ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושישים-ושלוש של הכנסת השבע-עשרה, 2008-07-23 00:00

אחמד טיבי: בוקר טוב.

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אחמד טיבי: היום יום רביעי, כ' בתמוז התשס"ח, 23 ביולי 2008.

אחמד טיבי: אני מצטער שאני מתנשף, זה בעקבות בחירת יושב-ראש חדש לוועדת הכספים, מהלך ארוך ומייגע.

יצחק כהן: מי זה היה?

אחמד טיבי: באופן מפתיע זה חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

אחמד טיבי: הסעיף הראשון על סדר-היום: שאילתות דחופות.

אחמד טיבי: אני מזמין את סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי, לעלות לבמה, ואת חבר הכנסת גדעון סער לגשת למיקרופון ולקרוא את השאילתא שלו.

גדעון סער: אני רוצה קודם כול לברך את סגן שר הביטחון, שחזר אלינו כשכוחו במותניו, ולשאול אותו את השאלה הבאה: משרד הביטחון אישר כי בסיס "שדמה", השוכן ממזרח לבית-סאחור, יימסר לרשות הפלסטינית לצורך הקמת בית-חולים.

גדעון סער: מה הם הנימוקים לסירוב משרד הביטחון להיעתר להמלצת פיקוד המרכז שלא לאשר הקמת בית-חולים, לנוכח קרבתו לכביש עוקף-זעתרא, המחבר את היישוב היהודי בגוש-עציון להר-חומה?

מתן וילנאי: בעקבות פניית ראש עיריית בית-סאחור וגורמים נוספים למינהל האזרחי, החלה בדיקת אפשרות למתן אישור לבניית מרכז רפואי, מרכז ספורט, בחלק משטח מחנה "שדמה" לשעבר.

מתן וילנאי: עמדת מערכת הביטחון כרגע היא שאפשר לבחון בחיוב הקמת מרכז רפואי בשטח המזרחי והצפוני הצמוד לעיר בית-סאחור, ולא בשטח השולט של המחנה, אשר משפיע גם על הציר שעובר בקרבתו.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת סער.

גדעון סער: האם נכון, אדוני סגן השר, שהמלצת פיקוד המרכז היתה שלא להיעתר לבקשה הזאת?

מתן וילנאי: לא נכנסתי לזה.

מתן וילנאי: זאת מערכת צבאית, אתה מכיר אותה.

מתן וילנאי: יש בסוף דרג שמקבל את ההחלטות.

מתן וילנאי: יש תמיד דיונים ויש – – –

גדעון סער: מי זה היה במקרה הזה?

מתן וילנאי: אני אפילו שוחחתי עם אלוף פיקוד המרכז, אפילו הנקודה הזאת לא עלתה.

מתן וילנאי: היא עלתה בנושאים אחרים.

מתן וילנאי: לא זיהיתי שיש התנגדות לדבר, שהוא עדיין לא סיכום, אבל לפני שנסכם אני אסתכל על זה פעם נוספת.

גדעון סער: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, שאלה נוספת.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד סגן השר, אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לפנות אליך בעניין אותו אירוע קשה שראינו בנעלין, כאשר חייל יורה לכיוון אזרח פלסטיני שהיה כפות באזיקים.

טלב אלסאנע: פורסם שהמג"ד שנתן את ההוראה, ממשיך לשרת, לא ננקטו הליכים משפטיים נגד המעורבים מבחינת הצבא.

טלב אלסאנע: מה בכוונת

טלב אלסאנע: כם לעשות גם לגבי המג"ד וגם לגבי החייל היורה?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מתן וילנאי: חבר הכנסת אלסאנע, זה לא הנושא שעליתי בשלו – – –

טלב אלסאנע: נכון, אבל זה נושא שאתה מופקד עליו.

מתן וילנאי: אני אענה עליו היום בהצעה לסדר-היום בשעות הערב, ואז אני אוכל לתת תשובה מלאה על העניין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאילתא נוספת לסגן שר הביטחון, של חברת הכנסת סופה לנדבר.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, השאילתא שלי: בעיתון "מעריב" פורסם כי לוחמים ביחידה של סיירת גולני חטפו "מכות רצח" בשיעור קרב מגע.

סופה לנדבר: ברצוני לשאול אותך, אדוני, אם הנושא מוכר לך.

מתן וילנאי: הנושא שמעלה חברת הכנסת לנדבר עולה מעת לעת בעקבות אימוני קרב מגע; זאת לא הפעם הראשונה, אני מנחש שזאת גם לא הפעם האחרונה.

מתן וילנאי: הנושא הזה נבדק על-ידי המפקדים של סיירת גולני.

מתן וילנאי: לפי הבנתם, זה נמצא בקריטריונים שנקבעו על-ידי מחלקת כושר קרבי של הצבא.

מתן וילנאי: אין שום חריגה במקרה הזה.

מתן וילנאי: כפי שציינתי, מפעם לפעם עולות הערות כאלה, כי באמת זה אימון כואב ולא נעים, וכמי שעבר והעביר אותו יותר מפעם, אני מכיר את זה היטב.

מתן וילנאי: כנראה זה בגבולות הכללים המקובלים גם במקרה הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, בבקשה.

סופה לנדבר: לא נראה לי, אדוני, אבל אם אתה אומר.

סופה לנדבר: אבל אני חושבת שצריכים לנקוט צעדים על מנת שלא יחזרו מקרים נוספים וחיילים בצה"ל לא ירגישו שעברו אתם במכות האלה את הגבול.

מתן וילנאי: סיירת גולני שבה אנחנו עוסקים היא אחת מהיחידות המשופרות, המובחרות, של צה"ל, ואם נגלה שהגיוס אליה יורד כתוצאה מזה כמובן נצטרך לשאול את השאלות, אבל זה לא הולך לקרות, אם מותר לי לנחש.

סופה לנדבר: לא, אני לא חושבת שהגיוס לגולני יורד, אבל הנושא של גיוס לגולני זה בכלל מוטיבציה ודברים אחרים.

אחמד טיבי: נא לאפשר לסגן השר לענות.

סופה לנדבר: טוב, מאפשרת.

מתן וילנאי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני סגן השר.

אחמד טיבי: שאילתא לשרה המקשרת בין הממשלה לכנסת, של חבר הכנסת יוסי ביילין – בבקשה לגשת למיקרופון – בנושא:

אחמד טיבי: פינוי משפחה במזרח-ירושלים לצורך הרחבת ההתיישבות היהודית.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, פורסם כי ישראל תפנה נכס בשיח'-ג'ראח ותעבירו לעמותת "נחלת שמעון" להרחבת ההתיישבות היהודית.

יוסי ביילין: ברצוני לשאול: 1.

יוסי ביילין: האם נכון הדבר?

יוסי ביילין: 2.

יוסי ביילין: אם כן – מדוע?

יוסי ביילין: האם ההחלטה תישקל מחדש לנוכח ההשלכות של פינוי הנכס והעברתו למתנחלים על רקע המשא-ומתן המדיני המתקדם, לדברי ראש הממשלה, ואם לא – מדוע?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להשיב על השאילתא שלך, ואומַר כך: בתאריך 14 ביולי התקבלה החלטה בבית-המשפט העליון בתשובה על עתירתו של מוחמד אלקורד על פסיקתו של בית-המשפט המחוזי בירושלים – ואתה יודע על מה מדובר.

רוחמה אברהם-בלילא: החלטת בג"ץ היתה לדחות את העתירה שהוגשה, ובכך בעצם אושר פינוים של המבקשים מהדירה שבה הם מתגוררים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומַר שהחלטתו של בג"ץ, כידוע לכולנו, היא הקובעת בעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: למען הגילוי הנאות, כאשר הגשת את השאילתא הדחופה הזאת, הגשת אותה השבוע, ומן הסתם אני אינני רגילה לענות בתשובות – עבורי, התשובה הזאת היא סתמית ורציתי לקבל קצת יותר פרטים ממשרד המשפטים בנושא של הנימוק שלהם לאותה עתירה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שאתמול בסביבות 20:00, בערב, הם קיבלו את השאילתא, לא הספיקו להשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: אם תרצה – אני מוכנה לבקש מהם את הנימוקים, ואשמח להעביר לך אותם.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, בבקשה.

יוסי ביילין: תודה, גברתי.

יוסי ביילין: אני כמובן ארצה ואודה לך אם תעבירי לי, אלא שהעניין הזה לא נמצא בתחום המשפטי גרידא.

יוסי ביילין: אנחנו יודעים שללא מעט פלסטינים יש נכסים בישראל הריבונית, ויש להם תביעות עליהם.

יוסי ביילין: השאלה היא אם במסגרת המדינית הקיימת, מעשה מהסוג הזה תורם לפי דעתך לתהליך המדיני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אומר את דעתי האישית בעניין הזה, אני משיבה לך בשמו של ראש הממשלה, ואני אומר שגם בעיני וגם בעיניך – כשר המשפטים לשעבר – החלטתו של בג"ץ היא הקובעת תמיד בעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, גברתי השרה.

אחמד טיבי: שר הפנים ישיב על שאילתא דחופה של חבר הכנסת חיים אמסלם.

אחמד טיבי: שר הפנים לא נמצא.

אחמד טיבי: השר לביטחון הפנים ישיב על שאילתא של חבר הכנסת – חבר הכנסת טיבי נמצא, השר לא נמצא.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, יש לי כמה שאלות לשר הפנים, לא רק שאלה אחת.

אחמד טיבי: לא רק לך יש שאלות לשר הפנים.

חיים אמסלם: אז מה עושים?

אחמד טיבי: המזכירות מבררת.

אחמד טיבי: גם שר הפנים וגם השר לביטחון הפנים – גם דיכטר וגם שטרית; גם שטרית וגם דיכטר.

אחמד טיבי: אני מודיע על הפסקה של חמש דקות, עד שיאותרו שני השרים – לאלתר תוקם ועדת איתור.

אחמד טיבי: (הישיבה נפסקה בשעה 11:19 ונתחדשה בשעה 11:20.

אחמד טיבי: )

אחמד טיבי: ההפסקה הופסקה ברגע זה כי השר דיכטר נכנס לאולם, ולכן אני מזמין אותו לענות על השאילתא של חבר הכנסת טיבי.

בנימין אלון: לביילין היתה תשובה, נכון?

אחמד טיבי: לביילין היתה תשובה, עכשיו השר דיכטר.

בנימין אלון: למי הוא עונה?

אחמד טיבי: ליושב-ראש.

בנימין אלון: אז אפשר לשאול שאלה נוספת?

אחמד טיבי: כן, בוודאי.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ח בתמוז התשס"ח (21 ביולי 2008):

אחמד טיבי: נודע לי כי הוחלט לסגור את "מג'לס אלאסכאן", מלכ"ר שפועל במזרח-ירושלים, מעניק שירותים חברתיים לתושבים רבים בירושלים ומסייע בפתרון בעיות דיור.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מדוע נסגר המשרד?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: מה ייעשה לשינוי ההחלטה בקרוב ולהוראה על פתיחת המשרד מחדש?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם יש הצדקה לסגירת המשרד?

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אדוני השואל.

אבי דיכטר: 1–3.

אבי דיכטר: שירות הביטחון הכללי פנה לשר לביטחון הפנים בבקשה שיורה על סגירת המשרד של חברת "המועצה הפלסטינית לשיכון", מכוח סמכותו של השר, לפי חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת-עזה (הגבלת פעילות), התשנ"ה-1994.

אבי דיכטר: סגירת משרדי "מג'לס אלאסכאן" במזרח-ירושלים, בצו של השר לביטחון הפנים, התחייבה נוכח קיומו של מידע מודיעיני מוצק, שלפיו משמש המקום כפלטפורמה לפעילות הרשות הפלסטינית בירושלים.

אבי דיכטר: משרדי חברת "המועצה הפלסטינית לשיכון" הממוקמים בוואדי-ג'וז, הם נציגות של הרשות הפלסטינית והם פועלים בתחומי מדינת ישראל ללא היתר בכתב כנדרש בסעיף 3(א) לחוק יישום הסכם הביניים.

אבי דיכטר: ולפיכך כמובן הפעילות אסורה מכוח חוק זה.

אבי דיכטר: לפיכך פעלתי, אדוני היושב-ראש, בהתאם לסמכותי לפי סעיף 3(ב) לחוק, והוריתי על סגירת משרדי החברה בוואדי-ג'וז או בכל מקום אחר במדינת ישראל.

אבי דיכטר: ביום 6 ביולי 2008 הוגשה השגה על החלטתי לסגור את משרדי החברה.

אבי דיכטר: בהשגה נאמר, בין היתר, כי החברה איננה ממומנת על-ידי הרשות הפלסטינית וכי היא פועלת בהתאם לחוק הישראלי.

אבי דיכטר: ההשגה האמורה נבחנת בימים אלה על-ידי הגורמים המקצועיים במשרדי ובמשרדים הרלוונטיים האחרים, ולכשתסתיים הבדיקה נעביר את המסקנות וכמובן את התשובה המתבקשת.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אחמד טיבי: האם אדוני לא רואה בסגירת מוסדות אחרים מאבק של ממשלת ישראל בשותף למשא-ומתן, שהוא הרשות הפלסטינית, בעניינים אזרחיים, מתן שירותים לתושבים של ירושלים המזרחית?

אבי דיכטר: לא, אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: אני חושב שבשנים האחרונות הפעילות של הרשות הפלסטינית בירושלים חרגה הרבה מעבר להבנות ולהסכמים, בוודאי מעבר לחוק, מחוץ לחוק.

אבי דיכטר: זאת היתה הסיבה שגם במקרה הזה – לצערי היו גם מקרים אחרים שבהם נאלצתי להוציא צו בגין אירועים שיזמה הרשות הפלסטינית, בצורה כזאת או אחרת, כיסוי כזה או אחר, ולכן איני סבור כך.

אחמד טיבי: שאלה נוספת, ברשותך, אדוני השר, לחבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אדוני השר, ברצוני להוסיף שאלה.

אורי אריאל: ידוע שבמערכת החינוך במזרח-ירושלים יש בבתי-ספר רבים הסתה גלויה כנגד מדינת ישראל, דבר שעלול להוביל לתוצאות קשות ביותר.

אורי אריאל: האם משרדך מודע לזה ומטפל בזה?

אורי אריאל: ואני רוצה להוסיף: האם, לדעתך, תגובה ציונית הולמת לאירוע טרור בירושלים, כמו בניית 1,000 יחידות דיור, היא לא הדבר המרתיע ביותר?

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אריאל, מקרי ההסתה, כפי שאתה מתאר, אני משוכנע שכל מי שזיהה הסתה בסדר-גודל כזה, חזקה עליו שיפנה בתלונה למשטרת ישראל; או לו זיהה משרד החינוך בחומר הלימוד חומרים שיש בהם משום הסתה, גורמי החינוך בירושלים, אם ברשות המקומית או במקומות אחרים, היו בוודאי מעבירים – או העבירו – למשטרת ישראל.

אבי דיכטר: אני לא מכיר מהלך כזה שבוצע בשנה האחרונה.

אבי דיכטר: תשובה מדויקת יותר יכולה להינתן רק לאחר בדיקה.

אבי דיכטר: לעצם העניין, אני חושב שהקמה או אי-הקמה של יחידות דיור היא משיקולים מוניציפליים ולאומיים בירושלים.

אבי דיכטר: יש להן מטרה אחרת, יחידות כאלה לא אמורות לייצר הרתעה או מענה אחר.

אבי דיכטר: הן קביעת עובדה בהתאם למרקם החיים בירושלים, ואני מניח שזה מה שהיה, הווה ויהיה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת טלב אלסאנע – שלא נמצא באולם.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני השר.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לשר שטרית.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר, שאילתא של חבר הכנסת חיים אמסלם, תפאדל.

מאיר שטרית: אני חושב שחבר הכנסת צריך לשאול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מתכוון לשאול ישירות.

מאיר שטרית: שאלה לתקנון: למיטב ידיעתי, כאשר באותו יום יש הצעת חוק פרטית שנדונה באותו עניין, לא אמורה להיות שאילתא דחופה.

מאיר שטרית: איפכא מסתברא.

אחמד טיבי: מבחינה תקנונית זה נכון, אבל לקראת סיום המושב מגלים גמישות תקנונית.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום י"ח בתמוז התשס"ח (21 ביולי 2008):

אחמד טיבי: נודע לי כי כרגע אין נציג של משרד הפנים באתיופיה שבסמכותו לתחקר מועמדים לעלייה לישראל, ונוסף על כך גם אין צפי מתי יגיע נציג משרד הפנים לאתיופיה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם זו תוצאה של מדיניות מכוונת?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: מי היה הנציג האחרון?

אחמד טיבי: מתי חזר ומדוע?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מתי יישלח לשם שוב נציג?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאילתא של חבר הכנסת אמסלם.

מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: באתיופיה שהה נציג משרד הפנים, וזאת על-פי החלטת הממשלה 2948, מיום 16 בפברואר 2003, בדבר הסדרת כניסתם של שארית יהודי אתיופיה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: הנציג האחרון ששהה באתיופיה הינו מר טדי פקרה, אשר סיים את תפקידו בדצמבר 2007.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: לא יישלח נציג נוסף, כיוון שסיימנו את הבדיקות של כל הרשימה שהממשלה אישרה, ולכן לא יישלח נציג נוסף.

אחמד טיבי: שאלה נוספת.

חיים אמסלם: אדוני השר, יש כרגע יהודים שנמצאים שם לבדם ומשפחתם בישראל, כמו במקרה ספציפי שאני מטפל בו – בחורה שאמה נפטרה ואביה ואחיה נמצאים בארץ.

חיים אמסלם: היא נמצאת בסכנת נפשות ממש וסכנת שמד בגונדר שבאתיופיה.

חיים אמסלם: האם דחיפות המקרים הללו ברורה במשרד הפנים?

מאיר שטרית: אי-קיומו של נציג שם אין פירושו סגירת הדלת בפני אלה שזכאים לעלות לפי חוק השבות.

מאיר שטרית: בכל משרד אוכלוסין בארץ שילבנו עובד אתיופי כדי שיהיה מישהו שמדבר את השפה, מכיר את האנשים, מכיר את התרבות, כך שכל מי שרוצה, גם אחרי הפסקת העלייה המאורגנת משם או ההבאה המאורגנת משם, יוכל לפנות למשרד הפנים, להגיש בקשה, הבקשה נבדקת והיא מקבלת תשובה.

מאיר שטרית: לא כל האינפורמציה שמועברת לך היא נכונה.

מאיר שטרית: לך אין הכלים לדעת מה האמת ומה לא-אמת.

מאיר שטרית: למשרד הפנים יש.

חיים אמסלם: זה מה שאמרו לי, אין נציג ואין מה לעשות.

מאיר שטרית: לא נכון, יש נציג בכל לשכת אוכלוסין בארץ.

מאיר שטרית: ואם יש לך משפחה בארץ – – –

חיים אמסלם: אדוני, יש לי מכתב, אני אביא לך.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אמסלם, יש נציג בארץ, ואם יש לה בן משפחה בארץ, בן המשפחה יכול לפנות ללשכת האוכלוסין באזור מגוריו ולהגיש בקשה.

מאיר שטרית: אמרתי לך, שילבנו עובד אתיופי בכל לשכה בארץ ולכן הוא יכול לפנות ולהגיש בקשה, יבדקו את הבקשה, היה ומגיע לו זכות לפי חוק השבות, יעלה; לא מגיע, יסורב.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריאל – בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אדוני שר הפנים, נמסר לי מארגון "יד לאחים" שיש שינוי במדיניות משרד הפנים בעניין הבא: בעבר, מה שנקרא היהודים המשיחיים, קרי, יהודים שהמירו דתם – הייתי אומר לתיאבון, לא באונס, לא באקראי, אלא רואים בזה שליחות מבחינתם – לא הוכרו כיהודים.

אורי אריאל: וזה גם לפי צו בית-משפט עליון, על-ידי השופט ברנזון; אין לי פה מולי, אז אני לא יכול לתת לך כרגע את הבג"ץ.

אורי אריאל: נמסר לי מהם שבעת האחרונה העניין שונה במשרד הפנים.

אורי אריאל: אני רוצה לשאול: האם זה נכון, ואם כן – מדוע?

מאיר שטרית: מאחר שאני ממונה על המדיניות של משרד הפנים, גם בתחום הזה אני אומר לך שאצלי הנושא הזה מעולם לא עלה, ולא קבעתי שום החלטה ששינתה מדיניות.

אורי אריאל: אני מבקש מהשר – אני בטוח שהוא יסכים שאני אעביר לו את החומר – את התייחסותו האישית בעניין הזה.

מאיר שטרית: בבקשה, אתה יכול לעשות את זה גם בלי שאילתא.

אורי אריאל: תודה.

משה גפני: גם אני אעביר.

מאיר שטרית: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני, אני חושב שסיימתי בזה את השאילתא בעל-פה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: אני מכריז על הפסקה של עשר דקות מטעמי פרוטוקול ותקנון, עד שיגיע הסעיף הבא, של ברכות ליושב-ראש הפרלמנט של אורוגוואי.

אחמד טיבי: עשר דקות.

אחמד טיבי: (הישיבה נפסקה בשעה 11:31 ונתחדשה בשעה 11:41.)

דליה איציק: רבותי השרים, חברי הכנסת, בוקר טוב לכם.

דליה איציק: אנחנו מבקשים לחדש את הישיבה.

דליה איציק: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

דליה איציק: הצעת חוק הקולנוע – אדוני השר, הוא ביקש להוריד.

גאלב מג'אדלה: תודה לכבוד היושבת-ראש, תודה לכבוד המציע.

גאלב מג'אדלה: חסכת מאתנו אנרגיות מיותרות.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: נעבור להצעת החוק של חבר הכנסת צבי הנדל.

דליה איציק: היות שעשינו הפסקה, נחכה לו, כי לא הוגן שנדלג עליו.

דליה איציק: אנחנו עוד מעט עוברים לבחירות.

גדעון סער: בחירות מוקדמות?

גדעון סער: מי שם את זה על סדר-היום?

דליה איציק: חבר הכנסת צבי הנדל הגיע, אבל השר אטיאס לא כאן.

דליה איציק: נא לקרוא לשר.

דליה איציק: בינתיים אנחנו עוברים לחבר הכנסת אלחנן גלזר – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הגבלת הפחתת פטור לקצבה מזכה), התשס”ח–2008.

אלחנן גלזר: האם אפשר בלי הצבעה?

דליה איציק: גברתי השרה, אומר לי חבר הכנסת אלחנן גלזר שהוא רוצה למשוך, הוא רוצה רק הנמקה בלי הצבעה.

דליה איציק: זה בסדר?

דליה איציק: אתה יכול למשוך את ההצעה, זה מותר לך.

אלחנן גלזר: אחרי הנאום?

דליה איציק: עכשיו.

אלחנן גלזר: אז אני מושך.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: השר אטיאס הגיע.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2819/17; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 15869.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק איסור שידור ריאיון עם אויב (תיקוני חקיקה), התשס”ז–2007, של חבר הכנסת צבי הנדל – תשובה והצבעה.

דליה איציק: השר אריאל אטיאס, בבקשה.

אריאל אטיאס: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת הנדל, על אף החשיבות הרבה של תכלית ההגנה על חוסנה הלאומי של מדינת ישראל, כפי שעולה מדברי ההסבר להצעת החוק, נראה שהצעת החוק מרחיקה לכת מבחינת הפגיעה בחופש הביטוי והעיתונות.

אריאל אטיאס: הצעת החוק חורגת מהאיזון הנהוג במדינת ישראל.

אריאל אטיאס: יש לציין שראיונות מהסוג הזה היו זמינים לציבור הישראלי.

אריאל אטיאס: כמו כן, מצב הדברים שלפיו קיימים כלי תקשורת רבים, שאינם מוסדרים על-פי הצעת החוק, שבהם ישודרו ראיונות אלו, עלול לגרום לפער בין שכבות האוכלוסייה דוברות שפות זרות.

אריאל אטיאס: בנוסף, על-פי הצעת החוק נאסר לשדר ריאיון עם אזרח ישראלי שיש בדבריו משום תמיכה במאבק המזוין.

אריאל אטיאס: לאור כל האמור החליטה הממשלה להתנגד להצעת החוק.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל: גברתי היושבת-ראש, תודה שחיכיתם לי.

צבי הנדל: טעיתי בקריאת סדר-היום.

דליה איציק: לא טעית, אתה בסדר.

דליה איציק: היה שיבוש.

צבי הנדל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר התקשורת, את הצעת החוק הזאת העליתי לפני כחודשיים.

צבי הנדל: כשהעליתי את הצעת החוק הזאת ישב כאן ראש הממשלה.

צבי הנדל: הסברתי שלא ייתכן שכל עם ישראל בזמן מלחמה צריך לשמוע את הנאומים ואת ההסברים של גדולי אויבינו, נסראללה מצד אחד ואחר כך "חמאס".

צבי הנדל: ראיתי הסתודדות בין השר אלי ישי – מאוד חבל לי ששניהם לא נמצאים פה.

צבי הנדל: קם השר אלי ישי ובקול רם שאל אותי: אתה מוכן לדחות את התשובה וההצבעה?

צבי הנדל: כי נראה לי שאפשר לשנות החלטת ממשלה.

צבי הנדל: ראש הממשלה עשה עם הראש ככה.

צבי הנדל: אמרתי: ודאי, ודחיתי.

צבי הנדל: חיכיתי ליום האחרון שאפשר להעלות את זה להצבעה במליאה.

צבי הנדל: כדי להסיר ספק, ביום ראשון דיברתי עם עוזר השר, העברתי לו את הפרוטוקול שבו רשומים דבריו, והוא אמר לי: אל תדאג, אני זוכר, יהיה בסדר.

צבי הנדל: זה נראה לי מאוד משונה – זה לא עולה לי בבריאות – הרי מה שאני רוצה, הממשלה צריכה להיות מעוניינת בו פי-מיליון ממני.

צבי הנדל: הרי זו לא בעיה שלי שנסראללה מדבר בזמן מלחמה או שה"חמאס" מסביר את עצמו על החטיפה וזוכה למין תמיכה כזאת.

צבי הנדל: נדמה לי שזו בעיה של מישהו אחר.

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו.

דליה איציק: עכשיו אוציא כמה חברי כנסת.

דליה איציק: אני מצטערת, זה עוד לא "סוף עונה", רק בשבוע הבא.

דליה איציק: חבר הכנסת כחלון.

דליה איציק: השר אפללו.

צבי הנדל: אני מאוד מבקש – ידעתי שהממשלה נגד, אבל אני רואה שאף אחד לא טיפל בזה.

צבי הנדל: לאור מה שאמרתי – כל מה שאמרתי נמצא בפרוטוקול וזה יכול להיבדק – אני מבקש מכולם לתמוך.

צבי הנדל: זו הצעת חוק בקריאת טרומית.

צבי הנדל: בשביל להתגלגל – אף-על-פי שלא ביקשת, וגם עדיין לא אישרת אותה – אני מתחייב שזה ייעשה בשיתוף פעולה מלא עם הממשלה, כי לדעתי זה צריך להיות בכלל חוק ממשלתי.

צבי הנדל: אין לי שום בעיה עם שיתוף פעולה מלא.

צבי הנדל: זה לא עניין תקציבי, זה עניין ערכי של מדינה שצריכה להתגונן – אף-על-פי שהיא דמוקרטית – מול אויביה בזמן מלחמה.

צבי הנדל: תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה– 22 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 49 נמנעים – 1 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק איסור שידור ריאיון עם אויב (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007, נתקבלה.

דליה איציק: הצעת החוק לא עברה.

דליה איציק: נגד – 49, בעד – 22, נמנע אחד.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2624/17; "דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 11105.]

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

משולם נהרי: גברתי היושב-ראש, חברי הכנסת, מעבר לנימוקים של האוצר לגבי דמי הניהול, אני רוצה לומר שיש כוונה של שר הרווחה והשר לענייני גמלאים לדון בנושא הזה ולשפר את המצב.

משולם נהרי: לכן, אני מבקש לדחות את הנושא.

משה שרוני: שנתיים אתם דנים על זה.

משה שרוני: בושה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: השר הרצוג, נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 34 נגד – 44 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – דמי ניהול), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה לא נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, ההצעה לא עברה.

דליה איציק: נגד – 44, בעד – 34, נמנעים – אין.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/3559/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 17591.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הביטחון), התשס”ח–2008 [הצעת חוק פ/3548/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ג, עמ' 17591.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – הקטנת הסכום ב"שינויים בתקציב הביטחון", שאינם דורשים את אישור ועדת הכספים), של חבר הכנסת אבשלום וילן – תשובה והצבעה.

דליה איציק: השר משולם נהרי, בבקשה.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ועדת השרים לענייני חקיקה ואכיפת החוק טרם קבעה עמדה לגבי הצעת החוק, ולכן הממשלה מתנגדת.

משולם נהרי: אבקש מחברי הכנסת להסיר את ההצעה מסדר-היום.

דליה איציק: השר שמחון, אנחנו עוברים להצבעה.

אבשלום וילן: זכותי לענות לו.

דליה איציק: חבר הכנסת וילן, למה לצעוק?

דליה איציק: אתה חושב שמישהו ידלג עליך?

דליה איציק: בבקשה.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, אדוני שר האוצר, אני פונה אליך ישירות.

אבשלום וילן: החוק הזה שהוצע – אלה שתי הצעות חוק, גם שלי וגם של חבר הכנסת אורי אריאל – בא לעשות סדר ולהבטיח שבתקציב משרד הביטחון, במקום שעד היום על-פי חוק, העברות תקציביות – תקשיבו היטב, חברי הכנסת – עד 90 מיליון שקלים אינן דורשות אישור של הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון, אלא בדיעבד.

אבשלום וילן: אדוני השר, זה התקציב הממשלתי היחיד שבו חבורת פקידים, בכל הכבוד, יכולה להחליט על שינויים בתקציב שאושרו בחוק התקציב על-ידי הכנסת, בלי שיש על זה פיקוח פרלמנטרי, ורק בדיעבד, כעבור שלושה חודשים, מביאים את זה לאישור.

אבשלום וילן: אנחנו, בתמיכת משרד האוצר, הגשנו את ההצעה, והצענו 30 מיליון שקלים, שזה יהיה תחום המרווח.

אבשלום וילן: לאחר שיחה שקיימנו, שני חברי הכנסת, עם מנכ"ל משרד הביטחון – – –

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן.

אבשלום וילן: – – – ניסינו לשכנע אותו שהחוק הזה טוב גם למשרד, גם לאוצר ולגם להליך התקין במדינת ישראל.

אבשלום וילן: כבר עשר שנים האוצר מנסה לתקן את זה ולא מצליח.

אבשלום וילן: אמר המנכ"ל, עוד ביום שני: אנסה לדבר עם השר.

אבשלום וילן: לצערי, כנראה הוא לא הצליח לדבר עם השר ולא חזר עם תשובה.

אבשלום וילן: אדוני השר, אני רוצה להבין על סמך מה קם פה סגנך, יוצא נגד העמדה של המשרד שלך, ואומר במהירות: תצביעו.

אבשלום וילן: זה חוק טוב.

אבשלום וילן: גם אמרנו למנכ"ל משרד הביטחון שלאחר שזה יעבור בטרומית נשב עם האוצר ועם משרד הביטחון וננסה לגבש פשרה מהו הסכום הסביר שאפשר יהיה לעשות שינויים בתקציב המשרד בלי לקבל את אישור הוועדה, בלי לקבל את אישור האוצר ובצורה שיהיה פיקוח ציבורי.

אבשלום וילן: שר האוצר, אני מעביר את הכדור אליך.

דליה איציק: השר בר-און רוצה להשיב.

דליה איציק: השר בר-און, תמתין בבקשה.

דליה איציק: השר הרצוג, ארבע פעמים קראתי לך היום.

דליה איציק: אתה מוכן בבקשה לשבת?

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל.

דליה איציק: חבר הכנסת סילבן שלום.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך ושרת החינוך, את העניינים תסגרו – – – אי-אפשר לנהל כך ישיבה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: אני מבקש להשיב לחבר הכנסת וילן רק בעניין הספציפי.

רוני בר-און: אני מודה שאני לא מכיר לעומק את הצעות החוק שלכם.

רוני בר-און: היום, במסגרת ה"ויש" האחרון על חוק ההסדרים, אישרתי פרק קצר שנוגע לטיפול בתקציב הביטחון, ברמת השקיפות – ככל שהדברים יכולים להיות שקופים, כי מובן שיש מחלקות ומקומות בתקציב הזה שלא יוכלו להיות לעולם שקופים – וחלוקה לפרקים, לרבות העניין הזה, שמטפל בהעברות מסעיפי תקציב לסעיפי תקציב, כפי שנעשה במשרדים אחרים וכפי שמעולם לא היה בתקציב הביטחון.

רוני בר-און: ההצעה שלי אליך היא לא לקיים את ההצבעה היום, אף-על-פי שאומרים שיש פה רוב להסיר אותה.

רוני בר-און: אני מבטיח לך שאם הדברים שכתובים בהצעות החוק שלך ושל אורי אריאל הם כאלה שאנחנו צריכים להסתכל פעם נוספת על חוק ההסדרים, אני אהיה מוכן לעשות את זה.

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל מבקש להגיד כמה מלים.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אדוני שר האוצר, ברשותך, אני רוצה להתייחס להצעה שלך.

אורי אריאל: יש לי הצעה שהוצמדה להצעתו של חבר הכנסת אבשלום וילן.

אורי אריאל: במשך קרוב לשלוש שנים הייתי יושב-ראש הוועדה לתקציב הביטחון.

אורי אריאל: האמינו לי, במערכת הביטחון יש אנשים מוכשרים, טובים, שעושים לשם שמים, אבל מי שמאפשר להעביר 100 מיליון שקל מהכא להתם בחתימת קולמוס של מנכ"ל, יוצר חורים.

אורי אריאל: אין לכם עניין בזה ואין לאף אחד עניין בזה.

אורי אריאל: ברוך השם, ברור לכולם שבזמן אמת, מצב ביטחוני, מלחמה, הכללים אחרים וזה בסדר.

אורי אריאל: זה מתאים.

אורי אריאל: אתה מציע, שר האוצר, שתבחנו את זה עוד פעם.

אורי אריאל: האוצר, לפחות כך אמרו אנשיך, תומך בזה.

אורי אריאל: בעבר הגשתי את ההצעה, האוצר תמך, ועדת שרים תמכה, ומי שערער היה השר מופז, אז שר הביטחון.

אורי אריאל: תקעו את זה בממשלה.

אורי אריאל: אני מבקש בדקה הזאת שתשקול.

אורי אריאל: הרי אנחנו יוצאים לפגרה וזה לא יעלה בשבוע הבא, ואז זה יידחה עוד בארבעה חודשים.

אורי אריאל: אני חושב שזה הגון, ואני רוצה לבקש ממך לשקול שוב בחצי הדקה הזאת, שנעביר את זה בקריאה טרומית.

אורי אריאל: אני מודיע בשם וילן ובשמי שאנחנו נתקדם רק בהסכמת הממשלה.

אורי אריאל: זאת הצעתנו, אני חושב שהיא הוגנת.

אורי אריאל: הנושא מונח אצלכם זמן רב ואני לא מבין מה אתם צריכים לבחון שוב.

אבשלום וילן: הרגע קיבלתי טלפון ממנכ"ל משרד הביטחון שאומר שאפשר להתפשר על הסכומים.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: חבר הכנסת וילן, אתם רוצים למשוך את החוק?

אורי אריאל: אני מודיע בשם חבר הכנסת וילן, שדיבר עכשיו עם מנכ"ל משרד הביטחון, שמנכ"ל משרד הביטחון מקבל את עמדתנו ומוכן ללכת עם זה.

אורי אריאל: אני מבקש מחברי הכנסת להעביר את הצעת החוק בקריאה טרומית.

רוני בר-און: מנכ"ל משרד הביטחון לא קובע את עמדת הממשלה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 36 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 48 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – הקטנת הסכום ב"שינויים בתקציב הביטחון", שאינם דורשים את אישור ועדת הכספים), התשס”ח–2008, נתקבלה.

דליה איציק: 36 בעד, 48 מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: ההצעה נפלה.

דליה איציק: יש פה אותה הצעה, אבל צריך להצביע פעמיים.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על הצעת החוק של חבר הכנסת אורי אריאל.

דליה איציק: נא להצביע.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 34 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 50 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הביטחון), התשס”ח–2008, נתקבלה.

דליה איציק: 34 בעד, 50 מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: ההצעה לא עברה.

דליה איציק: חברי הכנסת, יש לנו אורח נכבד מאוד, נשיא בית-הנבחרים של אורוגוואי.

דליה איציק: אני שמחה לקבל את פניך, אדוני.

דליה איציק: עמית וידיד, נשיא בית-הנבחרים של אורוגוואי, רעייתו, בני הפמליה המכובדת, חברי הפרלמנט, שגרירים משתי הארצות, אורחים יקרים.

דליה איציק: Bienvenido.

דליה איציק: יצחק לוי, אמרתי נכון?

דליה איציק: אתה יושב-ראש אגודת הידידות מהיום.

דליה איציק: העם באורוגוואי מלווה את מדינת ישראל משחר ימיה ביחס אוהד וחם.

דליה איציק: בימים היסטוריים, בזירה הבין-לאומית, שימשה לנו עמידתה האמיצה של אורוגוואי לצד ישראל מקור השראה ועידוד.

דליה איציק: לעולם – לעולם, אדוני – לא נשכח את מלחמתו של פרופסור פבריגאט, נציג אורוגוואי באו"ם, למען הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל ב-29 בנובמבר שנת 1947.

דליה איציק: לפני זמן מה ערכה הכנסת למשפחתו טקס מאוד מכובד.

דליה איציק: לא הכול יודעים שבתמיכתה בהקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל הקדימה אורוגוואי את מדינות העולם בשנים לא מעטות.

דליה איציק: במשך שנים משקיפה אורוגוואי על מאבקיה הבלתי-נלאים של מדינת ישראל להשגת שלום עם שכנותיה – גם אם לא תמיד מתוך הסכמה מלאה, תמיד תמיד מתוך הזדהות עם היעד.

דליה איציק: לעם באורוגוואי ולעם ישראל מערכת ערכים משותפת, שנשענת גם על התנ"ך, וגם אם יש מרחק גיאוגרפי עצום בינינו – אמרת לי בחדרי, אדוני הנשיא, שיש 24 שעות טיסה – זה חיץ רק גיאוגרפי, לא ערכי.

דליה איציק: הביקור שלך בא להדגיש את הקשר המיוחד והחם בין הארצות שלנו.

דליה איציק: נמצאים פה שרי הממשלה, נמצא פה ראש האופוזיציה, ועל דעת כולם אני אומרת לך.

דליה איציק: לאורוגוואי יש ייצוג אנושי בישראל בדמות יוצאי ארצך, שבאו מארץ הולדתם לארץ מולדתם מאז הקמת המדינה.

דליה איציק: הם הקימו כאן קיבוצים ומושבים ונקלטו בערים.

דליה איציק: תרומתם למדינה רבה מאוד.

דליה איציק: האנשים האלה הם שגרירים נאמנים של אורוגוואי, שגאים בארץ מוצאם ואוהבים אותה מאוד.

דליה איציק: אדוני האורח, אתה נמצא בבית הזה בין ידידים וחברים.

דליה איציק: אני משוכנעת שהביקור הזה יעניק לך הזדמנות להעמיק את ההיכרות עם הארץ, עם האנשים, עם הבעיות שאנחנו מתמודדים אתן יום-יום ושעה-שעה.

דליה איציק: אני מאחלת לך ביקור פורה ומוצלח.

דליה איציק: ברוך אתה בבואך וברוכים תהיו בצאתכם.

דליה איציק: הרשה לי, ברשותך, להגיד, שסיכמנו בחדרי שחבר הכנסת יצחק לוי יהיה יושב-ראש אגודת הידידות.

דליה איציק: הבאת לנו הסכם הבנה בין שני הפרלמנטים ואני מייד קיבלתי אותו.

דליה איציק: אני מאוד מאוד מודה לך.

דליה איציק: תודה לך, אדוני הנשיא.

דליה איציק: (מחיאות כפיים)

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: בחירת נציג הכנסת לוועדת המינויים לקאדים מד'הב.

דליה איציק: יושב-ראש ועדת הבחירות יהיה חבר הכנסת ג'ומס אורון והחברים בה יהיו חבר הכנסת שלמה מולה וחבר הכנסת חיים כץ.

דליה איציק: מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת.

דליה איציק: ברשותכם, אני רוצה להזכיר כמה דברים: בחירת נציג הכנסת לוועדת המינויים לקאדים – להזכירכם, סעיף 11(א) לחוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים קובע שהנציג השני של הכנסת בוועדה יהיה חבר כנסת דרוזי נוסף או דרוזי שאינו חבר הכנסת, שייבחר על-ידי הכנסת בבחירה חשאית ויכהן כל עוד לא בחרה דרוזי אחר במקומו.

דליה איציק: לאור העובדה שבתחילת כהונתה של הכנסת השבע-עשרה כיהן חבר כנסת דרוזי אחד בלבד ולאור העובדה שבמסגרת חילופי גברי הצטרפו במהלך כהונת הכנסת שני חברי כנסת דרוזים נוספים, פנה חבר הכנסת שנאן ליושבת-ראש הכנסת וביקש שהכנסת תשוב ותבחר את נציגה השני בוועדת המינויים.

דליה איציק: יצוין כי כיום מכהן בוועדה נציג שני מטעם הכנסת, השופט בדימוס יוסף אסמאעיל, שנבחר על-ידי הכנסת ביום 3 ביולי 2006.

דליה איציק: לפיכך, אנחנו בוחרים היום את הנציג השני של הכנסת בוועדת המינויים, לכן יש לבחור נציג אחד.

דליה איציק: אני מזכירה כי הבחירות חשאיות.

דליה איציק: על שולחנכם מעטפה אטומה ודף עם שמות המועמדים.

דליה איציק: יש לבחור מועמד אחד.

דליה איציק: יש שלושה מועמדים, אבל יש לבחור מועמד אחד ולסמן x.

דליה איציק: טופס שיסמנו בו יותר משם אחד – ייפסל.

דליה איציק: יש כאן תיבת קלפי.

דליה איציק: מזכיר הכנסת יקרא בשמות.

דליה איציק: אתם מוזמנים לסמן את הבחירה.

דליה איציק: חבר כנסת שלא יימצא באולם – ייקרא שמו בסיבוב השני, ולאחר מכן נסגור את הקלפי.

דליה איציק: מזכיר הכנסת, בבקשה.

דליה איציק: יושב-ראש ועדת הקלפי, אנא בדוק שהתיבה ריקה.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הוועדה, אנא בדוק שהתיבה ריקה.

חיים אורון: בדקתי.

דליה איציק: בדקת?

דליה איציק: הכול בסדר?

דליה איציק: אפשר להתחיל?

חיים אורון: בדקתי, המפתח אצלי.

דליה איציק: המפתח אצלך.

דליה איציק: אפשר להתחיל.

דליה איציק: בבקשה, אדוני המזכיר.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל – מצביעה רוחמה אברהם-בלילא – מצביעה יולי יואל אדלשטיין – מצביע יעקב אדרי – מצביע יצחק אהרונוביץ – מצביע אהוד אולמרט - אינו נוכח חיים אורון – מצביע זבולון אורלב – מצביע דוד אזולאי – מצביע אריאל אטיאס – אינו נוכח עמיחי אילון – מצביע רוברט אילטוב – מצביע

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן, אני לא רוצה להשאיר את הדוכן ריק.

דליה איציק: בוא תחליף אותי, ואז אני אצביע.

(קורא בשמות חברי הכנסת) דליה איציק – מצביעה אפי איתם – מצביע – מצביע רפי איתן – אינו נוכח אריה אלדד – מצביע בנימין אלון – מצביע טלב אלסאנע – אינו נוכח זאב אלקין – מצביע חיים אמסלם – מצביע אלי אפללו – מצביע גלעד ארדן – מצביע אורי אריאל – אינו נוכח מזור בהיינה – מצביע זאב בוים – מצביע יוסף ביילין – מצביע יצחק בן-ישראל – מצביע בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח יעקב בן-יזרי – מצביע מנחם בן-ששון - מצביע רוני בר-און – מצביע אבישי ברוורמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח אליהו גבאי – אינו נוכח זהבה גלאון – מצביעה אלחנן גלזר – מצביע יצחק גלנטי – מצביע משה גפני – מצביע עמירה דותן – מצביעה אברהם דיכטר – מצביע אברהם הירשזון – מצביע שמואל הלפרט – מצביע צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – מצביע יצחק הרצוג – מצביע מגלי והבה – מצביע אבשלום וילן – מצביע מתן וילנאי – מצביע יצחק וקנין – מצביע נסים זאב – מצביע ג'מאל זחאלקה – מצביע יצחק זיו – מצביע עבאס זכור – אינו נוכח נאדיה חילו – אינה נוכחת דב חנין – מצביע יואל חסון – מצביע ישראל חסון – מצביע שי חרמש – מצביע ואסל טאהא – מצביע אחמד טיבי – מצביע דוד טל – אינו נוכח אסתרינה טרטמן – מצביעה שלי יחימוביץ – מצביעה אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – מצביע אמנון כהן – מצביע יעקב כהן – אינו נוכח יצחק כהן – מצביע רן כהן – מצביע משה כחלון – מצביע חיים כץ – מצביע ישראל כץ – מצביע ציפי לבני – מצביעה לימור לבנת – אינה נוכחת יצחק לוי – מצביע אביגדור ליברמן – מצביע לאון ליטינצקי – מצביע יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – מצביעה גאלב מג'אדלה – מצביע שלמה מולה – מצביע שאול מופז – מצביע אברהם מיכאלי – מצביע אלכס מילר – מצביע סטס מיסז'ניקוב – מצביע מיכאל מלכיאור – מצביע יעקב מרגי – מצביע שרה מרום-שלו – מצביעה יורם מרציאנו – מצביע משולם נהרי – אינו נוכח מיכאל נודלמן – מצביע אורית נוקד – מצביעה סעיד נפאע – מצביע בנימין נתניהו – אינו נוכח חנא סוייד – אינו נוכח מרינה סולודקין – מצביעה ניסן סלומינסקי – מצביע גדעון סער – מצביע גדעון עזרא – מצביע אופיר פינס-פז – מצביע יוחנן פלסנר – מצביע – מצביע עמיר פרץ – אינו נוכח אברהים צרצור – מצביע אברהם רביץ – מצביע

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן, ברכות על המינוי.

אמנון כהן: תצעיד את המדינה, בשעה טובה ומוצלחת, אל היעדים, בשיתוף פעולה של כל הבית.

אמנון כהן: אנחנו סומכים עליו, יש לו ערכים מיוחדים.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) דוד רותם – מצביע ראובן ריבלין – מצביע חיים רמון – מצביע יוסף שגאל – מצביע יובל שטייניץ – מצביע מאיר שטרית – מצביע סילבן שלום – מצביע שלום שמחון – מצביע ליה שמטוב – מצביעה שכיב מוראד שנאן – מצביע עתניאל שנלר – אינו נוכח משה שרוני – מצביע רונית תירוש – מצביעה יולי תמיר – מצביעה אשוב ואקרא בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בסיבוב ההצבעה הראשון:

איל ינון: אהוד אולמרט – אינו נוכח אריאל אטיאס – אינו נוכח רפי איתן – מצביע טלב אלסאנע – מצביע אורי אריאל – מצביע בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח אבישי ברוורמן – מצביע מוחמד ברכה – מצביע אליהו גבאי – מצביע צחי הנגבי – מצביע עבאס זכור – אינו נוכח נאדיה חילו – מצביעה דוד טל – אינו נוכח יעקב כהן – אינו נוכח אליהו ישי – מצביע לימור לבנת – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח משולם נהרי – מצביע בנימין נתניהו – אינו נוכח חנא סוייד – מצביע עמיר פרץ – אינו נוכח עתניאל שנלר – אינו נוכח האם יש מישהו שלא הצביע?

אמנון כהן: האם יש מישהו שלא הצביע?

איל ינון: תמה ההצבעה.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי ועדת הקלפי שקראו בשמותיהם להגיע מאחורי שולחן הנואמים, ישבו ויעשו את עבודתם נאמנה.

אמנון כהן: תמה ההצבעה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3828/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק סל שירותים נוספים בחינוך, התשס"ח–2008, של חברי הכנסת אורי אריאל, מיכאל מלכיאור ויעקב מרגי.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: ינמק חבר הכנסת מלכיאור.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: הרב מלכיאור יסביר, ינמק וישכנע.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אחד המפגעים של מערכת החינוך הוא הסיפור של תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: מאז החליטו על תשלומי הורים – זה התחיל כמחלה קטנה, הצטננות, והדבר הזה הפך להיות סיוט, אחד המפגעים הגדולים ביותר של מערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: העידו בפנינו בוועדת החינוך – אגב, פה-אחד, כל המפלגות, קואליציה ואופוזיציה כאחת, בעד הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: שרת החינוך הפצירה בנו להביא את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים שיש מגבלה בממשלה וכי באופן קלאסי שר האוצר צריך להיות נגד זה, אבל אי-אפשר לנהל מערכת חינוך בצורה כזאת.

מיכאל מלכיאור: ההורים, המורים, המנהלים, יותר מ-50% מהזמן שלהם, במקום לנהל בתי-ספר צריכים להיות גובי מסים; במקום לנהל ולחנך.

מיכאל מלכיאור: כל מי שאכפת לו מעמד המורה והחינוך בישראל חייב לתמוך בהצעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: כבר ועדת-לנגרמן הציעה את זה, כל שרי החינוך לדורותיהם תמכו בזה, כולם יודעים שזה נחוץ בשביל המערכת, וגם אין מס יותר רגרסיבי במדינת ישראל מהמס שנופל על ההורים, שאו שלא יכולים לשלם או שלא רוצים לשלם.

מיכאל מלכיאור: ולכן אנחנו חייבים לעשות מעשה, פעם אחת בצורה אמיצה.

מיכאל מלכיאור: צריך שכנסת ישראל תעשה את המעשה הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר שרק לפני יומיים כל סיעות הבית תמכו בוועדת הכנסת בפטור מחובת הנחה.

מיכאל מלכיאור: לכן אני מפציר בכם וקורא להצביע בעד החוק החשוב הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לציין שבחוק הזה תומכים יותר מ-60 חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: שותפי להצעה הם חברי הכנסת אורי אריאל, יעקב מרגי ורוברט אילטוב.

מיכאל מלכיאור: בשם חבר הכנסת אורי אריאל אני רוצה לקרוא את השורות הבאות:

מיכאל מלכיאור: חוק חינוך חינם הפך לבדיחה.

מיכאל מלכיאור: בפועל נדרשים ההורים לשלם מאות או אלפים של שקלים, עד לסכום שמצטבר ל-2 מיליארדי שקלים.

מיכאל מלכיאור: הצעת החוק תביא סוף לכאוס שבו כל מנהל דורש תשלומים שאין הוא יכול לגבות ותלמידים לא מורשים להשתתף בפעילויות שההורים לא יכולים לשלם בעבורן.

מיכאל מלכיאור: הדאגה לחינוך היא לא פרטית של הורה זה או אחר, אלא דאגה המוטלת על החברה כולה.

מיכאל מלכיאור: זה לא יעלה לקופת המדינה שום דבר, הגבייה תהיה באמצעות הביטוח הלאומי, שכמובן ישופה בגבייה הזאת, וכל הכסף יעבור למטרה שהוא צריך לעבור אליה.

מיכאל מלכיאור: אני מודה מאוד לכולם, ואנא תצביעו בעד החוק.

אמנון כהן: אין תשובת שר, ולכן אני מבקש מחברי הכנסת לשבת במקומותיהם, כי אני לא אוסיף לספירה את חברי הכנסת שלא יצביעו.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 36 נגד – 21 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סל שירותים נוספים בחינוך, התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: 36 בעד, 21 נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת אושרה והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

אמנון כהן: אני מוסיף את הקולות של חבר הכנסת צבי הנדל ושל שר המדע, התרבות והספורט.

רוני בר-און: לוועדת הכלכלה.

אמנון כהן: ועדת הכנסת תכריע לאיזו ועדה יועבר הנושא.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3412/17; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 16927.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – רישוי עסק לאיסוף ומסחר במתכות), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אבשלום וילן – תשובה והצבעה.

אמנון כהן: שר הפנים, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעת החוק של חבר הכנסת אבו וילן.

מאיר שטרית: אין לי שום ספק שכוונתו של חבר הכנסת אבו וילן טובה ואני תומך בכוונה שלו.

מאיר שטרית: הכוונה שלו היא להילחם בגנבי המתכות ובסוחרי המתכות.

מאיר שטרית: אבל אף-על-פי שכוונתו טובה, הצעת החוק הזאת אינה נותנת שום תשובה על הבעיה, והיא מטילה תפקיד על משרד הפנים בעניין זה, אף שאין לו שום שייכות לנושא ואין לו שום דרך לטפל בסוגיה כפי שמוצע.

מאיר שטרית: לפני שעליתי להשיב על הצעת החוק שוחחתי עם חבר הכנסת אבו וילן.

מאיר שטרית: לדעתי – אם הבנתי נכון – גם הוא מבין שיש בעיה בעניין הזה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לטפל בסוגיה הזאת בדרך אחרת, בדרך של אכיפה קיצונית נגד גנבי המתכות.

מאיר שטרית: אין בדרך שמוצעת – לעשות רישוי עסקים – פתרון.

מאיר שטרית: חוק רישוי עסקים איננו מסדיר מניעת גנבות, ואם היה דבר כזה – צריך היה להרחיבו ללא גבול, מגנבת חול ועד גנבת מכוניות.

מאיר שטרית: הצעת החוק מעבירה סמכויות רבות למשרד הפנים, כרשות רישוי מחוץ לתחומי רשות מקומית, בנושאים שאינם בתחום מומחיותו ואשר רלוונטיים לאכיפת חוק אשר אינו בתחום סמכות משרד הפנים.

מאיר שטרית: הצעת החוק מעניקה סמכות לרשות הרישוי לאסור איסוף של מתכות באזורים מסוימים.

מאיר שטרית: לא ברור על בסיס מה תקבע רשות הרישוי איסורים אלה.

מאיר שטרית: בנוסף, נראה כי לא ראוי כי תתקיים פגיעה בחופש העיסוק באמצעות תנאים ברשיון עסק, על-ידי גורם מינהלי, ולא ברמת חקיקה.

מאיר שטרית: פגיעה דומה מהווה ההצעה להגביל מספר רשיונות לאיסוף מתכות.

מאיר שטרית: לא ברור על בסיס מה תיקבע ההגבלה.

מאיר שטרית: הצעת החוק קובעת כי רשות הרישוי תקבע סוגי מתכות שניתן לעסוק בהם.

מאיר שטרית: לא ברור על סמך מה רשות הרישוי של הרשות המקומית תקבע.

מאיר שטרית: איזה ידע או ניסיון יש להם כדי להבין אילו מתכות כן ואילו מתכות לא?

מאיר שטרית: אין שום דרך להקים מנגנונים ענקיים שאין להם כיסוי כספי כלשהו.

מאיר שטרית: פריט 10.14 לתוספת לצו רישוי עסקים מסדיר את נושא המתכת.

מאיר שטרית: פריט זה כולל אף פריט הנוגע לאחסנת מתכת.

מאיר שטרית: אם המשטרה, במסגרת רצונה לאכוף את החוק ובמסגרת המטרות שעליהן היא מופקדת בחוק רישוי עסקים, מעוניינת להיות נותן אישור לפי פריט זה, וכך לפקח על הנושא, ניתן להוסיפה כנותנת אישור למי שקיים בפריט "מוסך".

מאיר שטרית: מעבר לזה, יצוין כי נושא ההובלה מוסדר בפריט 8.3(ב) לצו רישוי עסקים.

מאיר שטרית: לכן, כמובן, אני מתנגד להצעת החוק.

מאיר שטרית: אני מציע, חבר הכנסת אבו וילן, אם מקובל עליך, להפוך את ההצעה להצעה לסדר-היום.

מאיר שטרית: אני מוכן כמובן לבוא לוועדה שהחוק יידון בה ונדון בסוגיה.

מאיר שטרית: תזמין את אנשי המשרד לביטחון הפנים, שהם שותפים מלאים למלחמה הזאת, וכן את אנשי משרד המשפטים, ואולי נגבש שם הצעה חדשה, שתביא תועלת ותמנע את גנבת המתכות.

מאיר שטרית: אז אם מקובל עליך להפוך את הצעת החוק להצעה לסדר-היום, אני אשמח לתמוך בה.

מאיר שטרית: אם לא, אדוני היושב-ראש, אני כמובן אבקש להסיר את ההצעה מסדר-היום.

אמנון כהן: חבר הכנסת וילן, יש לך אפשרות לשכנע את חברי הכנסת.

אמנון כהן: אתה מסכים להצעת השר?

אמנון כהן: הוא לא מסכים.

אמנון כהן: בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זה שנים מספר אני מנסה להילחם מעל במת הכנסת בתופעה של גנבי המתכות.

אבשלום וילן: הלכתי לראשונה, כפי שהציע לי השר ידידי מאיר שטרית, לשר לביטחון הפנים.

אבשלום וילן: הלכתי לשר גדעון עזרא, שהיה אז השר לביטחון הפנים, ואמרתי לו שהמשטרה תעמוד בנמלי חיפה ואשדוד ולא תיתן להעמיס את האוניות בכל גרוטאות הברזל שמביאים אנשי העולם התחתון.

אבשלום וילן: הוא ענה לי שזה מסובך, בלתי אפשרי.

אבשלום וילן: ניסיתי ללחוץ בכל דרך אפשרית, אבל כל השרים לדורותיהם אמרו שזה מסובך ובלתי אפשרי.

אבשלום וילן: מה מציעה הצעת החוק?

אבשלום וילן: שכל סוחר מתכות יצטרך רישוי עסק.

אבשלום וילן: יהיה רישוי עסק?

אבשלום וילן: המשטרה תוכל לבדוק אותו, אם זה פלילי או לא פלילי.

אבשלום וילן: כך תהיה דרך להתחיל.

אבשלום וילן: שר הפנים אומר שהחוק הזה מסובך?

אבשלום וילן: אדרבה, אני מציע לחברי הקואליציה שנעביר את ההצעה בקריאה טרומית ואני מוכן לחכות.

אבשלום וילן: אם הממשלה תציע הצעות אחרות, יותר טובות, נלך עליהן.

אבשלום וילן: לא יכול להיות מצב שבו שנים גונבים פה כל מה שזז בתחום הברזל והמתכת, העולם התחתון חוגג, ומשטרת ישראל אומרת לא.

אבשלום וילן: אם נצביע היום בקריאה הטרומית נגד הצעת החוק, הכנסת אומרת: גנבי המתכות, דרככם סלולה.

אבשלום וילן: אין דרך למנוע את זה, ושלום על ישראל.

אבשלום וילן: אני פונה לחברי הקואליציה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית.

אבשלום וילן: אני מכריז פה – – –

צבי הנדל: לא מעניינת אותם המדינה – – –

אבשלום וילן: אני אחכה להצעות ממשלתיות חלופיות, ובתנאי שתתחיל התמודדות רצינית עם מכת המדינה הזאת.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – רישוי עסק לאיסוף ומסחר במתכות).

אמנון כהן: מי שרוצה להצביע שישב, כי אני לא אוסיף קולות.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 36 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 47 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – רישוי עסק לאיסוף ומסחר במתכות), התשס”ח–2008, נתקבלה.

אמנון כהן: 36 בעד, 47 נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/728/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק האזרחות (תיקון – מעמד של ילד), התשס”ו–2006, של חברי הכנסת רוברט אילטוב וסופה לנדבר.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק שלי – – –

ראובן ריבלין: החוק לא קיים גם כיום?

ראובן ריבלין: שכל מי שהוא קטין – – – הוריו – – – גם הוא אזרח?

רוברט אילטוב: נכון להיום הילדים האלה מקבלים אזרחות בגיל 18, אבל עד גיל 18 הם לא נחשבים לאזרחים, ולכן יש בעיה לאותם – כבוד היושב-ראש, אני לא שומע את עצמי.

אמנון כהן: כן, כן, אתה צודק, אדוני.

אמנון כהן: צודק.

אמנון כהן: חבר הכנסת עתניאל שנלר, כבוד השרים, אני לא שומע את מציע החוק בעצמי.

רוברט אילטוב: את עצמך אתה שומע?

אמנון כהן: בקושי.

אמנון כהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע, כבר עשר דקות, אי-אפשר.

אמנון כהן: אני מבקש, אני לא שומע את מציע החוק.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

רוברט אילטוב: חברי, החוק פשוט מסדר עיוות כלשהו שקיים היום בחקיקה הישראלית לגבי האזרחות של אותם ילדים שעולים עם ההורים, ילדים של בני-זוג שאינם יהודים אבל עדיין נמצאים בארץ.

רוברט אילטוב: הילדים האלה מקבלים אזרחות בגיל 18 ללא שום בעיה.

רוברט אילטוב: לכן, נוצר מצב מעוות, ואני מבקש לתקן אותו – שהילדים האלה יקבלו אזרחות שווה כדי שיוכלו לנסוע עם הוריהם לחוץ-לארץ ולא תהיה איפה ואיפה; כדי שיוכלו להשתתף בתחרויות; כדי שיוכלו להיות אזרחים שווים ואוהבי המדינה.

רוברט אילטוב: אותם אזרחים הולכים ומתגייסים לצבא, משרתים את המדינה וחיים פה כאזרחים שווים וטובים.

רוברט אילטוב: אני מודה לכם.

רוברט אילטוב: אני מקווה ששמעתם, כי זה לא נראה ככה.

רוברט אילטוב: אני מקווה שתתמכו בחוק.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.

צבי הנדל: – – –

רוברט אילטוב: האנשים האלה מקבלים אזרחות בכל מקרה בגיל 18.

רוברט אילטוב: לכן, זה ממש לא חשוב אם הוא יהודי או לא.

רוברט אילטוב: הם מקבלים את האזרחות הזאת.

צבי הנדל: צריך לתקן את זה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1301/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: ההצעה של חבר הכנסת חיים אורון הוצמדה להצעת החוק שלך.

אמנון כהן: לכן, חבר הכנסת אורון, אם תרצה להתייחס, בבקשה – אף-על-פי שאתה סופר קולות עכשיו – שהתור לא יעבור, כי זה מוצמד.

