ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושישים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2008-07-29 00:00

עתניאל שנלר: אחר-הצהריים טובים לכולם.

עתניאל שנלר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

עתניאל שנלר: היום יום שלישי, כ"ו בתמוז התשס"ח, 29 ביולי 2008.

עתניאל שנלר: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת האתיקה מהיום בדבר הגשת הצהרות הון בכנסת השבע-עשרה.

איל ינון: עוד אודיעכם, כי חברת הכנסת זהבה גלאון מבקשת להסיר את שמה מהצעת חוק זכויות הנכים (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת חיים אמסלם וקבוצת חברי הכנסת.

איל ינון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה למזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: הסעיף הראשון על סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת המעוניינים יירשמו באמצעות מערכת ההפעלה האלקטרונית, שתקבע את סדר הדוברים.

עתניאל שנלר: בטרם נתחיל בנאומים, אני רוצה לברך בברוכים הבאים קבוצת סטודנטים מארצות-הברית שנמצאת אתנו כאן.

עתניאל שנלר: Welcome to , students group.

עתניאל שנלר: Welcome to our Knesset.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום התפרסם ב-Ynet כי ראשי האוניברסיטאות שלחו לשר הביטחון מכתב שבו הם מתריעים על התערבות מערכת הביטחון בשיקולים לקבלת סטודנטים לאוניברסיטאות, בזמן שקבלת סטודנטים לאוניברסיטאות צריכה להיות רק על בסיס קריטריונים אקדמיים, ללא שום מעורבות, ללא נומרוס קלאוזוס ולא שום התניה אחרת.

מוחמד ברכה: במכתבם של ראשי האוניברסיטאות הם מוחים על כך שמערכת הביטחון מנסה לא רק להתערב בהחלטה את מי לקבל וכמה לקבל, אלא היא גם מבקשת מהאוניברסיטאות את הנימוקים לקבלת סטודנט כזה או אחר כשמדובר באנשים מהגדה הערבית, אבל גם בתוך ישראל.

מוחמד ברכה: יש גם התניות על קבלה למקצועות מסוימים.

מוחמד ברכה: זה דבר שלא נשמע כמותו, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: זה דבר שהוא בלתי נתפס בדמוקרטיה מתחילה, מדשדשת, על אחת כמה וכמה כשיש חדירה של שיקולים שאין להם שום נגיעה לאקדמיה לתוך מערכת הקבלה לאוניברסיטאות.

מוחמד ברכה: אני חושב שהכנסת, ללא קשר לדעה זו או אחרת, צריכה להתאחד בדעה חד-משמעית בפנייה אל שר הביטחון להפסיק את הנוהל ואת הנוהג הנפסד והבלתי-מתקבל על הדעת הזה.

מוחמד ברכה: אני מקווה, ללא שום קשר לשום דבר, שלפחות מוסדות להשכלה גבוהה יהיו מוסדות להשכלה גבוהה, ללא נגיעות של גופים נסתרים או נגלים.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת רותם – בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אמש נרצחה על חוף הים בבת-ים מרגריטה לאוטין.

דוד רותם: בשם הבית כולו אני רוצה לשלוח תנחומים לבעלה אלכסנדר ולילדים גיל וספיר.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, האלימות והפשיעה משתוללות ברחובות ישראל, ואנחנו יושבים ולא עושים מאומה כדי למגר את הדבר הזה.

דוד רותם: נדמה לי שממשלת ישראל צריכה לראות במלחמה בפשיעה ובאלימות מטרה עליונה, לשים בצד נושאים אחרים ולשריין – אדוני שר האוצר, טוב שאתה כאן – כספים רבים יותר, כדי שמשטרת ישראל תהיה מצוידת טוב יותר, כדי שלמשטרת ישראל יהיה כוח רב יותר, ולא יוכלו להגיד שבגלל שר האוצר ומשרד האוצר אין תקציבים ואין לנו כוח-אדם.

דוד רותם: זאת טענה שאני יודע שהיא לא נכונה במאת האחוזים, אבל, אדוני השר, אל תיתן לאף אחד להטיל עליך את האשמה.

דוד רותם: תודה.

עתניאל שנלר: תודה, חבר הכנסת רותם.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, השבוע התפרסמו ידיעות מעניינות מאוד בנוגע למשא-ומתן עם סוריה.

אבשלום וילן: מצד אחד, בכיר מאוד בממשל הסורי דיבר בוושינגטון לפני שלושה ימים על אפשרות ריאלית של הסכם שלום.

אבשלום וילן: התחיל סבב נוסף בטורקיה, וראש הממשלה, אתמול בפגישתו עם ועדת החוץ והביטחון, זרק רמזים שהיה כדאי שהוא יפרש אותם מחר במליאה בדבר בכירים ישראלים שמנסים לנהל משא-ומתן חלופי עם סוריה מעבר לגבו של הצוות.

אבשלום וילן: נראה שאולי, אדוני היושב-ראש, דברים זזים בכיוון חיובי, ובכל הבוקה ומבולקה שהממשלה הזאת מביאה עלינו אולי יש גם התפתחות חיובית.

אבשלום וילן: אני שואל אותך, אני שואל את רבותי חברי הכנסת, אולי יואיל ראש הממשלה בטובו למסור לנו מחר במליאה, בין חוק לחוק, למה התכוון המשורר אתמול ברומזו בוועדת החוץ והביטחון, ואולי בכל אופן מתחילים לראות – אף-על-פי שאנחנו בעיצומו של הקיץ – פעמי אביב בנושא הסורי.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת וילן.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת פרוש; בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, כמעט בכל בית בישראל, בכל העיתונים ובכל כלי התקשורת לא עובר יום שבו לא דנים ומחליפים דעות על מעשיו של ראש הממשלה אהוד אולמרט ועל המשפט שצפוי לו אם יוגש נגדו כתב אישום.

אני מבקש לנצל את הבמה הזאת כאן בכנסת כדי לקרוא לאהוד אולמרט ולהעמיד אותו למשפט דווקא על צעדיו המדיניים, ואני קורא להם גם הבלתי-אחראיים.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לחבר הכנסת הבא – חבר הכנסת שרוני.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אברהם רביץ: אבל הכנסת היא בית-המשפט.

אברהם רביץ: צריך לרוץ לבית-המשפט?

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר האוצר, חברי הכנסת, אני חושב שבזמן האחרון ממשלת ישראל לא מכבדת את עצמה ולא מכבדת את הכנסת.

משה שרוני: לא יכול להיות שכשיש הצעות אי-אמון, במקום לשלוח את השרים הנוגעים בדבר שולחים את השרה המקשרת, ובהודעה לקונית היא עולה על הדוכן ואומרת: נא לעיין בפרוטוקול מהשבוע שעבר.

משה שרוני: אני חושב שזו פגיעה.

משה שרוני: לא יכול להיות.

משה שרוני: ואני מבקש מיושבת-ראש הכנסת פעם אחת ולתמיד לדרוש שאותו שר שנוגע בנושא יהיה חייב להיות כאן וייתן את התשובה.

משה שרוני: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת שרוני.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת הלפרט – בבקשה, אדוני.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני יומיים פורסם ששר האוצר מתכוון, במסגרת חוק ההסדרים, לבטל את השמירה בבתי-הספר בשנת הלימודים תשס"ט.

שמואל הלפרט: במצב הביטחוני הרגיש שאנו נמצאים בו כיום, העדר שמירה בבתי-ספר עלול להגביר את המוטיבציה של ארגוני המחבלים לבצע פיגועי טרור בבתי-ספר.

שמואל הלפרט: ביטול השמירה עלול לסכן את שלומם של 2 מיליוני תלמידים.

שמואל הלפרט: אני פונה לשר האוצר בבקשה לחשוב על התוצאות ההרות-אסון העלולות להתרחש, חס ושלום, כתוצאה מביטול השמירה, ולדחות על הסף את הרעיון המסוכן.

שמואל הלפרט: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת הלפרט, ואנחנו עוברים לחבר הכנסת זיו.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, כבוד השר וחברי הכנסת, מאוד מצער שבכל פעם שעולה נושא של גמלאים, צריך כאילו להתחיל מחדש את התהליך.

יצחק זיו: אני חושב שהגיע הזמן שחברי הכנסת יבינו שכל הנושא של גמלאים, היום זה אנחנו – מחר אתם.

יצחק זיו: אי-אפשר לפגוע בגמלאים.

יצחק זיו: בכל החוקים צריך לתת יד ולתמוך בכל מה שקשור לגמלאים, כי מי שלא נותן כבוד לעברו, ברור שלא יצפה לכבוד בעתידו.

יצחק זיו: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת זיו, ואנחנו נעבור לחבר הכנסת בן-ששון.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

עתניאל שנלר: ואחריו יסיים את הנאומים בני דקה חבר הכנסת אלדד.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הודעת מייל שקיבלתי הלילה ב-00:45: מנחם, שלום.

מנחם בן-ששון: כפי שאתה זוכר, כבר לפני שש שנים גילו אצלי מחלת סרטן.

מנחם בן-ששון: הטיפולים המלאים היו כרוכים גם בהשתלת מוח עצם שלא הצליחה, סדרות של הקרנות שנמשכות 20 פגישות כל אחת מהן.

מנחם בן-ששון: אבל אני לא מעוניין לספר את הדברים הללו על מנת להרשים אותך.

מנחם בן-ששון: אני כותב את הדברים על מנת לתאר לך את מהלך החיים שמחוץ לבית-החולים.

מנחם בן-ששון: אני התעקשתי על כך שאמשיך ללמד את השיעורים שלי כפי שנהגתי ללמד אותם קודם לכן.

מנחם בן-ששון: אני ממשיך לשמור על קשר עם הקולגות שלי בחוץ-לארץ, הצלחתי לקבל שני "גרנטים" בין-לאומיים, נתתי כמה סמינרים בארץ שהגיעו אליהם חוקרים מחוץ-לארץ, וכמובן אני ממשיך להדריך את חמשת הדוקטורנטים שלי.

מנחם בן-ששון: גם את זה, בעצם, לא הייתי מעוניין לתאר לך.

מנחם בן-ששון: למרבה חוסר המזל, באותה מחלקה של הפרופסור ד', אני פוגש עוד כמה מן החברים שאתה מכיר אותם.

מנחם בן-ששון: האחד מהם הוא א'.

מנחם בן-ששון: א', כפי שאתה זוכר, הוא אחת מדמויות המפתח בפקולטה שלכם.

מנחם בן-ששון: הוא מגיע אל הטיפולים יחד עם ה"לפטופ" שלו.

מנחם בן-ששון: מצאו לו דרך להתקשר משם באמצעות קשר אלקטרוני וחשמל, במצב שבו הוא מקושר גם אל הצינורות שמכניסים אלינו – כמותו – את הנוזלים הרעילים-המרפאים.

מנחם בן-ששון: ולצדנו גם הפרופסור ש', שגם אותו אתה מכיר, והוא כמונו, האחרים – מנסים לתאם את הזמן שלנו על מנת שנוכל לעמוד במטלות כולן, גם ההוראה, גם המחקר.

מנחם בן-ששון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת בן-ששון.

עתניאל שנלר: שתהיה רפואה שלמה.

עתניאל שנלר: אחרון הנאומים בנאומים בני דקה, חבר הכנסת אלדד – בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, דוח מבקר המדינה 57ב עסק, בין השאר, במפעל הפיס, שהוא חברה פרטית, בעלי המניות שלה הם גופים ציבוריים, יושב-ראש הדירקטוריון הוא מינוי אישי של ראש הממשלה.

אריה אלדד: היו בדוח הזה כמה ממצאים חמורים והגשתי שאילתא לשר האוצר.

אריה אלדד: הבוקר התבשרתי שאני אקבל תשובה על השאילתא שלי.

אריה אלדד: ידוע שאסור להראות במליאה חפצים או לעשות הצגות, ולכן לא הבאתי אתי עוגה ונר, כי היום יום הולדת שנה לשאילתא.

אריה אלדד: אז הודעתי שאני מוותר על התשובה.

אריה אלדד: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

עתניאל שנלר: תם הפרק הראשון בסדר-היום.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לפרק השני של סדר-היום, לשעת שאלות לשר האוצר.

עתניאל שנלר: אני מתכבד להזמין את שר האוצר, חבר הכנסת רוני בר-און, להשיב על השאלות של חברי הכנסת על-פי רשימת השואלים.

עתניאל שנלר: אדוני השר יעלה לכאן, בוודאי, ועד שהשר יעלה אני רוצה לברך בברוכים הבאים את הקבוצה שהגיעה מטבריה, בירת העמק, עיר האבות.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים מטבריה, ברוכים הבאים לכנסת ישראל, לביתכם.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר יעלה, כדי שנוכל להתחיל בשאלות.

עתניאל שנלר: השואל הראשון, חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, יש לי שאלה אליך.

משה גפני: אבל אני מקווה שלא תענה לי תשובה שגרתית.

רוני בר-און: אז התשובה היא כן.

קריאות: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גפני, אתה יודע שעל-פי התקנון – – –

רוני בר-און: התשובה היא כן, ואתה יודע שזה לא שגרתי אצלי.

עתניאל שנלר: – – – אתה יודע שאיבדת את השאלה שלך ברגע זה?

למה?

עתניאל שנלר: כי קיבלת כבר את התשובה.

עתניאל שנלר: אבל אם אתה רוצה באמת שאלה, אנא קרא לפי התקנון את השאלה שרשומה, על מנת לקבל את התשובה.

רוני בר-און: אני לא עונה פעמיים לאותו שואל.

רוני בר-און: עניתי.

עתניאל שנלר: נכון.

עתניאל שנלר: אבל אתה תענה על שאלה נוספת.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אדוני שר האוצר, קצבת הבטחת הכנסה משולמת על-ידי המוסד לביטוח לאומי ועל-ידי משרד החינוך.

מקבלי הקצבה דרך המוסד לביטוח לאומי זכאים להטבות נוספות בעקבות כך, כמו למשל כרטיס זכאי ממשרד התחבורה להנחה בתחבורה הציבורית, הנחות בארנונה, בטיפת-חלב ועוד, ואילו מקבלי הקצבה דרך משרד החינוך אינם זכאים להטבות אלו.

רצוני לשאול: 1.

האם אלה הן העובדות?

2.

אם כן – מדוע קיימת אפליה זו? 3.

מה יעשה משרדך על מנת להיטיב עם ציבור מקבלי קצבה זו, כאשר בשני המקרים מדובר במעוטי יכולת?

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תודה על השאלה.

רוני בר-און: קצבת הבטחת הכנסה שמשולמת על-ידי המוסד לביטוח לאומי מהווה את רשת המגן האחרונה לאזרחים שאין להם אמצעי קיום אחרים.

רוני בר-און: כל אזרח שתובע קצבת הבטחת הכנסה מהמוסד לביטוח לאומי צריך לעמוד בקריטריונים שונים, לרבות קריטריונים של הכנסה של שני בני-הזוג, כאשר מדובר במשפחה.

רוני בר-און: לצד אותם קריטריונים שנוגעים להכנסה, חייב מי שתובע את הקצבה לעמוד במבחן תעסוקה, שמשמעו קיום חובת השתלבות בכל עבודה שתוצע לו ובלבד שהיא תואמת את מצבו הבריאותי, את כושרו הגופני.

רוני בר-און: צריך לומר שכאשר מדובר בתא משפחתי, אז שני בני-הזוג חייבים לעמוד במבחן התעסוקה, וכל הדברים האלה, עם הכושר והבריאות, מחייבים גם השתלבות בתוכנית של "אורות לתעסוקה".

רוני בר-און: המדינה מכירה, כפי שאתם יודעים, בעיקר בחשיבות ובערך של לימוד התורה.

רוני בר-און: מכיוון שכך, היא גם תומכת במוסדות התורניים.

רוני בר-און: המדינה גם מעודדת לימודים על-תיכוניים מסוגים שונים והיא גם נוקטת פעולות מגוונות, ובהן תמיכה באברכים מעוטי אמצעים והענקת סיוע לסטודנטים מעוטי יכולת.

רוני בר-און: התמיכה בתלמידים מעוטי יכולת נובעת מסיבות שונות ומתבצעת, בדרך כלל, בכלים שונים מהכלים של קצבת הבטחת הכנסה בביטוח הלאומי.

רוני בר-און: כדי להסיר ספק, צריך להבהיר שאין שום מניעה לכל אזרח להגיש תביעה לקצבת הבטחת הכנסה, ובלבד שיעמוד בתנאים הקבועים בחוק כאמור, שנוגעים למבחני הכנסה ותעסוקה.

רוני בר-און: אין לגזור מקצובת הבטחת הכנסה לתמיכה שמוענקת לאברכים, בשל אותה חובה שחלה על מקבלי הבטחת ההכנסה לנסות ולהשתלב בעבודה – וזאת להבדיל מאותם מקבלי תמיכה, שלהם מאפשרת המדינה ללמוד ולא לצאת לעבודה.

רוני בר-און: למיטב ידיעתי, לאחר בדיקה שנעשתה בעקבות הצגת השאלה, הנתונים שהוצגו לגבי ההטבות למקבלי קצבת הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי אינם מדויקים.

רוני בר-און: מי שזכאי לקצבת הבטחת הכנסה, משנת 2003 ואילך לא זכאי להנחות בתחבורה ציבורית וכך גם להנחות בארנונה.

רוני בר-און: זכאים לקצבה, משנת 2003 ואילך, צריכים לעמוד במבחני הכנסה שחלים על כלל הציבור לשם קבלת ההנחות.

רוני בר-און: אתה יודע את זה, כי היתה על זה זעקה גדולה.

רוני בר-און: חלק סברו שזה תיקון צודק וחלק סברו שזה תיקון מעוות.

רוני בר-און: בכל מקרה, לא קיימת אפליה בין מקבלי קצבת הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי לבין האברכים שנתמכים דרך משרד החינוך, כיוון שמדובר בשתי אוכלוסיות שונות עם מאפיינים שונים, עם תכלית קצבה שונה לחלוטין, ולכן זה כמו להשוות בין אגסים לתפוחים.

רוני בר-און: אני לא אגיד את מי אני רואה כתפוחים ואת מי אני רואה כאגסים.

רוני בר-און: מקבלי קצבת הבטחת הכנסה עוברים מבחן תעסוקה ונקבע שאינם יכולים לעבוד, בעוד שאברכים לא עוברים את המבחן הזה ולא צריך קביעה שאינם מסוגלים לעבוד, ולכן ההשוואה – אחרי שאמרתי שאין אפליה, אני אומר שההשוואה היא לא במקום.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לשאלה הבאה, של חברת הכנסת יחימוביץ.

עתניאל שנלר: אני רק רוצה להזכיר לכולנו שעל-פי התקנון תשובת השר – אורכה אמור להיות כשתי דקות.

עתניאל שנלר: משום שבכל זאת אנחנו רוצים לשמוע תשובות מלאות, אני לא מפעיל את השעון בכוונה, כדרכי לגבי נאומים של שרים.

עתניאל שנלר: אני מבקש לנסות להתכנס כי רבים השואלים.

רוני בר-און: אין שום בעיה, מבחינתי אתה יכול להגביל את זה לשתי דקות.

רוני בר-און: ברגע שתודיע לי אני אפסיק באמצע המלה, לא באמצע המשפט.

רוני בר-און: אני מתכוון – כשאני בא להשיב על שאלות מהסוג שנשאלות כאן, לתת תשובה מלאה גם אם זה על חשבון הזמן.

עתניאל שנלר: תודה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה על הערתך.

עתניאל שנלר: אתה תיתן את התשובה המלאה ואני אשתדל לשמור על התקנון ונמצא את שביל הזהב גם בזה.

רוני בר-און: אם אפשר עוד משפט, עדיף לי ששניים או שלושה לא ייענו מאשר שאני אענה להם תשובה מקוטעת וחסרה על שאלתם.

שלי יחימוביץ': ראשית, חבל שלא הערת את ההערה הזאת אחרי השאלה והתשובה שלי.

שלי יחימוביץ': נוסף על כך, אני מעדיפה את גרסתו של שר האוצר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאנחנו לא נמצאים כאן ברצף של כותרות.

שלי יחימוביץ': אנחנו באמת באים לשמוע תשובות אמיתיות.

שלי יחימוביץ': לפעמים תשובה אמיתית – בוודאי על השאלה שאני מתכוונת לשאול – אורכה הוא יותר משתי דקות, מה לעשות.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שלא שווה לשלם את מחיר השטחיות ולהעדיף את הקצביות על פני השטחיות.

שלי יחימוביץ': זה היה במדיום הקודם שעבדתי בו, לא בזה.

עתניאל שנלר: והשאלה?

שלי יחימוביץ': לשאלה: אדוני שר האוצר, האם בכוונתך לבטל את הנחייתו של החשב הכללי באוצר בדבר כניסה לתוקף של חוק העסקת עובדים באמצעות קבלני כוח-אדם, המנחה את משרדי הממשלה שלא לקיים את החוק, ולחלופין להפר אותו באמצעים עוקפים פיקטיביים ובלתי חוקיים?

שלי יחימוביץ': האם בכוונתך לקבוע הנחיות חדשות ברוח החוק?

שלי יחימוביץ': מה בכוונתך לעשות כדי למנוע את פיטוריהם הבלתי-חוקיים של אלפי עובדים בשירות המדינה?

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

רוני בר-און: לו רציתי להשיב תשובה מתחכמת, יכולתי להשיב שאני לא מתכוון לבטל את ההנחיה, כפי שאת מתארת אותה בשאלתך הכתובה ובשאלתך בעל-פה, מפני שההנחיה היא לא כפי שתיארת אותה, אבל אני אשיב לך תשובה מלאה.

רוני בר-און: הוראת השעה שפורסמה ב-10 ביוני 2008 על-ידי משרד האוצר ונציבות שירות המדינה מנחה את משרדי הממשלה להיערך לקראת יישומו של סעיף 12א בחוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם, שקובע כי מ-1 בינואר 2008 לא יועסק עובד קבלן כוח-אדם אצל מעסיק בפועל תקופה העולה על תשעה חודשים נוספים.

רוני בר-און: הוראת החוזר מבהירה למשרדי הממשלה כי עובדים של קבלן כוח-אדם שיהיו מועסקים אצלו אחרי 30 בספטמבר 2008, תקופה רצופה העולה על תשעה חודשים, יצטרכו להיקלט כעובדים מן המניין.

רוני בר-און: התהליך שמתקיים, ואני עוקב אחריו באופן אישי, לרבות בעקבות מכתב שכתבת לי, כמדומני, בדיון שהתקיים, בדיוני עומק ובדיוני חיתוך מצב שמתקיימים מדי פעם – התהליך הזה נעוץ בעובדה שאין פתרון אחד לכלל העובדים.

רוני בר-און: השלב הראשון של הפתרון מחייב מיפוי התופעה כדי לאפשר היערכות ליישום החוק מבעוד מועד.

רוני בר-און: המיפוי נועד לפלח את קבוצות העובדים, או את קבוצות העובדים הרלוונטיות, לשלושה סוגים.

רוני בר-און: הסוג הראשון הוא עובדים שמבחינה עניינית ומהותית הם ככל עובדי המדינה לכל דבר ועניין, והמטרה היא שעובדים אלה ייקלטו ויוסדר מעמדם באופן ברור וקבוע.

רוני בר-און: בקבוצה השנייה נכללים עובדים הקשורים לגופים או לשירותים שהממשלה מצויה בתהליך מתקדם של בחינת האפשרות להעביר את האחריות לביצועם על-ידי גורמים פרטיים.

רוני בר-און: כאן ייעשה מאמץ להשלים את התהליך, תוך דאגה מובהקת ושלמה לזכויות העובדים והבהרת מעמדם.

רוני בר-און: הקבוצה השלישית היא קבוצה של עובדים זמניים, שעל-פי החוק, אותו חוק שמכוחו את טוענת את הטענות בדבר אי-חוקיות הנחיית החשכ"ל, על-פי החוק, אין חובה לקלוט אותם, בשל פרק הזמן הקצר שבו הם מועסקים.

רוני בר-און: רק לאחר שיבוצע הפילוח הזה והבחינה המדוקדקת של היקף התופעה הפסולה – שאת יודעת מכלי ראשון עד כמה אני מוביל את המלחמה בה במסגרת השירות הציבורי – של העסקת עובדי קבלן בניגוד להוראת החוק, ניתן יהיה לגבש את סל הפתרונות המתאים.

רוני בר-און: הוראת החוזר תכליתה להניח את התשתית שתאפשר דווקא להסדיר את העסקת עובדי הקבלן במשרדי הממשלה, וזאת לאחר שבשנת 2004 קלט שירות המדינה כ-2,400 עובדים שהוגדרו אז עובדי כוח-אדם או קבלני כוח-אדם במשרדי הממשלה ועוד כ-1,600 נוספים שנקלטו במערכת הבריאות.

רוני בר-און: קליטתם של מי שמוגדרים היום "עובדי קבלן" – קליטתם של עובדים נוספים כאלה לשירות המדינה תיבחן באופן פרטני בהתאם למכלול הנסיבות הרלוונטיות, ובהן מהות העבודה שמבצע העובד, הצרכים של המשרד, התקציב והתקנים העומדים לרשות המשרד ועוד כיוצא באלה סיבות.

רוני בר-און: אני מתחייב שתחת המגבלות האלה ייעשה כל מאמץ – או ייעשה מאמץ מרבי – במידת ההרחבה האופטימלית, כדי שלא ייפגע ציבור העובדים הזה.

רוני בר-און: אלה ההנחיות וברוח זו מתבצעת עבודת המטה.

רוני בר-און: אני מאוד מקווה שבסוף היום הטענות, גם אם תהיינה – תהיינה מאוד קטנות ומאוד מצומצמות.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: נעבור לשואל הבא.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נפאע, בבקשה.

רוני בר-און: לפני שחבר הכנסת נפאע ישאל.

רוני בר-און: סליחה, אני מערב מין בשאינו מינו, אבל בכל אופן.

רוני בר-און: חבר הכנסת פרופסור אריה אלדד, בדרכו המיוחדת, העלה נושא כואב – נאסר עליו להביא את עוגת יום ההולדת להגשת השאילתא שלו.

רוני בר-און: בדרכי לכאן ביקשתי לברר את העניין הזה.

רוני בר-און: צודק חבר הכנסת אלדד, השאילתא הוגשה ב-25 ביולי 2007, שהיה היום האחרון של המושב.

