רוצה לומר שהחוק הזה, חבר כנסת דב חנין, קיים בפועל.

נסים זאב: היום השופטים, שופטי הנוער, לא רצים להעניש ולתת מאסר בפועל.

נסים זאב: יש אפשרויות רבות ומגוונות, כשהשיקול נתון לשופט בית-המשפט להחליט על דרך הטיפול שיעזור ויסייע כדי לשקם את הילד.

נסים זאב: כי כמו שאמרת, המטרה היא לא הענישה, ומהענישה לא מגיעים לשום תוצאה.

נסים זאב: אדרבה, יש הידרדרות, ואפילו ילדים שלא הכירו את עולם העבריינות, כשמכניסים אותם לכלא הם באמת מתחילים להכיר את עולם הפשע.

נסים זאב: לכן צריך לעשות הכול כדי להימנע מלכלוא אותם בבתי-הסוהר, גם אם העבירות לכאורה, אם היה מדובר באדם בוגר או בילד קצת יותר מבוגר, הוא בוודאי היה נכנס לכלא, ללא ספק.

נסים זאב: לכן אנחנו תומכים בחוק.

נסים זאב: אבל, אדוני היושב-ראש, צריך להבין שהנוער שלנו חשוף הרבה לשחיתות, לתוכניות – שמה לעשות, מה יעשה הילד ולא יחטא?

נסים זאב: אז אם אנחנו רוצים באמת לשנות את דרכי הטיפול באותם ילדים, באותם נערים, קודם כול לא נאפשר להם להיחשף לכל מיני סרטים ולכל מיני תוכניות, שבעצם מרעילים אותם, כשבסופו של דבר אנחנו מכים על חטא וחושבים על דרך הטיפול.

נסים זאב: בואו נחשוב יותר על דרך המניעה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל ויתר?

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 80 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי), התשס”ח–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 7, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 15) (הליך חלופי), התשס”ח–2008, אושרה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק זיו: נא להוסיף את השר גאלב מג'דאלה לפרוטוקול.

יצחק זיו: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) (תקופת כהונתה של מועצה דתית), התשס”ח–2008 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/249).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) (תקופת כהונתה של מועצה דתית), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אורי אריאל – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: בבקשה להציג את הצעת החוק.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) מדברת על תקופת כהונתה של מועצה דתית.

אורי אריאל: שותפים אתי לחוק חברי חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש סיעת ש"ס, חבר הכנסת דוד טל, יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת אברהם מיכאלי וחבר הכנסת .

אורי אריאל: החוק הזה בא להסדיר מציאות קשה שיש מועצות דתיות שלא מצליחות להיבחר אחרי הבחירות הכלליות שנערכו באותה רשות.

אורי אריאל: שר הדתות, שאחראי על העניין, לא מצליח למנות מועצה ממונה, כי צריך להגיע להסדרים בין הרבנים הראשיים למועצה הנבחרת, לרבני העיר.

אורי אריאל: בעניין הזה, המלאכה הזאת היא מורכבת מאוד.

אורי אריאל: יש במדינת ישראל כ-130 מועצות דתיות, והיכולת של שר הדתות להשתלט על העניין הזה בחצי שנה, בשישה חודשים שניתנים לו לאחר בחירות לרשויות, איננה עומדת במבחן המציאות.

אורי אריאל: וכך, אנחנו מגיעים למצב שיש רשויות שאין להן מועצה דתית.

אורי אריאל: מועצה דתית מטפלת בכל תחומי החיים, בכולנו, מלידה – ברית-מילה, בר-מצווה, חתונה וחס וחלילה הלוויה וקבורה, ובאמצע יש עוד דברים רבים – מקוואות, בתי-כנסת וכדומה.

אורי אריאל: לכן אי-אפשר לוותר על השירות הזה.

אורי אריאל: זה ויתור על שירות יומיומי לרבים מהתושבים.

אורי אריאל: ההצעה שלנו היא להאריך את התקופה מחצי שנה לשנה, על מנת לאפשר לשר הדתות אכן לתת את התשובות הנכונות במצב הזה.

אורי אריאל: עדיף היה שהממשלה היתה מביאה את החוק הזה, אבל גורמים בכירים בממשלה הבינו שאם זה יהיה מטעם הממשלה, החוק במקרה הטוב יגיע בעוד שנתיים.

אורי אריאל: אני מזכיר לכולנו שאנחנו עומדים ערב בחירות לרשויות, ונצטרך ודאי את האפשרות הזאת, ששר הדתות תהיה לו שנה במקום חצי שנה להרכיב את המועצות הדתיות ולתת את השירותים הנכונים והמתאימים.

אורי אריאל: אני מבקש מחברי לאשר את החוק הזה ולאפשר לנו להמשיך להכין אותו כדי שנביא מזור לאזרחי מדינת ישראל.

אורי אריאל: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יצחק זיו: אחריו – חבר הכנסת מיכאלי אברהם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להזכיר לחברים שלפני כמה שנים היתה הצעה של חבר הכנסת משה גפני לפרק את המועצות הדתיות, כי הוא חשב שהן לא מתפקדות, הן לא עושות את עבודתן ואת מלאכתן.

נסים זאב: אני אמרתי לו שיבוא יום ויפרקו גם את משרד הדתות.

נסים זאב: ואכן, ראש הממשלה שרון עמד פה מעל הדוכן, בהישג הגדול, האדיר, זה כמעט היה הרבה יותר מאשר פינוי רצועת-עזה, ואמר: אני פירקתי את משרד הדתות והבאנו חיסכון אדיר.