אמנון כהן: על שתיהן מצביעים.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש – – –

אמנון כהן: אני מבקש, חבר הכנסת סער, השר שטרית.

חיים אורון: אני אוסיף על דבריו של קודמי רק דבר אחד.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן.

חיים אורון: ספר החוקים מלא בעיוותים מהסוג הזה, שכל מטרתם היא להקשות ולהצר ולא לתת אפשרות לממש זכויות, שבצד אחר אנחנו מכירים בהן.

חיים אורון: לכן, נוסף על דברי חבר הכנסת אילטוב, העוול שנוצר כאן יוצר מציאות שילדים שלא יכולים להיות בארץ והוריהם נמצאים כאן, או בעצם שני בני-הזוג לא נמצאים כאן משום שלא ניתן לאפשר אזרחות מלאה לילד – – –

ראובן ריבלין: הילד בא עם שני הוריו, שהם אזרחי ישראל.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: הורה תושב הארץ נישא למי שאיננה בעלת זכויות.

חיים אורון: המשפחה לא יכולה להיות כאן כי הילד – לא מכירים בזכויות שלו עד גיל 18.

חיים אורון: ואז בעצם בפני המשפחה עומדת אפשרות אחת: או לרדת, או – תחשוב אתה מהן האפשרויות הנוספות.

חיים אורון: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: שר הפנים ישיב.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק מציעה תיקון לחוק השבות שלא ניתן לשער את היקפו בשום צורה שהיא.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ריבלין, מאחר שרצית לשמוע הסבר, אני מסביר.

מאיר שטרית: מדובר פה בהצעת חוק שמציעה שינוי לחוק השבות שלא ניתן לשער את היקפו.

מאיר שטרית: ראשית, יש לציין כי נוסח הצעת החוק לא תואם בכלל את מטרתה כעולה בדברי ההסבר.

ראובן ריבלין: זה תיקון לחוק השבות.

ראובן ריבלין: לא לחוק האזרחות.

מאיר שטרית: חוק השבות.

ראובן ריבלין: למה חבר הכנסת אורון דיבר על חוק האזרחות?

מאיר שטרית: לא נכון.

מאיר שטרית: נוסח ההצעה, המתקן את סעיף 4 לחוק האזרחות, יוביל לכך שילדים שייוולדו בחוץ-לארץ, כאשר הוריהם הם זכאי-שבות, יהפכו לאזרחים ישראלים מלידה, אפילו אם הוריהם והם עצמם לא יעלו לעולם ארצה.

מאיר שטרית: חוק השבות איננו מעניק אזרחות טרום-עלייה, וודאי שתיקון לחוק האזרחות לא יכול לעשות זאת.

מאיר שטרית: המציע כבר הבהיר בעבר כי אכן לא התכוון לכך, כפי שיפורט להלן.

מאיר שטרית: יש לציין כי מתקיימים באופן פרקטי בנושא הקטינים במשרד פתרונות ראויים – – –

רוברט אילטוב: זו לא אותה הצעת חוק – – –

סופה לנדבר: – – –

ליה שמטוב: – – –

מאיר שטרית: לפיכך, אין מקום לאשר הצעת חוק כל כך משמעותית, שאף לדברי המציע בזמנו נוסחה באופן לקוי, שאינו משיג את המטרה שלשמה נולדה הצעת החוק.

אמנון כהן: המציע יכול להשיב אחר כך, לא צריך לצעוק.

ראובן ריבלין: כבוד השר – – – ההורים הם אזרחים לפי חוק השבות – כן יהודים, לא יהודים – הם אזרחים לפי חוק השבות.

ראובן ריבלין: הילד, כשיגיע לגיל 18 – – –

מאיר שטרית: לא, לא.

מאיר שטרית: זה לא ה"קייז".

מאיר שטרית: זה לא מה שמציעה הצעת החוק, עם כל הכבוד.

קריאה: זה כן.

מאיר שטרית: סלח לי, אמרתי קודם שנוסח הצעת החוק בכלל לא תואם את המטרה שלשמה נועד החוק.

מאיר שטרית: נוסח ההצעה מתקן את סעיף 4 לחוק האזרחות, והוא קובע בעצם שילדים שייוולדו בחוץ-לארץ וההורים שלהם אינם זכאי-שבות, יהיו אזרחים באופן אוטומטי.

מאיר שטרית: זה נראה לך נורמלי?

מאיר שטרית: אנחנו ניתן לעשרות אלפי ילדים אזרחות ישראלית בלי שההורים שלהם גרים פה?

מאיר שטרית: אז אם מישהו חושב שזה נכון, שיבושם לו.

מאיר שטרית: אני חושב שזאת שערורייה, וצריך ליצור מצב שמי שרוצה לחיות בארץ – יחיה פה, ולא יקבל אזרחות במקום אחר בעולם.

מאיר שטרית: חברים, הארץ פרוצה לכל רוח – – –

סופה לנדבר: – – –

מאיר שטרית: – – – גבולות הארץ פרוצים, ונכנסים אנשים שאין להם מה לחפש פה – יהודים ולא-יהודים, ואנשים שאין להם שום קשר למדינת ישראל.

ליה שמטוב: – – –

רן כהן: – – –

מאיר שטרית: לכן, אנחנו צריכים לגרום לכך שיחיו בישראל רק אנשים שהם יהודים או בני יהודים, או זכאים לפי חוק השבות, או כאלה שרוצים לחיות בארץ ושהמדינה רוצה אותם.

מאיר שטרית: אתם פה מרחיבים פתח – שאני אומר לכם, אין לו שיעור – שיכול להביא לכך שמאות אלפי אנשים יצטרפו למדינת ישראל בלי שיש להם כל קשר ליהדות.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע להסיר את ההצעה מסדר-היום.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אילטוב, המציע, רוצה להמשיך לשכנע את חברי הכנסת.

אמנון כהן: בבקשה.

קריאות: – – –

רוברט אילטוב: כבוד השר, כבוד השר – – –

אמנון כהן: תשכנע את חברי הכנסת, זה יותר חשוב.

רוברט אילטוב: לא.

רוברט אילטוב: אני חושב שכבוד השר עושה טעות ברגע שהוא מצליב שני חוקים שונים.

רוברט אילטוב: אומנם בשני החוקים אני היוזם, אבל, כבוד השר, אתה התייחסת לחוק שאני דיברתי אתך וסיכמתי אתך, שמתייחס להוראת שעה בנוגע לחיילים.

רוברט אילטוב: החוק הזה לא מדבר על חיילים, החוק הזה מדבר על ילדים שבגיל 18 בין כה וכה מקבלים את אזרחות מדינת ישראל, אם תרצה או לא – – –

קריאה: איפה ההורים?

רוברט אילטוב: בארץ.

רוברט אילטוב: ההורים שלהם מקבלים אזרחות בארץ וההורים שלהם אזרחי מדינת ישראל, והם מקבלים אזרחות של מדינת ישראל.

רוברט אילטוב: לכן אני אומר שעם כל הכבוד, כבוד השר, אתה טועה בחקיקה.

רוברט אילטוב: יש שני חוקים.

רוברט אילטוב: הם דומים אבל הם לא זהים.

רוברט אילטוב: הם שונים לחלוטין בנקודה הזאת.

רוברט אילטוב: לכן, אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך ולתקן את העוול שנעשה לאותם ילדים שבגיל 18 יקבלו את האזרחות – אם תרצה או לא תרצה – על-פי החוק.

רוברט אילטוב: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשתי הצבעות, אחת אחרי השנייה.

אמנון כהן: ההצבעה הראשונה – על הצעת חוק האזרחות (תיקון – מעמד של ילד), של חברי הכנסת רוברט אילטוב וסופה לנדבר.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 56 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק האזרחות (תיקון – מעמד של ילד), התשס"ו–2006, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 26, נגד – 56.

אמנון כהן: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת חיים כץ – בעד, עוד קול, והצעת החוק הזאת הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: הצעת החוק השנייה – חוק האזרחות (תיקון – התאזרחותו של קטין אשר הוריו קיבלו אזרחות ישראלית מכוח שבות), של חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 27 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 56 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק האזרחות (תיקון – התאזרחותו של קטין אשר הוריו קיבלו אזרחות ישראלית מכוח שבות), התשס"ו–2006, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 27, נגד – 56.

אמנון כהן: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת חיים כץ, בעד – 28.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת הוסרה גם היא מסדר-היום.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/2806/17; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

אמנון כהן: הצעת החוק הבאה:

אמנון כהן: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי), של חבר הכנסת דוד רותם.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בבקשה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, יש שינויים בסדר-היום, יש חברי הכנסת שהורידו את הצעות החוק שלהם.

אמנון כהן: לכן, נא לעקוב, לא לעזוב את המליאה.

אמנון כהן: כל מי שיש לו הצעת חוק ולא יימצא, החוק שלו יעבור לאחר הפגרה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זאת לא הפעם הראשונה שאני מדבר במליאה על שינוי שיטת הממשל.

אביגדור ליברמן: אני כמובן חושב שאין משטר נכון יותר עבור מדינת ישראל ממשטר נשיאותי.

אביגדור ליברמן: כי מה שיש היום זה אפילו לא משטר, זאת פשוט אנרכיה, ואין שום מלה אחרת מעבר למלה "אנרכיה" לכל מה שקורה כאן.

אביגדור ליברמן: אני רוצה דווקא לפנות לאנשי הקואליציה.

אביגדור ליברמן: הרי אתם דיברתם על שינוי שיטת הממשל.

אביגדור ליברמן: התחייבתם באותו הסכם שחתמתם בזמנו עם ישראל ביתנו, הממשלה הצביעה בעד שינוי שיטת הממשל רק לפני שנה וחצי.

אביגדור ליברמן: יתירה מזאת, אני רוצה להקריא לכם, לצוטט מה אמרו אנשי קדימה.

אביגדור ליברמן: ואולי אתחיל מהמשנה לראש הממשלה חיים רמון.

זאב בוים: לא לצוטט אלא לצטט.

אביגדור ליברמן: לצטט.

אביגדור ליברמן: "מצותת" – הם החברים שלנו, שגם מדליפים וגם מצותתים וגם שופטים, אנחנו לא עוסקים בציתותים אנחנו בציטוטים.

אביגדור ליברמן: אני אצטט את המשנה לראש הממשלה, השר חיים רמון, שהגיש בכנסת השש-עשרה הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה.

אביגדור ליברמן: בדברי ההסבר להצעת החוק נכתב: תיכון בישראל רפורמה ממשלית מהותית.

אביגדור ליברמן: מוסד הנשיא במתכונתו הנוכחית יבוטל ובמדינה יחול משטר נשיאותי במתכונת דמוקרטית מערבית.

אביגדור ליברמן: נשיא המדינה יהיה ראש הרשות המבצעת והוא יעמוד בראש הממשלה.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להביא דוגמה נוספת, של יושב-ראש ועדת הכספים הטרי, חבר כנסת אבישי ברוורמן: לצערי, המשטר הוא מהגרועים בעולם, צריך משטר נשיאותי.

אביגדור ליברמן: לא ייתכן שיהיו כל כך הרבה חילופי שרים, שכל שנתיים יתחלף שר וכל שר יפריע לחברו.

אביגדור ליברמן: אהוד ברק: הייתי שנתיים ראש ממשלה, פרס היה במשך חצי שנה ונתניהו לא סיים קדנציה.

אביגדור ליברמן: מה שהפיל אותו זה הימין ומה שאותי היה השמאל.

אביגדור ליברמן: רק משטר נשיאותי ישים קץ לעניין – כינוס במכללת "שערי משפט", ינואר 2004.

אביגדור ליברמן: עוד הפעם, אני פונה קודם כול לאנשי הקואליציה: אתם רוצים להשאיר חותם אחרי שיגרשו אתכם מהשלטון, אחרי שתפסידו לפחות מחצית המנדטים שלכם בכנסת.

אביגדור ליברמן: למה שסוף-סוף לא תעשו מעשה?

אביגדור ליברמן: הרי מעשה זה לא כניעה, זה לא ותרנות, זה לא עוד התנתקות.

אביגדור ליברמן: הרי עשיתם פעם התנתקות, למה לעשות התנתקות פעם שנייה?

אביגדור ליברמן: בואו תעשו מעשה, בואו כולנו נסכים על המשטר הנשיאותי.

אביגדור ליברמן: אני יודע שאצלנו באופנה דבר שאני מנסה להזהיר מפניו, בחירות אזוריות.

אביגדור ליברמן: עוד אופנה.

אביגדור ליברמן: האם מישהו בדק מה המשמעות של בחירות אזוריות?

אביגדור ליברמן: הרי חולי המשטר שלנו זה העדר משמעת.

אביגדור ליברמן: למעשה, אין מפלגות, אין סיעות, כל אחד מצביע איך שהוא רוצה, לא כפוף לשום מסגרת.

אביגדור ליברמן: לכן, לדעתי, בחירות אזוריות רק יעצימו את התופעה המסוכנת הזאת.

אביגדור ליברמן: כמו שברור שאזור בחירה, כמה שהוא יותר קטן, ככה משקלם של קבלני הקולות יהיה גדול יותר.

אביגדור ליברמן: ברור שאותם נבחרי ציבור שייבחרו מטעם האזורים יהיו למעשה שבויים או יהיו בני-ערובה בידיים של אותם קבלני קולות.

אביגדור ליברמן: כמובן, אם יבוא בן-אדם וייבחר לכנסת מטעם אזור מסוים, כשתהיה סתירה בין עמדת המפלגה לאינטרס מיקומי של אותו אזור, כמובן הוא יעדיף את האינטרסים של אזור הבחירה שלו, וזה יגרום רק אנדרלמוסיה נוספת.

אביגדור ליברמן: אני גם רוצה לפנות לאנשי הליכוד, כמובן ליושב-ראש הליכוד נתניהו: הרי עם קול אחד, בקול של נתניהו, הגענו, עשינו מחצית הדרך.

אביגדור ליברמן: נכון שחצי דרך זה דבר מסוכן, אבל אם פעם אחת במדינה היתה בחירה ישירה, זה בזכות קולו של נתניהו.

אביגדור ליברמן: דיברתי עם אנשים בכירים מקדימה, שאינם נוכחים כאן.

אביגדור ליברמן: גם הם אמרו לי בחדרי חדרים: השתכנענו, אין כמו משטר נשיאותי.

אביגדור ליברמן: לכן, אני מציע לכם, פעם אחת תעמדו בהבטחות שלכם לבוחר, תעמדו בהתחייבות שלכם, אותה התחייבות שחתמתם עליה, תצביעו בהתאם לאותה תפיסה שאתם מאמינים בה.

אביגדור ליברמן: דבר אחרון, אדוני היושב-ראש, זה אומנם לא שייך למשטר נשיאותי אבל זה שייך למשטר תקין.

אביגדור ליברמן: שמעתי בימים האחרונים, דומני שלשום, שמופיע ראש השב"כ בוועדת החוץ והביטחון ואומר: אני לא מאמין ברגיעה, הרגיעה פועלת לטובת "חמאס", "חמאס" ממשיך להבריח נשק איכותי.

אביגדור ליברמן: ראיתי בעיתון את עמדתו של ראש המוסד בנושא עסקת חילופי השבויים.

אביגדור ליברמן: שמעתי דיווח של ראש אמ"ן עמוס ידלין, דיווח חד-משמעי על כל מה שקורה ברצועת-עזה ועל כל ההתפתחויות, ואיך העולם מסתכל על איך שאנחנו נתמודד עם בעיית עזה.

אביגדור ליברמן: אני אומר לכם, רבותי, אתם שמופקדים על ביטחונה של מדינת ישראל, אתם ראשי זרועות הביטחון: זה לא מספיק שאמרתם את זה לפרוטוקול, תסיקו מסקנות.

אביגדור ליברמן: אתם לא מקבלים את עמדת הממשלה, שלדעתי היום פועלת – מה שקרוי במסגרת פקודות בלתי חוקיות בעליל.

אביגדור ליברמן: כשאני מסתכל – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליברמן, אדוני המנהיג, מה היה קורה היום אם ראש הממשלה היה נשיא?

לעומת זאת, היום זה תענוג.

אביגדור ליברמן: בחיים הוא לא היה נשיא, במשטר נשיאותי הוא לא היה נשיא.

ראובן ריבלין: תאר לך מה היה קורה אם הוא היה נשיא.

אביגדור ליברמן: אני רוצה לסיים בקריאה לראשי זרועות הביטחון להסיק מסקנות ולהתפטר.

אביגדור ליברמן: אני חושב שהיום הממשלה נותנת הוראות בלתי חוקיות בעליל.

אביגדור ליברמן: כשאני שומע שממשלה שאיבדה את אמון הציבור, אמון הכנסת, מנהלת משא-ומתן על העברת חוות-שבעא, על מחוות למחבלים ביהודה ושומרון, על עוד מחווה לאבו מאזן ולעסקת "חמאס" – היא מנסה להוביל מהלכים מרחיקי לכת, זה דבר בלתי חוקי בעליל.

אביגדור ליברמן: לכן, אני מנצל את הבמה לקרוא לראשי זרועות הביטחון, לראש אמ"ן, לראש המוסד ולראש השב"כ להסיק מסקנות ולהתפטר.

אביגדור ליברמן: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, ישיב שר המשפטים דניאל פרידמן; בבקשה אדוני.

אמנון כהן: לאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: לאחר מכן יש לי הכרזה על תוצאות ההצבעה שהיתה כאן.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמו רבים אחרים גם אני סבור ששיטת המשטר בישראל טעונה שינוי, ולא ניתן להמשיך בשיטה הנוכחית, כך שהעניין צריך לעלות לסדר-היום, צריך לדון בו וצריך גם לקבל החלטות ולהביא לשינויים הראויים.

דניאל פרידמן: עם זאת, יש צורך בהידברות בין הסיעות במגמה להגיע להסכמה כלשהי בעניין הזה.

אביגדור ליברמן: אתה יודע ששנתיים יש הידברות, שנתיים זה קבור בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דניאל פרידמן: אתה יכול להשיג רוב להצעה שלך?

דניאל פרידמן: זאת השאלה.

אביגדור ליברמן: הם פוחדים מש"ס, אתם פוחדים – – –

דניאל פרידמן: אני לא יודע מה זה "אתם", אני לא כל כך פוחד, אבל זה לא משנה.

אביגדור ליברמן: אם כל קדימה היתה מצטרפת, היינו מעבירים את זה.

גאלב מג'אדלה: כבוד השר, מי שלא מפחד, לא מפחיד.

דניאל פרידמן: אני חוזר ואומר שעמדתי היא ששיטת המשטר בישראל טעונה שינוי יסודי.

דניאל פרידמן: יש לנו בעיה, בעיה אמיתית.

דניאל פרידמן: הבעיה היא שהממשלה מחזיקה מעמד בקושי שנתיים, גם בלי בעיות של חקירות.

גדעון סער: אתם מחזיקים הרבה יותר מדי.

גדעון סער: אתם רוצים להדיח אותו ולהמשיך.

דניאל פרידמן: חבר הכנסת גדעון סער, כמה זמן אתם החזקתם?

דניאל פרידמן: הרי לכם מגיע להחזיק הרבה יותר, ואף-על-פי שמגיע לכם לא החזקתם הרבה יותר.

דניאל פרידמן: נראה שמשהו לקוי באיזה מקום.

דניאל פרידמן: השלטון שלכם היה כל כך מוצלח, ובכל זאת הוא לא החזיק, לכן צריך איזה תיקון באיזה מקום.

דניאל פרידמן: צריך לחפש איך עושים את התיקון.

דוד רותם: ועדת החוקה כבר אישרה שינויים, אלא שאתם מפחדים מש"ס.

דניאל פרידמן: כאמור, עמדת הממשלה – אם אתם רוצים לומר העמדה המצערת – היא שלא נתמוך בהצעת חוק-היסוד, ואני מבקש מהכנסת לנהוג בהתאם.

דניאל פרידמן: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ליברמן, אתה רוצה לעלות ולשכנע את חברי הכנסת?

אמנון כהן: חבר הכנסת ליברמן, אני חושב שצריך לעשות שינוי, אבל בהידברות, לא בכוח.

דוד רותם: שנתיים אתם לא רוצים לדבר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אביגדור ליברמן: יש הרבה מרכיבים לאותו שינוי בשיטת הממשל שכל גורמי הקואליציה הסכימו עליהם, לרבות העבודה וקדימה, למשל העלאת אחוז החסימה, הפרדת רשויות – – –

אמנון כהן: יש עוד שותפים.

אביגדור ליברמן: אני מדבר על מי שהסכים.

אביגדור ליברמן: לכן, מבחינה פרלמנטרית יש רוב לרוב מרכיבי אותה השיטה החדשה שאני מדבר עליה.

אביגדור ליברמן: זה שאתם לא מצביעים ולא מצטרפים לאותה יוזמה שהסכמתם עליה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, זה אומר דורשני.

אביגדור ליברמן: כשאני מסתכל מי נעדר פה – לא במקרה ראש הממשלה לא נמצא, ממלאת-מקומו לא נמצאת, יושב-ראש האופוזיציה לא נמצא, יושב-ראש מפלגת העבודה לא נמצא, כי הם יודעים שאני צודק.

אביגדור ליברמן: הם לא רוצים להצביע נגד עצמם, הם לא רוצים להצביע נגד עניין צודק, ומעדיפים לברוח.

אביגדור ליברמן: זאת המציאות.

אביגדור ליברמן: המציאות היא שמיעוט כופה את דעתו על הרוב.

אביגדור ליברמן: אדוני שר המשפטים, מה שקורה כאן, שרוב הפרלמנט תומך באותם שינויים, ויש פה דוגמה קלאסית לכך שמיעוט כופה את דעתו על הרוב.

אביגדור ליברמן: ברור שפה, בבית הזה, יש רוב מוחלט בעד השינויים שאני מדבר עליהם, לפחות בעד חלק גדול מאותם מרכיבים.

אביגדור ליברמן: גם אופיר פינס רוצה להעלות את אחוז החסימה, ויש עוד כמה מרכיבים שאנשים רוצים להעביר כאן, אבל אנחנו לא מובילים את זה.

אביגדור ליברמן: חבר'ה, בואו פעם אחת נעשה משהו בלי להסתכל על הקוניונקטורה הפוליטית.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אני מבקש לשבת.

אמנון כהן: המציע יחזור למקומו ונצביע.

אמנון כהן: אפשר להצביע על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי).

אמנון כהן: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 67 נמנעים – 1 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי) נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 16, נגד – 67, נמנע אחד.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אני רוצה להכריז על התוצאות של ההצבעה שהיתה היום, של פרוטוקול ועדת הקלפי למניין קולות המצביעים לבחירת נציג הכנסת לוועדת המינויים לקאדים-מד'הב, על-פי חוק בתי-הדין הדתיים הדרוזיים, התשכ"ג–1962.

אמנון כהן: אופן ההצבעה: הצביעו 109 חברי הכנסת; מספר הקולות הכשרים – 109; אחד מחברי הכנסת נמנע; יוסף אסמאעיל קיבל 42 קולות; חבר הכנסת שכיב מוראד שנאן – 66 קולות.

אמנון כהן: לפיכך, נבחר חבר הכנסת שכיב מוראד שנאן להיות נציג הכנסת בוועדת המינויים לקאדים מד'הב.

אמנון כהן: בהצלחה, אדוני.

אמנון כהן: תעשה שליחותך נאמנה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3438/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון – אישור אגרות), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת משה גפני ואריה אלדד.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת משה גפני; בבקשה, יש לך עד עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, לפני כמה שבועות קיימה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות דיון בנושא האגרות שמשלמים הנזקקים לשירותי מגן-דוד-אדום על שירותי אמבולנס.

משה גפני: ההצעה היא בעקבות דיון מהיר שביקשתי לקיים בוועדה, בעקבות תלונות רבות שרבים מאתנו, חברי הכנסת, קיבלו על אגרות גבוהות מאוד שאנשים משלמים על שירותי אמבולנס בשעה שהם נזקקים לו.

משה גפני: במהלך הדיון התגלו אבסורדים שאין הדעת סובלת.

משה גפני: למשל, אם משלמים 900 שקלים על שירות אמבולנס, כאשר נוסעים שני חולים באמבולנס, הנוסע השני, אף שהאמבולנס נוסע את אותה נסיעה והעלות של אותה נסיעה מבחינת מגן-דוד-אדום היא אותה עלות, צריך לשלם 75% מהמחיר שמשלם הראשון, דהיינו, משלמים על השירות הזה, שמחירו גבוה מאוד, 175%.

משה גפני: אותו דבר אם נוסעים כמה.

משה גפני: היו מקרים מהסוג הזה בשדרות, שבהם נסעו כמה נזקקים לשירותי אמבולנס לבית-החולים באשקלון, והמחיר שהם היו צריכים לשלם, כל אחד מהנזקקים לשירותי האמבולנס, היה גבוה מאוד.

משה גפני: השוהים בפריפריה, התשלומים של מעוטי יכולת, שיטת הסבסוד הצולב, שירותי נט"ן, אט"ן – כל התשלומים הללו בלתי סבירים בעליל.

משה גפני: מה שאני מבקש בהצעת החוק הזאת הוא שיהיה פיקוח ציבורי על גביית האגרות, דהיינו, שהשרים – שר האוצר, שר הבריאות, שמאשרים את תשלומי האגרות – יצטרכו לעשות את זה באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, כדי שיהיה איזה פיקוח ציבורי על התופעה הזאת, שהיא תופעה אבסורדית, זועקת לשמים, שצריך לטפל בה, וכך גם סוכם בוועדה – לשנות את אופן התשלום על שירותי אמבולנס.

משה גפני: אני מבקש את תמיכת חברי הכנסת כדי להעביר את הנושא לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ולהגיע להסכמה ציבורית כוללת שהשירותים הללו יינתנו במחיר שהוא סביר ושאנשים שנזקקים לשירותי אמבולנס – השירות הזה יהיה נורמלי ובמחיר הולם.

משה גפני: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: ישיב שר הבריאות.

אמנון כהן: יש הסכמה?

אמנון כהן: אז אפשר להצביע על הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון – אישור אגרות), התשס"ח–2008.

אמנון כהן: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון – אישור אגרות), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 40 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: כן, כבודו.

מנחם בן-ששון: אני מבקש להוסיף אותי בעד.

אמנון כהן: להוסיף את חבר הכנסת מנחם בן-ששון להצבעה בעד.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1846/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (תיקון – שחרור מינהלי), התשס"ז–2006, של חבר הכנסת יצחק לוי.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר לביטחון פנים, ההצעה שלי עוסקת בשחרור מינהלי.

יצחק לוי: אנחנו שומעים יותר ויותר על מצוקה בבתי-הסוהר ובבתי-המעצר.

יצחק לוי: יש פעמים שמחזיקים אנשים בבתי-מעצר לתקופה ארוכה כי אין מקום בבתי-הסוהר.

יצחק לוי: יש פעמים, אפילו – כך אומרים, אני לא יודע אם זה נכון – שאולי לא מעמידים לדין, אולי בתי-המשפט מקילים, מכיוון שיודעים שיש מצוקה בבתי-הסוהר.

יצחק לוי: אדוני השר, אנחנו יודעים שיש תוכניות בינוי, ואני מתאר לעצמי שאתה בעצמך עוסק בפרוגרמה של בינוי בבתי-הסוהר, אבל אנחנו יודעים כמה זמן זה לוקח ואנחנו יודעים מה מצב התקציבים ואנחנו יודעים כמה קשה לך להשיג אפילו תקנים במשטרה, שאתה זקוק להם מאוד וצריך אותם מאוד.

יצחק לוי: אנחנו רואים את זה בעבודתנו בוועדות, אנחנו שומעים על העניין הזה ואנחנו יודעים שהמצוקה גדולה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, יש מה שנקרא "שחרור מינהלי".

יצחק לוי: שחרור מינהלי הוא בשיקול דעת, הוא לא מחויב.

יצחק לוי: אבל שחרור מינהלי מאפשר לשחרר כמה שבועות מראש, ויש טבלה של שחרור מינהלי שאומרת שמי שנעצר עד תקופה זו וזו – אפשר לשחרר אותו שבועיים קודם; מי שנעצר כך – אפשר לשחרר אותו שלושה שבועות קודם.

יצחק לוי: יש טבלה של שחרורים מינהליים.

יצחק לוי: השחרור המינהלי הוא כלי בידי השר, בידי נציב שירות בתי-הסוהר, בידי ועדות השחרורים, לווסת את המקום.

יצחק לוי: אם יש זמן שהמקום צפוף מאוד, אז משתמשים יותר בשחרור המינהלי.

יצחק לוי: אם לא – לא משתמשים בשחרור המינהלי.

יצחק לוי: אין חובה להשתמש בשחרור המינהלי.

יצחק לוי: בגלל המצוקה, חשבתי לנכון, אחרי ששוחחתי עם אנשי שירות בתי-הסוהר – אני חייב לומר לשר שזה לא היה ממש לאחרונה, זה היה כאשר הגשתי את ההצעה, לפני שנה או יותר.

יצחק לוי: אני מודה בכך ואני אומר מתי שוחחתי עם אנשי שירות בתי-הסוהר.

יצחק לוי: זה עוד היה בימי גנות.

יצחק לוי: אבל הוא תמך בעניין, והוא אמר שבאמת יש מקום לתת שיקול דעת מעט יותר רחב.

יצחק לוי: לכן, ההצעה שהגשתי איננה הצעה מוגזמת, היא הצעה שאומרת:

יצחק לוי: בואו נרחיב את כל רמות השחרור המינהלי בשבועיים, כדי שאפשר יהיה לשקול שחרור מינהלי קצת יותר רחב מאשר היום, ולא יהיה מצב כזה שאנחנו עוברים על בג"ץ.

יצחק לוי: בג"ץ אמר שאסור שיישנו על הרצפה, בג"ץ נתן כל מיני הוראות ואמר שאנחנו חייבים שיהיה לנו מקום בבתי-הסוהר כדי לכלוא את האסירים כמו שצריך.

רוני בר-און: כל מה שבג"ץ אומר – – –

יצחק לוי: כל מה שבג"ץ אומר אנחנו מחויבים לקיים פה בבית הזה, כי אנחנו הצהרנו אמונים, מה לעשות.

יצחק לוי: לא שאני שמח על כך, אבל זה מה שאנחנו עושים.

יצחק לוי: הנה, הבג"ץ נתן אישור לפינוי בעזה, מה לעשות, והוא נעשה.

רוני בר-און: אתם עושים מרצון?

יצחק לוי: לא מרצון.

יצחק לוי: אני אמרתי מרצון?

יצחק לוי: אבל עושים, מה אפשר לעשות?

יצחק לוי: גם בעניין הזה, אני לא יודע אם זה מרצון אצלך שאסור שאסירים יישנו על הרצפה.

יצחק לוי: בא בג"ץ ואמר: אסור שאסירים יישנו על הרצפה.

יצחק לוי: זה מחייב מקום.

רוני בר-און: אמר פעם שופט עליון, שמפני שיש צפיפות גדולה בבתי-הסוהר צריך לשלוח אנשים משם.

יצחק לוי: לכן, אני אומר שיש לנו כלי שאנחנו יכולים להרחיב אותו, והוא כלי של שיקול דעת, הוא לא כלי של מחויבות.

יצחק לוי: האמת היא שהתפלאתי מאוד שהממשלה התנגדה להצעה הזאת, כי היא הצעה מתונה מאוד מאוד, היא הצעה לא מגזימה, היא הצעה שמאפשרת עוד זמן מסוים של שיקול דעת לגבי שחרור מינהלי.

יצחק לוי: אני בטוח שגם שירות בתי-הסוהר וגם ועדות השחרורים היו רוצים לשחרר אסירים מסוימים שבוע או שבועיים קודם כי אין מקום, והם לא יכולים.

יצחק לוי: אני ממליץ לשר לאפשר להצעה הזאת לעבור בקריאה הטרומית, לשקול אותה בוועדה.

יצחק לוי: ייתכן, אדוני, שההצעה הזאת איננה נכונה לגבי כל הדרגות, ייתכן שהיא איננה נכונה לגבי כל האסירים, אבל לפחות לגבי חלקם היא בוודאי נכונה, ולכן הייתי מבקש להעביר אותה לדיון בוועדת הפנים – אני חושב שהוועדה הנכונה שתטפל בכך זאת ועדת הפנים – לבחון את זה, לראות באמת מה ראוי ומה לא ראוי, ולפי זה להמשיך את החקיקה.

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: כבוד השר לביטחון פנים יענה על הצעת החוק ויביע את עמדתו ואת עמדת משרדו.

אמנון כהן: בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת יצחק לוי, בהצעת החוק מבקש המציע להרחיב את האפשרות של שחרור מינהלי מוקדם של אסירים בשירות בתי-הסוהר במטרה להקל את מצוקת הכליאה בבתי-הסוהר.

אבי דיכטר: חבר הכנסת לוי, רק להזכיר לחברי הכנסת שבשנה וחצי שחלפה מאז ביקרת או בדקת את הנושא הזה עם שירות בתי-הסוהר חל שינוי משמעותי מאוד בשירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: אני מוכרח לומר שהשינוי החל עוד בתקופת הנציב הקודם, אבל הוא בוצע והושלם במהלך כהונתו של נציב שירות בתי-הסוהר הנוכחי.

אבי דיכטר: שירות בתי-הסוהר הגדיל את מספר המקומות בבתי-הכלא מאז עברה כל הכליאה – הביטחונית והפלילית גם יחד – ממשטרת ישראל וצה"ל לשירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: שירות בתי-הסוהר הגדיל את מספר המקומות לעצורים ואסירים פליליים ב-1,400 מקומות.

אבי דיכטר: הווי אומר, שירות בתי-הסוהר והמשרד לביטחון פנים מחפשים את הפתרונות בתכנון ובהוספת מקומות ולא בחיפוש דרכים טכניות לשחרר כלואים מוקדם יותר – שבועיים – בסמכותו של נציב שירות בתי-הסוהר, ולאחר מכן שבועיים נוספים.

אבי דיכטר: ההצעה כאן מבקשת להוסיף עוד שבועיים על מה שקיים היום.

אבי דיכטר: צריך להבין שההצעה הזאת שמועלית כאן היום עוסקת באסירים שאסורים למעלה מארבע שנים, שהם עיקר אוכלוסיית האסירים – אסירים ביטחוניים.

אבי דיכטר: הווי אומר, אנחנו אמורים למצוא את עצמנו במצב שבו מחצית מהנהנים מיישום הצעת החוק הזאת, לו עברה, היו אסירים ביטחוניים שמרצים עונש מאסר ארוך, ואני משוכנע שזאת לא כוונת המציע, ובוודאי לא כוונת הכנסת.

אבי דיכטר: אני סבור, אדוני היושב-ראש, שההצעה הזאת היא מוקדמת.

אבי דיכטר: ייתכן שנגיע ליום שבו יסתבר שכל התכנונים הקיימים היום בבניית בתי-סוהר – והתוכניות האלה עומדות על הפרק עם תכנון ורעיונות מקוריים מאוד – הייתי שמח, כמובן, אם המציע היה מגיע אלינו, פוגש את האנשים ושומע היום את תכנון הבנייה בבתי-הסוהר לשנים הקרובות.

אבי דיכטר: אני משוכנע שגם הוא היה מצטרף לדעה שיש להשאיר את הכלואים – את העצורים ואת האסירים – בבתי-הכלא לפרק הזמן שבית-המשפט קבע, ולא לחפש מפלטים טכניים כאלה או אחרים, שבוודאי לא תואמים את כוונת החוק, ואני חושב שגם לא את כוונת המחוקקים – אבל גם לא את כוונת הציבור.

אבי דיכטר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני סבור שיש להתנגד להצעה.

אמנון כהן: תודה, כבוד השר.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד המציע רוצה להמשיך לשכנע את חברי הכנסת.

אמנון כהן: יש לו הדרך לעשות את זה, ואנחנו נאפשר לו כמובן.

יצחק לוי: רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני תמיד מתפעל, אדוני השר, מהאמונה שיש לשרים – וגם אני הייתי פעם בתפקיד הזה – שבדרך כלל אפשר לבצע תוכניות ממשלתיות עתירות תקציב בזמן ולפי התוכנית.

יצחק לוי: הניסיון אומר אחרת, תשאל את שר האוצר.

יצחק לוי: שר האוצר יגיד לך – הוא יגיד לך שאי-אפשר לדעת משנה לשנה, וכאשר יש לך תוכנית לטווח ארוך פתאום באים קיצוצים מסיבה זו או מסיבה אחרת.

יצחק לוי: ודאי שאני מקבל את הזמנתך, ואשמח לבוא ולשמוע.

יצחק לוי: בשמחה רבה.

יצחק לוי: אבל אל תבנה על זה.

יצחק לוי: תבנה לך גם כלים חלופיים.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, השחרור המינהלי הוא לא המצאה שלי; השחרור המינהלי כבר קיים היום.

יצחק לוי: לא מדובר באיזה דבר שהחוק בא לחדש כרגע, או שאני רוצה ללכת נגד השופטים או נגד כוונת השופטים ולשחרר אנשים יותר מוקדם.

יצחק לוי: ודאי שלא זאת כוונתי.

יצחק לוי: אני רק אומר: מכיוון שהדבר הוא אופציונלי, מכיוון שהוא לא מחויב, אדוני השר, קח את הכלי הזה ותשתמש בו כשתצטרך.

יצחק לוי: למה בעוד חצי שנה, כאשר תצטרך את הפתרון הזה, תראה שיש לך מצוקה של מקומות מכיוון שלא אישרו לך בתקציב 2009 את התוכנית שרצית בבניית בתי-סוהר?

יצחק לוי: האם על זה אתה סומך?

יצחק לוי: מובן שצריך לעבוד, לעשות ולראות שייבנו בתי-סוהר.

יצחק לוי: התוכנית שלך היא ודאי תוכנית טובה וראויה, וצריך לממש אותה, אבל סדר לעצמך גם מפלטים למצבים של מצוקה.

יצחק לוי: אדוני השר, אנחנו נקלעים למצוקות כבר הרבה זמן; הרבה שנים.

יצחק לוי: נקלענו למצוקות גם כשזה לא היה באחריות שירות בתי-הסוהר, כאשר המשטרה היתה אחראית.

יצחק לוי: גם אז נקלענו למצוקות רבות במה שקשור להחזקת אסירים.

יצחק לוי: אם יש לך התנגדות עקרונית לכלי הזה בהקשר של אסירים ביטחוניים, אדוני השר, אני מציע שנדון בזה בוועדה.

יצחק לוי: אני בהחלט מוכן לשקול את האפשרות שלגבי אסירים ביטחוניים הכלי הזה לא יהיה אופציה.

יצחק לוי: אני חושב שהעניין הוא נכון ומידתי ושצריך לשקול אותו.

יצחק לוי: הכלי הזה כבר קיים, זה לא דבר חדש, ולכן אני פונה גם לשר וגם לכנסת ומבקש לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה טרומית, להעביר אותה לוועדת הפנים של הכנסת ולהמשיך את הדיון שם.

יצחק לוי: תודה רבה.

אמנון כהן: כבוד השר?

אמנון כהן: כבוד השר דבק בעמדתו ומתנגד.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 47 נמנעים – 2 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (תיקון – שחרור מינהלי), התשס”ז–2006, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 21, נגד – 47, שני נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: אני מבקש לשנות את ההצבעה של השר הרצוג מנמנע לתומך בהסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: אני רוצה להאיר את עיני חברי הכנסת ולהדגיש שיש שתי הצעות חוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בסוף סדר-היום.

אמנון כהן: הן הונחו אתמול.

אמנון כהן: מכיוון שזה סוף המושב יש הבנות בין היושבת-ראש ובין המציעים.

אמנון כהן: בסוף החקיקות הטרומיות יש שתי הצעות חוק, האחת – הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס”ח–2008, והאחרת – הצעת חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס”ח–2008, שתיהן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: בסוף ההצעות הטרומיות נצביע על הצעות האלה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3607/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק מתן הטבות והנחות למקבלי פנסיה (תיקוני חקיקה), של חברי הכנסת חיים כץ ומרינה סולודקין.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת חיים כץ.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שאתחיל להסביר את החוק אני רוצה להודות למרינה סולודקין, שהצטרפה והיתה מיוזמי הרעיון לנסות לעזור לקבוצה הנזקקת ביותר – הקבוצה שגם המדינה החליטה שהיא הנזקקת ביותר.

חיים כץ: במה עסקינן?

חיים כץ: פנסיה היא דבר יפה, משהו מוגדר שנותן לאנשים את הזכות להזדקן בכבוד.

חיים כץ: מדינת ישראל החליטה – ההסתדרות והמעסיקים, דילגו קצת על הכנסת – להנהיג פנסיית חובה במדינה.

חיים כץ: עם כל הקשיים וכל הבעיות, החליטו להפעיל פנסיית חובה.

חיים כץ: כשמפעילים פנסיית חובה הנזקקים נדפקים פעמיים.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: למי אין היום פנסיה?

חיים כץ: בדרך כלל לאנשים שעובדים עבודות עתירות עבודה, לא בהיי-טק, אנשים שקמים בבוקר, עובדים קשה ולא מגיעים לסף המס.

חיים כץ: מאחר שלא כדאי להם, או שהמעסיק נותן להם שכר מינימום, הם פטורים ואין להם הנחות על פנסיה.

חיים כץ: אין להם תוכנית פנסיה.

חיים כץ: באו הפוליטיקאים, שרוצים להיטיב עם העם, ואמרו: מה פתאום אין לכם פנסיה?

חיים כץ: כשאתם מגיעים לגיל זיקנה אתם מקבלים הבטחת הכנסה, נוסף על קצבת זיקנה.

חיים כץ: מה עושים היום?

חיים כץ: לוקחים אנשים שאין להם די כסף כדי לגמור את החודש, ואומרים להם: תחסכו לפנסיה.

חיים כץ: הם חוסכים כל חייהם, וכשיגיעו לגיל זיקנה ייתנו להם פנסיה.

חיים כץ: אבל מה?

חיים כץ: אם ייתנו להם פנסיה, לא ייתנו להם הבטחת הכנסה, כי יגידו שיש להם נוסף על הקצבה גם פנסיה.

חיים כץ: במה מדובר?

חיים כץ: אני רוצה שתבינו.

מרינה סולודקין: אותו סכום.

חיים כץ: אדם שמגיע לגיל זיקנה יקבל 1,191 שקלים – קצבת זיקנה ליחיד.

חיים כץ: אם אין לו שום הכנסה נוספת הוא יקבל 1,074 שקלים תוספת – השלמת הכנסה.

חיים כץ: היום, לפי חוק האזרחים הוותיקים, כל תושב מדינה המגיע לגיל הקובע על-פי חוק גיל פרישה, התשס"ד-2004, מקבל תעודת אזרח ותיק.

חיים כץ: תעודת אזרח ותיק מקנה לו את ההנחות המפורטות להלן: אגרת רשות השידור – 50%; ארנונה כללית – הנחה עד 100 המטרים הרבועים הראשונים לדירת מגורים אחת; תחבורה ציבורית – 50%; הגנים של החברה להגנת הטבע – 50%; מופעים – 50%.

חיים כץ: למקבלים השלמת הכנסה ניתנות הנחות נוספות: בארנונה הכללית – פטור 100%.

חיים כץ: נוסף על כך, אדם שמקבל השלמת הכנסה מקבל פטור ממס גם בקניית תרופות שנכללות בסל הבריאות ובביקור אצל רופא.

חיים כץ: את זה אני לא רוצה שייקחו למי שיש לו פנסיה שתגיע בעוד 10–15 שנים.

חיים כץ: שישאירו לו בחוק הזה גם את מס התרופות וגם את הביקורים אצל רופא.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אני כמובן מבקש שחברי הכנסת יתמכו בהצעת החוק.

אמנון כהן: ישיב על הצעת החוק השר לנושא הגמלאים, רפי איתן, שעושה רבות למענם.

אמנון כהן: הוא בטח יגיד לתמוך בחוק.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנושא נדון בוועדת השרים לחקיקה, והדעה הכללית היתה להתנגד לחוק.

רפי איתן: יש לו השלכות רוחב.

רפי איתן: באותו זמן, גם ב-2008 העלו וגם ב-2009 יעלו את כל נושא הבטחת הכנסה כדי להגיע להכנסה מספקת להבטחת הכנסה.

רפי איתן: בגלל השלכות רוחב של כל הנושא, הוא יידון לקראת תקציב 2009 גם במשרדי וגם במשרד הרווחה.

רפי איתן: אנחנו מתנגדים לחוק.

רפי איתן: תודה.

אמנון כהן: כבוד המציע, אתה רוצה להמשיך לשכנע את חברי הכנסת או שנעבור להצבעה?

חיים כץ: לעבור להצבעה.

אמנון כהן: השר יגיע למקומו ואנחנו נעבור להצבעה.

אמנון כהן: השר השיב.

אמנון כהן: השר השיב.

גדעון סער: הוא ויתר על רשות דיבור, זאת הצבעה מיידית.

ראובן ריבלין: היושב-ראש אמר הצבעה, מה זה?

צבי הנדל: למה אתם מושכים זמן?

אמנון כהן: אנחנו מכבדים, לא ממהרים לשום מקום.

אמנון כהן: כבוד השר, אם ירצה, יגיד משפט או שניים לשכנע את החברים המצביעים.

אמנון כהן: כבוד המציע, אתה רוצה לשכנע את חברי הכנסת?

חיים כץ: אחרי הבושה הזאת, אין לי – – –

אמנון כהן: כבוד שר האוצר, אתה רוצה לשכנע חברי כנסת?

אמנון כהן: אפשר לעבור להצבעה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 41 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 32 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מתן הטבות והנחות למקבלי פנסיה (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: 41 בעד, 32 מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת חוק מתן הטבות והנחות למקבלי פנסיה (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2008, עברה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רוני בר-און: לוועדת הכספים.

אמנון כהן: השר מבקש ועדת הכספים.

אמנון כהן: ההצעה תעבור לוועדת הכנסת, והיא תכריע לאיזו ועדה היא תועבר.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים כץ – יישר כוח, אדוני.

אמנון כהן: מרינה סולודקין, יישר כוח.

אמנון כהן: היושבת-ראש מתקנת את הצבעתה – היא הצביעה בעד והיא רוצה להצביע נגד.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3712/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 18084.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – זכאות להטבות לאזרחים ותיקים בעלי הכנסה נמוכה), התשס"ח–2008.

אמנון כהן: השר רפי איתן ישיב ונעבור להצבעה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: הצעת החוק היא של חברות הכנסת סופה לנדבר ואסתרינה טרטמן.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הקואליציה בעד החוק הזה, ואני מבקש להצביע בעד.

רפי איתן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה, חברי חברי הכנסת, על הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – זכאות להטבות לאזרחים ותיקים בעלי הכנסה נמוכה), של חברות הכנסת סופה לנדבר ואסתרינה טרטמן.

אמנון כהן: השר אומר שזה ייעשה בתיאום.

אמנון כהן: כן, חברות הכנסת לנדבר וטרטמן?

אמנון כהן: מקובל.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 55 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – זכאות להטבות לאזרחים ותיקים בעלי הכנסה נמוכה), התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 55 בעד, ואנחנו מוסיפים את קולו של השר יצחק כהן, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – זכאות להטבות לאזרחים ותיקים בעלי הכנסה נמוכה) אושרה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1809/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק מיחזור אריזות, התשס"ז–2006, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת אבישי ברוורמן, יושב-ראש ועדת הכספים החדש.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי הכנסת, אני מעלה כאן את הצעה חוק מיחזור אריזות של חבר הכנסת ידידי גלעד ארדן ושלי.

אבישי ברוורמן: מטרת החוק היא מיצוב המיחזור במדינת ישראל ברמת הטיפול המתקדמת, היעילה והגבוהה שנקבעה באיחוד האירופי לטיפול בפסולת האריזות – טיפול שמטרתו מניעה וצמצום של הפגיעה באיכות הסביבה באמצעות איסוף, אחסון, מיון ומיחזור של פסולת בכל האריזות.

אבישי ברוורמן: בימינו, בתרבות השפע, שיעור ייצור הפסולת עולה ב-1.5% מדי שנה.

אבישי ברוורמן: היקף הפסולת המוצקה בישראל מוערך ב-50 קילוגרם לנפש לחודש.

אבישי ברוורמן: בחישוב פשוט, בשנת 2020 היקף הפסולת המוצקה בישראל יהיה כ-70 קילוגרם לנפש.

אבישי ברוורמן: בפועל, כיום ממוחזרים בארץ רק 22% מהפסולת הביתית, התעשייתית, הגרוטאות והשמן המשומש.

אבישי ברוורמן: במדינות השוק האירופי הבינו כבר מזמן שלא מספיק לטפל בבעיה רק חלקית, אלא צריך להתמודד עם כל האריזות הביתיות.

אבישי ברוורמן: ידידי, חבר הכנסת גדעון עזרא, העביר חוק חשוב מאוד, חוק הפיקדון.

אבישי ברוורמן: חוק הפיקדון פתר את בעיית הבקבוקים, אבל בקבוקים הם רק 6%, כמדומני, מהפסולת בישראל.

אבישי ברוורמן: בישראל מטמינים יותר מדי וממחזרים פחות מדי, ולכן הצעת החוק הזאת באה כדי לעבור לצעד הבא, שבו יהיו תמריצים כלכליים כדי להגדיל את היקף המיחזור במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: אומר את זה בצורה הפשוטה ביותר.

אבישי ברוורמן: ברגע שכל התאחדות התעשיינים והתעשיינים עצמם מוכנים להוסיף מחיר מזערי – אגורה, אגורה וחצי על כל מוצר – על מחיר מוצר, אריזות של משחות שיניים, בקבוקי שמן, קרטונים, כל המוצרים שהם בעצם אשפה יבשה, זה נותן לנו קרן של כ-300 מיליון שקל – היום יותר, מחר פחות – ומחירי המוצרים בשינויים של האגורות הספורות האלה אינם משתנים.

אבישי ברוורמן: באמצעות הקרן הזאת אפשר לעזור וגם להביא טכנולוגיות חדשות לתהליך המיחזור ולחינוך, במיוחד חינוך הנוער, ועל-ידי כך רשויות מקומיות יורידו את היקף ההטמנה שלהן ויגדילו את היקף המיחזור.

אבישי ברוורמן: זו הדרך, החוק הזה מקובל בכל ארצות השוק המשותף והיום המדינות שנכנסות ליורו ממזרח אירופה מקבלות עליהן את דין חוק האריזה.

אבישי ברוורמן: היתה הסכמה כללית בציבור לגבי החוק הזה, אבל היתה התנגדות מסוימת, השר עזרא, של חלק מארגוני הירוקים.

אבישי ברוורמן: ומה היתה הסיבה?

אבישי ברוורמן: יש חוק שפועל בענייני הבקבוקים, והוא חשוב, והוא בוצע – חוק הפיקדון.

אבישי ברוורמן: אם נלך על חוק אריזות שכולל את כל האריזות, חס וחלילה חוק הפיקדון לא יבוצע, ולא נצליח להעביר את חוק האריזות.

אבישי ברוורמן: ולכן, התשובה כאן ברורה.

אבישי ברוורמן: מטרת החוק הזה היא להיות תוספת לחוק הפיקדון, הוא אינו פוגע בחוק הפיקדון, הוא רוצה רק להרחיב את החוק, כמקובל בארצות המתוקנות בעולם, במיוחד שהערנות לנושא איכות הסביבה הולכת ועולה, והחוסרים שלנו זועקים לשמים.

אבישי ברוורמן: גם אחריות היצרנים כאן היא ברורה, ולכן התיקונים שהארגונים הירוקים מבקשים יבוצעו.

אבישי ברוורמן: לכן הבקשה שלנו היא שכנסת ישראל תצביע בעד החוק הזה, תעביר אותו לוועדת הכלכלה להמשך הדיון, כדי ללבן את כל הסוגיות ולהביא חוק שמתאים לנו, גם במסגרת ההתפתחות הכלכלית שלנו, כאחת הארצות המתוקנות באירופה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר להגנת הסביבה.

רוני בר-און: יש הבטחה לתאם את זה.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: וההבטחה היא, כמו שאמר שר האוצר, הבטחה לתיאום מוחלט, ועדת הכלכלה עם משרד האוצר, וכמובן ידידי, השר לאיכות הסביבה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר להגנת הסביבה גדעון עזרא ישיב על הצעת החוק.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מסכים לכל הדברים שאמר חבר הכנסת ברוורמן, ולהצעת החוק, שכבר מזמן היתה צריכה להיות מחוקקת במדינת ישראל.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה זה שנים מתלבט בסוגיה של חוק האריזות.

גדעון עזרא: מה שמדינת ישראל עשתה עד היום הזה – אנחנו הלכנו פיסות-פיסות, לגבי כל חומר הלכנו בנפרד: העברנו את חוק הצמיגים, את חוק הפיקדון על בקבוקי משקה, אנחנו עכשיו עסוקים במיחזור שקיות פלסטיק, הקטנת היקף שקיות הפלסטיק, ולא עסקנו בכל האריזות.

גדעון עזרא: כשאני מדבר על האריזות אני מדבר על פלסטיק שאיננו בקבוקי משקה, על נייר וקרטון, על פסולת אלקטרונית כזאת או אחרת, וכדי לקיים את החוק הזה אנחנו חייבים לעשות את הדברים בשום שכל ולהשקיע הרבה מאוד עבודה כדי שהעניין הזה יתפוס.

גדעון עזרא: אני מסכים גם לעיקרון שדיברת עליו, שכל מי שמוכר מוצר שניתן למיחזור גם ישלם מראש, אבל ההתארגנות בנושא הזה איננה פשוטה.

גדעון עזרא: במשרד הקמנו מטה מיוחד לצורך הטיפול בחוק האריזות.

גדעון עזרא: יש מומחה מבלגיה שהתעשייה הזמינה אותו, והתחלנו בדיונים אתם כיצד הדבר מיושם באירופה, מאחר שאני לא חושב שאנחנו צריכים להמציא את הגלגל.

גדעון עזרא: יש צורך בהתארגנות רחבה מאוד ברשויות כדי שיהיו מקומות להשלכת הפסולת, ולכן יש שני עקרונות: העיקרון החשוב ביותר מבחינתנו הוא, שהצעת החוק הזאת תמתין עד להבאת הצעת החוק הממשלתית, והיא תגיע.

גדעון עזרא: היא תגיע, ואנחנו רוצים שתהיה הצעה שלמה שניתנת ליישום, ולא יהיה חוק שאי-אפשר למעשה לאכוף אותו.

גלעד ארדן: אבל כמה זמן, בערך?

גדעון עזרא: אתה – תשמע, דיברנו הרי, יחד.

גלעד ארדן: לא, אני יודע.

גלעד ארדן: אני שואל.

גדעון עזרא: תראה, אני אומר לך: הסיפור הזה, איך אני מרכז את כל המפעלים בכל רחבי הארץ – וגם אלה המייבאים לארץ – איך אתה עושה מכולם, מכולם, איך אתה מאגד את כולם יחד, איך אתה גובה מכולם יחד ואיך אתה מטפל בדברים הללו – זה נושא מאוד מאוד לא פשוט, אני אומר לך.

גדעון עזרא: ולכן, אני לא רוצה שתגביל אותי בזמן.

גדעון עזרא: יש לנו עניין – – –

גלעד ארדן: לא, אני לא מגביל אותך, גדעון.

גלעד ארדן: אני – הרי גם תהליך החקיקה ייקח הרבה זמן.

גדעון עזרא: אבל אני מציע להמתין עם תהליך החקיקה עד שתהיה לנו הצעת חוק שניתנת לביצוע.

גדעון עזרא: אני אומר לך, מצדי מחר בבוקר.

גדעון עזרא: מאחר שאני יודע שזה לא כך, מאחר שהעומס עלינו בחקיקה – אם אתה יודע או לא יודע, אם שמת לב או לא שמת לב – העומס עלינו גדול במיוחד – ואני שמח מצד אחד, ומצד שני, אנחנו צריכים לבצע את הדברים.

אבישי ברוורמן: זה – – – כתוב שזה יעבור, וכמו שאמר שר האוצר, אנחנו נתאם את זה.

גדעון עזרא: לא, זה לא.

גדעון עזרא: אין קשר לשר האוצר בעניין הזה.

גדעון עזרא: יש קשר – ברור שזה יבוא גם למשרד האוצר, כמו שכל חוק מגיע למשרד האוצר.

גדעון עזרא: החוק הזה איננו חוק – – –

אבישי ברוורמן: – – –

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: הוא רוצה שלא נתחיל.

גדעון עזרא: אני אומר לך, יש בעיות עם ההגבלים העסקיים ויש בעיות עם רשויות מקומיות.

גדעון עזרא: החיבור הזה מאוד לא פשוט.

גדעון עזרא: אבל אני מבטיח שהמשרד להגנת הסביבה הוא בעד החוק, בתנאי שאתם מחכים להצעת החוק הממשלתית, והדבר השני – שזה איננו פוגע בחוק הפיקדון.

גדעון עזרא: עכשיו, מאחר שמדובר – חוק הפיקדון נמצא בטיפול ועדת הכלכלה, וגם חוק האריזות יהיה בוועדת הכלכלה.

גדעון עזרא: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: בשום פנים ואופן לא.

אופיר פינס-פז: בשום פנים ואופן לא.

אמנון כהן: תודה רבה, כבוד השר.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה מייד כשהשר יגיע למקומו.

אמנון כהן: נעבור להצבעה – יש תמיכת ממשלה, הבנו.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את החוק לדיון מוקדם בוועדה – 31 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מיחזור אריזות, התשס"ז–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 31, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק מיחזור אריזות, התשס"ז–2006, אושרה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה לוועדת הכלכלה או לוועדת הכנסת – – –

אופיר פינס-פז: בשום אופן.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: או ועדת הכנסת.

אופיר פינס-פז: – – –

אמנון כהן: אדוני, הוא רוצה ועדת הכלכלה, אדוני, אז זה יעבור לוועדת הכנסת.

אמנון כהן: מה אתה צועק?

אמנון כהן: ועדת הכנסת תכריע, אדוני.

אמנון כהן: תשכנע את החברים שלך שם, הוא ישכנע את החברים שלו, ואז זה יעבור לוועדה הייעודית, בעזרת השם.

אופיר פינס-פז: חבר של מי אתה?

אמנון כהן: של כל עם ישראל.

אמנון כהן: שלך יותר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2460/17; "דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 11111.]

אמנון כהן: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הגבלת פיטורים בשל טיפולי הפריה חוץ-גופית או פוריות), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת זהבה גלאון – תשובה והצבעה בלבד.

אמנון כהן: תשובה, כתוב לי כאן – אחד השרים, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואם לא – גברתי, את מציעה שנעבור להצבעה?

אמנון כהן: את לא חייבת.

זהבה גלאון: כן, כן.

זהבה גלאון: כן.

אמנון כהן: אוקיי, אז אנחנו נעבור להצבעה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, אם תרצה להשפיע – תקשיב.

אמנון כהן: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הגבלת פיטורים בשל טיפולי הפריה חוץ-גופית או פוריות), של חברת הכנסת זהבה גלאון – נעבור להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הגבלת פיטורים בשל טיפולי הפריה חוץ-גופית או פוריות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 27, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת אושרה בקריאה טרומית.

אמנון כהן: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הגבלת פיטורים בשל טיפולי הפריה חוץ-גופית או פוריות) אושרה בקריאה טרומית, ועוברת להכנה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3837/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הכרזת נבצרות ראש הממשלה), של חברי הכנסת זבולון אורלב ויוסי ביילין.

אמנון כהן: ינמק את ההצעה חבר הכנסת זבולון אורלב.

אמנון כהן: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, על-פי החוק כיום אין בהירות מי יכול לקבוע לראש הממשלה נבצרות, אלא אם כן מדובר בסיבות רפואיות, כמו שהיה לצערנו במקרה של ראש הממשלה אריאל שרון, שנאחל לו רפואה שלמה.

זבולון אורלב: אנחנו מבקשים להסדיר בחוק-יסוד: הממשלה, שהכנסת ברוב של 61 תוכל להוציא את ראש הממשלה לנבצרות, גם אם לא מדובר בסיבות רפואיות אלא בסיבות אחרות, כגון חקירות פליליות כנגד ראש ממשלה.

זבולון אורלב: על-פי הצעת החוק, הנבצרות הזאת היא לא ל-100 ימים, כמו שקיים כיום בחוק, אלא ל-150 ימים, ובתוך 150 הימים רשאי ראש הממשלה, בכל עת, לבקש הצבעה חוזרת, ואם יש לו 61 – פסקה הנבצרות והוא חוזר לתפקידו.

זבולון אורלב: אם בתום 150 יום אין רוב להחזיר אותו, אזי הנבצרות היא נבצרות קבועה.

זבולון אורלב: חברי חברי הכנסת, אם יש ל-61 סמכות להביע אי-אמון בראש ממשלה, ודאי שצריך שתהיה סמכות לכנסת גם להוציא ראש ממשלה לנבצרות.

זבולון אורלב: אשר על כן אנחנו מציעים, חבר הכנסת ביילין ואנוכי, לאשר את ההצעה בהצבעה טרומית; הוא תבוא לוועדת החוקה, חוק ומשפט או לוועדת הכנסת, ונוכל לקיים דיון רציני על מנת שלכנסת תהיה סמכות מלאה להיות אחראית כיצד מדינת ישראל מתנהלת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

רונית תירוש: רגע, רגע, מתי ובאיזה תנאים?

זבולון אורלב: על-פי הצעת החוק כתוב "הכנסת רשאית", אני רוצה לדייק במלים.

אמנון כהן: קיבלנו תשובה.

זבולון אורלב: הכנסת רשאית בהחלטה שנתקבלה ברוב חבריה, כלומר 61, לקבוע כי מטעמי בריאות או ניהול חקירה פלילית כנגדו, נבצר מראש ממשלה זמנית למלא את תפקידו.

צבי הנדל: ממילא 61 יכולים להפיל ממשלה.

זבולון אורלב: הואיל ו-61 יכולים להפיל ממשלה – אפשר לעשות כל מיני קומבינות כי ב-61 אפשר לעשות אי-אמון.

זבולון אורלב: אמרתי שאפשר לדון בוועדת החוקה, חוק ומשפט ואולי להעלות ל-65.

זבולון אורלב: הרעיון הוא שלכנסת תהיה סמכות, אגב, כמו שקיימת לבעלי סמכות אחרים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אין תשובת שר, לכן חבר כנסת אחר יכול להתנגד להצעת החוק, ויש אחד כזה.