רוני בר-און: מועד התשובה ממילא היה צריך להיות בתום הפגרה, כך ששלושה חודשים הם לא עלי אלא על הפגרה.

רוני בר-און: היתר יהיה עלי, אף-על-פי שמי שאמור להשיב על שאילתות מטעם משרד האוצר הוא השר משולם נהרי, והוא בחר לעשות כך רק פעם אחת מאז אוקטובר.

רוני בר-און: היום הוא ישיב על השאילתא שלך, אף-על-פי שוויתרת עליה, ואני מתנצל בפניך.

רוני בר-און: אתה צודק ואנחנו חטאנו.

עתניאל שנלר: מודה ועוזב ירוחם.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, השאלה לכבוד השר: מה עלה בגורל החלטת הממשלה להעניק הנחות במס לכמה יישובים בארץ?

סעיד נפאע: האם בית-ג'אן כלולה ברשימה זו?

סעיד נפאע: מה מעכב את יישום ההחלטה?

סעיד נפאע: האם ידוע לכבודו שמתנהל בג"ץ בעניין זה ומשרד האוצר מתעכב במתן תשובתו?

סעיד נפאע: מתי תינתן תשובה בנושא זה?

סעיד נפאע: תודה רבה.

רוני בר-און: תודה רבה לך, חבר הכנסת נפאע, על השאלה.

רוני בר-און: אני יודע שהוגש בג"ץ – הרבה יותר מבג"ץ אחד, הוגשו כמה עתירות.

רוני בר-און: הוגשו עתירות שעניינן האפליה בהטבות המס ביישובים – הטבות לפי סעיף 11 לפקודת מס הכנסה.

רוני בר-און: הקמנו במשרד האוצר צוות מקצועי משותף לאוצר ולמשרד המשפטים.

רוני בר-און: הצוות הוסמך והתבקש לבחון את אמות המידה הנדרשות למתן הטבות מס ביישובים ולהמליץ על קריטריונים אחידים.

רוני בר-און: זו היתה הטענה בבג"ץ – שהקריטריונים לא אחידים, לא ברורים, לא שוויוניים.

רוני בר-און: על-פי הקריטריונים האלה היינו צריכים לגזור את היישובים שלהם תינתנה ההטבות.

רוני בר-און: הצוות גם הוסמך להמליץ על שיעור הטבות המס ועל אופן החישוב שלהן.

רוני בר-און: בהתבסס על דיוני הצוות, הוצע על-ידי רשות המסים מודל חדש שמבוסס על קריטריונים ברורים ואחידים למתן הטבות מס ביישובים.

רוני בר-און: המודל המוצע יכניס שקיפות והוגנות לכל הנושא של מתן הטבות המס על-פי מקום היישוב, שכן כל יישוב שיענה על צירוף תנאים אובייקטיביים שייקבעו, ייכלל ברשימת היישובים המוטבים.

רוני בר-און: על-פי המודל המוצע, ההטבות תינתנה לתושבי קבע ביישובים שיענו על התנאים הבסיסיים, כמו מיקום בפריפריה וגם צבירת מספיק נקודות זכאות לפי הקריטריונים המרכזיים של מצב כלכלי-חברתי, מידת הריחוק מעיר גדולה ומידת הקרבה לגבול עימות בין-לאומי.

רוני בר-און: הנחיתי את רשות המסים – אחרי שהדברים האלה פורסמו וקמה סערה לא מבוטלת, כי מספר היישובים המוצע להיכלל הורחב, וממילא אותם אלה שקיבלו הטבות גדולות ייאלצו להתחלק בהטבות עם יישובים אחרים – לקיים שימוע לראשי השלטון המקומי, כדי להציג בפניהם את המודל המוצע בכללותו ולקבל את כל ההערות של הגורמים הרלוונטיים שעלולים להיפגע, או לחלופין – אלה שעשויים ליהנות מהשינויים של מפת ההטבות הנוכחית.

רוני בר-און: כמפורט לעיל, ולאחר שאקבל החלטה בדבר אימוץ מלא או חלקי של המודל המוצע, על-פי המשוב שיעלה מהשימוע, נפעל לגיבוש הצעת חוק ממשלתית שתסדיר את הקריטריונים למתן הטבות מס לפי סעיף 11 לפקודה, גם את השיעור שלהן וגם את תחום הפריסה שלהן – תחום הפריסה הגיאוגרפי של ההטבות כאמור.

רוני בר-און: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: השאלה הבאה היא של חבר הכנסת זחאלקה.

סעיד נפאע: אני אעלה את השאלה של חבר הכנסת זחאלקה.

סעיד נפאע: דבר כזה מותר, כבר היה תקדים.

עתניאל שנלר: בבקשה.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, בשנה שעברה היה תקציב הפיתוח בסקטור הערבי 750 מיליון שקל, ורק בסוף השנה התברר שרמת הביצוע היא 56% בלבד, לעומת רמת ביצוע כללית של 98% של תקציב המדינה.

סעיד נפאע: בשנה זו תקציב הפיתוח במגזר הערבי הוא מיליארד שקל.

סעיד נפאע: מהי רמת הביצוע החצי-שנתית של תקציב זה?

סעיד נפאע: מה מתכוון האוצר לעשות כדי שרמת הביצוע תגיע לרמה הארצית והתקציב ינוצל במלואו לפיתוח?

סעיד נפאע: תודה.

רוני בר-און: בסדר העניינים הרגיל, כפי שאתה בוודאי יודע, האחריות למימוש התקציבים שהוקצו לפיתוח במגזרי המיעוטים – כמו בכל המגזרים האחרים – היא בידי משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

רוני בר-און: אנחנו, באמצעות אגף החשב הכללי וגם באמצעות אגף התקציבים, מדרבנים את המשרדים להגיע לאחוזי ביצוע גבוהים ככל האפשר.

רוני בר-און: אצלנו, כשאחוזי הביצוע הם פחות מהמקסימום, רואים את המחלקה שאחראית אצלנו לעניין הזה כאחראית לסוג של מחדל.

רוני בר-און: בסוף היום אין לנו, פרט לדרבון, יכולת כפייה, ואין לנו יכולת לכפות על משרדי הממשלה לממש את התקציבים שהם קיבלו, כי זה סוג של התערבות בניהול המשרד, התערבות שגם המשרד לא אוהב, ודומני שגם הכנסת לא אוהבת שהאוצר מנהל משרדים אחרים.

עתניאל שנלר: תודה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: השואל הבא הוא חבר הכנסת סוייד.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שבפעמים הבאות אין בדעתי לאפשר לחברי כנסת שאינם נוכחים כאן לשאול שאלות אם הם שואלים שאלות והם לא באים לכאן.

עתניאל שנלר: אנחנו נאפשר למי שטורח להכין, להיות, להקשיב – לשאול את השאלות.

עתניאל שנלר: לכן זה לא יהיה תקדים, אלא להיפך – זה היה פינאלה לתקדים שלא היה נכון עד היום.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת סוייד.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, ידוע שעיקר ההכנסות של הרשויות המקומיות המבוססות ונטולות המענק מקורו בארנונה על עסקים או על מוסדות ציבור וממשל.

חנא סוייד: לעומת זאת, עיקר ההכנסות העצמיות ברשויות החלשות הוא בארנונה על מגורים.

חנא סוייד: העדר מנגנון רגולציה לחלוקת העושר המוניציפלי, בעיקר זה שמקורו בכספי ציבור, בין כלל הרשויות, מנציח את הפערים בין הרשויות, יוצר תלות של הרשויות החלשות במענקי האיזון הממשלתיים ופוגע בזכות תושביהן לשירותי חינוך, רווחה ובריאות נאותים.

חנא סוייד: שאלותי: 1.

חנא סוייד: האם משרד האוצר מודע להשלכות שיוצר הפער בהכנסות העצמיות בין הרשויות המקומיות?

חנא סוייד: 2.

חנא סוייד: האם משרד האוצר מתכוון ליזום מהלכים לחלוקת ההכנסות שמקורן בארנונה על מוסדות ציבור וממשל בין כלל הרשויות במדינה?

רוני בר-און: תודה לך, חבר הכנסת סוייד, על השאלה.

רוני בר-און: אני חושב שעניתי עליה יותר מפעם אחת, גם כשר הפנים וגם כשר האוצר, ואני שמח שהיא עולה בכל פעם מחדש.

רוני בר-און: אנחנו במשרד האוצר רואים חשיבות רבה בטיפול ברשויות החלשות וברשויות הפריפריאליות.

רוני בר-און: בין היתר אנחנו מבקשים – משתדלים, מנסים לכוון, ליצור מוקדי פעילות כלכלית ולהגיע למקסימום הרחבה של ההכנסות העצמיות של הרשויות.

רוני בר-און: העובדה שברשויות מסוימות אין נכסי מדינה שחייבים בתשלום מסים מוניציפליים, לצד העובדה שהיישובים האלה הם בדרך כלל גם רחוקים ממוקדי פעילות כלכלית ויש להם בעיה ביכולת למשוך עסקים שירחיבו את בסיס גביית המס של הרשות, יוצרות מצב שבו ההכנסות מארנונה בפריפריה נמוכות משמעותית מהכנסות הרשויות המקומיות באזור המרכז.

רוני בר-און: וכך, נמצא שאחד הגורמים שמשפיעים על בסיס המס המוניציפלי ועל הפער הקיים בין הרשויות הוא תשלום הארנונות עבור נכסים שהמדינה משלמת, נכסים שמצויים בתחומה של כל רשות ורשות.

רוני בר-און: הנושא של תשלומי ארנונה על-ידי המדינה, הצורך בהקצאה המחודשת או בחלוקה מחודשת של המשאב הזה בין הרשויות, מונח כיום על שולחנה של הוועדה הציבורית לרפורמה בארנונה, ועדה שמיניתי עוד בהיותי שר הפנים, בראשות עורך-דין ורואה-חשבון אודי ברזילי, ועדה שצפויה להגיש את ההמלצות שלה בקרוב.

רוני בר-און: ככל שאנחנו יודעים, הוועדה עתידה להמליץ על חלוקה מחודשת של ההכנסות מארנונה שמשלמים מוסדות המדינה, לרבות משרדים גדולים ועתירי נכסים כמו משרד הביטחון, משרד הבריאות ועוד כיוצא באלה.

רוני בר-און: איך אנחנו יודעים?

רוני בר-און: אנחנו יודעים מהזעקה שמקימות הרשויות החזקות שהיו בוועדה ונשאלו על דעתן בעניין הזה, והן כבר מקימות רעש, ודי בצדק, לפחות מבחינת נקודת ההסתכלות הצרה שלהן.

רוני בר-און: אנחנו ומשרד הפנים נערכים לקראת הגשת ההמלצות האלה.

רוני בר-און: אנחנו בוחנים דרכים להצעה שוויונית יותר של ארנונה המשתלמת על-ידי המדינה, תוך שימת דגש בצמצום פערי ההכנסות בין הרשויות.

רוני בר-און: אני מבקש להזכיר לפורום הזה, לבית הזה, שבשנה שעברה, כשר הפנים, הגשתי הצעה לשים בחוק ההסדרים את העיקרון של "רובין הוד": לקחת מארנונות לערים גדולות ועשירות איזה חלק קטן, ולחלק אותו בין הרשויות העניות.

רוני בר-און: אני מודה שכשנפגשתי בפעם הבאה עם ההצעה הזאת הייתי כבר שר האוצר שממונה על חוק ההסדרים, ובממשלה לא היתה לזה אפילו התחלה של הסכמה וזה ירד מסדר-היום.

רוני בר-און: אני עדיין מאמין שהרעיון הזה צודק, ואני מקווה שגם יגיע זמנו.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

חנא סוייד: ה"קייז" יותר חזק – – –

רוני בר-און: אני מסכים אתך.

רוני בר-און: לא רק שה"קייז" יותר חזק אלא תאמין לי שגם ההתנגדות תהיה יותר חזקה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: השואל הבא, חבר הכנסת שנאן – שאינו נמצא כאן ולא ישאל היום את שאלתו.

עתניאל שנלר: השואל הבא, חבר הכנסת ראובן ריבלין – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש, שמצא אותי סוף-סוף ברשימה.

ראובן ריבלין: למרבה ההפתעה, אדוני היושב-ראש, כבוד שר האוצר, השאלה ששאלתי, ניתן לה מענה על-ידי אגף התקציבים – – –

רוני בר-און: שתי השאלות.

ראובן ריבלין: שתי השאלות, ואין לי עוד שאלה לגבי סל התרופות.

ראובן ריבלין: הכנסת ראתה את עצמה כטועה על-פי הכרזה של אנשי האוצר, והאוצר הבין שהכנסת טעתה בתום-לב עקב ההצהרות שלהם בוועדת הכספים ערב אישורו של תקציב המדינה.

ראובן ריבלין: הם הביאו זאת לכלל פתרון, ביוזמתו ובעידודו של שר האוצר, וסל התרופות יימצא שלם והאוצר יימצא ככזה שיוכל להסתדר מבחינת תקציב המדינה, ובאה לחולי ישראל רפואה, ואנחנו מאחלים להם רפואה שלמה.

ראובן ריבלין: לכן, אדוני השר, ברשותך, כפי שנתת לי קודם לכן להשתמש בזכות השאלה כאילו אני נמצא כבר בסיבוב הבא, אני מבקש לשאול את שר האוצר בנושא המשמעת התקציבית.

ראובן ריבלין: אדוני השר, ממשלה בישראל קובעת את סדר העדיפויות, הכנסת יכולה להתווכח אתה, אבל בסופו של דבר תקציב המדינה מאושר וגם תקרת ההוצאה מקבלת אישור בחוק התקציב.

ראובן ריבלין: אנחנו, חברי הכנסת, כמובן מבקשים בכל עת להרבות חוקים בישראל, חוקים שעולים ממון רב ואשר אין ספק שכל אחד מהם הוא דבר שבא להיטיב עם מצוקות רבות שבהן החברה הישראלית מצויה.

ראובן ריבלין: אבל האם לא רואה השר בכך שאנשי קואליציה המבינים שהצעות חוק שלהם – – –

עתניאל שנלר: אדוני, לפי הנוהל שלמדתי מכבודו אמורים להקריא את השאלה.

עתניאל שנלר: אדוני נואם כבר – – –

ראובן ריבלין: כבודו, כנראה אדוני היה עסוק עם המזכיר, אני חשבתי שקיבלתי את האישור.

ראובן ריבלין: הואיל והשר נתן מענה על שאלה בכתב שנכתבה בטרם קבלת תשובה, והתשובה הטובה ביותר היתה התשובה שניתנה על-ידי משרד האוצר כאשר הוא החזיר את הדמים האבודים לסל התרופות, ביקשתי את רשותך, וחשבתי שהיא ניתנה לי, לשאול שאלה אחרת, כאילו אנחנו נמצאים כבר בסיבוב הבא.

עתניאל שנלר: שאלה.

ראובן ריבלין: בוודאי.

עתניאל שנלר: אדוני ישאל.

ראובן ריבלין: אין כל ספק שכל הצעת חוק הבאה להיטיב עם העם כוונתה טובה, אבל יש מסגרת של תקציב.

ראובן ריבלין: אני מבין מחברים שבאופוזיציה הם יכולים לקרוא דרור לעצמם ולבקש לשנות את סדרי העדיפויות, שאין תפקידם לשמור על הממשלה.

ראובן ריבלין: אבל איך יכול מצב שבו חברים בקואליציה מייצרים הצעות חוק חשובות ביותר, אשר יוצרות פריצות בתקציב בסכומים של מיליארדי שקלים, וכיצד יכולה הממשלה לתפקד בצורה כזאת?

רוני בר-און: אשר לשאלה איך הם יכולים, הם יכולים וזאת עובדה.

רוני בר-און: אתה יכול להצטער על זה ואני יכול להצטער על זה, הם מייצרים את זה ואין מה לעשות.

רוני בר-און: איך הממשלה יכולה לחיות עם זה?

רוני בר-און: היא לא יכולה או שהיא בקושי יכולה.

רוני בר-און: ולכן, בסוף היום, כל האזהרות והקריאות של "זאב, זאב" – בסוף נפגוש את הזאב, והוא יגיע כשהממשלה תצטרך לאשר את ההתאמות בתקציב המדינה, במעבר משנת 2008 לשנת 2009, במספרים שלא היו כמותם במקומותינו, וזה לא יהיה תהליך פשוט.

רוני בר-און: אגיד לך יותר מזה: הוא לא יהיה פשוט לממשלה, והוא יהיה מורכב ולא פשוט גם לכנסת, אבל הוא יהיה שונה השנה.

רוני בר-און: השנה, לא כפי שהיה ב-60 התקציבים הקודמים, אני אביא לממשלה לפחות שתי אופציות ואולי יותר בסדרת ההפחתות.

רוני בר-און: הימים שהאוצר בא ושם את הרשימה של מעשי האכזריות – כפי שהם מוכרים אחר כך בשיח הציבורי בבית הזה ובתקשורת – והוא האחראי, אנחנו נשנה את זה.

רוני בר-און: אנחנו נביא אופציה אחת, שהיא תבוא מהמקום שבו יש לכאורה טבו, איסור לגעת בדברים מסוימים שהממשלה משלמת.

רוני בר-און: ואז יהיו מספרים ואז נדע מה העלויות הכואבות של המחיר של לא לגעת באותם דברים שהם טבו.

רוני בר-און: אבל תהיה עוד רשימה, ונגיד: אם תיגעו בטבו ב-x כסף, אפשר יהיה למחוק את השורות האלה והאלה מרשימת ההפחתות.

רוני בר-און: וגם אם בזה לא תדעו להסתדר, נשים לכם מחירון ונגיד שתקציב משרד הבריאות הוא למשל 30 מיליארד שקל.

רוני בר-און: אם תקצצו ב-1% יהיה לכם 300 מיליון שקל לצרכים אחרים, חברתיים, חינוכיים, אולי ביטחוניים וכך הלאה וכך הלאה, וזאת תהיה העבודה.

רוני בר-און: אבל בסוף היום, ופה אני פונה לאחריות ואני יודע שאני לא צריך להסתכל עליך כשאני פונה לאחריות, ולא להסתכל לכיוון של חבר הכנסת אורון, כי שם אתם עוד יכולים ללמד אותי מה זאת אחריות – הדיבורים על היכולת לפרוץ את מסגרת התקציב, בין בתקרת ההוצאה ובין בצד הגירעון, הם דיבורים מסוכנים.

רוני בר-און: כשאני אמרתי את זה בינואר, כשהתנהל הדיון הזה, אמרו: אבל תראה, זו צמיחה ולמה לא נתחלק בצמיחה?

רוני בר-און: אחר כך בא הרבעון הראשון עם התוצאות היפות.

רוני בר-און: אני אומר לכם, חברים, היום הדיבורים האלה מסוכנים ברמת הריאליה, משום שהאטה בקצב הצמיחה תגיע גם אם היא תתמהמה וגם אם יש לנו עדיין הגל, וגם אם אנחנו לא מושפעים לגמרי – כמו מדינות אחרות – מהתופעות הגלובליות, ולדבר על חצי אחוז בתקרת ההוצאה זה טיפה בים, אבל זה פריצה של הדבר היחיד שעדיין כלכלת ישראל – ואם יורשה לי בצניעות לומר: ממשלת ישראל יכולה להתהדר בו, בשאלה של אמינות.

רוני בר-און: מכיוון שאלה דברים שעשו קודמי וקודמי-קודמי והם עשו נכון, אנחנו צריכים להמשיך להחזיק בזה לעת הזאת.

רוני בר-און: אנשים אומרים: מה זה, 1% בגירעון.

רוני בר-און: 1% בגירעון זה למעלה מ-7 מיליארדי שקל, וזה משפיע השפעה רוחבית שאי-אפשר לשער את חומרתה, משום שאם מדובר על יחס חוב-תוצר, זה לא ססמה ריקה או איזה קישוט ששר האוצר או הממשלה או חברי ועדת הכספים מתגאים בו.

רוני בר-און: יחס חוב-תוצר זה יכולת הגמישות של ממשלת ישראל, של כלכלת ישראל, להגיב על תופעות בלתי צפויות בתנאים גיאופוליטיים כמו שלנו, במציאות פוליטית מעורערת כמו שלנו.

רוני בר-און: כי אם בשנת 2000 ובשנת 2001 היה פה יחס חוב-תוצר של למעלה מ-100%, מדינת ישראל אז לא היתה יכולה להכיל מבחינה כלכלית את האירוע של המלחמה בלי שאזרחי ישראל ירגישו בזה.

רוני בר-און: אנחנו לא ידועים מה ילד יום פה, למרבה הצער.

רוני בר-און: אנחנו מדברים על ממוצע מדינות ה-OECD, אני אומר לכם שמדינת ישראל, במציאות גיאופוליטית כמו שלה, עם חליפת איומים כמו שיש לה ממזרח ומצפון ומדרום, לא יודעת להתנהל כמו בלגיה וצ'כיה וספרד וצרפת; היא צריכה שיהיו לה רזרבות ויכולות לנהל כלכלה במצבים בלתי צפויים, וזו אחריות שלי ושל הממשלה, אבל קודם כול שלכם כמחוקקים.

רוני בר-און: תודה על השאלה, חבר הכנסת ריבלין.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: השואל הבא הוא חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני שר האוצר, הנדון הוא עמלות הבנקים.

חיים אמסלם: ב-1 בחודש יולי 2008 החל יישומו של חוק העמלות החדש.

חיים אמסלם: למרות הציפיות והתקוות הגדולות שנתלו בחוק הזה בציבור, יש הבנה שהחוק רחוק מלענות על רצון הציבור והמחוקק בעניין.

חיים אמסלם: הערכת המפקח על הבנקים היא שהחוק יוזיל בכחצי שקל חדש בלבד את העמלות.

חיים אמסלם: הדבר המצער יותר הוא שדווקא האוכלוסיות החלשות, כמו גמלאים מקבלי קצבאות, שאינם משתמשים בדרך כלל בשירותים הבנקאיים המתקדמים באמצעות הטלפון והאינטרנט ונזקקים תכופות לשירותי הפקיד, יצטרכו לשלם עתה עמלות הגבוהות יותר מאלה שהיו לפני יישום החוק.

חיים אמסלם: ברצוני לדעת מה משרדך עושה כדי לתקן מצב מעוות זה.

רוני בר-און: תודה לחבר הכנסת אמסלם על השאלה.

רוני בר-און: אני אפתח ואומר, עלי היו כולנה.

רוני בר-און: אתם יודעים ואני יודע שב-5 ביולי 2007 הסמיכה הכנסת הנכבדה הזאת בחקיקה את המפקח על הבנקים, באופן בלעדי, בהתייעצות עם הוועדה המייעצת שלו – לא שלי – לקבוע את רשימת העמלות שגובים הבנקים.

רוני בר-און: החוק הקנה למפקח את הסמכות הרחבה בקביעת רשימת העמלות.

רוני בר-און: הכנסת הקימה ועדה מיוחדת בראשות חבר הכנסת אמנון כהן, שמטרתה לבחון גם את החוק וגם את הפיקוח על העמלות.

רוני בר-און: אני באופן אישי – גם עמדתי וגם עמדת משרד האוצר היא שהפתרון בטווח הארוך לבעיה הוא עידוד התחרות במגזר הבנקאי.

רוני בר-און: בימים אלה ממש פועלת ועדה בראשות מנכ"ל משרד האוצר – ועדת-אריאב – שדנה בין היתר בנושא עידוד התחרות במגזר הבנקאי.

רוני בר-און: הנושא איננו בשליטתנו, הוא לא מסור לנו.

רוני בר-און: את דעתנו נביע ואת מה שאנחנו יכולים כדי לעודד את התחרות – שבדרך כלל מורידה מחירים – נעשה כמיטב יכולתנו.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: השואל הבא, חבר הכנסת הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, בסקר החברתי על רווחת האוכלוסייה בישראל שפרסמה לפני כשבועיים הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, עולה ש-46% – כמחצית מאזרחי המדינה – אינם מצליחים לכסות את ההוצאות החודשיות.

שמואל הלפרט: 20% – כחמישית מכלל אזרחי המדינה – מוותרים על אוכל מחוסר יכולת, וכ-15% מוותרים על תרופות וטיפולים רפואיים.

שמואל הלפרט: אגב, היום התפרסם כי כרבע מהציבור נאלץ לוותר על תרופות ועל טיפולים רפואיים בהעדר יכולת לעמוד בהוצאות אלה.

שמואל הלפרט: עוד עולה – כאן יש טעות בהדפסה, והנוסח שלי הוא – כי קרוב ל-2 מיליוני אזרחים, ומתוכם קרוב למיליון ילדים, חיים מתחת לקו העוני; מתוכם 350,000 ילדים בסיכון.

שמואל הלפרט: ברצוני לשאול: 1.

שמואל הלפרט: האם לנוכח הנתונים הקשים שוקל משרד האוצר תוכנית חירום לבלימת העוני המתמשך בקרב המשפחות?

שמואל הלפרט: 2.

שמואל הלפרט: האם בתקציב 2009 נראה יחס שונה של משרד האוצר לכל הנושאים החברתיים?

שמואל הלפרט: אני רוצה לציין כי בשש השנים האחרונות קיצץ האוצר 24 מיליארד ש"ח מקצבאות ילדים, וחשוב ששר האוצר ידע שכספי הקצבאות הם לא כספי האוצר – הם כספי הביטוח הלאומי שכל אדם משלם מגיל 18 עד גיל 65.

שמואל הלפרט: תודה.

עתניאל שנלר: האומנם?

עתניאל שנלר: אני רוצה להעיר שהחלק האחרון לא היה בשאלה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

רוני בר-און: ועל החלק האחרון אפשר לדבר עכשיו שעתיים.

עתניאל שנלר: לכן הערתי שההודעה היא – – –

רוני בר-און: תודה על השאלה, חבר הכנסת הלפרט.

רוני בר-און: הממשלה הנוכחית שמה בראש סדר-היום שלה את הדאגה לשכבות החלשות באוכלוסייה, ולראיה – המשאבים הרבים שהשקיעה הממשלה לטובת שכבות אלה, וחלק מהם נפרט בהמשך התשובה.

רוני בר-און: אנחנו מאמינים, ועל זה יש לנו מחלוקת אמיתית, שהדרך הטובה ביותר לצמצום תחולת העוני בקרב האוכלוסייה היא הגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה.