נסים זאב: שום חיסכון לא היה, רק כאבי ראש.

נסים זאב: בסופו של דבר, ראש הממשלה לקח את כל הסמכויות אליו.

נסים זאב: תבינו – ראש הממשלה צריך להתעסק בקטנות, במועצה דתית ובאילו מינויים.

נסים זאב: בסופו של דבר, המינויים היו גם פוליטיים.

נסים זאב: אם ראש ממשלה ממנה אז זה לא מינוי פוליטי?

נסים זאב: זה סופר-פוליטי.

נסים זאב: אז לקחו את זה משר הדתות, לקחו את כל הסמכויות שלו, רוקנו את כל הסמכויות והעבירו את זה לראש הממשלה.

נסים זאב: ראש הממשלה הוא הממנה, בפרט כשראש ממשלה שלנו עסוק בהרבה דברים, יש לו בעיה עם אירן, יש לעם ישראל בעיה מול אויבים מצפון ומדרום, ואני כבר לא מדבר על החקירות של ראש הממשלה שמטרידות אותו.

נסים זאב: הוא, יש לו זמן עכשיו?

נסים זאב: בתוך שישה חודשים הוא ימנה את המועצה הדתית, אם השר לא יצליח?

נסים זאב: אדרבה, את הסמכויות האלה צריכים לתת לשר הדתות שמכהן היום בפועל.

נסים זאב: חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו חייבים לעמוד על זה.

נסים זאב: אסור לנו לוותר על העניין הזה.

נסים זאב: לא יכול להיות שהסמכות הזאת תישאר אצל ראש הממשלה.

נסים זאב: אם ראש הממשלה יכול – הייתי קורא לזה כאילו בכוח למנות – בתוקף תפקידו, אז אין שום בעיה.

נסים זאב: שר הדתות יכול לקבל את אותן סמכויות מראש הממשלה, ולהפעיל באותם אמצעים את שיקול הדעת שלו.

נסים זאב: תודה, אדוני.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, צר לי שכל פעם מעלים את סוגיית המועצות הדתיות, ומתייחסים אליהן כאל איזה בן חריג בשירותים הציבוריים שהמדינה נותנת.

אברהם מיכאלי: הרבה פעמים יש תחושה שכביכול מועצה דתית זה גוף מיותר, זה גוף שלא זקוקים לו בשום דבר, וחבר הכנסת אריאל הזכיר זאת קודם.

אברהם מיכאלי: רבותי, מדובר פה במועצה שהיא רשות שנותנת שירותים לאזרחים במדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: השירותים האלה ניתנים להם על-פי חוק וכדין.

אברהם מיכאלי: אם השירותים האלה לא יינתנו, אז אין מישהו אחר שנותן את זה.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שכל פעם מגיעים לסוגיה הזאת של תפקודי מועצות דתיות הן לגבי הרכבים, הן לגבי תקציבים והן לגבי מינויים, והמועצה דתית כל פעם מצטיירת כגוף שאין לו סיבה לקיום.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת זאב הזכיר קודם את מה שקרה מאותה מחשבה לא נכונה של ראש הממשלה הקודם – שיהיה בריא – שהחליט מה שהחליט, והיום הבלגן חוגג במערכת.

אברהם מיכאלי: במקום לשפר, המערכת הידרדרה.

אברהם מיכאלי: אפשר לציין לשבח את השר לשירותי דת הנוכחי, שהחל לקבל סמכויות.

אברהם מיכאלי: הוא עדיין לא קיבל את כל הסמכויות.

אברהם מיכאלי: הוא מתחיל לשפר את תפקוד המועצות הדתיות.

אברהם מיכאלי: הוא סוף-סוף מתחיל להחזיר קצת תקציבים, קצת לתת את הכלים המינימליים שהשר יכול לתת למועצות האלה כדי לתפקד.

אברהם מיכאלי: אני אכן מסכים ששר הדתות, שמונה עכשיו כשר לענייני דת, יקבל את הסמכויות האלה מראש הממשלה.

אברהם מיכאלי: ובאמת, אכן ראש הממשלה אין לו היום לא זמן ולא עניין לטפל בדברים האלה.

אברהם מיכאלי: כששר הדתות ימלא את תפקידו כשר הדתות באופן מלא, נראה שהמועצות הדתיות יתפקדו, גם תפקוד מלא של שירותים, וגם לגבי מינויים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 81 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) (תקופת כהונתה של מועצה דתית), התשס”ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 7, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) (תקופת כהונתה של מועצה דתית), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: התשס"ח–2008 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/250).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 59) (סיוג השלכות הרשעה), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אורי אריאל, אשר יציג את הצעת החוק לקריאה ראשונה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, מדובר בהצעת חוק השיפוט הצבאי (סיוג השלכות הרשעה).

אורי אריאל: בעברית יותר פשוטה, מתי נרשם לחייל שביצע עבירה ר"פ – רישום פלילי, ואם נרשם, מתי הוא נמחק?

אורי אריאל: כי יש תקופות שונות.

אורי אריאל: מה הבעייתיות ברישום פלילי?

אורי אריאל: הבעיה העיקרית היא שאנשים מתקשים למצוא עבודה בכל תחום האבטחה, בכל התחום של משטרה, שירות משטרתי אחרי הצבא, לימוד עריכת-דין וכן הלאה.