מצד שני זה ייתן לכמה סחטנים להרוויח עוד כמה דברים.

באי-אמון הם צריכים ללכת הביתה וכאן הם נשארים.

אמנון כהן: המוכשר בין החברים, חבר הכנסת נסים זאב, רוצה להתנגד להצעת החוק.

אמנון כהן: יש לו כמה דקות לנמק את התנגדותו; פחות זמן ממה שיש למציע, כמובן.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: תגיד ש-30 חברי הכנסת מספיק.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אגיד לך, בזמנו רצינו להדיח את ראש הממשלה.

נסים זאב: אז היינו צריכים לגייס 40 חברי הכנסת ולהביא את זה לוועדת הכנסת ואז ועדת הכנסת מקיימת דיון אם יש מקום להחליף את ראש הממשלה.

נסים זאב: המשחק הזה, שכאילו אנחנו מוציאים אותו בכוח לנבצרות – אני מסכים שזה יהיה מטעמי מחלה, כי עצם הדבר שראש ממשלה עומד בחקירה הוא כבר חולה, הוא לא יכול לתפקד.

נסים זאב: אני לא מכיר ראש ממשלה שעומד תחת חקירות יום-יום והוא לא חולה.

נסים זאב: אז אפשר לבוא ולהחליט שעצם החקירה זוהי המחלה של ראש הממשלה – הוא תחת חקירה.

נסים זאב: לזה אני מוכן.

נסים זאב: אבל לבוא לעשות איזה מין משחק כזה שאנחנו עכשיו אומרים, הוא יוצא לנבצרות ב-61 חברי הכנסת, זאת הדחה של ראש ממשלה.

נסים זאב: ראש ממשלה מקרטע והוא לא יכול לתפקד, וגם לא נותנים לו לתפקד, הוא לא ראש ממשלה.

נסים זאב: אי-אפשר לנהל מדינה בלי ראש ממשלה.

נסים זאב: לא רוצים אותו?

נסים זאב: שיהיו 61 שיביעו אי-אמון בממשלה.

נסים זאב: ראש הממשלה מתפטר ובזה הכנסת ממשיכה הלאה.

נסים זאב: אי-אפשר להמשיך במצב שיש ראש ממשלה אבל בעצם יש אולי ממלא-מקומו כרגע.

נסים זאב: זה לא טוב לכנסת, זה לא טוב למדינה, זה לא נראה טוב.

נסים זאב: בפרט עכשיו – – –

זה קיים בחוק ממילא, גם בחוק יש ממלא-מקום לראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: – – –

נסים זאב: אם זה קיים, בשביל מה החוק?

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להחליט, לפי הטיעון שלך.

נסים זאב: הוא יכול להחליט, אבל זאת הדחה.

נסים זאב: 61 חברי כנסת שבאים ואומרים: ראש הממשלה, אתה יוצא לנבצרות, משמעותו אי-אמון בממשלה.

נסים זאב: אז לא נעשה איזה משחק ביניים, נאמר:

נסים זאב: זאת לא הדחה, בעצם זה לא אי-אמון בממשלה, זה בסך הכול להוציא אותו לאיזו חופשה.

נסים זאב: זאת לא חופשה.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה מהלך לא תקין, הוא לא טוב, הוא לא תקין והוא לא נכון.

נסים זאב: אני מקווה ששכנעתי את חברי הכנסת.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת ביילין.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לענות לחבר הכנסת נסים זאב ולומר לו: הנבצרות קיימת בחוק.

יוסי ביילין: יש בחוק מצב, שגם מומש, שבו ראש ממשלה קיים אבל ממלא-מקומו מחליף אותו ויכול לעשות את זה למשך 100 ימים.

יוסי ביילין: אם ראש הממשלה איננו מודע למצבו הבריאותי או האחר, צריכה הכנסת לממש את האפשרות שיש בידה, ברוב מוחלט, כמובן – זה לא דבר קל, זה לא דבר פשוט – כדי לומר לו: אתה נבצר.

יוסי ביילין: אם הנבצרות שלו חולפת, אפשר יהיה להחזיר אותו לתפקידו.

יוסי ביילין: בניגוד לאי-אמון, שבו הוא מתפטר ולא יכול לחזור, כאן הוא יכול לחזור.

יוסי ביילין: לכן אתה גם מתחשב במצב שהוא בסימן שאלה.

יוסי ביילין: אדם יכול להבריא, אדם יכול לצאת זכאי וכו' וכו'.

נסים זאב: אז אולי זה יהיה מהחוק הבא, כי אחרת זה מתפרש כאילו זה נגד ראש הממשלה?

יוסי ביילין: זה טיעון שאתה לא העלית בדבריך.

יוסי ביילין: זה טיעון בהחלט בעל משמעות.

יוסי ביילין: הוא בעל משמעות.

יוסי ביילין: לא דיברתי על כך עם חבר הכנסת אורלב.

יוסי ביילין: אני חושב שיש לזה בהחלט מקום.

יוסי ביילין: אין כאן עניין לחטוף משהו אלא רק לומר שהכנסת יכולה ליטול לעצמה סמכות כזאת כדי לומר לראש הממשלה, שלא מודע מספיק למצבו: אתה נבצר.

יוסי ביילין: תודה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור עוד דקה להצבעה – לאחר שהמשיב, חבר הכנסת ביילין, ישוב למקומו.

אדוני היושב-ראש, אני חושב שראש ממשלה שלא מודע למצבו, לא יכול להיות ראש ממשלה בכלל.

אם הוא לא מודע למצבו, איך הוא יכול להיות ראש ממשלה?

הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: ראש הממשלה (תיקון – הכרזת נבצרות ראש הממשלה) לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 24, שניים נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: ראש הממשלה (תיקון – הכרזת נבצרות ראש הממשלה) אושרה בקריאה טרומית והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה לוועדת הכנסת שתחליט לגבי המשך קידומה לקריאה הראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3241/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים: הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – הצבת שילוט מידע על עומסי תנועה), התשס"ח–2008 של חברי הכנסת גלעד ארדן ורוברט אילטוב.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, תודה.

גלעד ארדן: מטרת הצעת החוק היא בעצם להבטיח כי הנהגים בכבישי האגרה בישראל, כרגע בעיקר בכביש 6, יקבלו מידע על העומסים בכביש האגרה שבו הם מתעתדים לעשות שימוש עוד לפני שהם נכנסים אליו.

גלעד ארדן: בעקבות העלייה בשימוש בכביש 6, אנחנו עדים לתופעה של עומסים, לעתים, בגלל תאונות או עומסי תנועה.

גלעד ארדן: כבישי האגרה בעצם נסללים כדי לפזר את עומסי התנועה, ואדם שנכנס לכביש אגרה ומשלם במיטב כספו בשביל כך, יוצא מתוך הנחה שהנסיעה בכביש האגרה מהירה יותר.

גלעד ארדן: לא יכול להיות שאנחנו לא נחייב את הזכיין – דרך אגב, אם זה יוטל עליו ואם המדינה תשפה אותו, ולא מדובר בעלות גבוהה; מדובר ב-2 או 3 מיליוני שקלים בלבד – להציב שלטים אלקטרוניים בכל אחת מהכניסות לכביש 6 כדי שאדם, לפני שהוא נכנס לכביש 6 ומחויב בתשלום, יוכל לקבל החלטה מושכלת ולא ימצא את עצמו גם משלם אגרה וגם נתקע בפקק בגלל תאונה.

גלעד ארדן: ביתר כבישי ישראל הדבר הזה כבר קורה ואין שום הצדקה שלא יהיה מידע גם בכבישי אגרה.

גלעד ארדן: שוב אני אומר, אם הדבר הזה לא נסגר עם הזכיין מראש בהסכם, אין ספק שהוא כנראה יהיה זכאי לשיפוי על ההוצאה הזאת מהמדינה.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, מדובר בהוצאה מזערית של הצבת שלטים אלקטרוניים ועדכונם.

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעה הצרכנית הזאת ולהעבירה להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: תודה.

אמנון כהן: שר התחבורה והבטיחות בדרכים היה אמור להשיב.

אמנון כהן: השר אינו נמצא.

אמנון כהן: מי השר התורן?

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – הצבת שילוט מידע על עומסי תנועה), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 16, מתנגד אחד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון – הצבת שילוט מידע על עומסי תנועה), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3486/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – נכס שהוא רכב במשפחה בעלת ילדים), התשס”ח–2008, של חברי הכנסת חיים אמסלם ויעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת אמסלם.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת יעקב מרגי.

חיים אמסלם: הצעת חוק זו נועדה להקל על משפחות שמצבן הכלכלי לא שפר עליהן והן נאלצות לחיות, להתקיים ולקיים את המשפחה באמצעות גמלת הבטחת הכנסה.

חיים אמסלם: כיום החוק שולל את הזכות לגמלה מבעלי משפחות, הורים לילדים, שברשותם רכב פרטי.

חיים אמסלם: במבט ראשון ייראה שהחוק בנוסחו כיום הוא הוגן וצודק, שכן מי שיכול להחזיק רכב לא צריך להיות זכאי לקבל גמלה.

חיים אמסלם: אך מחשבה שנייה, מעמיקה יותר, תוביל בהכרח להכרה ששלילת הגמלה או היכולת להחזיק ברכב במשפחה כזאת עלולה להכביד מאוד על משפחות עם ילדים קטנים.

חיים אמסלם: במקרים רבים היכולת להחזיק רכב תסייע להורים שלא לשלם כסף רב על הסעת הילדים לבתי-הספר ולגנים ותקל משמעותית גם את יכולת ההתניידות של המשפחה באופן שעשוי לסייע במציאת מקום עבודה שיפטור אותה מהצורך לקבל גמלת הבטחת הכנסה.

חיים אמסלם: מובן שהצעת החוק מגבילה את עניין החזקת הרכב, וברור שלא יעלה על הדעת שמשפחה שמחזיקה רכב חדיש שעלותו עשרות אלפי שקלים תמשיך להתקיים מגמלת הבטחת הכנסה.

חיים אמסלם: לכן הצעת החוק מסייגת, ולפיה על הרכב המשפחתי יעברו לפחות חמש שנים משנת ייצורו, כך שלא ייחשב נכס שיש למשפחה, אלא אמצעי נחוץ לקיום משפחה ולגידול ילדים בעידן המודרני.

חיים אמסלם: הגבלה נוספת בהצעת החוק היא לגבי גודלו של הרכב.

חיים אמסלם: מוצע כי נפח המנוע של הרכב לא יעלה על 1,300 סמ"ק למשפחה עם שניים-שלושה ילדים קטנים.

חיים אמסלם: למשפחות עם ארבעה ילדים קטנים או יותר תוסר ההגבלה הזאת, כמובן, שכן ידוע לכול כי אין בנמצא רכב שיכול לשאת שישה אנשים ונפח המנוע שלו קטן מ-1,300 סמ"ק.

חיים אמסלם: עיניכם הרואות, זאת הצעת חוק שיש בה לב, אך גם שכל בצדה.

חיים אמסלם: מתן האפשרות להורי ילדים שמצבם הכלכלי קשה להחזיק ברכב יאפשר למשפחה קלות תנועה והתניידות, ועל-ידי כך יוכלו ההורים למצוא להם עבודה מכניסה, להשקיע בבחירת מקומות לימוד טובים לילדיהם, גם אם יהיו מרוחקים קמעא ממקום מגוריהם, וכך לחלץ את עצמם ואת ילדיהם ממצוקת הקיום היומיומית.

חיים אמסלם: חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הביטוי המובהק של המשל השחוק עד לעייפה: "במקום לתת להם דגים ניתן להם חכות", שלצערנו מרבים להשתמש בו לשווא ובמקום שאינו נצרך.

חיים אמסלם: אני קורא לכם לתמוך בהצעת החוק הזאת, שיש בה גם היגיון וגם צדק.

חיים אמסלם: תודה.

אמנון כהן: תודה לכבוד חבר הכנסת חיים אמסלם.

אמנון כהן: שר הרווחה והשירותים החברתיים היה צריך להשיב, אך הוא אינו נמצא ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – נכס שהוא רכב במשפחה בעלת ילדים), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 22, מתנגד אחד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – נכס שהוא רכב במשפחה בעלת ילדים) אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3678/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – הסדרת עיסוקים הנוגעים לבעלי-חיים), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת גדעון סער.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: אין הצבעה?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: פנה אלי שר החקלאות ופיתוח הכפר ובלי היסוס קיבלתי את בקשתו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מטרת הצעת החוק היא לאפשר קביעת הגבלות ותנאים בתקנות, על-ידי השר הממונה – תקנות שעניינן חופש העיסוק בתחומים הקשורים לבעלי-חיים.

גדעון סער: התניית הפעילות בעיסוק הקשור לבעלי-חיים ברשיון והסמכת רשות מינהלית לאסור על אדם מסוים את העיסוק במקצוע הקשור לבעלי-חיים הן כלים חיוניים, גם אם מדובר בפגיעה מידתית בחופש העיסוק.

גדעון סער: אנחנו צריכים הסמכה מפורשת, דהיינו חקיקה ראשית, כי בלי זה השר האחראי לא יכול לקבוע בתקנות התניות בכל הקשור לעיסוקים האלה, ולכן הצעת החוק הזאת נועדה לתקן את המצב הזה, כדי שהסמכות לפי סעיף 19 תהיה ניתנת להפעלה יעילה.

גדעון סער: עכשיו אסביר את העניין עצמו: יש תחומים הקשורים לבעלי-חיים שראוי שהעיסוק בהם יותנה בהיתר מראש, או שלכל הפחות יהיה מנגנון לפסילת אנשים מעיסוקים מסוימים בבעלי-חיים.

גדעון סער: למשל, אם אנחנו מדברים על עבריין שהורשע בהפרה חוזרת של הוראות חוק בכל הקשור לטיפול בבעלי-חיים, על המדינה למנוע ממנו את העיסוק במקצועות מהסוג הזה.

גדעון סער: כך, למשל, סעיף 19 לחוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) מסמיך את שר החקלאות ופיתוח הכפר לקבוע תקנות לעניין אילוף בעלי-חיים.

גדעון סער: השאלה המרכזית שמתעוררת בהקשר של תקנות אלה היא מי רשאי להיות מאלף, איזו הכשרה נדרשת מאדם בטרם יורשה לעסוק באילוף ובאילו מקרים – ובאיזה אופן – תישלל זכותו להמשיך בעיסוק זה.

גדעון סער: לעתים קרובות מאוד הפרמטר הכי חשוב בנושא ההגנה על בעלי-חיים הוא מי האדם שאחראי לטיפול בהם; ידע ומיומנות ראויים, וגם קוד מוסרי ונורמטיבי מסוים, עשויים לקבוע את ההבדל בין מוות מהיר ובין מוות בייסורים, בין החזקה נאותה של בעלי-חיים ובין חיים מחפירים, והכול כאשר אין הבדל באמצעים שעומדים לרשות המטפל.

גדעון סער: כאמור, הצעת החוק הזאת היא בעיני חשובה ויסודית.

גדעון סער: הבוקר פנה אלי שר החקלאות וקיבלתי את בקשתו שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר, ובינתיים נבוא בדברים במגמה להגיע להסכמה, אחרי שהממשלה החליטה משום מה להתנגד להצעה, וכך אני עושה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3584/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 18827; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – כשירות להיבחר לתפקיד הרב הראשי או לחבר מועצה), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת אבשלום וילן – תשובה והצבעה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ רוצה להביע התנגדות.

אמנון כהן: בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ברור שאינני מתנגד למהות החוק.

אברהם רביץ: ברור שרב ראשי לא ראוי שיהיה רב ראשי אם הוא אינו ראוי להיות רב ראשי.

אברהם רביץ: אבל אני חושב שעצם העלאת הצעת החוק הזאת היא גם מרושעת וגם מעשה של חוצפה.

אברהם רביץ: לו הציגו לפנינו הצעת חוק לגבי כל בעלי התפקידים במדינה, כמו למשל חברי הכנסת, והיו אומרים שאדם לא יהיה חבר הכנסת – לא יהיה ראוי להיות חבר הכנסת – אם הוא איננו ראוי, למשל אם הוא רוצח, או אם הוא שקרן – זה הזוי.

אברהם רביץ: אני חושב שלקחת את הרב הראשי לישראל או את הרבנות הראשית, ולהצביע עליהם כמו שמישהו אומר על חברו: תסלח לי, אתה לא אידיוט, אני חושב שאתה לא.

אברהם רביץ: מה הדבר הזה?

אברהם רביץ: מעלים הצעת חוק בכנסת ישראל כדי להכתים את הרבנים הראשיים, כדי להכתים את אנשי הדת, והכול הפקר.

אברהם רביץ: זאת חוצפה בלתי רגילה של חבר הכנסת שמרים את שרביטו כדי לפגוע באנשי דת בישראל.

אברהם רביץ: ואף אחד מאתנו לא מתנגד למהות.

אברהם רביץ: אנחנו הראשונים, אני חושב, שצריכים לרצות שרבנים ראשיים או כל נושאי משרה בענייני דת מכל רמה יהיו אנשים ראויים, מוסריים, ישרים, הגונים.

אברהם רביץ: אלה הם סעיפים ב"שולחן ערוך", ולכן אתם הולכים – – –

קריאה: – – –

אברהם רביץ: מה זה הדבר הזה?

אברהם רביץ: אתם לא מתביישים להגיש הצעת חוק כזאת?

אברהם רביץ: הכול מותר כאן?

אברהם רביץ: ולכן, למרות – – –

מה הבעיה?

קריאה: – – –

אברהם רביץ: או להרחיב על כולם, אבל לא לציין, לא לבוא אל היהודי ולהגיד לו: יש לך אף ארוך.

אברהם רביץ: זה מריח מאנטישמיות מהמדרגה הגרועה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת הרב רביץ.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 15 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – כשירות להיבחר לתפקיד הרב הראשי או לחבר מועצה), התשס"ח–2008, נתקבלה.

דוד רותם: 12 בעד, 15 נגד ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – כשירות להיבחר לתפקיד הרב הראשי או לחבר מועצה), התשס"ח–2008, הוסרה מסדר-היום.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/3647/17; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 18081.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – יד דוד בן-גוריון), של חבר הכנסת ברוורמן וקבוצת חברי הכנסת – תשובה והצבעה.

דוד רותם: השר גאלב מג'אדלה – בבקשה, אדוני.

אבשלום וילן: היו – – –

איתן כבל: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת כבל.

גאלב מג'אדלה: כבוד היושב-ראש, חברי השרים, מכובדי חברי הכנסת – – –

דוד רותם: סליחה, אדוני השר.

דוד רותם: חבר הכנסת כבל.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, מכובדי, הגיש הצעה.

דוד רותם: חבר הכנסת כבל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, מכובדי חברי הכנסת – – –

דוד רותם: חבר הכנסת וילן.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אבישי ברוורמן וחברים נוספים מציעים להחזיר את עמותת דוד בן-גוריון למעמד של גוף המוכר מכוח החוק.

גאלב מג'אדלה: אנחנו כממשלה מוכנים לתמוך בהצעת החוק, בתנאי שהמשך החקיקה ייעשה בתיאום עם משרד המדע, התרבות והספורט, לצורך הבהרתן של סוגיות הכרוכות בהצעת החוק הזאת.

דוד רותם: השר אלי ישי.

גאלב מג'אדלה: יש גבול, מספיק כבר.

דוד רותם: רבותי, אנחנו רק עוסקים בדוד בן-גוריון, זה לא חשוב כמו הרבנות הראשית, אפשר להירגע.

דוד רותם: חבר הכנסת אבשלום וילן.

דוד רותם: חבר הכנסת וילן.

דוד רותם: סליחה, אדוני השר.

גאלב מג'אדלה: צריך להבהיר כמה דברים לגבי הצעת החוק ולעשות כמה שינויים שדרושים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אבישי ברוורמן וחבריו, חברי הכנסת הנוספים הסכימו.

גאלב מג'אדלה: על כן, אדוני היושב-ראש, אנחנו מוכנים לתמוך בהצעה ולאחל לחבר הכנסת אבישי ברוורמן וחבריו הצלחה בקידום הצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני גם רוצה לנצל את ההזדמנות לברך את חבר הכנסת אבישי ברוורמן שנבחר לעמוד בראש ועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: אני סמוך ובטוח שזאת בשורה טובה לכנסת ישראל ולחברה הישראלית כולה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

דוד רותם: תודה, אדוני השר.

דוד רותם: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – יד דוד בן-גוריון), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

דוד רותם: 18 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – יד דוד בן-גוריון), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת אבישי ברוורמן וקבוצת חברי הכנסת, התקבלה, והיא תועבר לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/3471/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

דוד רותם: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – הארכת מועד הגשת תביעה), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת אורי אריאל, אברהם מיכאלי ואלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: חבר הכנסת אורי אריאל – בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, ראשית אני רוצה לברך את חבר הכנסת ברוורמן פעמיים – פעם אחת על החוק הזה, והוא חוק טוב וראוי, ופעם שנייה על היבחרו ליושב-ראש ועדת הכספים.

אורי אריאל: אנחנו מקווים לשיתוף פעולה פורה לטובת העם והארץ.

אורי אריאל: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – הארכת מועד הגשת תביעה) מוסכמת גם על הקואליציה, לאחר שדיברתי עם ידידי, חבר הכנסת כבל, יושב-ראש סיעת העבודה – – –

ראובן ריבלין: יש הסכמת ממשלה?

ראובן ריבלין: כי זה חשוב.

אורי אריאל: – – – חבר הכנסת יואל חסון ואחרים.

אורי אריאל: אנחנו מציעים לתת ארכה של שנתיים ולאפשר הגשת תביעות במשך השנתיים האלה.

אורי אריאל: המועד הקבוע בחוק לסיום הגשת תביעות הוא בעוד כשלושה שבועות.

אורי אריאל: ידוע לנו שלא כולם הגישו תביעות על העסקים ועל דברים אחרים.

אורי אריאל: לגבי הבתים, אכן הוגשו כנראה כל התביעות, והנושא בטיפול מתקדם.

אורי אריאל: לגבי דברים אחרים, יש לנו חשש שחלק מהאנשים עוד לא הגישו תביעה, ואז לפי החוק הם אינם יכולים להגישה עוד, אלא בבית-המשפט.

אורי אריאל: אבל בית-המשפט הוא מסלול מכשולים בלתי אפשרי שיכול לקחת שנים.

אורי אריאל: אני לא חושב שמגיע למישהו מהאנשים עונש נוסף על כל העונשים שהוא חווה בפינוי או בגירוש, יקרא לזה כל אחד איך שהוא מבין, ולכן פנינו.

אורי אריאל: צריך לומר שאין לחוק הזה שום היבט תקציבי.

אורי אריאל: לא נדרשת פה פעולה של מינהלת סל"ע שמתארכת.

אורי אריאל: בחוק לגבי סיני למשל בכלל לא היתה הגבלת זמן.

אורי אריאל: אנשים באופן טבעי רוצים להגיש את התביעות מהר ולקבל את כספם מהר, כדי לבנות את בתיהם, את עסקיהם, וכן הלאה.

אורי אריאל: לעתים, מישהו לא הגיש, או בטעות; לעתים מישהו פגוע נפשית כל כך עד שהוא איננו רוצה להגיש, כי הוא חש זעם או תסכול, ואכן בסיני אחרי עשר שנים הוגשו תביעות.

אורי אריאל: הקימו אד-הוק ועדה שמורכבת מפקידי ממשלה, שדנה בעניינם ואישרה להם את מה שמגיע להם.

אורי אריאל: ולכן אין פה לא היבט תקציבי, אין פה היבט מינהלי.

אורי אריאל: יש פה קצת תשומת לב, קצת חסד עם האנשים הללו ממגורשי צפון השומרון וגוש-קטיף שסבלו כה הרבה.

אורי אריאל: לצערי הרב, בעת האחרונה אני שומע קולות ממשרד ראש הממשלה כאילו הכול כבר בסדר.

אורי אריאל: אתמול צוטט מנכ"ל משרד ראש הממשלה וראש מינהלת סל"ע – סיוע למתיישבי עזה, אלה ראשי התיבות – כאילו הדברים הם בסדר, רק יש רק כמה משפחות שעוד מעכבות את זה באשמתן.

אורי אריאל: חברים יקרים, יש לי בקשה, אל תאשימו אף אחד מהמפונים.

אורי אריאל: אחרי שלוש שנים, שלוש שנים – הבטיחו לאנשים תשובות אחרי שנה – הגיע הזמן שכולם יהיו בבתי הקבע.

אורי אריאל: יש עוד גרעינים שלמים, יישובים שלמים, שלא יודעים לאן הם הולכים, כי גבעת-חזן טרם אושרה במוסדות התכנון, כי בגבעת-מרשם טרם נגמר הדיון בגלל ערעורי הירוקים, וכן הלאה.

אורי אריאל: אני לא אמנה את כל הבעיות, אך אתמול חתם ראש הממשלה על פלמחים לקבוצת אלי-סיני, וטוב עשה וברוך יהיה, אבל אחרי שלוש שנים.

אורי אריאל: במקרה הטוב חלק מהמתיישבים יגורו בעוד שנתיים בבתי הקבע שלהם, קרי – אחרי חמש שנים.

אורי אריאל: אני אומר לכם שראוי היה לבקש סליחה מהאנשים על הסבל האנושי-האישי.

אורי אריאל: אינני רוצה לחזור ולהתווכח על הגירוש ומה הוא הביא עלינו – "קסאמים", טילים על אשקלון.

אורי אריאל: ראש השב"כ כבר מזהיר על אשדוד וכן הלאה.

אורי אריאל: איני רוצה להיכנס לזה עכשיו.

אורי אריאל: אני חושב שהבית הזה כולו יכול להתאחד ולהגיד לאנשים האלה: סליחה על צורת הטיפול.

אורי אריאל: זה לא בא מרשעות, אינני רוצה להאשים אנשים ברשעות, אבל גם לחלמאות וגם לדברים אחרים יש סוף.

אורי אריאל: לאנשים האלה מגיע בית, מגיעה עבודה, מגיעה תשומת לב, מגיע יחס אנושי, ובעיקר יחס יהודי.

אורי אריאל: אנחנו יהודים שיודעים לרחם, ויודעים להתחשב, ויודעים לטפל באחים שלנו בגדר ישראל ערבים זה לזה.

אורי אריאל: בשעה זו ממש יש כינוס של מפוני גוש-קטיף.

אורי אריאל: הוא מתקיים בקומה שלוש, בחדר העגול שליד ועדת הכנסת.

אורי אריאל: אני קורא לכל חברי הכנסת, ללא הבדל בין המפלגות, לגשת, ולו לחמש דקות.

אורי אריאל: אני יודע שיש חקיקה, גם אני הייתי שם, וחזרתי ואחזור עוד פעם.

אורי אריאל: תיגשו, תגידו מלה חמה.

אורי אריאל: בעניין הזה אין הבדלים, לאף אחד לא צריכה להיות בעיה.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לחברת הכנסת סופה לנדבר על הדיון שהיה היום בוועדה שלה.

אורי אריאל: אני רוצה להודות ליושבי-ראש של ועדות אחרות שעזרו וסייעו.

אורי אריאל: אני מבין שבשבוע הבא יעלה חבר הכנסת ריבלין את חוק החנינה.

אורי אריאל: גם זה דבר ראוי, בגדר חסד עם האנשים, אולי מצד הדין – – –

ראובן ריבלין: לא חסד.

ראובן ריבלין: אסור לומר חסד.

אורי אריאל: בשבוע הבא, בעזרת השם, חבר הכנסת ריבלין יציג את זה יותר טוב ממני.

אורי אריאל: אני מצטער שאנחנו צריכים לכל החקיקה הזאת, כי זה היה יכול להיות גם אחרת.

אורי אריאל: זה היה יכול להיות מתוך רצון טוב, הבנה, תשומת לב ומאמץ.

אורי אריאל: כן, צריך להתאמץ כדי לפתור את הבעיה הנוראית הזאת שנוצרה עם הגירוש האומלל הזה – שוב, אני מחפש את מילותי, אינני רוצה עכשיו לפגוע באנשים.

אורי אריאל: אני רוצה לבקש מכולנו, בעיקר לגבי העתיד.

אורי אריאל: אינני רוצה לעשות חשבונות על העבר ולא להלין על העבר, אלא בעיקר לראות קדימה, לראות מה עושים הלאה כדי שהאנשים יסבלו פחות.

אורי אריאל: אני חושב שכל אחד מחברי הבית בתפקידו, מי כיושב-ראש ועדה, מי כחבר הכנסת, יכול לסייע ולעזור.

אורי אריאל: אני אומר את זה על סמך עובדות, כי חלק גדול מחברי הבית עזרו.

אורי אריאל: אני יכול להזכיר את חבר הכנסת אבו וילן שהלך לפתור בעיה, מצוקה של טלפונים, כי הוא לקח את זה על עצמו.

אורי אריאל: הוא אמר: זה עלי, והביא את הסחורה.

אורי אריאל: הוא היה בעד ההתנתקות?

אורי אריאל: נגד ההתנתקות?

אורי אריאל: אנחנו יודעים את עמדותיו, אבל בעניין הזה יש דבר שהוא מעבר.

אורי אריאל: אני לא אזכיר את חברי הכנסת כולם, אני בוודאי אחטא.

אורי אריאל: רובם ככולם עוזרים.

אורי אריאל: אנחנו יכולים יחד לתת דחיפה יותר גדולה, יותר משמעותית, עם כל הדברים האחרים שיש לכל אחד על הראש.

אורי אריאל: אני קורא לכם לאשר את החוק הזה ולתת קצת עזרה נוספת לאנשים.

אורי אריאל: נדמה לי שהממשלה מתנגדת.

אורי אריאל: היה ערעור ובעקבות זה הנהלת הקואליציה אפשרה חופש הצבעה, ואני מקווה שכולם ינצלו אותו בצורה נכונה כדי לעזור למתיישבים מגוש-קטיף וצפון השומרון.

אורי אריאל: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אריאל.

דוד רותם: השרה רוחמה אברהם – אינה נמצאת.

דוד רותם: ללא תשובת שר, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: אפשר להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – הארכת מועד הגשת תביעה), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

דוד רותם: 23 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע כי הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – הארכת מועד הגשת תביעה), התשס"ח–2008, התקבלה, והיא תועבר לדיון בוועדת הכספים.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/2510/17; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ב, עמ' 9664.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק פיקוח על מחיר מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון לתינוקות) – תשובה והצבעה.

דוד רותם: השר איננו, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון לתינוקות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

דוד רותם: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון לתינוקות), של חבר הכנסת אלכס מילר, נתקבלה והיא תועבר לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/621/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק העמותות (תיקון – שכר מרבי), התשס"ו–2006, של חברת הכנסת רונית תירוש.

דוד רותם: הנמקה מהמקום.

דוד רותם: בבקשה, גברתי.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לחבר הכנסת נסים זאב על הצעד החברי, שאפשר לי לקדם את הצעתי לעת הזאת.

רונית תירוש: מדובר בעמותות ציבוריות אשר נתמכות על-ידי הממשלה וכספיהן מגויסים גם על-ידי תרומות וגם על-ידי הממשלה שמסייעת.

רונית תירוש: במקרה הזה אני מבקשת לוודא ששכר מנהל העמותה, כמו שכר העובדים – בדרך כלל הן עמותות התנדבותיות – יהיה שכר ראוי, הגון, שעומד בסדרי מינהל תקינים, שלא תהיה לזות שפתיים.

רונית תירוש: לכן ביקשתי להגביל אותו, בתיאום עם ועדת שרים, לגובה שלא יעלה על ארבע פעמים השכר הממוצע במשק.

רונית תירוש: זה פחות או יותר מה שמקובל היום.

רונית תירוש: זה יכול להיות דומה לשכר מנכ"ל בשירות הציבורי, שזה המקסימום.

רונית תירוש: אני חושבת שזה ראוי.

רונית תירוש: כך לא ניחשף לכל מיני עמותות שפתאום שכר המנכ"ל שם הוא כל כך מרקיע שחקים, בעיקר כשמדובר בעמותות שרוצות לסייע לשכבות חלשות, לפריפריה וכדומה.

רונית תירוש: שוב, תודה על התמיכה וגם על העזרה שלך, חבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: תודה לחברת הכנסת רונית תירוש.

דוד רותם: אין תשובת שר, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העמותות (תיקון – שכר מרבי), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהצעת חוק העמותות (תיקון – שכר מרבי), התשס"ו–2006, של חברת הכנסת רונית תירוש, התקבלה והיא תועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/3214/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – יצירת דרך גישה לנכים), של חבר הכנסת חיים אמסלם וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: חבר הכנסת אמסלם לא נמצא.

נסים זאב: אני יכול לנמק?

דוד רותם: אתה יכול לנמק במקומו.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – יצירת דרך גישה לנכים) נועדה להקל על הנכים.

נסים זאב: נכה שמבקש להנגיש את ביתו, כלומר להתאים אותו כדי לצרכיו, כדי שיוכל להגיע אליו בנוחות חרף מוגבלותו, נדרש לעמוד בשורה של דרישות, ובהן פרסום תוכנית הבנייה, המתנה להתנגדויות השכנים וכדומה, כנדרש מכל אדם המבקש לעשות שינוי בנכס שברשותו.

נסים זאב: הנגשת מגורי אדם נכה היא דרישה בסיסית בעבורו, ולא ייתכן שיצטרך לקבל הסכמה של אדם אחר לכך.

נסים זאב: הדרישה לפרסם את הדבר בעיתון גם היא צעד משפיל.

נסים זאב: הייתי אומר לא רק משפיל, אלא שיש בו עלויות שהן לדעתי מיותרות לחלוטין.

קריאה: – – –

נסים זאב: אני כבר מסיים.

נסים זאב: לא יותר מדקה.

נסים זאב: יתר על כן, שכנים חסרי לב הרואים בשכן נכה מטרד ומבקשים להרחיקו משכנותם, יוכלו לעשות זאת בשם החוק.

נסים זאב: מוצע להשאיר את ההחלטה לאשר תוכנית כזאת בידי הוועדה המקומית, ללא צורך בהסכמת השכנים ובפרסום בעיתון.

נסים זאב: אגב, אני הייתי עושה את זה – – –

תודה.

תודה לחבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני הייתי קובע את זה על כל תוכניות הבנייה, כי מה שקורה היום – כבר אי-אפשר להגיש תוכניות.

נסים זאב: אנשים כבר בונים בלי רשיון.

תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

חברי הכנסת, השר איננו, לכן אנחנו עוברים להצבעה.

נא להצביע.

מי בעד?

מי נגד?

הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – יצירת דרך גישה לנכים), התשס”ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, לא הספקתי להגיע.

נסים זאב: אני מבקש.

13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אם כך, אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – יצירת דרך גישה לנכים) התקבלה ותועבר לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אני רושם שהתכוונת להצביע בעד.

נוסיף אותך לפרוטוקול בלי לשנות את התוצאות, כי הצעת החוק התקבלה ממילא.

נסים זאב: לא לא, אני לא הספקתי.

בסדר, נוסיף אותך להצבעה, וגם את חבר הכנסת חיים אמסלם.

אם כך, התוצאה תהיה 15 בעד.

[הצעת חוק פ/3654/17; נספחות.

]

אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון – הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה).

חבר הכנסת זבולון אורלב, הנמקה מהמקום.

בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידוע כי סוגיית חניית נכים – בעיקר במקומות ציבוריים – היא בעיה מאוד מאוד כאובה.

זבולון אורלב: לא רק שאין מספיק מקומות, אלא שהמקומות האלה נתפסים.

זבולון אורלב: דא עקא, שבמקומות שהם לא בבעלות ציבורית, כמו קניונים ובתי-קולנוע, הנכס הוא לא של העירייה או של המדינה, ולכן מתברר שצריכים לקבוע בחוק באופן מיוחד שהתמרור שמוצב במקומות אלה הוא תמרור שניתן לאכיפה, כמו שהוא ניתן לאכיפה במקום ציבורי.

זבולון אורלב: זה גם יאפשר לבעל המקום להציב את התמרורים וגם לרשות התמרור לאכוף את איסורי החנייה, כדי לפנות את המקום הזה לנכים.

זבולון אורלב: בהצעת החוק המקורית גם ביקשתי להגדיל את הקנס – – –

חברי הכנסת, אני מבקש רק לשמור קצת על השקט.

זה מפריע לי.

זבולון אורלב: – – – ביקשתי להגדיל את הקנס ל-5,000 שקלים, אולם בהידברות עם ועדת השרים לחקיקה הסכמתי להוריד את הסעיף הזה, כדי שסוגיית הגדלת הקנס תעבור לתקנות.

זבולון אורלב: אשר על כן, אבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק, ובכך נעזור לנכים ונדאג שיהיו להם מקומות חנייה ראויים.

תודה לחבר הכנסת אורלב.

אין תשובת שר, לכן אנחנו עוברים להצבעה.

נא להצביע.

הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון – הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

19 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אם כך אני קובע שהצעת חוק חנייה לנכים (תיקון – הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה), של חבר הכנסת זבולון אורלב, התקבלה ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת לדיון ולהכנה.

[הצעת חוק פ/2827/17; נספחות.

]

רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא:

הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – בחירה מבין נותני השירותים).

חבר הכנסת אריה אלדד, הנמקה מן המקום.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, למרות האווירה המינורית זה חוק באמת מהפכני.

אריה אלדד: זאת הפעם הראשונה שאדם יוכל להחליט לאיזה בית-חולים הוא הולך – בשלושה תחומים קריטיים: כירורגיית לב, כירורגיית מוח וטיפול בגידולים ממאירים.

אריה אלדד: אני שמח שהממשלה תומכת בהצעת החוק הזאת, בניגוד ל"דילים" שהיו קודם בין קופות-חולים ובין בתי-חולים מסוימים, ואדם לא היה יכול להרגיש שבאותם תחומים הכי קשים, הכי רגישים, שהכי מסכנים את חייו – הוא לא יכול לקבל טיפול במקום שהוא מאמין שהוא הטוב ביותר.

אריה אלדד: כשנשלים את החקיקה בתחום הזה נצליח לפרוץ דרך בתחום זכותו של אדם לבחור מי יטפל בו.

אריה אלדד: תודה רבה.

נעבור להצבעה.

נא להצביע.

הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – בחירה מבין נותני השירותים), התשס”ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

22 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אם כך, אני קובע שהצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – בחירה מבין נותני השירותים), של חבר הכנסת אלדד, התקבלה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: אני מודה לחבר הכנסת , סגן יושב-ראש הכנסת.

אחמד טיבי: אני מודה לכם.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3276/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק מגן דוד אדום (תיקון – אגרת הסעה).

אחמד טיבי: בבקשה, חברת הכנסת קולט אביטל, הנמקה מהמקום.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, תודה.

קולט אביטל: גם החוק שלי עוסק בענייני בריאות וחולים, ובציבור הפגיע ביותר דווקא – הציבור שנזקק לשירותי אמבולנס.

קולט אביטל: גם בתחום הזה, לצערנו, יש במדינה ביורוקרטיה בלתי נסבלת, כי מי שכבר צריך להגיע באמבולנס הוא בהכרח לא אדם בריא.

קולט אביטל: אחרי שהוא יוצא – אם הוא יוצא – מבית-החולים הוא צריך לעמוד בתור בבנק הדואר כדי לשלם על הנסיעה באמבולנס, ועם הקבלה ללכת ולעמוד בתור בקופת-חולים ולחכות חודשים עד שהוא מקבל החזר.

קולט אביטל: הצעת החוק שלי נועדה להפוך את הסדר, וזה שינוי באמת רציני מאוד לטובת ציבור החולים.

קולט אביטל: הכוונה היא שמעתה והלאה קופות-החולים תשלמנה באופן אוטומטי על הנסיעה באמבולנס – והחולה לא יצטרך לעבור את כל סדרי הביורוקרטיה הזאת – ולאחר מכן תהיה התחשבנות עם החולה, אם הוא לא נשאר באשפוז.

קולט אביטל: ההצעה הזאת תואמה עם משרד הבריאות, שבהתחלה התנגד.

קולט אביטל: הגענו להסדר, ואני התחייבתי – ואני אומרת את זה כאן – להוריד סעיף בנושא של הביטוח הלאומי.

קולט אביטל: אני מבקשת מהחברים לתמוך בהצעת החוק.

קולט אביטל: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: תשובת השר.

קריאות: אין.

אחמד טיבי: אין תשובת שר.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, רבותי.

אחמד טיבי: אפשר להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מגן דוד אדום (תיקון – אגרת הסעה), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, זה לא נלחץ.

אחמד טיבי: קשה בפוזיציה אפוסטריורית ללחוץ.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: למי שהבין.

אחמד טיבי: הפוזיציה היתה אפוסטריורית.

אחמד טיבי: ככה אי-אפשר להצביע.

משה גפני: ניסיתי.

אחמד טיבי: אפילו גפני לא מסוגל, אבל נרשם בפרוטוקול שחבר הכנסת משה גפני הצביע בעד הצעתה של חברת הכנסת קולט אביטל, והיא מתקבלת ברוב של 20 בעד, בלי מתנגדים ובלי נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3383/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה שעל סדר-היום: הצעת חוק צער בעלי-חיים (תיקון – הוספת ארגונים למען חולים למועצה).

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-ששון לא נמצא?

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין – – –

מנחם בן-ששון: למה לא? הוא נמצא.

מנחם בן-ששון: נמצא.

מנחם בן-ששון: שאני אקריא מכאן?

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-ששון נמצא בירכתי האולם.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: מהמקום?

מנחם בן-ששון: כמה זמן יש לי?

אחמד טיבי: דקה.

חיים רמון: זמנך עבר.

מנחם בן-ששון: חברי חברי הכנסת, כאן אין קואליציה ואופוזיציה.

מנחם בן-ששון: אני רק אומר שדי לנו באגודה למלחמה בסרטן, באגודה לטיפול במחלות לב, באגודה למחלת הסוכרת, באנשים המטפלים במחלות הסרטן, ורשמתי כאן נימוקים ארוכים, פלוס תשובתו של מרן הרב עובדיה יוסף, בסוגיה הזאת של הצורך בניסויים בבעלי-חיים כדי להגיע לתרופות הנאותות – כדי לשכנע את כולנו שללא שמיעת מי שעתיד ליהנות מפירות הניסויים האלה או מי שנהנה מהם בזמן אמיתי אנחנו מחמיצים פעמים רבות את הדיון הטוב ואת התוצאה הנכונה.

מנחם בן-ששון: לא אחת אנחנו מגייסים תקציבי עתק, ובצדק, כדי לעזור לחולים, אבל אנחנו צריכים לזכור שלפעמים הגיוס הזה של תקציבים הוא לא משמעותי מספיק אם אנחנו לא יודעים לפתח את התרופות הנאותות.

מנחם בן-ששון: ראוי שבמועצה כזאת, שיושבים בה גופים מגופים שונים – וטוב שיושבים – ויש אינטרסנטים – וטוב שיש – יישמע קולם של חולים או של מי שעברו את המחלות שמדובר בהן.

מנחם בן-ששון: רציתי גם לומר, לשם הגילוי הנאות:

מנחם בן-ששון: כמי שבן משפחתו חלה במחלת הסרטן אני זוכר כמה היה חיוני בעבורנו לדעת מהי התרופה המעודכנת ביותר.

מנחם בן-ששון: ודאי שהייתי שמח אם מישהו שמייצג אותנו היה יושב שם ומחליט ויודע את הדבר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תשובת שר – אין.

אחמד טיבי: רבותי, עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 28 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון – הוספת ארגונים למען חולים למועצה), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 24, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מנחם בן-ששון: לא, לוועדת המדע.

דב חנין: ועדת חינוך.

אחמד טיבי: ועדת הכנסת תכריע.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3346/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (אנשים עם מוגבלויות).

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין, מהמקום.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת נועדה לעשות דבר פשוט: לבער מהחוק שלנו מונחים ומושגים פוגעניים, שאין להם מקום.

דב חנין: לפעמים אנחנו רוצים לעזור לקבוצות מסוימות של אנשים נפגעים, ומנסחים חוק, אבל משתמשים במונחים מעליבים, פוגעניים, שגורמים לאנשים האלה לוותר מראש על הזכויות שלהם לפי החוק, כי הם לא רוצים להיות מוגדרים במלים מעליבות.

דב חנין: לכן, הצעת החוק הזאת, אני מקווה, תיתן לנו הזדמנות, בהמשך התהליך, לפתוח את ספרי החוקים שלנו ולבער מתוכם את המונחים המעליבים.

דב חנין: במקרה זה, בשלב הטרומי, מדובר בפקודת מס הכנסה.

דב חנין: אני בטוח שאנחנו נרחיב את זה.

שלי יחימוביץ': אילו מלים?

דב חנין: למשל המלה "מפגר".

שלי יחימוביץ': זאת לא הגדרה מקובלת?

דב חנין: אני אומר – יש הגדרות מקובלות ויש אופן מכובד להתייחס לאנשים שסובלים מלקות או מנכות, או מנכות נפשית, אבל אלה הם דברים שצריך לתקן בחוקים, כדי שהחוקים שלנו ידברו על אנשים, לא משנה מה מצבם, מה נכותם או מה לקותם, ידברו עליהם בכבוד.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תשובת שר – השר נהרי.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת דב חנין, אכן – דיברו חכמים בלשון נקייה, צריך לומר, במקום הבהמה הטמאה – הבהמה אשר איננה טהורה.

משולם נהרי: לא כל שכן כשמדובר בבני-אדם, צריך לחוס על כבודם ולהגדיר אותם במלים שאינן מעליבות.

משולם נהרי: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק, בתנאי שהמציעים יתאמו עמדות עם משרד המשפטים, עם משרד האוצר, עם משרד הרווחה ועם רשות המסים.

משולם נהרי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (אנשים עם מוגבלויות), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 23, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר להמשך דיון בוועדת הכספים.

דב חנין: ועדת החוקה.

אחמד טיבי: ועדת הכנסת תכריע.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3426/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק חופש המידע (תיקון – מידע על הטבות ושירותים), של חבר הכנסת – שינמק מהמקום.

אחמד טיבי: לרשותך דקה.

אחמד טיבי: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק חופש המידע מטיל חובה על רשויות המדינה לפרסם מידע לציבור.

מיכאל איתן: הכוונה בהצעת החוק היא שבמידע שהן חייבות לפרסם ייכלל קטע על זכויות שיש לאזרחים.

מיכאל איתן: אני חושב שזה המידע הכי חשוב לאזרחים; חשוב להם לדעת מהם השירותים והזכויות שהם אמורים לקבל הרבה יותר מהמידע שהמשרד רוצה לפרסם לצורך יחסי הציבור שלו על פעילויות שונות שלו.

מיכאל איתן: לכן מונחת לפניכם הצעת החוק שנועדה להשתלב בחוק חופש המידע.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: תשובת שר – אין.

אחמד טיבי: עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חופש המידע (תיקון – מידע על הטבות ושירותים), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אחמד טיבי: 19 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך דיון.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3286/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הנושא הבא: הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת מאבטח), של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – ללא תשובת שר.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הנמקה מהמקום.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, החוק כיום מבחין היטב בין פגיעה שפוגעים באזרח ובין פגיעה בעובד ציבור או בשוטר, בגלל תפקידם.

ניסן סלומינסקי: בהצעת החוק שלי מוצע להוסיף בחוק גם את המאבטחים, מייד אחרי עובדי ציבור, כי המאבטחים חשובים לנו, ולצערנו היום הם מטרה לפגיעות.

ניסן סלומינסקי: תזכורת: רק בשנה האחרונה בחודש נובמבר נרצח מאבטח.

ניסן סלומינסקי: בנובמבר 2007 איבד מאבטח שלוש אצבעות.

ניסן סלומינסקי: במרס נרצח מאבטח ובאוקטובר 2005 נרצחו שני מאבטחים.

ניסן סלומינסקי: בסך הכול אנחנו רואים שהם פגיעים, ובלי ספק הם חשובים לנו.

ניסן סלומינסקי: לכן מוצע להוסיף גם מאבטחים תחת ההגדרה של עובדי ציבור, כדי שתהיה החמרה בענישה על פגיעה בהם, כדי לתת להם הגנה ולמעשה לאפשר להם להגן עלינו.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אין תשובת שר.

אחמד טיבי: עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת מאבטח), התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 15, אין מתנגדים – – –

ניסן סלומינסקי: לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: כתוב לוועדת החוקה, ואתה אומר לוועדת הפנים, לכן ועדת הכנסת תכריע.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3741/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: עוברים להצעה הבאה:

אחמד טיבי: הצעת חוק לטיפוח אתיקה בארגונים עסקיים, של חברי הכנסת עמירה דותן ואריה אלדד.

אחמד טיבי: מהצד, חבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק זו של חברת הכנסת עמירה דותן ושלי באה לומר שבמקרים רבים חוקים, טובים ככל שיהיו, לא מצליחים לסתום פרצות שאנשים שרוצים לעבור דרכן או לעקוף אותן ימצאו תמיד, ובארגונים רבים, ולכן חשוב מאוד לטפח ולעודד את האתיקה הפנימית בארגונים.

אריה אלדד: החוק נועד לתמרץ – לעודד ארגונים ליצור קוד אתי משלהם ולדבוק בו.

אריה אלדד: אנחנו מאמינים שבעזרת החוק נוכל במקרים רבים לשפר את נורמות ההתנהגות בלי צורך בעירוב המערכת המשפטית ובאכיפה הפלילית.

אריה אלדד: תודה רבה.

אחמד טיבי: ללא תשובת שר.

אחמד טיבי: הצבעה.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לטיפוח אתיקה בארגונים עסקיים, התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 19, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר לוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: הצעת החוק הבאה הוצגה.

אחמד טיבי: שכר מרבי, חוק העמותות, ישיב השר שטרית – – –

נסים זאב: אני במקומו.

אחמד טיבי: השר צריך להשיב.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: הצעת חוק העמותות – – –

נסים זאב: לא זה, זה לא החוק, לא זה היה.

נסים זאב: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות.

נסים זאב: [הצעת חוק פ/3563/17;"דברי הכנסת", חוברת ל"ו, עמ' 18463.

נסים זאב: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מוסדות לטיפול בנפגעי סמים ושיקומם) – זה הוצג; תשובה והצבעה בלבד.

אחמד טיבי: השר מאיר שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק של חבר הכנסת נסים זאב מציעה שכל רשות מקומית תעמיד ברשותה מבנה לטובתם של טיפול בנפגעי סמים.

מאיר שטרית: הממשלה אומנם לא קיבלה את הצעת החוק של חבר הכנסת נסים זאב, היא קיבלה החלטה נגד הצעת החוק, אבל בשיחה עם חבר הכנסת נסים זאב הוא התחייב לתאם את המשך החקיקה עם משרד הפנים, והמשך החקיקה ייעשה בהסכמת משרד הפנים.

מאיר שטרית: למה אנחנו אומרים את זה?

מאיר שטרית: הרי אי-אפשר לדרוש מרשות שאין לה שום בעיה להקצות מבנה שלא צריך, או רשות שאין לה מבנה, לא תוכל לבנות מבנה חדש, ונצטרך למצוא מנגנון שיוקמו המבנים האלה ברמה הראויה במקומות הנכונים, במקומות שזה נחוץ.

מאיר שטרית: במקומות שלא נחוץ, גם לא נחייב, אני מניח שזאת כוונתו של נסים זאב.

מאיר שטרית: הוא רוצה לראות פתרון באותם מקומות שבהם יש נפגעי סמים וצריך לתת טיפול כלשהו.

מאיר שטרית: בתנאים האלה, אם חבר הכנסת נסים זאב מסכים למה שדיברנו, אני מסכים לקבל את הצעת החוק בקריאה הטרומית, ולהעביר אותה להכנה לוועדה הרלוונטית, נדמה לי שזאת ועדת העבודה והרווחה.

נסים זאב: ועדת הפנים.

מאיר שטרית: להעביר לוועדת הפנים להכנה לקריאה הראשונה.

אחמד טיבי: אני מודה לשר הפנים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת נסים זאב מסכים להמשך התיאום?

נסים זאב: כן, כן.

אחמד טיבי: מסכים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה אחרי שהשר ישוב למושבו.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מוסדות לטיפול בנפגעי סמים ושיקומם), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 20, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת החוק תועבר להמשך טיפול בוועדת הפנים.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3428/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: ההצעה הבאה – הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – הארכת מעצר במקרה הרשעה), התשס"ח–2008.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ, דקה הנמקה מהמקום.

אחמד טיבי: בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השרים, לצערי כמעט כעניין שבשגרה אנחנו שומעים על נאשמים בפשעים חמורים שמשתחררים בעת שמתנהל משפטם, בשל העומס הרב המוטל על בתי-המשפט.

יצחק אהרונוביץ': הצעתי המובאת כאן לפניכם יש בה מחד גיסא כדי להגן על שלום הציבור, מבלי לפגוע בזכויותיהם של חפים מפשע, ומאידך גיסא להוריד, ולו במעט, מן העומס המוטל על מערכת אכיפת החוק.

יצחק אהרונוביץ': בהתאם לחוק הקיים כיום, חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), לפי סעיפים 61 ו-62 לחוק, נאשם שמשפטו לא הסתיים בהכרעת דין בתוך תשעה חודשים ישוחרר ממעצרו, אלא אם כן הורה בית-המשפט העליון להאריך את המעצר.

יצחק אהרונוביץ': במצב הקיים כיום, לאחר שהוארך מעצרו של נאשם ב-90 יום נוספים על-ידי בית-המשפט העליון, אפילו אם הנאשם הורשע, אך טרם ניתן גזר-הדין בעניינו, הוא צפוי להשתחרר, אלא אם כן פונה התביעה לבית-המשפט העליון להאריך שוב את המעצר.

יצחק אהרונוביץ': הצעת החוק באה להקל על מערכת האכיפה כך שלפחות במקרה של נאשם שכבר הורשע אך טרם נגזר דינו, לא תידרש הארכה של תקופת המאסר, אלא ייקבע כי מרגע שהורשע לא ישוחרר, גם אם חלפו תשעה חודשים וטרם נגזר דינו.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: אין תשובת שר.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון – הארכת מעצר במקרה הרשעה), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 16, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ועדת – – –

יצחק אהרונוביץ': ועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: זה ועדת חוקה.

יצחק אהרונוביץ': לא יתקדם שום דבר, הכול תקוע.

אחמד טיבי: ועדת הכנסת תכריע.

אחמד טיבי: תודה.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים.

יצחק אהרונוביץ': ועדת הפנים.

אחמד טיבי: יש הצעה שזה יהיה בוועדת הפנים.

ועדת החוקה.

אחמד טיבי: זה עובר לוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3595/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק זירוז עליית שארית הגולה מאתיופיה לכבוד שנת השישים למדינת ישראל, התשס”ח–2008 – ינמק חבר הכנסת .

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ב-16 בפברואר 2003 החליטה ממשלת ישראל – אדוני שר הבינוי והשיכון, אתה עדיין לא היית שר, הממשלה היתה ממשלה בראשותו של שרון, והיא החליטה – אני מקריא לך את ההחלטה: צאצאיהם של יהודי אתיופיה מצד אמותיהם, המבקשים לשוב ליהדותם, יוכלו להיכנס לישראל על-פי חוק הכניסה לישראל, על מנת לשוב כאן ליהדות באופן רשמי ולהתערות מחדש בעם היהודי.

משרד הפנים ונציגי הרבנות הראשית לישראל יתחילו לאלתר להשלים את בדיקת מוצאם של כל הממתינים לאישור העברתם לישראל באדיס-אבבה ובגונדר, על מנת לברר מי מהם צאצאים לאמהות יהודיות במהלך כל הדורות שקדמו להם.

ובהמשך מדובר על היערכות הממשלה לקליטת אלפי הבאים.

אלפי הבאים.

אלפי הבאים.

אתם היום באים לכאן ומדברים על כך שיהודים שנכללים בהחלטת הממשלה הזאת – אתה אומר לי שהם לא יהודים.

מכוח איזו סמכות אתה קובע שהם לא יהודים בלי שבדקת?

אין לנו ויכוח בכלל על אלה שאינם יהודים מצד אמותיהם, אבל אלה שכן יהודים מצד אמותיהם, מי יקבע?

חבר הכנסת, אדוני השר אדרי – השר אדרי, אני מדבר כעת אל השר בוים – זה נושא בנשמתה של מדינת ישראל.

אם אתם תתייחסו בציניות לנושא הזה, אתם הורסים את הציונות.

נגמרה הציונות.

יעקב אדרי: למה אתה קובע שאנחנו מתייחסים בציניות?

כי אני כעת מדבר אליו, ואני מבקש את תשומת לבו, וגם את תשומת לבך.

זאב בוים: אתה חושב שאם אתה צועק, אתה צודק?

אני צועק כי אני מבקש לחדור את האטימות של הממשלה, שאתה רוצה לייצג אותה עם עמדה שלילית לנושא מוסרי-ערכי.

איבדתם את הצפון.

אתם אומרים: אנחנו לא יכולים להביא אותם.

למה?

דבר ראשון אתה אומר שהם לא יהודים.

מי קובע אם הם יהודים?

הרב שלמה עמאר, הראשון לציון, אמר שהם יהודים גמורים וחובה להביא אותם לארץ.

יש לנו מאור גולה חדש – הרב בוים.

הרב בוים אומר שהם לא יהודים.

מה קורה פה?

מכוח מה אתה קובע את הקביעה האומללה הזאת?

לגבי הקבוצה הזאת נאמרו דברים ברורים.

נאמרו דברים ברורים – יהודים מצד אמותיהם, יעברו גיור ויהיו אזרחים מלאים ותורמים למדינת ישראל.

הנימוק השני הוא שאין לנו תקציבים.

אין לנו תקציבים.

מדינת ישראל, אין לה תקציב לקלוט עוד כמה אלפים, פחות מ-10,000, יש אומרים 3,000, יש אומרים 4,000 ויש אומרים 9,000 שצריכים לעבור בדיקה, שצריכים לבדוק אותם, שכבר נמצאים שנתיים, שלוש, ארבע וחמש שנים בתהליכי קליטה למדינת ישראל?

אני חוזר ואומר: צריך לבדוק.

מי שלא יהודי מצד אמו, לא יעלה, אבל מי שכן, אתה אומר: אין לי כסף?

מדינת ישראל עם תקציב של 250 מיליארד שקלים, אין לה כסף לקלוט עולים?

זאת הרוח של הציונות.

נביא כמה מעטפות, אולי נשיג קצת כסף בשביל לקלוט עולים.

כמה מעטפות צריך בשביל זה?

כמה מעטפות?

אנחנו נקלוט את העולים, נעשה מה שמדינת ישראל צריכה לעשות.

אתם לא מתביישים?

טובעים בהון, טובעים בתקציבים.

אין כסף להעלות עוד 6,000-5,000 איש שנמצאים במחנות?

רק לפני כמה ימים היה פה ראש הממשלה, והטיף מוסר לראש ממשלת בריטניה על כך שהם איבדו את הכיוון ולא נתנו לפליטים יהודים לעלות לארץ.

זה מה שאתם עושים היום.

זאב בוים: אתה מבלבל את המוח.

זאב בוים: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

זאב בוים: אתה לא יודע מה אתה מדבר.

זאב בוים: יש לך מיקרופון, זה היתרון היחידי שלך.

זאב בוים: מאומה אתה לא מבין בזה.

מאז ממשלת המנדט לא קמה ממשלה שמונעת עלייה כמו הממשלה שלכם.

לא היה בתולדות הציונות מהלך כזה.

אין לכם כסף.

בשביל להיות הוגנים כלפי יהודים שנמצאים במחנות לעלות לארץ פתאום אין תקציב.

כמה תקציב צריך?

מדינת ישראל היום, עם 7 מיליוני אנשים, צריכה להעלות 6,000 אנשים כדי לגמור את הפרשה הזאת בצורה מכובדת – אנשים שכבר נמצאים בקליטה, ורק כאלה שיעברו בדיקה.

אז הנימוק השני: אין להם כסף.

הנימוק השלישי הוא הגדול מכולם.

מה הנימוק השלישי?

– זה לא יעזור, מה אתה לוחש לו? מה, זה עניין של לחישות?

הוא אומר את זה בפומבי, בכל מקום.

הם לא יהודים, אין לי כסף, והנימוק השלישי, המתחסד מכולם: העלייה שלהם קשה, אין לנו יכולת לקלוט אותם.

נו, אחרי שאתה אומר שהם לא יהודים, ואחרי שאתה אומר שהם מכבידים על המדינה ועל התקציב שלה, איך אתה רוצה שתוכל לקלוט אותם?

איך העלייה הזאת תהיה קלה?

המחדלים הם שלנו; אנחנו לא קולטים טוב ולכן אנחנו לא מביאים עולים?

זה יהיה התקדים של עם ישראל בשנת ה-60 לקיומה של המדינה?

זה ההיגיון – לבוא ולומר: אין לי כסף, אני לא יכול, הקליטה שלהם קשה?

אם הקליטה שלהם קשה, זאת בעיה שלנו, הרי אנחנו הקולטים.

בואו נתקן.

אבל נתקן בהרמת דגל הציונות וקליטת העלייה.

זאת החובה של המדינה הזאת, אין לה זכות קיום אם היא לא קולטת יהודים במצוקה.

ואז אתם מחליטים: ללא בדיקה.

אני, כמוך, נאמן להחלטת הממשלה.

מי שלא יעבור את הבדיקה, לא יעלה.

אבל אני רוצה שיבדוק את זה הרב שלמה עמאר, ולא הרב זאב בוים.

האנשים האלה, אחרי שיעברו בדיקה, יעלו לארץ, ואתם צריכים – מתוך חובת

כם – לומר לעם ישראל: פתחו את הלבבות, תקלטו, תנו לנו יכולת להראות שהציונות לא מתה, שמדינת ישראל היא מדינת היהודים, שהיא מקום מקלט של יהודים.

במקום זה אתם אומרים: לא נבדוק, והתוצאה הפרקטית של ה"לא נבדוק" היא לשלוח עכשיו אנשים בתנאים שבהם הם נמצאים באתיופיה – חלקם, לא ידוע אם ישרדו את התנאים האלה – ואנחנו יושבים פה מדושנים מעונג, מיניסטרים של העם היהודי, של מדינת היהודים.