רוני בר-און: המחקרים בארץ ובעולם, בנתונים אמפיריים – גם נתונים שנספרים בישראל – מוכיחים שיש קשר מובהק בין ההשתתפות של אנשים בכוח העבודה לבין היציאה שלהם ממעגל העוני.

רוני בר-און: כדי לעודד את התופעה הזאת של יציאה לעבודה, חוקקה הממשלה בסוף דצמבר 2007 גם את חוק מס הכנסה שלילי, שמעניק הטבות לעובדים בעלי שכר נמוך.

רוני בר-און: זאת אומרת, החשבון של אותו איש בעל יכולת להשתכר שכר נמוך, שאומר: כדאי לי לצאת לעבודה, לא כדאי לי לצאת לעבודה כי אני ארוויח שכר נמוך, מתאיין כאשר אנחנו אומרים לו: כדאי לך לצאת כי אנחנו נוסיף לך.

רוני בר-און: כמו כן הממשלה מפעילה את תוכנית "אורות לתעסוקה", תוכנית ויסקונסין, שגם לגביה יש מחלוקת, וגם המחלוקת הזאת נמצאת כמעט בין אותם אנשים שמדברים על קצבאות ילדים, כן או לא.

רוני בר-און: אני אומר לך עוד פעם ואני אגיד את זה בהמשך – הניסיון להציג את מי שאומר לא לקצבאות כמי שלא אוהב ילדים הוא לא נכון.

רוני בר-און: אתם קוראים לזה קצבאות ילדים ואני קורא לזה קצבאות לעידוד העוני ולהנצחת הפערים החברתיים.

רוני בר-און: תכליתה של התוכנית "אורות לתעסוקה", תוכנית ויסקונסין, היא לשלב את מקבלי קצבאות הבטחת ההכנסה בעבודה.

רוני בר-און: זה לא קל, כי אנשים מתרגלים וקשה להם לסגל לעצמם מחדש הרגלי עבודה, וזה מובן, ואנחנו מנסים לטפל בזה בכל העדינות ולהתגבר על כל הקשיים.

רוני בר-און: אבל אנחנו חייבים לקבל עזרה בעניין הזה.

רוני בר-און: גם כדי להגביר את היציאה לעבודה בקרב האמהות החד-הוריות תגברה הממשלה את התקציב למעונות-יום לילדי נשים עובדות במשרד התמ"ת ב-165 מיליון שקל.

רוני בר-און: בנוסף, וכדי להקל את מציאת העבודה וכדי להקל את מציאת הג'ובים הידקה הממשלה את הפיקוח על חוקי העבודה, את הפיקוח על יחסי עובד-מעביד, כדי לוודא שמי שיוצא לעבודה זוכה ליחס הוגן ולשכר הוגן מצד המעסיק.

רוני בר-און: הממשלה הזאת, ואני מקווה שגם אלה שיבואו אחריה, מאמינה שהגדלת תשלומי ההעברה לאוכלוסיות בגיל העבודה מנציחה את העוני בקרב מקבלי תשלומי ההעברה ולא עוזרת לאוכלוסייה הזאת להיחלץ ממעגל העוני.

רוני בר-און: אבל, חבר הכנסת הלפרט, צריך להדגיש שהשנה, להבדיל משנים קודמות, ביצעה הממשלה העלאה או התאמה של הקצבאות השונות בהתאם למדד המחירים.

רוני בר-און: מעבר לכך החליטה הממשלה גם על העלאה ריאלית של קצבאות הזיקנה וקצבאות השלמת ההכנסה לקשישים בהיקף כולל של כ-1.5 מיליארד שקל, והכול לצד התוכנית הממשלתית להגדלת הסיוע לניצולי השואה, בהיקף תקציבי כולל של עוד חצי מיליארד שקל.

רוני בר-און: כל אלה קיבלו את הגושפנקה שלכם ב-9 במרס 2008, כאשר חוקקתם את חוק התוכנית להגדלת גמלאות הבטחת הכנסה לקשישים נזקקים ולסיוע לניצולי השואה.

רוני בר-און: בימים אלה אנחנו נערכים לתקציב 2009.

רוני בר-און: בהמשך למה שהשבתי קודם, דומה שחוסר הוודאות, או הייתי אומר כבר שאין בזה חוסר ודאות: דווקא הוודאות בקשר למה שמתרחש היום בכלכלה העולמית, יחד עם המחויבויות הרבות שממשלות ישראל – ממשלת ישראל, ממשלת אולמרט והממשלות הקודמות – לקחו על עצמן, בין היתר בתחומי הביטחון, החינוך והרווחה, מקשים מאוד את תהליך בניית התקציב ל-2009.

רוני בר-און: הממשלה והכנסת ייאלצו להתנהל באיפוק ובאחריות במישור התקציבי כדי לצבור את מקסימום החסינות מפני היותנו נתונים להשפעות של המשבר בכלכלה העולמית.

רוני בר-און: אני רק אמנה, כדי לסבר את העין ואת האוזן, את תוספות התקציב שניתנו עבור שירותים או נושאים חברתיים בשנה האחרונה: מס הכנסה שלילי – 1.3 מיליארד, ואני מדבר על מה שעולה בהבשלה מלאה; הרפורמה בחינוך – למעלה מ-5 מיליארדי שקלים; תגבור התקציב למעונות-יום, כפי שמניתי – 165 מיליון שקל; שירותים לילדים בסיכון במשרד הרווחה – 355 מיליון שקל; מפעל ההזנה – 80 מיליון שקל; העלאת שכר המינימום – 1.1 מיליארד שקל.

רוני בר-און: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: השואלת הבאה היא חברת הכנסת זהבה גלאון.

עתניאל שנלר: גברתי, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני שר האוצר, שאלתי מתייחסת להבדלים שקיימים כיום במוסדות ציבוריים דוגמת משרדי הממשלה ורשויות מקומיות, הבדלים שקיימים בין שכרם של גברים סטודנטים לבין שכרן של נשים סטודנטיות.

זהבה גלאון: אדוני, זה די מדהים שההבדלים האלה נגרמים כתוצאה מתוספות שכר על ותק צבאי, המוקנות במסגרת הסכמי השכר הנקבעים במשרד האוצר.

זהבה גלאון: הדגש הוא בהסכמי השכר.

זהבה גלאון: אלה שלוש שאלותי: 1.

זהבה גלאון: מדוע הסכמי העבודה שעליהם חתום האוצר ממשיכים להפלות בין נשים לגברים באמצעות הקניית תוספת שכר המושתתת על אורך השירות הצבאי?

זהבה גלאון: 2.

זהבה גלאון: מדוע לא תינתן תוספת שכר זו לסטודנטים על עצם השירות הצבאי ולא כתלות באורך השירות, ובכך תימנע היווצרות ההפרש בשכר המשולם בשירות הציבורי לנשים המשרתות שנה פחות מאשר גברים?

זהבה גלאון: רק לסבר את האוזן: על 100 שעות עבודה של סטודנטים וסטודנטיות במשרה חלקית סטודנט מרוויח 240 שקל יותר מסטודנטית.

זהבה גלאון: 3.

זהבה גלאון: האם תוספות מסוג זה, היוצרות העדפות מובנות בשכר עבור גברים ביחס לנשים, קיימות בהסכמי שכר נוספים במשק, ואם כן – באילו, ועל-פי אילו קריטריונים?

זהבה גלאון: תודה.

רוני בר-און: תודה לשואלת.

רוני בר-און: תוספת שכר בגין ותק על שירות חובה בצה"ל נקבעה בהסכמים קיבוציים שנחתמו בין המעסיקים בשירות הציבורי לבין הסתדרות העובדים הכללית החדשה.

רוני בר-און: המטרה כמעט מובנת מאליה – – –

זהבה גלאון: מתי?

רוני בר-און: המטרה כמעט מובנת מאליה – להיטיב עם עובדים ולהכיר בתקופה שבה שירתו את המדינה, אם בשירות הסדיר בצה"ל או בשירות לאומי, כוותק לצורך שכר.

רוני בר-און: התוספת בגין ותק משולמת באופן שוויוני לגבר ולאשה, בשים לב לאורך תקופת השירות הצבאי.

רוני בר-און: בתיקון שנערך לאחרונה בתקשי"ר, תקנון שירות המדינה, נאמר מפורשות כי התקופה המוכרת לצורך חישוב הוותק לא תעלה על שלוש שנים לחייל או לחיילת, זאת כמקובל לגבי כלל חיילי צה"ל המשרתים בשירות הסדיר.

רוני בר-און: בנוגע לסטודנטים המועסקים על-פי ההסכם הקיבוצי, תוספת הוותק עבור שנת השירות בצה"ל עומדת כיום, אני מצטער לומר, על סך של 20 אגורות לשעת עבודה בלבד.

רוני בר-און: לא ידוע לנו במשרד האוצר ולא ידוע לי כשר האוצר על – – –

רן כהן: 20 אגורות?

רוני בר-און: 20 אגורות לשעה לשנת ותק, לשנת שירות בצבא.

רוני בר-און: כלומר, מישהו חישב את הדברים.

רוני בר-און: אתה שואל אותי אם זה מספיק לו – אני לא יודע להגיד.

רוני בר-און: זה נשמע קטן מדי, אבל אני מניח שכאשר ההסתדרות עושה את ההסכם הזה וארגוני מעסיקים עושים את ההסכם הזה ומייצגי עובדים עושים זאת, אז יודעים לעשות את החשבון.

רוני בר-און: רק אם הגברת גלאון, חברת הכנסת גלאון, מדברת על ההפרש שבין 18 חודש לבין 36 חודש, אז זה לא מייצר – אם העיקרון המנחה הוא הכרה בוותק בשנות השירות, זה עיקרון אחיד אחד.

רוני בר-און: מי שמשרת 18 חודש מקבל על 18 חודש, ומי שמשרת 36 חודש מקבל 36 חודש, ואני לא רואה בזה פסול.

רוני בר-און: אבל לייצר מזה דרמה כאילו מדובר במיליונים – זה לא.

רוני בר-און: אני אומר עוד פעם כמענה על השאלה שלך, חברת הכנסת גלאון: לא ידוע לנו על תוספות שכר שמשולמות לעובדים בשירות המדינה שיוצרות העדפות מובנות בשכר לגברים ביחס לנשים.

זהבה גלאון: רגע, רגע, יש לי עוד שאלה.

רוני בר-און: רגע – הוא יחליט אם זה "רגע, רגע".

רוני בר-און: אין שאלה נוספת: "רגע, רגע".

רוני בר-און: זה בשעה פרטנית ולא פרונטלית.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת גלאון, את תוכלי לשאול את השאלה.

עתניאל שנלר: אני רק רוצה להכריז שמשום שגמרנו את השאלות המתוכננות ומשום שבשעה הזאת יש לנו יכולת לשאול שאלות בעניינים שהונחו על השולחן בנושאים שהם באחריותו ובסמכותו של השר, אני מבקש שמי שמבקש לשאול את השאלה יירשם.

עתניאל שנלר: רשמתי את חבר הכנסת רן כהן.

עתניאל שנלר: ראשונת השואלים תהיה חברת הכנסת גלאון.

עתניאל שנלר: בבקשה.

זהבה גלאון: אני מודה לאדוני.

זהבה גלאון: אני רוצה לקבוע ולומר שההסכם הזה מהווה אפליה.

זהבה גלאון: אדוני, אין קשר בין שירות צבאי לניסיון מקצועי לצורכי חישוב שכר.

זהבה גלאון: רוצים לתגמל שירות צבאי – זה לא צריך להיות על-פי האורך.

רוני בר-און: איך לא?

זהבה גלאון: רגע.

זהבה גלאון: הנתונים שמסר אדוני אינם תואמים את הנתונים שיש בידי.

זהבה גלאון: יש לי כאן מסמך שנשלח לי מהחשב הכללי, מהאוצר, ובו חישובי התוספות.

זהבה גלאון: מדובר על 60 אגורות.

זהבה גלאון: אדוני, הדבר הזה עומד בניגוד לחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, בניגוד לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה ובניגוד לחוקי-היסוד.

זהבה גלאון: אדוני השר, האפשרויות לשכר בשיעורים שונים יכולות להיות רק אם זה מתחייב ממניעים מהותיים כמו אופי העבודה, מהות העבודה או התפוקה.

זהבה גלאון: נשים משרתות על-פי חוק שירות חובה שנתיים.

זהבה גלאון: על-פי חוק זה קצר יותר משירות הגברים.

זהבה גלאון: אז מה?

זהבה גלאון: הולכים להפלות את הנשים בגין השירות הקצר?

זהבה גלאון: רוצים לתמרץ על שירות צבאי – צריך לתמרץ על שירות צבאי.

זהבה גלאון: סטודנטים וסטודנטיות – רק קודם שמעתי את השר מסביר לחבר הכנסת הלפרט איך רוצים לעודד אנשים להשתלב בשוק העבודה, איך רוצים לעודד נשים להשתלב בשוק העבודה.

זהבה גלאון: ומה אתה אומר להן?

זהבה גלאון: השכר לשעה שלכן הוא פחות מהשכר לשעה של סטודנט גבר.

זהבה גלאון: אני מבקשת שתחשוב על זה שוב, אדוני השר.

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, זו הצגה צרה – שלא לומר יותר מזה – של הדברים.

רוני בר-און: אם הבן שלי הולך לשירות חובה של שלוש שנים, הוא גמר את בית-הספר התיכון, ונגיד למחרת שחרורו הוא מתחיל לעבוד בגיל 21.

רוני בר-און: לעומת זאת הבת שלי, שתלך לאותו שירות חובה, תתחיל לעבוד בגיל 20.

רוני בר-און: בשנה הפרש היא תצבור יותר זכויות ותק מבחינת קידום השכר שלה מהבן שלי, ואני לא רואה בזה שום אפליה, אני מצטער, עם כל הכבוד.

זהבה גלאון: בסדר.

זהבה גלאון: השר ואני ניפגש על העניין הזה.

רוני בר-און: אין בכלל שאלה בעניין הזה.

רוני בר-און: אם היית מתחילה בזה היינו חוסכים להם את כל הדיאלוג הזה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, "ניפגש" זה לא איום, זה בסדר גמור.

רן כהן: כשאומרת לך חברת הכנסת גלאון "ניפגש" זה לא איום, זה בסדר גמור.

רוני בר-און: אם אני הייתי אומר את זה, הרי זה היה איום, רק כשהיא אמרה את זה – זה לא איום.

רוני בר-און: זה שוויון ההזדמנויות.

רן כהן: אדוני השר, אני מתכוון לשאול אותך שאלה כמי שעומד היום בראש השדולה לביטול חוק ההסדרים.

רן כהן: היום השדולה הזאת התכנסה עם הפורום של הארגונים החברתיים לביטול חוק ההסדרים, ואני שואל אותך שאלה באמת הכי ישירה בעניין: היום השתתפו במפגש הזה 14 חברי כנסת משבע סיעות, חלקן מהקואליציה וחלקן מהאופוזיציה.

רן כהן: אני רוצה לשאול אותך: אם באמת השמועות נכונות ובמשרדך כבר מכינים את חוק ההסדרים, אתה יודע שלחוק ההסדרים יש השלכות אנטי-דמוקרטיות קשות ביותר, לדעת רבים מאוד בחברה הישראלית, ואנטי-חברתיות בעליל, באשר הוא פוגע פגיעה אנושה בנושאים החברתיים.

רן כהן: אני רוצה לשאול אותך מדוע לא תודיע לכנסת ולציבור שאתה לא תביא חוק הסדרים, ואם יש חוקים שבדעתך ובדעת משרדך לשנות – תביא אותם לחקיקה רגילה בכנסת, לא בבליץ של חוק ההסדרים.

רוני בר-און: ובכן, אני אתן לך להגיע לכיסא כדי שתוכל לשבת ולא תופתע, או תופתע בישיבה.

רוני בר-און: אני לא אודיע שאני לא אביא חוק הסדרים.

רוני בר-און: עכשיו אני רוצה לענות לך תשובה סדורה.

רוני בר-און: בוא נראה מה קרה בשנה שעברה.

רוני בר-און: ניקח את חוק ההסדרים לשנת 2008 כמשל.

רוני בר-און: כל מה שאמרת עד עכשיו וכל מה שעוד ייאמר פה בגנות חוק ההסדרים – כולנו מכירים את הטקסטים וכולנו שרים את הטקסטים מההתחלה לסוף ומהסוף להתחלה: על שבירת העיקרון הדמוקרטי ועל הצורך לדון בזה בחופזה, ועל כל מה שצריך וכל מה שלא נכון בחוק ההסדרים.

רוני בר-און: שנינו יודעים – גם אתה, שהיית שר בממשלה ושהיית חבר בכל ועדות הכנסת – שבלא מעט מקרים חוק ההסדרים הוא הכרח בל יגונה.

רוני בר-און: חוק ההסדרים הוא בעיקר – יש לו שם הרבה יותר יפה, "חוק ההסדרים" זה שם מכוער, חוק קביעת המדיניות הכלכלית לשנת תרפפ"ו – חוק שמאגם את מה שהממשלה רוצה לעשות, ובצד בא התקציב, בתור האמצעי של הדבר הזה, לא המטרה.

רוני בר-און: התקציב הוא האמצעי, המטרה היא התוכנית הכלכלית.

רוני בר-און: מה קרה בשנה שעברה?

רוני בר-און: הבאנו חוק הסדרים שאני יכול לומר היום, במרחק שנה, שאני לא הייתי אחראי לו.

רוני בר-און: קיבלתי אותו – מה שנקרא היריון סוף חודש תשיעי, וקיצצו בו, עשו בו מעשה שווארמה.

רוני בר-און: מי לא חתך בו?

רוני בר-און: חתכו וניסרו וקיצצו אותו.

רן כהן: זה הכנסת.

רוני בר-און: עכשיו תראה.

רוני בר-און: אחרי שקיצצו אותו וניסרו אותו, באו ואמרו: נפריד אותו ונטפל בו בסדר העניינים הרגיל, כאילו הממשלה הגישה חוק.

רוני בר-און: ב-16 באוקטובר 2007 הוא עבר בקריאה ראשונה, ועכשיו נעביר אותו לוועדות, חלק עם מגבלת זמן, חלק בלי מגבלת זמן.

רוני בר-און: מעט, מעט, מעט, קומץ שבקומץ, הוצמד להצבעה על התקציב.

רוני בר-און: מה קרה?

רוני בר-און: כלום לא קרה.

רוני בר-און: אני אומר לך.

רוני בר-און: אתה יודע מה?

רוני בר-און: להיות מדויק, כמעט כלום לא קרה.

רוני בר-און: אבל אני לא התעצלתי.

רוני בר-און: יעיד עלי מזכיר הכנסת ותעיד עלי היושבת-ראש.

רוני בר-און: כל חודש, מ-1 בינואר 2008 עשיתי אינוונטר: את זה פיצלתם, את זה אמרתם – רשימה, ארבעה עמודים צפופים.

רוני בר-און: מה עשיתם?

רוני בר-און: כלום, כלום.

רוני בר-און: חצי דיון, רבע דיון, חצי דיון, אני אומר לך.

רוני בר-און: אני לא רוצה לדבר באחוזים.

רוני בר-און: באו ואמרו על חוק ההסדרים: הממשלה עצלה.

רוני בר-און: היא לא מחוקקת כל השנה והיא תופסת את תקופת הימים הנוראים של התקציב ומביאה את כל הדברים.

רוני בר-און: אבל ההוכחה היא אחרת.

רוני בר-און: אני אומר לך: אני לא יודע להגיד אילו ועדות, מה ועדות.

רוני בר-און: אני באמת לא רוצה לפגוע.

רוני בר-און: בחלק הגדול מהמקרים, בסדר העולם הוא שחברי הוועדות, ולמרבה הצער גם חלק מיושבי-ראש הוועדות, נכנעים לדחף להריץ חקיקה פרטית.

רוני בר-און: החקיקה הממשלתית יכולה לחכות.

רוני בר-און: לא בכל המקרים.

רן כהן: אז תקדימו את זה בעוד – – –

רוני בר-און: רן, אני אומר לך שעד היום – זו רשימה ארוכה של דברים שעברו בקריאה ראשונה, ב-16 באוקטובר 2007, ועוד לא נשלמה הכנתם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רוני בר-און: הממשלה לא צריכה להביא בטרומית.

רוני בר-און: כמה הצעות פרטיות יש כאלה?

רוני בר-און: חוץ מזה שחבר הכנסת ממש מזניח אותם כי הוא קיבל כבר את הכותרת בעיתון שזה עבר בטרומית או בראשונה והוא לא מעוניין בקידום החוק.

רוני בר-און: וחזקה על הממשלה שהיא מעוניינת בקידום החוק, אחרת היא לא היתה מביאה אותו ואחרת שר האוצר לא היה עומד פה וחוטף קיתונות של ביקורת ושל חרפות ונאצות על הרשעות ועל הדורסנות.

רוני בר-און: אנחנו צריכים את החוקים האלה.

רוני בר-און: אז כבר הפרדתם אותם?

רוני בר-און: תדונו בהם.

רוני בר-און: תשמטו את הקרקע מתחת לטענה של אגף התקציבים ושל שר האוצר שאי-אפשר להביא חקיקה ממשלתית אלא בדרך של חוק הסדרים.

רוני בר-און: אני יכול להבטיח לך בהבטחה אישית שהשנה יהיה חוק הסדרים הרבה יותר מצומצם.

רוני בר-און: אני גם יכול להבטיח לך בהבטחה אישית שהצווחה שתקום והצרחות שיהיו פה והפופוליזם שיחגוג פה נגד חוק ההסדרים, כשאני מוכיח לכם שלא נעשה תהליך חקיקה מסודר במה שאנחנו רצינו מאוקטובר, מהקריאה הראשונה – לא עלי המלאכה להשלים בעניין הזה.

רוני בר-און: אבל זה סדר העולם.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אחרון השואלים – חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: אדוני השר, השאלה שלי מאוד קצרה.

שלמה מולה: לפני – נדמה לי שנתיים, הוקמה ועדת מנכ"לים לבדיקה יסודית של קליטתם של עולי אתיופיה, בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

שלמה מולה: ועדת המנכ"לים הזאת עשתה עבודה מצוינת והתוותה כיוון, עם הרבה כסף, ובסופו של דבר, בגלל התנגדות האוצר התוכנית התכנסה לעלות של 87 מיליון שקל בשנה.

רוני בר-און: אז זה בגלל התנגדות האוצר.

רוני בר-און: כשנותנים 87 מיליון שקל זה בגלל שהאוצר מתנגד.

רוני בר-און: הבנתי.

שלמה מולה: התוכנית דיברה על יותר ממיליארד שקל.

שלמה מולה: בסופו של דבר האוצר הסכים להקצות לה כ-87 מיליון שקל.

רוני בר-און: אבל היה עוד איגום עם משרדים אחרים, שגם את זה האוצר משלם בסוף.

שלמה מולה: נכון.

עתניאל שנלר: אדוני השר, אני מציע שחבר הכנסת מולה יגמור לשאול, ואז השר יענה.

שלמה מולה: גם מה שהאוצר אישר לא יוצא לפועל.

שלמה מולה: אני שואל, למה, למה ולמה.

רוני בר-און: על ה"למה" הראשון אין לי תשובה, על ה"למה" השני אין לי תשובה, על ה"למה" השלישי אני אנסה לענות, אף שהשאלה היא שאלת הפתעה, אבל אני מכיר ואני מוכן לענות עליה.

רוני בר-און: אנחנו היינו חלק מהדיון הזה.

רוני בר-און: אנחנו באוצר לא אוהבים תוכניות רב-שנתיות.

רוני בר-און: אומרים לנו: נקל עליכם.

רוני בר-און: במקום שנכביד עליכם פעם אחת, ניקח את ההכבדה ונחלק אותה לחמש שנים.

רוני בר-און: אז אני אומר לך שכל מה שעושים לנו בעניין הזה הוא שמוחקים לנו מהמזומנים, שמים לנו התחייבויות ארוכות טווח, שמדי שנה אנחנו נפגשים בהן, ולא עושים כלום עם כל התוכניות.

רוני בר-און: אני לא יכול להיות אחראי לתוכנית שהמשרד שלי לא מוביל.

רוני בר-און: אנחנו משרד מטה, אנחנו משתתפים בקבוצות העבודה, בודקים את הדרישות התקציביות, בודקים את ההיתכנות התקציבית, ובודקים איפה כזה דבר עומד בסדרי העדיפויות של הממשלה.

רוני בר-און: הנושא של המשך קליטה, העצמת הקליטה, או שיפור הקליטה של אחינו העולים מאתיופיה הוא נושא חשוב ביותר, ואנחנו מטפלים בו בהרבה דיסציפלינות מעבר לתוכנית הספציפית הזו; בין היתר בדיסציפלינות של החינוך, בדיסציפלינות של הרווחה ובדיסציפלינות של השיכון ועוד שאני לא אמנה כאן עכשיו.

רוני בר-און: כפי שעניתי על שאלה קודמת, שעסקה במגזר הלא-יהודי, בקשר לשיעורי הניצול של התקציב, אנחנו הראשונים, אחרי שאנחנו מתקצבים באמצעות אגף התקציבים ובאמצעות אגף החשב הכללי, שעומדים ונושפים בעורפם של המשרדים, כדי שיבצעו את התקציבים.

רוני בר-און: לנו, כמי שממונים על המשק, כמי שמממונים על הצמיחה, כמי שממונים על מה שצריך לקרות בחברה הישראלית מהבחינה הכספית, יש עניין מובהק שהתקציבים ינוצלו עד תום מרגע שאפשרנו אותם ואישרנו אותם.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר האוצר.

עתניאל שנלר: השר יואיל להתעכב קמעה, כי נמשיך מייד עם תהליך החקיקה.

עתניאל שנלר: אני רוצה להודות לשר על המאמץ הרב והתשובות על השאלות.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/400).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור להמשך סדר-היום.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה: הצעת חוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אבקש משר האוצר, חבר הכנסת רוני בר-און, להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: משרד האוצר לא רק עוסק בענייני גזירות וצרות, אלא גם בענייני סרטים.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מביאים את הצעת החוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה).

רוני בר-און: הצעת החוק שמונחת לפניכם מבוססת על המלצות של הוועדה לעידוד תעשיית הסרטים בישראל, בראשות רואה-חשבון פרידה ישראלי, הממונה על הכנסות המדינה בפועל.

רוני בר-און: הוועדה בחנה את הדרכים לעידוד תעשיית הקולנוע והמליצה על אמצעים לעידוד תעשיית סרטי הקולנוע בישראל.