אורי אריאל: רבים המקצועות שמי שיש לו ר"פ איננו יכול להגיע אליהם.

אורי אריאל: כל זה בשביל מה ועד מתי?

אורי אריאל: כיום החוק אומר שזה עד 17 שנה.

אורי אריאל: אתם שומעים טוב?

אורי אריאל: אדם עשה עבירה, נרשם לו רישום פלילי, זה נשאר רשום 17 שנה, ומי שמבקש, ממוסדות הביטחון, מי שהוגדרו ככאלה, יכול לקבל את המידע ולא לאפשר לו להתגייס, לעבוד, לשרת וכדומה.

אורי אריאל: באזרחות עוד אפשר שבית-המשפט יחליט לקצר את הזמן או לא לרשום, לפחות בעבירות מסוימות שהן לא עבירות קשות.

אורי אריאל: בצבא, אין האפשרות הזאת בכלל.

אורי אריאל: זאת אומרת, מצבם של החיילים גרוע בהרבה ממצבם של האזרחים, באותן עבירות.

אורי אריאל: גם הפרקליטות הצבאית הראשית, גם לשכת הרמטכ"ל, גם משרד המשפטים הבינו והסכימו שהמצב הזה הוא בלתי אפשרי, הוא כמעט שערורייתי, הייתי אומר.

אורי אריאל: ואכן התיקון בא משני הכיוונים.

אורי אריאל: הוא בא מכיוון הצבא ומשרד המשפטים והוא בא מכיוון חברי הכנסת.

אורי אריאל: חברי הכנסת אורית נוקד והרב יצחק לוי ואנוכי הגשנו הצעה לתקן את המצב הזה, ולא אלאה אתכם בפרטים.

אורי אריאל: הגענו בוועדת החוץ והביטחון, בדיון שהיה בראשות יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת הנגבי, להסכמה עקרונית על הדברים.

אורי אריאל: הצעת החוק שלפני

אורי אריאל: כם היא כבר הצעת החוק כפי שנוסחה על-ידי משרד המשפטים והיא אכן נותנת דירוג שונה לעבירות שונות ומקילה עם החיילים.

אורי אריאל: אנחנו מבקשים את אישורכם ואת תמיכתכם בחוק הזה כדי לאפשר את המשך הכנתו לקריאה שנייה ושלישית ולסייע ולתת לחיילים את המינימום שמגיע להם, שלא יהיו מופלים לעומת אזרחים רגילים.

אורי אריאל: לא יכול להיות שחייל שאסף כמה פריטי תחמושת, כפי שרבים מהחיילים עושים, לביתו, ועל זה נשפט – אנחנו מדברים על עבירות שבית-דין שפט, לא שופט זוטר – הוא נשפט על זה, ו-17 שנה יהיה מנוע מלשרת ברבות מהתעסוקות במשק וכן הלאה וכן הלאה.

אורי אריאל: אודה לכם על תמיכתכם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: ראשון הדוברים – חבר הכנסת משה גפני, אחריו – חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת נסים זאב.

יצחק זיו: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אורי אריאל, אני חושב שהצעת החוק היא הצעה נכונה וטובה.

משה גפני: אני אתמוך בה.

משה גפני: אני מבקש, מכיוון שאתה מדבר על ההקלות לחיילים והנושא הביטחוני והמצב שאנחנו מצויים בו, הייתי רוצה לדבר, אדוני היושב-ראש, על זה שאנחנו היום מצויים בשלושת השבועות שבין שבעה-עשר בתמוז לבין תשעה באב.

משה גפני: ביום ראשון התחלנו את שלושת השבועות בצום י"ז בתמוז, כאשר בי"ז בתמוז קרו חמישה דברים מאוד קשים לעם היהודי.

משה גפני: אחד הדברים הוא שלאחר שהחל המצור על ירושלים בעשרה בטבת, בי"ז בתמוז הובקעה החומה.

משה גפני: כך התחיל החורבן.

משה גפני: לאחר מכן חורבן הבית היה ביום תשעה באב.

משה גפני: אגב, יש מחלוקת, חבר הכנסת ביילין, אתה בטח מתעניין בעניין הזה – – –

יוסי ביילין: – – –

משה גפני: יש כאלה שטוענים שהעיר הובקעה בי"ז בתמוז רק בחורבן בית שני.

משה גפני: בחורבן בית ראשון, יש כאלה שכותבים – בתלמוד ירושלמי – שזה היה בי' בתמוז.

משה גפני: אבל חורבן הבית השני הוא החורבן היותר חמור.

משה גפני: עד היום אנחנו סובלים ממנו.

משה גפני: הדבר השני היה שקיסר רומי שרף את התורה בי"ז בתמוז, ובי"ז בתמוז נשתברו הלוחות שמשה רבנו הביא מהקדוש-ברוך-הוא.

משה גפני: ובי"ז בתמוז בטל התמיד.

משה גפני: בקיצור, אנחנו מצויים בזמן שבאמת מאוד קשה מבחינתנו.

משה גפני: אנחנו צמים בי"ז בתמוז, ולאחר מכן אנחנו צמים בתשעה באב.

משה גפני: והמציאות הזאת, המציאות הקשה של העם היהודי מחורבן הבית – יש לנו הרבה דברים משמחים, אבל לצערנו הרב יש לנו בדרך גם הרבה דברים עצובים.

משה גפני: אנחנו מאוד מקווים שהגאולה תבוא.