אני לא מאמין באיזה מצב אני נמצא, לאן הפוליטיקה היתה יכולה להביא אנשים שכל חייהם היו מחויבים לנושא הציוני, לקליטת עלייה, שמבינים בדיוק על מה אני מדבר, ואילו שיבושים חלו אצלם.

באמת לא הייתי רוצה להגיע למצב שבו הכנסת צריכה לעמוד בנושא הזה מול הממשלה, ואני לא חושב שיש מישהו שחולק על העקרונות שאני מעלה כאן, הם לקוחים מהחלטת הממשלה.

הוויכוח הוא רק בשאלה אם מיישמים את העקרונות האלה, כן או לא, אם בודקים או לא בודקים מיהו יהודי לצורך ההגדרה הזאת, מי צאצא של אם יהודייה ואם יש ביניהם כאלה, ואם הרב זאב בוים בודק או הרב שלמה עמאר, הראשון לציון, הוא שבודק – או מי מטעמם.

אלה השאלות שכרגע במחלוקת.

לכן אני לא חושב שהכנסת צריכה לעמוד מול הממשלה.

הבטחתי לשר הפנים מאיר שטרית, שגם באופן אישי מתנגד לחוק, אבל לפחות קיבל את הבטחתי ואמר לי: מיקי, אני יוצא, תאמר את הדברים במליאה.

הוא אמר: בבקשה, זה ילך לוועדה, ובוועדה נעשה את בירור העובדות.

אני לא רוצה שהחוק הזה יעבור – אני אומר במפורש.

זה לא חוק שצריך לעבור.

החוק הזה הוא מיותר לחלוטין.

צריך לעשות בדיקה, ומי שהוא יהודי מצד אמו – כמו שהחליטה הממשלה: לאפשר את הבאתו ולקלוט אותו בתנאים שבהם אנחנו יכולים לקלוט אותו.

הכול כאן עניין של עובדות.

אני לא רוצה לשמוע את האמירה הזאת שאנחנו לא יכולים לקלוט ויש לנו קשיים בקליטה.

תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3783/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: יש הצעה מוצמדת.

אחמד טיבי: שלוש דקות, ומייד לאחר מכן ישיב השר בוים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מזור בהיינה – בבקשה, אדוני.

מזור בהיינה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, מבחינת "ומבשרך אל תתעלם", לי נאה ולי יאה לומר את הדברים, וכמובן לא אלאה את חברי הכנסת היקרים.

מזור בהיינה: גם הזמן שלי מוגבל.

מזור בהיינה: אומר לכם את האמת – אל תהיו מופתעים: אני אדם שהתחנך במוסדות התורה, אני אמון על המחויבות לשמור על צביונה היהודי של המדינה, ואם מותר לי לומר: על צביונה הטהור בלבד – ואני עומד פה ואומר לכם: אני מוכן לדאוג שכל הבדיקות וכל העלייה, בעזרת השם, יהיו על-פי הנחייתו של הממסד הרבני, של הרב שלמה עמאר שליט"א.

מזור בהיינה: לא באתי לכאן לפני שהתייעצתי אתו, לפני שקיבלתי את הברכה שלו, וכך הוא אמר לי: תעלה ותאמר בשמי – הייתי בחוץ-לארץ, ראיתי את סבל עמי, את האנשים שסובלים יום-יום – ותאמר להם בשמי שזוהי מצוות השבת בנים לגבולם.

מזור בהיינה: מורי ורבותי, בתקופה האחרונה ראינו כמה עם ישראל הוכיח את עצמו והראה שוב שהוא לא מוכן להשאיר לא רק נשמות, לא רק תינוקות, לא רק יהודים – אפילו למען גופות עם ישראל יודע לקיים את מצוות השבת בנים לגבולם.

מזור בהיינה: ויפה שעה אחת קודם.

מזור בהיינה: כל יום ויום שעובר, מכל מיני סיבות וטיוחים למיניהם – יש פה אנשים, אפילו שרים – אני קורא את הפרוטוקול של ישיבת המליאה מלפני כמה חודשים, ואני מזדעזע.

מזור בהיינה: כבר התחלתי לחשוב: האם אני צריך להיות פה בארץ-ישראל גאה, או מושפל ועלוב?

מזור בהיינה: אין בלבול אם הבעיה היא של הקהילה, אם יש בעיה להביא אותם מבחינה כלכלית או אם צריך לשלוח אותם לארצות-הברית או לעזאזל.

מזור בהיינה: יש פה תשובה אחת פשוטה על השאלה הזאת, וגם על שאלת יהדותם יש תשובה פשוטה מאוד, ולא נתבלבל בה.

מזור בהיינה: כנראה – בכאב גדול אני אומר את זה, ובצער גדול – יש פה מדיניות שלא להכניס הנה שחורים, אפילו אם הם יהודים.

מזור בהיינה: אני לא חושב שהוויכוח הוא בשאלה אם הם יהודים או לא.

מזור בהיינה: ברגע שהרבנות הראשית הסכימה על יהדותם ועל זהותם באחריות מלאה, את מי אנחנו רוצים לשאול אם הם יהודים – את שר הפנים?

מזור בהיינה: את מאיר שטרית?

מזור בהיינה: כך שאלו על המרוקאים?

מזור בהיינה: כך שאלו על התימנים?

מזור בהיינה: כך שואלים על הרוסים?

מזור בהיינה: מה קרה פה?

מזור בהיינה: יש פה קריטריונים וכללים.

מזור בהיינה: צריך להביא אותם אז תשאירו אותם באפריקה?

מזור בהיינה: תשלחו אותם לאוגנדה?

מזור בהיינה: מורי ורבותי, יש אתיופים בארצות-הברית, בקנדה, באירופה, בכל העולם יש, אבל זאת המדינה היחידה של היהודים.

מזור בהיינה: הם חייבים לחזור, לא יעזור כלום.

מזור בהיינה: שר הולך ושר בא, והיהודים יעלו לארץ, לא יעזור כלום.

מזור בהיינה: יש פסק הלכה ברור של הרב עובדיה יוסף כבר משנת 1973 – הלכה ברורה מאוד: יהודים גמורים.

מזור בהיינה: מי שיש לו בעיה ועוד לא בטוח אם אנחנו יהודים או לא יהודים – עברנו גיור.

מזור בהיינה: גם אני, שאני פה, עברתי את כל ההליך, והייתי גאה לעשות את זה, ואני מאמין שאני יהודי גמור לכל דבר.

מזור בהיינה: אני לא צריך פסק הלכה מאף אחד.

מזור בהיינה: כאן המקום להודות לכל אלה שנאבקים למען העתיד, לחבר הכנסת היקר הזה, שירבו כמותו.

מזור בהיינה: כאן המקום להודות למורנו ורבנו הרב שלמה עמאר, ובראש ובראשונה לרב עובדיה יוסף, שנותנים את ידם.

מזור בהיינה: בזכותם, בהמלצתם ובתפילתם אנחנו פה.

מזור בהיינה: בעזרת השם, אנחנו פה בארץ-ישראל, נחגוג עם ה-8,000 שיבואו, בעזרת השם.

מזור בהיינה: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לפנות אל חבר הכנסת מיקי איתן.

אחמד טיבי: נא לשמור על שקט.

זאב בוים: אני חושב שאתה יכול להתבייש על הדרך שבה הצגת פה את הנושא.

זאב בוים: אתה הרמת את הקול וצעקת.

זאת האמת.

זאב בוים: אני יכול להתווכח עם עמדותיך, ואני גם תיכף אעשה את זה.

זאב בוים: אני חושב שיש צורה לעניין הזה – דווקא בדיון כזה לבוא בצורה דמגוגית, מעליבה, על הרב בוים, כאילו שיש רב בוים, כאילו שמישהו עומד מול רבנים אחרים או מול הרב עמאר.

זאב בוים: זו לא צורה, זה לא ניסיון לשכנע, זו לא הדרך הנכונה להתווכח פה, ועוד להשתמש בנושא הזה על העניין של המעטפות.

זאב בוים: אני יודע שזה היום בון-טון, אני לא יודע למה צריך לרתום גם את הנושא הזה לבון-טון הכללי פה, ובהזדמנות הזאת להכניס עניין שהוא לא ממין העניין הזה, החשוב.

זאב בוים: זו הערה אחת.

זאב בוים: דבר שני, אני רוצה להגיד לך עוד משהו באופן אישי; עבדך הנאמן עסק בעניין קליטת היהודים מאתיופיה ומכיר את הנושא הזה, להערכתי, יותר טוב ממך.

גם ביהדות אתה מבין יותר מהרב עמאר.

אחמד טיבי: נא לא להפסיק את השר.

זאב בוים: אתה עוד פעם צועק ומכניס עניין שלא ממין העניין.

זאב בוים: הלוא אתה יודע טוב מאוד שאני לא מבין יותר מהרב עמאר ולא מתיימר להבין יותר מהרב עמאר.

זאב בוים: אני חושב שעמדתי לא עומדת בסתירה לפסיקתו של הרב עמאר, ותיכף אגיד לך, אם תהיה מוכן להקשיב ולא לצעוק.

זאב בוים: עסקתי בזה גם כשהייתי בקריית-גת, עוד בימי "מבצע משה", בין המבצעים וב"מבצע שלמה" להביא את "ביתא ישראל".

זאב בוים: עמדתי בראש עיר שקלטה הרבה אתיופים והתנסתה בתהליך הזה – והוא תהליך לא קל, כמו שהעיר התנסתה – והיא כולה בנויה על עליות של יהודים בתקופות שונות, כפי שקרה בהיסטוריה של המדינה שלנו.

זאב בוים: אחר כך גם בתפקידי כשר לקליטת העלייה, בשנה האחרונה או לפני שנתיים, במשך שנה.

זאב בוים: גם עכשיו, בתפקידי הזה כשר הבינוי והשיכון, יש נגיעות וממשקים לתהליכי הקליטה שאני עוסק בהם ומנסה לקדם אותם.

זאב בוים: אני מעריך שיש לי הבנה, ידע וניסיון יותר מאשר לך.

זאב בוים: אחרי שאמרתי את הדברים באופן אישי לחבר הכנסת מיקי איתן, אני רוצה להגיד כמה דברים.

זאב בוים: יש פה בעיה לא פשוטה.

זאב בוים: גם ההסתמכות על החלטת הממשלה – ויש החלטת ממשלה, הרי היא כתובה וידועה – על העלאה, משנת 2003.

זאב בוים: זו כמדומני ההחלטה האחרונה שנגעה למספר העולים שנביא מיהודי אתיופיה לכאן.

זאב בוים: דובר על מספרים ברורים, אבל צריך לומר שהיתה מחלוקת, היא קיימת כל העת והיא בשורש הבעיה – מהו באמת המספר של יהודי אתיופיה, או ליתר דיוק צאצאי יהודי אתיופיה, שאנחנו צריכים להיות ערוכים ולהביא אותם לכאן.

זאב בוים: הממשלה, באותה החלטה שאתה מצטט, קבעה מספר, והיא עומדת במספר הזה.

זאב בוים: מאז, במשך חמש השנים האחרונות – אני לא מדבר על השנים שלפני כן – היא קבעה מכסה חודשית של כ-300 יהודים, צאצאי יהודים, שבאים לכאן, עושים גיור לחומרה, עוברים את כל התהליך, והתהליך הזה מתקיים והוא עומד בפני סיומו, על-פי החלטת הממשלה.

זאב בוים: מה הבעיה, חבר הכנסת איתן?

זאב בוים: הבעיה היא שהמספרים האלה – – – אתה אומר פחות מ-10,000, 3,000, 9,000 – זרקת מספרים.

זאב בוים: יש פה מחלוקת לא פשוטה, כי בבסיס המספרים היה סקר שנעשה על-ידי פקיד בכיר, ראש מינהל האוכלוסין של משרד הפנים, אפרתי, שהיה שם ועשה סקר.

זאב בוים: בסקר הזה – זו לא היתה בדיקה לגבי היהדות – הוא הגיע למספרים של כ-26,000 ואולי יותר, להערכתו, של יהודי הפלאשמורה או צאצאי היהודים – הפלאשמורה.

זאב בוים: במספר הזה מחזיקים כמה וכמה גורמים, ובהם רבנים, בעלי עניין, עמותות מארצות-הברית, שעל הגב הזה גובות כסף ומתרימות ומצדיקות את קיומן.

זאב בוים: לא נוח להן לעזוב והן לא רוצות לעזוב את הנושא הזה.

זאב בוים: חבר הכנסת מזור בהיינה, שמעתי ממך שבארצות-הברית יש אתיופים.

זאב בוים: לא ידעתי את זה.

זאב בוים: אני כן יודע שיהדות ארצות-הברית, ובעיקר העמותות האלה, מאוד בעד האתיופים, ועל הגב של האתיופים עושים את כל ההתרמות שלהם, ולנו הם מייעצים עצות איך, באיזה היקף ובאיזה קצב לקלוט את יהודי אתיופיה.

זאב בוים: אבל אני לא שמעתי שקהילות היהודים בארצות-הברית ובפדרציות קלטו את יהודי אתיופיה.

זאב בוים: לא שמעתי את זה.

אפי איתם: בארץ-ישראל, לא רוצה אותם באמריקה.

זאב בוים: בסדר, אתה לא רוצה.

זאב בוים: אבל אני אומר שהם יודעים לתת לנו עצות איך – – –

מיכאל מלכיאור: ציונות – – –

אפי איתם: אני רוצה אותם פה.

זאב בוים: בסדר, אבל היהודים באמריקה, כשהם רצו יהודים ממקומות אחרים הם ידעו להביא אותם אליהם לקהילות, והם שילמו הרבה כסף שם.

זאב בוים: הם לא נוהגים כך לגבי יהודי אתיופיה, שלא נטעה.

זאב בוים: שלא נטעה לגבי אלה שלוחצים עלינו ומדברים בשם הציונות כדי שאנחנו נביא.

זאב בוים: לא בחצר שלהם, אבל כן בחצר שלהם יהודים אחרים ממקומות אחרים.

זאב בוים: אז שהם לא יבואו ויטיפו לנו מה לעשות ואיך לנהוג בעניין הזה של עליית יהודים.

זאב בוים: לסיום, זה נושא כבד, זה נושא גדול.

ראובן ריבלין: הציונות במקורה היא איך צריך להביא יהודים לארץ, ולא להוציא אותם.

אחמד טיבי: נא לאפשר לשר להמשיך.

זאב בוים: חבר הכנסת ריבלין, בסדר.

זאב בוים: אתה מבין בדיוק מה שאני אומר.

זאב בוים: אנחנו עושים כבר הרבה שנים בקליטת יהודי אתיופיה.

זאב בוים: הזכרנו את זה, ואני אזכיר את זה עוד פעם, ואנחנו עושים את זה גם עכשיו וגם בימים האלה.

זאב בוים: אבל אני כן מטיל ספק – לא בתור הרב בוים ולא בניגוד לעמדתו של הראשון-לציון, הרב עמאר – במספרים החדשים שעכשיו מנופפים לנו.

זאב בוים: האמירה הזאת, לעשות בדיקה – אני לא יודע אם מישהו היום יודע לעשות בדיקה מיהו מזרע אברהם בכפרים, לפי ההגדרה של הרב עמאר, ומי לא.

זאב בוים: אני לא יודע אם מישהו אחד יודע לעשות זאת.

איך ידעו קודם?

מי עשה קודם?

זאב בוים: אז עשו קודם, קיבלו את מה שעשו והשלימו את מה שעשו.

זאב בוים: דרך אגב, חבר הכנסת איתן, גם החלטת הממשלה מ-2003, שאתה נאחז בה, היתה אחרי שלפני כן היו החלטות ממשלה על מספרים אחרים.

זאב בוים: כשהשלימו את המספרים האחרים, בכל פעם צמחו מספרים חדשים.

זאב בוים: חשבנו ב"מבצע שלמה" – שם התחיל העניין – שנתנו לכ-3,000 פלאשמורה, ש"ביתא ישראל" אמרו שיש להם קרבת משפחה אליהם וניתן אישור.

זאב בוים: דיברו על 3,000, כך התחיל העניין.

זאב בוים: עשינו גם אחרי זה, אבל להביא עכשיו עוד מספרים ועוד מספרים, שאף אחד לא יודע לבדוק אם הם שייכים בכלל להגדרה של "זרע אברהם"?

מה אתה מבלבל?

זאב בוים: לא יודעים.

זאב בוים: לא יודעים.

אורי אריאל: אתה לא יודע.

אורי אריאל: אתה לא יודע.

זאב בוים: לא יודעים, כי בכפרים שם, בכל פעם שדיון כזה עולה הם ממלאים את המחנה מחדש.

אחמד טיבי: אדוני השר, נא לשאוף לסיום, כי הזמן הסתיים.

זאב בוים: חברים יקרים, קל מאוד להצטרף להצעת החוק, שכולם יעלו – ויש עוד.

זאב בוים: יש הרבה יהודים.

זאב בוים: יש כאלה שהם מעשרת השבטים, ויש הרבה רבנים שמסתובבים בכל העולם ומוכנים לגייר את כל מי שרק רוצה.

אורי אריאל: איזה רב?

אורי אריאל: למה אתה משמיץ רבנים?

זאב בוים: יש הרבה שרוצים להתגייר ולהיספח אל בית ישראל, אל העם היהודי.

זאב בוים: אנחנו צריכים להחליט אם אנחנו רוצים אותם.

זאב בוים: אם כן – בסדר.

מזור בהיינה: אתה רוצה אותם – חוץ מאת האתיופים.

זאב בוים: אני לא מדבר מעמדה של רב, אבל אני לא בטוח שאנחנו רוצים לגייר את כל מי שרוצה להיספח אלינו.

זאב בוים: חבר הכנסת בהיינה, אני מציע שאתה תשאל בין השאר את הקייסים שלך מה דעתם על הפלאשמורה.

זאב בוים: ודי במה שאמרתי עכשיו.

זאב בוים: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אתה רוצה לענות?

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי איתן רוצה להתחייב על משהו.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הוא שכח לומר משפט.

רק משפט אחד.

אנחנו תומכים בכך שהרבנות והקייסים יקבעו.

אני אומר את זה בצורה ברורה.

לא יודעים לבדוק?

יש מי שיבדוק.

כל ההתפתלויות וכל הדברים – אם הגענו לנאום כזה של זאב בוים – אני לא רוצה להשיב.

אני רוצה רק לומר דבר ששכחתי לומר קודם.

חברים, אני חייב לומר משפט.

התחייבתי, וגם אמרתי את זה, אבל אני רוצה שזה יירשם בפרוטוקול: ההצעה תועבר לוועדה לדיון בקריאה טרומית ואנחנו נמשיך את החקיקה בתיאום עם הממשלה.

אני מקווה שלא יהיה צורך בחקיקה, כי אנחנו מעדיפים שהממשלה תעשה את מה שצריך בלי חקיקה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: השר אלי ישי, בבקשה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברים, אי-אפשר שלא לומר כמה מלים.

אליהו ישי: אני מלווה את הנושא גם כשר הפנים לשעבר.

אליהו ישי: עם כל הכבוד, יש פה דבר שמאוד מאוד מצער, והוא מאוד קשה.

אליהו ישי: קשה גם לשמוע את מה שמזור בהיינה אמר פה.

אליהו ישי: מאוד מאוד קשה לשמוע את זה.

אליהו ישי: באמת מאוד קשה.

אליהו ישי: זאת בושה וחרפה לכולנו.

אליהו ישי: אנחנו מדברים פה על הניסיון האמיתי של העם היהודי להביא לכאן יותר ויותר יהודים.

אליהו ישי: אנחנו מדברים תמיד על האורתודוקסים הקיצונים עם הקרניים, שמחמירים ומקפידים ולא מאפשרים לבוא ולא מאפשרים לגייר.

אליהו ישי: בקיצור, אנחנו הקיצונים.

אליהו ישי: וכשבחוק השבות יש כל מיני לקונות שצריך לתקן אומרים: מה פתאום?

אליהו ישי: אתם תמנעו מיהודים לבוא לארץ.

אליהו ישי: מורי ורבותי חברי הכנסת, שיהיה ברור שכל שיקול הדעת פה הוא, לצערי הרב, כספי.

אליהו ישי: אין חרפה ואין בושה גדולות יותר למדינה, בפרט למדינת ישראל, כאשר המגמה היא להביא לכאן יותר ויותר יהודים – מדינה קולטת הגירה יהודית – מכך שקם מישהו ואומר שהוא יותר מקפיד ויותר מחמיר מהאורתודוקסים.

אליהו ישי: מי שיקבע את יהדותם, במקרה שלא חל עליהם חוק השבות אלא חוק הכניסה וכדומה, הוא הרבנות הראשית.

אליהו ישי: אם הרבנות הראשית לישראל קובעת ואומרת "כן", ויקום מישהו ויגיד "לא" בגלל מגבלות תקציב, אחת מהשתיים – או שמגבלות התקציב הן לא באמת מגבלות תקציב, כי מעולם לא היתה מגבלה ולעולם לא תהיה מגבלה כספית על הבאת יהודים ארצה, אלא שהמגבלה היא צבע עורם.

אליהו ישי: זאת חרפה, ולכן אני מבקש מכולם לתמוך בהצעת החוק.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: אנחנו נצביע על כל אחת משתי ההצעות לחוד.

אחמד טיבי: עכשיו נצביע על ההצעה של חבר הכנסת ושל קבוצת חברי הכנסת.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 43 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק זירוז עליית שארית הגולה מאתיופיה לכבוד שנת השישים למדינת ישראל, התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אחמד טיבי: 43 בעד, מתנגד אחד ואין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה להמשך הדיון.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חבר הכנסת מזור בהיינה וקבוצת חברי הכנסת.

אחמד טיבי: נא להצביע.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 36 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 44 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העלאת שארית יהודי אתיופיה, התשס”ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

אחמד טיבי: 44 בעד, מתנגד אחד ואין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה להמשך הדיון.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3718/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – חובת מינוי עורך-דין), התשס”ח–2008, של חברי הכנסת שלמה מולה וזהבה גלאון.

אחמד טיבי: תשובה והצבעה במועד אחר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היה לי מה לומר בדיון הקודם אבל אני אגיד את מה שאני חושב גם בדיונים וגם כשהחוק יחזור לכאן לחקיקה.

שלמה מולה: ברמה העקרונית ההחלטה היא החלטה ערכית.

שלמה מולה: אני רוצה להגיש היום את הצעת החוק החשובה מאוד של חברת הכנסת זהבה גלאון ושלי, הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – חובת מינוי עורך-דין).

שלמה מולה: כפי שכולם יודעים, יש בארץ הרבה בני-נוער, ילדים וקטינים אחרים, שמוצאים מבית הוריהם למשפחות אחרות משום שהמשפחה אינה מתפקדת או שיש קשיים בגידול הילדים.

שלמה מולה: אין ספק שההחלטה להוציא ילדים מבית ההורים היא קודם כול כדי לסייע ולאפשר לילדים לגדול, וטובת הילדים מאוד חשובה כאן.

שלמה מולה: לפעמים חשוב שהילדים יוכלו לגדול בבית יותר חם ויותר טוב מהבית הביולוגי, הטבעי, שהם נמצאים בו.

שלמה מולה: עם זאת, הזכות של הורה היא זכות טבעית.

שלמה מולה: קודם כול צריכה להיבדק הזכות הטבעית הזאת, וצריך לבדוק אם אין פגמים בהליך הוצאת הילד מהבית גם כדי לשמור על כבודם של הוריו.

שלמה מולה: על כן אני חושב שהמדינה חייבת לאפשר ייצוג עורך-דין לילד – שעורך-דין ייצג את הילד לפני שמוציאים אותו מהבית.

שלמה מולה: בדרך כלל אנחנו מדברים על מקרים של משפחות במצב סוציו-אקונומי נמוך, ובדרך כלל היד של פקידי הסעד קלה מאוד בהוצאת ילד מהבית, בלי פיקוח משפטי על המקרה וכן הלאה.

שלמה מולה: אני חושב שפקידי הסעד עושים את עבודתם המקצועית נאמנה, אבל כל מה שאנחנו מבקשים הוא שעל העבודה המקצועית שלהם יהיה לפחות פיקוח של בית-המשפט.

שלמה מולה: נכון, לא מוציאים ילד מהבית בלי שהנושא יובא לבית-המשפט, אבל בתהליך הזה, כשבית-המשפט צריך לקבל החלטה להוציא את הילד מהבית, אין ייצוג הולם, וזה אומר שמי שיש לו כסף יכול לשכור עורך-דין בעלויות גבוהות מאוד, ואנשים שיש להם ממון רב אפילו מצליחים להיחלץ מהאשמות של אונס ורצח במקרים רבים, כי יש עורכי-דין מאוד ממולחים, מפולפלים, והם מצליחים להוציא את האדם האשם מהליכים משפטיים.

שלמה מולה: על כמה וכמה נכון, כשאנחנו מדברים על הזכות הטבעית של הורה, שהוא צריך לקבל ייצוג הולם.

שלמה מולה: אנחנו יודעים שבית-המשפט בארץ הכיר בזכות הטבעית הזאת בכל מיני פסקי-דין שכבר התפרסמו, אבל כשאנחנו באים לבדוק את הנושא הזה – ובדקנו את זה בכל מיני דרכים, בין השאר במחקרים – מתברר שבמקרים רבים באמת לא היה ייצוג הולם, ראוי ונכון לקטין או להורים.

שלמה מולה: אני יודע שעמדת הממשלה, כמו תמיד, היא התנגדות.

שלמה מולה: הנימוק להתנגדות שלהם הוא שזה עולה הרבה כסף.

שלמה מולה: אבל אני מעדיף שזה יעלה הרבה כסף לחברה הישראלית כדי לשמור על כבודו של הקטין ועל כבוד המשפחה.

שלמה מולה: כשבית-המשפט מחליט, צריך לדאוג שההחלטה שלו תהיה מקובלת וראויה, ותתקבל אחרי שנטענו הטענות המקובלות של שני הצדדים.

אחמד טיבי: תנסה לקצר בבקשה.

אחמד טיבי: אנחנו מצמצמים בגלל לוח הזמנים.

אחמד טיבי: מותר לך להמשיך, אבל תנסה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להרבות בדברים.

שלמה מולה: אני מקיים דיונים עם שר הרווחה הרצוג כדי להסיר את התנגדות הממשלה להצעת החוק, ועל כן הסכמתי שהיום רק אנמק את הצעת החוק וההצבעה תהיה במועד אחר.

שלמה מולה: אני רוצה לומר לחברי הכנסת הנוכחים כאן, שלדעתי אין חוק צודק יותר מהחוק הזה, שנועד להגן על כבודו של הקטין ועל כבוד המשפחה, שהיא מקומו הטבעי של הילד.

שלמה מולה: אנחנו רוצים שיהיה איזון, כדי שכשפקיד סעד מבקש להוציא ילד מבית הוריו בית-המשפט יוכל להתרשם מההליכים שקורים בצורה ראויה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, ההצבעה תהיה במועד אחר, ואני מקווה שהממשלה תסיר את התנגדותה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3703/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פרסום נאות), של חבר הכנסת רן כהן, במסגרת חמש דקות.

אחמד טיבי: אנחנו מקצצים גם במציעים וגם בשרים.

זהבה גלאון: למה?

אחמד טיבי: נראה שהיום יש לנו יום ארוך, חברת הכנסת גלאון.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר בוים, חברות וחברי הכנסת, אני אסתפק בפחות מחמש דקות, אף שהצעת החוק שאני מגיש כאן נראית לי מאוד בסיסית ואלמנטרית.

רן כהן: כפי שאתה יודע, אדוני היושב-ראש, חוק התכנון והבנייה מאפשר היום לגשת לפרויקטים בלי להודיע הודעה של ממש לדיירים שבקרבתם הולך להיות גיהינום – פעילות של טרקטורים, עפר, משאיות וכן הלאה.

רן כהן: קמים תושבים בשכונת יוספטל בחולון–בת-ים יום אחד, ורואים שכל מה שלידם הוא תוהו ובוהו.

רן כהן: כשבאו לראות מה קורה התברר שהמבצע הודיע בשני עיתונים זניחים שהוא הולך לעבוד שם.

רן כהן: אף אחד לא ראה את זה, לא קרא את זה ולא שמע על זה ממש.

רן כהן: הצעת החוק שלי נועדה להוסיף רק דבר אחד – לקבוע חובה להודיע הודעה של ממש לתושבים, גם כדי שיוכלו להתנגד, וגם כדי שיוכלו להתארגן בצורה נאותה לקראת תקופות של בינוי כבישים, מחלפים, גשרים ובנייה חדשה.

רן כהן: היום ההודעה צריכה להיות בשפה העברית, אבל מה אם רוב התושבים הם דוברי רוסית, אמהרית, ערבית או שפה אחרת?

רן כהן: אין סיבה שלא יהיה תיקון בחוק שיקבע שההודעה צריכה להיות בשפות הרלוונטיות לתושבים באותו אזור.

רן כהן: שנית, אם היום חובה להודיע בשני עיתונים, אפשר לפרסם בשני העיתונים הכי זניחים במדינה ולהגיד: הודענו.

רן כהן: לכן אני מציע לקבוע שלפחות עיתון אחד יהיה נפוץ במידה משמעותית.

רן כהן: לכן אני מתפלא על הממשלה, שמתנגדת לחוק כל כך אלמנטרי של הגנה על זכויות האזרח.

רן כהן: הכוונה שלנו היא גם לחייב שימוש בדיוור ישיר כדי להודיע לתושבים שבאזור מגוריהם הולכים לעשות בנייה כל כך טורדנית וכל כך גדולה.

רן כהן: מאחר שיושב-ראש הקואליציה יואל חסון ביקש לערער על החלטת הממשלה להתנגד להצעת החוק, אני שמח להודות לו ולדחות את התשובה ואת ההצבעה למועד אחר, בתקווה שוועדת השרים תחשוב מחדש על הטעות שלה ותחליט לתמוך בחוק.

רן כהן: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3327/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אגרת רשיון רכב של נכה).

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

אחמד טיבי: אני מבקש לנסות לדבר עד חמש דקות מקסימום.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, פקודת התעבורה קובעת: "לא ינהג אדם רכב – – – אלא אם נרשם בהתאם להוראות פקודה זו ויש עליו רשיון רכב תקף".

איתן כבל: בתקנות התעבורה מפורט סכום האגרה שיש לשלם עבור רשיון רכב ונקבע כי נכה ישלם אגרת רשיון רכב מופחתת בהתקיים תנאים מסוימים.

איתן כבל: תנאי הכרחי הוא שהרכב יהא רשום על שם הנכה, או על שם בן-זוגו או על שם האפוטרופוס שלו.

איתן כבל: במקרים שבהם חוכר אדם רכב מחברת שכר-מכר – חברת ליסינג – הרי שמו אינו רשום כבעלים החוקי של הרכב.

איתן כבל: בהצעת החוק שלפני

איתן כבל: כם מוצע לפטור את הנכה מתשלום אגרת רשיון רכב במקרים שבהם חכר את הרכב מחברת ליסינג.

איתן כבל: בשנים האחרונות חלה עלייה בחכירת רכבים באמצעות ליסינג.

איתן כבל: על-פי שיטה זו, חברות רוכשות כלי רכב ומעמידות אותם לרשות החוכרים, ואלה מתחייבים לשלם לחברה תשלומים חודשיים בעבור הרכב.

איתן כבל: בסיום תקופת התשלומים ייתכן שתינתן לחוכר אפשרות לרכוש את הרכב, אך עד למימוש אופציה זו הרכב רשום על שם חברת הליסינג והחוכר אינו הבעלים החוקי של הרכב.

איתן כבל: בנסיבות אלו נדרש שינוי חקיקתי, שלפיו נכה החוכר רכב מחברת ליסינג ייחשב לבעליו החוקיים של הרכב לעניין תשלום אגרת רשיון הרכב, בתנאי שהוכיח שהרכב נמצא בשימושו האישי הקבוע.

איתן כבל: תשובה והצבעה במועד אחר, ואני מאוד מקווה שעד אז הממשלה תבין שלא כצעקתה, אלא עניין טכני שראוי לטפל בו.

איתן כבל: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: תשובה והצבעה במועד אחר.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3726/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק הלוואות לדיור (פיקוח פרלמנטרי על חקיקת משנה ושיתוף המשרד לקליטת העלייה), של חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, החוק נועד להבטיח פיקוח פרלמנטרי יעיל על חקיקת משנה – תקנות וכללים – בסיוע בדיור.

מיכאל נודלמן: אנחנו עושים פיקוח על ארנונה ועל כל מיני דברים קטנים, אבל דבר כל כך חשוב – תנאים לקבלת הלוואות, תנאים לקבלת סיוע בשכר דירה וכו', נעשה בלי פיקוח.

מיכאל נודלמן: שני שרים קובעים וזה עובר לביצוע.

מיכאל נודלמן: אני חושב שצריך להיות פיקוח של ועדת הכספים, וגם באתר האינטרנט של משרד הפנים צריכה להיות הודעה מהם התנאים לסיוע בדיור לכל האנשים – חיילים, פנסיונרים ואחרים.

מיכאל נודלמן: מעניין שקיבלתי הודעה שהצעת החוק עברה בלי בעיות, ופתאום אומרים לי שאני צריך לדבר עכשיו, וההחלטה תתקבל מאוחר יותר.

מיכאל נודלמן: אני אחכה להחלטה, אבל אני בטוח שהחוק הזה דרוש.

מיכאל נודלמן: אנחנו חיים בעידן שבו הכול צריך להיות שקוף.

מיכאל נודלמן: אנחנו, חברי הכנסת, לא צריכים להסכים לכך ששני שרים – שאני מכבד מאוד – יקבעו את גורלם של הרבה אנשים במה שקשור לדיור.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/3666/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – קביעת מקום חסות), של חבר הכנסת נסים זאב.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – קביעת מקום חסות).

נסים זאב: התיקון נועד להבטיח כי בכל הכרעה בדבר מקום חסותו של קטין תתקבל החלטה בשיקול דעתו של בית-המשפט שדן בעניינו, לאחר שנתן בית-המשפט הודעה – לפי סעיף 8, לילד, להוריו או לאחרים שהקטין נמצא במשמורתם – והזדמנות לטעון את טענותיהם ולהציע את הצעותיהם בעניין קביעת מקום המשמורת.

נסים זאב: החוק היום מקנה סמכות לבית-המשפט להכריע בדבר מקום חסותו של הילד, רק כאשר מקום חסותו הוא מעון או מעון נעול, כהגדרתו בחוק הנוער.

נסים זאב: אבל בית-המשפט לא נדרש, למשל, להכריע אם ההעברה היא למשפחת אומנה או לפנימייה חינוכית שאינה בגדר מעון או מעון נעול.

נסים זאב: זאת אומרת – בעצם, החוק שאני מציע אומר שבית-המשפט ייתן את הערכתו ושיקול דעתו גם במקרים שבהם מדובר בהעברת תינוק לאומנה, או מאומנה אחת לאומנה שנייה; במקרים אלו רשות הסעד היא הקובעת את מקום חסותו של הקטין מבלי שבית-המשפט ייתן את דעתו למידת ההתאמה של מקום החסות לצורכי הילד.

נסים זאב: אני רוצה לתת לכם דוגמה.

נסים זאב: יש מקרים שבהם הילד נמצא במשפחה שהוא לא מבין את שפתה.

נסים זאב: והיו מקרים כאלה מעולם.

נסים זאב: אבל כאשר העובדת הסוציאלית צריכה לבוא לבית-המשפט ולומר, להסביר מי המשפחה, איזו משפחה, מדוע היא ממליצה על משפחה כזאת או אחרת, היא צריכה לנמק את הדברים, לשכנע את בית-המשפט.

נסים זאב: בית-המשפט הוא הבקרה על רשויות הסעד, ולא יכול להיות שהדבר הזה יהיה מופקר.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף: היה מקרה חמור ביותר, אדוני היושב-ראש, שילד שנכווה על-ידי אותה משפחת אומנה, ונדרש האבא הביולוגי לבוא לבית-החולים, לחתום על איזה ניתוח, והוא לא הבין על מה.

נסים זאב: כשהוא הגיע לבית-החולים הסבירו לו: תשמע, הילד נפגע.

נסים זאב: למה היו צריכים פתאום את האבא?

נסים זאב: כי עוד אין החלטה על אימוץ, והאב הביולוגי הוא אחראי, והוא עדיין האפוטרופוס על הילד שלו.

נסים זאב: אז אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש:

נסים זאב: כשלוקחים ילד כזה ושמים אותו במשפחה שהאב לא מעוניין, ולא נותנים לו את ההזדמנות אפילו לערער – זה דבר בלתי נסבל.

נסים זאב: קביעת מקום החסות שאינו מעון או מעון נעול, אינה בגדר הליך המצריך מתן הזדמנות לקטין, לבני משפחתו ולאחראים האחרים עליו, לטעון טענותיהם, להציע הצעותיהם.

נסים זאב: הקטין עלול אפוא להיות מוצא למסגרת אשר לא הוכח כי היא מיטיבה עמו ביחס לביתו – לא תמיד כשמוציאים ילד מבית, נעשה לו יותר טוב.

נסים זאב: לא זו בלבד, אלא במצב המשפטי כיום אין כל פיקוח שיפוטי על העברת ילד ממסגרת משפחתית שאליה יועד מלכתחילה, למסגרת חלופית אחרת, ובכלל זה למסגרת פנימייתית נוקשה יותר, המאכלסת ילדים בסיכון וילדים עוברי-חוק.

נסים זאב: לרשות הסעד עומד כוח לשנות את מקום הימצאו של הקטין, מבלי לנמק, בלי לתת לקטין או לבני המשפחה או לאחראים עליו כל הזדמנות – – –

אחמד טיבי: נא לשאוף לסיום.

נסים זאב: – – – לטעון טענותיהם ולהציע הצעותיהם.

נסים זאב: מציאות שבה ילדים מועברים ממקום חסות אחד למשנהו בלא שבית-המשפט נדרש להכריע בדבר התנגדויותיהם או התנגדות הוריהם, יוצרת מצב עניינים שבו הילדים גדלים בלא תחושת השתייכות כלשהי.

נסים זאב: אני אסיים, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: אימוץ החוק המוצע יהווה צעד נוסף במימוש התחייבותה הבין-לאומית של מדינת ישראל להתאים את הוראת הדין הישראלי להוראות האמנה וכל מה שקשור בעניין חוק הנוער (טיפול והשגחה) – – –

אחמד טיבי: תודה.

נסים זאב: – – – וזה בעצם יעמוד גם כן – – –

אחמד טיבי: תודה.

נסים זאב: – – – בעניין של חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, שבראש ובראשונה צריכים לתת את חירותו בכך שיש יותר השגחה, דרך בית-המשפט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הצבעה ותשובה במועד אחר.

אחמד טיבי: הצעת חוק גיל פרישה, של חבר הכנסת אמנון כהן – לא נמצא.

אחמד טיבי: הצעת חוק איסור לשון הרע, של חברי הכנסת גלעד ארדן וזבולון אורלב – לא נמצאים.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2072/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: הצעת חוק התובע הכללי, של חבר הכנסת אריה אלדד – בבקשה.

אחמד טיבי: תשובה והצבעה במועד אח ר.

אחמד טיבי: נא להציג -עד חמש דקות.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, החוק עוסק באחת הסוגיות המורכבות של המערכת המשפטית שלנו.

אריה אלדד: היועץ המשפטי לממשלה נושא כובע כפול, שלא לומר כובע משולש.

אריה אלדד: לפני שבועות מספר ראיתי צילום מישיבת הממשלה, מתוך אותם, מה שקוראים "פוטו-אופ", המקובלים בתחילת ישיבה.

אריה אלדד: וראיתי שם גם את היועץ המשפטי לממשלה, שאני יודע שהוא אומר שהוא משתדל שלא להיות בכל אחת מישיבות הממשלה, בניגוד לקודמיו.

אריה אלדד: ראיתי את מר מני מזוז, המוחזק בעיני אדם ישר ואיש משפט טוב, וריחמתי עליו.

אריה אלדד: לא ידעתי אם הוא עורך-הדין של הממשלה או התובע של הממשלה.

אריה אלדד: זה כמעט בלתי אנושי לשבת עם שרי הממשלה, לייעץ להם, להיות היועץ המשפטי שלהם, ולחזור למשרד ולהכין את כתבי התביעה נגד חלק מהם.

אריה אלדד: אם יש משהו שמוגדר כניגוד עניינים – זה המצב.

אריה אלדד: אדם לא יכול להיות גם הסניגור וגם הקטיגור של אותו אדם.

אריה אלדד: אלה שמתנגדים להצעת החוק שאנחנו מבקשים להעלות, שעיקרה הפרדה בין תפקיד היועץ המשפטי לתפקיד התביעה הכללית, הפרדה שקיימת ברבות ממדינות העולם, אומרים: אנחנו עלולים להחליש את מעמדו של היועץ המשפטי לממשלה, מעמד הנובע מעצם העובדה שהוא מחזיק בכוח רב, דווקא מתוקף העובדה שהוא התובע הכללי.

אריה אלדד: כשנשיא בית-המשפט העליון, ברק, אמר שהמלצת היועץ המשפטי לממשלה מחייבת את שרי הממשלה, הוא אמר את זה בין השאר משום שליועץ המשפטי לממשלה יש מעמד עצמאי מאוד.

אריה אלדד: מנין נובע מעמדו העצמאי?

אריה אלדד: לא מהעובדה שהממשלה שכרה את שירותיו כיועץ, אלא מהיותו התובע, ושם בוודאי אין איש חולק על כך שהוא צריך להיות עצמאי לחלוטין.

אריה אלדד: עכשיו – יש לשרי הממשלה יועץ שהם חייבים להישמע לו.

אריה אלדד: אם הוא נתן להם, למשל, עצה שאינה טובה – קורה, אנושי, טעות – והם עשו בעקבות זאת מעשה שהוא בגדר עבירה על החוק, מי יתבע אותם?

אריה אלדד: זה שנתן להם עצה לעשות כך?

אריה אלדד: ולהם לא היה בכלל שיקול דעת, לטענתו של הנשיא ברק, והם היו חייבים לקבל את עצתו.

אריה אלדד: ניגוד העניינים בנושא הזה הוא עד כדי כך ברור, שגם הטענה שאנחנו עלולים, כביכול, להחליש את מעמדו של היועץ המשפטי לממשלה, איננה יכולה להישמע.

אריה אלדד: אני ער לדעות שאומרות לי: דווקא בשעה שהיועץ המשפטי לממשלה עסוק בחקירות כנגד ראש הממשלה – וזה סוד גלוי שאני הייתי רוצה לראות ביציאתו מהמפה הפוליטית – אסור לך להפריע לו, אסור לך לפגוע בו.

אריה אלדד: אבל לא יכול להיות שהבסיס החוקי של המערכת המשפטית שלנו יהיה רעוע עד כדי כך, נגוע בניגוד עניינים עד כדי כך, שאנחנו נקבע את עמדתנו בסוגיה העקרונית הזאת על סמך אירוע כזה או אחר או צירוף נסיבות כזה או אחר.

אריה אלדד: החוק שאני בא להציע לא בא להחליש את מר מני מזוז, אלא בא לייצב ולעשות את עשיית הצדק במדינת ישראל נכונה יותר.

אריה אלדד: אני יודע שיש מחלוקת קשה בתוך משרד המשפטים בעניין הזה, היא התפרסמה.

אריה אלדד: גם בוועדת השרים לענייני חקיקה היה ויכוח קשה בין שר המשפטים, שתומך בחוק, ובין היועץ המשפטי לממשלה, שמתנגד לחוק.

אריה אלדד: כן, ויש מדינות שנוהגות כך ויש מדינות שנוהגות אחרת.

אריה אלדד: יש מדינות שנהגו למנות תובע מיוחד במקרים שראש המדינה עומד לחקירה, וגם זה לא ממש הצליח בארצות-הברית.

אריה אלדד: על כל פנים, מצב העניינים עכשיו הוא, שממשלת ישראל החליטה שהנושא הוא ראוי אבל שנוי במחלוקת, כבד משקל, ואולי לא נכון ששינוי מהותי כזה יבוא בעקבות הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת ולכן שר המשפטים יקדם הצעת חוק ממשלתית.

אריה אלדד: אני מקווה מאוד שכך יהיה.

אריה אלדד: בכל מקרה, אני מקווה להביא את הנושא הזה להצבעה מייד לאחר הפגרה ואני מקווה שתצטרף לכך הצעת חוק ממשלתית.

אריה אלדד: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2499/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעה הבאה, לפנים משורת הדין.

גלעד ארדן: מה אתי?

אחמד טיבי: זאת הצעה צמודה, אדוני.

גלעד ארדן: תוכל להגיד פעמיים לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: אחריך, לפנים משורת הדין, אני אתן לחבר הכנסת גלעד ארדן וגם לחבר הכנסת כהן.

אחמד טיבי: אם יש כאלה שלא שמעו, לפנים משורת הדין.

בנימין אלון: אדוני היושב בראש, אני לא לפנים משורת הדין אלא משורת הדין ובשורת הדין, העיסוק של הנושא שלי.

בנימין אלון: לא אאריך.

בנימין אלון: הגשתי הצעת חוק, זאת של הפרדת הסמכויות בין היועץ המשפטי לפרקליט.

בנימין אלון: ואז כבר אמר לי השר פרידמן, במושב הזה, שהוא כעיקרון תומך, אבל צריך לראות את הפרטים וכו', והוא חושב שהממשלה צריכה להגיש את ההצעה.

בנימין אלון: אני באמת חושב שחוק כזה יסודי, ממשלה ראוי שתגיש, אבל היא לא הגישה, חבר הכנסת אלדד, ועבר הרבה זמן מאז שהעליתי את הנושא הזה כאן.

בנימין אלון: לכן, אני מצר על כך שבישיבת השרים האחרונה לחקיקה, שר המשפטים תמך ואמר שהממשלה תגיש.

בנימין אלון: אני מקווה שזה כן ייעשה בסופו של דבר.

בנימין אלון: יש פה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

בנימין אלון: אני גם ער לרגישות, שכולם חושבים שכל מי שנוגע עכשיו ביועץ המשפטי אז הוא חלק ממערך השחיתות והכול.

בנימין אלון: זה הבל, זאת התייחסות לא עניינית.

בנימין אלון: אני באמת חושב שאנחנו צריכים להיות נקיים ולהילחם ללא מורא נגד כל מוקד שחיתות ונגד כל מוקד שבו הון ושלטון מתחברים.

בנימין אלון: ללא מורא וללא משוא פנים.

בנימין אלון: אבל לא ייתכן שבמדינה הזאת יקדשו, כמו חסידים שוטים, מוסדות שאין להם אח ורע, כמו זה שכאן, במקומות אחרים, ויאמרו: כך צריך להיות ואסור להרהר בדבר.

בנימין אלון: למשל, הוועדה לבחירת שופטים.

בנימין אלון: הצורה שבה היא מתבצעת בארץ איננה מתבצעת בשום מקום בעולם.

בנימין אלון: לא זה הנושא שלנו.

בנימין אלון: למשל, סמכויות היועץ המשפטי.

בנימין אלון: אין כזה דבר, בצורה כזאת קיצונית.

בנימין אלון: זה היה חיים כהן, שופט בית-משפט העליון, שבזמנו היה היועץ המשפטי, שבתוקף אישיותו הדומיננטית הצליח לצבור עוצמות שכאלה.

בנימין אלון: אבל זאת ההיסטוריה, זה לא מהווה תקדים וזה לא דבר שצריך להיות.

בנימין אלון: נוצר כאן דבר שהממשל לא יכול לשלוט.

בנימין אלון: יש תמנון משפטי שבכל משרד משפטי אתה מנסה לקדם דברים, יש מערכת שאתה ישר פוחד ממנה.

בנימין אלון: היא מגיעה, היא מחוברת בכל המקומות.

בנימין אלון: אסור גם לשר – זה קרה לי כשר.

בנימין אלון: אסור לשר להגן על עצמו בבג"ץ, הכול נעשה דרך זרוע אחת מרכזית של היועץ המשפטי לממשלה.

בנימין אלון: אני לא רוצה לעסוק עכשיו בכל הנושאים האלה.

בנימין אלון: אני חושב שחשוב שיהיה יועץ משפטי לממשלה.

בנימין אלון: כשר, אני זוכר שלא יכולתי לתפקד בלי זה.

בנימין אלון: זה דבר מהותי ומרכזי שיש יועץ לשר ויש יועץ לממשלה.

בנימין אלון: אבל זה שהוא צובר עוצמות מיותרות ומגיע להתנגשות, בפירוש אנטי-דמוקרטית – כל הדמוקרטיה בנויה על העיקרון של מונטסקיה, של הפרדת רשויות, על איזונים ובלמים.

בנימין אלון: ולא יכול להיות יותר מדי כוח, כי גם כוח כזה משחית.

בנימין אלון: כוח מגזים משחית עוד יותר, כידוע.

בנימין אלון: לכן, גברתי היושבת בראש, אני קיבלתי על עצמי עכשיו את זה שהתשובה תהיה במועד אחר, אבל אני קורא מכאן לשר המשפטים.

בנימין אלון: אם הוא הולך לחקיקה ממשלתית, שיעשה את זה.

בנימין אלון: יש לו הפגרה, שלא יהיה השיהוי שהיה בפעם שעברה.

בנימין אלון: אם הוא לא הולך לחקיקה ממשלתית, שימשיך להיות אמיץ, כמו שהוא, יאמר את דעתו.

בנימין אלון: וחברי הכנסת, לפי שיקול דעתם החוצה מפלגות, יכריעו בנושא הזה.

בנימין אלון: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/1424/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: חבר הכנסת אמנון כהן, הצעת חוק גיל הפרישה (תיקון – הקדמת גיל הפרישה) – תשובה והצבעה במועד אחר.

קולט אביטל: חמש דקות.

קולט אביטל: בגלל סדר-יום ארוך, על דעת כולם סוכם חמש דקות.

אמנון כהן: התחלתם ממני?

קולט אביטל: כולם.

אמנון כהן: בסדר, אנחנו נשתדל.

קולט אביטל: קודמי בתפקיד חשב על ההצעה המרנינה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שלי מדברת על הורדת גיל הפנסיה, כפי שהעלו אותה, אני חושב שלא בצדק, לגיל 67 לגברים ולגיל 62 לנשים, בשנת 2003 או 2004, כאשר מצב המשק היה קשה וכחלק מהתוכנית להבראת כלכלת ישראל, הטילו את הגזירות הקשות האלה.

אמנון כהן: המטרה של החוק שלי, לאחר שיש צמיחה כה טובה במשק הישראלי – וגם הקרנות שהיום מטפלות בנושא הפנסיוני, אני חושב שלאט-לאט כבר מתמלאות – והמצב הקיים היום מהווה בעיה קשה בעיקר לאותן אוכלוסיות שלמעשה עובדות בעבודות מזדמנות או בחברות כוח-אדם.

אמנון כהן: במדינת ישראל הרי קיבלנו הרבה מאוד עולים חדשים.

אמנון כהן: לפעמים הם רופאים, לפעמים הם מהנדסים, אבל הם הגיעו לכאן בגיל שבו הם לא יכולים לעבוד ולהשתלב במקצועות האלה מפאת חוסר ידיעת השפה.

אמנון כהן: אכן, קורה מצב שהרופאים האלה, שהגיעו לכאן בגיל 55 או 60, או מהנדסים, והם למעשה לא יכולים לעבוד במקצועות שלהם, הולכים לעבוד בעבודות כמו בסופרמרקט, לסדר עגלות, לעבוד כירקנים באותם הסופרים, והם אף פעם לא מאוגדים בחברות כוועדים אלא תמיד עובדים דרך חברות כוח-אדם.

אמנון כהן: קורה מצב שאדם ציפה שהוא כבר מגיע עוד שנה-שנתיים לגיל הפרישה, ופתאום באה המדינה ומעלה את זה לגיל 67.

אמנון כהן: אין לי בעיה עם אותם אנשים שרוצים להמשיך לעבוד, ולכן אנחנו אומרים שמי שירצה להמשיך לעבוד, שימשיך לעבוד.

אמנון כהן: אבל מי שיגיד: קצה נפשי וקשה לי העבודה הזאת של סחיבת העגלות ואני מבקש לצאת בגיל 65 לפנסיה, שתהיה לו האופציה.

אמנון כהן: אני יודע שיש אנשים שיגידו שתוחלת החיים עלתה ולכן אפשר להעלות את גיל הפרישה.

אמנון כהן: מצד שני אני אומר: יש האופציה.

אמנון כהן: מי שירצה לעבוד יעבוד ומי שירצה להישאר בביתו, בגיל 65, להקדיש את חייו לתחומים אחרים שהוא אוהב, לשחק עם הנכדים, אם הוא רוצה לנוח ולסיים את שארית חייו באופן מכובד וגם לקבל את הפנסיה, אז שתהיה לו האופציה הזאת.

אמנון כהן: אני יודע שהצעת החוק שלי היא גורפת לכל המדינה.

אמנון כהן: אין לי בעיה, ואני אתאם את זה עם הממשלה, כי אני רוצה לעשות איזה פילוח, שהחוק שלי ידבר על אוכלוסיות חלשות יותר, אוכלוסיות שעובדות בעבודות כפיים, אוכלוסיות שבאמת קשה להן לסחוב את העבודה עד גיל 67 – שנעשה איזו עבודה מול תעשיינים ומול איגודים מקצועיים; אבל אני אומר שהאנשים הללו שעובדים הם לא מאוגדים, אין להם ועדים והם גם לא מוכרים על-ידי הסתדרות העובדים, ולמעשה אין להם ועד עובדים.

אמנון כהן: לכן כאן נצטרך למצוא את הדרך, ולכן אני ביקשתי להעלות את הנושא.

אמנון כהן: הממשלה אמרה: אנחנו רוצים ללמוד את הסוגיה ולראות אם אפשר לפלח ולמצוא את הנוסחה המתאימה, שזה לא יהיה גורף לגבי כולם, אלא רק לגבי אותם אנשים שעובדים עבודת כפיים או אנשים שעובדים בעבודות מזדמנות וירצו לצאת לפנסיה – שהאופציה הזאת תינתן להם.

אמנון כהן: אנחנו מתקרבים לפגרה, ולמעשה, אני מתכוון לעבוד בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה הרלוונטיים, שננסח את זה ונקבל איזו הבנה והסכמה שנוכל לקדם את ההצעה מייד אחרי הפגרה לקריאה הטרומית, ולאחר מכן לקריאה השנייה והשלישית.

אמנון כהן: אני חושב שהנושא הזה מאוד חשוב – שניתן לאזרח שעובד ומשקיע בחברה הישראלית את האפשרות בגיל מסוים, בגיל 65, אם ירצה לצאת לפנסיה שתהיה לו האופציה, ואם ירצה להמשיך לעבוד, שיוכל להמשיך לעבוד.

אמנון כהן: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: כפי שאתה רואה, אפשר להציג את הצעת החוק הזאת גם בחמש דקות.

אמנון כהן: יש לי עוד מה לומר, אבל בסדר.

קולט אביטל: את העיקר אמרת.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3874/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – סעדים בבית-המשפט ואי-ייחוד העילה).

קולט אביטל: חבר הכנסת גלעד ארדן.

קולט אביטל: תשובה והצבעה במועד אחר.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: גברתי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שההתנהגות של התקשורת הישראלית בקשר להצעת החוק הזאת הוכיחה הבוקר עד כמה ההצעה נחוצה ועד כמה דחוף הצורך לתקן את חוק לשון הרע.

גלעד ארדן: כיוון שההצעה הזאת בעצם עוסקת לא בתקשורת, אלא בסמכויות שיש לתת לבתי-המשפט, כדי שאזרחים שסבורים שכלי תקשורת עומד להוציא את דיבתם רעה יוכלו להגן על עצמם ולהגן על שמם הטוב, מהסיבה הזאת בלבד מצאה לנכון התקשורת הישראלית להקצות מקום מאוד מאוד נרחב, באופן חסר תקדים, להצעת חוק שאפילו עוד לא הצביעו עליה בקריאה הטרומית.

גלעד ארדן: וזאת, אך ורק מהסיבה שאותם עיתונאים ועורכים בתקשורת לא תמיד מסתכלים, לצערי, על סדר העדיפויות הציבורי במדינה, אלא דואגים לכוח של התקשורת בתוך הגופים שקובעים את סדר-היום של החברה הישראלית.

גלעד ארדן: ואני חושב, עם כל הכבוד, שבמשטר דמוקרטי לא צריך להיות כך.

גלעד ארדן: לא יכול להיות שכל כלי תקשורת יוכל – גם אם אין לו אפילו ראשית ראיה או איזה קצה חוט – לשפוך את דמו של אזרח בעיתונות, לשלוח את אותו אזרח להתנהל בבתי-משפט שנים רבות, ובינתיים הנזק לאותו אדם, לשמו הטוב ולמשפחתו נותר חשוף לעין כול; אולי אם אותו אדם יזכה בבית-המשפט בעוד הרבה שנים, כשהמשפט יסתיים, בעמוד 17 למטה יכתבו שאותו אדם זכה בתביעת דיבה והפרסום היה שקרי.

גלעד ארדן: לכן הגשתי את הצעת החוק.

גלעד ארדן: הצעת החוק, יש לה שתי מטרות מרכזיות.

גלעד ארדן: מטרה אחת היא – כיוון שפיצוי כלכלי הוא לא דבר שיכול באמת לפצות על נזק לאדם ועל הפגיעה בשמו הטוב, קודם כול, כיוון שאי-אפשר באמת לחשב את הפגיעה בשם הטוב ולכמת אותה לכסף, ודבר שני, פגיעה שנעשתה בשמך הטוב בפומבי, אף פעם לא תדע אם כל האנשים שנחשפו לה, גם נחשפו אחר כך לעובדה שבית-המשפט קבע שלא היה מקום לפרסום, שהפרסום היה שקרי וחסר תום לב.

גלעד ארדן: לכן, ההרתעה שקיימת היום מפני הוצאת לשון הרע, שאומרת שכאשר נתבע מצליח להוכיח שכלי תקשורת שפך את דמו והוציא את דיבתו רעה בחוסר תום לב – ויש הגנות היום לכלי התקשורת – הפיצוי המקסימלי שבית-המשפט יכול לפסוק לו בהליך ללא הוכחת נזק, כפי שהסברתי, כי קשה מאוד להוכיח נזק ממוני, הוא עד 50,000 שקלים.

גלעד ארדן: מי שחושב שפיצוי כזה – עד שמישהו בכלל תובע תביעת דיבה, ואם הוא כבר זוכה בה, החשיפה המקסימלית של הסיכון היא עד 50,000 שקל; אם מישהו חושב שזה מרתיע איזה מקומון שכוח-אל מלכתוב כל מיני האשמות וחשדות בפלילים שהוא רק מעלה בדעתו שיש נגד אדם, נראה שהוא מאוד תמים.

גלעד ארדן: אני אומר לכם: זה לא מרתיע, אבל הפיצוי הזעום גורם לאנשים לוותר מראש על אותה תביעת דיבה, שהם אולי היו יכולים לנהל ולהשיב לעצמם את כבודם ואת שמם הטוב.

גלעד ארדן: לכן, הצעת החוק קובעת שהתקרה שבית-המשפט יוכל לפסוק במסלול של תביעה ללא הוכחת נזק תגדל מ-50,000 ל-150,000 שקל, ובנסיבות שבהן התובע מצליח להוכיח – ושוב, הכול קביעות של בית-המשפט, אם הוא מצליח להוכיח, וזה רף מאוד מאוד גבוה וקשה להוכחה, שהפרסום נעשה בזדון ובכוונה לפגוע, הפיצוי גם יכול לגדול ל-300,000 שקלים עד 450,000 שקלים, ואני אומר לכם שזה עדיין נמוך מאוד כאשר מדובר בפרסום כזה.

גלעד ארדן: החלק השני של ההצעה – ובזאת אני אסיים – מרחיב את האפשרויות שבגינן בית-משפט צריך לתת צו מניעה עוד טרם הפרסום, כי, כפי שהסברתי, מרגע שהפרסום כבר נעשה, גם אם לא היה לו בסיס, גם אם עיתונאי החליט על דעת עצמו שיש חשד לעבירות על החוק, אבל אין לו שום ביסוס לזה, גם אם האדם שפרסמו נגדו יכול להוכיח שאין בסיס לפרסום, היום בתי-המשפט לא נותנים צווי מניעה, עד כדי כך שאפילו בתביעות כמו תביעת פגיעה של לשון הרע בגין הסרט "ג'נין ג'נין", שהציג את חיילי צה"ל ואת מדינת ישראל כמעט כמו הנאצים, גם במצב כזה, כשיש עובדות חד-משמעיות, שלא היה טבח, שחיילי צה"ל חס וחלילה לא רצחו אף אחד, בית-המשפט העדיף את חופש הביטוי.

גלעד ארדן: אני אומר לכם, חברים, חופש הביטוי הוא ערך מקודש.

גלעד ארדן: אף אחד מאתנו לא רוצה לפגוע בו.

גלעד ארדן: אבל חופש הביטוי הוא לא חופש הביזוי.

גלעד ארדן: זה לא חופש כולל לתקשורת הישראלית, וככל שהיא גדלה ומתרבה – ואני מברך על כך – גם הרמה של חלק מהעיתונאים והעורכים לעתים יורדת, ובמצב כזה חייבים לאזן בין חופש הביטוי לבין זכותו של אדם להגן על שמו הטוב.

גלעד ארדן: אני מודיע כאן, שגם אם יכול להיות שיש בהצעה שלי, בחלקה השני, של צווי המניעה, הרחבה יתר על המידה, אני הסכמתי היום לדחות את ההצבעה, אף שהיה לי רוב היום.

גלעד ארדן: אני שמח שחבר הכנסת אורלב, יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, שזכה בפרס אביר איכות השלטון, ששותף אתי ליוזמה, ואני מברך אותו, יהיה שותף אתי לדיון ציבורי מקדים, עם משפטנים בכירים, עם מועצת העיתונות, עם עורכי העיתונים, ולאחר מכן נגיע לכאן חזרה, נעשה את התיקונים והשיפורים, ובעזרת השם נעביר את הצעת החוק הזאת במושב הבא של הכנסת ונעשה צדק ואיזון בין הזכויות.

גלעד ארדן: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2325/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלת פרסום בבתי-מגורים).

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד אזולאי.

קולט אביטל: תשובה והצבעה במועד אחר.

קולט אביטל: לך, אדוני, יש חמש דקות, ולכל היתר שהוצמדו אליך – שלוש דקות.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, הצעת החוק הזאת, כשמה כן היא, להגן על הצרכנים, אני חושב בעיקר על הדיירים.