רוני בר-און: תעשיית הסרטים בעולם נמצאת בשנים האחרונות בתהליך של פיתוח, והיא בעלת פוטנציאל כלכלי משמעותי.

רוני בר-און: תעשייה זו עתירת כוח-אדם ופיתוחה יכול לשמש מנוף לפיתוח תעסוקה והתמחות במגוון רחב של תחומים מתקדמים ומסורתיים.

רוני בר-און: מדינות רבות מכירות בערך המוסף הגבוה של ביצוע הפקות בתחומן ומעניקות סל הטבות ותמריצים בהיקפים ארציים ואזוריים, במטרה למשוך לתחומן הפקות סרטים.

רוני בר-און: יעילות ההטבות נובעת מהעובדה שתעשיית הסרטים היא בעלת רמת ניידות גבוהה, המביאה לידי ביטוי בולט את התחרות הגלובלית על משיכת ההשקעות.

רוני בר-און: מדינות רבות באו לכלל מסקנה בשנים האחרונות, כי הפוטנציאל הגלום בתעשיית הסרטים רב ביותר ובעל יכולת משמעותית להשפיע לחיוב על הכלכלה.

רוני בר-און: לאור זאת, משקיעות מדינות רבות בשנים האחרונות מאמצים אדירים כדי לגרום לכך שחברות זרות יבואו ויפיקו סרטים בתחום המדינה.

רוני בר-און: מדינות אלו עושות שימוש במכשירי עידוד שונים, ובהם מענקים והטבות מס.

רוני בר-און: בניגוד למגמה בעולם, שבה מתחרות ביניהן המדינות על משיכת הפקות סרטים לתחומן, ישראל כמעט אינה משתתפת בתחרות גלובלית זו.

רוני בר-און: בעוד מדינות רבות עושות מאמצי שיווק ומקנות תמריצים רבים ומגוונים, נותרה ישראל מאחור ואינה מהווה מוקד להפקות זרות של סרטים.

רוני בר-און: יש לציין כי עד תחילת שנות ה-90 הגיעו הפקות לא מעטות לצילומים בישראל, אך כיום זו תופעה נדירה.

רוני בר-און: לפיתוחה של תעשיית הסרטים בישראל פוטנציאל כלכלי רב, הן בהיבט של עידוד השקעות זרות והן ביצירת מקומות עבודה נוספים ופיתוח טכנולוגי בתחום.

רוני בר-און: למדינת ישראל – ולזה לא אחראי האוצר – יש יתרונות מגוונים בתחום הפקות הסרטים: הקרבה הגיאוגרפית בין מגוון רחב של נופים, אתריה ההיסטוריים, התשתיות הפיזיות ובעיקר הון אנושי איכותי ביותר.

רוני בר-און: הצעת החוק כוללת חבילת עידוד חדשה למפיקים זרים שיפיקו סרט בישראל, שעיקרה הפחתה של עלויות ההפקה של סרט בישראל, ייעול הטיפול הממשלתי בתעשיית הסרטים והמלצות בתחום המיסוי, שמטרתן למשוך מפיקים מהעולם להפיק סרטים בישראל.

רוני בר-און: כמו כן כוללת הצעת החוק אפשרויות להפחתת עלויות לגבי הפקות משותפות, קו-פרודוקציות, שבהן תושבים זרים משקיעים 4 מיליוני שקלים ויותר לסרט בישראל, זאת כדי להביא להאצה ולהגדלה של התקציבים המושקעים על-ידי תושבי חוץ בקו-פרודוקציות המצולמות בישראל של מפיקים זרים עם מפיקים ישראלים.

רוני בר-און: עוד כוללת הצעת החוק הטבות במס ערך מוסף לשירותי הפקה שמוענקים לתושב חוץ לצורך הפקת סרט זר בישראל.

רוני בר-און: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק ולהעבירה לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לדיון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

עתניאל שנלר: מייד אחריו נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: אני מציע שמציע החוק הבא, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, יהיה באולם.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו באמת בעולם של סרטים.

נסים זאב: תעשייה של סרטים, זו בדיוק ההגדרה, אדוני שר האוצר.

נסים זאב: אנחנו הפכנו להיות מדינה של תעשיות.

נסים זאב: למה אנחנו צריכים להתחרות בשוק העולמי?

נסים זאב: מה יש בתכנים של הסרטים האלה?

נסים זאב: מה מלמדים את הנוער?

נסים זאב: איזה חומר?

נסים זאב: תסתכל אילו סרטים אנחנו מפיקים.

נסים זאב: תראה מה הולך במדינה שלנו.

נסים זאב: תוהו ובוהו.

נסים זאב: רחמנא ליצלן.

נסים זאב: אתה הולך ומדבר על איכות הון אנושי.

נסים זאב: אילו מלים, אילו דברים חשובים אתה אומר, משכנעים, אבל האם יש באמת תוכן של אמת, של רצינות?

נסים זאב: הפקות משותפות.

נסים זאב: המדינה משקיעה 60 מיליון שקלים כל שנה.

נסים זאב: מה יוצא מכל הסרטים האלה?

נסים זאב: תסתכל על הנוער שלנו.

נסים זאב: לאן זה מוביל אותנו?

נסים זאב: אילו סרטים יש, הסתה נגד מדינת ישראל?

נסים זאב: אנחנו משלמים כדי לקבל חומר תעמולה אנטי-ציוני, אנטי-ישראלי.

נסים זאב: לזה קוראים איכות, הון אנושי.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, צריך להחזיר לפה את הצנזורה, צריך להחזיר לפה את הבקרה.

נסים זאב: אתה רוצה תעשיות?

נסים זאב: תפתח בתי-חרושת.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אדוני שר האוצר: אתה רוצה להשקיע באמת?

נסים זאב: אתה רוצה שלאנשים תהיה עבודה במדינת ישראל?

נסים זאב: חסר מפעלים – תשקיע במפעלים, בכחול-לבן, ביצוא של מדינת ישראל.

נסים זאב: עכשיו אנחנו רק מייבאים: מהודו, מכוש, מסין, מאיפה שאתה רק רוצה.

נסים זאב: כבר אין לנו שום דבר משלנו, ומה שחשוב עכשיו זה ההון האנושי.

נסים זאב: אוה-הו, איזה הון?

נסים זאב: מה, מה המשחק הזה?

רוני בר-און: – – – זה יפתור את הבעיות של מדינת ישראל.

נסים זאב: אבל אני לא אהיה חלק מההון האנושי.

נסים זאב: אני בטוח שעלי שמים פס, כי קודם כול אני חרדי, וגם פרענק.

נסים זאב: אז לא יעזור שום דבר, אנחנו לא נחשבים כלום.

נסים זאב: מי שחשוב, אלה הם השחקנים למיניהם.

נסים זאב: אז לפחות, אדוני שר האוצר, אני יודע שאתה אדם משכיל, חכם, נבון, אתה אדם מאוד יצירתי.

נסים זאב: לכן, את כל הכספים האלה תשקיע במקום הנכון.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחריו נאפשר גם לחבר הכנסת בן-ששון.

עתניאל שנלר: בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, האמת היא שלא רציתי לדבר, אבל אחרי ששמעתי את חבר הכנסת נסים זאב, אני רוצה להגיד לך: תשמע, אין דבר יותר נכון וצודק מאשר להשקיע בנושא הזה.

שלמה מולה: אנחנו לא באירן, אנחנו גם לא במאה-שערים.

שלמה מולה: זאת מדינה פתוחה.

שלמה מולה: אנחנו נחנך את ילדינו גם באמצעות סרטים.

שלמה מולה: שר האוצר לא אמר שעכשיו נפיק סרטים פורנוגרפיים.

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

נסים זאב: כנראה אתה לא רואה סרטים.

שלמה מולה: אדוני חבר הכנסת נסים זאב, אני חושב שכל אחד באמונתו יחיה.

שלמה מולה: אני באמת מתאפק, אבל לפעמים אתם חוצים את כל הגבולות האפשריים.

שלמה מולה: אתם רוצים לסתום לנו את החיים, שהילדים שלנו יראו סרטים, יעודדו סרטים, חינוך, יצירתיות, אמנות.

שלמה מולה: לכן אני חושב שהחוק המוצע הוא חוק מוצדק.

שלמה מולה: צריך להצביע בעד.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה מולה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת בן-ששון.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת זאב, גם אני פונה אליך, כדי שכנסת ישראל תיראה כמקום שיודע להתמודד עם נושאים מכל מיני זוויות, אולי תבקש לקרוא קריאת ביניים שתתקן במעט את מה שאמרת.

נסים זאב: – – –

מנחם בן-ששון: לא, לא, הרב זאב.

מנחם בן-ששון: אסביר למה אני מתכוון.

מנחם בן-ששון: המצאת הדפוס היתה במאה ה-16, ומאז אפשר להדפיס כל מיני דברים.

מנחם בן-ששון: להגיד שאני מחרים את הדפוס כי מדפיסים דברים שאינם נאותים – הרי זה לא מתחיל להיות טיעון ענייני, משום שאתה יודע שמדפיסים גם דברים ראויים.

מנחם בן-ששון: לא היה אפשר להפיץ תכנים שאתה רוצה בהם אלמלא היתה המדיה.

מנחם בן-ששון: סרט הוא מדיה.

מנחם בן-ששון: מה שאתה מכניס בו בתוכן לאחר מכן – זאת השאלה.

מנחם בן-ששון: יש ציבורים שונים שבגלל מה שאתה אומר, מדירים את רגליהם מהמדיה הזאת, אף-על-פי שאפשר להשיג בה הישגים עצומים, חינוכיים, אתה יכול להגיד לימודיים, אתה יכול להגיד עיוניים.

מנחם בן-ששון: אגב, מעט גם הגיעו לחוגים הללו, כי מבינים שכדי להשיג את היעד בעולם מודרני אתה צריך לדבר בשפה שלו, ומי כמוך יודע.

מנחם בן-ששון: נכון, אם תשאל אותי מה הסרט שראיתי אענה לך כמו שר האוצר – עשרת הדיברות.

מנחם בן-ששון: אני לא זוכר הרבה סרטים מהזמן האחרון.

מנחם בן-ששון: העבודה פה, כמו שאתה יודע, תובעת הרבה.

מנחם בן-ששון: אבל אי-אפשר לחבל במדיה שאפשר להשיג בה הישגים עצומים בעולם שלנו משום שיוצרים בה אנשים שאתה לא מזדהה עם תוכניהם.

מנחם בן-ששון: מה שאני מבקש לומר לך הוא שאחד האתגרים של החברה שאתה חי בה ומשמש לה מנהיג, הוא לקחת את המדיה הזאת ולהפוך אותה לכלי מחזיק ברכה, ואז אתה תעמוד פה על הבמה ותעודד את שר האוצר לעודד את התעשייה הזאת כמו שאני מעודד אותו.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת בן-ששון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ריבלין ביקש לומר דברים, ואחר כך נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש – סגן יושבת-ראש הכנסת, אדוני שר האוצר, טוב עשית שהבאת את הצעת החוק הזאת, הבאה לתת הטבות מס והקלות מס לתעשיית הסרטים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אתה לא רואה סרטים, אבל אתה משתתף בסרט של החוויה הישראלית כאן בכנסת.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך שפעם קראו לתעשיית הסרטים בישראל "תעשיית סרטים" ואנחנו התנגדנו, כי אנחנו לא יכולים להתמודד עם תעשיות הסרטים בחוץ-לארץ.

ראובן ריבלין: אנחנו, לעומת עמים אחרים, רואים בקולנוע דבר ערכי, דבר שבא לבטא את החוויה הישראלית על כל מחלוקותיה.

ראובן ריבלין: פעמים יש סרטים ישראליים שאני רואה ואני מתפלץ בקרבי, אבל אני גם גאה על היכולת שלנו, כחברה דמוקרטית, להתמודד עם שאלות אשר אנחנו עוסקים בהן כל הימים וכל הלילות של מדינת ישראל – ברמה החברתית, ברמה הכלכלית, ברמה הלאומית וברמה התרבותית.

ראובן ריבלין: דע לך שסרט ישראלי מסביר את החוויה הישראלית בחוץ-לארץ יותר טוב מאלף שגרירים.

ראובן ריבלין: לפעמים הוא מעלה את קרנה של מדינת ישראל בעולם יותר טוב מאלף המרצים הטובים ביותר – סרט טוב, הבא להדגים את הבעיות שמדינת ישראל מתמודדת אתן בהצלחה, כאשר היא, כדמוקרטיה, מחויבת פעמים רבות להגן על עצמה כדמוקרטיה באמצעים שנתונים במחלוקת.

ראובן ריבלין: הסרט הישראלי הביא כבוד רב, על כל מחלוקותיו המהותיות.

ראובן ריבלין: אבל ברמה הערכית אין כמו הסרט הישראלי שמוציא את דיבתה של ישראל טובה בעולם כולו, כמדינת תרבות ומדינה שהיא באמת כזאת המכבדת את אושיות הדמוקרטיה ואת שלטון החוק.

ראובן ריבלין: לכן, אני לא מתפעל מכל מיני דברים שיכולים להיות ביקורות.

ראובן ריבלין: למשל, יש אנשים שהאסוציאציה שלהם לסרט זה פורנוגרפיה.

ראובן ריבלין: נו, מילא, מה אני יכול לעשות?

ראובן ריבלין: הסרט הישראלי – – –

נסים זאב: אלימות – – –

ראובן ריבלין: אמר לך חבר הכנסת מולה טוב: כל אדם באמונתו יחיה.

ראובן ריבלין: יש לנו, ברוך השם, חופש הבעת הדעה, חופש שמיעת הדעה וחופש ראיית הדעה.

ראובן ריבלין: מובן שכל אחד יכול גם לא לצפות בכל דבר, כי הרי אין כאן איזו חובה מטעם החוק, ועדיין לשר האוצר אין סמכות לחייב אותך לראות סרטים.

ראובן ריבלין: אתה, ברוך השם, יוצר מצב שבו אתה המשתתף הראשי בסרט גדול, שבו אתה מביע את דעתך בצורה החופשית ביותר – גם נגד סרטים, שהם לפי דעתי אחד הדברים החשובים ביותר בערך הישראלי, אם לא בתעשייה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורון.

משה שרוני: כשמעבירים את הדרשה של הרב עובדיה – – –

נסים זאב: זה לא סרט, זו דרשה.

נסים זאב: סרט זה שחקנים כמוך.

משה שרוני: זה סרט ישראלי.

עתניאל שנלר: אנחנו בכל זאת נאפשר לחבר הכנסת אורון לומר את דבריו, ואז נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: אין יותר דוברים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות לך על זה שנתת לי לדבר, כי אנחנו משתתפים כל הזמן בסרט.

חיים אורון: הפעם אנחנו אפילו משתתפים בסרט שאני יודע לפחות מי חלק מהצופים בו – ארבעת נכדי צופים בי עכשיו.

חיים אורון: הם נמצאים אי-שם בצפון, בכתובת צבאית, ואני אומר להם מעל הדוכן שיהיה להם חופש נעים.

חיים אורון: מעבר לתרגיל הזה, אדוני השר, אני מבין למה נסים זאב מתנגד לעידוד סרטים, כי בעיניו כל מהלך מהסוג הזה הוא איזו אשליה שאפשר לבודד את העם היושב בציון מאיזו מערכת ערכים יותר רחבה שהוא מתקשה להתמודד אתה, ואז הוא רוצה לסגור אותה.

חיים אורון: אני מאוד ביקורתי ביחס לחלק מהסרטים שנוצרים, גם כאן וגם בעולם.

חיים אורון: אני מנסה לחנך את עצמי, לחנך את ילדי ועכשיו גם את נכדי להיות ביקורתיים, ולא לסגור אותם.

חיים אורון: אתה רוצה לסגור אותם.

נסים זאב: אתה בעד החזרת הצנזורה?

נסים זאב: אני אביא הצעת חוק – – –

חיים אורון: לא, מכיוון שהסיבה העיקרית שעליתי – כבר מימשתי אותה, אז אני לא רוצה אותך לשום צנזורה.

חיים אורון: אני חושב – וחבר הכנסת שקדם לי, חבר הכנסת רובי ריבלין, היתה לו יד מאוד מרכזית בחקיקת חוק הקולנוע, שגרם לפריצה בארץ ולהוכחה נוספת לכל אלה ששואלים: תגידו, רק עם כסף פותרים בעיות?

חיים אורון: לא רק עם כסף פותרים בעיות, אבל גם עם כסף מקדמים תרבות.

חיים אורון: מה שקורה בשוק הסרטים הישראלי בשנים האחרונות הוא אחת ההוכחות לכך, ואני מקווה שהתיקון הזה גם הוא יוסיף לזה.

חיים אורון: תודה רבה ושלום.

ראובן ריבלין: גם לנכדים.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת חיים אורון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשס"ח–2008, לוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 24, נגד – 2, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [מס' כ/218; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 16225; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי, להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת ישראל חסון שיזם את החוק שמובא כעת בפני המליאה, חבר הכנסת יצחק זיו, שקצת מפריע, תודה.

צחי הנגבי: אני מתכבד להביא בפני הכנסת את הצעת חוק למימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, שאותה יזם כאמור חבר הכנסת ישראל חסון, חבר ועדת החוץ והביטחון, עוד בעת המערכה שניהלו משפחות השבויים והנעדרים, וכמובן מדינת ישראל כולה, לצורך השבת הבנים הביתה.

צחי הנגבי: החוק קובע כי תוקם ועדה שתבחן בקשות של משפחות למימון הוצאות.

צחי הנגבי: היא תוסמך לדון לא רק בבקשות של משפחות חיילים אלא גם בבקשות של משפחות אזרחים שנשבו בידי האויב או שהם נעדרים כתוצאה מפעולת איבה, וכן בבקשות של משפחות של שבויים או נעדרים בשירות הביטחון הכללי, המוסד ומשטרת ישראל.

צחי הנגבי: המטרה היא לסייע למשפחות של מי שנשבו בידי אויב, למשפחות של נעדרים, להתמודד עם מצב חוסר הוודאות אשר לגורל יקיריהן, שבעטיו לא פעם אחת הם מנסים לקדם את שחרור יקיריהן או להשיג מידע על גורלם, בין היתר באמצעות נסיעות לחוץ-לארץ ופגישות עם מנהיגים, עם אישים בעלי השפעה על דעת הקהל באותה מדינה, עם גורמים שעשויים לסייע במאמץ השחרור.

צחי הנגבי: זו הוצאה כבדה.

צחי הנגבי: אין היגיון שהיא תהיה מוטלת על שכמן של משפחות שממילא נתונות במועקה בלתי אפשרית וכמעט על סף טרגדיה.

צחי הנגבי: בעת הזאת להטיל עליהן הוצאות מן הסוג הזה זה דבר שכשלעצמו הוא איננו מתקבל על הדעת.

צחי הנגבי: מן הראוי שהמדינה היא שתישא בעלויות האלה, הן בשל מחויבותה למי ששירת בצבא-הגנה לישראל או בכוחות הביטחון מטעמה, הן בשל מחויבותה לאזרחיה.

צחי הנגבי: הממשלה כבר הסדירה את הסוגיה הזאת באמצעות החלטת ממשלה, אבל חבר הכנסת חסון ועמו כל ועדת החוץ והביטחון חשבו שמן הראוי לעגן את הנושא בחקיקה של הכנסת, שכן ממשלות באות והולכות, עלויות מן הסוג הזה לעתים יכולות להיות לצנינים בעיני הגורמים שאמורים לשאת בהן, וטוב שהכנסת תאמר את דברה.

צחי הנגבי: משום כך, הוועדה אישרה לקריאה – תחילה ראשונה, ולאחר מכן, כשהכנסת נתנה אור ירוק להמשך הליך החקיקה, אנחנו מביאים את החוק לכאן.

צחי הנגבי: אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת ללשכה המשפטית שלנו, שעמלה וטרחה על הכנת הצעת החוק וליוותה אותנו בדיונים: היועצת המשפטית, עורכת-דין מירי פרנקל-שור, עורך-דין עידו בן-יצחק, עורך-דין שגיב שלום, וכמובן למשרדי הממשלה – משרד הביטחון, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה, כל המשרדים והרשויות שטרחו עמנו ללטש ולגבש את הצעת החוק הזאת, כדי שהיא תהיה חלק מספר החוקים של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, כולנו כמובן תפילה שהצעת החוק הזאת תישאר בלתי מיושמת ותהפוך לאות מתה במובנו הפרקטי של החוק הזה, אבל חס וחלילה, אם נידרש שוב בעתיד, הרי שטוב יהיה כמובן שהחוק הזה קיים.

צחי הנגבי: עדיין יש לנו שבויים ונעדרים שמשפחותיהם יכולות להיעזר בחוק הזה.

צחי הנגבי: משפחות שליט, ארד, פלדמן, כץ, באומל – עדיין לא מפסיקות להמתין לשוב בניהן הביתה.

צחי הנגבי: החוק הזה כשלעצמו, כמו כל חוק, איננו יכול להשיב את הבנים הביתה, אך באישור החוק הכנסת משדרת מסר שלפיו מדינת ישראל עומדת איתן מאחורי המשפחות, וככל שהיא יכולה היא מסייעת להן.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אבקש מן הבית לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

עתניאל שנלר: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת הנגבי.

עתניאל שנלר: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–4 – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–4 נתקבלו.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, אני לא הצבעתי.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 29, נגד – אין, נמנעים – אין.

עתניאל שנלר: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול את הצבעתו של חבר הכנסת שנאן.

עתניאל שנלר: אם כך, ההצעה עברה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 29 נגד – אין נמנעים – אין חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ח–2008, נתקבל.

עתניאל שנלר: ובכן, בעד – 29, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אם כן, אני קובע שהצעת חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: טרם נעבור לסעיף הבא, מישהו רוצה לברך?

עתניאל שנלר: נסת

עתניאל שנלר: פק בברכות של יושב-ראש הוועדה.

עתניאל שנלר: [מס' מ/343; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 12953; מושב שני, חוב' כ"ה, עמ' 8435; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: נעבור לסעיף הבא – הצעת חוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת צחי הנגבי, להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, תודה.

צחי הנגבי: מעת לעת מזדמן לכנסת לעשות היסטוריה, ואני חושב שכזה הוא גם הרגע הזה.

צחי הנגבי: היינו שמחים, אדוני היושב-ראש, להקים את המועצה, להפוך את המועצה לביטחון לאומי למטה לביטחון לאומי, עם שלל הסמכויות שמייד אבהיר אותן, לאו דווקא בהזדמנות שלאחר מלחמה, לא קשה, לא קלה, שהסתיימה בתחושת החמצה ותסכול.

צחי הנגבי: אבל, מכל עז יכול, כמאמר שמשון, לצאת מתוק, ולמרות המחיר הכבד ששילמה מדינת ישראל, מחיר יקר – 160, קצת יותר, חיילים, לוחמים, אזרחים, ששילמו את מחיר המלחמה הזו – הרי קרו גם התפתחויות חיוביות בעקבות אותה מלחמה, ואחת מהן היתה ההתפכחות, בהקשרים של ניעור הצבא, חיזוק מערך האימונים, הבנה שמן הראוי להפסיק לפגוע בתקציבי הביטחון – להיפך, יש לחזק אותם, ככל שהדבר אפשרי, בתוך מכלול העלויות של הובלת המדינה.

צחי הנגבי: דבר חשוב אחר שקרה היה שהכנסת חוקקה את חוק המילואים, שיזמו אותו גם חברי הכנסת שנמצאים כאן, באולם הזה, אבו וילן ואחרים, וגם הממשלה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת זיו.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת.

עתניאל שנלר: פתח יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון ואמר שזה מסוג החוקים היותר משמעותיים – חבר הכנסת זיו, בבקשה ממך, אני מודה לך עד מאוד.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

צחי הנגבי: ובין היתר התבשלה ההכרה, בבית הזה, בממשלה, בוועדת-וינוגרד שישבה על מדוכת לקחי המלחמה, בוועדת החוץ והביטחון, שאי-אפשר עוד להותיר את תהליכי קבלת ההחלטות של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל, בעינם, ומן הראוי לחזק אותם, לשפר את איכותם, לטייב אותם, ואחד האמצעים התכליתיים לעניין זה הוא חיזוק מעמדה של המועצה לביטחון לאומי.

צחי הנגבי: הוצגה לכנסת הצעת חוק פרטית בעניין זה, עוד לפני שוועדת-וינוגרד הגיעה אל מסקנותיה אלה, על-ידי חברת הכנסת עמירה דותן, ואליה הצטרפו רבים בבית הזה – עשרות חברי הכנסת, שיחד העבירו את החוק בקריאה טרומית לפני תקופה לא קצרה.

צחי הנגבי: יחד עמם ישבה, כאמור, ועדת-וינוגרד, שהוקמה על-ידי הממשלה – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

רן כהן: תגיד איזה כהן.

עתניאל שנלר: מי שעומד עם הגב אלי, אתה יודע.

עתניאל שנלר: מי שחושב שאליו התכוונתי – אליו התכוונתי.

עתניאל שנלר: תודה.

צחי הנגבי: – – ובין היתר המליצה ועדת-וינוגרד – אני אקרא את השורה הרלוונטית: נדרש חיזוק ושינוי בדרך תפקודה של המועצה לביטחון לאומי, וזאת על מנת להבטיח עבודת מטה מדינית, ביטחונית, מקצועית, מתכללת, עצמאית וארוכת טווח ליד ראש הממשלה והממשלה, כתנאי הכרחי – אם כי לא מספיק – לשיפור טיב ההחלטות.

צחי הנגבי: ולאחר מכן, לאחר שוועדת-וינוגרד השלימה את מלאכתה – – –

עתניאל שנלר: חברת הכנסת לבנת, זה מפריע לחבר הכנסת הנגבי.

לימור לבנת: יכול להיות, אבל מפריע לנו שאין לנו סדר-היום.

עתניאל שנלר: אז הנה, עוזרים עכשיו שיהיה לך סדר-היום.

עתניאל שנלר: כשהוא יגמור לדבר נדאג שלכולם יהיה סדר-היום.

עתניאל שנלר: את לא יכולה להפריע באמצע הדיון.

לימור לבנת: סליחה – – –

עתניאל שנלר: לא, לא סליחה.

עתניאל שנלר: עכשיו הוא מדבר, ואת לא אומרת לי סליחה.

לימור לבנת: סליחה – – –

עתניאל שנלר: לא.