משה גפני: המצב הזה שבו אנו מצויים היום, בימים הללו שאנחנו נמצאים – עם איום של אירן, נשק גרעיני, עם סכנות שיש לעם היהודי וכאן בארץ הן סכנות קשות מאוד.

משה גפני: גם היום, לצערנו הרב, היה פיגוע; פיגוע קשה של ערבי תושב מזרח-ירושלים שנהג בטרקטור וניסה לרצוח.

משה גפני: היה נס גדול, אף-על-פי שיש פצוע קשה, אבל היה נס גדול שזה הסתיים כפי שזה הסתיים והרגו את המחבל הזה, את הרוצח.

משה גפני: בקיצור, אנחנו נמצאים בימים לא קלים.

משה גפני: ובימים הלא-קלים הללו אנחנו מתפללים לקדוש-ברוך-הוא שנזכה לימים טובים יותר ונגיע, השר מג'אדלה, לגאולה השלמה, שכתוב בנביא: "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

משה גפני: זו תפילה שכולנו מתפללים אותה, שייפסקו המלחמות בעולם.

משה גפני: "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה", זה מנבואת הנביא שתגיע, ואנחנו כולנו, כל העמים רוצים שכך יהיה.

משה גפני: נכון, השר מג'אדלה?

גאלב מג'אדלה: כאשר התפילה, יישאו אותה בלב שלם ובאמונה – היא תתקבל.

גאלב מג'אדלה: כל התפילות האלה שעושים אותן כדי לצאת ידי חובה לא מתקבלות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אם אפשר – – –

משה גפני: השר מג'אדלה דיבר משהו בהלכה.

גאלב מג'אדלה: זה כתוב בהלכה, זה לא נוגע לך.

משה גפני: השר מג'אדלה, אני מסכים אתך, אני בעד זה שכולנו נתפלל באופן אמיתי ורציני ומהלב.

גאלב מג'אדלה: כתוב בתהילים – – –

משה גפני: נכון, בתהילים, הנה, השר מג'אדלה צודק.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת אריאל, החוק שהצגת הוא באמת חוק ראוי, ואנחנו, במסגרת הדיונים השונים שמקיימים גם בוועדת החוקה בנושא של מחיקת הרשעות, נתקלים באמת בעמדות עקרוניות, כביכול, של נציגי הרשות לגבי מחיקות של עבירות מסוג כזה או אחר.

אברהם מיכאלי: והרבה פעמים, באמת, יש שם ויכוח עקרוני על משמעות הרישום, או איזה סוג רישומים צריך למחוק מאותו מרשם, שבעצם מלווה את האזרח לאורך חייו ומטיל עליו כתם שלא ניתן למחוק אותו.

אברהם מיכאלי: ועם סוג כזה של רישומים אנחנו מתמודדים לאחרונה בנושא של מפונים, מגורשי גוש-קטיף.

אברהם מיכאלי: הצעירים, שבעצם יצאו במחאה, כל אחד לפי אמונתו, כל אחד לפי דרכו – בסוף נפתחו נגדם תיקים כאלה או אחרים, ואנחנו עד עכשיו עוד לא מצליחים למחוק נגדם את כל הרישומים.

אברהם מיכאלי: ואכן, הסוגיה הזאת של מחיקת – – –

חבר הכנסת מיכאלי, אתה בתור עורך-דין, אתה סבור שהחוק הזה הוא צודק, נכון?

אברהם מיכאלי: בוודאי.

אברהם מיכאלי: יש לנו ויכוחים בוועדה, זה מה שאמרתי, לגבי העיקרון של מחיקת הרשעה כזאת או אחרת, ויש דעות כאלה ודעות אחרות.

אברהם מיכאלי: תמיד אני אומר, כשמשפטנים ומלומדים באים להציג עמדות, כשיש שתי דעות זה כבר מראה שאין תורה כתובה מסיני לגבי הדעה שאומרת כך או אחרת.

יצחק זיו: חבר הכנסת גפני.

יצחק זיו: חבר הכנסת גפני – – –

– – –

יצחק זיו: לא.

יצחק זיו: לך הקשיבו, אז תקשיב גם לחבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: חברי חברי הכנסת, אם אנחנו מכניסים לכל דעה משפטית את הדעה האידיאולוגית שלנו, אנחנו מגיעים רחוק.

אברהם מיכאלי: והרבה פעמים, כשהמלומדים מופיעים בוועדות ומנמקים את הנימוקים שלהם, אני תמיד שואל אותם: אתה מציג עמדה משפטית או עמדה אידיאולוגית?

אברהם מיכאלי: אם זו עמדה אידיאולוגית, מותר לכל אחד להציג.

אברהם מיכאלי: אבל אם זו עמדה משפטית – במשפטים אין דעה אחת, ובמשפטים מותר אפילו לשר המשפטים לבוא ולחלוק על בית-המשפט העליון בסוגיות כאלו או אחרות, ולא להיראות ככופר.

אברהם מיכאלי: לכן, הסוגיה של מחיקת הרשעות של חיילים שעברו עבירות כאלה או אחרות – הרבה פעמים אותו שופט שגוזר את גזר-הדין, הוא תמיד יודע מה המשמעות של אותה הרשעה לגבי המשך חייו.

אברהם מיכאלי: מדובר באמת בעבירות מסוג קל ביותר, כמו שאפשר לומר, ואם נדע שאותן הרשעות מלוות את אותו צעיר לאורך כל חייו, והכתם הוא בל יימחק, הכתם הזה הוא כתם שניתן לבוא ולשקול לגביו, מבחינה משפטית, אם צודק שהכתם הזה ילווה אותו.