דוד אזולאי: יש תופעה, לצערנו הרב, של אנשים המעוניינים לשווק את מרכולתם באמצעות פרסומות בבתים, בעיקר בבתים המשותפים.

דוד אזולאי: התופעה הזאת הולכת ונפוצה במדינתנו.

דוד אזולאי: יש כאלה שנוהגים להפיץ פלאיירים, וזה עוד איכשהו נסבל, כי אחר כך במסגרת הניקיון אוספים אותם וזורקים.

דוד אזולאי: יש כאלה שנוח להם להשתמש בכל מיני מדבקות, הן על תיבות הדואר, הן על השיש בלובי הבניין או על דלתות הבית או על הראי בלובי, והם גורמים נזק בלתי הפיך לרכושם של אזרחים שהשקיעו ממיטב כספם כדי לתת איכות ויופי לבתיהם.

דוד אזולאי: היום אין שום חוק שיכול למנוע את הדבר הזה או להביא את אותם אנשים לדין.

דוד אזולאי: לעומת זאת, אנחנו יודעים שלגבי הבחירות יש חוק שלא מאפשר למתמודדים לזהם את המדינה באמצעות פיזור חומר תעמולה או שיווק של מוצר שלהם.

דוד אזולאי: לכן, לא יעלה על הדעת שכשמדובר ברכוש המדינה אנחנו זהירים וחסים עליו, אך כשמדובר על רכושו הפרטי של אזרח המדינה, למדינה לא אכפת.

דוד אזולאי: לכן התפלאתי מאוד שוועדת השרים לענייני חקיקה התנגדה להצעת החוק מבלי להבין במה מדובר.

דוד אזולאי: התברר לי על מה קמה הזעקה ומדוע ועדת שרים לענייני חקיקה התנגדה להצעת החוק.

דוד אזולאי: זה היה משום שני דברים: כאשר מדובר על חומרים שלא נדבקים לקירות; על הקנס הגבוה.

דוד אזולאי: דיברתי עם שר התמ"ת, השר אלי ישי, ואמרתי לו שאם הקנס גבוה מדי, אפשר לנהל משא-ומתן, ובהמשך הדיונים, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, להוריד את גובה הקנס כך שיהיה קנס סביר, אבל חשוב שהקנס יהיה גם מרתיע.

דוד אזולאי: אי-אפשר לתת קנס של 10 שקלים על נזק של מאות ואלפי שקלים.

דוד אזולאי: אם מדובר על פלאיירים, יש אפשרות לעשות את האבחנה ביניהם לבין כל מיני מדבקות שאי-אפשר להסירן והן מכערות את הבניין שהדיירים השקיעו בו את מיטב כספם כדי שייראה נאה לטובת כולם.

דוד אזולאי: אני מודה שביקשתי משר התמ"ת – ואני מקווה שהוא יבוא לכאן בהמשך, אף שיש סיכום על תשובה והצבעה במועד אחר – – –

זבולון אורלב: הסיכום הזה לא לגבינו.

דוד אזולאי: אני לא יודע מה הנוהל בנושא הזה, אני משאיר את זה ליושבת-ראש, שבוודאי תקבע את עמדתה בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני, בכל אופן, יודע שיש הסכמה לדחות, אבל אם יבוא לכאן שר התמ"ת להשיב על ההצעה – בכל אופן, אני מתחייב לתאם עם הממשלה את כל מהלך החקיקה.

דוד אזולאי: חשוב שהחוק הזה יעבור, כדי למנוע את הפגיעה המתמשכת באותם דיירים בבתים משותפים שעומדים חסרי אונים מול הנזק שנגרם להם בבתיהם והם לא יכולים לעשות שום דבר נגד זה.

דוד אזולאי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/167/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעה דומה – הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פרסומת אסורה בדירות ובבניינים ללא הסכמה), פ/167, של חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו קבוצה של חברי הכנסת שהגישו הצעות חוק די דומות, מתוך איזו הבנה וגישה שאנחנו צריכים לשמש אוזן קשבת לאנשים, לאזרחים שלא יכולים לסבול את זה שכל מיני בעלי מקצועות בעצם מצמידים דברי פרסומת גם לקירות חדרי המדרגות, על דלתות הבתים, על תיבות דואר פרטיות.

זהבה גלאון: הם עושים את זה, כי באופן הזה הם רוצים לפרסם את בית-העסק שלהם.

זהבה גלאון: מי כמוכם יודע איך אזרחי ישראל מוצפים כל יום בכל מיני עלוני פרסומת וכל מיני מודעות מסוגים שונים.

זהבה גלאון: רואים את זה גם בקומות הגבוהות של בתי-מגורים ולא רק בכניסות.

זהבה גלאון: אני רוצה לתאר לכם משהו על אופן ההצמדה.

זהבה גלאון: הרבה פעמים אנחנו רואים שמדביקים מדבקה.

זהבה גלאון: כשרוצים לגרד אותה, אז עצם ההסרה שלה בעצם מותיר נזק ולכלוך.

זהבה גלאון: כשרוצים לנקות ולגרד ולא מצליחים, זה מכוער, זה מכער ובוודאי זה לא נעים.

זהבה גלאון: הדבר הזה גורם עוגמת נפש, כי הרי זה שמדביק את המדבקה וזה שמפרסם את מרכולתו באופן הזה לא מבקש רשות, הוא לא מתאם עם ועד הבית או עם בעל הנכס אם הוא יכול לפרסם.

זהבה גלאון: כל אחד בא – זה מערב פרוע, איש הישר בעיניו יעשה.

זהבה גלאון: אנשים באים, מדביקים איזו מדבקה, מדביקים פרסומת ועושים מה שהם רוצים.

זהבה גלאון: חשבתי שצריך להיאבק בתופעה הזאת.

זהבה גלאון: אני רוצה להצטרף לדברים של חברי חבר הכנסת דוד אזולאי.

זהבה גלאון: הצענו סנקציה – העיקרון מקובל עלינו, כי ברור שצריך לתת מענה למאבק בפרסומות.

זהבה גלאון: מצד אחר אנחנו גם קשובים לבעלי העסקים הקטנים שחשבו שהדבר הזה עלול לפגוע בפרנסה שלהם.

זהבה גלאון: חשבנו שצריך להטיל סנקציה כספית; יכול להיות שהסנקציה הכספית שהצענו גבוהה.

זהבה גלאון: אין לנו עניין לפגוע בבעלי עסקים, יש לנו עניין להגן על האזרחים ועל הבתים המשותפים.

זהבה גלאון: כמובן, נגיע להידברות כדי לקדם את החוק.

זהבה גלאון: תודה רבה.

קולט אביטל: גברתי, אם אני יכולה להציע, צריך להוסיף גם את אלה בשדה התעופה שמדביקים לנו את המדבקות על הדרכונים בלי רשותנו ומשחיתים דוקומנט רשמי של מדינת ישראל.

קולט אביטל: הדרכון שלי מלא מדבקות שאני לא יכולה להסיר.

קולט אביטל: כך גם המזוודות.

קולט אביטל: גם זה משחית רכוש.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/1615/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת החוק הבאה פ/1615 – הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – דבר פרסומת בבית צרכנים), של חבר הכנסת זבולון אורלב.

קולט אביטל: בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי שר הבריאות, לצערנו, בעלי מקצועות חופשיים שונים רוצים לפרסם את עצמם ומחפשים דרך קלה וזולה לפרסם את עצמם על-ידי כך שהם נכנסים לחדרי מדרגות ועושים בנכס הפרטי של בעלי הנכס כבתוך שלהם, מדביקים, תולים, שמים חותמות ועושים ככל העולה על רוחם, וכל המגדיל הרי זה משובח, וכל מי ששם מודעה גדולה יותר במקום בולט יותר – הרי זה משובח.

זבולון אורלב: אתה נכנס לחדרי מדרגות, גם בביתי, ולעתים אתה לא יודע איפה בדיוק אתה נמצא.

זבולון אורלב: לכן, אני חושב שמן הראוי לתת הגנה לבעלי הנכסים, לדיירי הבתים המשותפים, ולהטיל איסור על אותם אנשים, עוסקים, לתלות או להצמיד או להדביק חומרי פרסומת בתוך חדרי מדרגות.

זבולון אורלב: יש דרכים לגיטימיות רבות ומגוונות כיצד אדם יכול לפרסם את העסק שלו ואת המוצר שהוא מוכר.

זבולון אורלב: יש כאן גם עניין מאוד חשוב של איכות סביבה, הגנת הסביבה.

זבולון אורלב: דרך אגב, בסופו של דבר המנקה של חדר המדרגות אוסף את הכול וזורק לפח הזבל, אין מיחזור, אין שום דבר.

זבולון אורלב: מאות טונות של ניירות פשוט הולכות לאיבוד.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שגם מטעם זה ראוי מאוד להטיל את האיסור.

זבולון אורלב: כמו שני חברי הקודמים, חבר הכנסת אזולאי וחברת הכנסת גלאון, גם אני אמרתי שאני מוכן לעיין מחדש בסנקציה הכספית.

זבולון אורלב: אדוני שר התמ"ת וסגן ראש הממשלה, אני אומר מראש שקידום החוק ייעשה בהבנה עם משרדך שמטפל גם בהגנה על בעלי העסקים הקטנים.

זבולון אורלב: לא באנו כאן לפגוע חס וחלילה בבעלי העסקים הקטנים, ואם הקנס שכתבנו נראה לא הגיוני, לא פרופורציונלי, אנחנו בהחלט מוכנים להגיע להבנה באשר לגודל הקנס, אבל הפרוצדורה של הקנס צריכה להיות מאוד מאוד קלה למימוש, כי חלק מהבעיה של הטלת סנקציות היא ביכולת לממש את הסנקציות.

זבולון אורלב: לפעמים, אני אומר שלא חשוב גובה הקנס, חשובה יותר המהירות.

זבולון אורלב: אשר על כן, אני אבקש את תמיכת הכנסת ואת תמיכת השר בהצעת החוק.

זבולון אורלב: [הצעת חוק פ/3699/17; נספחות.

זבולון אורלב: ]

קולט אביטל: הצעת חוק דומה של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, גם אני מוצא את עצמי מגיש את הצעת החוק הזאת, אני לא יודע מי יזם – מי היה ראשון, מי אחרון – אבל היוזמה הזאת, והיא יוזמה מבורכת, באה מכיוונים שונים של סיעות הבית.

אופיר פינס-פז: הדברים מאוד פשוטים, מאוד מאוד פשוטים.

אופיר פינס-פז: הציבור בישראל מוצף בדברי דואר.

אופיר פינס-פז: כל זמן שאנשים רוצים להיות מוצפים, ולהרים ולנקות ולסדר – בסדר גמור.

אופיר פינס-פז: זכותם של אנשים שלא לקבל את דברי הדואר.

אופיר פינס-פז: ולכן, הצעת החוק אומרת דבר מאוד פשוט.

אופיר פינס-פז: כשאדם יכתוב על תיבת הדואר שלו: אבקש לא לקבל דברי דואר, כל אותם מחלקי דברי דואר יצטרכו לכבד את זה.

אופיר פינס-פז: אני יכול להגיד לכם שאני מקבל הרבה יותר דברי דואר שאני לא מעוניין בהם מכאלה שממוענים אלי באופן אישי.

אופיר פינס-פז: זה אבסורד מוחלט.

אופיר פינס-פז: לכן, זה מה שצריך להיות.

אופיר פינס-פז: אם יעברו על החוק הזה – אף שהדביקו מדבקה – צריך להיות קנס.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שקנס של 5,000 שקל הוא בסדר גמור.

אופיר פינס-פז: רוצים לקבוע קצת פחות – אפשר לקבוע קצת פחות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהצעת החוק היא מידתית, היא סבירה.

אופיר פינס-פז: אני אפילו קיבלתי מאמר תגובה נגדי ב"מעריב" – – –

קולט אביטל: כן, ראיתי.

אופיר פינס-פז: – – – שאומר שאני מציע הצעת חוק יותר מדי מידתית, יותר מדי מתונה, לא מספיק – – –

זבולון אורלב: על החוק הזה?

אופיר פינס-פז: כן.

זבולון אורלב: למה כתבו רק עליך?

אופיר פינס-פז: תשמע, זה כבר עניין של כשרון.

קולט אביטל: יחסי ציבור.

אופיר פינס-פז: אבל משום שאני חושב שאתה לא פחות מוכשר ממני – שלא נאמר מעבר לכך – – –

זבולון אורלב: – – – גם מודעות בעיתון.

אופיר פינס-פז: ממש לא.

אופיר פינס-פז: אז אני בטוח שאתה תוכל לתקן את המעוות, חבר הכנסת אורלב, אני סומך עליך.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, היתה כתבה גדולה על העניין הזה, חבר הכנסת אורלב – אם כבר, אז כבר – – –

סילבן שלום: עכשיו הרגת אותו לגמרי.

אופיר פינס-פז: אם כבר, אז כבר.

אופיר פינס-פז: תודה.

זבולון אורלב: יש תשובה.

קולט אביטל: כתוב שאין תשובת שר, אבל אם השר בכל זאת מבקש להשיב – בבקשה.

אליהו ישי: חברים, על מנת שבאמת יהיה סדר – אין ספק שהדבקות זה דבר שונה מחלוקת פלאיירים, כי אדם שיש לו עסק זעיר, קטן, והוא מתקיים מכך שהוא מפרסם את עצמו, אין לו יכולות אחרות כמו לחברות גדולות שיכולות לעשות את הפרסום ואת השיווק הגדול שלהן.

אליהו ישי: אז הדבקות זה באמת מפריע – לזה התכוונו מציעי החוק.

אליהו ישי: פלאיירים – ודאי שאני בעד.

אליהו ישי: עם זאת, גם לגבי הקנס – המציעים התחייבו לתאם את זה אתנו לקראת הקריאה הראשונה, השנייה והשלישית – – –

זבולון אורלב: נכון.

אליהו ישי: – – – אשר על כן, אני תומך בהצעות החוק, בכפוף להסכמה ולתיאום אתנו.

אליהו ישי: אני חוזר ומבהיר: הדבקות – ודאי שלא; אני בוודאי תומך בכם נגד הדבר הזה; פלאיירים זה משהו אחר, וכל שאר הסעיפים יהיו בתיאום ובהסכמתנו.

קולט אביטל: אני מודה.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו נשמע את ההתחייבות של המציעים.

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי, אתה מתחייב?

דוד אזולאי: מתחייב.

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: מתחייבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: מקובל עלי.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס-פז.

אופיר פינס-פז: מתחייב אני.

קולט אביטל: אנחנו נעבור להצביע על כל הצעות החוק, בנפרד.

קולט אביטל: נעבור להצביע על הצעת החוק הראשונה – פ/2325, של חבר הכנסת אזולאי.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 37 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור פרסום בבתי-מגורים), התשס"ז–2007, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 19, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק פ/2325 עברה והיא תעבור להכנתה לוועדת הכלכלה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון, את מעוניינת שיצביעו על הצעת החוק שלך?

זהבה גלאון: כן.

זבולון אורלב: ועדת הפנים.

אליהו ישי: ועדת הכנסת תחליט.

אופיר פינס-פז: איזו ועדה אתה רוצה?

זבולון אורלב: פנים.

קולט אביטל: איזו ועדה אתם רוצים?

קולט אביטל: ועדת הפנים?

קולט אביטל: בסדר, ועדת הפנים.

קולט אביטל: הצעת החוק פ/2325, עברה.

קולט אביטל: הצעת חוק פ/167, של חברת הכנסת זהבה גלאון – נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 38 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פרסומת אסורה בדירות ובבניינים ללא הסכמה), התשס”ו–2006, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 20, אין מתנגדים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת עברה והיא תעבור גם כן לוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: הצעת חוק פ/1615, של חבר הכנסת זבולון אורלב – נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – דבר פרסומת בבית צרכנים), התשס”ז–2006, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: גם הצעת החוק הזאת עברה, ותעבור להכנתה לקריאה ראשונה לוועדת הפנים.

קולט אביטל: הצעת החוק פ/3699, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 40 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלת פרסום בבתי-מגורים), התשס”ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 23, אין מתנגדים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת עברה, והיא תעבור להכנתה לקריאה ראשונה לוועדת הפנים.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3076/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם לתושבי לתושבי הנגב, הגליל, עיירות פיתוח ושכונות שיקום).

קולט אביטל: חבר הכנסת סילבן שלום.

קולט אביטל: איפה השר נהרי?

סילבן שלום: לא, אין תשובת שר.

קולט אביטל: אין תשובת שר?

סילבן שלום: לא.

קולט אביטל: טוב, אז נצביע בלי תשובת שר.

סילבן שלום: זה בהסכמה, לכן הוא הלך.

קולט אביטל: אדוני, חמש דקות.

סילבן שלום: למה?

קולט אביטל: כמו כולם.

קולט אביטל: כי זה מה שנקבע – בגלל לוח זמנים עמוס.

סילבן שלום: אוקיי.

סילבן שלום: אין דבר.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לתקן עוול היסטורי, שלפיו אין ייצוג בחברות הממשלתיות לתושבי הנגב והגליל, עיירות הפיתוח ושכונות השיקום.

סילבן שלום: לצערי הרב, במשך עשרות שנים ייצוגם של תושבים אלה בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות נמוך משמעותית לעומת חלקם באוכלוסייה, ובוודאי לעומת מה שצריך להיות חלקם באותן חברות ממשלתיות, וזה רק בשל העובדה שמרבית החברות הממשלתיות נמצאות בנגב, חלקן בצפון הארץ, אבל בוודאי שלא במרכז הארץ.

סילבן שלום: אני חושב שאנחנו חייבים לקבל החלטה דרמטית בארץ על שינוי סדרי עדיפויות, וזה בידינו.

סילבן שלום: הגיע הזמן שנבין שהעיוות המתמשך הזה חייב להגיע לקצו.

סילבן שלום: לצערי הרב, כל ממשלות ישראל – ואני לא מוציא את הממשלות שהייתי חבר בהן מכך – אינן רואות את הפריפריה כמרכז העשייה שלהן בחיי היום-יום.

סילבן שלום: ראשי הממשלות בישראל עד היום הגיעו או מרקע ביטחוני, או מרקע כלכלי כזה או אחר, כשהנושא של הפריפריה לא מדבר ללבם.

סילבן שלום: לכן אנחנו רואים שההשקעות בפריפריה הן השקעות נמוכות, אנחנו רואים שההתייחסות לנגב ולגליל במלים היא התייחסות מאוד מאוד חמה, מלטפת, אבל במעשים זה דבר שכלל לא קיים.

סילבן שלום: יש עד היום העדפה לנשים, יכולה להיות העדפה גם למיעוטים, אבל לתושבי הנגב והגליל, שכונות השיקום וערי הפיתוח – יוק.

סילבן שלום: ואני חושב שאם אנחנו רוצים להבריא את החברה במקומות האלה – אנחנו חייבים לתת להם, ולו מקצת ממה שצריך.

סילבן שלום: לאחר שביטלו את ההטבות במס הכנסה, אני חושב שמה שנותר – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי.

סילבן שלום: – – – כדי לאפשר את הישארותם של תושבי הנגב והגליל במקומות האלה, הוא אולי אותה העדפה קטנה מתקנת, שתקבע שכאשר ממנים דירקטורים לחברות בדרום הארץ או לחברות בצפון הארץ – יבואו בחשבון קודם כול תושבי הנגב, קודם כול תושבי הגליל, ורק לאחר מכן האחרים.

סילבן שלום: אני מאמין שזה יגרום ליתר מוטיבציה לדור הצעיר בפריפריה להישאר במקומות שבהם הוא גדל וצמח.

סילבן שלום: אני גם חושב שזה ייתן לאחרים להבין, שאם עוברים לגור במקומות האלה, זה לא חיסרון אלא זה יכול להיות יתרון גדול.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, לסיום אני רוצה לומר שאני שמח מאוד שלבסוף הוחלט לתמוך בהצעת החוק הזאת, כי אני לא מאמין שיש מישהו שיכול להרים את ידו נגד תושבי הנגב, נגד תושבי הגליל ונגד תושבי השיקום בערים הגדולות.

סילבן שלום: היום אנחנו עושים את הצעד הראשון בתהליך לא פשוט, בתהליך ארוך, אבל אני אביא אותו לידי סיום ולידי חקיקה, כך שאותם אנשים יזכו סוף-סוף למה שמגיע להם בדין, ועד היום לצערי הרב לא הצליחו לקבל.

סילבן שלום: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כיוון שאין תשובת שר וגם כיוון שהממשלה אינה מתנגדת, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 41 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם לתושבי הנגב, הגליל, עיירות פיתוח ושכונות שיקום), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 19, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה, והיא תעבור, לפי תקנון הכנסת, לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2917/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק המפלגות (תיקון – איסור סקרים לקראת בחירות מקדימות), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, תראו, בסך הכול הצעת החוק הזאת רוצה להשוות את המצב בפריימריס למפלגות לזה שקיים במדינה ובשלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים שאסור לפרסם סקרים בימים האחרונים לפני הבחירות לכנסת, ואסור לפרסם סקרים בימים האחרונים לפני הבחירות לרשויות המקומיות, כדי שלא לייצר מניפולציה, וזה חסר בחוק המפלגות.

אופיר פינס-פז: לצערי, כתוצאה מזה נעשות מניפולציות, אגב, קל וחומר, זה הרבה יותר מניפולטיבי בתוך המפלגות, כי הגופים הם קטנים.

אופיר פינס-פז: לכן, אין בעיה עם פרסום סקרים בכל ימות השנה, אבל בימים שלפני, 48 השעות האחרונות או 72 השעות האחרונות לפני מועד הבחירות, כמקובל במערכות החיצוניות למדינה, לכנסת ולשלטון המקומי – ההצעה שלי שזה יהיה גם במפלגות.

אופיר פינס-פז: ההצעה הזאת היא על דעתם של חברי במפלגת העבודה, חברי בליכוד, חבר הכנסת גדעון סער חתום אתי על הצעת החוק הזאת, חברי בקדימה, צחי הנגבי, שיש בה פריימריס, זה נראה סביר – – –

קולט אביטל: כמה ימים?

אופיר פינס-פז: לא החלטנו.

אופיר פינס-פז: נחליט, אבל אני מדבר על הימים האחרונים, יומיים, שלושה, ארבעה, נחליט בוועדת החוקה.

ראובן ריבלין: בחוק הבחירות הכללי זה 40 יום.

אופיר פינס-פז: כן, בחוק הכללי – תראו, יש מדינות שזה אפילו שבוע, אבל אני מניח שנצטרך להחליט על מועדים מצומצמים יותר.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על היומיים-שלושה האחרונים לפני הבחירות.

אופיר פינס-פז: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 42 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 18 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (תיקון – איסור סקרים לקראת בחירות מקדימות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

קולט אביטל: 18 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית והיא תעבור להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3920/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – סייג לאחריות פלילית על עובד ציבור).

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה, בלי פלאפון במליאה; חבר הכנסת אהרונוביץ גם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הצעת חוק העונשין (תיקון – סייג לאחריות פלילית על עובד ציבור) – חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, את החוק הזה הגשתי בהליך דחוף על-פי בקשת משרד הבריאות, בוודאי שר הבריאות היושב כאן יוכל לאשר את דברי.

אריה אלדד: החוק נולד כתוצאה מפרשת "רמדיה", כאשר בעקבותיה עומדים לדין, גם בימים אלה, כמה עובדים של משרד הבריאות באשמת רשלנות שגרמה לנזקים חמורים.

אריה אלדד: הנושא הוא סבוך.

אריה אלדד: החוק לא בא לפטור מחובת קפדנות ועמידה בסטנדרטים מקצועיים נאותים את עובדי הפיקוח של המדינה.

אריה אלדד: אבל הוא בא לפתור מצב משברי שבגללו, בעקבות העמדתם לדין של אנשי משרד הבריאות, יש מחסור חמור במדינת ישראל במזון לתינוקות, במזונות מיוחדים, רפואיים, לאוכלוסיות של מבוגרים, קשישים, חולים במחלות מטבוליות שונות, משום החשש של עובדי פיקוח שמא תוטל עליהם אחריות פלילית גם כשהם עושים את מלאכתם בתום לב, בלא זדון, לא מתוך אדישות חלילה, והם יעמדו לדין.

אריה אלדד: יש דקויות משפטיות שצריכות להיות מבוררות היטב בהמשך הליכי החקיקה.

אריה אלדד: שר המשפטים תומך עקרונית בחקיקה הזאת, אבל המחלוקת המשפטית צריכה להתברר וההגדרות ודאי לא יהיו בסוף התהליך כפי שהן מוגדרות היום בהצעת החוק הטרומית.

אריה אלדד: בגלל הלחץ של הזמן, גם בגלל סוף כנס הקיץ של הכנסת, ההגדרה המופיעה בנוסח הטרומי בוודאי לא תהיה ההגדרה הסופית של המצב המשפטי הזה.

אריה אלדד: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת על מנת לזרז את פתרון המשבר שנוצר כתוצאה מפרשת "רמדיה".

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת, חבר הכנסת מיכאלי, חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת מרגי.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק פ/3920.

קולט אביטל: הצבעה מס' 43 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – סייג לאחריות פלילית על עובד ציבור), התשס"ח–2008, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק העונשין (תיקון – סייג לאחריות פלילית על עובד ציבור) עברה, והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לימודי בטיחות בדרכים בבתי-ספר, התשס”ח–2008; הצעת חוק מחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס”ח–2008; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח אדם (תיקון מס' 5) (רישוי קבלני שירותים), התשס”ח–2008; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 170) (הכרה בהוצאות טיפול בילדים), התשס”ח–2008; הצעת חוק הגבלת שירותי שמירה בבתים משותפים, התשס”ח–2008; הצעת חוק שמירה על קווי צנרת נפט, התשס”ח–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 54), התשס”ח–2008; הצעת חוק החברות (תיקון מס' 9), התשס”ח–2008 – שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/239; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 18040; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה לעלות.

קולט אביטל: הצעת חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה – – –

קולט אביטל: אדוני, שכחתי להגיד שיש לך חמש דקות.

מיכאל מלכיאור: בהצגת חוקים לקריאה השנייה ולקריאה השלישית – – –

קולט אביטל: בהצגת חוקים יש הסכמה של כל הבית, בגלל העומס היום.

קולט אביטל: צר לי, אדוני.

קולט אביטל: כולם כיבדו את זה.

מיכאל מלכיאור: סליחה.

מיכאל מלכיאור: יש הבדל בין הצגת הצעת חוק לקריאה טרומית לבין הצגת הצעת חוק מקיפה וחשובה, שעכשיו עוברת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, וחייבים על-פי החוק וכדי שסדרי הממשל יהיו תקינים שהדבר יוצג במלואו.

קולט אביטל: בסדר.

קולט אביטל: אדוני יחזיק את כולנו כאן עד תשע בערב.

קולט אביטל: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: בסדר גמור.

מיכאל מלכיאור: הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס”ח–2008.

מיכאל מלכיאור: במדינת ישראל יש קבוצות תרבותיות שונות, המקיימות אורח חיים המיוחד להן, ויש להן מאפיינים תרבותיים ייחודיים, ובהן קבוצת האוכלוסייה החרדית.

מיכאל מלכיאור: במוסדות החינוך של הקבוצות כאמור לומדים תלמידים רבים, וזה שנים עומדת על סדר-היום הציבורי שאלת התקצוב של אותם מוסדות על-ידי רשויות המדינה.

מיכאל מלכיאור: מטרתה של הצעת החוק היא לאפשר קיום של מוסדות חינוך של קבוצת האוכלוסייה החרדית ושל קבוצות אוכלוסייה אחרות, ששר החינוך יקבע, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, כי הן קבוצות אוכלוסייה תרבותיות ייחודיות.

מיכאל מלכיאור: זאת, על-ידי הכרה בהן כמוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים וקביעת מנגנון לתקצובם, מתוך איזון בין האוטונומיה החינוכית שתינתן למוסדות אלה, הנגזרת מאורח החיים הייחודי של קבוצת האוכלוסייה הלומדת בהם מצד אחד, לבין שיעור התקציב שיינתן להם על-ידי המדינה, שיהיה נמוך משיעור התקציב של מוסדות החינוך המוכרים, מצד שני.

מיכאל מלכיאור: מוצע להסמיך את השר להכיר במוסד חינוך שלומדים בו תלמידים בכיתות ט' עד י"ב, כולן או חלקן, כמוסד חינוך תרבותי ייחודי, אם ראה שמתקיימים בו תנאים אלה: ניתן בו חינוך שיטתי בהתאם למאפיינים הייחודיים של הקבוצה התרבותית הייחודית הלומדת בו; תוכנית הלימודים בו ואורח הפעילות במסגרתו אינם נוגדים את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית; הוא עומד בדרישות הרישוי שנקבעו בחוק המוצע; וכן, בהתחשב במאפיינים ובצרכים המיוחדים של מוסד החינוך, המספר המזערי של תלמידים הלומדים בו ושעות הלימודים שבו הם כפי שיקבע השר.

מיכאל מלכיאור: על החלטת השר לסרב להכיר במוסד חינוך כמוסד חינוך תרבותי ייחודי או על החלטתו לבטל הכרה שניתנה, ניתן יהיה לערער בפני ועדת ערר.

מיכאל מלכיאור: החלטות ועדות הערר יהיו נתונות לערעור בפני בית-משפט לעניינים מינהליים.

מיכאל מלכיאור: עוד מוצע ליצור מנגנון תקצוב למימון פעילותם של מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים.

מיכאל מלכיאור: המימון יינתן בעבור כל תלמיד בהתאם למספר התלמידים הלומדים במוסד.

מיכאל מלכיאור: שיעור התקצוב בכל שנת לימודים ייגזר מיחידת המימון למימון עלות לימודיו של תלמיד במוסד חינוך על-יסודי במסלול לימודים עיוני באותה שנת לימודים, ויעמוד על 60% מיחידת מימון זו – אני מזכיר שזאת הרמה הנמוכה ביותר של אפשרויות התקצוב שיש במערכת העל-יסודית בישראל.

מיכאל מלכיאור: מוצע לקבוע כי בעבור תלמידים עם צרכים מיוחדים באותם מוסדות חינוך תינתן תוספת מימון השווה לזו הניתנת לתלמידים משולבים בחינוך הרגיל.

מיכאל מלכיאור: כמו כן, נקבעו בחוק המוצע הוראות בדבר רישוי אשר יחולו על מוסד תרבותי ייחודי.

מיכאל מלכיאור: המוסד יידרש לעמוד בתנאים שונים הנוגעים לבטיחות, לבריאות, לעובדים, לבסיס הכספי שלו, למבנה ולציוד שבו וכדומה.

מיכאל מלכיאור: עוד נקבעו הוראות בדבר הפיקוח והאכיפה על העמידה בתנאים אלה.

מיכאל מלכיאור: מאחר שנדרשת היערכות והתקנת תקנות, תחילתו של החוק המוצע לא תהיה מיידית.

מיכאל מלכיאור: לפיכך, עקב העובדה שנושא תקצוב הישיבות, שהחוק המוצע אמור לחול עליהן, תלוי ועומד בבית-המשפט, ונוכח הרצון לפתוח כסדרה את שנת הלימודים הקרובה, מוצעת הוראת מעבר, אשר תאפשר את המשך תקצובן עד ליישום החוק.

מיכאל מלכיאור: מוצע לקבוע כי מוסד חינוך שלומדים בו תלמידים בכיתות ט' עד י"ב, כולן או חלקן, ניתן בו חינוך שיטתי בהתאם למאפיינים הייחודיים של הקבוצה התרבותית הייחודית הלומדת בו והוא מקבל כיום מימון מהמדינה – כל אלה יוכלו להמשיך ולקבל מימון זה לתקופה שלא תעלה על שנה מיום התחילה של החוק המוצע, בתנאי שבתוך 90 ימים מאותו מועד תוגש לגביו בקשת הכרה לפי החוק.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש, כבוד היושבת-ראש, רק להוסיף בכמה משפטים מה הרקע להצעת החוק הזאת, שהיא ודאי שנויה במחלוקת.

קולט אביטל: אפשר לבקש קצת שקט?

קולט אביטל: זה חוק חשוב.

זהבה גלאון: אפשר לשאול שאלה?

מיכאל מלכיאור: אם זהבה גלאון רוצה לשאול – – –

קולט אביטל: את רוצה, תשאלי עכשיו.

זהבה גלאון: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מקבלת את זה ומכירה בזה שמדינה צריכה להכיר בזכותן של קהילות תרבותיות, אבל כשהקהילות התרבותיות לא מכירות בערכי היסוד האזרחיים של המדינה, האם המדינה צריכה לממן אותן?

זהבה גלאון: ערכי יסוד אזרחיים – אזרחות, מתמטיקה, ליבה.

זהבה גלאון: כן בטיחות, כן ביטחון – כל הדברים שציינת.

זהבה גלאון: מדובר על ערכי יסוד אזרחיים, זאת נורמה בסיסית.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ריבלין, אם תיתן לי לענות, אני אנסה לעשות את זה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, תודה.

ראובן ריבלין: שאלתי אותה שאלה.

קולט אביטל: אני חושבת שהוא ישיב.

מיכאל מלכיאור: אם אחר כך צריך להשלים, אני אתן לך.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת זהבה גלאון, קודם כול, כל הממשלות בישראל עשו את זה, לרבות, אני מזכיר, שרי חינוך שאת לא רק מכירה אלא בטח גם מוקירה; קוראים להם אמנון רובינשטיין, יוסי שריד.

מיכאל מלכיאור: כל שרי החינוך עד היום עשו את זה.

מיכאל מלכיאור: אלא מה, הם עשו את זה בצורה לא מסודרת ולא חוקית.

מיכאל מלכיאור: מה שאנחנו עושים כאן, בניגוד למה שעשו שולמית אלוני וכל שרי החינוך מטעם מרצ או מטעם העבודה או מטעם כל מפלגה אחרת, זה להסדיר את העניין בחוק, מאחר שהבג"ץ אמר – – –

חיים אורון: הם לא רצו לקבע בחוק מערכת חינוך בלי ליבה.

מיכאל מלכיאור: הם עשו את זה בלי שזה היה חוקי.

חיים אורון: אתה מקבע בחוק מערכת חינוך בלי ליבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת חיים אורון, אני חושב שיותר טוב לעשות דברים בחוק, גם אם אנחנו לא אוהבים אותם, מלעשות אותם בצורה בלתי חוקית, כפי שעשו כל שרי החינוך של מרצ.

חיים אורון: במקום אחר – – –

יעקב ליצמן: אם חיים אורון היה שר החינוך הוא היה עושה אותו דבר.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת חיים אורון, כחלק מהקביעה בחוק – מה שלא היה נהוג עד עכשיו – הכנסנו בחוק הזה הרבה מאוד מגבלות, שכל שרי החינוך של מרצ לא עמדו עליהן, לרבות כל הסעיפים של פיקוח, של הגבלת המימון עד לגובה מסוים, מה שהיה מאוד שנוי במחלוקת, ולרבות קביעה שמדובר פה רק על החינוך העל-יסודי ושום דבר מתחת לחינוך העל-יסודי.

מיכאל מלכיאור: מבחינתי, וזאת הסיבה שבוועדה לא הצבעתי בעד החוק, יש פגם אחד בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: הרי המדינה משלמת 60% מהתעריף הנמוך ביותר עכשיו למוסדות האלה, וזה יהיה הגובה, לא יהיה אפשר לקבל יותר.

מיכאל מלכיאור: יש עדיין 40%.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, כחלק מההשלמה – הצעתי את זה בחקיקה, אני מקווה שזה יעבור מקיר לקיר – כל תלמיד עד גיל 30 שרוצה לקבל את הליבה ורוצה לעשות בגרות ולצאת גם לחיי תעסוקה או השכלה גבוהה, המדינה צריכה לאפשר לו לקבל ולממן אותו, וזאת תהיה השלמה לחוק, שלדעתי תעשה את החוק ראוי.

אבשלום וילן: יש הסתייגות למה שאמרת.

מיכאל מלכיאור: אני מודע לעניין.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, זה פגם שאני לא יכול לתמוך בהסתייגות הזאת, אבל אני מביא את זה כחוק נפרד, ואני מקווה שהחוק הזה יעבור.

מיכאל מלכיאור: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, לחוק הזה יש הסתייגויות.

קולט אביטל: נעבור לשמיעת ההסתייגויות.

קולט אביטל: לשם החוק אין הסתייגויות.

קולט אביטל: לסעיפים 1–4 אין הסתייגויות.

קולט אביטל: לסעיף 5 יש הסתייגות של חבר הכנסת גפני.

משה גפני: מוותר.

קולט אביטל: אתה מוותר.

קולט אביטל: חבר הכנסת מולה – לא נמצא.

קולט אביטל: לסעיף 5 יש גם הסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

קולט אביטל: יש לך שתי הסתייגויות, אני מציעה שתנמק אותן יחד.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, שרים, קודם כול הערה לנוהל.

אבשלום וילן: אני יודע שיש אישור של יושבת-ראש הכנסת.

אבשלום וילן: אני ישבתי בוועדת החינוך לא כחבר אלא כמשקיף, ואני מבין שהיתה מהירות, ואולי החיפזון הוא גם מהשטן, מהסיבה שבעצם או-טו-טו נפתחת שנת לימודים וצריך לתת תשובה לבג"ץ.

אבשלום וילן: אני קובע, אדוני יושב-ראש הוועדה, שבכלל לא משנה לצורך העניין אם זה מעל לשולחן, אם זה מתחת לשולחן.

אבשלום וילן: פעם ראשונה שהכנסת הריבונית של מדינת ישראל הולכת להגיד היום שיהיו מוסדות חינוך שדה-יורה, בגלוי ובמוצהר, לא ילמדו את ערכי הליבה.

אבשלום וילן: האם זה נראה לך, אדוני יושב-ראש ועדת החינוך, כדבר מתקדם, כדבר נכון?

אבשלום וילן: אגיד לכם משהו הרבה יותר מרחיק לכת: מרבית חברי הכנסת החרדים תומכים בהסתייגות האחרונה שלי, לא לסעיף 5, לסעיף האחרון, למה שאמר יושב-ראש הוועדה – שתלמיד דתי או חרדי שסיים מוסד תורני ורוצה ללמוד את ערכי הליבה ורוצה לעשות תעודת בגרות – שהמדינה תאפשר לו את זה.

אבשלום וילן: אז אני מבין שאיכשהו ניתן ההיתר, ומי שרוצה יוכל לגשת גם בהמשך ללמוד את ערכי הליבה ולעשות בגרות כמקובל – אז מסבירים לי כולם בחדרי חדרים – וזאת הצביעות הכי גדולה, משום שיש פה כמה זרמים היסטוריים שבאו ממזרח-אירופה, ומבחינתם ייקוב הדין את ההר, לא ילמד ילד יהודי – – –

ראובן ריבלין: לאיזה סעיף ההסתייגות?

אבשלום וילן: ההסתייגות האחרונה, לסעיף 41.

אבשלום וילן: אני פונה לכנסת ישראל להציל את כבודה, להציל את כבודו של בית-הנבחרים, ואף שזאת הסתייגות תקציבית, לאפשר לכל תלמיד שירצה בכך להשלים את לימודיו.

אבשלום וילן: מה שהיה טוב לפולין במאה ה-17 וה-18 לא טוב לישראל במאה ה-21.

אבשלום וילן: ואני יודע שרוב חברי הכנסת החרדים מסכימים אתי, אלא שהפחד בין הזרמים והמאבקים בין אלה לאלה לא נותנים להם לומר את האמת.

אבשלום וילן: לפחות אל תצביעו נגד, תהיו ישרים עם עצמכם.

אבשלום וילן: למה אדם שפרש מישיבה לא יכול לקבל בגלוי, במוצהר, על-ידי מדינת ישראל, את סל הלימודים האלמנטרי, כך שלאחר מכן הוא יוכל ללמוד, לעבוד, לצאת עם כלים לחיים?

אבשלום וילן: הוא צריך לסיים מתמטיקה ברמה של כיתה ד', ועם זה לצאת לשוק?

אבשלום וילן: הרי אני מכיר את האנשים, יש שם ממיטב המוחות, אנשים מוכשרים מאוד.

אבשלום וילן: אבל כבר ראיתי באילו בעיות כלכליות קשות הם נמצאים כאשר הם צריכים להשלים את לימודי הליבה.

אבשלום וילן: אני מנמק פה את ההסתייגות האחרונה, לסעיף 41.

אבשלום וילן: אני מקווה מאוד שהבית יתלכד מאחורי ההסתייגות הזאת.

אבשלום וילן: יש לה עלות תקציבית, ואם היא תעבור, אני מציע מראש שלגבי אופן המימוש שלה נדון עם האוצר ועם משרד החינוך בעתיד.

אבשלום וילן: אני לא בעד לממש אותה מייד, אני בעד לקבוע את העיקרון, והעיקרון הוא המפתח.

אבשלום וילן: אמר את זה יושב-ראש ועדת החינוך פה, הרב מלכיאור.

אבשלום וילן: אי-אפשר שכנסת ישראל תחוקק חוק שבהגדרה לא יאפשר למי שרוצה ללמוד את ערכי הליבה.

אבשלום וילן: ההסתייגות השנייה: מדובר פה על 60% שהמדינה תעמיד לרשות הזרם החינוכי, אבל נאמר בוועדה שהעיריות יוכלו להשלים, ובעצם בפועל יהיה מצב שזרם שמלמד שלא על-פי תוכנית הלימודים או ערכי הליבה של מדינת ישראל, יקבל מימון כפול.

אבשלום וילן: הוא יכול לקבל מימון מצד אחד מהמדינה ומצד שני מהרשות המקומית, ובעצם לקבל את מלוא המימון.

אבשלום וילן: אז מה ההבדל?

אבשלום וילן: מדוע שרת החינוך הלכה להסדר הפשרה הזה, שהוא בעייתי מאוד?

אבשלום וילן: לכן ההסתייגות שלי לסעיף 5 אומרת ששיעור ההשתתפות של רשות חינוך מקומית המשתתפת בתקציבי מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים הפועלים בתחומה לא יעלה על 60% משיעור השתתפותה בתקציביהם של מוסדות חינוך מוכרים דומים הפועלים בתחומה.

אבשלום וילן: כלומר, למרות הכול תהיה העדפה כלשהי.

אבשלום וילן: מי שמקבל 60% מהמדינה ולא מוכן ללמד ערכי ליבה, ישלים בדיוק כמו בית-ספר רגיל דרך הרשות המקומית.

אבשלום וילן: מה עשינו?

אליהו ישי: כמה זמן הוא יכול לדבר על הסתייגות?

קולט אביטל: יש לו שתי הסתייגויות ועשר דקות.

אבשלום וילן: אדוני השר, ברוגע.

אבשלום וילן: ביקשת ממני בוועדה לא להפריע, לא הפרעתי.

אבשלום וילן: קיבלת היתר מיוחד מיושבת-ראש הכנסת להעלות את זה היום, תן לי לפחות היתר לזכות הצעקה.

אבשלום וילן: עשר דקות יש לי לנמק, נשארו לי ארבע דקות, בשבילך אני אחסוך עוד שלוש, ובתנאי שתקבל את ההסתייגות לסעיף 41.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, אם ההסתייגות הזאת תתקבל, יהיה מדרג כלשהו וידעו: מי שלא מלמד את ערכי הליבה ומקבל רק 60% מתקציב המדינה, מהרשות המקומית לא יוכל לקבל יותר מ-60% לעומת כספים שהיא תיתן לזרמים חלופיים אחרים, שמלמדים את ערכי הליבה ומוכרים במלואם על-ידי המדינה.

אבשלום וילן: כלומר, יצטרך להיות פה מדרג שלא יאפשר לנצל, באותם מקומות שיש רוב בעירייה לזרם מסוים, לעשות חוכא ואטלולא את כוונת המחוקק, שאומר פה בחוק במפורש: כתוצאה מוויתור על ערכי הליבה, מוותרים הזרמים על 40% מהמימון.

אבשלום וילן: אם שתי ההסתייגויות האלה יתקבלו, אני מניח שנוכל להציל את כבודו של בית-הנבחרים, ולו בכך שנוכל להכניס, 1.

אבשלום וילן: למי שירצה – את ערכי הליבה; 2.

אבשלום וילן: נקבע מדרג מאוד ברור, מי מקבל מה, גם מהמדינה וגם מהרשות המקומית, כך שיהיה – – –

קולט אביטל: תודה רבה.

אבשלום וילן: גברתי, יש לי עוד שלוש דקות.

קולט אביטל: אני פשוט מנסה להביא לידי הצבעה.

אבשלום וילן: את מוציאה אותי מהקשב והריכוז שלי.

אבשלום וילן: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני חושב שבלי שתי ההסתייגויות האלה לא רק שניאלץ להצביע נגד החוק, אלא שזה יום עצוב מאוד לבית-הנבחרים.

אבשלום וילן: אני מדבר אלייך, שרת החינוך יולי תמיר; אנחנו הולכים, כידידים, דרך ארוכה מאוד יחד.

אבשלום וילן: אני מבין את כל האילוצים, אבל אני חושב שלהעביר את החוק הזה, שבו לראשונה באופן פומבי ורשמי כנסת ישראל מוותרת על ערכי הליבה – זה יום עצוב לכולנו.

אבשלום וילן: צר לי מאוד שאת – באופן אישי אני מדבר אלייך, לא כאל שרת החינוך – נאלצת לתת יד למהלך, שאני משוכנע בהיכרותנו רבת השנים, שכאדם את מתקוממת כנגדו לגמרי.

אבשלום וילן: לכן, אני מציע לך את התיקון המשלים.

אבשלום וילן: זה לא יעזור לי, כי יש פה רוב, אני רואה.

אבשלום וילן: זה לא שאם הייתי חוסך דקה – – – כבר עברתי את התרגיל הזה, אני פעם רביעית על הדוכן היום.

אבשלום וילן: לכן, יש פה הסתייגות.

אבשלום וילן: חבר הכנסת מרגי, בלי שדיברתי אתך, אני משער, ביודעי – – –

משולם נהרי: יש הצעת חוק של הרב מלכיאור.

משולם נהרי: יש הצעת חוק מובנית, אז למה ללכת על – – –

אבשלום וילן: אבל יש פה עכשיו הצעת חוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אבשלום וילן: השר, מסיבה מאוד פשוטה; אם היום ההסתייגות שלי תתקבל, אני מניח שהרב מלכיאור לא ימשוך את הצעת החוק ונוכל להכניס את שני הדברים בעת ובעונה אחת, ולפחות השרה תמיר תוכל להיות איכשהו קצת שלמה עם נפשה, שהיא לא ויתרה לחלוטין על העמדה העקרונית שלה על ערכי הליבה.

אבשלום וילן: לאורך שנים אתם הולכים ב"תפסת מרובה".

אבשלום וילן: תפסת מרובה – בסופו של דבר יהיה "לא תפסת" אחד גדול.

אבשלום וילן: אני מציע לך באופן הכי ידידותי: אל תכרתו את הענף שעליו אתם יושבים, הוא גם ככה די מתנדנד.

אבשלום וילן: אין פה מפלגת שינוי, ואנחנו מעולם לא היינו ולא נהיה שונאי חרדים לתיאבון.

אבשלום וילן: רק אני חושב שאתם עצמכם מוכרחים להבין שוויתור על הליבה, אפילו לאלה שרוצים בכך, הוא כנגד האינטרס שלכם, ודאי של אותה יהדות מזרחית, שאין לה כל העכבות ההיסטוריות, שהיא סגורה בד' אמותיה.

אבשלום וילן: אתם הרבה יותר פתוחים כלפי הלימודים הכלליים, ואני משוכנע שאם היית מצביע בהתאם למצפונך היית תומך בהסתייגות.

קולט אביטל: נא לסיים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: לשם החוק אין הסתייגות.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים על שם החוק.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 44 בעד שם החוק – 39 נגד – 6 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 39, נגד – 6.

קולט אביטל: אני קובעת שהשם עבר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיפים 1–4.

קולט אביטל: לסעיפים אלה אין הסתייגויות.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים על סעיפים 1 עד 4 כהצעת הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 45 בעד סעיפים 1–4 – 40 נגד – 6 נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

קולט אביטל: 40 הצביעו בעד, רק שישה התנגדו, אין נמנעים.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף 5.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, אתה מוריד את ההסתייגות?

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 5.

קולט אביטל: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 26 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 5 לא נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 11, נגד – 26.

קולט אביטל: אני קובעת שההסתייגות לא התקבלה.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים על סעיף 5 כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 47 בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 40 נגד – 6 נמנעים – אין סעיף 5, כהצעת הוועדה, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 40, נגד – 6, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שסעיף 5 עבר כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים עכשיו מסעיף 6 עד סעיף 40, כולל, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 48 בעד סעיפים 6–40 – 40 נגד – 6 נמנעים – אין סעיפים 6–40 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 40, נגד – 6, אין נמנעים.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אנחנו באמצע ההצבעה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה – – –

יצחק כהן: בטעות לחצתי במקום השר אילון.

קולט אביטל: בסדר, נודיע לפרוטוקול.

קולט אביטל: סעיפים 6 עד 40 עברו כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 41.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 49 בעד ההסתייגות – 12 נגד – 23 נמנעים – 5 ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 41 לא נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 12, נגד – 23, נמנעים – 5.

קולט אביטל: אני קובעת שההסתייגות של אבשלום וילן לא עברה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על סעיפים 41 ו-42, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 50 בעד סעיפים 41–42, כהצעת הוועדה – 39 נגד – 6 נמנעים – אין סעיפים 41–42, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 39, נגד – 6, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק מוסדות תרבותיים ייחודיים, התשס”ח–2008, בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 51 בעד החוק – 39 נגד – 6 נמנעים – אין חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 39, נגד – 6.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה.

קולט אביטל: אני מבינה שאדוני, שר התמ"ת, רוצה להגיד כמה מלים.

קולט אביטל: בבקשה.

חיים אורון: אין לו מעמד.

קולט אביטל: לשר מותר לדבר.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להגיד, באמת: ברוך השם, אחרי ההתערבות וניסיון ההתערבות של בג"ץ, ניסיון לפגוע בעקרונות ערכיים מאוד.

אליהו ישי: אני גם רוצה להודות באופן אישי ליושב-ראש הוועדה מלכיאור, שפעל ביושרה, ביושר, בהגינות – הרב גפני, אתה מפריע לי – אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת הרב מלכיאור, שבשונה מהרבה הרבה חברים בבית הזה פועל בהגינות וביושר, והסדיר את זה באופן חוקי – את מה שעד היום חברי מרצ ושרי מרצ נתנו לו גיבוי ויותר מזה, אפילו – הסתתרו מאחורי הצדק והאמת.

אליהו ישי: אני גם רוצה להודות לצוות הוועדה, יהודית, רבקה וסיון, וכמובן לדפנה ברנאי ומרב ישראלי ושלומי בלבן.

אליהו ישי: מכל מקום, חברים, אני חושב שנעשה פה, אחרי הרבה שנים, קצת סדר וצדק, ואני גם רוצה להודות לאיגוד הישיבות שפעל, באמת, במסירות, בתבונה, בחוכמה, על מנת להביא את החוק הזה לסיומו, ברוך השם.

זהבה גלאון: אדוני השר, יש לי שאלה – – – אני רוצה לדעת.

זהבה גלאון: זו שערורייה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מלכיאור.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני רוצה להודות לצוות המסור, באמת, מרב ישראלי – זה חוק מאד מסובך עם המון המון סעיפים ותת-סעיפים, והיא עבדה על זה עד אמצע הלילה בהרבה מאוד לילות, כדי לעשות את זה בצורה תקינה ושלמה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש להגיד, חברי הכנסת, גם משפט אישי, גם לחבר הכנסת גפני ולחברי הכנסת המציעים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שעם כל הבעייתיות שהיתה עם החוק, היו הסכמים והלכו ביושר לאורך כל הדרך.

מיכאל מלכיאור: וזו גם הסיבה – ואני מאמין מאוד בדרך הזאת של הבית הזה.

מיכאל מלכיאור: כשעושים דברים ביושר, ויש סיכומים ועומדים בסיכומים, כל הצדדים, אז אין גבול למה שהבית הזה יכול לעשות ולהעביר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה גם להגיד משפט אחרון: אני מאמין בלימודי ליבה, אבל אני מאוד מאוד מאמין בתלמוד תורה.

מיכאל מלכיאור: ואני חושב שגם תלמוד תורה הוא הבסיס להיותנו פה, כחברה יהודית וגם כחברה דמוקרטית, ואני מקווה שהחוק הזה יהיה לברכה ולא לקללה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [מס' כ/170; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 10794; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.

קולט אביטל: יציג אותה חבר הכנסת אריה אלדד.

קולט אביטל: קריאה שנייה וקריאה שלישית, וגם לחוק הזה יש הסתייגויות.

אריה אלדד: נדמה לי שכולם הסירו אותן, לרבות הסתייגויות הדיבור.

קולט אביטל: נפלא.

קולט אביטל: עוד יותר טוב.

קולט אביטל: יש, אבל יכול להיות שהסירו.

אריה אלדד: נדמה לי שכולם הסירו את ההסתייגויות.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, חופש העיסוק מעוגן אצלנו בחוק-יסוד, ואומר, לכאורה, שכל אדם יכול לעסוק בכל מקצוע.

אריה אלדד: אבל ברור לנו שלמרות חופש העיסוק לא היינו רוצים שיבוא אדם ויטען שהוא מנתח מוח אם איננו כזה.

אריה אלדד: אנחנו היינו רוצים שאדם ילמד רפואה ואחר כך יתמחה.

אריה אלדד: כלומר, אנחנו מכירים במצב – אנחנו יודעים להגביל את חופש העיסוק והוא איננו בלתי מוגבל.

אריה אלדד: אבל במשך שנים משרד הבריאות עסק בהכרה בבעלי מקצועות שונים ובמתן תעודות להם, מתוקף תקנות שהתקין, קרי: כלי מינהלי.

אריה אלדד: קבע בג"ץ לפני כארבע שנים, שאי-אפשר להגביל חוק-יסוד בתקנה מינהלית, והנחה את משרד הבריאות ללכת לחקיקה ראשית כדי להסדיר את העיסוק במקצועות הרפואה.

אריה אלדד: כיוון שמסיבות שונות נתקל משרד הבריאות בקושי, בחילוקי דעות בין המקצועות הרפואיים, עשה חבר הכנסת טיבי מעשה, נטל את טיוטת החוק ועיצב אותה להצעת החוק הפרטית שלו, שאנחנו מביאים היום לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אריה אלדד: היה לי הכבוד, מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לשמש יושב-ראש ועדת המשנה לענייני החוק הזה בשנתיים האחרונות.

אריה אלדד: החוק נועד להסדיר, לראשונה, את העיסוק בכל מקצועות הבריאות.

אריה אלדד: מטרתה של הצעת החוק להבטיח רמה מקצועית הולמת של העוסקים במקצועות הבריאות ולהגן על בריאות הציבור.

אריה אלדד: הליכי החקיקה היו ארוכים ומורכבים.

אריה אלדד: היה צורך לשבת ולדון ולשאת ולתת עם קבוצות מקצועיות שונות; כל אחת, כמובן, רצתה להגן גם על הטריטוריות הפרופסיונליות שלה, ואנחנו השתדלנו לראות, בכל רגע נתון, גם את טובת החולים וגם את טובת העוסקים במקצוע.

אריה אלדד: בשלב זה של החוק – אני מדגיש, בשלב זה – מה שמובא להצבע

אריה אלדד: ת

אריה אלדד: כם היום, חברי הכנסת – אנחנו מסדירים את העיסוק בארבעה מקצועות מתוך המגוון הגדול של מקצועות הבריאות.

אריה אלדד: אנחנו עוסקים בריפוי בעיסוק, בפיזיותרפיה, בתזונה – דיאטנות ובהפרעות בתקשורת.

אריה אלדד: יש כוונה להסדיר במסגרת החוק הזה, בהמשך, את העיסוק במקצועות בריאות נוספים, ואני מזכיר לכם, חברי הכנסת, שלאחרונה אישרתם בקריאה טרומית שתי הצעות חוק – אחת שלי, אחת של חבר הכנסת טיבי – שמסדירות את העיסוק במקצועות בריאות רבים נוספים.

אריה אלדד: החוק המוצע בפניכם היום מסדיר את מתן התעודות על-ידי משרד הבריאות, וקובע את תנאי הכשירות לקבלת תעודה במקצוע הבריאות.

אריה אלדד: מתן התעודות הללו יאפשר לציבור המטופלים – וגם למעסיקים – לדעת כי כשירותו ורמתו המקצועית של המטפל שהוא בעל התעודה נבדקו ואושרו על-ידי משרד הבריאות.

אריה אלדד: בחוק יש סעיפי ייחוד תואר, כדי שאדם ידע שאם מטפל נושא בתואר פיזיותרפיסט, למשל, רק הוא פיזיותרפיסט ולא אדם שמתחזה להיות כזה.

אריה אלדד: אנחנו עוסקים גם בפעולות ייחודיות, אם כי במקצועות שבהם הבאנו לפניכם היום לא הוגדרו פעולות ייחודיות כאלה.

אריה אלדד: יכול להיות שפעולות כאלה יוגדרו בהמשך תהליכי החקיקה למקצועות נוספים, או למומחיות-על במקצועות הללו, וכן יש איסור התחזות כמי שהוא בעל מקצוע בריאות.

אריה אלדד: אנחנו קובעים בחוק הזה שטיפולים פארה-רפואיים במסגרת חוק ביטוח בריאות ממלכתי ובמסגרת חוק חינוך מיוחד, יוכלו להינתן רק על-ידי בעל תעודה על-פי החוק הזה.

אריה אלדד: החוק לא קובע איסור עיסוק, בשל הקושי להסדיר את תחומי העיסוק של כל אחד ממקצועות הבריאות בינם לבין עצמם ובינם לבין מקצועות הרפואה המשלימה.

אריה אלדד: החוק כולל כללי אתיקה ודין משמעתי, וחובות זהירות והגינות גם כלפי המטופל, ומכיל גם הוראות מעבר רחבות, שנועדו לתת מענה לאנשים שהיום עוסקים בפועל במקצועות הללו ואינם עונים לחלוטין על כל הגדרות החוק; הם יוכלו להמשיך לעסוק בכך בתקופת המעבר, ובלבד שיעמדו בתנאי החוק בהמשך.

אריה אלדד: אני קורא לכל חברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק הזו בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, ומברך בהזדמנות זו גם את חבר הכנסת טיבי על העבודה הרבה שהשקיע בחוק, בכל הליכי החקיקה.

אריה אלדד: כמדומני שכל המסתייגים הסירו את הסתייגויותיהם.

קולט אביטל: שאלה לאדוני.

קולט אביטל: האם החוק הזה גם קובע פרמטרים או כללים לגבי הכרת המקצועות האלה של אנשים, של עולים חדשים שבאים לארץ?

אריה אלדד: כן, בהחלט.

אריה אלדד: בהחלט.

קולט אביטל: אוקיי.

אריה אלדד: קובעים מהו מוסד מוכר, מהם הקריטריונים שעל-פיהם האחראי על מקצועות הבריאות במשרד הבריאות מכיר במקצוע, מהן תקופות הלימודים וההכשרה המעשית הנדרשת בכל מקום – – –

קולט אביטל: לרבות רוקחים?

אריה אלדד: החוק הזה עוסק היום רק בארבעה מקצועות.

אריה אלדד: לרוקחים יש פקודת הרוקחים, זה מכוח פקודה אחרת, אבל במקצועות בריאות נוספים נגדיר גם מקצועות אחרים, לא את הרוקחים.

אריה אלדד: הרוקחים – מסודרים.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: תודה רבה.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: לחוק הזה יש שתי הסתייגויות.

קריאות: – – –

קולט אביטל: כולם הסירו?

קריאות: כן.

קריאות: כן.

קולט אביטל: ובכן, אם ככה, אנחנו נצביע בקריאה שנייה על חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.

קולט אביטל: קודם כול, על שם החוק, נא להצביע כנוסח הוועדה – אם ככה, אנחנו עוברים להצביע על כל סעיפי החוק בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 52 בעד סעיפים 1–59 – 27 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–59 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד הצביעו 27, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על כל הצעת החוק בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

דוד טל: אבקש להוסיף אותי.

קולט אביטל: נוסיף אותך.

קולט אביטל: הצבעה מס' 53 בעד סעיפים 1–59 – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–59 נתקבלו.

קולט אביטל: 29 בעד, ואנחנו מוסיפים את קולו של , אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס”ח–2008, עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 54 בעד החוק – 29 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס”ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: 29 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי רוצה להודות; בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, עבודת החקיקה של חברי הכנסת יכולה להיות שונה ומשונה, מרתקת ומעניינת, אבל יש חוקים מיוחדים, שאחרי שאתה עובד עליהם הרבה זמן, קהל היעד כל כך מגוון והתועלת שמפיק קהל היעד הזה – אלפי אנשים, בוגרים וסטודנטים גם בארץ וגם בחוץ-לארץ – כל כך קריטית וחשובה – אני יכול לומר שאני חושב שמדובר באופן אישי בפסגת החקיקה שלי.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לחברי הסיעה שלי, שהיו שותפים אתי לחוק, חברי סיעת רע"ם-תע"ל.

אחמד טיבי: אני מודה לכל חברי הכנסת שנתנו יד בדיונים בוועדת העבודה והרווחה כדי לקדם את החוק הזה, שהעבודה בו נמשכה כשנתיים וחצי עם עליות ומורדות.

אחמד טיבי: לא היה קל והיו רגעים שאפשר היה לחשוב שהחוק הלך.

אחמד טיבי: נמצאים כאן אתנו ביציע נציגי ארבעת המקצועות, ראשי האיגודים וראשי הארגונים המקצועיים.

אחמד טיבי: נמצאים אתנו סטודנטים שלומדים באוניברסיטאות בירדן.

אחמד טיבי: חלק מהסטודנטים לומדים בגרמניה וגם הבעיה של הסטודנטים בגרמניה נפתרת.

אחמד טיבי: גם הבעיה של סטודנטים שבאו ממקומות אחרים באירופה נפתרת ברגע זה.

אחמד טיבי: בחמש השנים האחרונות לא היה אפשר להנפיק רשיון עסק או רשיון עבודה לבוגרים האלה במוסדות ציבור רשמיים וממלכתיים אחרי שהם עברו שנים של עבודה, השקעה כספית, יגע והישגים.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות מקרב לב למנהלת הוועדה וילמה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות מקרב לב לשמרית, היועצת המשפטית, שעשתה עבודה נפלאה.