לימור לבנת: – – –

עתניאל שנלר: לא, גברתי.

עתניאל שנלר: גברתי תשב ותאזין לדברים, ואחר כך אשמח לשמוע אותך.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

לימור לבנת: – – – סדר-יום, ואם לא, אז – – –

עתניאל שנלר: אז הערת את זה ודאגו לך.

עתניאל שנלר: את מחזיקה סדר-יום.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת הנגבי.

לימור לבנת: – – –

עתניאל שנלר: תודה לך.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת הנגבי ימשיך.

צחי הנגבי: ולאחר שהממשלה אימצה את מסקנות ועדת-וינוגרד הוקם צוות היגוי ליישום אותן מסקנות, בראשותו של רב-אלוף (במיל.) אמנון ליפקין-שחק.

צחי הנגבי: גם הוא וועדתו הציעו הצעה דומה ואפילו ניסחו לעיון הממשלה הצעת חוק בעניין המל"ל.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, פרטי ההצעה נמצאים בפני חברי הכנסת, אני גם אביא את תמציתם, כמובן, בפני הבית.

צחי הנגבי: באופן עקרוני אפשר לומר שמה שלאורך שנים הכשיל את הרעיון המקורי, שמי שיזם אותו, בשעתו, כמדומני, היה חבר הכנסת בני בגין – להקים לצד ראש הממשלה צוות מקצועי של אנשים שיכולים להיות לעזר לו, לסייע לו בחשיבה, לרכז את עבודת המטה שמכינה את דיוני הממשלה – מה שעמד אז לנגד עיניהם של חברי הכנסת שהצביעו בעד ההצעה ההיא היה התחושה שראוי להקים מערך כזה, מקצועי, מתוך הבנה שראשי ממשלות יקבלו את הכלי הזה כדבר מובן מאליו, כדבר שאיננו שנוי במחלוקת, כמה שנועד לסייע להם ולא להיות לצנינים בעיני גורמים אחרים במערכת הביטחונית.

צחי הנגבי: אבל לאורך שנים ראינו מאבקים בין מוסדות, בין רשויות ובין ארגונים על הקשב, על הנגישות לראש הממשלה, על המעורבות בקבלת ההחלטות של ראש הממשלה ושל משרדו.

צחי הנגבי: כמו כן ראינו גם יחסים ששידרו חוסר אמון בין ראש ממשלה – שהיה מקבל, כאשר הגיע לכהונתו, בירושה, ראש מל"ל שלא הוא מינה, ראש מל"ל שאולי אין ביניהם יחסים אישיים המאפשרים אינטימיות, הרמוניה ואמון.

צחי הנגבי: כתוצאה מזה, ומסיבות נוספות – ארגוניות, ביורוקרטיות ואחרות – נוצר מצב שהמל"ל, לאורך שנים, לא קיבל לידיו את העוצמה הנדרשת כדי להוות כלי עזר אמיתי לשיפור איכות קבלת ההחלטות של ראש הממשלה ושל הממשלה.

צחי הנגבי: לאחר שנחוקק את החוק הזה, אדוני היושב-ראש, המצב הזה משתנה מן היסוד.

צחי הנגבי: ראש ממשלה שמגיע לכהונתו מקבל סמכות להחליף את ראש המטה לביטחון לאומי ולתת אמון בראש מטה אחר.

צחי הנגבי: הוא כבר לא ירגיש שהוא חייב לשתף בהגיגים שלו, במחשבות שלו, ברעיונות שלו, ביוזמות שלו, אדם שלא ברור לו שהוא איש אמון מובהק שלו.

צחי הנגבי: כמובן, יש תנאים למינוי, ואי-אפשר למנות אדם שאיננו כשיר בכל המובנים הממלכתיים, המקצועיים והחוקתיים, לעניין זה.

צחי הנגבי: אבל זו הופכת להיות אמירה שמאפשרת לצמד הזה לעבוד יחדיו, כי הם נועדו, מבחינת ההחלטה של ראש הממשלה, שהוא בוחר את האיש שיקבל את הסמכות ואת האחריות הכל-כך משמעותיות, שהחוק מפקיד בידי המל"ל.

צחי הנגבי: נושא אחר, שגם הוא מעוגן עכשיו בחוק, זו האחריות שהמל"ל מקבל לרכז ולתכלל – המונחים בלשון העברית למושג השגור "אינטגרציה" – לרכז ולתכלל את עבודת המטה של כלל הרשויות הממשלתיות, ובראשן ראש הממשלה, שמופקדות על תחומי החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: המל"ל לא בא להחליט במקום הנבחרים.

צחי הנגבי: הממשלה היא בעלת הסמכות, ראש הממשלה הוא הקברניט שבסופו של דבר מתמודד עם הדילמות, בבדידות עצומה, ומקבל את ההחלטה הקשה.

צחי הנגבי: אבל למדנו כבר בעבר שהחלטות שמתקבלות לאחר הכנה יסודית, לאחר שכלל החלופות נבחנות לעומקן ומוצגות בדרך מיטבית בפני מקבלי ההחלטות – הדבר הזה איננו מבטיח שאף פעם לא יהיו טעויות, איננו מבטיח שכל החלטה תהיה ההחלטה הנכונה, אבל הוא בהחלט מבטיח שמרווח המשגים מצטמצם ויהיה יותר כרוך בהחלטות – של בני אנוש, שאף פעם לא יכולים להיות נביאים לכל תהליכי העתיד ולחזות אותם במדויק – אבל הוא לא יהיה פרי של תהליך חפוז, בלתי סדור, שמבחינה מבנית מייצר קשיים מובהקים בתוכו.

צחי הנגבי: האחריות העליונה, כאמור, בנושא ביטחון לאומי, היא של הממשלה.

צחי הנגבי: אך באותה מידה הממשלה חייבת – ואת זה הכנסת קובעת בהצעת החוק הזאת – חייבת שתובטח קיומה של עבודת מטה מקצועית ראויה לשמה, לפני קבלת ההחלטות.

צחי הנגבי: אנחנו, למעשה, קבענו בוועדה פה אחד, לאחר שורה ארוכה מאוד של דיונים, כשהופיעו בפנינו מומחים מן האקדמיה ומן המועצה לביטחון לאומי; אנשים שכיהנו בעבר בתפקיד הזה, אנשים שתרמו תרומה לביסוסה ולהקמתה, עוד בתחילת הדרך, כאמור, בשנת 2001 – אנחנו ארגנו את החשיבה החדשה על-פי שלוש סוגיות עיקריות: סמכויות המטה לביטחון לאומי, קבלת מידע על-ידי המטה והעצמאות הארגונית של המטה.

צחי הנגבי: הוועדה ביקשה לעגן בחוק סמכויות שונות, שאם תתממשנה נדע שהתקיימה עבודת מטה מקצועית עצמאית ליד ראש הממשלה והממשלה.

צחי הנגבי: אנחנו רוצים שעבודת המטה הזאת, למעשה לא תכתיב את התוצאה אלא תאפשר מרחב החלטה משמעותי ככל שניתן על בסיס הצגת חלופות שונות והבהרת השונה והזהה ביניהן.

צחי הנגבי: המטה לביטחון לאומי ייתן שירותי מטה לממשלה בכללותה, אבל גם לוועדת השרים לביטחון לאומי ולכל הרכב שרים אחר שידון בנושאי חוץ וביטחון; יכין את הדיונים, יציג את אותן חלופות, ינתח אותן, וברצותו גם יוכל להמליץ על החלופה העדיפה.

צחי הנגבי: הוא לא חייב להמליץ אך כמובן זאת זכותו.

צחי הנגבי: להמלצתו זאת אין משקל עודף על פני המלצה של גופי ביטחון אחרים, אבל אני מניח שהיא תזכה למשקל הראוי בקרב מקבלי ההחלטות.

צחי הנגבי: אחת לשנה לפחות, כך קבענו, המטה יגיש לוועדת השרים לענייני ביטחון לאומי הערכה שנתית ורב-שנתית של המצב המדיני הביטחוני וחוות-דעת וניתוח בתחומי המודיעין השונים, לפי הצורך, כמובן באישור ראש הממשלה.

צחי הנגבי: אלה יידונו לפחות אחת לשנה בוועדת השרים לענייני ביטחון לאומי.

צחי הנגבי: המטה גם יכין את עבודת המטה של ראש הממשלה לקראת הדיונים בתקציב הביטחון ובתקציבים אחרים שעניינם ענייני חוץ וביטחון, כי, כפי שכולנו יודעים, להכרעה תקציבית יש גם הכרעה קונספטואלית, הכרעה מעשית, הכרעה אסטרטגית לעתים, ולכן משקלו של התקציב הוא עצום ואי-אפשר שהמטה לביטחון לאומי יעסוק בכל התחומים האסטרטגיים אך לא תהיה לו מעורבות גם בהצגת חלופות בהקשר התקציבי.

צחי הנגבי: כמו כן, המטה לביטחון לאומי יבחן מיזמים ביטחוניים שיש להם חשיבות בתחום המדיני-הביטחוני.

צחי הנגבי: כאלה יש מעת לעת – מיזמים, פרויקטים שהמדינה מובילה, כמו גדר ההפרדה, כמו רכש משמעותי, כמו פיתוח כלי נשק משמעותי.

צחי הנגבי: בכל הדברים האלה חשוב שגם העין של המטה לביטחון לאומי תהיה על המתפתח והוא יוכל להציג את עמדתו.

צחי הנגבי: הוא יוכל גם להציג חלופות למיזמים האלה.

צחי הנגבי: הוא יוכל בעניינים האלה להרגיש חופשי להביא בפני ראש הממשלה והממשלה גם דעות אפיקורסיות, גם דעות שונות, סותרות, שמערערות על ההכרעות כפי שנפלו.

צחי הנגבי: הדברים האלה בסך הכול מפרים את החשיבה של הממשלה ושל ראש הממשלה וחשוב שלמל"ל תהיה תחושה שכשהוא עושה את הדברים האלה הוא בא עם גיבוי פרלמנטרי, של הכנסת, וכמובן עם הגיבוי הביצועי של משרד ראש הממשלה ושל ראש הממשלה.

צחי הנגבי: אלה פרויקטים שיש להם משמעויות ביטחוניות-לאומיות רחבות היקף, לא רק בתחום הביטחוני המובהק אלא בהקשרים החברתיים, הכלכליים והמדיניים, ולכן הבחינה שלהם צריכה להיעשות בראייה כוללת, בהקשר הרחב של ביטחון לאומי ולא רק בראייה הספציפית, החשובה כשלעצמה, של מערכת הביטחון.

צחי הנגבי: לשם מילוי תפקידיו של המטה לביטחון לאומי אנחנו הסמכנו בחוק את ראש המטה לביטחון לאומי לקיים דיונים שאליהם הוא רשאי להזמין את נציגי הגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם: צבא-הגנה לישראל, כמובן, משטרת ישראל, משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

צחי הנגבי: קבענו דבר שבדרך כלל, אדוני היושב-ראש, לא נוהגים לקבוע בחקיקה.

צחי הנגבי: הוא נראה קצת קנטרני, הוא נראה קצת מתריס, הוא נראה קצת, אולי אפילו אזוטרי, לא ממש מספיק לחקיקה: ראש המל"ל יוכל לקבוע מה דרג המשתתפים באותם דיוני הכנה שהוא מקיים – לא רק דיוני הכנה אלא גם דיונים כלליים ועקרוניים.

צחי הנגבי: הסיבה היא שבעבר היתה טרוניה, שהובאה גם בפנינו, וגם ניתן לה פומבי בשיח התקשורתי שהיה לאורך שנים, שהמערכות הביטחוניות השונות לא נלהבות לשגר לדיונים האלה את הנציגים הבכירים ביותר, אולי מתוך תחושה שיש איזה קרב בין-ארגוני, אולי מתוך חשש שמא השתתפותם של נציגים בכירים תעניק משקל יתר למל"ל.

צחי הנגבי: כתוצאה מזה המל"ל היה לאורך שנים – חי בתחושה שהוא לא מסוגל לגבש את ההמלצות המיטביות, כי הוא לא יכול אפילו לקיים את הדיונים ברמה הנדרשת, בהייררכיה האלמנטרית שהוא מצא לנכון.

צחי הנגבי: לכן כל חברי הוועדה חשבו שאף שאלה דברים שלא קובעים בחקיקה ראשית, לפעמים אפילו לא בתקנות, לא בכללים, יש פה אמירה.

צחי הנגבי: האמירה היא שמדינת ישראל מבהירה שהיא מטילה אחריות וסמכות על המטה לביטחון לאומי והיא תבוא אליו אחרי זה בדרישה לסייע לראש הממשלה לקבל החלטות, אבל היא גם מעניקה לו את הכלים לזמן את מי שראש המטה לביטחון לאומי מוצא לנכון – מכל הארגונים, גם אם מדובר באנשים בכירים מאוד, עסוקים מאוד, אנשים שבדרך כלל לא נוהגים להיות מזומנים לראשי גופים אחרים.

צחי הנגבי: אבל הדבר הזה חיוני ולכן הוא כלול בחוק כמו שהובא לכנסת.

צחי הנגבי: עוד דבר שהמטה לביטחון לאומי העיר עליו בדיונים שהתקיימו אצלנו – – –

ראובן ריבלין: הוא מטיל סנקציות על כאלה שלא נענים לזימון?

צחי הנגבי: היתה על זה חשיבה.

צחי הנגבי: לא רצינו להיות קנטרניים מדי, מכיוון שחזקה על מערכת הביטחון ועל גופיה שהם לא יפירו חוק.

צחי הנגבי: זאת אומרת, אם מבקש ראש המל"ל מהרמטכ"ל לשלוח לו את אלוף הפיקוד המסוים לדיון, הרמטכ"ל לא יפר את החוק.

צחי הנגבי: החוק קבע מפורשת את הדרג ואת הסמכות לבטא את העוצמה הזאת – העוצמה הארגונית, או אפילו אחריות ולא עוצמה, באמצעות זה שצריכים לשלוח את הנציג הספציפי.

צחי הנגבי: לכתוב שאנחנו נעניש את הרמטכ"ל או חס וחלילה גורם אחר בשלושה חודשים כאלה ואחרים, זה קצת נראה לנו – אבל כפי שאתה אומר, החוק מחייב – – –

ראובן ריבלין: תכתוב שהזימון מחייב את המוזמן, אם ראש המוסד או ראש השב"כ.

צחי הנגבי: כן, חד וחלק, בדיוק.

צחי הנגבי: כיוונת לדעת החברים שהוא מחייב.

צחי הנגבי: לכן אני גם מדגיש את זה ובחרתי בסעיפים האלה הבודדים מבין כל הסעיפים על מנת להבהיר עד כמה אנחנו רואים חשיבות בהבנת המשמעות של המלים בחוק.

צחי הנגבי: גם בהקשר זה אני מתייחס לעוד תחושה שליוותה את המל"ל לאורך שנים, והיא שהמל"ל, למעשה, אם ננקוט את עגת הרחוב, הוא לא ב"לוק", הוא לא יודע על כל דבר כשהוא קורה.

צחי הנגבי: אנשיו קוראים בעיתון על מפגשים מדיניים, על פורומים שמתכנסים, על תוכנית ההתנתקות שהחליטו עליה בחווה, על הסכם אוסלו שהחליטו עליו בפורום של כמה אנשי אקדמיה, על דברים שבאופן טבעי במדינה מתוקנת גוף מתכלל מרכזי כמו המטה לביטחון לאומי היה מעורב בהם מתחילה בחשיבה.

צחי הנגבי: כאמור, כבר קבענו שהוא לא יכול להכריע וזאת לא סמכותו, אבל אם הוא שומע שיש התנתקות או שיש הסכם אוסלו בתקשורת – דרך אגב, גם גופים ביטחוניים, לא רק המל"ל, הופתעו מהמהלכים האלה, כמו ממהלכים רבים אחרים בעבר.

צחי הנגבי: זה דבר שהכנסת תמיד ראתה אותו בחומרה.

צחי הנגבי: אבל היום אנחנו גם קמים ועושים מעשה ומונעים, מלכתחילה, את האפשרות שדבר כזה ייעשה.

צחי הנגבי: איך אתה מונע את האפשרות?

צחי הנגבי: בכך שאתה מחייב על-פי חוק למסור למל"ל כל מידע רלוונטי שקיים במערכת והופך אותו נגיש לסוגיות המשמעותיות ביותר, הרגישות ביותר, החשאיות ביותר, ככל שהדברים נוגעים למגעים מדיניים, למפגשים מדיניים, להקשרים ביטחוניים שנעשים בחדרי חדרים.

צחי הנגבי: לפי ההשקפה שלנו, כפי שעיגנו אותה בהצעת החוק, אין אפשרות עוד להסתיר מן המל"ל חומרים שראש הממשלה יודע עליהם.

צחי הנגבי: כלומר, אם ראש הממשלה, חס וחלילה, לא ישתף את איש האמון שהוא עצמו בחר בעשייה שלו, זה באמת דבר שאתה לא יכול למנוע בחוק, זה כשלעצמו יהיה התפתחות בלתי נסבלת ובלתי מתקבלת על הדעת.

ראובן ריבלין: ראש המל"ל הוא משרת אמון?

צחי הנגבי: כן, זו משרת אמון.

צחי הנגבי: כל ענייני החוץ והביטחון שמועברים לעיונו של ראש הממשלה חייבים להיות מועברים לעיונו של ראש המטה לביטחון לאומי.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, היו לנו בנושאים האלה דיונים שבהם לפעמים תפסנו את עצמנו ואמרנו: רגע, אולי אנחנו קצת מגזימים?

צחי הנגבי: ואז חברים, כמו עמירה דותן, שהיתה מה שנקרא "שומרת החותם" של הצעת החוק המקורית – כך גם צבי הנדל וחברים אחרים שנטלו חלק בדיונים – והם אמרו: לא, לנוכח הניסיון הקשה של העשור האחרון, שום דבר שנכתוב, שום דבר שנאמר באופן מפורש לא יהיה מוגזם.

צחי הנגבי: אלה לקחים של מי שנכווה ברותחין וכעת כבר מבין שאין הוא רשאי להרשות לעצמו והוא חייב להיזהר גם בצוננין.

צחי הנגבי: לכן קבענו במפורש שהנגישות לחומר תתאפשר גם לראש המטה לביטחון לאומי, וכך אפשר יהיה להיות סמוכים ובטוחים שעבודת המטה של המטה לביטחון לאומי תתבסס על בסיס עובדתי מהימן, וגם – כיוון שהמטה הזה איננו גוף איסופי ואיננו גוף מחקר – אנחנו מעגנים את סמכותו לדרוש מידע מגופי הביטחון השונים שדרושים לו למילוי תפקידו, ואנחנו מניחים שלא תהיה סטייה מהעיקרון הזה.

צחי הנגבי: כדי לחזק גם את העניין הזה קבענו שראש הממשלה יקבע בתקנות או בכללים הוראות שנוגעות להעברת מידע למטה לביטחון לאומי, בעניין פגישות של שרים או מי מטעמם עם גורמים זרים, או של ראש המטה הכללי של צבא-הגנה לישראל וראשי הגופים הביטחוניים שראש הממשלה ממונה עליהם או מי מטעמם עם המקבילים שלהם וגורמים ישראליים אחרים עם גורמים זרים.

צחי הנגבי: לכן אנחנו מניחים שראש הממשלה יסדיר את העניין הזה בתקנות כפי שנקבע.

צחי הנגבי: אבל בכל מקרה אנחנו רוצים להדגיש – ואני מדגיש את זה בדברי – שגם בזמן הביניים, עד שיהיו כאלה כללים ותקנות שראש הממשלה יתקין, כי באופן טבעי זה לוקח זמן, בתקופת הביניים הגופים האלה אינם פטורים מלהביא את המידע הזה מתוך תחושה שאולי טרם הוסדר הנושא הזה בתקנות.

צחי הנגבי: לא, הנושא הזה ממילא מחויב על-פי החוק, על-פי סעיף אחר בחוק, הקובע את עניין העברת המידע לפי סעיף 6(ג) לחוק.

צחי הנגבי: יש עוד כמה וכמה נושאים, איני רוצה להאריך, אדוני היושב-ראש, אולי רק להזכיר בקצרה מספר מינימלי של נושאים.

צחי הנגבי: קבענו שאם יש זכות למטה לביטחון לאומי לדרוש כאמור מידע מגופים, לפעמים יכולה להיות סיטואציה שבה היועץ המשפטי לממשלה, בסוגיה שנוגעת לחקירות שקשורות לנושא ביטחון, יחוש או יחשוב שלא לערב בחקירות האלה – כמו בעבר בנושא ואנונו או מרגלים כאלה ואחרים וכו' – שבגלל קיומה של החקירה ורגישותה לא ראוי שבשלב הזה יועבר החומר למל"ל; עדיין הנושא הזה יצטרך הכרעה של ראש הממשלה.

צחי הנגבי: אנחנו מניחים שלא תהיה מחלוקת כזאת בין הגופים וגם לא עם היועץ המשפטי לממשלה.

צחי הנגבי: עם זאת, קיבלנו את העמדה שהביא בפנינו המשרד לביטחון הפנים, שגם במקרה שבו המשטרה נדרשת למסור מידע, שבדרך כלל לא יוצא מן המשטרה, שנוגע לחקירות פליליות בנושא חוץ וביטחון, חוות-דעתו של היועץ המשפטי לממשלה – כפי שהחוק קובע וההלכה קובעת – תוגש לראש הממשלה והוא יכריע בה רק לאחר שעיין בה.

צחי הנגבי: כדי לחזק את עצמאותו של המטה לביטחון לאומי עיגנה הוועדה בחקיקה גם את מעמדו המינהלי.

צחי הנגבי: קבענו שזו תהיה יחידת סמך, ובזאת מעמדה יהיה שונה ממעמדם של עובדים רגילים במשרדי ממשלה רגילים.

צחי הנגבי: זה יאפשר להעניק לה עצמאות בנושא תקציב, עצמאות וגמישות בניהול כוח-אדם.

צחי הנגבי: הכוונה כאן ברורה – אנחנו רוצים גוף חזק.

צחי הנגבי: גוף חזק אומר גוף איכותי.

צחי הנגבי: גוף איכותי אומר שאנשים בעלי ניסיון, בעלי מעמד, בעלי רקע מתאים, מוכנים לשרת במסגרתו ומוכנים להירתם למלאכתו לאורך שנים.

צחי הנגבי: לצורך זאת אנחנו רוצים להבטיח להם תנאים דומים לאלה שמוצעים בגופים ביטחוניים חשובים אחרים, כדי שגם במל"ל תתקבץ – כמו שקיים כבר היום, אפשר לומר – חבורת אנשים שמהווה את מיטב כוח-האדם האיכותי שלנו, עם היכולות והכישורים הדרושים לנשיאה באחריות כל כך משמעותית כפי שהכנסת תטיל מהיום הזה עליהם.

צחי הנגבי: לסיכום, אדוני היושב-ראש, כמו שפתחתי, יש כאן שינוי היסטורי.

צחי הנגבי: הוא שינוי מבני, הוא שינוי ארגוני, הוא שינוי מינהלי, לכאורה הוא עוסק רק בביורוקרטיה של קבלת ההחלטות, אבל כבר למדנו שגם בתחום הזה יש מקום עצום לשיפור, ואנחנו מרגישים טוב שאנחנו שותפים לחיזוקה של מערכת קבלת ההחלטות בישראל.

צחי הנגבי: אנחנו מניחים שעם האתגרים האסטרטגיים, אדירי המשמעות, שמונחים על שולחנה של הממשלה ושל הכנסת, יש חיוניות לא רק בהעברת החוק הזה היום – כשהיא נעשית בקונסנזוס – אלא בעיקר ביישומו המהיר והמושלם על-ידי הממשלה.

צחי הנגבי: זהו האתגר של ראש הממשלה ושל הממשלה – לתרגם באופן מעשי את המלים לחיי המעשה של תרבות קבלת ההחלטות בישראל.

צחי הנגבי: החוק יצא לדרך, הוועדה תמשיך לעקוב מקרוב אחר היישום שלו, ואני מקווה שבניגוד לעשר השנים ה"רעות", שידענו – אני אומר במירכאות, כי עדיין המועצה לביטחון לאומי, בשמה הקודם, עשתה עבודה חשובה ורצינית – היום מוטלת עליה אחריות נוספת.

צחי הנגבי: אנחנו נביט בה בתקווה שהיא תישא בנטל הזה, עם הכלים החשובים שהכנסת מעניקה לה היום הזה.

צחי הנגבי: אני רוצה גם כאן, כמו בחוק הקודם, להודות מאוד ליועצת המשפטית של ועדת החוץ והביטחון, עו"ד מירי פרנקל-שור.

צחי הנגבי: בשנה הזאת הטלנו עלייך, מירי, הרבה מאוד חוקים – מחוק שירות המילואים שעליו עמלת חודשים ארוכים, החוק שאוסר על חברות ישראליות להשקיע בתאגידים שמושקעים באירן, חוק הפיקוח על הייצוא הביטחוני ועוד סדרה ארוכה.

צחי הנגבי: בכל החוקים האלה עשית עבודה משמעותית.

צחי הנגבי: בחוק הזה עוד התעלית על עצמך, כי להגיע בסוף לניסוחים שמאפשרים לכל הממשלה ולכל שריה, ולצבא ולמוסד ולשב"כ ולוועדה לאנרגיה אטומית, ולכל חברי הכנסת בוועדת החוץ והביטחון, לחיות אתו בשלום ולהרגיש שהוא איננו מחליש איש מהם, אלא רק מחזק – זו כבר מלאכת מחשבת, והיתה לך תרומה משמעותית בהשגת ההישג הזה.

צחי הנגבי: אני מודה בשם כל הכנסת לך ולכל צוות הוועדה, בראשותו של מנהל הוועדה, תת-אלוף (מיל') אבריאל בר-יוסף.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת הנגבי, אשר הציג את הצעת חוק המטה לביטחון לאומי.

צחי הנגבי: רק כדי שלא אחזור לבמה, יש הסתייגות שלי שאני לא אחזור כדי לנמקה, כי המסתייגים אמורים לעלות, אז אחסוך זמן ואומר במשפט אחד שההסתייגות שלי הוגשה בעצה אחת עם חברי כנסת ועם הממשלה כדי לתקן שגגה שלדעתנו נפלה מטעמנו בעת שחשבנו על החוק.