אברהם מיכאלי: ולכן – –

יצחק זיו: תודה רבה.

לא, רגע, הוא עוד לא סיים.

אברהם מיכאלי: – – אנחנו צריכים הרבה פעמים להיות גמישים בסוגיה הזאת של הרשעות, כי הרשעות זה לא רק עונש חד-פעמי שהוא מקבל, אלא הוא מקבל עונש לכל חייו.

אברהם מיכאלי: ולכן אנחנו נתמוך בחוק הזה, חבר הכנסת אורי אריאל.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יצחק זיו: אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזו היא הצעה נהדרת, ראויה, צריך לתמוך בה.

נסים זאב: אנחנו רגילים שבהרשעות – באים ביום הכיפורים, הרב גפני, והקדוש-ברוך-הוא מוחל לכלל עם ישראל, ולא שואלים איזו עבירה, איזה סוג עבירה.

נסים זאב: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שכל עבירה, מכל סוג שהוא, הקדוש-ברוך-הוא ימחל לנו.

נסים זאב: ולכן, אין שום סיבה שהרשעה מסוג שהוא לא כל כך נחשב, באמת, כפשע, תישאר למעלה מ-17 שנה, ואותו חייל לא יוכל אחר כך להתמודד בחיים האזרחיים שלו.

נסים זאב: ומכיוון שכבר דיברו על הנושא הביטחוני – אדוני היושב-ראש, זה פשוט מדהים לראות איך שר הביטחון, לאחר הפיגוע שהיה בירושלים, אמר שהוא נותן הוראה לפיקוד העורף לצאת לפעולה כלשהי.

נסים זאב: חשבתי: מי יודע איזו פעולה עכשיו הולכים לעשות, פיקוד העורף; טוב שהוא לא דרש מחיל הים או מהשריון לצאת לפעולה.

נסים זאב: להרוס את בית המחבל.

נסים זאב: הוא יצא בקריאה לתת הוראה – עד עכשיו זה לא בוצע.

נסים זאב: תארו לכם מה קרה לשר הביטחון ואיזה ביטחון יש לנו היום בעיר ירושלים, אם תושבי ירושלים, מזרח-ירושלים, מהפריפריה, מרשים לעצמם להתחבר עם ארגוני טרור מ"אל-קאעידה" – רק לאחרונה שישה ערבים ישראלים, היום עוד מחבל ממזרח-ירושלים, מרשים לעצמם לצאת ולהרוג אזרחי ישראל באמצע היום, בראש כל חוצות, באין מפריע.

נסים זאב: אנחנו באמת צריכים לעשות חשבון נפש.

נסים זאב: ולכן, אדוני היושב-ראש, מכיוון שהגיע הזמן להמשיך בדיונים הבאים, אני אקצר בדברי.

נסים זאב: אני מקווה שהקריאה הזאת לראש הממשלה ולשר הביטחון – ששניהם התחרו זה בזה מי יהרוס יותר מהר את בית המחבל, אולי בגלל התחרות הזאת לא הגענו לשום תוצאות – שלפחות היום, אחרי הפיגוע הנורא שהיה היום בירושלים, יגיעו למסקנה, וכמה שיותר מהר: כל בית מחבל להריסה, באותו יום: ביומו תקברנו, קבורת חמור ייקבר.

נסים זאב: אין דבר כזה לעבור לסדר-היום.

נסים זאב: אם אנחנו רוצים, אם אנחנו חפצים חיים, אנחנו חייבים לפעול לאלתר, ולא לתת למערכת הזו, שעד שתחליט, ועד שבית-משפט יחליט – אני הבאתי הצעת חוק.

נסים זאב: אם היו 45 יום, אדוני היושב-ראש, הייתי מעלה אותה עוד השבוע.

נסים זאב: אני חושב שזו בכלל לא צריכה להיות סמכות של ראש ממשלה ושל שר ביטחון להרוס בית של מחבל.

נסים זאב: לדעתי צריך המפכ"ל של המשטרה לבצע את זה.

נסים זאב: זה לא צריך להגיע לדרגים הגבוהים ביותר.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 82 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 59) (סיוג השלכות הרשעה), התשס”ח–2008, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 6, נגד – 1, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 59) (סיוג השלכות הרשעה), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוץ והביטחון, לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: הודעה למזכיר, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק מוסדות חינוך תרבותיים-ייחודיים, התשס”ח–2008, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/249).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון) (חופש הביטוי וההתארגנות של סטודנטים), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת יוסי ביילין – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי ביילין להציג את הצעת החוק.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת, שמוצעת על-ידי חברי כנסת מצדדים שונים של הבית הזה, נועדה לאפשר התארגנות של סטודנטים ופעילות פוליטית של סטודנטים במקדש הדמוקרטיה וחופש הביטוי, כלומר באוניברסיטאות.

יוסי ביילין: יש סתירה בלתי מובנת בין החופש האקדמי, הכל-כך חשוב באוניברסיטאות, לבין ההגבלות שקיימות עדיין בחלק מהן – ודאי לא בכולן – על התארגנות של סטודנטים.

יוסי ביילין: מדובר באנשים צעירים שחשוב מאוד לאפשר להם להביע את דעתם, לגבש את העמדות שלהם.

יוסי ביילין: אנחנו יודעים שגם בבית הזה לא מעט מהאנשים שהגיעו לעמדות בכירות בכנסת ובממשלה הם אנשים שעברו את כור ההיתוך של הפעילות הפוליטית בתוך האוניברסיטה.