אחמד טיבי: תודה רבה, שמרית, ממש תודה רבה.

אחמד טיבי: גם לג'ודי היועצת המשפטית.

אחמד טיבי: עבודה מצוינת עשה יושב-ראש ועדת המשנה, חבר הכנסת אריה אלדד.

אחמד טיבי: במשך שנתיים וחצי הוא עמד בראש ועדת המשנה, שעשתה עבודה קשה, ועם אחרים עברנו עליות ומורדות ורגעי תסכול, אבל עכשיו אנחנו חוגגים את הרגע הנפלא הזה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לשני העוזרים שלי, גם תאופיק דראושה וגם כפאח עבד-אלחלים, על עבודה סיסטמטית ונאמנה, שהביאה אותנו לרגע הזה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לנציגי האיגודים שנמצאים פה.

אחמד טיבי: עשיתם עבודה נהדרת וגיליתם רוחב לב, בעיקר בדקה התשעים, אחרי שהורדנו את הסעיף שדן בייחוד עיסוק.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לסטודנטים ולתלמידים, בעיקר לאלה שהתגרו בי ודחפו אותי אז, לפני כמה שנים, לחוקק את החוק הזה ולדחוף את משרד הבריאות.

אחמד טיבי: אדוני שר הבריאות, אני רוצה להודות לך ולמנכ"ל משרדך.

אחמד טיבי: במשך שנתיים וחצי עשינו יחד עבודה מתואמת ועבודה נהדרת.

אחמד טיבי: תודה רבה לכולם, תודה רבה לכל חבר כנסת שנשאר עד השעה הזאת כדי להעביר את החוק הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה לכולם.

קולט אביטל: תודה רבה, ואני מקווה שתישאר פה גם לנושא הבא.

קולט אביטל: יש שינוי קטן בסדר-היום.

קולט אביטל: אנחנו נעבור עכשיו לשתי שאילתות לשר הבינוי והשיכון.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

יעקב מרגי: באיזה אישור?

קולט אביטל: לא אמרתי שיש אישור, אמרתי שיש שינוי.

קולט אביטל: השר בוים ישיב על שאילתא מס' 2186 של חבר הכנסת משה כחלון, בנושא: אכלוס אזור קליפורניה בשכונת ג'סי כהן.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ט"ו בסיוון התשס"ח (18 ביוני 2008):

קולט אביטל: על-פי מידע שהתקבל בלשכתי, החברות המשכנות נותנות עדיפות לרכישת דירה באזור קליפורניה שבשכונת ג'סי כהן לתושבים חדשים במקום לתושבים שמתגוררים במקום הרבה זמן.

קולט אביטל: רצוני לשאול: האם המידע נכון?

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת משה כחלון, אתה שואל על ההעדפה שנותנים בעניין רכישת דירה במה שנקרא אזור קליפורניה בשכונת ג'סי כהן.

זאב בוים: האזור הזה, שמכונה בשפה העממית קליפורניה, בשכונת ג'סי כהן בחולון – שם מתבצע רה-ארגון.

זאב בוים: במסגרת הזאת דירות של הדיור הציבורי אינן ניתנות למכירה.

זאב בוים: באזור זה קיימת תב"ע בתוקף ובהתאם לחוק חובת המכרזים פורסמו כמה מכרזים למגרשים שהתפנו באתר.

זאב בוים: בהתאם לאמור לא ייתכן מתן עדיפות לדיירים, אלא התהליך נעשה במכרזים לפי חוק המכרזים.

זאב בוים: כמובן, גם הדיירים יכולים להשתתף במכרזים, אם הם רוצים, אבל עדיפות לא ניתנת.

זאב בוים: בקרבת מקום נותרו שלושה אזבסטונים המאוכלסים בשכירות ומדייריהם לא נתקבלו בקשות לרכישה.

זאב בוים: זה המצב.

זאב בוים: אמרו לי שאם יש בידיך נתונים ספציפיים אחרים, אנחנו מוכנים לבדוק כל מידע אם הוא ספציפי, ולבחון אם הם עומדים בקריטריונים כאלה ואחרים לעניין הזה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת כחלון.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני השר.

משה כחלון: אומנם התשובה שלך מספקת, ואני מבין שכאשר משווקים מגרשים הדבר כפוף לחובת מכרזים, אבל כולנו יודעים שמדובר באוכלוסייה חלשה, אוכלוסייה שצריך לתת לה מענה בדיור, וזאת בעיה.

משה כחלון: באזורים קשים, שבהם אנשים גרו 30–40 שנה בסבל ובצפיפות, יש מגמה לדחוק אותם החוצה ולהכניס אוכלוסיות חדשות, שאותה אוכלוסייה לא יכולה להתמודד אתן.

משה כחלון: אין לי טענה למשרדך, אבל זאת תופעה שנמשכת שנים רבות.

משה כחלון: השאלה, אדוני השר, היא אם יש כוונה למשרד לתת עדיפות כמו במושבים – בנים ממשיכים – או פעולות מהסוג הזה לטובת החלשים.

זאב בוים: אני יכול להגיד לך באופן כללי מה המדיניות של המשרד, אבל אני לא יודע אם זה נכון גם לגבי המתחם הספציפי שאנחנו מדברים עליו.

זאב בוים: יש פה שתי סוגיות.

זאב בוים: ראשית, ממש לפני שעות אחדות סיכמנו, חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת מרציאנו, שר האוצר, אנוכי ואנשי המשרדים, על שיפור גדול בעניין מכר הדירות.

זאב בוים: מדובר באנשים שגרו בשכירות בדיור הציבורי במשך הרבה שנים ורכשו חזקה על העניין – יהיו הקלות הרבה יותר משמעותיות לעזור להם לרכוש כדי שיהיה להם נכס.

זאב בוים: ייתכן מאד שחלק מהדיירים בקליפורניה נופלים בעניין הזה, וזה יסייע להם לרכוש לעצמם את הדירות – דבר שלא השיגו עד עכשיו.

זאב בוים: באזורים שבהם יש מבנים מאוד ישנים, שהבלאי הפיזי שם גדול ואנשים הם בעלי דירות משל עצמם אבל השכונות נבנו בשנות ה-50 או ה-60, בסטנדרטים שהיו אז, הולך ומתפתח נושא פינוי-בינוי, בעיקר במרכז הארץ, היכן שיש מחסור בקרקעות.

זאב בוים: במסגרת הזאת, ייתכן מאוד – גם פה אני לא יודע לכוון בדיוק למתחם הזה, אבל זה עוד פתרון לגבי אוכלוסייה כזאת.

זאב בוים: פה יש כללים ברורים, שלא יהיה ניצול, שידחקו וכו'.

זאב בוים: זאת אומרת, זה יותר משא-ומתן ישר והגון לפי כללים עם היזמים, כאשר גם הממשלה וגם הרשות המקומית מעודדות על-ידי הקלות ליזמים, כדי שישביחו את הנכס.

זאב בוים: בעצם הרעיון הוא לפנות את הדיירים, לבנות מחדש, עם מנופים כלכליים של אחוזי בנייה – ביטול או ויתור על היטלי השבחה וכדומה – מערך שלם שבכמה וכמה מקומות בארץ מתחיל להתפתח יפה מאוד.

זאב בוים: זה ככה בספקטרום קצת יותר רחב.

זאב בוים: אני אומר עוד פעם: אם יש מידע יותר מדויק, ספציפי, על משפחה כזאת או משפחה אחרת, שיש שם קושי, לגבי שכונת קליפורניה בג'סי כהן או מתחם קליפורניה, אז להביא אלינו ואנחנו נטפל פרטנית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא 2190 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז: פעילות מינהל מקרקעי ישראל בחוף פלמחים.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר הבינוי והשיכון ביום כ"ב בסיוון התשס"ח (25 ביוני 2008):

קולט אביטל: המפגינים בחוף פלמחים התלוננו כי מינהל מקרקעי ישראל פעל להשמדת מאהל המחאה שלהם בחוף והתעלם מהפרות בנייה על-ידי קבלנים בחוף.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם המינהל פעל נגד המאהל, ובאילו אמצעים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם המפגינים הוזהרו לפני הפעולה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם המינהל השתמש בשירותיהם של אנשים שאיימו על המפגינים?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מה היא הפעילות נגד הפרות בנייה מצד קבלנים בחוף?

זאב בוים: אם כן, השאילתא מורכבת בעצם מארבע שאלות בתוכה, ואני אענה אחת לאחת.

זאב בוים: 1–2.

זאב בוים: חבר הכנסת פינס, אחד התפקידים של מינהל מקרקעי ישראל הוא שמירת הקרקעות של המדינה מפני פלישות.

זאב בוים: יש אזורים בארץ שזאת מכה גדולה מאוד.

זאב בוים: ראה, למשל, הבדואים בנגב, בעיה מאוד גדולה אבל – – –

ג'מאל זחאלקה: אתה פלשת להם לאדמה שלהם, אתה הפולש.

זאב בוים: או, שלום.

זאב בוים: שלום, חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אל תשתמש בבדואים בנגב, הם היו שם לפניך, לפני אלדד.

זאב בוים: חבר הכנסת זחאלקה, אני רק מקווה – – –

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר כל הזמן פולשים.

קולט אביטל: חבר הכנסת זחאלקה, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

זאב בוים: חבר הכנסת זחאלקה, אני רק מקווה מאוד – הרי אתה יודע יפה מאוד שמלפני שנה אנחנו משתדלים לעשות פעולה מאוד מיוחדת על מנת להסדיר את סוגיית הבעלות של הבדואים על הקרקע ואת התיישבותם בנגב.

זאב בוים: אני מקווה מאוד שאתה, מתוך גישה פוזיטיבית – אני בטוח שיש לך עניין להסדיר, כמו שלנו יש עניין להסדיר את הסוגיה הכאובה הזאת – שאתה תיתן כתף לעניין הזה.

זאב בוים: זה חשוב מאוד שדווקא חברי הכנסת הערבים יירתמו, כי זה מהלך גדול, חשוב, אבל גם מאוד מורכב וקשה.

זאב בוים: אז במקום סתם להטיח ססמאות, בוא תמתין קצת ונראה איך אפשר לפתור את הבעיה של הבדואים בנגב.

זאב בוים: אני חושב שאנחנו מצאנו מתווה נכון, אבל צריך לנוע בתוכו וזה צריך להיעשות בהרבה שיתוף פעולה ורצון טוב.

זאב בוים: אני חוזר לשאילתא עצמה.

זאב בוים: במקרה של פלמחים מדובר בפעילים שפלשו לקרקע ללא כל זכות, ללא כל רשות, והפעולות שהמינהל נקט הן אלה: שני פקחים של מינהל מקרקעי ישראל התריעו בפני הפולשים, באמצעות הדבקת הודעות על האוהלים, כי אם לא יפנו את השטח בתוך 48 שעות, יפעל המנהל לפינוים.

זאב בוים: אני רוצה להדגיש שבזמן מסירת ההתרעות האלה, כמו בזמן הפינוי, לא היה נוכח במקום איש.

זאב בוים: על כן נמסרו ההתראות לא רק למאהל המפגינים הכללי שהיה שם, אלא גם לתושבי שני אוהלים נוספים.

זאב בוים: באוהל אחד נמסרה התראה לאדם ששהה במקום, והוא פינה את האוהל לאחר יומיים.

זאב בוים: באוהל השני לא נמצא איש, ולמרות ההתראה שהועברה באמצעות הודעה האוהל לא פונה.

זאב בוים: לפיכך הוא פונה עם מאהל המפגינים.

זאב בוים: אשר למאהל המפגינים, הונחה ההתראה על השולחן שהיה באוהל העיקרי, המרכזי הזה.

זאב בוים: מפקחי המינהל ו"הסיירת הירוקה" פירקו את הסככות והאוהלים אשר היוו פלישה טרייה, כמשמעות החוק.

זאב בוים: בניגוד לטענות שהושמעו, לא הושארה אש בוערת במקום.

זאב בוים: המפקחים כן שרפו.

זאב בוים: הם שרפו את האשפה, את הזבל, את הלכלוך, את הניילונים, את שאריות המזון ואת העצים שהשאירו המפגינים בחוף.

זאב בוים: 3.

זאב בוים: באתר נכחו כעשרה מפקחי המינהל ו"הסיירת ירוקה".

זאב בוים: לפי החוק רשאי המינהל לפנות כל פלישה ללא קשר להימצאות הפולש במקום.

זאב בוים: אין הוראה ליצור קשר עם פולש שזהותו המדויקת אינה ידועה על מנת לבצע פינוי.

זאב בוים: כמו כן, המינהל רשאי לפנות את המיטלטלין שהניח הפולש בשטח שאין לו כל זכות קניינית בו.

זאב בוים: לאור האמור לעיל, אני לא סבור כי פעילות המפקחים היתה חריגה.

זאב בוים: התנהלות עובדי המינהל שפינו את המאהל נבדקה והיא נמצאה סבירה.

זאב בוים: הפעילות נעשתה על-פי הוראת המינהל ועל-פי חוק באופן ראוי ובמטרה לשמור על הקרקעות מפני פלישות.

זאב בוים: 4.

זאב בוים: הדבר האחרון.

זאב בוים: אין הפרות בנייה מצד היזם, הקבלן, בחוף פלמחים ומשום כך המינהל לא פעל נגדו.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אופיר פינס-פז: אדוני השר.

אופיר פינס-פז: כפי שאתה זוכר, גם אני הייתי שר.

אופיר פינס-פז: למה אני אומר את זה?

אופיר פינס-פז: כי כשאני הייתי שר וקיבלתי שאילתות של חברי הכנסת, לא תמיד נתתי גיבוי לכל עובד, ובדקתי היטב אם לא מטעים אותי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לך שהטעו אותך "ביג טיים", אני רוצה להגיד לך, בשלושה דברים, שזה הרבה בתשובה אחת.

אופיר פינס-פז: קודם כול מדובר במאהל מחאה על חוף הים, לא על הקרקע שניתנה ליזם.

אופיר פינס-פז: החוף הוא פתוח, מותר לבוא לחוף ים.

אופיר פינס-פז: אני לא מכיר מקום – אני לא מכיר הנחיה שאומרת לפנות אוהלים מחוף-ים, בטח שלא השתלטו על קרקע.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, נא לצמצם, בבקשה ממך.

אופיר פינס-פז: אוקיי, אני אצמצם כמיטב יכולתי.

אופיר פינס-פז: שנית, יש הפרות מטעם היזם.

אופיר פינס-פז: אני הייתי במקום עם ועדת הפנים.

אופיר פינס-פז: נמסר לי על ההפרות האלה מטעם המפקחים של המדינה, של הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, ומבקר המדינה הורה לשר הפנים ולשר השיכון, לפי מיטב ידיעתי, הממונה על מינהל מקרקעי ישראל, קרי אתה, לעצור את כל ההתפתחות של היזמות בחוף פלמחים עד לסיום בדיקת מבקר המדינה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם אתה יודע, אדוני השר, אבל את הדבר הזה עושה מבקר המדינה רק לעתים נדירות ביותר – שלפני שהוא משלים חקירה הוא כבר מורה לעצור.

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, זה לא נאום, זאת שאלה.

אופיר פינס-פז: אז השאלה שאני רוצה לשאול אותך, אדוני השר, האם בעקבות הדברים שלי, שאני מניח שלא היית מודע להם, האם תהיה מוכן לבחון מחדש את התשובות שמינהל מקרקעי ישראל הכין עבורך?

זאב בוים: א.

זאב בוים: לגבי הסוף, אני אגיד לך שאין לי שום בעיה לבדוק פעם נוספת, אבל לא מתוך אותה הנחת מוצא שלך שהטעו את השר.

זאב בוים: זה יכול להיות שנתנו תשובות, ואולי, אפילו, מישהו התכוון להטעות את השר, אבל לא בהכרח ולכן אני לא בטוח.

זאב בוים: אבל בלי קשר לזה, אני מאמין שלא הטעו.

זאב בוים: אני שומע מה אתה אומר.

זאב בוים: בעיקר אני יודע שהדבר הזה עלה אצלך בוועדת הפנים.

זאב בוים: לכן אני מוכן לבדוק עוד הפעם את העניין הזה ואני עוד אחזור אליך.

זאב בוים: אני רוצה להגיד לך כך.

זאב בוים: למשל, באמת השאלה היא איפה הוקם אוהל המחאה והאוהלים מסביב; האם הם היו בשטח הציבורי או שהם פלשו לשטח לא להם?

זאב בוים: זאת שאלה שאני מוכן במדויק לבדוק פעם נוספת.

זאב בוים: אבל אתה אומר שיש הפרות מטעם היזם.

זאב בוים: תראה, היזם זכה – מנקודת ראות של המינהל הוא זכה כדת וכדין במכרז על-פי כל הכללים.

זאב בוים: זה נכון שיש הוראה של מבקר המדינה – תעצרו את הכול, איפה שעכשיו עומדים – כי יש לו פניות כאלה וכאלה ואפילו חשדות.

זאב בוים: אז הדבר באמת הוקפא, אבל העובדה שהדבר הזה מוקפא על-ידי מבקר המדינה כדי שישלים את בדיקתו, אין פירוש הדבר, מראש, שהיזם הפר פה משהו או שהוא עשה פעולות בניגוד לחוק.

זאב בוים: יבדוק מבקר המדינה, ייתכן שהוא ימצא משהו.

זאב בוים: אליבא דמינהל מקרקעי ישראל הקבלן נוהג בסדר והוא זכה כדת וכדין במכרז.

זאב בוים: השטח – ברגע זה, מנקודת ראותנו – שלו, כי הוא זכה בו בתהליך כדין על-פי חוק המכרזים.

זאב בוים: אחרי שאמרתי את הדברים האלה, אני עוד אבדוק ואחזיר לך תשובה.

זאב בוים: אלימות חיילים כלפי משפחה דרוזית בחוף עתלית

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעות לסדר-היום שמספרן 5763, 5782, 5787, 5793, 5806 ו-5814 – אלימות חיילים כלפי משפחה דרוזית בחוף עתלית.

קולט אביטל: ראשון הדוברים – חבר הכנסת יעקב מרגי.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת שכיב שאנן.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, אני חושב שמה שקרה על חוף הים בעתלית על-ידי חיילי צה"ל מבסיס השייטת הסמוך, כלפי אזרחים שבאו לנפוש ולנוח, לבלות עם משפחתם, תוך התעלמות מוחלטת מהפצרותיהם ומבקשותיהם של האזרחים – אני חושב שזאת תופעה שלאחרונה שמענו עליה פעמים בודדות, אבל היא מצערת וצריך לעקור אותה מהשורש.

יעקב מרגי: הגיע הזמן.

יעקב מרגי: לא אחת אנחנו בושים ונכלמים לשמוע – מה גם שמציג עצמו אותו אזרח כשוטר, וזה גם לא עוזר לו; אוי ואבוי.

יעקב מרגי: מה יאמר אותו אזרח שהוא רק אזרח?

יעקב מרגי: אני שואל: אם על זה שהוא אזרח ערבי או דרוזי הוא הופך להיות למטרה להתעללות, להתעלמות מוחלטת?

יעקב מרגי: אני חושב שזה דבר מקומם, ושלטונות צה"ל צריכים לעשות חשבון נפש ולבדוק מדוע אותם מאבטחים סביב הבסיסים לא מקבלים הנחיות ברורות.

יעקב מרגי: ואם הם קיבלו הנחיות ברורות וקרה מה שקרה, אני חושב שאותם חיילים, אותם מאבטחים צריכים לעמוד לדין כמשמעותו, על-פי מידת הדין, כי הנזק שנעשה, העלבון, הפגיעה, הפגיעה במרקם החיים המשותפים – אני חושב שלא היה מקום שדבר כזה יקרה בחברה שלנו.

יעקב מרגי: אני שמח, מצד אחד, שאלה מקרים בודדים וחריגים, אבל אני מוקיע את זה אפילו אם היה רק אחד.

יעקב מרגי: צריך להוקיע את זה ולעקור את זה מן השורש, כי היה פה ריח – לא של אי-הבנה; אם הייתי אומר שהיה פה מצב שהחייל התבלבל, הפקודות לא היו ברורות, עוד הייתי יכול לומר שצריך לבדוק את המערכות ולרענן נהלים.

יעקב מרגי: אבל פה היתה מטרה אחת ויחידה של חיילים שכנראה שתו לשוכרה, היו בהוללות עד כדי אובדן חושים, קהות חושים, עד שאפילו להפצרותיהם ולתחינותיהם הם לא נענו.

יעקב מרגי: אני חושב שזה דבר שאסור שירד מסדר-היום.

יעקב מרגי: זה צריך להיבדק, להיחקר עד תום, ואני מקווה שבעזרת השם האשמים יובאו לדין.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת שכיב שאנן, ואחריו – חבר הכנסת סעיד נפאע, ואם לא יהיה – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

שכיב מוראד שנאן: גברתי היושבת-ראש, כבוד סגן השר, חברי חברי הכנסת, תרשו לי להודות לכם על האמון שהבעתם בי היום בצהריים, ועל כך אני אסיר תודה לכל הבית.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה לקדם בברכה את אורחינו מבית-ג'ן ומדאלית-אל-כרמל, שנמצאים ביציע.

שכיב מוראד שנאן: רבותי, תקיפתם של אזרחים בידי חיילים בליל שבת, בין 19 ל-20 ביולי, בחוף עתלית, מהווה בעיני רמזור אדום.

שכיב מוראד שנאן: ברמזור אדום עוצרים, עוצרים וחושבים כיצד קורה שמגיני העם, חיילי צבא-הגנה לישראל – צבא שיקר לכולנו, שירתנו בו בסדיר ובמילואים – תוקפים את אזרחי מדינתם, מדינת ישראל, שהם אמורים להגן עליהם.

שכיב מוראד שנאן: חלילה, אני לא מאשים את כל חיילי צה"ל.

שכיב מוראד שנאן: שתי משפחות דרוזיות, שאחת מהן נמצאת אתנו כאן, משפחתו של מאהר אבו עאסי ואשתו מהא, שנמצאים אתנו ביציע, ומשפחת זידאן הגיעו לחוף עם ילדיהם והקימו מאהל, ועם חברים נוספים עשו "על האש", אכלו ונהנו ולקינוח חטפו מכות; מכות מרובים וממטף כיבוי אש, מאלות, ממקלות, והמזל הגדול היה שהיתה שם חיילת אחת שפויה, שהצליחה לחטוף את הנשק הטעון ומנעה בכך אסון, אולי מנעה רצח.

שכיב מוראד שנאן: אדוני סגן השר, רבותי חברי הכנסת, אתם יודעים למה קיבלו את הקינוח הזה?

שכיב מוראד שנאן: לא משום שהם ניסו להיכנס לבסיס הסמוך או עברו עבירות על ביטחון המדינה.

שכיב מוראד שנאן: האשמה שלהם היתה פשוטה: שתי הנשים, מסכנות, דיברו ערבית, שפה רשמית במדינת ישראל שהיא גם במקרה שפת אמן.

שכיב מוראד שנאן: מצב זה הוא בלתי נסבל ולא יכול להיות שיעברו לסדר-היום בלי שאותם חיילים יבואו על עונשם.

שכיב מוראד שנאן: למען הגילוי הנאות, אני מכיר היטב את האמא של אחד החיילים, כקולגה בעבודה, וממנה ידעתי דקות ספורות לפני שידידי זידאן נאצר, אביו של השוטר ראאד זידאן, הודיע לי.

שכיב מוראד שנאן: אתם לא מתארים לכם איזה מחזה קורע לב היה לראותו פצוע, ואשתו נדין נצורת לשון עד הרגע הזה, עד הרגע הזה היא לא הוציאה מלה מפיה, מאז האירוע.

שכיב מוראד שנאן: במקרה זה היו שם אזרחים דרוזים, אבל היו יכולים להיות שם גם אזרחים מוסלמים, נוצרים, צ'רקסים, בדואים ואולי יהודים דוברי ערבית.

שכיב מוראד שנאן: כנראה אצל אותה קבוצה של שבעה חיילים – תרשו לי להגיד מרושעים – הדבר אינו משנה.

שכיב מוראד שנאן: אני מודה לאל שזה נגמר כך ולא יותר גרוע, אבל, אדוני סגן השר, חובתה של המדינה להגן על אזרחיה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת שנאן.

שכיב מוראד שנאן: ברשותך, אני לוקח את הזמן של חבר הכנסת חנין.

קולט אביטל: לא, אתה לא רשאי לעשות את זה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שכיב שנאן, עם כל אהבתי אליך, חצי דקה בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: חובתה של המדינה להגן על אזרחיה, על חופיה, על שכונותיה, עריה וכפריה.

שכיב מוראד שנאן: על כן, אני דורש שהמקרה החמור הזה יועבר כשעת מחנך בכל בתי-הספר, יועבר כשעת הדרכה בכל בסיסי צה"ל.

שכיב מוראד שנאן: עלינו לחנך לסבלנות ולסובלנות ולקיום משותף.

שכיב מוראד שנאן: אסור שהאלימות תגבר על השפיות.

שכיב מוראד שנאן: בנוסף, אני מציע, אדוני סגן השר, להקים ועדת חקירה או למנות קצין בכיר בודק, שיבדוק את התנהלות המשטרה והתנהלות מצ"ח בעניין.

שכיב מוראד שנאן: מעניין שלמשטרה לקח 16 שעות לעצור את אותם חיילים שהיו בבסיס – – –

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אדוני, אתה מקבל כפול זמן.

שכיב מוראד שנאן: גברתי, זה נושא שהוא בדם לבי.

טלב אלסאנע: גברתי, זה על חשבון הזמן שלי.

קולט אביטל: בסדר, בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: מעניין שלקח להם 16 שעות עד שביצעו את המעצרים.

שכיב מוראד שנאן: מי יודע אילו עמדות הם תיאמו ביניהם באותן שעות, ומה היה קורה אילו אביו של ראאד, רפ"ק, שנמצא ביציע, רב-פקד במשטרת ישראל, לא היה מתעד ומצלם ומערב את התקשורת, לאן היינו מגיעים.

שכיב מוראד שנאן: אני מבקש שהכנסת תחליט שהצעותי ייושמו בפורומים המתאימים במשרד החינוך, במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים.

שכיב מוראד שנאן: רבותי, לא בשביל לזעזע אתכם, אבל התמונות האלה של הראש ושל הגב של אותו שוטר שהלך לבלות – – –

קולט אביטל: אדוני, אסור להציג תמונות מעל דוכן הכנסת, צר לי.

שכיב מוראד שנאן: אני מודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע שנתן לי מזמנו.

שכיב מוראד שנאן: המקרה מאוד כואב, ואסור שנעבור לסדר-היום.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: חבר הכנסת סעיד נפאע – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יעקב אדרי: – – –

קולט אביטל: הוא לקח דקה, טלב ידבר שתי דקות.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתפלא על השר אדרי שמדבר שנלקח לו זמן, דקה.

טלב אלסאנע: יש אנשים שלוקחים להם את החיים, ויש אנשים שלא רק נותנים דקה מזמנם, הם נותנים את החיים שלהם, אבל בזמן המבחן מתעלמים ממה שהם נותנים.

טלב אלסאנע: שמעתי הרבה על "ברית הדמים", "אחוות הדמים", אבל במבחן האמיתי אנחנו רואים שכאשר אלה חוזרים לכפרים שלהם, מתייחסים אליהם כאל שאר האזרחים במדינה, וזה המבחן שלכם, זה המבחן.

טלב אלסאנע: המדיניות השוויונית שכל הזמן מדברים עליה, שוויון – רק שישרתו בצה"ל.

טלב אלסאנע: האנשים האלה משרתים בצה"ל, ומה הם מקבלים?

טלב אלסאנע: זה המקרה הראשון?

טלב אלסאנע: זה המקרה השני?

טלב אלסאנע: כמה מקרים כגון אלה היו ביישובים הערביים לגבי משפחות דרוזיות, משפחות ערביות ומשפחות בדואיות?

טלב אלסאנע: האשם הוא לא האזרחים, שהם הקורבן.

טלב אלסאנע: צריך להגדיר את החטא בשמו, יש גרעינים פאשיסטיים בתוך החברה הישראלית, גם בין החיילים, ובהם צריך לטפל.

טלב אלסאנע: מי שמכה ומתנפל על משפחה ללא שום סיבה וללא שום הצדקה – צריך להגיד שיש תופעות גזעניות.

טלב אלסאנע: אני רק רוצה לשאול אתכם, אם היה מקרה דומה, משפחה יהודית בצרפת נופשת על חוף ליד בסיס צבאי של חיילים צרפתים, והיו עושים בהם לינץ' כזה, אתם הייתם מתקוממים בכל העיתונות הישראלית ואומרים: האנטישמיות משתלטת על צרפת.

טלב אלסאנע: אבל כשהיד האנטישמית הזאת היא של יהודים, הכול כשר.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן להתעורר, הגיע הזמן להתעשת.

יעקב אדרי: – – –

טלב אלסאנע: לא לגנות, אלא לעצור אותם, להעמיד אותם לדין, כדי להרתיע את האחרים.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מתן וילנאי: – – –

קריאה: – – –

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יוסי ביילין.

קולט אביטל: יש בינתיים תשובה לסגן שר – אחר כך, לאחר מכן כן.

קולט אביטל: בבקשה.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני עכשיו נמצא בעיצומה של קריאה של ספר רב-דפים שנקרא "נוטות החסד" של ג'ונתן ליטל, שהוא ספר חובה באמת.

יוסי ביילין: תוך כדי הקריאה שמעתי על האירוע הזה.

יוסי ביילין: אמרתי לעצמי: זה כל כך מתאים לספר.

יוסי ביילין: אתם ערבים, יש פה ערבים?

יוסי ביילין: אנחנו מרביצים לכם.

יוסי ביילין: חשבתי, בטח האנשים האלה שהרביצו, כשהם לא שיכורים או משהו כזה, יכול להיות שהם אנשים לגמרי נורמטיביים, לגמרי בסדר, חבר'ה נחמדים, אולי אפילו לוחמים טובים.

יוסי ביילין: אלה האנשים שמסוגלים לעשות את הדברים הכי נוראיים בעולם.

יוסי ביילין: אתה שואל את עצמך: מה אפשר לעשות כאן?

יוסי ביילין: מה, באמת אנחנו מצפים לתשובה פשוטה של סגן שר הביטחון?

יוסי ביילין: אנחנו שואלים והוא משיב?

יוסי ביילין: הרי לא זה המעמד.

יוסי ביילין: הרי הוא היה יכול כאן לעמוד ולומר את הדברים שאנחנו אומרים, והוא יאמר אותם.

יוסי ביילין: הרי זה כואב לו כמו שזה כואב לנו.

יוסי ביילין: זאת לא תשובה של ממסד.

יוסי ביילין: השאלה היא איך אנחנו ביחד יכולים לעשות משהו כדי שהאירוע המזוויע הזה, שבאמת אף אחד לא יכול להגיד מלה אחרת עליו בבית הזה, מימין ומשמאל, אולי אולי יבוקר, יפוקח, כך שיהיה יותר קשה שיקרה – אני לא אוכל להגיד שלא יקרה לעולם.

יוסי ביילין: ואז אני אומר: כמו שכאשר יש תאונה בצבא, תאונת אימונים, מפסיקים אימונים בכל הבסיסים; בעיה עם מטוס, מפסיקים בכל חיל האוויר.

יוסי ביילין: אני הייתי אומר, אחרי אירוע כזה, צה"ל מוכרח לעשות סוג של הפסקה ולומר: אנחנו עכשיו מעבירים מערכת חינוכית, שאומרת לחיילים: דבר כזה בצבא שלנו לעולם לא יקרה.

יוסי ביילין: כי תראו, אם כל מה שיקרה זה שיענישו את האנשים האלה יותר, זה לא יפתור שום בעיה.

יוסי ביילין: אני בעד עונש חריף ביותר, העונש הכי כבד שניתן להשית במצב כזה, אבל זה לא מה שיפתור את הבעיה.

יוסי ביילין: אם צה"ל לא יבין שהמקרים שהתגלו בזמן האחרון, הירי הזה באדם כפות – – –

קולט אביטל: נכון.

יוסי ביילין: – – – הסיפור הזה, של "אתם ערבים" – אם האירועים האלה יטופלו בנפרד, אם אנחנו נמשיך להגיד "עשבים שוטים, החיילים האחרים הם בסדר", זה חלילה וחס יחזור, ואז ניתן בהחלט לשלב את זה ב"נוטות החסד".

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: סגן שר הביטחון ישיב, בבקשה, ואחריו נדמה לי שהשר אדרי ירצה להגיד כמה מלים.

שכיב מוראד שנאן: עד שסגן השר יציע, הצעת החלטה בעת – – –

קולט אביטל: מה שקורה זה שבמקרה כזה אחת מן השתיים – או דיון בוועדה או במליאה, ועל כך צריך לסכם עם סגן השר.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני, ואנחנו שמחים לראות אותך כאן בריא ושלם.

מתן וילנאי: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, זה אירוע חמור מאין כמותו.

מתן וילנאי: אין כאן מה להכביר מלים.

מתן וילנאי: הדברים נאמרו על-ידי חברי הכנסת בצורה פשוטה וברורה, והם צודקים.

מתן וילנאי: מערכת הביטחון מגנה אותו, מטפלת בו כפי שראוי לטפל באירוע חריג כזה.

מתן וילנאי: אין פה שום נורמה – כמו שמישהו ניסה להמציא לנו את זה.

מתן וילנאי: זו חריגה חמורה.

מתן וילנאי: היא נחקרת גם על-ידי משטרת ישראל, כי יש פה עניין בין חיילים לאזרחים.

מתן וילנאי: החיילים שהיו מעורבים עצורים כולם, נחקרים במשטרה הצבאית החוקרת, וכל הדברים יטופלו עד תום, ללא שום כוונה למרוח שום דבר בעניין הזה.

מתן וילנאי: אנחנו מטפלים בזה בכובד ראש, בכל ההבנה העמוקה של מה שזה מסמל.

מתן וילנאי: אני מציע שלא ניקח את החיילים האלה כדוגמה לצה"ל.

מתן וילנאי: הם חריג, הם חריג קשה.

מתן וילנאי: כך אנחנו נטפל בהם, ולא נותיר שום דבר עלום בעניין הזה.

מתן וילנאי: אני ממליץ שמערכת הביטחון תדווח לוועדת החוץ והביטחון על גמר התוצאה בטיפול ועל ההשלכות, כפי שדיבר חבר הכנסת ביילין, על המערכת הצבאית מבחינת הלקחים הנדרשים לכלל מערך המאבטחים בצה"ל.

מתן וילנאי: תודה רבה.

קולט אביטל: אני רוצה לבקש לשאול את המציעים.

קולט אביטל: אתם מסכימים לוועדת החוץ והביטחון או שאתם רוצים דיון במליאה?

יעקב אדרי: איך שאתם רוצים.

קריאה: דיון במליאה.

קולט אביטל: מליאה?

יעקב אדרי: אין שום בעיה.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ביקשתי לומר כמה מלים, כי אני רוצה אולי לספר איזה סיפור קטן.

יעקב אדרי: לפני ארבע שנים וחצי, כשהייתי סגן השר לביטחון פנים, הייתי בביקור בעתלית.

יעקב אדרי: הלכתי לשם, ואמרתי: אולי אני אראה את אחד החברים שלי בבסיס, ותעיתי.

יעקב אדרי: הלכתי מכיוון אחר, היה שם מחסום של הרכבת.

יעקב אדרי: לא היה לי נהג, נסעתי לבד, והנה פתאום מצאתי את עצמי כשעוצרים אותי.

יעקב אדרי: הייתי סגן השר לביטחון פנים.

יעקב אדרי: אני נזכר איך החיילים התייחסו אלי שם.

יעקב אדרי: אמרתי להם: רבותי, תעיתי, אני סגן השר לביטחון פנים, ולא היתה לי תעודה.

יעקב אדרי: לא יודע, לא תמיד אני עם התעודות.

יעקב אדרי: התייחסו אלי מאוד בברוטליות, אני חייב להגיד את זה.

יעקב אדרי: אם היתה לי תעודה, יכול להיות שהיו מגמגמים ואומרים: סליחה, אתה תעית ולך מפה ולשם.

יעקב אדרי: לא היתה לי תעודה.

יעקב אדרי: אני מספר את זה – – –

טלב אלסאנע: הם לא רואים חדשות?

טלב אלסאנע: – – –

יעקב אדרי: אתה מדבר על זה שהם לא הכירו אותי?

יעקב אדרי: אני מוכרח לספר לך שהיום מכירים אותי בגלל המאבטחים שיש לצדי.

יעקב אדרי: לא כולם מכירים אותי.

ואסל טאהא: – – – זה השלישי שטוען שהוא סגן שר.

יעקב אדרי: אני רוצה לומר שהמקרה חמור מאוד.

יעקב אדרי: שמעתי את הדברים בטלוויזיה וזה נגע מאוד ללבי.

יעקב אדרי: הסיפור מאוד קשה.

יעקב אדרי: נאמנים עלי דבריו של סגן השר מתן וילנאי שהנושא יטופל ביד קשה.

יעקב אדרי: חייבים לטפל בזה ביד קשה, כי אי-אפשר לומר שבודקים וכו'.

יעקב אדרי: אם זה לא יסתיים בהעמדה לדין של החיילים ושל מפקדם – אני לא יודע מי בדיוק היה שם – לא עשינו כלום, פספסנו את העניין הזה.

יעקב אדרי: אני רוצה לדבר גם על הסיפור על הפלסטיני הכפות שירו בו.

יעקב אדרי: אני פשוט המום מהמפקד ומהחייל.

יעקב אדרי: או שזה אידיוט או זה מטומטם.

יעקב אדרי: זה דבר חמור מאוד, ואני מקווה שהצבא, על מנת שהצדק גם ייראה, יעשה את זה מהר ולא ניסחב בסיפורים – שהמפקד צריך לבדוק, מכונת אמת וכו'.

יעקב אדרי: כל העולם ראה את זה, רובה ממטר וחצי.

יעקב אדרי: זה מדהים, לאן הגענו?

יעקב אדרי: זו אטימות טוטלית.

יעקב אדרי: אין לי מה להגיד, כל מלה מיותרת בעניין הזה.

יעקב אדרי: מתן, זה מאוד חשוב לנו, ולא משנה אם הם דרוזים ששירתו או לא שירתו, ערבי או יהודי.

יעקב אדרי: המקרה הקשה הזה, שמכים אנשים סתם, צריך להיבדק, ולעשות את זה עד הסוף.

יעקב אדרי: אני מאמין שמתן, איך שאני מכיר אותו, יבדוק את זה עד הסוף.

יעקב אדרי: אבל לא הייתי רוצה, חבר הכנסת אלסאנע, לעשות מזה מיש-מש ולומר: הנה, גם זה שאתם משרתים לא עוזר לכם כלום.

יעקב אדרי: אין קשר.

יעקב אדרי: זה לא נכון לעשות את זה לערבים, לא נכון לעשות את זה ליהודים, לא נכון לעשות את זה לדרוזים, ומי שצריך לשלם – ישלם, ובלי דמגוגיה בבקשה.

יעקב אדרי: תודה.

טלב אלסאנע: עושים את זה – – –

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: הצעה אחרת לחבר הכנסת אלדד.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני ממש מתנצל, לא הייתי בדיון כשעמדת כאן ואמרת את מה שיש לך לומר.

עתניאל שנלר: בוודאי הפסדתי, אבל כבר אמרת את דבריך.

עתניאל שנלר: עכשיו ניתן לחבר הכנסת אלדד.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, בימים שהשר אדרי היה סגן השר לביטחון הפנים, אחד מהשוטרים שלו, במקרה דרוזי, גרם לי נכות של 10% על-ידי תקיפה ברוטלית.

אריה אלדד: אני מציע להוריד את העניין העדתי, הגזעני, לנקות אותו מסדר-היום של הדיון.

אריה אלדד: אנחנו צריכים להתייחס לתופעות האלימות על-ידי חיילים, שוטרים, אלימות בחברה הכללית.

אריה אלדד: אני לא חושב שתקפו אותי בעמונה כי הייתי יהודי ואני לא חושב שתקפו את הבחור בחוף עתלית כי הוא היה דרוזי.

אריה אלדד: אני מציע להוריד את זה מסדר-היום.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אדוני מציע להסיר את הנושא מסדר-היום.

עתניאל שנלר: הבנתי שיש בקשה והסכמה.

עתניאל שנלר: אם יש הסכמה, אנחנו נצביע.

עתניאל שנלר: מי שבעד – בעד דיון במליאה.

שכיב מוראד שנאן: הצעתי שלושה דברים וסגן השר לא התייחס.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת שנאן, אנא בטובך.

עתניאל שנלר: עכשיו אנחנו מצביעים.

עתניאל שנלר: מי שבעד – הנושא יידון במליאה.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 55 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 15 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: אני לא יכולה להצביע – – –

עתניאל שנלר: נכריז על ההצבעה ונוסיף לפרוטוקול את קולך.

עתניאל שנלר: 15 בעד, שניים נגד, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אנחנו מוסיפים את קולה של חברת הכנסת קולט אביטל.

עתניאל שנלר: הדיון ייערך במליאה.

הצעות לסדר-היום: ירי של חייל לעבר אזרח פלסטיני כפות

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום שמספרן 5779, 5786, 5789, 5792, 5802 ו-5803 בנושא: ירי של חייל לעבר אזרח פלסטיני כפות.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת חנא סוייד.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

עתניאל שנלר: אחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שאני פטור מלתאר את הזעזוע של כולנו לנוכח המראה שראינו בתחילת השבוע הזה.

חנא סוייד: עמדו כאן סגן שר הביטחון, השר אדרי, וכל אלה שדיברו על הנושא הכואב הקודם וגם הזכירו את הזעזוע שלהם ממה שקרה.

חנא סוייד: אני חושש יותר מהמקרים שלא זכו לצילום ולשידור.

חנא סוייד: אומנם בדעת הקהל עכשיו מי שאשם הוא "אל-ג'זירה", כלומר איך "אל-ג'זירה" משדרים דבר כזה לכל רחבי העולם, כאילו הם האחראים לזה.

חנא סוייד: מובן שהאחריות נמצאת במקום אחר.

חנא סוייד: כי, כפי שאמרתי, אני מאוד חושש שזה לא מקרה בודד, אלא דבר שחוזר על עצמו בקונסטלציות שונות, מזעזעות לא פחות, שרומסות זכויות אדם בשטחים הכבושים, בתדירות מאוד גבוהה.

חנא סוייד: המסקנה היחידה שאפשר לומר היא שהכיבוש משחית.

חנא סוייד: אני לא רוצה שנתרכז אך ורק במקרה הזה.

חנא סוייד: אני מניח שמערכת הביטחון תחקור, אפילו תטיל עונש ותפרסם אותו.

חנא סוייד: אין ספק בזה, כי לא ייתכן אחרת.

חנא סוייד: אבל כפי שאמרתי, הטיפול בעניין אינו טיפול נקודתי, חד-פעמי.

חנא סוייד: הכיבוש משחית.

חנא סוייד: כאורך החיים של הכיבוש – כך עומק ההשחתה שהוא גורם לכל החברה בישראל.

חנא סוייד: אחר כך שואלים איך זה שתוקפים קשישים בחיפה או בתל-אביב.

חנא סוייד: חייל שמסוגל לעשות דבר כזה, לפגוע בברך של אסיר פלסטיני כפות ומכוסה עיניים, אני חושב שהוא מסוגל לעשות הכול, בלי להביא בחשבון איפה הוא עושה את זה ולמי.

חנא סוייד: והמג"ד – שהוא מפקד גדוד – עוד מחזיק באדם שלא יזוז, שההוא יפגע בו במקום המתאים והנכון.

חנא סוייד: אני צריך לציין כאן שבדרך כלל קונפליקטים כאלה צפויים כאשר מדובר בקונפליקט ביטחון – פצצה מתקתקת, צריך לפעול במהירות, שמא יקרה אסון כתוצאה מהתמהמהות בפעולה.

חנא סוייד: פה יש פעולה בקור-רוח, בטיפשות, בגזענות, שצריך לגנות אותה.

חנא סוייד: אדוני סגן השר, אני חוזר ואומר שאני בטוח שהטיפול הנקודתי ייעשה, אבל את הכיבוש הזה, שהוא המקור של כל העוולות האלה – צריך לפעול לסיימו בהקדם, כי עוד נראה שייחשפו עוד הרבה מקרים כאלה בעתיד.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת חנא סוייד.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת זהבה גלאון – בבקשה, גברתי.

עתניאל שנלר: ואחריה – חברת הכנסת קולט אביטל.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, אכן זו המציאות של הכיבוש.

זהבה גלאון: זו המציאות שנוצרה במהלך 40 השנים האחרונות, שבמקרה נגלתה לעין התקשורת.

זהבה גלאון: הדבר הזה כל כך חמור, אדוני סגן השר, אני רוצה לומר לך – – –

אליהו גבאי: חטיפת שליט היתה בגלל הכיבוש?

אליהו גבאי: חטיפת גולדווסר ורגב היתה בגלל הכיבוש?

אליהו גבאי: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גבאי, זכות הדיבור של חברת הכנסת זהבה גלאון ואנחנו נכבד אותה.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

אליהו גבאי: מה הקשר?

זהבה גלאון: אדוני סגן השר, קראתי שצה"ל הודיע שהוא פתח בחקירת מצ"ח על ירי של פלסטיני כפות בידי חייל.

זהבה גלאון: ואני רוצה לקרוא לך לדאוג להוציא את החקירה מידי צה"ל.

זהבה גלאון: אני חושבת שצריכה להיות כאן חקירה בלתי תלויה, ואני חושבת שהגיע הזמן שצה"ל יכבס את הדגל השחור שלו בחוץ.

זהבה גלאון: זה דגל שחור.

זהבה גלאון: כשיורים באדם כפות, זה דגל שחור.

זהבה גלאון: ולמה אני חושבת שצריכה להיות חקירה בלתי תלויה?

זהבה גלאון: כי לולא הסרטון של "בצלם", לולא החשיפה של "בצלם" בכלי התקשורת – מפקד האוגדה ידע, והמג"ד ידע ואולי נתן את ההוראה, וכולם ידעו והלכו הלאה, ולא עלה בדעתם להתעכב על זה ולא עלה בדעתם לנזוף בחייל, ולא עלה בדעתו של מפקד האוגדה לקרוא לדין ולחקור את המג"ד שאולי נתן את ההוראה.

זהבה גלאון: אז כולם לוקחים אחריות והולכים הלאה.

זהבה גלאון: במה מתבטאת לקיחת האחריות של המפקדים בצה"ל היום?

זהבה גלאון: בזה ששר הביטחון אומר: זה אירוע חריג, זה לא יכול לאפיין לוחמים?

זהבה גלאון: בזה שנפתחת חקירה?

זהבה גלאון: נפתחו עשרות חקירות מצ"ח על ירי בפלסטינים, על הרג של פלסטינים – ואף אחד לא עמד לדין.

זהבה גלאון: ואף אחד לא עמד לדין.

זהבה גלאון: אז איזו נורמה בדיוק צה"ל משדר ללוחמים?

זהבה גלאון: שאפשר לפגוע בפלסטינים, ואולי גם אפשר להרוג אותם?

זהבה גלאון: ואיזה מג"ד מקבל אחריות ולא קורה לו כלום.

זהבה גלאון: וזאת המציאות של הכיבוש.

זהבה גלאון: זה המרע שבכיבוש.

זהבה גלאון: זה חושף את ההתבהמות, את זה שיכולה לעמוד קבוצת חיילים – אדם כפות, ידיו אזוקות לאחור, והוא חוטף כדור – והכנסת לא רועשת ורוגשת, כי מדובר בפלסטיני.

זהבה גלאון: ולכן, אדוני סגן השר, אני קוראת לך להוציא את החקירה מידי צה"ל ולהעבירה לידי גורם בלתי תלוי.

זהבה גלאון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת קולט אביטל, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, תודה על שהחלפת אותי, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, גם אני ביקשתי לדבר על המקרה הזה, לא רק משום שהמקרה עצמו הוא חמור אלא משום שהוא סימפטומטי להרבה מאוד דברים דומים שקורים ועליהם אנחנו לא יודעים.

קולט אביטל: המקרה כל כך מצמרר.

קולט אביטל: קלטת שצולמה בידי בחורה פלסטינית בת 17, במקרה, הובאה לידיעת "בצלם", ובלי הקלטת הזאת אולי לא היינו יודעים.

קולט אביטל: אדוני סגן השר, אני מדברת אליך.

קולט אביטל: וכיוון שכולם כבר העלו מספיק נקודות, אני רוצה להעלות רק שתי נקודות.

קולט אביטל: נקודה ראשונה, אני רוצה לשאול אותך כיצד קורה שחייל יורה בעצור שעיניו מכוסות, ידיו כפותות, כשהמג"ד מחזיק בידיו של העצור – כל זאת בניגוד מוחלט להוראות.

קולט אביטל: המג"ד אינו מעיר.

קולט אביטל: נהפוך הוא – לכל היותר הוא מצחקק, ויתר החיילים גם הם שותקים.

קולט אביטל: האם מדובר בחייל אחד בלבד, או בכולם, שמקבלים את נוהלי ההתנהגות האלה ולא מעירים, כי הדבר הזה כבר הפך לנורמה?

קולט אביטל: הצבא הנפיק איזו הודעה לקונית כי המעשה נוגד את ערכי הצבא.

קולט אביטל: נו, ואז מה?

קולט אביטל: אז פתחו בחקירת מצ"ח, ואז מה?

קולט אביטל: הצבא חוקר את עצמו?

קולט אביטל: והערה שנייה או סוגיה שנייה – רצה הגורל שעל המקרה הזה נודע לנו בגלל סקרנותה וערנותה של בחורה – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גבאי, לא במליאה.

עתניאל שנלר: תודה.

קולט אביטל: – – – בת 17, סלאם עמירה, שבמקרה התרחש הנושא תחת החלון שלה.

קולט אביטל: אלמלא צילמה, אנחנו לא היינו רואים את הקלטת – – –

ג'מאל זחאלקה: לא היו מאמינים.

קולט אביטל: – – – כך גם כל העולם, אבל חמור מזה – – –

ג'מאל זחאלקה: הם לא היו מאמינים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זחאלקה, הרי אתה לא חולק על הדברים שאמרה חברת הכנסת.

קולט אביטל: נכון, נכון.

עתניאל שנלר: אז אנא, תאפשר לה לומר את הדברים.

קולט אביטל: חמור מזה.

קולט אביטל: על זה אולי אתה ואני עוד היינו מתגברים, כי לא היינו רואים את הקלטת ואולי לא היינו יודעים.

קולט אביטל: השאלה היא כיצד קרה ששבועיים ימים איש לא טרח לדווח על כך לצבא, ואילולא הוציאו את הקלטת – הצבא לא היה מגיב.

קולט אביטל: מהם הנהלים בצבא?

קולט אביטל: האם באופן ספציפי אנחנו לא רק מדברים על התקרית הזאת, כי אנחנו יודעים שהרבה מאוד תקריות כאלה קיימות ולא מדווחות, וזה הדבר שבעצם מדאיג מאוד.

קולט אביטל: האם היה צריך קלטת כדי שאנחנו נדע, כדי שהצבא יפתח בחקירה, או האם צריך קודם כול לרסן חיילים במקרים כאלה – ואני מסכימה, נכון, הכיבוש משחית, והאטימות הזאת והעצבנות הזאת והנכונות הזאת להכות באנשים, זה מה שקרה לנו כתוצאה מהכיבוש.

קולט אביטל: אני חושבת שכל מלה אחרת מיותרת, אבל אני קוראת לך, אדוני סגן השר – זה לא עשב שוטה וזה לא מקרה אחד.

קולט אביטל: זה הרבה מאוד מקרים, וצריך להנהיג פה נוהל וסדר, ולא רק להעניש את האשמים אלא לדאוג שגם במחסומים ובמקומות אחרים דברים כאלה לא יישנו.

קולט אביטל: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת קולט אביטל.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: ואסל, אחר כך אני.

עתניאל שנלר: אתה מבקש או קובע?

עתניאל שנלר: אם אדוני מבקש, אני איאות; אם אתה קובע – אתה לא רשאי, כי בסדר הדוברים עכשיו אתה, אדוני.

אחמד טיבי: זה הסכם בין שתי סיעות, שאני מגיש לך אותו.

אחמד טיבי: זה מחייב אותך.

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: תודה רבה, אדוני.

עתניאל שנלר: אני מבקש את ההסכם בכתב, ובכל זאת ניתן לחבר הכנסת ואסל טאהא, ואחר כך חבר הכנסת טיבי.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, זה התחיל לפני המקרה הזה.

ואסל טאהא: אדוני סגן השר, אתה זוכר את קו 300.

ואסל טאהא: שם קצינים – גם עם פלסטינים אסירים, כפותי ידיים, עצומי עיניים – הכו אותם באבנים והרגו אותם.

ואסל טאהא: חקירה נפתחה אז, ולא ראינו קצינים שנענשו.

ואסל טאהא: העבירות מהסוג הזה, כשמגלים – עולות לכותרות.

ואסל טאהא: כשלא מגלים – מסתירים, מורחים את זה.

ואסל טאהא: מאות מקרים קורים בשטחים הכבושים.

ואסל טאהא: הכיבוש לא רק משחית.

ואסל טאהא: הכיבוש – חממה.

ואסל טאהא: שם צומחים קיצונים, אנשים, חיילים שרוכשים חינוך של אלימות, ולזה אין גבול.

ואסל טאהא: לזה אין גבול.

ואסל טאהא: זה עובר גם לבית, זה עובר לשכונה, זה עובר לכל מקום, למאפיות, שלצערנו כובשות מקום רחב היום בחברה הישראלית.

ואסל טאהא: לכן, אדוני סגן השר, יש צורך לעשות כמה שאפשר – לא רק להפסיק את האלימות ואת הקונספציות ששוררות ביחידות הצבא, אלא יש צורך להפסיק את הכיבוש, לעשות מאמץ להפסיק את הכיבוש המשחית, החממה.

ואסל טאהא: ואלו לא עשבים שוטים, אלו לא חריגים.

ואסל טאהא: כל פעם שומעים: עשבים שוטים, חריגים.

ואסל טאהא: לכן, אדוני סגן השר, אני מציע, ואני מצטרף לקריאה של חברת הכנסת זהבה גלאון – להוציא את החקירה מהצבא לידי גורמים נייטרליים, שיחקרו את המקרים האלה – מקרים שאנחנו קראנו, ראינו, ובמקרה בחורה פלסטינית צילמה.

ואסל טאהא: תאר לעצמך, כמה מקרים נסתרים יש, שאנחנו לא ראינו ולא שמענו ולא צולמו?

ואסל טאהא: הרבה, מאות מקרים כאלה קורים יום-יום בשטחים הכבושים.

ואסל טאהא: אדוני סגן השר, היום ראש הממשלה הפלסטיני ייפגש עם ברק.

ואסל טאהא: הנושא שיידון שם, ההפרות של הצבא וההתקפות על אזורי א', גם זה גורם לשחיתות בשורות הצבא.

קולט אביטל: נא לסיים.

ואסל טאהא: כולנו תקווה שממשלת ישראל תכבד את החוק הבין-לאומי לגבי האוכלוסייה הפלסטינית תחת כיבוש.

ואסל טאהא: כולנו תקווה שגם ממשלת ישראל תכבד את ההסכמים שעליהם היא חתומה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

קולט אביטל: גברתי היושבת-ראש, הבעיה עם מה שכולנו ראינו הוא שהתגובות לגביו יתחלקו אולי לפחות לשלוש תת-קבוצות.

קולט אביטל: הקבוצה ראשונה הזדעזעה.

קולט אביטל: יש שהזדעזעו בעולם, הזדעזעו בארץ.

קולט אביטל: הקבוצה השנייה אמרה: כמה חבל, זה פוגע בתדמית של ישראל בחוץ-לארץ.

קולט אביטל: הקבוצה השלישית אמרה: נו אז מה, בסך הכול הוא ירה כדור גומי, או: נו אז מה, אנחנו עושים להם את מה שעושים לנו; נו אז מה, חבל שלא ירה בו בראש.

קולט אביטל: תקראו את התגובות, הן מזעזעות לא פחות.

קולט אביטל: לגבי אלה שהזדעזעו, אני לא אתייחס.

קולט אביטל: אי-אפשר שלא להזדעזע.

קולט אביטל: אדם סביר אמור להזדעזע.

קולט אביטל: לגבי הקבוצה השנייה, לדעתי, היא לא קבוצה קטנה, היא קבוצה משפיעה בחברה הישראלית – זה פוגע בתדמית של ישראל בחוץ-לארץ.

קולט אביטל: אגב, זה תמיד כאילו הבעיה של הכיבוש הישראלי בשטחים, זאת בעיית הסברה.

קולט אביטל: אם רק יסבירו את זה טוב, אפשר להמשיך הלאה.

קולט אביטל: אלה בדיוק אותם אנשים שאומרים שזה עשב שוטה, שזה מקרה אחד.

קולט אביטל: הרי למה המקרה הזה הוא מקרה אחד?

קולט אביטל: כי הוא נתפס, רק הוא נתפס על-ידי המצלמה של ילדה פלסטינית, שהיום צה"ל עצר את אבא שלה בטענה שהוא השתתף בהפגנה.

קולט אביטל: ברור למה עצרו אותו.

קולט אביטל: זה העונש.

קולט אביטל: הבת שלך הוציאה את דיבתו של צה"ל המוסרי.

קולט אביטל: הרי צבא כיבוש לא יכול להיות צבא מוסרי, אי-אפשר, אתה לא יכול להיות כובש והומני, אי-אפשר.

קולט אביטל: אתה חייב לעמוד במחסומים, במחסומים אתה חייב להיות ברוטלי.

קולט אביטל: לא צריך לירות באנשים כדי להיות ברוטלי; לתת סטירה לזקן במחסום זה סביר?

קולט אביטל: לירוק על צעירים זה בסדר?

קולט אביטל: זה פחות חמור?

קולט אביטל: ובעיקר, המג"ד: המג"ד הוא אב-טיפוס של קבוצה רחבה בחברה הישראלית שמשתמשת בכוח ביחס לאוכלוסייה הפלסטינית.

קולט אביטל: והשחרור שלו – המג"ד היה צריך להיות עצור לא פחות מאשר החייל עצמו.

קולט אביטל: כל מי שרואה את התמונות יודע שהוא שותף, גם ההודעה של החייל אומרת שהוא שותף.

קולט אביטל: המג"ד זה הבעיה, זה הדרג של המפקדים באמצע, שמחזיקים את הכיבוש.

קולט אביטל: יש כאלה שאומרים: הפיקוד הבינוני הזה, של המג"דים – הם מיטב הבחורים, אלה אנשים שמוציאים ומכשירים את המצב הזה שנמצא בשטחים הכבושים, גם במחסומים, גם בירי, גם בפריצות לבתים, גם בנוהל שכן.

קולט אביטל: הם נותנים את הפקודות ומיישמים אותן.

קולט אביטל: חקירה פנימית, אדוני סגן השר, תהווה המשך התמונה שראינו בקטעי הווידיאו ששודרו על האקרנים.

קולט אביטל: חקירה פנימית תשלח את החייל ל-14 ימי מחבוש, המג"ד יקבל נזיפה ואז החברים שלו יגידו: הוא היה מפקד נפלא, חבל שהקידום שלו נקטע בגלל טעות של מישהו אחר.

קולט אביטל: צבא כובש הוא צבא ברוטלי, ומי שתומך בכובשים, גם אם הוא לובש מדים וגם אם מדובר באזרח בתל-אביב או בחיפה, חייב שיתבייש גם הוא.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני סגן השר, בבקשה.

מתן וילנאי: גברתי היושבת-ראש, המקרה שאנחנו עוסקים בו הוא מקרה חמור ללא ספק, הוא לא מייצג את צה"ל, הוא לא מאות מקרים – כפי שכאן התחילו בהגזמות החופשיות – מקרים כאלה מתוחקרים ברצינות.

מתן וילנאי: אני ממליץ שהצבא יעשה את זה ולא אף אחד אחר, כי אני רוצה שהצבא יטפל בזה והצבא צריך לדאוג שזה ייראה אחרת.

מתן וילנאי: אני מציע לא לעשות כאן בית-משפט שדה למג"דים של צה"ל באותה הזדמנות.

מתן וילנאי: המקרה הזה התחיל להיחקר לפני שזה היה בתקשורת, בניגוד למה שנאמר כאן.

מתן וילנאי: שוחחתי על זה עם אלוף הפיקוד אישית אתמול.

מתן וילנאי: הייתי אלוף פיקוד שנים ארוכות, ואני יודע איך מתמודדים עם מקרים כאלה.

מתן וילנאי: אנחנו נתמודד עם זה במלוא כובד הראש ובמלוא מתן האחריות כי זה לא צה"ל.

מתן וילנאי: לא יורים באזרחים, ודאי שלא כפותים, ולא בצורה כפי שזה קרה שם.

מתן וילנאי: אין ספק בזה בכלל.

מתן וילנאי: לכל מי שהולך להיסטוריה, לא עשינו שום דבר, לא פגענו באף אחד.

מתן וילנאי: אז מי שהזכיר כאן את פרשת קו 300, ראש שב"כ סיים את תפקידו על זה, את זה נוח לשכוח.

מתן וילנאי: זה לא קורה כל בוקר.

מתן וילנאי: אני מציע שהמערכת תהיה אחראית לעצמה, תטפל בעצמה, היא יודעת לעשות את זה היטב, האנשים בצבא מצפוניים לא פחות מאלה שיושבים כאן, מבינים את זה לא פחות מאלה שיושבים כאן, עומדים בהתמודדות הזאת יום-יום, שעה-שעה, בצורה מעוררת כבוד.

מתן וילנאי: ויש חריגים, ובחריגים האלה נמשיך לטפל.

מתן וילנאי: אנחנו מתכוונים לעשות את זה עד הסוף, מכל בחינה שהיא, כי המקרה הזה זה לא צבא-הגנה לישראל.

מתן וילנאי: אף-על-פי שיש פה חברים שמציירים שזה מאות מקרים וזה צה"ל, זה לא כך.

מתן וילנאי: זה יטופל כפי שדבר כזה נדרש, עד לסופו של דבר.

מתן וילנאי: תודה רבה.

קולט אביטל: מה אתה מציע, אדוני?