צחי הנגבי: אנחנו אמרנו שהתקציב של המטה לביטחון לאומי יידון בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון, ואחרי זה שר האוצר הבהיר שאין לכך הצדקה והביא את הנימוקים ולכן הגשתי הסתייגות – כדי שוועדת הכספים היא שתדון בתקציב המטה לביטחון לאומי – – –

גדעון סער: חוץ מההסתייגות שלך אתה מציע לדחות – – –?

צחי הנגבי: ככל הידוע לי, כל ההסתייגויות הוגשו כדי לשאת דברים.

צחי הנגבי: אף אחת מהן איננה מייצגת באמת איזה לקונה בחוק, ולכן, אדוני יושב-ראש סיעות האופוזיציה, כשבחוק הזה אין אופוזיציה – לדחות את כל ההסתייגויות.

צחי הנגבי: תודה.

עתניאל שנלר: תודה ליושב-ראש הוועדה.

עתניאל שנלר: כפי שכבר שמעתם, יש כמה מסתייגים או כמה הסתייגויות, ואנחנו נלך לפי סדר ההסתייגויות.

עתניאל שנלר: הראשון הוא חבר הכנסת רן כהן, ואכן, לפי התנועה שלו הוא כבר מוכן לעלות.

עתניאל שנלר: אחריו – יוסי ביילין, עמירה דותן, צבי הנדל, עתניאל שנלר; צחי הנגבי כבר נימק את ההסתייגות שלו.

עתניאל שנלר: עד חמש דקות לרשות כל דובר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חברות וחברי הכנסת, ראשית, אני מסכים שזהו יום גדול שבו יש הזדמנות לכנסת לקבל את החוק הזה.

רן כהן: אני במיוחד רוצה לברך את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת הנגבי, את יושבת-ראש ועדת המשנה ויוזמת חוק המועצה – המטה לביטחון לאומי, חברת הכנסת עמירה דותן, ואת חבר הכנסת עתניאל שנלר, שעמד בראש ועדת המשנה שטיפלה בחוק.

רן כהן: הנחיצות של החוק הזה באמת אין לה שיעור.

רן כהן: כמדומני שהכנסת חטאה בעבר בכך שלא קידמה את חוק המועצה לביטחון לאומי עוד בתקופתו של יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת דאז דוד מגן.

רן כהן: היה לי הכבוד, בעידודו, להביא את זה למליאת הכנסת ולהעביר את זה בקריאה טרומית, ולאחר מכן הממשלות שמו רגליים לחוק הזה.

רן כהן: היה להם תמיד הרבה יותר נוח לעבוד כ"חאפרים" ולא בעבודת מטה מסודרת, ומכאן חשיבותה של הצעת החוק הזאת, בעבודה הרצינית והיסודית על-פי חוק ולא רק על-פי יוזמה ממשלתית.

רן כהן: אני סבור, אדוני היושב-ראש, שהחמצת הזמן רק מעידה עד כמה היום אנחנו צריכים לקדם את החוק הזה.

רן כהן: אני לא עליתי לכאן, חבר הכנסת הנגבי, רק בגלל רצון לדבר.

רן כהן: הייתי עושה את זה בדרך אחרת, אלא שיש לי כמה הסתייגויות, לא הרות גורל אפילו, לחלק ידוע שהסכמת לפחות קודם לכן – אני לא מחייב אותך בזה.

רן כהן: אני להסתייגות שלך מסכים, אני חושב שהיא נכונה, אלא שיש כמה דברים משמעותיים, וברשות היושב-ראש אנמק אותם.

רן כהן: המטה לביטחון לאומי, על-פי הגדרה שניתנה כאן, אמור לעסוק בענייני החוץ והביטחון של מדינת ישראל.

רן כהן: היתה מחלוקת בוועדה שהכינה את החוק בין העמדה הזאת לבין זה שהמטה יעסוק בתחום המדיני-הביטחוני, בעצם כאילו אין הבדל אבל יש הבדל, כי העיסוק בתחום המדיני-ביטחוני יותר רחב, יש בו יותר אופקים, יש בו יותר גמישות למטה לעסוק מול הממשלה וראש הממשלה בתחומים רחבים, ואני יכול לתת שתי דוגמאות.

רן כהן: דוגמה אחת – מה השלכות מדיניות האנרגיה בעולם ומחירי הדלק בעולם על יחסי החוץ של מדינת ישראל או על מצבה הביטחוני.

רן כהן: בהגדרה שניתנה כאן המטה לא יכול לעסוק בזה, והוא יכול לומר שזה בכלל לא נושא שנוגע לחוץ וביטחון, שזה נושא כלכלי טהור.

רן כהן: זה לא נכון, כי למחירי הדלק בעולם יש השלכות משמעותיות גם על המצב הביטחוני וגם על המצב המדיני, ונדמה לי שלהצר את יכולתו של המטה לביטחון לאומי לעסוק בנושא הזה היא הצעה לא נכונה, ואני מבקש שבעניין הזה הצעת התיקון שאני הצעתי עם חבר הכנסת ביילין, תתקבל.

רן כהן: דוגמה שנייה שאני יכול לתת, נדמה לי שהיא הוזכרה כאן.

רן כהן: קחו את תוכנית ההתנתקות.

רן כהן: לכאורה, תוכנית ההתנתקות היא לא נושא למטה לביטחון לאומי, אבל מה לעשות שיש לה השלכות על המצב המדיני-הביטחוני של מדינת ישראל.

רן כהן: היא לא שייכת לענייני החוץ והביטחון אבל בהחלט יש לה השלכות על התחום המדיני-הביטחוני.

רן כהן: אילו היה המטה בסמכות הזאת שאני מציע, הוא היה יכול לדון בתוכנית ההתנתקות – לרצונם של אנשי הימין, לא לרצונם של אנשי הימין, לרצוני בוודאי.

רן כהן: יש לזה השלכות, ולעניות דעתי צריך לאפשר למטה הזה לעסוק בזה.

רן כהן: זה הדבר הראשון שבתוכן.

רן כהן: ההערה השנייה, ובזה אסיים, אדוני היושב-ראש – נאמר שהמטה לביטחון לאומי יוכל לנהל עבודת מטה גם על גופים שכפופים למשרד החוץ ולמשרד הביטחון אבל לא למשרד ראש הממשלה, דבר שהוא מאוד מוזר.

רן כהן: המטה לביטחון לאומי מתפקד בתוך משרד ראש הממשלה ובסמכותו – – –

צחי הנגבי: – – –

רן כהן: לא, ראש הממשלה יכול להורות לו לעשות מה שהוא רוצה וזה ברור, זה כתוב כאן, אבל לא תוקן החוק, וההסתייגות שלי בעניין הזה, שלצערי לא התקבלה, מציעה שלא רק ששר החוץ ממונה עליו אלא גם משרד ראש הממשלה.

רן כהן: נדמה לי שההצעה הזאת בסיסית ונכונה, ואני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בה.

רן כהן: בכל מקרה, אני מברך על הצעת החוק וכמובן אצביע בעדה.

רן כהן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי ביילין – איננו, ולכן, חברת הכנסת עמירה דותן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנגבי, אתה בוודאי יודע שאם תרצה להשיב למסתייגים תוכל לעשות זאת.

עמירה דותן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, אם יש רגעים של גאווה, זה אחד הרגעים.

עמירה דותן: אני מוכרחה לומר שאני מאוד גאה להיות היום חברת הכנסת, להציג בפניכם את החוק הזה ולבקש מכם להצביע עבורו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כי כל אמירה שיפוטית שזה שינוי סדרי בראשית וכל המלים הגבוהות האלה – אתם מכירים אותי ויודעים שאני לא אוהבת אותן, אבל יש בזה באמת מתן יכולת להביא לקבלת החלטות מיטבית, נכונה ומקצועית יותר.

עמירה דותן: אני הנחתי את הצעת החוק הפרטית שלי לפני שנתיים, בשלהי המלחמה, מאוד רועדת, גם בהיותי חברת כנסת חדשה, גם מזה שבפעם הראשונה ראיתי בעיניים את הפער בין הצורך בקבלת ההחלטות ובין דרך קבלת ההחלטות, וגם מפני שהרבה מאוד חברי כנסת ותיקים אמרו לי: עמירה, חבל על הזמן, ניסו לפנייך גדולים וטובים ממך, תעשי דברים אחרים.

עמירה דותן: אני מוכרחה לומר שהודות לצוות היוצא מן הכלל של ועדת החוץ והביטחון, המונהג על-ידי חברי חבר הכנסת הנגבי, ובהולכה מאוד תבונית עם המון ידע, עשינו תהליך של צמיחה וקבלה של חוק שהיה בעצמו עבודת מטה.

עמירה דותן: בכל החוק הזה, בכל הדיונים, שהיו רבים וטובים, השתתפו כל הנוגעים בו, והשינוי הוא לא שינוי של מלה אלא שינוי של דרך קבלת ההחלטות וכניסה לקבלת החלטות בצורה אחרת, כמובן, דני ארדיטי, שהוא היום המל"ל שלנו, המוסד, השב"כ, צה"ל, משרד הביטחון ומשטרת ישראל – כל מי שרק יודע וצריך להיות בתוך החוק הזה.

עמירה דותן: ההערות היו רבות מאוד, החל ממה זה ביטחון לאומי – האם ביטחון לאומי זה כל הקשת או שאנחנו מדברים על חוץ וביטחון כדי לתת לאנשים האלה את האפשרות לעבוד; דרך הסמכויות, מה מותר ומה אסור; דרך העובדה שאותו אדם צריך להיות איש אמונו של ראש הממשלה אבל גם צריך להיות שם זיכרון ארגוני, ולכן כדאי שיהיה לו אדם שיישאר שם גם כאשר מתחלף ראש הממשלה וראש המל"ל.

עמירה דותן: ההתלבטויות היו רבות.

עמירה דותן: התוצרים הם דגשים שלה

עמירה דותן: ערכתנו הם מאוד נכונים, מאוד יפים ומאוד טובים גם ב"מה" וגם ב"איך".

עמירה דותן: שתי נקודות שהייתי רוצה לומר, לא כהסתייגות, אבל כמו שאמר צחי הנגבי, מה שנקרא הארה והערה, לגבי יישום החוק או האתגר שביישום החוק.

עמירה דותן: אחת, אם באמת נבנה, מינהלית, גוף שיהיו בו אנשים מצוינים והוא יהיה אבן שואבת לידע, גם אקדמי וגם מהישויות של מוסד, שב"כ, משרד הביטחון, צה"ל ומשרד החוץ כמובן, ואנשים יראו בו גוף שמאפשר פרק זמן לעשייה, ללמידה ולאפשרות לצמיחה, ולחזור אחר כך לארגונים שמהם הם באו – אני חושבת שבזה אנחנו תרמנו גם למל"ל וגם לכל אחד מהארגונים האלה, כי בעצם זו תהיה אבן שואבת לאותה יכולת, לאותו ידע ולאותה הקניה של תפיסת עולם רחבה.

עמירה דותן: כי כולנו זוכרים שהיום אנחנו נצרכים לקבל החלטות בעולם מאוד מורכב ומאוד לא שחור ולבן.

עמירה דותן: הנקודה שבה יש לי הרגשה פחות טובה לגבי החוק הזה היא סעיף 8, שאני עדיין רואה בו לקונה.

עמירה דותן: אני מאוד לבד בנושא הזה, אבל אני רוצה לומר את זה כאן, מעל הבמה הזאת, ולוודא שוועדת חוץ וביטחון, גם הנוכחית וגם בכנסות הבאות, יוכלו לשים דגש שאכן הדברים מבוצעים כמו שצריך.

עמירה דותן: זה אותו מתח בין מי שראש הממשלה לוקח לידו כאנשים שהוא רוצה שייעצו לו לבין הכוח שיהיה למל"ל.

עמירה דותן: אני באמת מבקשת מכולנו לוודא ולשים את היד על הדופק שהמשקל יהיה לאותם אנשים במל"ל שיהיה להם הידע, הניסיון והאמון – שהם אלה שלא ייעשה דבר בלי שתישמע דעתם.

עמירה דותן: אפשר אחר כך להחליט אחרת, אבל דעתם המנומקת והמלומדת, שנשענת על ידע מצטבר רחב ככל הניתן – אני חושבת שחשוב לנו שזה יהיה שם.

עמירה דותן: אחרת, נחזור למה שקורה היום.

עמירה דותן: אני מאוד רוצה להודות – כמובן, בשבילי זו מירי – לעורכת-דין פרנקל-שור, שכפי שאמרתי קודם בהולכה מאוד תבונית ובתהליך של צמיחה ממש מדהים היא יצרה את הדבר, כפי שאמר חבר הכנסת צחי הנגבי, שקשה אפילו לומר אותו במלים: מלאכת מחשבת יפהפייה.

עמירה דותן: כמו כן, לצוות המדהים של ועדת החוץ והביטחון, שכיף לי תמיד להיכנס ולהיות חלק ממנו.

עמירה דותן: כמובן לחברי מהמל"ל שיושבים כאן, וד"ש לדני שלא יכול היה, בגלל משימות אחרות, להיות אתנו כאן.

עמירה דותן: וכן לכל אחד שבאמת תמך ועסק בדבר הזה, ובמיוחד לאלוף במילואים אמנון שחק, שלולא התבונה שלו במסקנות שהוא נתן אחרי ועדת-וינוגרד ומתוך המסקנות שלו נוצרה הצעת החוק הממשלתית שאוחדה להצעת החוק הפרטית שלנו, לא היינו מגיעים עד הלום.

עמירה דותן: אני רוצה שוב להזכיר לנו שהצעות החוק, גם הפרטית וגם הממשלתית, התחילו כתיקון לחוק.

עמירה דותן: מה שיש לנו היום, בניצוח של מירי פרנקל-שור, זו הצעת חוק ממש אמיתית של המטה לביטחון לאומי.

עמירה דותן: הלוואי שיהיו לנו עוד חוקים כאלה ונוכל ליישם אותם.

עמירה דותן: תודה רבה לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת עמירה דותן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: לרשות אדוני עד חמש דקות.

צבי הנדל: מה הספר– – – להתפלל?

יולי יואל אדלשטיין: כנראה זה נועד לאלה שאין להם מה לומר.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברות וחברי הכנסת, כשאתה מסיים או שותף לסיום עבודה כזאת, אתה שוכח איפה זה התחיל ואיך זה צמח.

צבי הנדל: אני מאמין באמונה שלמה שאילולא שילבה חברת הכנסת עמירה דותן ידיים עם יושב-ראש הוועדה צחי הנגבי, בתוספת של מלחמת לבנון השנייה, ועדת-וינוגרד – שלדעתי זה לא היה מספיק – אילולא התחלתם בשלב הראשון, חברת הכנסת עמירה דותן שבחוכמתה שילבה אתך ידיים כיושב-ראש ועדה, לא היינו מגיעים לחוק ברמה כזאת ובאיכות כזאת.

צבי הנדל: על המעט שהייתי שותף לזכות הזאת שניתנה, אני מודה.

צבי הנדל: נעשתה עבודה יפה מאוד.

צבי הנדל: כבר בתחילת הדרך ישבנו עם כל ראשי המל"ל בעבר ושמענו את כל הניתוחים האפשריים.

צבי הנדל: אלה באמת אנשים חכמים ופיקחים.

צבי הנדל: שמענו הרבה דברים טובים.

צבי הנדל: היו קטני אמונה בקשר להצלחה, כמו שאמרה חברת הכנסת דותן, ואני שמח שהם התבדו ובסופו של דבר החוק הזה מונח.

צבי הנדל: אני רוצה לומר רק משפט אחד: אני באופוזיציה, ותמיד כשאתה יושב על חוק, מול עיניך עומדת הממשלה הנוכחית.

צבי הנדל: החוכמה היא להתעלות ולזכור שכל כמה שנים זה מתחלף והמדינה נשארת וטובת המדינה חשובה לנו.

צבי הנדל: השליחות שלי היא להזכיר לכולם כל הזמן שזה הכוח הכי רציני בתחום הזה שעומד לימינו של ראש ממשלה, ולא משנה איזה ראש ממשלה.

צבי הנדל: לראש ממשלה יש המון בעיות לפתור וסדר-יום צפוף.

צבי הנדל: חשוב מאוד שיהיה גוף רציני מאוד, שיודע להכין לו את החומר, שיודע לקבל, לאסוף, לאחד, להשוות ולהוציא את העיקר מהטפל ולעבד, ולראש הממשלה יהיה אמון בו.

צבי הנדל: חשוב מאוד שהאיש יהיה ברמה גבוהה, איש אמון גמור לראש הממשלה.

צבי הנדל: אחרת, אנחנו כבר מכירים את השיטות.

צבי הנדל: אם – ואני לא משלה את עצמי וזה לא יקרה בקדנציה הראשונה, וספק אם בקדנציה השנייה, אלא זה תהליך – על מנת שהמל"ל יגיע למעמד, למקום שהוא ראוי לו וכולנו מאמינים, כל מי שעסק בחוק, שהוא צריך למלא את התפקיד שהוא צריך למלא, זה ייקח זמן להיכנס ולתפוס את המעמד.

צבי הנדל: אני לא נבהל מזה.

צבי הנדל: גם אם זה ייקח שנתיים, שלוש שנים או ארבע, חמש ועשר שנים, אני משוכנע שהיום הנחנו תשתית שבסוף זה יתמלא בתוכן, כמו שאנחנו חלמנו, וזה יהיה כלי עבודה, אחד מהמשובחים, מעבר לגופים הקיימים.

צבי הנדל: שאף אחד לא יבין אחרת: כולנו מעריצים ומעריכים את כל הגופים הקיימים ומצדיעים להם: מוסד, שב"כ, צבא ומשטרה, הוועדה לאנרגיה אטומית, ואין שאלה בעניין הזה.

צבי הנדל: זה לא, חס וחלילה, שאנחנו רוצים להוריד מזה.

צבי הנדל: אבל לעתים חשוב שיהיה עוד גוף – אפילו אם ניזכר רק במלחמת יום כיפור – שיהיה עוד מישהו שעובר על ניירת, שעוד מישהו נותן חוות-דעת וכו', ולא הכול רק בגופים הקיימים.

צבי הנדל: דייני.

צבי הנדל: אני מודה על הזכות שנתתם לי להיות שותף בחוק הזה.

צבי הנדל: אני חושב שהחוק מצוין.

צבי הנדל: תודה מיוחדת לכל מי שאמרתם, וזה נכון: גם ליועצת המשפטית, וודאי ליושב-ראש הוועדה, וגם לחבר הכנסת עתניאל שנלר, באמת לכל מי שעמל.

צבי הנדל: אבל בעיני, אף-על-פי שהחוק הזה גם ממשלתי, זה חוק של חברת הכנסת עמירה דותן, ולך יש לי תודה מיוחדת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עתניאל שנלר, ברצונך להציג את ההסתייגות שלך?

יולי יואל אדלשטיין: מוותר?

עתניאל שנלר: מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: מוותר.

קריאה: תתחיל לוותר מוקדם היום.

קריאה: למה מאוחר?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנגבי כבר הציג את ההסתייגות, ולכן אנחנו יכולים לעבור להצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: מאלו שמעוניינים להצביע אני מבקש לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הצעת חוק המטה לביטחון לאומי, התשס”ח–2008, בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: לשם החוק אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 1 – הסתייגות חברי הכנסת רן כהן ויוסי ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן, אתם מבקשים להצביע על ההסתייגות?

רן כהן: כל סעיף 1 – מוותרים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 1 – מוותרים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגות נוספת – חברי הכנסת עמירה דותן וצבי הנדל?

עמירה דותן: מוותרים.

יולי יואל אדלשטיין: מוותרים.

צבי הנדל: מוחק את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן כבר אמר שבסעיף 1 הוא מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נצביע על שם החוק וסעיף 1 – קריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: שם החוק וסעיף 1 כנוסח הוועדה, קריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 24 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 24, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: שם החוק וסעיף 1 אושרו כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 2 – חברי הכנסת רן כהן ויוסי ביילין?

רן כהן: אני מבקש להצביע רק על הסתייגות מס' 1.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי סעיף קטן (א).

יולי יואל אדלשטיין: כרגע, אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חברי הכנסת רן כהן ויוסי ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: שימו לב שיש כאן כמה הסתייגויות לסעיף 2, של הזוג הזה, ואנחנו מצביעים על סעיף קטן (א) שמכונה הסתייגות (1).

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד ההסתייגות לסעיף 2?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 22 נמנעים – אין ההסתייגות (1) של חברי הכנסת רן כהן ויוסף ביילין לסעיף 2 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 4, נגד – 22, וללא נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות לא התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר על ההסתייגות של חברי הכנסת רן כהן ויוסי ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: הם הסירו את שאר ההסתייגויות שלהם.

רן כהן: לא.

רן כהן: אני מבקש להצביע על הסתייגות מס' 3.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מבקש להצביע גם על 3.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 3, לגבי סעיף קטן (א)(7).

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, הסתייגות של חברי הכנסת רן כהן ויוסי ביילין – מי נגדה?

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 25 נמנעים – אין ההסתייגות (3) של חברי הכנסת רן כהן ויוסף ביילין לסעיף 2 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ובכן, בעד – 4, 25 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם ההסתייגות הזאת לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שנלר?

עתניאל שנלר: מסיר את ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 2 כנוסח הוועדה – ההסתייגויות לא התקבלו בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: ובכן, בעד הסעיף הצביעו 29, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם סעיף 2 אושר כנוסח הוועדה, ללא הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות לסעיף 3 של חברי הכנסת רן כהן וביילין.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד ההסתייגויות – 5 נגד – 25 נמנעים – אין ההסתייגויות של חברי הכנסת רן כהן ויוסף ביילין לסעיף 3 לא נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 5, 25 מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: גם הסתייגויות אלה לא אושרו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת דותן והנדל – מסירים לסעיף 4?

יולי יואל אדלשטיין: מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: מסירים את כל ההסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 3, 4 ו-5 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 6 – חברי הכנסת כהן וביילין מסירים, חברי הכנסת דותן והנדל מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 7, כהן וביילין?

יולי יואל אדלשטיין: גם מסירים.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים כרגע בקריאה שנייה על סעיפים 3–9, כולל, כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 3–9, כהצעת הוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3–9, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 29, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 3–9 אושרו בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 10 יש הסתייגות של חבר הכנסת צחי הנגבי, שמבקש להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת צחי הנגבי לסעיף 10 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 28, נגד – 1, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסתייגותו של חבר הכנסת צחי הנגבי התקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 10 לרבות ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 10, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 10, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 29, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 10 אושר בקריאה שנייה, לרבות ההסתייגות שהתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 11–14 ללא הסתייגויות – אנחנו נצביע עליהם בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 11–14 – 28 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 11–14 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: 28 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 11–14 אושרו בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנגבי, אני מניח שאני יודע מה התשובה, אבל האם אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה שלישית?

יולי יואל אדלשטיין: קיבלנו את אישור יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו מבקשים להצביע על הצעת חוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008, בקריאה שלישית, לרבות ההסתייגות שהתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 28 נגד – אין נמנעים – אין חוק המטה לביטחון לאומי, התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 28, נגד – אין, נמנעים – אין.

יולי יואל אדלשטיין: חוק המטה לביטחון לאומי אושר כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שיושב-ראש הוועדה כבר הודה למי שעסקו במלאכה.

יולי יואל אדלשטיין: עשתה זאת גם היוזמת, עמירה דותן.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/159; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ד, עמ' 10113; חוב' ל"ט, עמ' 19041; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם), הצעת חוק שיזמו חברינו דב חנין, מיכאל מלכיאור ועוד קבוצה מכובדת של חברי הכנסת, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לכם שמבחינתי זו הצעת חוק משלימה לחוק אוויר נקי.

אופיר פינס-פז: חברים, אומנם היא לא באותו מעמד, אבל היא במעמד לא נחות ממנו בהרבה.

אופיר פינס-פז: אם הייתי אומר שחוק אוויר נקי הוא חוק יסוד בסביבה, אז זה קרוב לזה.

אופיר פינס-פז: החוק הזה בעצם מתמודד לא עם אוויר נקי אלא עם 13 חוקים סביבתיים, והוא נותן להם תשובות ברמת החובה של המזהמים לשלם, לשלם פעמים – פעם אחת, הדבר המובן מאליו: כשמזהם עובר על החוק או על התקנות הוא יצטרך לשלם, ולשלם ביוקר, אבל אנחנו הוספנו עוד דבר אחד – אם יורשה לי, ביוזמתי – שלא רק מי שעובר על החוק ישלם.

אופיר פינס-פז: גם מי שמזהם ברשיון, שהממשלה אישרה לו לזהם, כחלק מהתהליך, על-פי תקנות וסטנדרטים – גם אז הוא ישלם, כי צריך לשלם על השיקום של הסביבה גם אם הזיהום שנקבע הוא זיהום שמותר על-פי התקנות והכללים והחוקים.

אופיר פינס-פז: זה באמת אלמנט מאוד מאוד חשוב שהכנסנו לחוק הזה, כי, חברים, הסביבה הישראלית מזוהמת בצורה מאוד קשה, הייתי אומר אפילו קטלנית.

אופיר פינס-פז: אז כל מה שאנחנו עושים מעתה ואילך – זה חשוב מאוד.

אופיר פינס-פז: נצמצם זיהום בים, ביבשה, באוויר, הכול בסדר, אבל צריך לטפל בזיהום שכבר קיים, ואם לא נדע לייצר את הכלים כדי לשקם את מה שכבר זוהם, אנחנו נהיה בצרות צרורות – – –

ראובן ריבלין: לא – – –

אופיר פינס-פז: לא, כפעולה שיקומית, כפעולה שיקומית.

אופיר פינס-פז: לפיכך, מוצע לתקן ולשפר בצורה מתואמת את אמצעי האכיפה ואת דרכי הענישה ב-13 חוקים העוסקים בהגנת הסביבה: פקודת היערות, פקודת המכרות, פקודת בריאות העם, חוק המים, חוק למניעת מפגעים, פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן, חוק מניעת זיהום הים (הטלת פסולת), חוק שמירת הניקיון, חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, חוק החומרים המסוכנים, חוק שמירת הסביבה החופית, חוק הקרינה הבלתי-מייננת וחוק לסילוק ולמיחזור צמיגים.