יוסי ביילין: זה באמת לא מובן, זה לא עולה על הדעת שבמקומות האלה יש איסורים והגבלות שאין במקומות אחרים.

יוסי ביילין: כל אחד מאתנו עם הניסיון האישי שלו, מימין ומשמאל, נתקלנו במגבלות ממש בלתי הגיוניות, ולכן החלטנו להציע את הצעת החוק הזאת.

יוסי ביילין: ישבנו, כמובן, גם עם נציגי האוניברסיטאות ועם הסטודנטים, שמאוד מאוד רוצים בחופש הזה.

יוסי ביילין: אני מקווה שנוכל לאשר את ההצעה הזאת היום לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יוסי ביילין: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברת הכנסת זהבה גלאון – איננה נוכחת.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב – אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק זכויות הסטודנט.

נסים זאב: אין לי שאלה לגבי חופש הסטודנט, לגבי סטודנט.

נסים זאב: חופש הביטוי יש לכל אחד ואחד מאזרחי ישראל.

נסים זאב: אני לא חושב שיש איזו מגבלה.

נסים זאב: השאלה – ההתארגנות של אותם סטודנטים, למה היא תוביל?

נסים זאב: האם בסופו של דבר זה יוביל יותר להפגנות, לשיתוק המערכת?

נסים זאב: כאשר קבוצת סטודנטים מחליטה להשבית את הלימודים או להתנגד תוך כדי התבטאות כזאת או אחרת, וזכותם להתבטא – השאלה, כארגון, אם זה דבר שיועיל בסופו של דבר או יזיק למערכת.

נסים זאב: אני מאוד מאוד חושש.

נסים זאב: אני אתמוך, אין לי בעיה עם זה.

נסים זאב: מבחינתי, סטודנטים ילמדו או לא ילמדו, זאת בעיה שלהם.

נסים זאב: אבל אני חושב שצריכים לתת את הדעת, לקראת הדיון בקריאות השנייה והשלישית, איפה לשים את המעצורים, הייתי אומר, ואת המגבלות, כדי שלא יהיה מצב שקבוצה של סטודנטים תוכל אולי גם לשתק את המערכת.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת לתמוך בהצעת החוק שהציג היום, הערב, חבר הכנסת יוסי ביילין.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר, זה בלתי מתקבל על הדעת שבמדינה דמוקרטית, בארגון שלכאורה צריך לחנך, בגוף כמו אוניברסיטה, שצריך לחנך לפלורליזם, לסובלנות לפתיחות בארגונים כאלה, בעצם מונעים מסטודנטים דבר שהוא אלמנטרי בעיני, וזאת האפשרות להתאגד, להתכנס ולקיים פעילות פוליטית.

זהבה גלאון: בכל האוניברסיטאות בעולם, הדבר הבסיסי ביותר הוא שסטודנטים יכולים להתאגד, יכולים להפגין ויכולים לחולל מהפכות, ורק במדינת ישראל יש חשש, שאני לא מבינה למה הוא וממה הוא נובע; חשש מעוות בעיני, שפוגע ביכולת לחנך אנשים צעירים לקחת חלק בפעילות ציבורית חברתית.

זהבה גלאון: אני רוצה לשתף אתכם, חברי חברי הכנסת, בחוויה – זאת אולי לא המלה המתאימה – מאוד מאוד לא סימפטית שאני חוויתי בביקורי לפני כמה חודשים באוניברסיטת חיפה.

זהבה גלאון: הייתי אמורה להיפגש עם קבוצה של סטודנטים שהם חברים בתא מרצ ובתא חד"ש ועם סטודנטים אחרים.

זהבה גלאון: האוניברסיטה מאוד לא התלהבה מהרעיון הזה.

זהבה גלאון: בסופו של דבר נפגשתי עמם.

זהבה גלאון: העמיסו עליהם כל מיני תנאים ביורוקרטיים – צריך להזמין חדר חודשיים מראש, כל מיני דברים שנועדו לפגוע במהלך הפגישה.

זהבה גלאון: בסופו של דבר החלטתי להיפגש אתם בקפיטריה של האוניברסיטה.

זהבה גלאון: ישבנו בשולחן צדדי, במקום שלא היו בו אנשים.

זהבה גלאון: הפגישה שלנו לא הפריעה לאף אחד.

זהבה גלאון: לא היתה פרובוקציה, לא נעשתה פרובוקציה.

זהבה גלאון: נדהמתי, פשוט נדהמתי, כשבמה

זהבה גלאון: לך הפגישה הסב את תשומת לבי אחד הסטודנטים שאמר לי: תראי את שני הגברתנים שעומדים מאחורינו.

זהבה גלאון: אני מסובבת את ראשי, ואני רואה שני גברתנים, שאחר כך התברר לי שהם היו מאבטחים של האוניברסיטה, מסריטים ומצלמים כל אחד מהסטודנטים שהגיע לפגישה אתי.

זהבה גלאון: מסריטים את כל המפגש – דבר, כמובן, שהוא מאיים ומפחיד.

גאלב מג'אדלה: זה היה כדי להפחיד או שזה היה כדי להנציח את המעמד של המפגש אתך?

זהבה גלאון: אני לא מייחסת לעצמי חשיבות כל כך גדולה, אדוני השר, שזה נועד להנציח.

זהבה גלאון: תראה, אותי זה לא הפחיד, אבל זאת שאלה מאוד נכונה.