מתן וילנאי: יש פה נטייה להביא את זה לדיון במליאה, אני דווקא אוהב את זה, כי הדיון במליאה יהיה בעוד שנה, בעוד שנתיים, לא יודע מתי.

מתן וילנאי: אני ממליץ להיות ענייני: לדרוש דיווח בוועדת החוץ והביטחון, שאנחנו נדווח כיצד נגמר האירוע הזה.

מתן וילנאי: להביא למליאה זה בובה של דבר, יוכלו פה אנשים לדבר חופשי, השאלה מתי יעסקו בזה.

מתן וילנאי: אני מתכוון לטפל בזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הצעה אחרת – חבר הכנסת זחאלקה, מסגרת דקה.

אחמד טיבי: אתה מוכן שזה יהיה בוועדת החוקה?

קולט אביטל: השר מציע דיון בוועדת החוץ והביטחון.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אכן קורים מקרים חריגים, לפעמים אנחנו מופתעים עד כמה הם חריגים.

ג'מאל זחאלקה: אם פלסטיני מגיע למחסום ומקבל יחס אנושי, זה דבר חריג ביותר, אנשים מופתעים ומוכים בתדהמה אם מתייחסים אליהם כאל בני-אדם כשהם רוצים לעבור את המחסום.

ג'מאל זחאלקה: הנורמה היא יחס ברוטלי.

ג'מאל זחאלקה: מספיק לעיין – אדוני סגן השר, אני מציע לך לעיין בדוח האחרון של הוועד נגד עינויים ומה שמתרחש – – –

אליהו גבאי: אתה מגמתי – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, יהיה לך זמן לדבר, אל תפריע.

ג'מאל זחאלקה: – – – והיחס אל אנשים כפותים במעבר שלהם מרגע שעצרו אותם ועד שמביאים אותם לבית-המעצר.

ג'מאל זחאלקה: בשעות הספורות האלה אילו עינויים האנשים עוברים כאשר שמים אותם בתחתית הג'יפ החם ודורכים עליהם ברגליים כדי שגופם ייגע בתחתית של הג'יפ החם.

ג'מאל זחאלקה: זה רק מקרה אחד, מעמידים אדם ומתחילים להתאמן אם פוגעים בו באבנים וכו' וכו'.

ג'מאל זחאלקה: יש חריגים, אבל הנורמה היא מה שצולם לאחרונה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

קולט אביטל: גם כן דקה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, תודה.

אריה אלדד: אני חושב שרבים מהחברים שדיברו לפני שמו את האצבע על הנקודה הנכונה.

אריה אלדד: הבעיה היא בכיבוש.

אריה אלדד: אכן, הכיבוש הערבי של ארץ-ישראל, שהיה במאה השביעית, הוא שורש הבעיה.

אריה אלדד: עד שלא נסלק את תוצאות הכיבוש הזה, לא ייפתר הסכסוך ולא יהיה פה שלום, ולכן אני מציע שהכנסת תתאחד בקריאה לחסל את תוצאות הכיבוש הערבי של ארץ-ישראל במאה השביעית, ויבוא לציון גואל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גבאי, בבקשה.

קולט אביטל: גם כן דקה.

אליהו גבאי: התופעה שהיתה זכתה לגינויים מכל קצות הקשת הפוליטית במדינת ישראל – – –

קולט אביטל: גם ממך?

אליהו גבאי: גם ממני.

אליהו גבאי: – – – והצבא חוקר אותה לעומק.

אליהו גבאי: אבל ההתנפלות של חברי הכנסת הערבים והשמאל הקיצוני על צה"ל היא דבר חמור ביותר, במקום לומר שהיתה כאן טעות והצבא חוקר את זה ובודק את זה, שזאת לא תופעה רגילה בצה"ל, זה דבר חריג.

אליהו גבאי: מדוע להתנפל ולעשות "עליהום" על צה"ל, שזו לא דרכו, לא הדרך שהוא נוקט, וזה היה מקרה חריג?

אליהו גבאי: אני מבקש לא להשמיץ את צה"ל, לא להוציא דיבה רעה עליו.

אליהו גבאי: זה מקרה בהחלט חריג, ולא ראיתי ערבי אחד שגינה את הפיגועים שהיו בירושלים, לא על הדחפור שהיה שלשום ולא לפני זה ולא ביום שישי, ולצערי, הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות חוגגים כשיש פיגוע בירושלים.

אליהו גבאי: אני מציע להסיר את זה מסדר-היום.

קולט אביטל: אני מאוד מאוד מודה לך.

קולט אביטל: אנחנו צריכים לעבור להצבעה.

אחמד טיבי: סגן השר, האם אתה מוכן שזה יעבור לוועדת החוקה?

קולט אביטל: לוועדת החוקה?

קולט אביטל: למה לוועדת החוקה?

קולט אביטל: מה זה שייך לוועדת החוקה?

אחמד טיבי: כל המקרים של ענישת חיילים הם בוועדת החוקה.

קולט אביטל: זה בוועדת החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: אנחנו לא יכולים להופיע בוועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: אנחנו נצביע על מליאה מול ועדה.

קולט אביטל: מי שבעד מליאה – מצביע מליאה.

קולט אביטל: מי שבעד ועדה – מצביע נגד.

מתן וילנאי: מה זה ועדה?

קולט אביטל: ועדה זה ועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: בעד זה מליאה, נגד זה ועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 56 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו חמישה, זאת אומרת מליאה.

קולט אביטל: נגד הצביעו שישה.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא עובר לוועדת החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: חוקה.

ג'מאל זחאלקה: חוקה.

קולט אביטל: סליחה.

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: אם כך, זה יעבור לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: ועדת הכנסת תקבע.

יעקב אדרי: לפני ההצבעה נאמר ועדת החוץ והביטחון.

אריה אלדד: ועדת הכנסת לא יכולה לשנות החלטה של מליאה.

קולט אביטל: אני מצטערת, סליחה.

קולט אביטל: הודעתי בפירוש לפני ההצבעה.

קולט אביטל: אתם יכולים לבדוק בפרוטוקול שוועדת החוקה לא מטפלת בנושאים האלה.

אחמד טיבי: לא את קובעת, חברי הכנסת המציעים.

אריה אלדד: גברתי, אני מבקש רשות דיבור לחצי דקה.

קולט אביטל: הצבענו על ועדת החוץ והביטחון.

אריה אלדד: נכון, ועדת הכנסת לא יכולה לבטל החלטה של המליאה.

אריה אלדד: המליאה החליטה לוועדת החוץ והביטחון.

אריה אלדד: ועדת הכנסת לא יכולה לבטל החלטה שלה.

אחמד טיבי: היא מחליטה על ועדה.

קולט אביטל: בפירוש אמרתי, אתם יכולים לבדוק בפרוטוקול.

אחמד טיבי: ביקשנו קודם.

אחמד טיבי: היו חילוקי דעות.

קולט אביטל: נכון, והשבתי שהוועדה שמוסמכת לטפל בזה היא – – –

מתן וילנאי: אמרת ועדת החוץ הביטחון, ועל זה הצבענו.

קולט אביטל: נכון.

קולט אביטל: אני מצטערת.

אחמד טיבי: לא, גברתי, הצבענו על ועדה אחרת.

קולט אביטל: אני מציעה לך להסתכל בפרוטוקול.

אריה אלדד: חבר הכנסת טיבי, המליאה הצביעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

אריה אלדד: ועדת הכנסת לא יכולה לבטל החלטה של המליאה.

קולט אביטל: נכון.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: מותר גם אחרי הצבעה לומר שאנחנו רוצים ועדה אחרת וועדת הכנסת תכריע.

אחמד טיבי: אני יודע שנפסיד בוועדת הכנסת, אבל זה ההליך.

קולט אביטל: אז בשביל מה ללכת לשם?

קולט אביטל: ירידה במספר המתגייסים לצה"ל

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: ירידה במספר המתגייסים לצה"ל – הצעות לסדר-היום שמספרן 5804 ו-5811.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, העיתונות ידעה לציין השבוע נתונים מדאיגים ביותר, חסרי תקדים, ביחס להיקף הגיוס לצה"ל.

אריה אלדד: אם המגמה הזאת תימשך, בקרוב מאוד לצה"ל יחסרו חיילים, חיילים רבים מאוד.

אריה אלדד: היום הוצג בכנסת, לציון שלוש שנים לגירוש מגוש-קטיף, מחקר שערך "מאגר מוחות", שעסק בסקר בקרב מפוני גוש-קטיף, ובו נמצא ש-42% מצעירי הגוש אומרים שחל אצלם שינוי בנושא הגיוס לצה"ל, ובעקבות הגירוש הם אינם מוכנים לשרת כלל או שהם רוצים לדחות את הגיוס או לא להתגייס ליחידות קרביות – וזה אצל נוער שלפני הגירוש מגוש-קטיף כמעט 100% ממנו היה מתגייס, ומתגייס ליחידות קרביות.

אריה אלדד: אני מניח שהשינוי הזה – אולי לא באותה עוצמה – משקף שינוי שעובר גם הנוער הכתום שלא גורש מהגוש, במחנה הדתי-לאומי ובמחנה הציוני-לאומי, שחל בו משבר עמוק מאוד בעקבות הפעלת צה"ל כצבא גירוש לפינוי גוש-קטיף וצפון השומרון.

אריה אלדד: זה משבר ערכי אחד חמור מאוד, שמי שהחליט שצה"ל הוא שיישלח לעשות אותו, לא העריך עד כמה עמוק יהיה הקרע בעם אחר כך.

אריה אלדד: המשבר השני שהתחולל הוא בעקבות מלחמת לבנון – מלחמת לבנון, שהיתה כושלת, שנתפסה כמהלך חסר מחשבה תחילה, אימפולסיבי מאוד, בלא תכנון, הססני, לא ראוי מבחינת היעדים שנקבעו, הפקודות שניתנו, ורבים מאוד מהחיילים שנשלחו ללבנון חשו זאת והעבירו את תחושותיהם לציבור הרחב, שהם נשלחו סתם כך, וחלקם מתו סתם כך.

אריה אלדד: שני המשברים האלה, כשהם מצטרפים, בוודאי גורמים למשבר אמון קשה מאוד גם בהנהגת ישראל וגם בהנהגת הצבא, וגם לפגיעה במעמדו של צה"ל בעיני צעירים רבים.

אריה אלדד: אחרי שני כישלונות כאלה, פלא שיש בכלל עוד צעירים שמוכנים להתגייס.

אריה אלדד: רק אם כל האחראים לכישלון בלבנון ולפשע בגוש-קטיף ילכו הביתה, אפשר יהיה לשקם את האמון במדינה ואת אמון הנוער בצה"ל.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הדובר הבא, חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אשנה את דברי בעקבות דבריו חסרי הטעם לדעתי של תת-אלוף במילואים אריה אלדד, קצין מילואים ראשי, לשעבר פרופסור לרפואה.

אריה אלדד: קצין רפואה ראשי.

אבשלום וילן: קצין רפואה ראשי.

אבשלום וילן: 41 שנה אני מתנגד התנגדות פוליטית חריפה למה שקורה במה שקראת – השטחים הכבושים על-ידי המיעוט הערבי במאה השביעית ובמאה השמינית לספירה.

רוברט אילטוב: אבל זאת עובדה.

אבשלום וילן: אני חושב שאנחנו גורמים לעצמנו נזק פוליטי וכלכלי, וכל מה שתרצה – עצום.

אבשלום וילן: באו ארבעת ראשי המדינות הגדולות בעולם, אמרו לכולנו מהו הסדר הקבע, וכל ילד מבין את זה.

אבשלום וילן: אתה חושב אחרת.

אבשלום וילן: האם רגע אחד אני וחברי פקפקנו בחשיבות של השירות הצבאי בצה"ל ככלי המגן שיש לנו, במה שלא היה, בתהפוכות הפוליטיות, כדי להגן על עצמנו?

אבשלום וילן: אתה, מאז פינוי גוש-קטיף, באופן סיסטמטי, הורס את הקונסנזוס ואת המכנה המשותף הבסיסי שעליו כולנו יושבים.

אבשלום וילן: לא כל אנשי הימין הם כמוך.

אבשלום וילן: אתה האחרון – כקצין רפואה ראשי לשעבר, כמי שהקדיש מספיק שנים מחייו לבניית כוח צה"ל – שמותר לו לעשות את זה.

אבשלום וילן: אני חושב שאתה מאבד כל פרופורציה, ואין לי ברירה אלא, כאיש שמאל ש-41 שנה מתנגד למדיניות של ממשלות ישראל בשטחים, להגיד לך כאן שאתה גורם נזק נורא, נזק נורא.

אבשלום וילן: הגיע הזמן שתחשוב קצת מחוץ לקופסה, תוציא את הדיסקט ותבין – ולא משנה מה היו הנסיבות הפוליטיות, כל זמן שממשלה נבחרת מקבלת החלטות, ולא נחנך ולא נתמודד כל פעם מחדש – שהשירות בצה"ל הוא חובה והוא גם זכות, וכל אחד צריך לעשות את המיטב, וחייבים ללכת לקרביות שביחידות.

אבשלום וילן: אחרת לא נצליח להתקיים פה, לא ימין ולא שמאל, ואתה תיתן את הנאומים שלך על הגירוש במנהטן אשר על גדות ההדסון, לא פה, כי לא יהיה פה דבר וחצי דבר.

אבשלום וילן: תפנים את העובדה הפשוטה, שלפני העימות הפוליטי יש איזה מכנה משותף שאליו אנחנו מחויבים כולנו – ימין ושמאל, יונים ונצים, דתיים ושאינם דתיים, חופשיים וחרדים וכל השאר.

אבשלום וילן: פעם אחר פעם אני נתקל בכך, מאז פינוי גוש-קטיף לפני שלוש שנים, שאתה, אם להגיד לך בלשון טיפה ציורית, אפעס, ירדת לסמטה אפלה, שלא רק שאין בה מים חיים, יש בה חורבן הבית.

אבשלום וילן: אז אני מציע לך, קח את דבריך חזרה, נמשיך להתווכח את הוויכוחים הפוליטיים ככל שאנחנו יכולים, במלוא העוצמה והלהט, זה בסדר גמור, אבל נשמור על איזה מכנה משותף בסיסי, והוא – שכוח המגן של העם היושב בציון משותף לכולם, ונעשה את המיטב כדי שכולם ישרתו פה ככל יכולתם.

אבשלום וילן: כי בסופו של דבר, אחרי השטחים ואחרי הדיבורים, זה הכלי היחיד שמצליח להבטיח לנו פה את קיומנו.

אבשלום וילן: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: אדוני סגן השר, בבקשה.

מתן וילנאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חייב להגיד לחבר הכנסת אבו וילן שאני תומך בכל מלה שהוא אמר כאן, אם כי הדיון הוא לא דיון פוליטי, והגישה שאבו הציג היא הנכונה לפי תפיסתי.

מתן וילנאי: אנחנו עוסקים בדבר שהוא מעבר לכל דיון פוליטי.

מתן וילנאי: אני שמח על מה שנאמר כאן, ואני גאה בו – על השנים הארוכות שאנחנו כבר מכירים זה את זה.

אריה אלדד: אבל, אדוני סגן השר, מה שהוא אמר לא פתר את הירידה בגיוס.

מתן וילנאי: עניינית לנתונים.

מתן וילנאי: אנחנו עוסקים בתחזית הגיוס לשנת 2008.

מתן וילנאי: זאת תחזית, זה אומדן, זה עדיין לא מדויק.

מתן וילנאי: צפינו את זה, זאת לא הפתעה.

מתן וילנאי: זה לא קשור לאירוע כזה או אחר.

מתן וילנאי: הרכיב המרכזי הוא פשוט הילודה 18 שנה לאחור, וזה כ-50% מצמצום הגיוס.

מתן וילנאי: הדבר השני הוא גמר העלייה הגדולה מברית-המועצות לשעבר.

מתן וילנאי: הגל הזה מאחורינו, וגם הוא משפיע השפעה מכרעת.

מתן וילנאי: הדבר השלישי – וזה בסדר העדיפויות – הוא תופעות כאלה ואחרות בחברה הישראלית שהכנסת צריכה לעסוק בהן, ואני שמח שזה עולה לדיון, כי צריך לבדוק את עצמנו בכל פעם מחדש למה אנשים במקומות כאלה ואחרים חושבים שהם לא צריכים להתגייס.

מתן וילנאי: אני חייב להדגיש שאין כאן השתמטות במובן של עריקות מגיוס.

מתן וילנאי: אנשים מתייצבים.

מתן וילנאי: הצבא צריך לבדוק את עצמו לגבי כללי השחרור שלו, והוא עושה את זה.

מתן וילנאי: לנוכח הנתונים האלה, אנחנו לא במצב שאנשים נקראים ונעלמים לנו.

מתן וילנאי: לא זה המצב.

מתן וילנאי: הנתונים, כפי שציינתי קודם – יש מאות מתגייסים פחות, כנראה, במחזור גיוס 2008, לא הרבה יותר מכמה מאות מתוך עשרות אלפים שמתגייסים.

מתן וילנאי: זה היה צפוי.

מתן וילנאי: צריך ללמוד את זה היטב.

מתן וילנאי: אם רוצים להתעמק בזה בוועדת החוץ והביטחון או בוועדת המשנה לכוח-אדם, ראוי להציג את כל הנתונים, לנתח את כל התופעות ולדעת להתייחס לתופעה הזאת בהתאם.

מתן וילנאי: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: אדוני סגן השר, מה אתה מציע לעשות?

מתן וילנאי: ועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: חברי הכנסת המציעים, אתם מסכימים שהנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון?

אריה אלדד: כן.

אבשלום וילן: כן.

קולט אביטל: אם כך, נצביע על כך.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 57 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו שישה, ואני מוסיפה את קולו של חבר הכנסת אילטוב.

קולט אביטל: אנחנו קובעים שההצעה הזאת לסדר-היום תעבור לטיפול ועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: איפה שר הפנים?

קולט אביטל: הוא אינו נוכח.

קולט אביטל: דחיית תרומות של נדבנים יהודים למוסדות האו"ם בטענה של בנייה בשטחים

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום מס' 5733 בנושא:

קולט אביטל: דחיית תרומות של נדבנים יהודים למוסדות האו"ם בטענה של בנייה בשטחים, הצעת חבר הכנסת רוברט אילטוב.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

קולט אביטל: ישיב סגן שרת החוץ.

קולט אביטל: שר הפנים, קראנו לך ולא היית פה, זה ייקח שלוש דקות.

רוברט אילטוב: זה ייקח אולי קצת יותר, כי סגן השר צריך לענות לי.

מאיר שטרית: האם אתה לא מוכן להחליף אתי?

מאיר שטרית: באתי במיוחד.

רוברט אילטוב: אחרי התשובה שנתת לי היום במליאה אני לא מסכים.

רוברט אילטוב: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, השרים, סגן השר, האמת היא שההצעה הזאת לסדר-היום היתה צריכה לעלות בשבוע שעבר, ונתבקשתי על-ידי השרה להעביר אותה לשבוע הזה.

רוברט אילטוב: פתאום אני רואה שגם השבוע היא לא עונה לי.

מגלי והבה: שנינו היינו בוועידה בפריס.

רוברט אילטוב: אני מאמין שתטפלו בנושא הזה כראוי.

רוברט אילטוב: קרן האו"ם יוניס”ף למען הילדים דחתה את התרומות של איש העסקים הישראלי לב לבייב, ואני חושב שהמצב הזה הוא בלתי נסבל.

רוברט אילטוב: זה לא בגלל האיש, אלא בגלל העיקרון.

רוברט אילטוב: העיקרון הוא שהיום כל איש עסקים או כל חברה ישראלית עוסקת בדרך זאת או אחרת בשטחים, אם בנקים שהיום אנשים מפעילים בהם את החשבונות שלהם, אם חברות שבונות, ובונות על-פי החוק.

רוברט אילטוב: כל ישראלי, בדרך זו או אחרת, תלוי – יש כאלה בימין שאומרים בשחרור מדינת ישראל, ויש כאלה בשמאל שאומרים בכיבוש מדינת ישראל.

רוברט אילטוב: כל אחד במדינת ישראל קשור בדרך זאת או אחרת למצב שאנחנו נמצאים בו היום.

רוברט אילטוב: לכן, מדינת ישראל חייבת להגיב בחומרה על כך שקרן או"ם, שהיא קרן שחייבת להיות נייטרלית בנושא הזה, לוקחת צד שלא מקובל על מדינת ישראל.

רוברט אילטוב: מדינת ישראל מחויבת להגן על אזרחיה, וגם לא ראיתי תגובה של משרד החוץ בנושא.

רוברט אילטוב: הליגה נגד ההשמצה ביקשה מיוניס”ף לחזור בה.

רוברט אילטוב: לא שמענו ולא ראינו שום התנצלות בנושא הזה.

רוברט אילטוב: חשוב לציין כי הקרן קיבלה בלי שום בעיה את התרומות של ארגון הסעד האסלאמי העולמי, שהוכרז כארגון טרוריסטי לחלוטין על-ידי ממשלת ארצות-הברית.

רוברט אילטוב: לכן, המצב הזה של איפה ואיפה בנושא הזה חייב להיפסק.

רוברט אילטוב: שמעתי חלק מחברי הכנסת שלנו, הערבים, שתקפו את איש העסקים.

רוברט אילטוב: אני חושב שזה לא נכון, כי גם הם חיים במדינת ישראל, הם חלק ממנה, ובדרך זו או אחרת, גם אם הם מתנגדים לכיבוש, הם חלק ממנו.

רוברט אילטוב: אף-על-פי שהם נמצאים בצד שמאל ואני בצד ימין, אני חושב שהנושא הזה הוא לא עניין של ימין ושמאל.

רוברט אילטוב: הוא עניין של מדיניות מדינת ישראל וקביעת המדיניות הכללית של מדינת ישראל ומוסדות האו"ם.

רוברט אילטוב: לכן, משרד החוץ חייב להגיב, ולהגיב בחומרה, ולבקש מהאו"ם להיות נייטרלי בנושא הזה, כפי שהוא נוהג במקרים אחרים.

רוברט אילטוב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני, סגן שרת החוץ.

קולט אביטל: יכול להיות שגם אנחנו היינו צריכים לסרב לכספים מהאוונגליסטים.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת אילטוב, ואני מודה לך על ההצעה.

מגלי והבה: הבעיה שהצגת באה בעקבות פעילות ארגון "עדאלה" מול ארגון יוניס”ף – קרן האו"ם למען הילד.

מגלי והבה: פקיד מיוניס”ף הוציא מכתב המציין כי יוניס”ף לא תיכנס לשותפות עם מר לב לבייב ולא יסכימו לקבל תרומות כספיות או אחרות ממנו או ממי מישויותיו העסקיות, בשל פעילותו בבנייה בשטחים.

מגלי והבה: מייד עם היוודע הדבר הנחה מטה משרד החוץ את נציגינו באו"ם בניו-יורק למחות בלשון חריפה בפני ראש יוניס”ף, אן ונמן.

מגלי והבה: סגן ראש משלחת ישראל לאו"ם, מר דני כרמון, נפגש ב-30 ביוני עם גברת ונמן וקיים עמה שיחה ארוכה וקשה, ובה הבהיר את חומרת הנושא מבחינתה של ישראל ואת דרישתנו האולטימטיבית להימנע מפוליטיזציה בארגון הזה.

מגלי והבה: נוסף על כך הוא סקר בפניה את התגובות השליליות למכתב של יוניס”ף מצד ממשלת ישראל.

מגלי והבה: הבענו את תגובתה החריפה של ממשלת ישראל, של משרד החוץ וגם הוועד – יש ועד ישראלי למען יוניס”ף – ואמרנו כי ישראל לא תוכל לקבל התבטאויות פוליטיות דווקא מארגון כמו יוניס”ף, שאמור להיות נייטרלי ועד היום עמד בקשרים מצוינים ונטולי פוליטיקה אתנו.

מגלי והבה: יוניס"ף ניסה להתגונן בטענה שבכל שנה הוא בוחן למעלה מ-200 פניות ודוחה שיתוף פעולה עם למעלה מ-10%.

מגלי והבה: יש בזה סתירה: מצד אחד אתה דורש שיהיה סיוע כספי, ומצד שני אתה דוחה כי יש לך עודף פונים.

מגלי והבה: התשובות השליליות הן לא רק ללבייב אלא גם לחברות בין-לאומיות בולטות, וההחלטה שלא לעבוד עם לבייב לא התקבלה על רקע פעילותו בשטחים, ככה הם טוענים.

מגלי והבה: כמובן, גם הנציג שלנו וגם אנחנו סירבנו לקבל את העמדה הזאת.

מגלי והבה: בהמשך למחאות שלנו פרסם ארגון יוניס"ף הודעת התנצלות, ואף שלח את נציגו לישראל, בין היתר כדי להתנצל בפני ממשלת ישראל על הפרשה.

מגלי והבה: הנציג שלנו באו"ם קרא את הודעת ההתנצלות והיא לא נראתה לו מספקת.

מגלי והבה: זאת אומרת, אתה בא להתנצל, לפחות תתנצל עד הסוף, לא בדברים לא ברורים.

מגלי והבה: הודענו ב-10 ביולי לממונה על התקשורת ביוניס"ף כי ההודעה אינה מספיקה, וכי אנו דורשים הודעה ברורה יותר, שיש התנגדות חד-משמעית לפוליטיזציה של הארגון, והם מוכנים לעבוד עם כל מי שרוצה לתרום, ובעיקר אנשי עסקים, ובעיקר מי שפנה אליהם כמו לבייב.

מגלי והבה: אנחנו כאן בירושלים הנחינו את נציגנו באו"ם להוציא מכתב מחאה ליוניס"ף, מעבר למחאה הנמשכת פנים אל פנים.

מגלי והבה: כמובן, הנציג שלנו נפגש ומסר את המחאה שלנו.

מגלי והבה: אנחנו רואים בזה פגיעה אישית בנו, וגם במר לבייב.

מגלי והבה: אנחנו לא מוכנים שתהיה פוליטיזציה בארגון כמו יוניס"ף, שכפי שאמרתי, אמור להיות נייטרלי.

מגלי והבה: מה אנחנו עושים כרגע?

מגלי והבה: נציגנו באגף לארגונים בין-לאומיים נפגש עם יושב-ראש משרד יוניס"ף בז'נבה, מר אובריין, שהגיע לירושלים ב-16 ביולי, והבהיר לו את החומרה הרבה שאנחנו רואים בפגיעה בנו ובלבייב על רקע פוליטי.

מגלי והבה: גם נציגתנו באו"ם תמשיך במקביל לפעול לקבלת הבהרות נוספות מיוניס"ף באו"ם, ואין כל כוונה להניח לעניין.

מגלי והבה: בניגוד למשתמע מלשון ההצעה לסדר-היום בכנסת, לא מדובר בסירוב גורף של ארגוני האו"ם.

מגלי והבה: זה בסך הכול יוניס"ף, והוא הסביר את עמדתו, בעיקר לגבי כמה נדבנים, וכמובן לגבי המקרה הספציפי.

מגלי והבה: משרד החוץ רואה את זה בחומרה, לא נעבור על כך לסדר-היום, ונמשיך לפעול במקרים כאלה בכל החומרה, עד שדברים כאלה לא יקרו.

מגלי והבה: בזה אני רוצה שתהיה משוכנע, חבר הכנסת, וגם המאזינים.

מגלי והבה: אני הולך לבקש בקשה לא שגרתית: בשל הרגישות המיוחדת של הנושא והטיפול מול הגורמים הבכירים באו"ם – שכמובן אנחנו כרגע במשא-ומתן אתם, והם ייתנו הנחיות ליוניס"ף בנושא – שלא נעביר את זה לוועדה, כדי שיהיה לנו זמן לגמור את הטיפול מולם, ונעביר לך את התשובה.

מגלי והבה: תודה, גברתי.

רוברט אילטוב: אם לא תהיה תשובה, איך אנחנו ממשיכים במהלך?

מגלי והבה: אז אתה נותן קרדיט לאנשי משרד החוץ ולנציגינו – – –

רוברט אילטוב: אני מבקש להעביר את זה לוועדה, ולא נדון עד שלא נקבל תשובה.

מגלי והבה: אין לי בעיה, הרי אתה יודע שאנחנו בעד דיונים.

מגלי והבה: אבל אם פקידות בכירה שמתעסקת בנושאים רגישים מבקשת ממך חד-פעמית לתת לזה – – – אם לא תקבל מכתב – נעביר את זה לוועדה.

קולט אביטל: האם אפשר לתחום את זה בזמן, אדוני?

מגלי והבה: כן, בבקשה.

מגלי והבה: הרי היית במשרד החוץ ואת יודעת.

קולט אביטל: אני מציעה שתיתן חודש או חודש וחצי למשרד החוץ.

רוברט אילטוב: עד סיום הפגרה אני מוכן לחכות.

קולט אביטל: בסדר גמור, זה מה שסוכם.

מגלי והבה: אני מאוד מודה לך, וזה מה שיהיה.

מגלי והבה: תודה לך, גברתי.

קולט אביטל: אם כך, ברגע שהוא הסתפק בתשובת השר אין הצעה אחרת.

רוברט אילטוב: מבחינת התקנון, אם אין תשובה, מה ההליך?

קולט אביטל: זה נרשם בפרוטוקול הכנסת עכשיו.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתות לשר הפנים.

קולט אביטל: שאילתא ראשונה, מס' 642 – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: פורסם כי מאחר שבשלוש השנים האחרונות קיצצה עיריית צפת במיליון וחצי שקלים את תקציב המועצה הדתית, המועצה מלינה את שכרם של עובדיה, וכתוצאה מכך עובדי המועצה משביתים את שירותי הדת בעיר.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הדברים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע קובעת העירייה את תקציב המועצה הדתית?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם כך נעשה גם ביתר הערים?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם יוחזר התקציב לשיעורו הקודם?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) עיריית צפת ניהלה משא-ומתן עם המועצה הדתית לגבי תקציבה וחובותיה בגין שנים קודמות.

קולט אביטל: הצדדים הגיעו לפשרה שבה עיריית צפת תשלם סכום של מיליון ו-200,000 ש"ח, ובכך הסתיימו כל התביעות ההדדיות עד לסוף שנת 2008.

קולט אביטל: שאילתא מס' 694, של חבר הכנסת אמסלם – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006): פורסם כי מיום שישי, 1 בדצמבר 2006, תפסיק עיריית ירושלים להעניק שירותים למוסדות החרדיים, בהתאם לפסיקת בית-משפט ובהמלצת היועץ המשפטי לממשלה, שאסור לרשויות מקומיות לממן שירותים למוסדות חינוך עירוניים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – כיצד על בתי-הספר לפעול?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יפעל משרדך לתיקון החוק שמכוחו נאלץ בית-המשפט להחליט כאמור?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) עיריית ירושלים תפעל בהתאם להוראות החוק, בהתאם לחוק החינוך הממלכתי ובהתאם לתקנות ולחוזר מנכ"ל משרד הפנים שניתן בעניין ביום 26 ביוני 2008 לכלל הרשויות המקומיות בארץ.

קולט אביטל: שאילתא מס' 977, של חבר הכנסת עבאס זכור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת עבאס זכור שאל את שר הפנים ביום כ"ו בשבט התשס"ז (14 בפברואר 2007): פורסם ב"אלסנארה" ב-2 בפברואר 2007, כי השר חתם ב-8 באוגוסט 2006 על תוכנית להרחבת תחום השיפוט של המועצה האזורית מעלה-יוסף ב-2,800 דונם על חשבון המועצות המקומיות השכנות – כיסרא, כפר-סמיע וג'ת-יאנוח.

קולט אביטל: עוד פורסם כי הדבר נעשה בלי ליידע את הרשויות הנוגעות בדבר ובלי לקבל את התייחסותן לתוכנית.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעות נכונות, ואם כן – מדוע?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע ננקט צעד זה בתקופת המלחמה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כיצד יתוקן הדבר?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: לא ידוע לנו.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: ההחלטה היא של השר הקודם ואין בידי הסיבות לכך.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: יש כוונה לתקן את הטעות לגבי השטחים החופפים בתחום השיפוט של שתי הרשויות על-ידי הקמת ועדת גבולות.

קולט אביטל: הוועדה תמונה בימים הקרובים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1131, של חבר הכנסת ביילין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שר הפנים ביום כ"ז בטבת התשס"ז (17 בינואר 2007): יותר מ-90 גדרות מקיפות את חופי הכינרת ומונעות כניסה מן הציבור.

קולט אביטל: על-פי דוח מבקר המדינה בנושא "ניהול מקרקעין לאורך חופי הכינרת ושימוש בהם", אין אפשרות כניסה לחופי הכינרת ללא תשלום, אין גישה רגלית לחופים ולא מגרשי חנייה ללא תשלום.

קולט אביטל: פקחי משרד הפנים הרסו 11 גדרות, אולם יותר מ-90 עדיין חוסמות את החוף.

קולט אביטל: רצוני לשאול: מה בכוונת המשרד לעשות להסרת הגדרות הבלתי-חוקיות?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה פועלת באופן שוטף להסרת הגדרות המונעות כניסת הולכי רגל לחופי הכינרת.

קולט אביטל: פעילות היחידה מתרכזת במניעה ובאכיפה כוללת של חוקי התכנון והבנייה במרחב חופי הכינרת, ובמסגרת זו נעשה גם הטיפול בגדרות לאורך החופים.

קולט אביטל: תחום האכיפה בחופי הכינרת נחלק בין חמש ועדות מקומיות לתכנון ובנייה: עמק-הירדן, גולן, טבריה, גליל מזרחי וגליל תחתון.

קולט אביטל: בפועל מבוצעת האכיפה על-ידי מפקח מטעם היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה, הפועל בחופים בחלק ממשרתו.

קולט אביטל: בשנים האחרונות, מאז פורסם דוח מבקר המדינה, נפתחו תיקי פיקוח, הוגשו כתבי אישום ונהרסו בהריסה יזומה ובהריסה עצמית חלק ניכר מהגדרות המונעות מעבר לאורך רצועת החוף בכינרת.

קולט אביטל: כשמוקמות גדרות חדשות אנו פועלים באמצעים משפטיים להסרת המפגע.

קולט אביטל: מעבר חופשי להולכי רגל לאורך החופים מתאפשר כיום מאזור גשר אריק ועד תחום היישוב עין-גב, וכן לאורך השטחים החקלאיים מעין-גב ועד האון ומהאון ועד חוף צמח, שטחי קיבוץ כינרת ורצועת החוף מאכסניית אוהלו ועד טבריה, וכן לאורך חופי מגדל והשטחים החקלאיים שבין גנוסר לתחנת המוביל הארצי.

קולט אביטל: קיימות בעיות נגישות, בעיקר בחופים הנמצאים בתחום העיר טבריה, בשטחי הכנסיות לאורך הכינרת ובשטח המתקנים ההנדסיים של חברת "מקורות".

קולט אביטל: חלק גדול מאותם שבילי מעבר לאורך החופים כבר סומנו בפועל בשטח ופורסמו ומשווקים כמסלולי טיולים על-ידי החברה להגנת הטבע במסגרת שביל סובב-כינרת.

קולט אביטל: פעולות הפיקוח על הבנייה כיום כוללות איתור ופעילות כנגד ניסיונות גידור חדשים, פעילות משפטית כנגד עברייני בנייה וליווי של פרויקטים חדשים שנבנים לאורך החוף תוך שיתוף פעולה עם גורמי אכיפה כגון מינהל מקרקעי ישראל ומינהלת הכינרת, כדי להבטיח שזכות המעבר לאורך החופים תמשיך להתקיים.

קולט אביטל: רשימה נוספת של קבוצת גדרות להריסה נמצאת בהכנה בימים אלו במסגרת צווים לפי סעיף 212.

קולט אביטל: נושא גביית תשלום עבור חניית כלי-רכב מתבצע מטעם המועצות והעיריות לאורך חופי הכינרת ואיננו מטופל על-ידי היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1120, של חבר הכנסת משה גפני, שאילתא מס' 1163, של חבר הכנסת , ושאילתא מס' 1176, של חבר הכנסת בנימין אלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ"ח באייר התשס"ז (16 במאי 2007):

קולט אביטל: חוף "כינר" פורסם ברשומות כחוף רחצה מוכרז יחיד במזרח הכינרת.

קולט אביטל: למרות זאת המועצה האזורית גולן החליטה לסגור את החוף לרחצה בשל ליקויי בטיחות עד לחודש אוגוסט.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע לא תינתן הוראה לפתרון בעיות הבטיחות בתוך שבועיים כדי שהחוף לא ייסגר לתקופה כה ארוכה?

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007):

קולט אביטל: נודע לי שהמועצה האזורית הוציאה צו סגירה לחוף "כינר".

קולט אביטל: צו החופים שהוצא על-ידי שר הפנים קובע: "חוף כינר הוא חוף רחצה מוכרז", וייפתח לציבור ב-19 באפריל 2007.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם בסמכות המועצה האזורית להוציא צו סגירה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מכיוון שהחוף הוא חוף נפרד יחיד באזור ורוחצים במקום מאות אנשים מדי יום ללא פיקוח, בהעדר אלטרנטיבה, מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את שר הפנים ביום י"ג בסיוון התשס"ז (30 במאי 2007):

קולט אביטל: נודע לי כי ב-2 במאי 2007 הוחלט במחוז הצפון של משרד הפנים ומועצה אזורית גולן על סגירת חוף "כינר".

קולט אביטל: חוף זה הוא חוף הרחצה הנפרד היחיד במזרח הכנרת ובצפונה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע נסגר החוף?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: איזה פתרון מוצע למתרחצים אשר מבקשים חוף רחצה נפרד באזור זה?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) השאילתות הועלו בתקופתו של השר רוני בר-און וכעת היא אינה רלוונטית.

קולט אביטל: המועצה תוקצבה והבעיה נפתרה.

רוברט אילטוב: אולי לא ידעו שיש חילוף.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1186, של חבר הכנסת גדעון סער – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער שאל את שר הפנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

קולט אביטל: נודע לי כי זה כמה חודשים ועדות ערר מחוזיות בתל-אביב ואף ועדות במחוזות אחרים אינן דנות בערר משום שלא מונה להן יושב-ראש – לא זמני ולא קבוע.

קולט אביטל: הדבר פוגע בכלכלת ישראל ועוצר פרויקטים רבים, נוסף על הפגיעה במינהל התקין.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הדבר נכון?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה לתיקון המצב?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן סטטוס המינוי של יושבי-ראש ועדות הערר נכון להיום:

קולט אביטל: שאילתא מס' 1207, של חבר הכנסת אחמד טיבי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

קולט אביטל: פניתי אל משרדך בנושא בקשת איחוד משפחות של תושב קלנסואה ואשתו, שהיא אזרחית ירדנית הנושאת תעודת זהות ירדנית ודרכון ירדני.

קולט אביטל: תוך התעלמות מעובדה זו, בקשת איחוד המשפחות נדחתה בהסתמך על תיקון חוק האזרחות והכניסה לישראל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם מקרה זה ידוע לך? 2.

קולט אביטל: אם כן – האם יתייחסו אל הגברת כאזרחית ירדנית?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם תיבחן בקשת בני-הזוג שנית?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: בקשה לאיחוד משפחות הוגשה ביום 11 ביוני 2004.

קולט אביטל: המזמין – וורדה מוחמד, מספר זהות 033529124; המוזמנת – וורדה אימאן, מספר זהות 850894817.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הבקשה סורבה מאחר שבני-הזוג אינם עונים על קריטריונים של החלטת ממשלה מיום 1 באוגוסט 2005 – תיקון חוק האזרחות והכניסה לישראל – הוראת השעה.

קולט אביטל: אף-על-פי שהאשה מחזיקה בדרכון ירדני, היא רשומה כתושבת האזור וקיבלה תעודת זהות ודרכון באזור.

קולט אביטל: כמו כן, כל בני משפחתה בעלי תעודות זהות של האזור.

קולט אביטל: לכן היא מוגדרת כתושבת האזור בלבד, ואין לראותה כירדנית.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: ניתן להגיש בקשה חדשה כאשר ימלאו לה 25.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1256, של חבר הכנסת יעקב כהן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר הפנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): בעיתון "ידיעות אחרונות" פורסם כי יש רשויות שגובות אגרת "שירותי קבורה נלווים" בניגוד לחוק.

קולט אביטל: צוינו שמותיהן של קריית-טבעון וקריית-ביאליק.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה למיגור התופעה?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) במועצה המקומית קריית-טבעון יש ביטוח שירותי קבורה שנים רבות.

קולט אביטל: כל בית-אב משלם סכום של 45 ש"ח בשנה, והכסף נשמר בקרן סגורה.

קולט אביטל: כאשר המשפחה אבלה הרשות מספקת מודעות אבל, פרסום והדבקה, הסעה באוטובוסים לבית-העלמין, סככת צל ליד הבית, כיסאות ושולחנות, הנחת פח אשפה גדול ליד הבית ופינוי האשפה.

קולט אביטל: החיוב הוא לכל בתי-האב, למעט מי שלא מעוניין.

קולט אביטל: בעיריית קריית-ביאליק יש ביטוח שירותי קבורה זה 60 שנה.

קולט אביטל: זה התחיל בתעריף של 6 ש"ח וכיום התעריף הוא 43 ש"ח לשנה.

קולט אביטל: לכל בית-אב העירייה מספקת שירותים כמו במועצה המקומית קריית-טבעון.

קולט אביטל: כל התושבים קיבלו מכתב וספח שיש למלא.

קולט אביטל: מי שרוצה לשלם – משלם, ומי שלא מעוניין – אינו מחויב לשלם.

קולט אביטל: רוב התושבים ענו שהם מעוניינים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1287, של חבר הכנסת נסים זאב – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007): פורסם כי ההסתדרות דיווחה על 30 רשויות מקומיות שהלינו את שכר עובדיהן מאפריל ואף יותר.

קולט אביטל: לרשויות רבות יש חובות לקרנות הפנסיה של העובדים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – אילו רשויות מלינות שכר וכמה זמן?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי לשים קץ לעיכוב בתשלומי המשכורות?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מדוע הרשויות סובלות מבעיות תקציביות?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת נסים זאב שאל את השר על פרסומי ההסתדרות על כ-30 רשויות מקומיות שהלינו את שכר עובדיהן, וכן על כך שרשויות מקומיות חבות כסף רב לקרנות העובדים.

קולט אביטל: 2-1.

קולט אביטל: נכון למשכורת חודש יולי 2008 – ששולמה בחודש יולי – הלינו כ-14 רשויות מקומיות את שכר עובדיהן לפי הפירוט הזה: אבו-סנאן – שלושה חודשים; ביר-אל-מכסור – שלושה חודשים; ג'וליס – ארבעה חודשים.

קולט אביטל: הרשות קיבלה לאחרונה מענקים מיוחדים במסגרת תוכנית ההבראה ואמורה לשלם את השכר לעובדים; טייבה – 16 חודשים בממוצע.

קולט אביטל: הרשות משלמת שכר סדיר בשנה האחרונה והחוב במסגרת הסדר הנושים; ירכא – שבעה חודשים.

קולט אביטל: הוועדה הממונה ברשות מגבשת בימים אלו תוכנית הבראה, ובמסגרתה תטופל גם הלנת השכר; כפר-יאסיף – שישה חודשים.

קולט אביטל: הרשות מגבשת בימים אלו תוכנית הבראה; כפר-קאסם – חודשיים.

קולט אביטל: לאחרונה סוכם עם הרשות כי אם תתקדם בצעדי ההבראה, ובכללם פיטורי עובדים, יסייע המשרד במימון השכר; מע'אר – שישה חודשים.

קולט אביטל: הרשות מגבשת בימים אלו תוכנית הבראה; סח'נין – חודשיים.

קולט אביטל: אתמול נחתמה עם הרשות תוכנית הבראה; עין-מאהל – חודשיים; ערערה בנגב – שלושה חודשים.

קולט אביטל: הרשות זומנה לשימוע אצל מנכ"ל המשרד עקב התנהלותה; פקיעין – חודשיים.

קולט אביטל: לאחרונה התפטר ראש המועצה, ולמועצה אין גזבר מכהן; ריינה – שלושה חודשים.

קולט אביטל: הרשות אינה עומדת באבני הדרך שעליהן התחייבה במסגרת תוכנית ההבראה; שגור – חודשיים.

קולט אביטל: בכוונת המשרד לפנות אל בית-המשפט בבקשה לקיום הסדר נושים.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: משרד הפנים רואה בחומרה רבה את תופעת הלנת השכר ברשויות המקומיות ופועל למגרה.

קולט אביטל: החשבים המלווים ברשויות הונחו לוודא כי השכר ישולם בעדיפות ראשונה, והמשרד מקדם תוכניות הבראה לרשויות שטרם חתמו על כאלה.

קולט אביטל: עם זאת, הפרסום שאליו כיוון חבר הכנסת זאב הוא פרסום של ההסתדרות על כך שרשויות מקומיות רבות חבות לקרנות העובדים ולא העבירו את ההפרשות לקרנות ולקופות במועד, ושילמו שכר נטו בניגוד לחוק.

קולט אביטל: משרד הפנים פועל עם משרד המשפטים ומשרד האוצר תחת פיקוחו והנחייתו של בית-הדין הארצי לעבודה כדי למצוא פתרון לבעיה זו, שנמשכה שנים רבות.

קולט אביטל: במסגרת זו רועננו ההנחיות המחייבות את הרשויות שלא לשלם שכר נטו, חשבים מלווים שאפשרו תופעה פסולה זו הודחו מתפקידם וגזברי הרשויות שעשו כן זומנו לשימועים לקראת הדחה.

קולט אביטל: אגפי המסים ושוק ההון במשרד האוצר פועלים לשינוי התקנות כך שניתן יהיה לרכוש עבור העובדים את הזכויות ללא צורך בתשלום כפל מס.

קולט אביטל: במקביל פועלים משרד המשפטים, משרד התמ"ת ומשרד הפנים במישור הפלילי נגד ראשי רשויות וגזברים שפעלו בניגוד להנחיות המשרד בעניין זה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1330, של חבר הכנסת אמסלם – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום י"ח בתמוז התשס"ז (4 ביולי 2007): בשכונות ירושלים קיימות מינהלות הקובעות את אופי השכונה ומפעילות את המתנ"ס המקומי.

קולט אביטל: בשכונות רבות ששינו את אופיין נותרו מינהלות שכבר אינן מייצגות את הרוב.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא מתקיימות בחירות בשכונות כמו רמות וגבעת-שאול?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מתי התקיימו בחירות בשכונות ירושלים?

קולט אביטל: מתי בכל שכונה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע לא יוחלפו חברי המינהלות ומנהלי המינהלות במקום שבו השתנה הרכב התושבים?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) עיריית ירושלים מעוניינת לקיים בחירות להנהלות המינהלים הקהילתיים בכל שכונות העיר.

קולט אביטל: עם זאת, מאחר שאנו עומדים ערב בחירות לרשות המקומית וכדי שהבחירות בשכונות יהיו בעלות אופי קהילתי ללא כל סממנים אחרים, הוחלט לדחות את הבחירות עד לאחר הבחירות לרשות המקומית.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1347, של חבר הכנסת אזולאי, ושאילתא מס' 1390, גם היא של חבר הכנסת אזולאי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007): בגבעת-שאול בירושלים נבנים רבי-קומות.

קולט אביטל: במקביל למתן היתרי הבנייה מחייבים את הקבלנים להפשיר שטחים לתועלת הציבור ולדאוג למבני חינוך, בריאות ודת.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: כמה דירות אמורות להיבנות בגבעת-שאול בשנים הקרובות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם הקבלנים נדרשו להפשיר שטחים לציבור?

קולט אביטל: אם כן – היכן וכמה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם העירייה דואגת למבני חינוך, בריאות ודת לכל התושבים הנוספים?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מי מפקח על מימוש כל ההתחייבויות?

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007):

קולט אביטל: נאמר לי כי בשכונת גבעת-שאול בירושלים הוקצו שטחים לציבור בתוך בנייני מגורים עבור גני-ילדים, טיפת-חלב, ספרייה, רווחה ועוד, וכן הוקצו שטחים פנויים, שטחים בהסכמת היזמים, ושולבו פונקציות לבתי-כנסת ותלמודי-תורה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: באילו שטחים מדובר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: באילו מבנים מדובר?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה הוקצה עבור כל הצרכים המפורטים?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אזור המגורים הישן של גבעת-שאול, הנמצא מצפון לרחוב כנפי-נשרים, מדרום לרחוב גבעת-שאול וממזרח לרחוב עקיבא אזולאי, עובר שינויים משמעותיים בשנים האחרונות.

קולט אביטל: לאור היוזמות הרבות באזור זה הוחלט לפני כמה שנים לערוך תוכנית מיתאר לשכונה באמצעות תוכנית-אב.

קולט אביטל: התוכנית קודמה בעיריית ירושלים על-ידי משרדו של אדריכל אלי רכס ובחנה את כל האזור.

קולט אביטל: בעקבות התוכנית גובשה לאחרונה מדיניות משותפת של אגף מהנדס העיר ומתכנן המחוז במשרד הפנים שקבעה את עקרונות התכנון לאזור זה.

קולט אביטל: כיום, כל תוכנית שמוגשת מותאמת למדיניות.

קולט אביטל: למדיניות כמה עקרונות בסיסיים: א.

קולט אביטל: ככל שהמגרש גדול יותר מופקע שטח גדול יותר לצורכי ציבור, ובתמורה ניתנים יותר אחוזי בנייה כדי לתמרץ את בעלי החלקות הקטנות להתאחד ליצירת מגרשים גדולים יותר; ב.

קולט אביטל: מתוך החלקות הגדולות מופקע שטח גדול המשמש לבנייני ציבור גדולים כגון בתי-ספר או שטח ירוק משמעותי; ג.

קולט אביטל: מחלקות קטנות יותר, שאי-אפשר להפקיע מהן לצורכי ציבור, מפקיעים שטח בנוי בתוך הבניין שיכול לשמש לגן-ילדים, למעון-יום, לטיפת-חלב או לכל שימוש בנוי אחר; ד.

קולט אביטל: באמצעות המדיניות הזאת ניתן להוסיף בשכונה בנייני מגורים חדשים ומודרניים ובמקביל לפתח מערך מתאים של שירותים לציבור שישמש את תושבי השכונה; ה.

קולט אביטל: ניתן להעריך את מספר יחידות הדיור שיהיה אפשר להוסיף באזור ב-1,000–1,500 יחידות דיור; ו.

קולט אביטל: מטרת התכנון היא לאפשר מימוש עקרונות תכנון.

קולט אביטל: לא ניתן לדעת כמה ייבנו בפועל, מכיוון שמדובר ביוזמות פרטיות ובבעלי קרקע פרטיים.

קולט אביטל: בפועל יש כמה פרויקטים מאושרים שנמצאים בהליכי ביצוע מכוח תוכניות שאושרו בעבר בוועדה המחוזית ולא היו כפופים לעקרונות אלה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1675, של חבר הכנסת אמסלם, ששואל הרבה שאלות – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007): פורסם כי עיריית ירושלים מפנה שני קרוונים המשמשים כבתי-כנסת בשכונת גבעת-שאול כדי לבנות את בית-הספר "נעם".

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם תלמידי "נעם" הם תושבי גבעת-שאול?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע מפונים מתפללי השכונה בגלל ילדים מחוץ לה? 3.

קולט אביטל: מדוע לא יוקצה כל השטח לתושבי השכונה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מדוע לא יועבר בית-הספר "נעם" לאחד המבנים הפנויים בקריית-משה?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) השטח המיועד לבניית בית הספר "נעם" אותר כבר לפי 15 שנה.

קולט אביטל: מכיוון שהכשרת השטח לוותה בקשיים רבים, התעכב תקצוב משרד החינוך עד לאחרונה.

קולט אביטל: בחודשים האחרונים אישר המשרד את הבינוי.

קולט אביטל: בית-הספר "נעם" הוא מוסד חינוך עירוני רשמי, והוא שוכן בתוך מבנה שאינו תקני ואינו מיועד לשמש מוסד חינוך, ולכן הוא פועל בתנאי צפיפות ותפעול שאינם מתאימים ואינם ראויים.

קולט אביטל: מבני החינוך הניידים הונחו ללא רשיון בשטח המיועד לבית-הספר, ועל-פי דין יש לפנותם מייד כפולשים בלתי חוקיים לשטח עירוני לא להם.

קולט אביטל: 3-1.

קולט אביטל: בבית-הספר "נעם" לומדים תלמידים רבים מאוד, והם גרים בגבעת-שאול ובקריית-משה.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: אשר לשאלה מדוע לא יועבר השטח לתושבי השכונה – כאמור, הוא משרת את תושבי השכונה בהתאם לייעודו כמוסד חינוכי.

קולט אביטל: בשכונת קריית-משה אין מבנה מתאים לבית-ספר "נעם".

קולט אביטל: כל השנים הללו סבל בית-הספר ממצוקת דיור, וכעת לבסוף ניתן יהיה לגשת לבניית בית-הספר.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1710, של חבר הכנסת מילר – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלכס מילר שאל את שר הפנים ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: שכר היסוד של מאבטחי מוסדות החינוך החמושים לא התעדכן ביחס לעליית שכר המינימום זה יותר משנה.

קולט אביטל: בענפים אחרים העדכון מתבצע עם העלאת שכר המינימום.

קולט אביטל: החשש הוא ששכר המאבטחים יישחק עד כדי השוואתו לשכר המינימום.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה ייעשה לפתרון הבעיה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יותאם שכרם לשכר מאבטחים בענפים אחרים?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מאבטחי מוסדות החינוך ברשויות המקומית אינם עובדים בתקן של הרשות המקומית אלא מועסקים באמצעות חברות אבטחה מתקציב פעולה שמשרד החינוך מאשר לרשויות המקומיות.

קולט אביטל: אין זה בתחום אחריות משרד הפנים.

קולט אביטל: הפתרון לבעיית השכר אמור להיות באחריות משרד החינוך, המממן את ההוצאה לרשות.

קולט אביטל: התאמות השכר אינן באחריות משרד הפנים.

קולט אביטל: האחריות היא של משרד התמ''ת ו/או של משרד האוצר.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1922, של חבר הכנסת אורי אריאל – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר הפנים ביום כ"ג בשבט התשס"ח (30 בינואר 2008):

קולט אביטל: על-פי תקנות התכנון והבנייה (דיווח על בנייה שלא כדין), התשמ"ח–1987, יושב-ראש כל ועדה מחוזית לתכנון ובנייה צריך להעביר דוח על בנייה בשטחים שלא מיועדים לבנייה ועל בנייה שלא כדין בתחום המחוז.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מתי התקבל הדיווח האחרון מיושב-ראש הוועדה המחוזית בירושלים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: היכן ניתן לעיין בדוח זה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: כמה צווי הריסה, מכל הסוגים, במחוז ירושלים צריכה לבצע הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: אכן, נכון שעל יושב-ראש ועדות מקומיות/מרחביות לדווח פעם בחודש על בנייה בלתי חוקית בשטחים שלא מיועדים לבנייה בתחום שיפוטם ליושבי-ראש ועדות מחוזיות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: ברצוני לציין שרוב יושבי-ראש הוועדות המקומיות/מרחביות אינם מדווחים לממונים על המחוזות על בנייה בלתי חוקית בשטחים שאינם מיועדים לבנייה, למרות בקשות בכתב ובעל-פה.

קולט אביטל: לעומת זאת, היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה מדווחת פעם בחודש להנהלת המשרד, לרבות לממונים על המחוזות, על פעילות היחידה, שכוללת מספר איתורי בנייה לא חוקית, מספר ההריסות שבוצעו, מספר כתבי האישום שהוגשו לבתי-משפט ועוד מספר רב של סעיפים הרלוונטיים לעבודת הפיקוח המחוזי.

קולט אביטל: נתונים אלה רובם בשטחים הפתוחים בתחום המחוזות הרלוונטיים.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: ניתן לעיין בדוח של היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה בהנהלת משרד הפנים, אצל הממונים על המחוזות, הדוברת ומינהל התכנון.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: כיום יש ביחידות הפיקוח על הבנייה במחוז ירושלים 588 תיקים שיפוטיים שניתן לבצע, והם נחלקים כך: 118 תיקים לביצוע על-ידי הבונים; 328 תיקים נמצאים בבתי-משפט בהתליות על-פי בקשות הבונים; 142 תיקים שניתן לבצע.

קולט אביטל: כמו כן, יש שמונה צווים מינהליים – צו הריסה מינהלי תקף למשך 30 יום מחתימת יושב-ראש הוועדה המחוזית על הצו – ומהם שבעה צווים נמצאים בבתי-משפט בהתליות וצו אחד ניתן לבצעו עד 25 ביולי 2008.

קולט אביטל: התיק נמסר למשטרת ישראל ואנו ממתינים לקבל מועד לביצוע הצו.

קולט אביטל: אני מקווה שמועד זה יינתן לפני תום 30 הימים.

קולט אביטל: נוסף על כך, האחריות המלאה לאכיפת חוקי תכנון ובנייה בתחום רשויות מקומיות ו/או ועדות מרחביות היא של יושב-ראש הרשות.

קולט אביטל: כיום יש במדינת ישראל 116 ועדות מקומיות/מרחביות, והיחידה הארצית לפיקוח על הבנייה אינה יכולה להחליף את הרשויות המקומיות/מרחביות בנושא חוקי תכנון ובנייה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1943, של חבר הכנסת משה כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר הפנים ביום ל' בשבט התשס"ח (6 בפברואר 2008):

קולט אביטל: נודע לי שעיריית פרדס-חנה גובה היטל ביוב על מי השקיה שאינם נכנסים למערכת הביוב.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם חוק העזר לאגרת הביוב של פרדס-חנה שונה מהמקובל?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה כדי לחשב אגרת ביוב בצורה הולמת?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

קולט אביטל: הרשות המקומית היא הקובעת בחוק העזר את שיטת הגבייה, במגבלות הוראות הדין, ועליה לבחון ולקבוע מה כמות המים שלפיה תחושב אגרת הביוב, בהתחשב במים המשמשים לגינון ונוי.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1947, של חבר הכנסת דב חנין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום ל' בשבט התשס"ח (6 בפברואר 2008): בריאיון ב"הארץ" ב-1 בינואר 2008 אמר מנכ"ל משרדך, מר אריה בר, ש"היו בין השאר גם שיקולים ביטחוניים" לאי-הדחתו של מר ח'ליל קאסם, ראש עיריית טירה, על אף המלצות הדרג המקצועי במשרדך.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הם שיקולים ביטחוניים אלה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם שיקולים ביטחוניים גוברים על המלצות הדרג הבכיר ועל חשדות לפלילים?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: שר הפנים התחשב ברגישות היתירה הקיימת כיום להדחת ראש עיר ערבית גדולה.

קולט אביטל: רגישות זו באה לידי ביטוי גם בעמדת גורמי הביטחון, שהובאה לידיעת השר ועסקה בהלכי רוח במגזר הערבי, ולא באופן ספציפי בטירה.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: השיקולים הביטחוניים הם חלק ממערך השיקולים הכולל שלפיו החליט השר את החלטתו.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2017, של חבר הכנסת חנא סוייד – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הפנים ביום כ"ח באדר א' התשס"ח (5 במרס 2008):

קולט אביטל: בג"ץ נתן פרשנות לסעיף 19(ג)(1) לחוק התכנון והבנייה שבעקבותיה הוועדות המקומיות גובות היטל השבחה על בנייה חדשה עד שטח של 120 מטרים רבועים.

קולט אביטל: לאחרונה כתב מנכ"ל משרדך שאין מניעה שוועדות ייתנו פטור.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם שינה משרדך את מדיניותו בעניין?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – למה ממשיכות הוועדות לגבות היטל בניגוד למדיניות זו?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: משרד הפנים פועל בהתאם לחוק ולפרשנות שניתנת על-ידי בית-המשפט.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הוועדות המקומיות נדרשות לפעול בהתאם לחוק, ומשרד הפנים אינו מוסמך לאשר לגבות או לתת פטור שלא בהתאם להוראת החוק.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2153, של חבר הכנסת דב חנין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין שאל את שר הפנים ביום א' בסיוון התשס"ח (4 ביוני 2008): בנובמבר 2008 יתקיימו בחירות ברשויות המקומיות בישראל.

קולט אביטל: לגבי כמה רשויות טרם התקבלה החלטה במשרדך אם אומנם יתקיימו הבחירות, למשל ברשויות שמכהנת בהן ועדה ממונה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: באילו רשויות עדיין לא הוכרע אם יהיו בחירות או לא? 2.

קולט אביטל: מתי תתקבלנה ההחלטות?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע טרם הוחלט?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בהתאם לסעיף 146 לפקודת העיריות, "ועדות ממונות שמינה שר הפנים יכהנו עד המועד הקרוב שבו יתקיימו בחירות לרשויות המקומיות לפי סעיף 4 לחוק הבחירות, ובלבד שתקופת הכהונה לא תפחת משנתיים – – – רשאי השר בהתייעצות עם ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לקבוע מועד אחר לסיום כהונתה של מועצה או ועדה ממונה".

קולט אביטל: בהתאם לחוק, בכל הרשויות המקומיות שבהן פוזרה המועצה הנבחרת וראש הרשות הנבחר לאחר 11 בנובמבר 2006 – שנתיים לפני מועד הבחירות הבאות – לא תתקיימנה בחירות בחודש נובמבר הקרוב.

קולט אביטל: מעבר לכך, לאחר ששר הפנים בחן את מצבן של הרשויות המקומיות שבהן פוזרה המועצה הנבחרת לפני התאריך הקובע, עמדת השר לאחר ששמע את דעת גורמי המקצוע במשרד היא שיש לקיים בחירות ביישובים עאבלין, באקה-ג'ת, ירוחם וקציר-חריש, בהתקיים תנאים מיוחדים הדורשים את המשך כהונתה של הוועדה הממונה תקופה נוספת.

קולט אביטל: בימים הקרובים יתייעץ השר עם ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת בנדון.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2162, של חבר הכנסת מרגי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר מרגי שאל את שר הפנים ביום ח' בסיוון התשס"ח (11 ביוני 2008): בשכונת חפציבה בבית-שמש, המונה כ-350 משפחות, חסרים גן משחקים, פסי האטה בכבישים, תמרורי אזהרה להולכי הרגל ולנהגים ותחנות אוטובוס לנוסעים בתחבורה הציבורית.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם לשר הפנים, הממונה על הרשויות המקומיות, יש סמכות להורות לעיריית בית-שמש לפעול לתיקון המצב?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה תעשה כדי שעיריית בית-שמש תספק שירותים בסיסיים אלה לתושבי השכונה?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: עיריית בית-שמש, כמו כל רשות מקומית אחרת, פועלת על-פי סמכותה בהתאם לסדר עדיפויות שהיא מחליטה עליו.