אופיר פינס-פז: במצב הנוכחי, רווחי העבריינים הפוטנציאליים גבוהים במידה ניכרת מן הקנסות הקבועים בחוק, ובוודאי מן הקנסות המוטלים בפועל על-ידי בתי-המשפט.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, במצב הנוכחי משתלם לזהם; משתלם כלכלית לזהם.

אופיר פינס-פז: הדבר מביא לכך שלמעשה אין הרתעה של ממש שתמנע את ביצוע העבירות ואת הזיהום שנגרם כתוצאה מכך.

אופיר פינס-פז: נוצר מצב שבו, כאמור, משתלם וכדאי מבחינה כלכלית לבצע עבירות סביבתיות ולשלם בשל כך קנסות יותר מאשר לעמוד בתקנים הקבועים לפי חוק.

אופיר פינס-פז: הדרך היעילה להתמודד עם עבירות מעין אלה היא להטיל קנסות כבדים על המזהמים ולהביא למצב שבו העונש המוטל שולל את הכדאיות הכלכלית של ביצוע העבירה.

אופיר פינס-פז: בעבירות סביבתיות הנפגע הוא הציבור כולו, והפגיעה בבריאותו וברווחתו היא פעמים רבות בלתי הפיכה.

אופיר פינס-פז: מטרת הצעת החוק היא ליצור מערך ענישה מרתיע, המתחשב בין היתר ברווחים המופקים מביצוע העבירה.

אופיר פינס-פז: בעולם פותחה גישה המדגישה את רווחי המזהם בקביעת קנסות ופיצויים.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק מבקשת לאמץ גישה זו בשיטת המשפט הישראלי.

אופיר פינס-פז: מוצע לקבוע שיעור קנס המשקף את הרווחים שהפיק מי שמזהם שלא כדין.

אופיר פינס-פז: חישוב רווחים במסגרת השיקולים לעונש עתיד להגדיל את הקנסות ולגרום למפעלים מזהמים לחשוב פעמיים ולהתייחס ברצינות רבה יותר לדרישות הסביבתיות.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק באה ליצור מנגנון עונשי אחיד בכל חוקי הגנת הסביבה האמורים, המורכב מכמה נדבכים עיקריים.

אופיר פינס-פז: מוצע להוסיף לכל החוקים המתוקנים סעיף הקובע כי במקרה שנעברה עבירה סביבתית שהביאה לרווח למבצע או לאחר, אף אם לא היתה מאחוריה מחשבה פלילית, קרי, מצב של אחריות קפידה, ניתן יהיה להטיל על המפר קנס בשיעור טובת ההנאה או הרווח שהופקו, נוסף על כל עונש אחר.

אופיר פינס-פז: בכל הנוגע לביצוע עבירות אשר כתוצאה מהן נגרמו נזק או פגיעה מהותית בסביבה, מוצע להחמיר באופן משמעותי את הענישה הקיימת היום בחוקים אלה כך שניתן יהיה להטיל על המפר עונש של עד שלוש שנות מאסר וקנס כפול מהקנס הקבוע בסעיף העבירה.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, עד שלוש שנות מאסר – אלה דברים שבחקיקה הישראלית הם חסרי תקדים.

אופיר פינס-פז: עוד קובעת הצעת החוק כי במקרים שבהם ניתן היתר למפעלים מסוימים לזהם, יוטל עליהם היטל שיקבע השר להגנת הסביבה, כך שגם מי שמזהם ברשיון ישלם על הזיהום שהוא מבצע.

אופיר פינס-פז: מנגנון חדש נוסף המוצע בהצעת החוק הוא מנגנון של עיצומים כספיים, המוסף בשלב זה בחוק למניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים ובחוק החומרים המסוכנים, ואשר יאפשר תשלום סכומים גבוהים באופן מיידי על-ידי מי שחרג מהוראות החוקים.

אופיר פינס-פז: זאת ללא צורך בהליך פלילי ארוך ומסורבל.

אופיר פינס-פז: בכך אנחנו מקווים להביא לייעול נוסף של ההתמודדות עם תופעת זיהום הסביבה.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים והגנת הסביבה החליטה כי גובה העיצומים הכספיים ייגזר מגודלו של התאגיד המזהם כך שעל תאגידים גדולים יוטלו עיצומים גבוהים ועל תאגידים יותר קטנים יוטלו עיצומים יותר מצומצמים.

אופיר פינס-פז: עוד מוצע להוסיף לכל החוקים הסביבתיים שבהם אין מנגנון כזה אפשרות להוציא צו מינהלי המורה על השבת המצב הסביבתי לקדמותו.

אופיר פינס-פז: במקרה שבו העבריין לא יבצע את הנדרש ממנו על-פי צו זה, יוכל הגורם המינהלי שהוציא את הצו לבצע את הפעולה הנדרשת בעצמו ולחייב את העבריין בתשלום כפל ההוצאות שהוצאו.

אופיר פינס-פז: מנגנון זה נועד ליצור תמריץ למפעלים לבצע בעצמם את הנדרש בצווים ולנסות ככל שניתן להחזיר את המצב לקדמותו.

אופיר פינס-פז: כמו כן מוצע לקבוע הליך של ביקורת שיפוטית על החלטות אלה של הגורמים המינהליים.

אופיר פינס-פז: מוצע להוסיף לכל החוקים הסביבתיים שבהם אין מנגנון כזה סעיף המסמיך את בית-המשפט לצוות כאמור בצו מינהלי שלאחר הגשת כתב אישום נגד חשוד בעבירות סביבתיות או לאחר הרשעתו.

אופיר פינס-פז: מנגנון זה קבוע היום באופן מלא בחלק מהחוקים המתוקנים ובאופן חלקי בחלק אחר.

אופיר פינס-פז: אבקש להדגיש כי חלק גדול מההסדרים המובאים במסגרת הצעת חוק זו מבוססים על הניסיון שנצבר במשרד להגנת הסביבה בכל הנוגע לאכיפת חוקי הסביבה על חוסרים שנמצאו בחקיקה בהקשר זה.

אופיר פינס-פז: נוסח ההצעה תואם באופן מלא עם המשרדים הנוגעים בדבר.

אופיר פינס-פז: פה אני מוכרח להוסיף ששר התמ"ת, סגן ראש הממשלה אלי ישי, הגיש שורה של הסתייגויות להצעת החוק כשהיא כבר היתה מונחת על שולחן הכנסת.

אופיר פינס-פז: השר אלי ישי ביקש ממני, דרש ממני, תבע ממני – כל אחד יבחר לעצמו – להחזיר את החוק לוועדה ולדון בהסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אני מדבר אתכם על משהו כמו 30–40 הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: עמדתי בפני דילמה מאוד קשה.

אופיר פינס-פז: הכרעתי שלא נחזיר את החוק לוועדה.

אופיר פינס-פז: יחד עם זאת, נמצא דרך כן לדון בהסתייגויות שר התמ"ת במסגרת הדיון בפיצול שעשינו בפרק אחד של החוק הזה, שנשאר עדיין בוועדה, ואז השר או אנשיו יוכלו לבוא לוועדה ולטעון באופן מסודר את הטענות במהלך הפגרה.

אופיר פינס-פז: רציתי שכנסת ישראל, יומיים לפני יציאתה לפגרה, תחוקק גם את החוק הסביבתי החשוב הזה, שהחוק הזה לא יתעכב עד לחודש נובמבר.

אופיר פינס-פז: חברי הכנסת, ברצוני לסיים את דברי בהבעת תקווה כי חוק חשוב זה יביא להגברת האכיפה המינהלית של חוקי הסביבה ויגרום גם לבתי-המשפט להגשים את כוונת המחוקק ולהטיל עונשים הולמים יותר על עברייני הסביבה.

אופיר פינס-פז: עבירות הסביבה הן עבירות שיש לראות בהן עבירות חמורות המסכנות חיי אדם, פוגעות בבריאות הציבור וגורמות נזק לטווח ארוך.

אופיר פינס-פז: רק אכיפה יעילה והחמרה בענישה עשויות להביא לצמצומן ולמניעתן.

אופיר פינס-פז: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש שהכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות בהזדמנות הזו גם לצוות שעמל אתי על הכנת הצעת החוק: מנהלת הוועדה יפה שפירא, היועץ המשפטי של הוועדה עורך-דין תומר רוזנר ואנשי הצוות המשפטי והמינהלי של הוועדה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, אין הסתייגויות להצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצבעה בקריאה שנייה על נוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–16 – 27 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–16 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 27, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 34 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 34, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק הגנת הסביבה (המזהם משלם) (תיקוני חקיקה), התשס”ח–2008, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין להודות בשם כל המציעים.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, היום אנחנו הוצאנו מהבית הזה בשורה אמיתית לציבור הישראלי.

דב חנין: החוק הזה הוא חוליה מרכזית וחשובה במהפכת החקיקה הסביבתית שמתבצעת בכנסת השבע-עשרה.

דב חנין: החוק עושה שני מהלכים גדולים.

דב חנין: מהלך אחד – של עדכון כל החקיקה הסביבתית בישראל, 13 חוקים, בהחמרת ענישה, בכלי אכיפה מודרניים, במנגנונים שלקחנו את חלקם מהעולם וחלקם מחוקים אחרים.

דב חנין: מהלך גדול שני – התמודדות עם הבעיה העיקרית בנושאים הסביבתיים, שהיא הבעיה שמשתלם לזהם.

דב חנין: הזיהומים נגרמים בגלל אינטרסים, ואם לא נדע להתמודד עם האינטרסים האלה הזיהומים יימשכו.

דב חנין: ההתמודדות הזו נעשית באמצעות שלושה עקרונות בסיסיים.

דב חנין: עיקרון אחד – ענישה פלילית כלכלית אפקטיבית, עיקרון שני – מנגנון חדשני של עיצומים מינהליים, ועיקרון שלישי – הרחבת העיקרון שגם המזהם ברשיון צריך לשלם.

דב חנין: אני רוצה, חברי חברי הכנסת, להודות לחבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש הוועדה, שניהל את הדיונים בחוק הזה בצורה נמרצת ותרם רבות מעבר לתפקידו כיושב-ראש הוועדה.

דב חנין: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור, חברי ושותפי בהובלת השדולה הסביבתית.

דב חנין: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שעמדו בלחצים ותמכו בחוק הזה היום.

דב חנין: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה יפה שפירא, לחברי הצוות המשפטי של הוועדה, היועץ המשפטי תומר רוזנר ועורך-דין גלעד קרן, שעבד על החוק.

דב חנין: אני רוצה להודות לאנשי משרד המשפטים, עורכת-דין רוני טלמור ועורכת-דין רביד דקל, שעבדו אתנו על החוק.

דב חנין: אני רוצה להודות לעורכת-הדין מהמשרד להגנת הסביבה, דלית דרור, לעורכת-דין זוהר טחורש ולכל האנשים האחרים שתרמו לחוק החשוב הזה.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לפני שנעבור לסעיף הבא, נתבקשתי ממזכירות הכנסת להודיע את ההודעה הזאת למליאה: חברי הכנסת, אני מבקש למסור לפרוטוקול שחברת הכנסת נאדיה חילו הודיעה ליושבת-ראש הכנסת כי נפלה טעות בהצבעתה על הצעת חוק סדרי שלטון ומשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל) (תיקון – עריכת משאל עם), התשס"ח–2008, שהובאה להצבעה בקריאה ראשונה ביום שני, כ"ז בסיוון התשס"ח, 30 ביוני 2008.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת הצביעה בעד הצעת החוק, בעוד שהתכוונה להצביע נגדה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/236; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 18546; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 9 והוראת שעה), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את ההצעה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 9 והוראת שעה), התשס"ח–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

אופיר פינס-פז: על-פי החוק הקיים, מי שמעוניין לקבל מימון בחירות ציבורי צריך להודיע על כך לשר הפנים עד חמישה ימים לאחר יום הבחירות.

אופיר פינס-פז: אם חלף מועד זה ולא נמסרה הודעה כאמור, שר הפנים אינו מוסמך לקבל את ההודעה ומגיש ההודעה אינו זכאי למימון כלשהו.

אופיר פינס-פז: מצב זה גרם לכך שכמה מועמדים שהתמודדו בבחירות למועצות אזוריות בנובמבר 2007, אשר לא הגישו את ההודעה במועד מטעמים שונים, אינם יכולים לקבל את המימון מקופת הציבור.

אופיר פינס-פז: בסוגריים אני רוצה להגיד, כי מבקר המדינה הגיש עכשיו את הדוח על הבחירות האלה, והדוח הוא דוח לא טוב.

אופיר פינס-פז: צריך לטפל בזה.

אופיר פינס-פז: זבולון, נדמה לי שאתה מוחלף.

אופיר פינס-פז: אני מניח שמיקי איתן יטפל בזה.

זבולון אורלב: אולי אני.

אופיר פינס-פז: או אולי אתה.

אופיר פינס-פז: באמת צריך לדון בדוח הזה.

אופיר פינס-פז: אני סוגר סוגריים.

אופיר פינס-פז: לפיכך יזמו חברי הכנסת שי חרמש וזבולון אורלב הצעת חוק נקודתית, אשר תאפשר לאותם מועמדים ספציפיים, במסגרת הוראת שעה, להגיש את ההודעה ולקבל את המימון באיחור, בהנחה שהדוח שלהם יהיה שפיר.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים והגנת הסביבה הגיעה למסקנה שהמצב שתואר לעיל אינו סביר, וכי לא ראוי שהכנסת תידרש מעת לעת לחוקק הוראות שעה שיתייחסו למקרים פרטניים, כפי שנעשה כבר בעבר כמה פעמים.

אופיר פינס-פז: לכן, מוצע לשנות מן היסוד את ההסדר בכל הנוגע להודעת מועמדים על רצונם לקבל מימון ציבורי.

אופיר פינס-פז: אנחנו ניצלנו את ההזדמנות של הצעת החוק הזאת והחלטנו לעשות סדר בכל העניין של הפנייה וקבלת המימון מהמדינה בנושא המועצות האזוריות.

אופיר פינס-פז: ככלל, יידרשו רשימות, סיעות או מועמדים המבקשים מימון ציבורי להגיש את ההודעה הנדרשת לא יאוחר מחמישה ימים לפני יום הבחירות – לא אחרי יום הבחירות, לפני יום הבחירות.

אופיר פינס-פז: זאת, כדי להבטיח שהזכאים למימון יכלכלו את צעדיהם מראש ולא ימתינו לתוצאות הבחירות.

אופיר פינס-פז: עם זאת, הניסיון מלמד כי ייתכנו מקרים שבהם לא יעלה בידי הזכאים להגיש את ההודעה במועד.

אופיר פינס-פז: לפיכך, מוצע להסמיך את שר הפנים לדחות – במקרים מיוחדים ומנימוקים מיוחדים – את המועד להגשת הודעה עד ל-21 יום לאחר הבחירות.

אופיר פינס-פז: מי שאושרה לו הגשת בקשה באיחור יהיה זכאי לקבל רק 90% מסכום המימון, כלומר, מראש משיתים עליו קנס של 10% בשל האיחור.

אופיר פינס-פז: עם זאת, שר הפנים יהיה רשאי, במקרים מיוחדים, להגדיל את סכום המימון המופחת לסכום שלא יעלה על הסכום שניתן היה לקבל אילו הוגשה ההודעה במועד.

אופיר פינס-פז: הסדר כולל זה מוגש בצוותא עם הוראת השעה שהציעו חברי הכנסת חרמש ואורלב בכל הנוגע לבחירות שנערכו בנובמבר 2007, ואני מקווה כי בעתיד לא יהיה צורך בהוראות שעה מעין אלה.

אופיר פינס-פז: להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

אופיר פינס-פז: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, כפי ששמעתם כבר מיושב-ראש ועדת הפנים, לא מקובל אצלם להגיש הסתייגויות לחוקים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אומר את זה ברצינות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מצביעים כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 9 והוראת שעה), התשס"ח–2008 – אנחנו מצביעים בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות לחוק.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–6 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בקריאה שנייה התוצאה היא 23 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 9 והוראת שעה), התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד החוק – 24, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 9 והוראת שעה), התשס"ח–2008, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' כ/215; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 16621; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את הנושא הבא, שהוא הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: מקורה של הצעת חוק זו בהצעת חוק פרטית שיזמו חבר הכנסת יואל חסון וקבוצת חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: אמר חבר הכנסת חסון שהוא ירש את הצעת החוק הזאת במקור מחבר הכנסת מגלי והבה, שהתמנה לסגן שרת החוץ.

אופיר פינס-פז: סעיף 20(ה) לחוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) קובע כי ראש רשות מקומית שהורשע בעבירה שבית-המשפט קבע שיש עמה קלון, כהונתו פוקעת.

אופיר פינס-פז: עם זאת, בנוגע לזכות להיבחר, החוק קובע כי אדם שהורשע בעבירה שיש עמה קלון אינו זכאי להתמודד בבחירות לראש הרשות תקופה של שבע שנים מיום שסיים לרצות עונש מאסר בפועל לתקופה העולה על שלושה חודשים, ומכאן שהזכות להיבחר נשללת כאמור רק ממי שנידון למאסר בפועל לתקופה כזאת.

אופיר פינס-פז: כך, ראש רשות מקומית שכהונתו פקעה עקב הרשעתו בעבירה שיש עמה קלון ולא נידון למאסר בפועל לתקופה העולה על שלושה חודשים, זכאי להתמודד שוב בבחירות מייד לאחר מכן.

אופיר פינס-פז: בערעור מינהלי משולב ואחרים – אני לא יודע בדיוק מה זה.

אופיר פינס-פז: נראה שזה ערעור שיועצי המשפטיים יודעים מהו ואני לא.

אופיר פינס-פז: זו הגדרה טובה, תומר?

אופיר פינס-פז: – התייחס סגן הנשיא ברלינר לבעייתיות זו ואמר: "הדעת אינה נוחה מתוצאה זו – – – מה הועילו חכמים בתקנתם אם בבחירות אלו שוב יוכל מי שאינו ראוי לכהונה וכהונתו פקעה, ובגלל חטאו נקבעו הבחירות, להיבחר מחדש?

אופיר פינס-פז: " המצב המתואר דרש את התערבותו של המחוקק, וכך נולדה הצעת החוק המקורית, אשר קבעה כי ראש רשות מקומית שכהונתו פקעה בשל הרשעה בעבירה שיש עמה קלון לא יהיה זכאי להתמודד בבחירות לראש הרשות בתקופה של שבע שנים מיום שנגזר דינו או מיום שסיים לרצות עונש מאסר בפועל, לפי המאוחר.

אופיר פינס-פז: כן כללה הצעה החוק תיקון לחוק המועצות האזוריות (בחירת ראש המועצה), התשמ"ח-1988, שלפיו ההוראות האמורות יחולו גם על בחירות לראש מועצה אזורית.

אופיר פינס-פז: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה לצמצם את ההגבלות בנוסחה המקורי של הצעת החוק, על מנת לצמצם את הפגיעה בזכות להיבחר.

אופיר פינס-פז: נוכח האמור, מוצע בהצעת החוק המונחת לפניכם כי מי שכיהן כראש רשות מקומית, וכהונתו פקעה בשל הרשעה בעבירה שעבר במהלך כהונתו כראש רשות או הקשורה להיבחרו כראש רשות, לא יהיה זכאי להיבחר לראש רשות במערכת הבחירות שתיערך ברשות המקומית לראשונה לאחר פקיעת כהונתו, ואין נפקא מינה אם מדובר בבחירות כלליות או מיוחדות.

אופיר פינס-פז: כן נקבע שבמקרה כזה די בהרשעה בעבירה שיש עמה קלון ואין צורך שיושת על ראש הרשות עונש של מאסר בפועל לתקופה של שלושה חודשים או יותר.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק כוללת תיקון לחוק המועצות האזוריות (בחירת ראש המועצה), התשמ"ח–1988, המחיל את ההוראות האמורות על הבחירות לראש רשות במועצה האזורית.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: אני מבקש כי תצביעו על הצעת החוק על-פי הנוסח המובא בפניכם.

אופיר פינס-פז: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27) – – –

גדעון סער: תפסיקו להגן על עבריינים.

יואל חסון: מה אתה מדבר על החוק הזה?

יואל חסון: זה חוק שלי, שאני יזמתי.

אמנון כהן: אנחנו באמצע הצבעה.

אמנון כהן: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס”ח–2008 – הצבעה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 19 בעד סעיפים 1–2 – 29 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 29, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזו אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו רושמים שחבר הכנסת שכיב שנאן הצביע נגד.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בקריאה השלישית.

גדעון סער: כולנו היינו שם וראינו מה רציתם לעשות.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס”ח–2008, בקריאה שלישית.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 20 בעד – 32 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 32, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון מס' 27), התשס”ח–2008, עברה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' כ/249; "דברי הכנסת", חוב' ל"ט, עמ' 19052; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: מקורה של הצעת חוק זו בהצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת אורי אריאל, יעקב מרגי ודוד טל.

אופיר פינס-פז: חוק שירותי הדת היהודיים קובע כי לשירותי דת – חבר'ה, הבאתם לי נוסח מחוק.

אופיר פינס-פז: אגיד לכם, פחות או יותר, מה החוק.

אופיר פינס-פז: אני לא יכול להקריא מהנייר כי הוא קצת מחוק.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק אומרת ששר הדתות, על-פי החוק הקיים, צריך להרכיב את המועצות הדתיות בתוך שישה חודשים מיום הבחירות, משום שהרכבת מועצה דתית זה עסק מסובך ומורכב – ואני אומר לכם בסוגריים: כדאי פעם לפשט אותו; הצעתי את זה גם לחברי.

אופיר פינס-פז: יש פה נוסח יותר טוב, אז אחזור לנוסח.

אופיר פינס-פז: חוק שירותי הדת היהודיים קובע כי השר לשירותי דת יחדש את הרכבה של מועצה דתית ברשות מקומית עד תום שישה חודשים מיום בחירת המועצה של הרשות המקומית.

אופיר פינס-פז: המועצה הדתית תכהן עד יום חידוש הרכבה או עד תום שישה חודשים מיום בחירת מועצה של הרשות המקומית.

אופיר פינס-פז: כמו כן, החוק קובע כי אם לא חודש הרכב המועצה ימנה ראש הממשלה ממונים שימלאו את התפקידים שמועצה מוסמכת למלא, עד לחידוש הרכב המועצה או עד ביטולה.

אופיר פינס-פז: תהליך חידוש הרכבן של המועצות הדתיות, שמספרן עולה על 130, וכן תהליך מינוי הממונים במקרים הנדרשים, הם עתירי קשיים ביורוקרטיים ומאבקים פוליטיים.

אופיר פינס-פז: לעתים מועצה דתית חדלה להתקיים ואין מי שימלא את תפקידיה.

אופיר פינס-פז: בדיוני הוועדה התברר כי בפועל, ברוב המכריע של המועצות הדתיות, לא חודש הרכב המועצה בשל מחלוקות וקשיים אלה, ובחלק מהן אף לא מונו ממונים כנדרש בחוק, מטעמים שונים ומגוונים.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק המונחת לפניכם נועדה להאריך את המועד הקובע לחידוש הרכב המועצה הדתית ברשות מקומית לתקופה של שנה.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, הגדלה בשישה חודשים – מחצי שנה לשנה – ובכך לצמצם את המקרים שבהם אין מי שימלא את תפקידי המועצה.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ולפיכך אבקש שתצביעו בעדה על-פי הנוסח שגובש בוועדה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אמנון כהן: יש מסתייג אחד, אמרו לי – גפני.

אופיר פינס-פז: כן, אבל זו הסתייגות לדיבור, ואני גם לא רואה שהוא נמצא.

אמנון כהן: הוא לא נמצא כאן, אז אני מבין שחבר הכנסת משה גפני לא רוצה לנמק את ההסתייגות שלו.

אמנון כהן: לכן, אנחנו אומרים: אין הסתייגויות, נעבור להצבעה.

אמנון כהן: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14), התשס”ח–2008, קריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 21 בעד סעיף 1 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 17, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזו אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה בקריאה שלישית על חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14), כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 22 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 21, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) עברה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: תודה לכולם.

אורי אריאל: רגע, אדוני.

אורי אריאל: אני מבקש דקה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: קיבלת דקה לברך.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת פינס-פז, לחברי לחוק, חבר הכנסת מרגי וחבר הכנסת טל, ולצוות הוועדה.

אורי אריאל: אחרון חביב, כדרכי, אני רוצה להודות לאזרחים.

אורי אריאל: החוק הזה הגיע מבית-מדרשו של ידידי נתן נתנזון, המכונה "נוס".

אורי אריאל: אני רוצה להודות לו על היוזמה, שהביאה ברכה לכל תושבי הארץ.

אורי אריאל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כאמור, הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 14) אושרה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' כ/233; "דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 17784; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית, יזמו אותה חברי הכנסת חנא סוייד, ודב חנין, והיא אושרה בקריאה ראשונה ב-17 ביוני 2008.

אופיר פינס-פז: במרכזה של הצעת החוק נמצא הרצון להעמיק ולהגביר את השקיפות בעבודת מוסדות התכנון.

אופיר פינס-פז: יישומו של עקרון השקיפות בפעילות מוסדות התכנון מבטיח פיקוח וביקורת ומאפשר לציבור למצות את זכויותיו.

אופיר פינס-פז: הבאת המידע התכנוני הרלוונטי לציבור בזמן אמת על-ידי פרסומו מחזקת את עקרון השקיפות.

אופיר פינס-פז: מובן שצריך להוסיף שהמידע לא רק צריך להיות זמין, הוא גם צריך להיות כתוב בצורה ידידותית, לא באותיות סיניות אלא בעברית, כך שכל אדם יוכל להבין למה מתכוונים ומה באמת נמצא על השולחן.

אופיר פינס-פז: הודעות בענייני תכנון ובנייה מתפרסמות בעיתונות המודפסת, בכפוף לדרישות חוק התכנון והבנייה.

אופיר פינס-פז: ריבוי העיתונים ודרך הפרסום מקשים על הציבור הרחב לעקוב אחרי הפרסומים ולהבין את תוכנם.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי לשר הפנים שיעבור על העיתונים.

אופיר פינס-פז: אם הוא מצליח להבין מה כתוב שם, הוועדה תעניק לו פרס מיוחד.

אופיר פינס-פז: הוא לא חזר אלי עם העניין הזה.

אופיר פינס-פז: בנוסף, חובת הפרסום כיום היא מצומצמת.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק המובאת בפניכם באה להרחיב את חובת הפרסום ולחייב גם פרסום באינטרנט – גם בעיתונות וגם באינטרנט.