זהבה גלאון: הסטודנטים הרגישו מאוד מאוימים.

זהבה גלאון: הם התחילו לצאת.

זהבה גלאון: ולא רק זאת – – –

יצחק זיו: אני מבקש לסיים.

זהבה גלאון: תן לי לסיים את הסיפור, אדוני.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה מדהים.

זהבה גלאון: זה סיפור מדהים שבכלל יכול להיות דבר כזה.

זהבה גלאון: לא להאמין.

זהבה גלאון: תשמע, אדוני היושב-ראש, במהלך ההסרטה – הפגישה נמשכה כשעה וחצי; כל השעה וחצי הזאת הם הסריטו את המפגש – בשולחן ליד ישבו עוד שני אנשים, שמסתבר שהם עובדי האוניברסיטה, במערך האבטחה שלהם.

זהבה גלאון: ישבו – אני לא יודעת אם הם הקשיבו, אולי הם לא יכולים היו להקשיב; ישבו לוודא, במהלך כל הפגישה.

זהבה גלאון: יושבת חברת הכנסת גלאון עם קבוצה של סטודנטים, רחמנא ליצלן, מה יכול להיות?

זהבה גלאון: האירוע, או התקרית הזאת, הסיפור הזה, משקף – אני לא יודעת, זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: פניתי לנשיא האוניברסיטה, העליתי את הנושא לדיון בוועדת החינוך של הכנסת.

זהבה גלאון: אני שואלת אתכם, חברי חברי הכנסת, היעלה על הדעת שחבר הכנסת, שר, לא משנה מי, יבקש להגיע לאוניברסיטה, וגם אם הוא לא מגיע לאוניברסיטה, שסטודנטים מכל המפלגות מכל הקבוצות, מכל עברי הדעה והדעת רוצים להתאגד ולפעול פעילות ציבורית, פוליטית, חברתית, והם לא יוכלו לעשות את זה?

זהבה גלאון: כדי למנוע את הסיפור שלי, כל מי שיושב באולם לדעתי צריך לתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת ביילין.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני, ותודה על שאפשרת לי.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: אני אמתין עד שתגיעי.

יצחק זיו: הצבעה מס' 83 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון) (חופש הביטוי וההתארגנות של סטודנטים), התשס”ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 7, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע בזאת שהצעת חוק זכויות הסטודנטים (תיקון) (חופש הביטוי וההתארגנות של הסטודנטים), התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/250).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15) (ציון תאריך תפוגה לתמרוקים), התשס”ח–2008, של חברת הכנסת זהבה גלאון – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: אני מזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון להציג את הצעת החוק, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת נדונה בוועדת הכלכלה של הכנסת, וזאת הזדמנות גם להודות ליושב ראש-הוועדה חבר הכנסת גלעד ארדן ולכל הצוות: ליועצת המשפטית, למנהלת הוועדה, שבאמת עשו מאמץ להביא את החוק עוד היום.

זהבה גלאון: החוק הזה בעצם מדבר על שמירת בריאות הציבור.

זהבה גלאון: זה תיקון לפקודת הרוקחים.

זהבה גלאון: החוק הזה מבקש לקבוע תאריכי תפוגה למוצרי תמרוקים.

זהבה גלאון: עד היום אדם, גבר או אשה, שהלכו לסופרמרקט, ל"סופרפארם" או לכל חנות ורצו לקנות קרם פנים, קרם שיזוף, כל תמרוק שאתם יכולים להעלות על הדעת, כשהם הסתכלו על הקופסה הם לא ידעו לכמה זמן התמרוק הזה יכול לשמש, ובעיקר מה קורה אחרי שאתה פותח את הקופסה.

זהבה גלאון: האם משך התפוגה שלו – שנה, שנתיים, שלוש שנים – כמו שמצוין?

זהבה גלאון: בחלק מהתמרוקים היה קוד.

זהבה גלאון: היצרנים עשו קוד, רק זה היה קוד מוצפן, שלא היה ניתן לראות אותו על הקופסה או על השפופרת.

זהבה גלאון: הצעת החוק הזאת היא יוזמה של העוזרת הפרלמנטרית שלי, שקנתה יום אחד קרם פנים – אתה יודע, אדוני, אנחנו שמות קרם פנים – והיא ראתה שהקרם לא טוב.

זהבה גלאון: הוא באמת שכב אצלה שנה, שנתיים והיא לא ידעה.

זהבה גלאון: התחלנו לבדוק את העניין הזה, ופתאום הבנו שיכולות להיות בעיות בריאותיות.

זהבה גלאון: באירופה ובמדינות המסודרות בעולם – – –

יצחק זיו: גירוי.

זהבה גלאון: כן, זה יוצר גירוי, זה יכול לעשות נזק לעור.

זהבה גלאון: לכן, אני החלטתי לא להסתפק במצב הקיים.

זהבה גלאון: המצב הקיים אפשר לשר, על-ידי צו פיקוח, לסמן את תאריך ייצור התמרוק, את התאריך.

זהבה גלאון: אבל אתה בתור צרכן לא יכולת לדעת מה היה התאריך.

זהבה גלאון: אומנם הצו מאפשר את זה, אבל זה היה מוצפן.

זהבה גלאון: אני חושבת שהחוק הזה אומר לצרכנים: יותר אתם לא קונים חתול בשק.

זהבה גלאון: אני רוצה לעדכן אתכם מה החוק הזה קובע: בשנת 2005 נכנסה לתוקפה הדירקטיבה האירופית.