קולט אביטל: פעולות העירייה מקבלות ביטוי בתקציב השנתי המאושר על-ידי מליאת המועצה ומשרד הפנים.

קולט אביטל: משרד הפנים אינו מתערב ואינו קובע את סדר העדיפויות של העירייה, שכן חברי מליאת המועצה וראש העיר נבחרו על-ידי הציבור המקומי, והם הקובעים את סדר העדיפויות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: התקיים דיון בנושא זה בוועדת הפנים של הכנסת בהשתתפות נציגי משרד הפנים, ובו הציע מנכ"ל עיריית בית-שמש פתרונות לחלק מהבעיות הקיימות.

קולט אביטל: יש לזכור כי מדובר באתר בנייה של חברת "חפציבה", אשר כידוע פשטה את הרגל, והיא היתה אמורה לבצע חלק מהעבודות המוזכרות בשאילתא זו.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2210, של חבר הכנסת ביילין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שר הפנים ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008): סוגיית הכשרת מבנים שנבנו ללא היתר בירושלים היא סוגיה סבוכה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: כמה תוכניות המבקשות להכשיר מבנים שנבנו ללא היתר בירושלים נמצאות כעת בדיון של ועדות התכנון המקומית והמחוזית?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כמה מהן של מבנים במזרח-ירושלים, בשכונות הערביות?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה היא מדיניות המשרד בנושא הכשרה בדיעבד של מבנים ללא היתר?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה ירושלים דנה בתוכניות רבות שעניינן הכשרת מבנים בלתי חוקים במזרח-ירושלים.

קולט אביטל: מכיוון שעיריית ירושלים היא העוסקת דרך שגרה בפיקוח על הבנייה בירושלים, אין בידינו נתונים מדויקים על מספר המבנים הבלתי-חוקיים בירושלים אשר מוגשות תוכניות להכשרתם.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה, בעת קיום דיון בתוכנית הוועדה בודקת אם התוכנית מבקשת להכשיר בנייה בלתי חוקית ושוקלת בין שיקוליה אי-עידוד עבריינות.

קולט אביטל: במסגרת זו בוחנת הוועדה את היקף העבירה ואת התנהלות מגיש התוכנית, לדוגמה הפרת צווים שיפוטיים; הוועדה מתייחסת לכך בחומרה יתירה.

קולט אביטל: עם זאת, הוועדה מודעת לנסיבות המיוחדות של מזרח-ירושלים, ותוכניות רבות מוגשות גם כאשר הן מבקשות להכשיר עבירות בנייה.

קולט אביטל: עוד יצוין, כי בשנים האחרונות הנהיגה הוועדה המחוזית נוהל מקל להוכחת בעל עניין בקרקע בקרקעות שאינן רשומות במזרח-ירושלים, כדי להתמודד עם הקושי בהגשת תוכניות ביחס לקרקעות שאינן מוסדרות ושאינן רשומות.

קולט אביטל: החלת נוהל זה אפשרה את קידומן של תוכניות רבות במזרח-ירושלים ומתן פתרונות לצורכי ציבור של התושבים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2219, של חבר הכנסת אמסלם – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008):

קולט אביטל: פורסם כי חלה עלייה של 61% בסירובי כניסה לישראל וכי שערי המדינה ננעלו בפני מהגרי עבודה, עולים מחבר המדינות ופעילי זכויות אדם.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם השתנתה המדיניות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מי הם המסורבים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע עד כה היתה המדיניות קלה יותר?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מדוע לא יגורשו אלו שנכנסו בעבר ולא עומדים בקריטריונים כיום?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: מדיניות סירובי הכניסה לישראל לא השתנתה.

קולט אביטל: מספר הסירובים עלה ביחס ישיר לעלייה במספר המבקשים להיכנס לארץ.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המסורבים הם זרים שיש חשש שישתקעו בארץ, זרים שקיים נגדם צו הרחקה, זרים שבעבר שהו בישראל שלא כחוק, זרים שקיימת נגדם מניעה ביטחונית וזרים שמגיעים ללא אמצעי מחיה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: עד היום המדיניות לא היתה מקילה יותר.

קולט אביטל: מכיוון שלאחרונה נכנסו מדינות נוספות להסכם פטור מאשרה עם ישראל, נוצר מצב שהמגע הראשוני עם הזר נעשה במעבר, ולא בקונסוליה כבעבר.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: כיום נעשית באופן שוטף אכיפה כנגד כאלה ששוהים בארץ שלא כחוק.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2223, של חבר הכנסת אזולאי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את שר הפנים ביום כ"ט בסיוון התשס"ח (2 ביולי 2008): מעת לעת, למשל לפני כעשרה ימים, אנו שומעים על תאים ניאו-נאצים בישראל.

קולט אביטל: לפי עדותה של קצינת משטרה, ברובם מדובר בעולים מחבר המדינות, על-פי רוב קטינים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם משרד הפנים מנהל בדיקה של עולים המתבררים כגויים ואף נאצים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם אלו שנתפסים מגורשים מהארץ?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כמה עולים שהתגלו כניאו-נאצים גורשו מהארץ?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: משרד הפנים ניזון מדיווחים של גורמים כמו משטרת ישראל, צה"ל או גורמים נוספים המעדכנים את לשכותיו, ולאחר בדיקה מעמיקה – תשאול ברמה הארצית ואימות נתונים – פותחים בהליך של ביטול מעמד.

קולט אביטל: אין בדיקה יזומה של משרד הפנים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: על-פי חוק השבות, אם מדובר בזכאי שבות שפעילותו הניאו-נאצית החלה רק לאחר שקיבל מעמד עולה בישראל, לא ניתן לגרשו מן הארץ.

קולט אביטל: ואולם, אם הוכח חד-משמעית שהפעילות החלה עוד טרם קבלת אשרת העולה, ניתן לגרשו מן הארץ במסגרת סייגי חוק השבות.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: לא ידוע לנו על עולים שגורשו מן הארץ בשל פעילותם הניאו-נאצית.

קולט אביטל: המקרה היחיד הידוע לנו הוא אותו חייל "יהודי" ניאו-נאצי, שלאחר חשיפת הפרשה עזבו הוא ובני משפחתו את הארץ ביוזמתם.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2262, של חבר הכנסת אמסלם – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הפנים ביום י"ג בתמוז התשס"ח (16 ביולי 2008):

קולט אביטל: ברחוב כתב-סופר בירושלים מתבצעת עבודת בנייה בהיקף גדול.

קולט אביטל: השבוע הוצבו מחסומי משטרה בפתח הרחוב מכיוון הכניסה לירושלים.

קולט אביטל: הרחוב הוצר לאחר שהקבלנים השתלטו על חלקו והציבו גדרות.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם העירייה אישרה את סגירת הרחוב ואת הצבת מחסומי משטרה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם העירייה אישרה לקבלנים לספח לאתר חלק מהרחוב?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה להחזרת המעבר ברחוב?

קולט אביטל: תשובת שר הפנים מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: ברחוב כתב-סופר בירושלים מתבצע פרויקט החלפת קו ביוב של תאגיד הגיחון – תאגיד המים והביוב העירוני.

קולט אביטל: ניתן אישור של העירייה לפרויקט ולהגבלת השימוש בדרך בהתאם לתוכנית הסדר תנועה אשר אושרה על-ידי משטרת ישראל.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: בסיור הבוקר זוהו שתי גלישות של הקבלן הפועל לכיוון השטח הציבורי – מדרכה.

קולט אביטל: הקבלן הונחה לקבלת אישור בהתאם.

קולט אביטל: זאת תוכנית ל"ארץ נהדרת".

מאיר שטרית: תודה, גברתי.

מאיר שטרית: אני רוצה לפחות לומר מלה אחרי שאני עומד על הבמה.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, גברתי, שביקשתי לענות על שאילתות היום מכיוון שבזה אני מסיים את כל השאילתות שהוגשו למשרד הפנים לדיון בכנסת.

מאיר שטרית: באחד הדיווחים של הכנסת נאמר שאני חייב כמה עשרות שאילתות, והתברר לי שחלק גדול מהשאילתות האלה הוגשו עוד בתקופתו של רוני בר-און, ולצערי, לא ידעתי שהן עומדות על השולחן.

מאיר שטרית: לכן טיפלנו בכל השאילתות ללא יוצא מן הכלל, ובזאת אין עוד שאילתות שלא נענו על-ידי משרד הפנים.

קולט אביטל: אני מצרה על כך שהיתה נוכחות כל כך מסיבית פה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתות לסגן שרת החוץ.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2191, של חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ – בבקשה, אדוני.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ שאל את שרת החוץ ביום כ"ב בסיוון התשס"ח (25 ביוני 2008):

קולט אביטל: לאחרונה הובא לידיעתי כי שגרירות ישראל בקייב, המשרתת את האוכלוסייה באוקראינה ובמולדובה, מתקשה לעמוד בלחץ הפונים לקבלת אשרת תיירות לישראל, וצריך להמתין ימים ארוכים לשם קבלת ויזה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה עושה משרד החוץ כדי למנוע את התופעה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם תיפתח קונסוליה נפרדת במולדובה?

קולט אביטל: סגן שרת החוץ מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 2191, של חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ – קושי בקבלת אשרות תיירות בשגרירות ישראל בקייב.

קולט אביטל: 1.

קולט אביטל: אכן, לאחרונה חלו עיכובים במתן אשרות לתיירים מאוקראינה בשגרירות בקייב, בגלל גידול במספר מבקשי האשרות מחד גיסא ומחסור בכוח-אדם מאידך גיסא.

קולט אביטל: נוסף על כך, המדור הקונסולרי בשגרירותנו בקייב מטפל במתן ויזות לתיירים ממולדובה.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: במטרה לייעל את השירות לציבור בעת ניפוק אשרות לתיירים מאוקראינה וממולדובה, משרד החוץ פועל כדי לתגבר את המדור הקונסולרי בשגרירותנו בקייב בכוח-אדם נוסף ובהתקנת עמדות מחשב נוספות לצורך שיפור השירות הקונסולרי.

קולט אביטל: משרד החוץ תומך בקידום הסכם לפטור מאשרות עם אוקראינה, בדומה להסכם שנחתם השנה עם רוסיה – שהיה לך חלק נכבד בו, אדוני שר התיירות לשעבר.

קולט אביטל: אם לא תהיה התנגדות של משרדי ממשלה אחרים, משרד החוץ מציע להתחיל במשא-ומתן על ההסכם עוד השנה, לקראת עונת התיירות הבאה.

קולט אביטל: כדי לסבר את אוזנך ואת אוזני חברי חברי הכנסת, אתמול הייתי אורח של האגף הקונסולרי אצלנו, ונאמר לי שהיו 4 מיליוני תיירים בישראל השנה.

קולט אביטל: לך היה חלק בתקופה הזאת, וצריך לברך על כך ולהבין שיש גם לחץ לאשרות וגם מחסור בכוח-אדם.

קולט אביטל: רק הסכם כזה יכול לתת מענה אפקטיבי לגל הגואה של התיירות מאוקראינה וממקומות אחרים, ובמקביל – לסייע רבות לעשרות אלפי ישראלים המבקשים לבקר באוקראינה.

קולט אביטל: כמו כן, משרד החוץ המליץ על חתימה על הסכם פטור מאשרות עם מולדובה, וכעת אנו ממתינים לתגובת משרדי הממשלה האחרים על המלצתנו.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: פתיחת נציגות נפרדת במולדובה היא שאלה מערכתית שנגזרת בין היתר מסדר העדיפויות המדיני של המשרד ומשיקולי תקציב, שאתה ודאי מכיר.

קולט אביטל: יש לציין כי ממולדובה אין תיירות רבה לישראל, ובשנת 2007 הגיעו ממולדובה לארץ רק 3,753 תיירים.

קולט אביטל: נכון לעכשיו לא צפויה להיפתח בעתיד הקרוב שגרירות ישראל במולדובה.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת אהרונוביץ.

יצחק אהרונוביץ': תודה לסגן השר על התשובה.

יצחק אהרונוביץ': אני מאוד שמח שהולכים לקדם את נושא ביטול הוויזות מאוקראינה.

יצחק אהרונוביץ': אני חושב שזאת הדרך הנכונה לפתוח את השערים לתיירות משני הצדדים.

יצחק אהרונוביץ': לא הבנתי את התשובה או שהתשובה לא מושלמת לגבי מה שקורה באוקראינה, בקייב.

יצחק אהרונוביץ': היא הרי משרתת גם את מולדובה, והבנתי שיש שם בעיה, גם בכוח-אדם וגם במחשוב, ומנסים לפתור את זה.

יצחק אהרונוביץ': השאלה היא, האם זה נעשה והאם יש תאריך יעד?

יצחק אהרונוביץ': האם אנחנו מדברים על החודש הקרוב?

יצחק אהרונוביץ': מדובר בתקופת הקיץ, שבה התיירות פורחת, התורים ארוכים, וצריך לתת לזה מענה כבר עכשיו.

יצחק אהרונוביץ': אני יודע שגם אם פועלים, זה יכול לקחת חודשים.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אהרונוביץ, אמרתי שהוספו עמדות מחשב נוספות לתגבור.

מגלי והבה: הצגתי את הבעיה ואמרתי שבגלל בעיית הקיצוצים בתקציב לא יכולנו להוסיף עמדות, אבל בגלל המצב שציינת נוספו עמדות מחשב.

קולט אביטל: עמדות מחשב מאוישות או גם תקנים?

יצחק אהרונוביץ': אם פתרתם גם את בעיית כוח-האדם וגם את בעיית המחשוב זה בסדר ואין בעיה.

מגלי והבה: זה טוב לתקופה הזאת לתגבור ולהגעת יותר אנשים, אבל בנושא פתיחת שגרירות והוספת כוח-אדם מתחייב דיון, ונראה את סדר העדיפויות לשנה הבאה.

מגלי והבה: אני מקווה שלא יתעוררו בעיות נוספות.

יצחק אהרונוביץ': אני מבקש לקיים מעקב אחרי זה.

קולט אביטל: אתה תקיים מעקב.

קולט אביטל: אדוני, זאת שאילתא, לא הצעה לסדר-היום.

קולט אביטל: את המעקב אתה צריך לקיים מול משרד החוץ ומול השגרירות בקייב.

מגלי והבה: אני אשמח לתת לך כל אינפורמציה.

מגלי והבה: ניסיון של צעירים ערבים אזרחי ישראל להקים תא של "אל-קאעידה"

קולט אביטל: הנושא הבא: ניסיון של צעירים ערבים אזרחי ישראל להקים תא של "אל-קאעידה", הצעות לסדר-היום שמספרן 5769 ו-5813.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול בשעת צהריים מחבל שנהג בטרקטור בעבודה ברחובות ירושלים פגע במתכוון בכמה כלי רכב ובאוטובוס ופצע עשרות אנשים.

יצחק אהרונוביץ': בנס נמנע אסון נורא, כתוצאה מהתגובה המהירה והיעילה של אזרח עובר אורח וקצין משמר הגבול, שהרגו אותו בטרם נפגעו עוברים ושבים נוספים.

יצחק אהרונוביץ': אני מלא הערכה לפעולתם של האזרח ושל שוטר מג"ב.

יצחק אהרונוביץ': המחבל, בעברו עבריין סמים ורכוש, תושב מזרח-ירושלים, נושא תעודת זהות כחולה, מזכיר את המחבל הקודם על הטרקטור הקודם.

יצחק אהרונוביץ': מייד עולה ונשאלת השאלה אם הופקו הלקחים מהאירוע הדומה שהיה לפני שלושה שבועות בירושלים.

יצחק אהרונוביץ': התשובה היא שאכן המשטרה הפיקה את הלקחים, אולם הממשלה לא הפיקה.

יצחק אהרונוביץ': ביתו של המחבל שביצע את הפיגוע הקודם עדיין עומד על תלו, אפילו אטימה לא בוצעה.

יצחק אהרונוביץ': הבית של המחבל שביצע את הפיגוע הקשה ב"מרכז הרב" עומד על תלו, ואני מעריך שגם ביתו של המחבל שפגע אתמול באזרחים חפים מפשע לא ייהרס ואף לא ייאטם.

יצחק אהרונוביץ': חייבים ליצור הרתעה, אחרת נופתע בפעם הרביעית, וכן להגביר את הנוכחות במזרח-ירושלים ובסביבת העיר העתיקה.

יצחק אהרונוביץ': אתמול דיווח לנו ראש שירות הביטחון הכללי שכמעט אין נוכחות משטרתית במזרח-ירושלים, ובכל ביצוע מעצר ששירות הביטחון דורש יש צורך להכניס כוחות רבים.

יצחק אהרונוביץ': יש להגביר נוכחות ובולטות בשטח ולבצע צעדי ענישה אפקטיביים, כמו הריסה או אטימה, שהן הפתרון המיידי, אחרת נקבל פיגועים נוספים.

יצחק אהרונוביץ': לפני כמה ימים דווחנו שנעצרו באוניברסיטה בירושלים כמה סטודנטים, חלקם תושבי מזרח-ירושלים וחלקם תושבים ערבים מתוך מדינת ישראל, בעוון השתייכות לארגון "אל-קאעידה".

יצחק אהרונוביץ': חמור מזה, הם תכננו לפגוע ביהודים ואף להפיל את מטוסו של הנשיא בוש בביקורו האחרון.

יצחק אהרונוביץ': בתחילת החודש נעצרו שני בדואים תושבי היישוב רהט, שהודו כי קיימו קשר עם ארגון "אל-קאעידה".

יצחק אהרונוביץ': לפיכך, אף תופעת ההתחברות של ערבי ארץ-ישראל לארגון טרור כמו "אל-קאעידה" מעמידה במבחן את שירות הביטחון, המשטרה, צה"ל – במבחן קשה מאוד.

יצחק אהרונוביץ': אני קורא לחברי הכנסת הערבים – ונמצא פה אחד אתנו – לגנות בכל תוקף את התופעה ולצאת פומבית נגדה.

יצחק אהרונוביץ': היוצאים מן הכלל לא מעידים על הכלל, שהוא שומר חוק במדינה, אך חייבים לצאת בגינוי חריף נגד התופעה.

יצחק אהרונוביץ': חייבים להפסיק את ההסתה הפרועה של גורמים קיצוניים, ובהם הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית בראשותו של השיח' ראאד סלאח.

יצחק אהרונוביץ': כדי שלא נשאל כיצד אזרחי המדינה פועלים נגדה, בואו נטפל בשורשים ולא בעשבים.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אליהו גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מדי פעם, לצערנו, אנחנו מתבשרים על גילוי של עוד חוליה של מחבלים ואנחנו מזדעזעים, ומדי פעם אנחנו גם עוד יותר מזדעזעים כאשר אנחנו שומעים על מחבל שמנסה לעשות פיגועים בירושלים.

אליהו גבאי: רק אתמול שמענו על המחבל שניסה להרוג ולרצוח יהודים חפים מפשע.

אליהו גבאי: לפני שבועיים היתה תופעה דומה באזור רחוב יפו, ולפני כמה זמן זה היה מפגע ממזרח-ירושלים אשר רצח בחורי ישיבה בדם קר.

אליהו גבאי: מדי פעם אנחנו שומעים על סטודנטים שמתכננים פיגועים ומצטרפים לתנועת "אל-קאעידה" – לפני כמה זמן שמענו שביישוב רהט הבדואי, לפני כן שמענו על סטודנטים מטייבה, מעראבה; בכל פעם אנחנו מתבשרים על עוד איזו חוליה או על עוד תלמידים, סטודנטים למיניהם.

אליהו גבאי: כל זה קורה כאשר מדינת ישראל מגלה אוזלת-יד ולא פועלת כפי שצריך, ובכל פעם מנסים לתפוס איזה עשב שוטה כאן ועשב שוטה שם.

אליהו גבאי: זו לא הדרך, זו לא הדרך, אלא צריכים לטפל בקרקע הפורייה שצומחת בתוכה האוכלוסייה הזאת.

אליהו גבאי: רבותי, אנחנו נותנים חופש רב לפעילות שכביכול היא סטודנטיאלית, ומאפשרים להם באוניברסיטאות לתלות מדי פעם תמונות של שהידים, של מחבלים, לעשות מדי פעם הפגנות תמיכה במחבלים למיניהם.

אליהו גבאי: הם עושים חגיגה כאשר יש לנו יום השואה או יום הזיכרון לחללי צה"ל, והם מחלקים סוכריות כאשר משחררים את המחבל הנתעב קונטאר.

אליהו גבאי: והאוניברסיטאות שותקות, לא מגיבות, לא מטפלות, וכוחות הביטחון לא מנסים לעצור את הטיפוסים האלה.

אליהו גבאי: מדינת ישראל צריכה לטפל ביד קשה בכל מפירי החוק, ובכל אלה שיוצרים את הצמיחה של המחבלים למיניהם, כגון לא לשחרר מחבלים – לתת להם למות בבתי-הסוהר – להרוס בתי מחבלים, לא לאפשר; לעצור את התנועות, להוציא אותן מחוץ לחוק, תנועות כמו "בני הכפר", ועדת המעקב הערבית, הפלג הצפוני, שהוא מסית ומדיח בכל פינה ובכל מקום שניתן.

אליהו גבאי: המחבלים לא צומחים מאליהם.

אליהו גבאי: יש פה קרקע פורייה שצומחים מתוכה.

אליהו גבאי: אתן לכם עוד כמה אפשרויות.

אליהו גבאי: לא יכולה להיות תנועת "עדאלה", ששמענו לפני זה – – –

קולט אביטל: לא, אתה לא יכול לתת עוד כמה אפשרויות.

אליהו גבאי: – – – שהם מוצאים דרך – – –

קולט אביטל: נא לסיים.

אליהו גבאי: – – – איך לצאת בצורה חוקית נגד מדינת ישראל בכל מיני פעולות.

אליהו גבאי: לכן אני קורא למדינת ישראל שלא להסתפק רק בלעצור מחבלים ולגלות, אלא את התופעות מהשורש יש לעקור – ויש בכוחה – ולא לתת חופש ודרור לאנשים אשר יוצרים את ההסתה שמביאה בסופו של דבר את המחבלים לביצוע.

אליהו גבאי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: סגן שרת החוץ ישיב.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, השר רפי איתן, חברי חברי הכנסת, כמובן, זה הפיגוע השני שהיה בירושלים בתוך פחות מחודש, שפגע באנשים חפים מפשע ובאמצעים שאף אחד לא צופה.

מגלי והבה: אבל המקרה השני מוכיח לנו שאנחנו כבר – ואמר את זה חברי חבר הכנסת אהרונוביץ – – –

יצחק אהרונוביץ': השלישי.

מגלי והבה: השלישי.

מגלי והבה: – – – אמר שכבר מפיקים לקחים ומנסים – כוחות הביטחון ובמיוחד כל מערכת הביטחון – לפעול ולהוציא את התופעה הזאת ולטפל בה.

מגלי והבה: צריך לזכור, באמת, שמי שחושב שיוכל להעביר את השקט המדומה שבגבול עם עזה – להעביר את פעולות הטרור והמלחמה לתוך ערינו, ובעיקר לירושלים, טועה ומטעה.

מגלי והבה: שמעתי את הערכות מערכת הביטחון, שחלקן אומרות שבעצם אלה תופעות של אנשים הפועלים באופן ספונטני, אבל אני חושב שברגע שהדברים האלה חוזרים על עצמם, יש לבדוק ולעשות הכול כדי להוציא את אלה המפגעים ואת אלה שולחיהם – להוציא אותם ולהוקיע אותם, וכמובן, להוציא אותם ולטפל בהם כאן, כדי שלא יוכלו לפעול נגד אזרחי ישראל.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, לגבי ההצעה לסדר-היום, שבעיקרה מדברת על ערבים ישראלים שהקימו תא של "אל-קאעידה", אז התשובה שרשומה לפני – ב-18 ביולי הוגשו בבית-משפט השלום בירושלים כתבי אישום באשמת חברות בארגון טרור כנגד שישה צעירים ערבים מנצרת, מטייבה וממזרח-ירושלים.

מגלי והבה: בחקירתם של השישה התברר כי הם חברים בקבוצה אשר הצטרפה לארגון הטרור "אל-קאעידה".

מגלי והבה: חשיפת הקבוצה מצטרפת לשורה של מקרים שחשפו בעת האחרונה של התארגנויות של ערבים אזרחי ישראל אשר תמכו באידיאולוגיה אסלאמית קיצונית והיו בעלי כוונות לבצע פעילות חבלנית עוינת בתוך ישראל.

מגלי והבה: כמובן, אני מניח שאם הוגשו כתבי אישום, ימצו את הדין עם אלה שנתפסו.

מגלי והבה: כוחות הביטחון עושים את כל המוטל עליהם וכל מה שהם יכולים כדי לסכל תופעות כאלה.

מגלי והבה: אני חושב גם, בתור אזרח ישראלי, שצריך לראות ולהגיד למנהיגות הערבית בישראל, למנהיגי הציבור ולאוכלוסייה, שתופעות כאלה של אנשים שינסו להגיע ולהקים תאים בקרב ערביי ישראל – צריך להילחם בהן, צריך לגנות אותן, צריך לטפל בהן.

מגלי והבה: ואלה השפויים בתוך אותה מנהיגות – הם צריכים לקרוא לאותם אנשים ולומר שהקיצוניות הזאת לא תביא לשום דבר, לא תביא לשלום ולא תביא לשקט לאותם אזרחים שחיים באותה מדינה.

מגלי והבה: לכן, אני מציע, לנוכח רגישות המידע בנושא הזה, שהוא לא יידון במליאה, אלא יידון בוועדת החוץ והביטחון, אפילו הייתי אומר בוועדת משנה שחברי יכולים להגיע אליה.

מגלי והבה: תודה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: האם המציעים מסתפקים בתשובה?

קולט אביטל: האם הם – – –

יצחק אהרונוביץ': מבקשים להעביר לוועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: בסדר.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו נצביע על העברת הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 58 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו חמישה, אין מתנגדים, אני קובעת שהנושא יעבור להמשך טיפול בוועדת החוץ והביטחון.

קולט אביטל: הנושא הבא – הצעה לסדר-היום בנושא: שלוש שנים להתנתקות, של חבר הכנסת אורי אריאל.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריאל איננו.

קולט אביטל: אי-לכך, נעבור לנושא הבא: עלייה במספר הילדים שנפגעו בתאונות דרכים מאז תחילת החופש הגדול.

קולט אביטל: שני המציעים אינם כאן, וגם השר המשיב.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיסז'ניקוב אינו נמצא וחברת הכנסת חילו אינה נמצאת.

קולט אביטל: אי-לכך, גם הנושא הזה לא יידון.

קולט אביטל: משבר המים

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: משבר המים – הצעות לסדר-היום מס' 5691, 5709, 5727, 5730, 5732 ו-5735.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

קולט אביטל: אני רואה ששר התשתיות כבר איננו.

קולט אביטל: השר רפאל איתן ישיב במקומו.

ג'מאל זחאלקה: אליהו גבאי לפני.

קולט אביטל: אני מתנצלת, אני פשוט לא ראיתי, כי רובם היו מחוקים.

קולט אביטל: בבקשה.

אליהו גבאי: גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, משבר המים הוא לא תופעה מהיום.

אליהו גבאי: הוא תופעה מתמשכת לאורך שנים.

אליהו גבאי: ממשלת ישראל לא נוקטת את הפעולות הנדרשות ואת מה שצריך לעשות, וכל ממשלה משאירה את זה לממשלה הבאה וכל שר לשר שיבוא אחריו.

אליהו גבאי: אנחנו עדים למצב שצריכת המים הולכת ועולה, הגשמים ממעטים לרדת ולאט לאט המעיינות, האגמים, הבארות יותר ויותר מתייבשים.

אליהו גבאי: אנחנו שומעים מדי פעם שקו המים של הכינרת יורד לקו האדום ועוד ועוד, ובסוף מגיע לקו השחור.

אליהו גבאי: אבל מה עושה ממשלת ישראל כדי לטפל בבעיה?

אליהו גבאי: היא שוב מקימה ועדה, בודקת ודוחה ודוחה.

אליהו גבאי: רבותי, מדוע ממשלת ישראל לא מטפלת בעניין החמור הזה?

אליהו גבאי: בעיקר מכיוון שהנושא הזה הוא לא כל כך פופולרי כדי שממשלת ישראל תגזור את הסרטים או תיצור מזה חגיגה.

אליהו גבאי: כאשר היא בונה איזה מועדון, מייד רואים תוצאות וכולם חוגגים – באים להרים לחיים; פותחים כביש – באים להרים לחיים.

אליהו גבאי: אבל כאשר מדובר בבעיה מסוכנת, שאין מים במדינת ישראל, שאנחנו עומדים בפני קטסטרופה, המומחים מתריעים, וממשלת ישראל ממשיכה.

אליהו גבאי: הנה לדוגמה, כאשר היא היתה צריכה לחתום עם ממשלת ירדן, נתנו להם בשפע מים בלי להתחשב בצורכי המים של מדינת ישראל.

אליהו גבאי: רבותי, אי-אפשר לקנות שכנות טובה רק על-ידי זה שאתה מוותר על מים, שהם צורך לאומי, בסיסי וחיוני, וגם ביטחוני.

אליהו גבאי: לכן, מדינת ישראל צריכה להתחיל במבצעים של חיסכון במים, אם במשרדים, אם בחקלאות ואם להרגיל ולחנך בצריכה הביתית.

אליהו גבאי: כמובן, יש עוד כמה דרכים: השקיה בשעות הערב, להשקיע משאבים גדולים בהתפלת מי-ים, לטהר מי שפכים כדי להשתמש בהם לחקלאות.

אליהו גבאי: כל זה מצריך תקציבים, וכאשר מדינת ישראל לא משקיעה את המשאבים הנדרשים, אנחנו נתבשר מדי פעם על עלייה בקטסטרופה שמסכנת את העתיד של ילדינו ואת טיב מי התהום.

אליהו גבאי: לכן, מדינת ישראל – אסור לה לחכות, וכמובן עליה גם לפנות אל שכניה, אל ירדן, שיפסיקו לשאוב מים בכמויות אדירות בלי להתחשב במצב של הכינרת ובזרימת המים בירדן.

אליהו גבאי: זה נובע גם בעיקר מכך שמדינת ישראל רוצה לשמור על שקט ולמצוא חן בעיני ירדן, גם על חשבון החשיבות של צריכת המים לתושביה.

אליהו גבאי: אני מקווה שמדינת ישראל תמצא את הדרך להשקיע במפעלי התפלה, אם ביזמות ואם על-ידי ממשלת ישראל, וכן תמצא את הדרכים להשקיע בטיהור מי שופכין לצורכי חקלאות.

אליהו גבאי: אם כך, אם ממשלת ישראל תשקיע את המשאבים זה יכול לתת לנו קצת, לעתיד, איזו בשורה.

אליהו גבאי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת בראש, רבותי חברי הכנסת, יש סלנג גם בעברית וגם בערבית: לך תשתה את מי הים.

ג'מאל זחאלקה: האמת, לא נראה באופק פתרון אחר.

ג'מאל זחאלקה: הוועדה שהוקמה לחקר התנהגות העננים בשנה האחרונה – אני חושב שלא תשפיע רבות על הורדת הגשם.

ג'מאל זחאלקה: ישראל יכולה, ממשלת ישראל יכולה להקים עשר ועדות, והעננים, כבוד השר, לא שמעו או לא שומעים.

ג'מאל זחאלקה: ואם זה הפתרון, וזה לא דבר חדש אלא יודעים את זה מלפני שנים רבות – אז למה הוא מתמהמה?

ג'מאל זחאלקה: אף-על-פי שמספר הוועדות שהוקמו והתוכניות שהוכנו בעניין התפלת מי-ים הוא דו-ספרתי, עשרות – לא אחת, לא שתיים ולא שלוש.

ג'מאל זחאלקה: כל שנה בא שר התשתיות, בא שר אחר, או באה ממשלה אחרת ואומרת:

ג'מאל זחאלקה: הפעם אנחנו רציניים בהתפלת מי ים.

ג'מאל זחאלקה: לפני כן אמרו שהמלחמות הבאות לא יהיו על נפט אלא על מים – שזה יביא למלחמות באזור – והיה ניפוח חסר פרופורציה של העניין הזה, אף-על-פי שכל החישובים מראים שעלות פתרון יסודי של בעיית המים היא מקסימום 1%–1.5% מהתקציב, זה הכול.

ג'מאל זחאלקה: על זה לא עושים מלחמות מזרח- תיכוניות או מלחמות אזוריות, על 1.5% מהתקציב.

ג'מאל זחאלקה: כך ההיגיון הבריא אומר.

ג'מאל זחאלקה: אז למה עדיין אין תפנית בעניין התפלת מים?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהשאלה היא לא תקציבית, השאלה היא לא כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: בוודאי השאלה היא לא מחסור בטכנולוגיה, כי ישראל מייצאת לעולם טכנולוגיה של התפלת מים מפיתוח מקומי.

ג'מאל זחאלקה: לפני שנתיים נחנך בקפריסין מפעל ענק להתפלת מים מתוצרת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: גם העלות יורדת כל הזמן והמפעלים המקומיים, ובוודאי הטכנולוגיה שקיימת במקומות אחרים בעולם – העלות התקציבית ירדה פלאים.

ג'מאל זחאלקה: פעם זה עלה הון תועפות, כיום זה עולה הרבה פחות.

ג'מאל זחאלקה: ואם זה כל כך מתבקש, ואם זה כל כך אפשרי, מדוע לא עשו זאת?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזאת בעיה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא בעיה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: ישראל לא רוצה, ביודעין, לפתור את בעיית המים ולהקים מפעלי התפלה כדי שתדרוש מים בגולן, מים בגדה.

ג'מאל זחאלקה: מים זה עניין פוליטי, זה עניין של תאוות בצע.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נשאיר את המצב כמו שהוא, כדי שיהיה לנו סטטוס לדרוש דריסת רגל בכל הסדר אפשרי של חלוקת המים.

ג'מאל זחאלקה: זאת הסיבה.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה לא תיפתר אם לא יהיה שינוי במדיניות, בפוליטיקה.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

אליהו גבאי: שכחת להגיד הכיבוש.

קולט אביטל: תודה, אדוני.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

רפי איתן: שכחת את המים.

ג'מאל זחאלקה: הפוליטיקה של המים, פוליטיקה שלא מחזיקה מים.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לומר כמה מלים לגבי מה שאמרת, שזה נושא פוליטי.

רפי איתן: אני, איתרע מזלי שהייתי יושב-ראש של חברה שנקראת "הנדסת התפלה" במשך הרבה שנים.

רפי איתן: זאת אולי אחת החברות הראשונות בעולם שטיפלו בהתפלת מים.

רפי איתן: אם אני יכול להגיד משהו לגבי ממשלות ישראל שלא הגיעו למצב שמתפילים מים בצורה אופטימלית, אולי הייתי אומר שזו מערכת של כשלים ואולי בטלנות של ממשלות ישראל כמה עשרות שנים, אבל בשום פנים ואופן לא היה פה אף פעם אחת איזה חישוב פוליטי.

ג'מאל זחאלקה: אדוני, מאזינים לנו והם קצת מבינים: אם מדינת ישראל מוכנה לדבר על דרישותיה במים בגדה המערבית ובגולן – – –

אליהו גבאי: – – –

רפי איתן: תרשה לי להקריא לך את דבריו של שר התשתיות, אבל אני חוזר ואומר שלא היה פה שום נושא פוליטי, ובמוקדם או במאוחר מתקני ההתפלה יספקו מים גם ליהודה ושומרון וגם לירדן.

רפי איתן: בישראל, כמו בשאר העולם, יש מחסור חריף במים, שרק הולך ומחריף.

רפי איתן: מקומה הגיאוגרפי של ישראל, גידול האוכלוסייה, העלייה ברמת החיים, הצריכה הגבוהה מול מקורות המים המוגבלים וכמה שנות בצורת רצופות דרדרו את מצבו של משק המים לכדי משבר אמיתי.

רפי איתן: לנוכח המשבר החמור שאליו נקלענו, וכדי למנוע מצב שבו מאגרי המים שלנו יגיעו אל מתחת לקווים השחורים – דבר שעלול לגרום לנזק בלתי הפיך למקורות המים המשמשים את ישראל – משרד התשתיות הלאומיות ורשות המים גיבשו תוכנית חירום שמטרתה להוציא את משק המים מן המשבר שבו הוא מצוי.

רפי איתן: התוכנית מתייחסת הן לפעולות הדרושות לטווח השנים הקרוב – 2008–2009 – והן להיערכות להבטחת אספקת מים באיכות ובכמות הנדרשות בטווח השנים הבינוני 2010–2020.

רפי איתן: פעולות החירום להגדלת היצע המים ולעידוד החיסכון בטווח הקצר, ל-2008–2009, כוללות פעולות להגדלת היצע המים, כגון פיתוח מואץ של קידוחים להפקת מים, הגברת הפיקוח והבקרה על הפקת המים, טיפול במקורות המים התת-קרקעיים שזוהמו והרחבת מתקני ההתפלה הקיימים, והחשוב מכול, פעולות למניעת בזבוז בצריכת המים.

רפי איתן: פעולות להגדלת היצע המים בטווח הבינוני, לשנים 2010–2020, כוללות הקמת מתקני התפלה, התפלת מי ים נוסף על אלה הקיימים באשקלון, בפלמחים וזה המוקם בחדרה, ונוסף על כל אלה מתוכננים עוד שני מתקנים בשורק ובאשדוד.

רפי איתן: במסגרת זו, ב-1 ביוני 2008 החליטה ממשלת ישראל להגדיל את היקף מי הים המותפלים ל-750 מיליון מ"ק בשנה, לא יאוחר משנת 2020.

רפי איתן: מתוך הכמות האמורה, הגדלה לכמות של 600 מיליון מ"ק תושג במהירות האפשרית.

רפי איתן: למעשה, לפי מה שאני יודע, כבר בשנה הבאה יהיו עוד 200 מיליון מ"ק.

רפי איתן: בהתאם לכך, בימים אלה פועלת רשות המים להגדלת היקף ההתפלה, הן על-ידי הרחבת המתקנים הקיימים והן על-ידי הקמת מתקנים חדשים.

רפי איתן: כמו כן, הרשות פועלת להתאים את מערכת הולכת המים הארצית לקליטת המים המותפלים.

רפי איתן: נוסף על כך, במסגרת תוכנית החירום בכוונתה של רשות המים להמשיך ולפתח מפעלים להשבחת קולחין לחקלאות, כך שהיקפם בשנת היעד יעמוד על כמות של כ-600 מיליון מ"ק בשנה.

רפי איתן: כולי תקווה כי פעולות אלה של משרד התשתיות הלאומיות יביאו לחיסכון משמעותי, ונושא המים בישראל ימשיך להיות בסדר-היום של המדינה.

רפי איתן: על כן, אבקש שהכנסת תסיר את ההצעות מסדר-היום.

רפי איתן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מבקשת לשאול את המציעים – האם אתם מוכנים להסיר?

ג'מאל זחאלקה: לוועדת הכלכלה.

קולט אביטל: אנחנו נצביע.

קולט אביטל: בעד – זה הסרה; נגד – לוועדת הכלכלה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 59 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 1, נגד – 4, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא עובר לטיפול ועדת הכלכלה.

קולט אביטל: עמידותם של מתקנים ומבנים רגישים בפני רעידות אדמה

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא והאחרון שעל סדר-היום לעת עתה, הצעה לסדר-היום שמספרה 5744: עמידותם של מתקנים ומבנים רגישים בפני רעידות אדמה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, או כבוד חבר הכנסת וכבוד השר, לפני כמה שעות אירעה רעידת אדמה ביפן, 6.9 בסולם ריכטר.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שלא נגרם נזק רציני ביפן, ואני מקווה שלא נפגעו תחנות הכוח הגרעיניות שקיימות ביפן.

ג'מאל זחאלקה: לפני כמה חודשים אירעה רעידת אדמה קלה יותר, 6.2 בסולם ריכטר.

ג'מאל זחאלקה: צריך להבין שההבדל בין 6.2 ל-6.9 זה עשרות מונים.

ג'מאל זחאלקה: כל יחידה כמעט זה פי-30.

ג'מאל זחאלקה: בין 6 ל-7 זה פי-30 מבחינת החוזק, כי הסולם לוגריתמי, ולא חשבונאי.

ג'מאל זחאלקה: בכל מקרה, ברעידת האדמה האחרונה ביפן, שהיתה 6.25 בסולם ריכטר, נפגעה תחנת הכוח הגרעינית הגדולה בעולם, שיש בה שישה כורים.

ג'מאל זחאלקה: היתה דליפה של מים רדיואקטיביים, מכלים שהכילו חומרים רדיואקטיביים נפלו ונפתחו, היתה דלקה בשנאים באותה תחנה, ואיך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: מזל שהנזק לא היה גדול יותר.

ג'מאל זחאלקה: עדיין אין אינפורמציה לגבי מוקד הרעש הנוכחי ומה קרה שם.

ג'מאל זחאלקה: ראיתי את הידיעה לפני שעה וחצי באינטרנט ועדיין אין אינפורמציה מה קרה שם.

ג'מאל זחאלקה: לפני כחודש וחצי היו רעידות אדמה חזקות מאוד בסין, וכל העולם עמד על הרגליים, כל העולם המדעי שמתעסק בענייני גרעין.

ג'מאל זחאלקה: הסוכנות למעקב אחרי כורים גרעיניים, הסוכנות הצרפתית, הוציאה ידיעה שהיו פגיעות והיו נזילות קלות בחלק מהכורים הגרעיניים בסין.

ג'מאל זחאלקה: מוקד הרעש היה רחוק, כ-140 קילומטר משם, אבל הבעיה קיימת.

ג'מאל זחאלקה: קראתי במקומות מסוימים שהיתה דליפה של חומרים רדיואקטיביים, שממשלת סין לא נתנה לעיתונות לדווח על מה שקרה שם.

ג'מאל זחאלקה: אבל ממשלת סין – אפילו ממשלת סין – פתחה את שערי כל מתקניה הגרעיניים, גם אלה שמיוצר בהם נשק גרעיני, לפיקוח בין-לאומי על עמידותם בפני רעשי אדמה ונזקים לסביבה.

ג'מאל זחאלקה: הכור הגרעיני בדימונה הוא מקום מסוכן מאוד.

ג'מאל זחאלקה: כדי להבין עד כמה הוא מסוכן מספיק לדעת שהוא קרוב מאוד למוקד רעש האדמה הצפוי – והצפוי קרוב מאוד, לא רחוק – ואני מייד אסביר; אני חושב שיש דברים ידועים – עד כמה אפשרי קיום רעש אדמה שמוקדו בשבר הסורי-אפריקני ליד ים המלח.

ג'מאל זחאלקה: צריך להבין שהיתה רעידת אדמה בשנת 1759.

ג'מאל זחאלקה: רעידת האדמה שאחריה היתה בשנת 1837, היו בה 5,000 הרוגים וצפת נהרסה כליל.

ג'מאל זחאלקה: רעידת אדמה זו היתה בחוזק 7 בסולם ריכטר.

ג'מאל זחאלקה: בשנת 1927 היתה רעידת אדמה קצת פחות חזקה, 6.2 בסולם ריכטר – 300 בני-אדם נהרגו בה ונהרסו מבנים בירושלים, בנצרת ובמקומות אחרים, כך שיש מחזוריות של 80 עד – מקסימום – 100 שנה של קיום רעשי אדמה.

ג'מאל זחאלקה: המומחים הישראלים אומרים שנכנסנו – אחרי 80 שנה, מ-1927 עד היום עברו 81 שנים.

ג'מאל זחאלקה: במעקב של 1,500 שנים עד היום, כל 84 שנים בממוצע יש רעש אדמה.

ג'מאל זחאלקה: זה הממוצע.

ג'מאל זחאלקה: תמיד זה פחות מ-100 ויותר מ-70 – נכנסנו למה שנקרא "תחום השגיאה הסטטיסטית", כלומר הסבירות לרעש אדמה, אחרי 80 שנה משנת 1927, גדלה כל שנה.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי בוועדה.

ג'מאל זחאלקה: היתה לי תרומה צנועה בהקמת הוועדה.

ג'מאל זחאלקה: העליתי למודעות את הנושא של רעש אדמה, שזה נושא כללי, ועכשיו אני מטפל בנושא הספציפי של מקומות רגישים ומסוכנים מאוד בהקשר של רעידות אדמה.

ג'מאל זחאלקה: האפשרות של התרחשות רעש אדמה בתקופה הקרובה – בעוד שעה או אולי בעוד חמש שנים – היא בסבירות גבוהה.

ג'מאל זחאלקה: הסבירות גבוהה, והיא עולה כל הזמן.

ג'מאל זחאלקה: במשך 1,500 שנים פעם אחת היתה חריגה – פעם אחת עברו 120 שנה ולא היה רעש אדמה, אבל תמיד הממוצע היה 80, 75, 85, 90 שנה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר רעש אדמה חוזר על עצמו במחזוריות אכזרית.

ג'מאל זחאלקה: הכור בדימונה קרוב מאוד למוקד הרעש.

ג'מאל זחאלקה: בניגוד למשל למה שקרה בסין, שבה המרחק מהכורים הגדולים היה 140 קילומטר, ולכן הנזק לא היה גדול יחסית – אבל היה נזק, הכור בדימונה הוא במרחק עשרות קילומטרים – 30-20 קילומטרים מקסימום – ממוקד הרעש האפשרי.

ג'מאל זחאלקה: הכור בדימונה הוא זקן, אין כמעט כורים כאלה בעולם.

ג'מאל זחאלקה: הוא בן 40 שנה, יותר מ-40 שנה.

ג'מאל זחאלקה: היה סימן לכך שאפילו ממשלת ישראל חששה מתסריט כזה, ואומנם עשתה צעד קטן וחילקה גלולות "לוגול" ברדיוס של 30 קילומטר סביב הכור הגרעיני.

ג'מאל זחאלקה: עצם חלוקת גלולות ה"לוגול", שמגינות על הגוף מפני יוד רדיואקטיבי, לא מפני חומרים אחרים ולא מפני קרינה רדיואקטיבית, מעלה את ההנחה שיש סכנה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לפתוח את הכור הגרעיני בדימונה וכורים בכל המתקנים הגרעיניים בארץ לפיקוח בין-לאומי.

ג'מאל זחאלקה: יש בעולם מומחים, יש הסוכנות הצרפתית, וכל מדינות העולם שמכבדות את עצמן פתחו את הכורים הגרעיניים בתחומיהן ואמרו: בואו לבדוק.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עניין ישראלי בלבד, זה עלול לפגוע כמובן בכל האזרחים בארץ, וזה עלול לפגוע גם בתושבי הגדה ובתושבי ירדן, ואני מקווה שלא יותר מכך, אם חס וחלילה יהיה אסון.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר את הדברים האלה כאזהרה, ואפילו כאזהרה חמורה: אם לא תיעשה בדיקה רצינית בנושא הזה, ממשלת ישראל משחקת בחייהם של אזרחי ישראל, וגם בחיי אזרחים פלסטינים וירדנים שחיים קרוב לכור בדימונה.

ג'מאל זחאלקה: זה נושא שהכרחי לטפל בו.

ג'מאל זחאלקה: נושא אחר – מובן שיש בארץ כמה מתקנים מסוכנים, והם בסבירות גבוהה להיות באזורי רעידת אדמה מבחינת ההיסטוריה של רעשי האדמה בארץ, גברתי היושבת-ראש.

ג'מאל זחאלקה: מפרץ חיפה, למשל, הוא מקום מועד לפורענות בשני מוקדים: המוקד של ים המלח והמוקד של רעש האדמה בקפריסין.

ג'מאל זחאלקה: שניהם מגיעים לאותו מקום, והוא עלול להיפגע משני המקורות האלה.

ג'מאל זחאלקה: ידוע שבמפרץ חיפה יש תעשייה פטרוכימית, יש מפעלים שמחזיקים חומרים מסוכנים, ואנחנו חייבים – כלומר הממשלה צריכה לדווח לאזרחים אם היא בדקה את עמידותם של מתקנים מסוכנים אלה, שפגיעה בהם עלולה לגרום אסון המוני ולהכפיל אולי עשרות מונים את הנזקים של רעש אדמה אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: מקום אחר רגיש מאוד לרעש אדמה הוא מסגד אל-אקצא.

ג'מאל זחאלקה: אומנם אני לא רוצה עכשיו להלהיט את הצופים בבית, ואת חברי הכנסת, אבל הבנייה הישנה עמידה יותר בפני רעשי אדמה – יותר מהבנייה החדשה, כי יש פרבולה כזאת, כלומר זה עיגולי: כשיש עמוד ישר, אנכי, הוא סופג את הרעש יותר חזק, ואז האפשרות שהבניין ייפול גדולה יותר.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר שהשינוי שהיה, מעשה ידיה של ממשלת ישראל, כלומר החפירות שנעשו מתחת למסגד אל-אקצא, בסביבת מסגד אל-אקצא, הפכו את המקום למסוכן בפני רעש אדמה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך גם את המקום הזה לפתוח – למהנדסים טורקים, ירדנים או אחרים, ובכל אופן צריך שיהיה פיקוח ותהיה בדיקה של עמידות המקום הקדוש הזה בפני רעש אדמה, כי אם הוא ייפגע, אני חושב שעלולות להיות גם לכך תוצאות הרות אסון.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר ישיב.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו בודדים, שלושה – אה, ארבעה, תראה, אני חשבתי שאתה בא לדבר באופן כולל, אבל אני מבין שהתייחסת יותר בפרטים – – –

ג'מאל זחאלקה: מקומות רגישים.

רפי איתן: – – – לכמה וכמה נושאים, אז לפני שאני אקרא את תשובתו של שר התשתיות אני אגיד כמה דברים.

רפי איתן: במתקנים שהזכרת – גם בהם אני בקיא – אני מוכרח לומר לך, תאמין לי, אין לך מה לחשוש.

רפי איתן: אני יכול להגיד לך שבששת החודשים האחרונים אירעו בערך 100 רעידות אדמה שהמוקד שלהן היה פחות או יותר 15 קילומטרים צפונית למטולה.

רפי איתן: כלומר, זה שאנחנו מועדים לרעידות אדמה גם לאורך השבר האפרו-אסיאתי וגם בכמה מוקדים שנמצאים הן במקום שאנחנו נמצאים כרגע, הן בגליל והן מוקדים שנמצאים בים התיכון ובדרך כלל משפיעים על איי יוון יותר מאשר עלינו, אבל יכולים להשפיע מאוד גם עלינו.

רפי איתן: אני אקרא לך את מה שכותב שר התשתיות, מאחר שהנושא היה בשורה של דיונים בממשלת ישראל, גם בממשלה הזאת וגם בממשלה הקודמת, ולמעשה הקציבו לנושא סכומי כסף גדולים.

רפי איתן: הנה דבריו של שר התשתיות: כפי שהדברים עולים מדבריו של חבר הכנסת זחאלקה – אתה רואה, הוא ידע שאתה מציע את זה – אכן, ישראל חשופה לסיכוני רעידות אדמה.

רפי איתן: פעולות ההיערכות שייעשו בעתיד הקרוב יצמצמו באופן משמעותי את רמת הפגיעה במבנים קיימים – מבני מגורים, מבני ציבור וכן מתקנים ומבנים רגישים – כל זה בחיזוק המבנים נגד תנודות קרקעיות המאיימות על עמידותם.

רפי איתן: אני רוצה להוסיף לך שההבדל בין מבנים ישנים – אף-על-פי שהראית בזה בקיאות רבה מאוד, כנראה למדת את הנושא – שנבנו עד לפני 30 שנה והמבנים של היום הוא שהמבנים של היום נותנים למבנה גמישות לתנועה.

רפי איתן: אם אתה נותן לו גמישות בתנועה, הן על-ידי עמודי בטון וברזל מיוחדים והן על-ידי מבנה ארכיטקטוני מתאים, למעשה אתה מונע את קריסת הבניין בזמן רעידת אדמה.

רפי איתן: זה ידוע כבר הרבה שנים, והמתקנים שהזכרת, כמו מתקן האמוניה במפרץ חיפה – שאני אחד המקימים שלו – בנויים מראש בצורה כזאת שהם עמידים ברעידות אדמה.

רפי איתן: משרד התשתיות הלאומיות יניח בימים הקרובים על שולחן הממשלה הצעת החלטה למימון חיזוק מבני ציבור עם עדיפות לבתי-חולים ומוסדות חינוך.

רפי איתן: כמו כן, המשרד להגנת הסביבה, בסיוע מקצועי של ועדת היגוי להיערכות לרעידות אדמה, הכין הנחיות לחיזוק מתקנים במפעלים שבהם מעורבים חומרים מסוכנים ופועל ליישום הנחיות אלה במסגרת חוק הרעלים.

רפי איתן: ממשלת ישראל מעודדת חיזוק מבנים בבעלות פרטית, ובעניין זה יזמה תוכנית מיתאר ארצית – תמ"א 38 – שמפשטת הליכי רישוי, מעניקה זכויות באחוזי בנייה ומקילה במסים או פוטרת ממסים מסוימים את שנכנסים לנושא הזה.

רפי איתן: פעולות הבינוי לסוגיהן, ובכלל זה חפירות המתבצעות בהתאם להוראות החוק, לא צפויות לפגוע ברמת עמידותם של בניינים ברעידות אדמה.

רפי איתן: ראוי לציין שמבנים במתחם הר-הבית, ובכלל זה מסגד אל-אקצא, נפגעו בעבר כמה פעמים מרעידות אדמה.

רפי איתן: משרד התשתיות הלאומיות פועל בשיתוף עם הווקף בנושא כדי לחזק את המבנים האלה.

רפי איתן: על כן, אבקש להוריד את ההצעה מסדר-היום.

רפי איתן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: האם אתה מסכים להסיר את ההצעה מסדר-היום?

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש דיון במליאה.

קולט אביטל: ובכן, אנחנו נעבור להצבעה.

קולט אביטל: בעד – זה הסרה; נגד – זה מליאה.

ג'מאל זחאלקה: זה צריך להיות הפוך.

קולט אביטל: בעד – זה עמדת השר.

קולט אביטל: הצבעה מס' 60 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, שלושה בעד, מתנגד אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שההצעה הוסרה.

קולט אביטל: יוקר החיים הגובר במדינה בכלל והתגברות העוני במגזר הערבי בפרט

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא והאחרון: יוקר החיים הגובר במדינה בכלל והתגברות העוני במגזר הערבי בפרט – הצעה לסדר-היום שמספרה 5817.

קולט אביטל: חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

קולט אביטל: ההצעה ללא תשובת שר.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, אדוני השר, אני מצטער מאוד שאת הממשלה לא מעניינים בכלל ההתייקרויות והעוני בישראל.

שמואל הלפרט: מחירי מצרכי המזון הבסיסיים – הלחם, הפסטות, הבשר, פירות וירקות – עלו בשנה האחרונה בצורה דרסטית.

שמואל הלפרט: אני מודע לכל הטיעונים שההתייקרויות הן תוצאה של התייקרויות מצרכי המזון בשווקים העולמיים, אולם מעבר לכל הטיעונים, אנו חייבים לדעת שהעלאת מחירי מצרכי מזון בסיסיים מכבידה במיוחד על השכבות החלשות, הקשישים, המשפחות ברוכות הילדים והמובטלים, שמוצרי המזון הם המרכיב הבסיסי בהוצאות החודשיות שלהם, ותוספת המדד אינה מכסה אפילו חלק קטן מההתייקרויות.

שמואל הלפרט: נוסף על ההתייקרויות החדות במצרכי המזון, מחירי הדירות בארץ עלו בשנים האחרונות עלייה תלולה, לא רק במרכז הארץ אלא גם בפריפריה, ובאותה מידה עלה גם שכר הדירה.

שמואל הלפרט: משפחות מעוטות יכולת אינן מסוגלות להגיע לקורת-גג, עקב העלייה התלולה במחירי הדירות מצד אחד וביטול המענקים לרכישת דירות וצמצום ההשתתפות בשכר דירה מצד שני.

שמואל הלפרט: נוצר מצב שזוג צעיר אינו מסוגל בשום פנים ואופן להגיע לקורת-גג משלו ואינו יכול לעמוד בהוצאות שכר-דירה.

שמואל הלפרט: לכל זה צריך להוסיף את הקיצוץ הדרסטי בקצבאות הילדים, שהגיע ל-70%–80%, כאשר הממשלה קיצצה 4 מיליארדי שקלים בקצבאות הילדים, ולצערנו הרב, הממשלה הנוכחית לא מתכוונת להחזיר אותם.

שמואל הלפרט: שר האוצר אפילו הרחיק לכת בהצהירו שגם אם יורידו לו את הראש הוא לא יחזיר את קצבאות הילדים, אבל הוא מוכן לתת – כך הוא אמר כאן השבוע – במקום קצבאות, שירותים, כמו ארוחת צהריים.

שמואל הלפרט: כנראה שר האוצר אינו כל כך מעודכן במספר התלמידים הנהנים מתוכנית ההזנה – מתוך 2 מיליוני ילדים רק 100,000 נהנים מזה, וזה רק ארוחה אחת ביום, ורק חמישה ימים בשבוע, ובסך הכול 200 ימים בשנה.

שמואל הלפרט: ואני רוצה לשאול את שר האוצר: מה יאכלו עכשיו, בתקופת החופש, כל אותם ילדים?

שמואל הלפרט: מה הם יאכלו בימי שישי, בשבתות ובחגים?

שמואל הלפרט: מה הם יאכלו לארוחת בוקר ולארוחת ערב?

שמואל הלפרט: מה יאכלו ילדים עד גיל 11–12, הגיל של יום לימוד ארוך שנותנים בו ארוחת צהריים?

שמואל הלפרט: סתם ולא פירש.

שמואל הלפרט: אני עומד משתומם ומתקשה להבין, מה השנאה התהומית לילדי ישראל?

שמואל הלפרט: מה הסיבה להתאכזרות לקרוב למיליון ילדים עניים ורעבים?

שמואל הלפרט: אדוני שר האוצר, הילדים הם לא אויבי המדינה, שמרעיבים אותם ללא כל סיבה.

שמואל הלפרט: אפילו לגרועים שבאויבינו, שביצעו עבירות חמורות ביותר ומוחזקים בבתי-סוהר, המדינה מספקת אמצעי מזון בסיסיים.

שמואל הלפרט: ואם למישהו היה ספק בנוגע ליחס של האוצר לילדי ישראל, התבשרנו אתמול שבחוק ההסדרים לשנת התקציב הבאה האוצר מתכוון לצמצם את חופשת הלידה בשבועיים ולהפסיק את מתן מענק לידה אחרי הילד הראשון.

שמואל הלפרט: משמעות הדבר היא שהאוצר אינו מעוניין ביותר מילד אחד למשפחה.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, התייקרויות מצרכי המזון הבסיסיים, העלייה בסעיף הדיור וביטול קצבאות הילדים הם הסיבה המרכזית ל-2 מיליוני אזרחים במדינה שחיים מתחת לקו העוני, ל-20% – כחמישית מכלל אזרחי המדינה – המוותרים על אוכל מחוסר אמצעים, ל-15% שמוותרים על תרופות ועל טיפול רפואי, בהעדר יכולת לממן הוצאות אלה.

שמואל הלפרט: כתוצאה מהמצב שנוצר, רבבות אנשים מכובדים נאלצים להתבזות ולהגיע לבתי-תמחוי כדי לקבל ארוחה חמה יחידה ביום.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, הממשלה חייבת לפצות מייד את מעוטי היכולת, הקשישים והילדים, שנפגעו קשות מההתייקרויות החדות בשנה האחרונה, וליצור מנגנון קבוע שבמסגרתו בכל התייקרות יקבלו משפחות שמתחת לקו העוני פיצוי הולם באופן אוטומטי, שיכסה לא רק את ההתייקרויות המשתקפות במדד אלא את מלוא ההתייקרויות הריאליות.

שמואל הלפרט: ולסיום, אני רוצה להקריא כאן שיר שקיבלתי מאמא לחמישה ילדים, שכתבה אותו לראש הממשלה, מר אולמרט.

שמואל הלפרט: דומה שלא ניתן לתאר את המציאות החברתית בארץ טוב יותר.

שמואל הלפרט: שם השיר: "הדוד טירה": "טירה מרבה דברים לדבר, / את התוכנית להעביר חיש מהר.

שמואל הלפרט: / חייבים הפעם לקצץ בקצבה, / תפסיקו לבכות, תלכו לעבודה.

שמואל הלפרט: / בואו נפסיק את כספי ההעברה, / נחתוך בסל ונבטל ההנחה.

שמואל הלפרט: / אנו חזקים, שולטים בקופה, / נרוויח, נתעשר, ונשפץ הטירה.

שמואל הלפרט: / אנו אליטה, עילית החברה, / מייצגים את הטובים, בעלי ההון והשליטה.

שמואל הלפרט: / מייצרים ומייצאים, מרוויחים לא רע, / ננהיג, ננווט, נוביל את הכלכלה.

שמואל הלפרט: / בואו ננהיג פה כללים חדשים, / בשר עגל רך, גבינות עזים וכבשים.

שמואל הלפרט: / 'קברנה' מקורר ויינות צרפתיים, / לחיי המדינה, לחיי התעשיינים.

שמואל הלפרט: / אם ההזמנות ירדו, והמיתון יכה בכיס, / לא ניכנע, אותנו איש לא יביס.

שמואל הלפרט: / נעמוד על הרגליים ונציג את הברירה / מהחלשים שוב לקצץ, להוריד את היתרה.

שמואל הלפרט: / כולם עברו לדום, נרדמו בשמירה / היקף המכירות ירד, הבנק לוחץ נורא.

שמואל הלפרט: / איפה דוד טירה, מה פה קרה, / למה אז שתקנו, שיתפנו פעולה?

שמואל הלפרט: " תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בנושא: ביטול קו הרכבת המהיר תל-אביב-ירושלים.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, אני מתכבדת להודיעכם כי חברת הכנסת קולט אביטל ביקשה להסיר את שמה מהצעת חוק הפסיכולוגים (תיקון – טיפול פסיכותראפי בידי פסיכולוג מומחה), התשס"ז–2007 – פ/2288.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בזה תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ה בתמוז התשס"ח, 28 ביולי, בשעה 16:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.