זהבה גלאון: הדירקטיבה האירופית נוסחה על-ידי אנשי מקצוע, ובעצם היום היא מקובלת על כל חברות התמרוקים הגדולות בעולם.

זהבה גלאון: היא אומצה גם על-ידי היצרנים הישראלים שמייצאים לאירופה, אבל עכשיו היא מאומצת גם על-ידי היבואנים שמייבאים מאירופה.

זהבה גלאון: מה שקבענו זה כך: לגבי תמרוקים שחיי המדף שלהם קצרים מ-30 חודשים – נניח שקונים איזה קרם או משחה, אבל אם אומרים שחיי המדף שלהם פחות מ-30 חודשים, יציינו את תאריך התפוגה על הקופסה או על השפופרת.

זהבה גלאון: לגבי תמרוקים שחיי המדף שלהם מעל 30 חודשים, יציינו מה תאריך התפוגה לאחר הפתיחה.

זהבה גלאון: נניח שהיום אני קונה קרם, והם יודעים שזה מתאים לשלוש שנים או משהו כזה, אז אם אתה פותח אותו – כותבים עד מתי הוא בתוקף, כמו על מוצרי המזון.

זהבה גלאון: אני חושבת שברגע שאדם נכנס לבית-מרקחת או לסופרמרקט ורוצה לקנות קרם פנים ורואה שכתוב שזה פחות מ-30 חודשים, הוא עושה חשבון אם הוא רוצה לקנות או לא.

זהבה גלאון: לגבי מה שמעל ל-30 חודשים הוא רואה שכתוב מה יהיה תאריך התפוגה אחרי שפותחים את התכשיר.

זהבה גלאון: אני חושבת שאותו צרכן ידע מה הוא קונה, הוא לא קונה חתול בשק.

זהבה גלאון: זה חוק צרכני ונכון, ואנחנו משתווים למדינות האירופיות המתוקנות.

זהבה גלאון: אשמח לקבל את תמיכתכם.

זהבה גלאון: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אין לי ספק שהחוק הוא חוק טוב.

נסים זאב: זה נשמע כל כך פשוט, אבל הוא מאוד מורכב ומסובך.

נסים זאב: לדעתי, באיזה מקום הוא גם יכול להזיק לאותם יבואנים ובעלי חנויות, כי תארי לך גם שכוח השמירה של אותו מוצר – לפעמים כתוב: נא להניח בקירור.

נסים זאב: אז כמה זמן זה עומד בקירור עם הריח הטוב ועם האיכות של אותו תמרוק, כשהוא נמצא במקום קר או במקום חם?

נסים זאב: וזה משנה.

נסים זאב: אני מסכים בעיקרון.

נסים זאב: אפילו על "אשל" ולבן יש תאריך עד מתי אפשר להשתמש בהם, שזה אולי פרוטות לעומת אותם תמרוקים, שהם יקרי ערך.

גאלב מג'אדלה: אבל הנזק של ה"אשל" הרבה יותר גרוע.

נסים זאב: יכול להיות, אבל אפשר להריח ישר אם הוא החמיץ או לא.

נסים זאב: לתמרוק יש ריח טוב, רק השאלה כמה ריחו חזק נודף וכמה הוא עמיד.

נסים זאב: כשהריח במיטבו אתה שם הרבה פחות והאיכות, משום שהיא גבוהה, אתה יכול לחסוך הרבה בכסף.

נסים זאב: בעניין של ריח טוב, אנחנו מברכים במוצאי-שבת על הבשמים וזה חלק מהעניין של העשרת הנפש, של התרוממות הנפש.

נסים זאב: יש עניין לברך "בורא עצי בשמים".

נסים זאב: אני מניח שגם אצל אדוני משתמשים במיני בשמים – – –

יצחק זיו: אבל זה לא תמרוקים.

גאלב מג'אדלה: אני אשמח להזכיר לך את זה, לא על חשבון החברים.

נסים זאב: לכן, לקראת הקריאות השנייה והשלישית צריכים לתת פה את הדעת לגבי הנזק שעלול להיגרם לאותם בעלי חנויות כתוצאה מכך.

נסים זאב: אין לי ספק שאם בכל מוצר יצטרכו לראות את התאריכים וכל העניין של הביקורת – מה קורה אם אין תאריך, אז מה המשמעות, זה קנסות?

נסים זאב: יש פה סנקציות לגבי אותם יצרנים?

נסים זאב: אני לא יודע, ייתכן שכן.

יצחק זיו: לקראת הקריאות השנייה והשלישית יהיו כל הדברים האלה.

גאלב מג'אדלה: נסים, אתה מגן על האזרח או על היצרן?

נסים זאב: על שניהם ביחד.

נסים זאב: יש לי אינטרס שהאזרח יקנה אבל גם שהיצרן ימכור כמה שיותר, כי כשיש שוק ומכירה וקנייה אז גם הצמיחה של המשק עולה.

נסים זאב: כל העניין שאנחנו לא מטפלים במשפחות ברוכות ילדים בגלל הצמיחה הגדולה שיש במשק היום – כולם מדברים על הצמיחה, אבל לא משנה מה מצב העוני.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 84 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15) (ציון תאריך תפוגה לתמרוקים), התשס”ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15) (ציון תאריך תפוגה לתמרוקים), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק זיו: תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום רביעי, כ' בתמוז התשס"ח, 23 ביולי 2008, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.