אופיר פינס-פז: האינטרנט הוא כלי יעיל ונגיש לאיתור מידע, והדבר יכול לשפר את העמידה בעקרונות השקיפות והנגישות.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק קובעת כי הפרסום באינטרנט יופיע במדור מיוחד, אשר יקל את איתור המידע.

אופיר פינס-פז: הודעות של הוועדות המקומיות יפורסמו באתרי האינטרנט שלהן והודעות של מוסדות התכנון האחרים באתר של משרד הפנים.

אופיר פינס-פז: נקבעה החובה על הוועדות המקומיות להעביר את ההודעות לפרסום גם באתר המרכזי, אשר ירכז את כל הודעות התכנון והבנייה וינוהל בידי משרד הפנים, וזאת בהתאם להמלצות הוועדה הבין-משרדית לרפורמה בדיני התכנון והבנייה, שהקימה הממשלה.

אופיר פינס-פז: עוד נקבע כי בכל פרסום בעיתון תיכלל הפניה לכתובת אתר האינטרנט של מוסד התכנון שבו ניתן למצוא את הפרסום.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק קובעת כי אתרי האינטרנט יהיו נגישים לציבור ללא תשלום מיוחד, והפרסום בהם ייעשה באופן ברור וקל לשימוש.

אופיר פינס-פז: הפרסום באתר האינטרנט יהיה ממועד הפרסום הראשון בעיתון, ויהיה ברובו לצמיתות.

אופיר פינס-פז: לשר הפנים ניתנה הסמכות, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, לקבוע הוראות, לרבות לגבי מבנה האתר, צורת הפרסום, פטור מפרסום לגופים מסוימים או למסמכים מסוימים ופטור מפרסום לצמיתות להליכים.

אופיר פינס-פז: במהלך הכנת הצעת החוק הגיעה הוועדה לכלל מסקנה כי יש מקום לחולל מהפכה של ממש בכל הנוגע לפרסומם של מסמכי התכנון ולקבוע כי מעתה ואילך כל מסמכיהן של התוכניות המופקדות והמאושרות יהיו זמינים לציבור באינטרנט.

אופיר פינס-פז: כיום, על מנת לעיין במסמכי התוכנית יש צורך לגשת למשרדי מוסדות התכנון, ולעתים קרובות מתקשים אלה לאתר את המסמכים.

אופיר פינס-פז: העלאת התוכניות לאינטרנט תיצור שקיפות מלאה, ודאות וזמינות – החיוניות כל כך לציבור המעוניין בדבר.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק קובעת חובה לפרסם תוכניות ברמות התכנון השונות באינטרנט.

אופיר פינס-פז: פרסום התוכניות בשלבי התכנון הראשוניים יבטיח העמדת המידע הנדרש מבעוד מועד לטובת הציבור וכל בעלי העניין בתוכניות.

אופיר פינס-פז: על מנת לאפשר היערכות, נקבעו מועדי תחילה מאוחרים בכל הנוגע לפרסום תוכניות באתר המרכזי ולהעברת המידע אליו מהוועדות המקומיות.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק המונחת בפניכם היא הצעת חוק הבאה לתת מענה אמיתי לציבור ולהבטיח סדר, תקינות ושקיפות בפעולת מוסדות התכנון.

אופיר פינס-פז: יישום הצעת החוק במתכונת שבה היא מוצעת יפתח את פעילות מוסדות התכנון לפיקוח ולבקרה אמיתיים, ולפיכך אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, וגם להצעת החוק הזאת – לפי מיטב ידיעתי ולפי מיטב המסורת בוועדת הפנים – אין הסתייגויות.

אמנון כהן: צדקת גם בעניין המסורת וגם בכך שוועדת הפנים עושה הכול בהסכמה – רוב הדברים בהסכמה.

אמנון כהן: לכן כשתגיע למקומך אנחנו נצביע על הצעת החוק בקריאה שנייה.

אמנון כהן: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86), התשס”ח–2008, קריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 23 בעד סעיפים 1–9 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 16, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86) אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86), התשס”ח–2008, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 24 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 16, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 86), התשס”ח–2008, אושרה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: אחד המציעים, חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שיושב-ראש ועדת הפנים היטיב לפרט את היתרונות של החוק.

חנא סוייד: לא נותר לי אלא להודות לו, לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, על העבודה ועל ההכנה המאומצת של הצעת החוק במסגרת ועדת הפנים.

חנא סוייד: אני גם רוצה להודות למנהלת הוועדה הגברת יפה שפירא, ליועץ המשפטי תומר רוזנר, וכמובן גם לעמיתי היוזמים של הצעת החוק.

חנא סוייד: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת חנא סוייד.

אמנון כהן: [מס' כ/210; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 15659; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת גלעד ארדן, יושב-ראש ועדת הכלכלה, יציג את הצעת החוק.

קריאה: יש הסתייגויות?

אמנון כהן: לא חשובות, לדיבור.

ראובן ריבלין: "דיבור" אלה ההסתייגויות הכי – – –

קריאה: – – –

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גלעד ארדן: להצעת החוק, שאת פרטיה אציג מייד, חשיבות צרכנית עליונה, מאחר שרכישת רכב, ובכלל זה רכב משומש, היא פעמים רבות העסקה המשמעותית ביותר מבחינת ההיקף הכספי שלה שאדם עושה בחייו; למעט, כמובן, רכישת דירה.

גלעד ארדן: בנוסף, לפי נתונים שהוצגו לוועדת הכלכלה של הכנסת, בשנת 2007, שהיתה שנת שיא במכירת כלי רכב חדשים, נמכרו כ-190,000 כלי רכב חדשים.

גלעד ארדן: באותה שנה ממש נקנו כ-600,000 כלי רכב משומשים, יותר מפי-שלושה – עובדה המעידה על כך שקיים צורך אמיתי בהסדרת שוק כלי הרכב המשומשים.

גלעד ארדן: מטרתה של הצעת החוק, שאותה יזמתי עם חבר הכנסת אמנון כהן, שגם הוא כיהן בעבר כיושב-ראש הוועדה, היא לתת למי שרוכש רכב משומש את הכלים לקבל מידע על הרכב שרכש או שבכוונתו לרכוש ולעשות את העסקה הכדאית ביותר עבורו.

גלעד ארדן: הצעת החוק עוסקת, כפי שניתן להבין משמה, בשני נושאים מרכזיים: זכאות למידע וגילוי נאות.

גלעד ארדן: בנוגע לנושא הראשון – בהתאם להצעת החוק, מי שרכש רכב משומש יהיה זכאי לקבל מכל מוסך שבו תוקן או טופל הרכב כל מידע על אודות תיקונים או טיפולים שבוצעו ברכב וכל מידע אחר שיש בו כדי להעיד על מצב הרכב ותקינותו.

גלעד ארדן: בנוסף יהיה זכאי הרוכש לקבל מכל מבטח שביטח את הרכב מידע על סכום תגמולי הביטוח ששולמו בעד הרכב ופירוט סוג הנזק או ירידת הערך שבשלהם שולמו.

גלעד ארדן: דהיינו, מי שרכש רכב משומש יהיה זכאי לקבל מידע כאמור לא רק מהמוסך האחרון שטיפל ברכב או מהמבטח האחרון שביטח אותו, אלא מכל המוסכים שהרכב המשומש תוקן או טופל בהם ומכל המבטחים שביטחו אותו.

גלעד ארדן: כך יוכל מי שרכש את הרכב המשומש, או מי מטעמו, לעקוב אחר התיקונים והטיפולים שבוצעו ברכב, וכן לזהות רמאויות, אם היו כאלה, מצדו של המוכר.

גלעד ארדן: חשוב להדגיש בהקשר זה, כי גם מי שקיבל ייפוי כוח מבעל הרכב המשומש יהיה זכאי למידע לפי הצעת החוק, ובכלל זה מי שמעוניין ברכישת הרכב וקיבל ייפוי כוח.

גלעד ארדן: ואולם, מאחר שאין צורך לכתוב זאת במפורש בחוק, הצעת החוק אינה מתייחסת לעניין זה.

גלעד ארדן: בנוסף, כדי שהמידע שיעמוד לרשות מי שרכש רכב יהיה בעל ערך, וכדי להתמודד עם מצב שבו כדי להימנע ממתן המידע לפי החוק מוסכים או מבטחים לא ישמרו מידע שיש בידיהם על הרכב, קובעת הצעת החוק במפורש, כי מיום כניסתו של החוק לתוקף יהיה על מוסכים ומבטחים לשמור אצלם את המידע האמור למשך שבע שנים.

גלעד ארדן: כמו כן, כדי שמוסך או מבטח המספק את המידע לא יישא בעלויות מסירת המידע שלפי הצעת החוק הוא מחויב למסור, מוצע לקבוע כי מוסך או מבטח יהיה רשאי לגבות תשלום בעד ההוצאות הכרוכות במסירת המידע כאמור.

גלעד ארדן: עם זאת, מאחר שבכל זאת מדובר בסוג של "לקוח שבוי", שכן אין לרוכש הרכב המשומש מקורות מידע אחרים, למעט המוסך המסוים שבו תוקן או טופל הרכב והמבטח המסוים שביטח אותו, שמהם הוא יכול לקבל מידע על הרכב, עלתה בוועדה השאלה אם אין צורך לקבוע מחיר מרבי שמי שחייב לספק את המידע בהתאם להצעת החוק יהיה רשאי לגבות עבור מסירתו, שכן אחרת, מוסך או מבטח עלולים לסכל את האפשרות לקבל מידע באמצעות מחיר גבוה שידרשו עבור המידע.

גלעד ארדן: הוועדה החליטה שאין הצדקה לקבוע מחיר כבר בשלב זה, עוד בטרם התברר אם אכן המוסכים והמבטחים מנצלים את העובדה שהם רשאים לגבות תשלום כאמור.

גלעד ארדן: ואולם, הוועדה החליטה כך, בין היתר, בהסתמך על כך שנציגי הממשלה הצהירו בוועדה שאם אכן יתברר שמוסכים או מבטחים המוסרים את המידע אינם גובים רק עבור ההוצאות אלא סכומים גבוהים יותר, יעשו השר הממונה על ביצוע החוק ושר האוצר שימוש בסמכותם לפי סעיף 6 לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים ויכריזו על שירות זה כשירות בר-פיקוח.

גלעד ארדן: אני מצהיר כאן, שבכוונת הוועדה לעקוב ולפקח אחר יישום הוראות הצעת החוק, ובכלל זה אחר הצורך בפיקוח על המחיר שגובים מוסכים ומבטחים עבור מסירת מידע כאמור, ואחר השימוש שיעשו או לא יעשו השרים בסמכותם לפקח על המחיר כפי שציינתי.

גלעד ארדן: כמו כן, כדי למנוע אפשרות מלחמוק מהחובה למסור מידע בהתאם להצעת החוק באמצעות "טרטור" של מבקש המידע, קובעת הצעת החוק כי השר הממונה על ביצוע החוק רשאי יהיה לקבוע, בין היתר, גם את דרכי מסירת המידע ואת המועדים למסירתו.

גלעד ארדן: על מנת להבהיר שמדובר במידע לגבי הרכב, וכי אין כוונה שמוסכים ומבטחים יספקו מידע שמסירתו נחשבת לכזו הפוגעת בפרטיות, קובעת הצעת החוק שאין בהוראות החוק כדי לגרוע מהוראות כל דין אחר, ובכלל זה, כמובן, מהוראות חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א–1981.

גלעד ארדן: עד כאן לגבי החלק הראשון של הצעת החוק, שלגביו אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות ולהודות לאיגוד המוסכים בישראל על שיתוף הפעולה במסגרת הכנת הצעת החוק.

גלעד ארדן: בנוגע לנושא השני – הצעת החוק קובעת כי יהיה אסור למי שעיסוקו מכירת רכב משומש לעשות עסקה בעניין מכירת רכב משומש, אלא אם כן נחתם חוזה בינו לבין הצרכן – חבר הכנסת ריבלין, כעורך-דין ותיק אתה מבין שמדובר במהפכה, כי עד היום רק עסקה לרכישת מקרקעין חייבה מסמך בכתב, ומהיום סוחר רכב, ובכלל זה – תיכף אני ארחיב גם מי נחשב סוחר רכב – – –

ראובן ריבלין: כתב העברה, כתב העברת בעלות הוא מסמך בכתב?

גלעד ארדן: עד היום אין שום חובה לעשות עסקה ברכב בכתב.

גלעד ארדן: היא תקפה גם אם זה בעל-פה.

ראובן ריבלין: אבל כתב העברת בעלות הוא לא מסמך בכתב?

גלעד ארדן: מכירת רכב מעתה ואילך על-ידי סוחר רכב – ותיכף אני אגדיר מי זה סוחר רכב – אם לא נעשתה בכתב וכוללת את הפריטים שאני תיכף אכתוב שצריכים להיכלל באותו מסמך, ניתן לבטלה על-ידי טענה זו בלבד – שלא נעשתה על-פי דרישות החוק, אלא אם כן נחתם חוזה בינו לבין הצרכן, והסוחר מסר לצרכן, עד למועד חתימת החוזה ובנפרד ממנו, טופס גילוי שעל הצרכן לאשר את קבלתו בחתימת ידו.

גלעד ארדן: חשוב לציין כי ההוראה המוצעת לא תחול רק על סוחרי רכב, אלא על כל מי שמוכר רכב משומש שהוא לא רשום כבעליו ברשיון הרכב.

גלעד ארדן: כלומר, קבענו חזקה שאם מכרת רכב וברישומים אתה לא רשום כבעליו, חזקה עליך שאתה סוחר רכב, אלא אם כן אתה מוכר רכב משומש של בן משפחה מדרגה ראשונה.

גלעד ארדן: צריך לזכור – והציבור לא יודע את זה – שהרישום של רכב במשרד הרישוי הוא רק דקלרטיבי.

גלעד ארדן: הוא בכלל לא מלמד שמי שרשום הוא באמת הבעלים.

גלעד ארדן: ולכן, אם מישהו מוכר לך רכב והוא לא דאג שאותו רכב יהיה רשום על שמו, מבחינת חוקי הצרכנות הוא בחזקת סוחר, וחלים עליו כל כללי הגילוי המוגברים, שעכשיו אפרט אותם.

גלעד ארדן: בטופס הגילוי יהיה על המוכר כאמור לפרט את שמו המלא, תעודת הזהות שלו ומענו.

גלעד ארדן: אם הוא תאגיד, גם את סוג התאגיד, מספרו ומענו המלא של התאגיד.

גלעד ארדן: כן יהיה עליו לגלות פרטים דומים בנוגע לבעל הרכב – כמו שהזכרתי, לא בהכרח הוא בעל הרכב.

גלעד ארדן: יהיה עליו לפרט גם את מספר הבעלים הקודמים של הרכב, וככל הידוע לו, בכתב, אם הבעלים הקודמים היה חברת ליסינג, את הפגיעות שנגרמו לרכב ככל הידוע לו, את מספר הקילומטרים שעבר הרכב ככל שהוא יודע ואת הסכום שישולם עבור הרכב.

גלעד ארדן: הצעת החוק אף קובעת כי בכל עסקה בעניין רכב משומש יגלה מוכר הרכב המשומש שזה עיסוקו, את העובדה שהוא מוכר או משווק כלי רכב דרך עיסוק.

גלעד ארדן: ההסדרים המוצעים בעניין זה בהצעת החוק, ובייחוד חובת המסירה של טופס הגילוי, נועדו להקל על רוכש רכב משומש שנמסרו לו פרטים כוזבים או מידע חסר על הרכב, לפעול בהתאם להוראות סעיפים 14 ו-15 לחוק החוזים (חלק כללי) ולבטל את החוזה.

גלעד ארדן: בנוסף, מאחר שההסדר המוצע בהצעת החוק בנוגע לחובת הגילוי במכירת רכב משומש דומה במהותו להסדר בנוגע לחובת הגילוי הכללית הקבועה בסעיף 4 לחוק הגנת הצרכן, קובעת הצעת החוק כי על מי שיפר את חובת הגילוי בהתאם להצעת החוק יוטל קנס השווה לזה הקבוע בחוק הגנת הצרכן בנוגע למי שמפר את חובת הגילוי הכללית.

גלעד ארדן: כלומר, קנס השווה היום ל-182,700 שקלים חדשים.

גלעד ארדן: לבסוף, וכדי ליצור הסדר שלם ככל שניתן, מוצע לקבוע גם – זו מהפכה נוספת – שרשות הרישוי תציין ברשיון הרכב את מספר הקילומטרים שעבר הרכב עד למועד ביצוע מבחן הכשירות השנתי, הטסט.

גלעד ארדן: מאחר שלוועדת הכלכלה נמסר שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים עובד בימים אלה על היישום הטכנולוגי של ההוראה האמורה, קובעת הצעת החוק שחובת ציון מספר הקילומטרים ברשיון הרכב תחול רק מ-1 בינואר 2010.

קריאה: – – –

גלעד ארדן: מ-1 בינואר 2010, כל מי שיביא את רכבו לטסט, מכון הרישוי יקליד את מספר הקילומטרים שהגעת אתו לטסט למחשבי משרד התחבורה, ויישלח אליך – – –

ראובן ריבלין: והמבחן השנתי?

ראובן ריבלין: אם יאפסו את השעון?

גלעד ארדן: זה בדיוק נועד לדאוג לכך שכל שנה, בטופס של הטסט, יהיה מודפס הקילומטרז' שהגעת אתו לטסט הקודם.

גלעד ארדן: ואז זה יצמצם מאוד את האפשרות – מקסימום תוכל לזייף בתוך אותה שנה ולהפחית קצת, אבל – – –

אמנון כהן: הוא לא יזייף אף פעם.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אני חושב שזה ירתיע גם, בכלל.

גלעד ארדן: להצעת החוק הוגשה הסתייגות אחת ויחידה, דווקא על-ידי שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

גלעד ארדן: בהסתייגות שהגיש מבקש שר התחבורה כי השר הממונה על ביצוע החוק יהיה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ולא שר התחבורה והבטיחות בדרכים, כפי שקבעה הוועדה.

גלעד ארדן: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, כפי שהצהירו נציגיו בוועדה, מתנגד לכך.

גלעד ארדן: אין לי כוונה לנסות ולפתור את המחלוקת בין משרדי הממשלה, אבל אני לא יכול להימנע מלהביע את תמיהתי על כך שהצעת החוק נמצאת בדיונים בוועדה כתשעה חודשים – התקיימו בה, דומני, או שבעה או שמונה דיונים – ועדיין לא הצליחו משרדי הממשלה ליישב ביניהם את המחלוקת.

גלעד ארדן: מכל מקום, ולגופו של עניין, אני קורא לכם לדחות את ההסתייגות ולתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, בנוסח שאישרה הוועדה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: כאמור, הוגשה הסתייגות של שר התחבורה, אבל אנחנו לא רואים ששר התחבורה נמצא עמנו.

אמנון כהן: לכן אנחנו לא נצביע על ההסתייגות של שר התחבורה ונעבור להצבעה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 25 בעד סעיפים 1–9 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–9 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 18, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס”ח–2008, הוצבעה בקריאה שנייה, אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: הצעת החוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס”ח–2008 – אפשר להצביע בקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 26 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 20, אין נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: ברשותך, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, אני מנצל את ההזדמנות, כשותף להצעת החוק, לברך קודם כול אותך, על כך שבאמת שתי היוזמות הוגשו כחוק חשוב לטובת הצרכנים.

אמנון כהן: בגילוי נאות, אזרחי מדינת ישראל באמת יוכלו לקנות רכב מאנשים מורשים, כאשר יקבלו את כל הפרטים של אותם אנשים ולא יהיה כל אחד סוחר שיכול לנצל את טוב לבם או את תמימותם של הצרכנים.

אמנון כהן: כמובן, אנחנו אומרים תודה רבה למנהלת ועדת הכלכלה לאה ורון, ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה אתי בנדלר ולכל הצוות.

אמנון כהן: זה חוק חשוב לטובת הצרכנים.

אמנון כהן: [מס' מ/294; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ג, עמ' 9880; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: בבקשה, יושב-ראש ועדת כלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, להציג את הצעת החוק.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גלעד ארדן: בהצעת החוק שיזמה הממשלה שולבה הצעת החוק הפרטית שיזמו חברי הכנסת רוברט אילטוב ויוסף שגאל.

גלעד ארדן: מאז חקיקתו של חוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו–1986, להלן – חוק כרטיסי חיוב, נעשה השימוש בכרטיסי חיוב לנחלת הכלל ומספר העסקאות המבוצעות באמצעי תשלום זה והיקפן הולכים וגדלים.

גלעד ארדן: במהלך השנים התברר כי החוק אינו נותן מענה מספק על כמה בעיות ויש צורך בתיקונו כדי להתאימו לצרכים שהשתנו.

גלעד ארדן: לפיכך באה הצעת החוק לתקן את החוק בכמה עניינים מרכזיים, שמטרתם, כולם, להיטיב עם הצרכן, כפי שאפרט.

גלעד ארדן: סעיף 5 לחוק כרטיסי חיוב קובע כי לקוח לא יהיה אחראי לשימוש לרעה שנעשה בכרטיס אחרי שנמסרה הודעה למנפיק.

גלעד ארדן: טרם מתן ההודעה, מוגבלת אחריותו של הלקוח לשימוש לרעה לפי הסכומים הקבועים בסעיף, ללא קשר לנזק שנגרם כתוצאה מהשימוש לרעה.

גלעד ארדן: עם זאת, הסעיף מונה כמה חריגים להגבלת האחריות האמורה, שבהתקיים אחד מהם על הלקוח לשאת בנזק שנגרם כתוצאה משימוש לרעה בכרטיסו.

גלעד ארדן: אחד החריגים הקבועים בסעיף הוא מקרה שבו הלקוח מוסר את הכרטיס לאדם אחר, למעט מסירה בנסיבות סבירות למטרות שמירה בלבד.

גלעד ארדן: במקרה כזה, מוטלת האחריות על הלקוח והוא יישא באחריות לנזק שנגרם.

גלעד ארדן: למען הסר ספק וכדי למנוע פרשנויות סותרות, מוצע לקבוע כי הלקוח לא יהיה אחראי לשימוש לרעה שנעשה אחרי שכרטיס החיוב, כרטיס האשראי שלו, שנמסר לאדם אחר, אבד לאותו אדם או נגנב ממנו.

גלעד ארדן: כלומר, יש הגנה לא רק אם נגנב ממך או אבד לך, אלא גם אם אבד או נגנב למי שמסרת לו, בנסיבות סבירות, למטרת שמירה, את כרטיס האשראי.

גלעד ארדן: כך, למשל, אם הלקוח מסר את כרטיס החיוב לאדם אחר והכרטיס נגנב או אבד מאותו אדם, ולאחר האובדן או הגנבה נעשה בו שימוש לרעה, תוגבל האחריות של הלקוח לפי הקבוע בסעיף כנוסחו כיום.

גלעד ארדן: לעומת זאת, אם הלקוח נתן את הכרטיס לאדם אחר, שהשתמש בו, בידיעת הלקוח, לרעה, הגבלת האחריות לא תחול והלקוח יישא בחיוב.

גלעד ארדן: כמו כן, לאור ההתפתחות הטכנולוגית, מוצע לקצר את משך הזמן שבו מוטלת חובה על המנפיק לזכות את הלקוח ולהשיב לו סכומים שונים שנגבו ממנו, כך שמשך הזמן שבמסגרתו תחול חובה כאמור לא יהיה 30 ימים או 15 ימים, לפי העניין, כפי שקבוע כיום, אלא עשרה ימי עסקים בלבד.

גלעד ארדן: עניין חשוב נוסף שמוצע לתקנו בהצעת החוק הוא התשלום הנדחה, שבו עוסק סעיף 10 לחוק.

גלעד ארדן: הסעיף נועד למנוע מצב שבו על הלקוח להמשיך ולשלם למנפיק את התמורה עבור נכס שנרכש בעסקה שנעשתה בינו לבין הספק אפילו אם הנכס לא סופק לו.

גלעד ארדן: הסעיף כנוסחו היום קובע כי בהתקיים שני תנאים על המנפיק להפסיק לחייב את הלקוח בתשלומים שטרם נגבו ממנו:

גלעד ארדן: התנאי הראשון הוא שהוסכם בין הלקוח לבין הספק שתמורת העסקה תשולם כעבור 35 ימים מיום עשיית העסקה ומעלה, מה שמכונה "תשלום נדחה"; התנאי השני – שהלקוח הודיע בכתב למנפיק שהנכס שנרכש באותה עסקה לא סופק לו וכי הוא ביטל את העסקה.

גלעד ארדן: הצעת החוק מבקשת לתקן את הסעיף האמור ולקבוע כי כאשר לקוח מודיע למנפיק, בכתב, שמתקיימים שני תנאים מעט שונים, שאפרט מייד, על המנפיק להפסיק לחייב את הלקוח במועד קבלת ההודעה.

גלעד ארדן: התנאי הראשון הוא, שהנכס לא סופק לו אף שחלף מועד האספקה, או במקרה שטרם חלף מועד האספקה – הספק הפסיק, דרך קבע, לספק נכסים מהסוג שנרכש בעסקה; התנאי השני – שהלקוח ביטל את העסקה.

גלעד ארדן: השוני המהותי בסעיף המוצע, ובכך יש כדי לשפר את מצבו של הצרכן מול הספק, הוא שהסעיף יחול על כלל העסקאות שנעשות באמצעות כרטיס אשראי ולא רק על עסקאות המשולמות בתשלום נדחה.

גלעד ארדן: עם זאת, הוראות הסעיף המוצע לא יחולו אם העסקה היתה עסקה בתשלום אחד, שבה מי שנתן את האשראי ללקוח – בין שמדובר במנפיק עצמו ובין שמדובר בתאגיד ניכיון שנתן ללקוח את האשראי – שילם את מלוא תמורתה של העסקה לספק טרם הודעת הלקוח, והוא אינו יכול להיפרע בדרך של קיזוז מול הספק.

גלעד ארדן: זאת, משום שבסיטואציה האמורה העסקה אינה עסקת אשראי קלאסית והיא דומה מאוד לעסקת מזומן, שבה נותן האשראי למעשה מעניק ללקוח מעין "הלוואה".

גלעד ארדן: הוא משלם את מלוא התמורה לספק בעת עשיית העסקה, והלקוח משלם לנותן האשראי את תמורת העסקה בתשלומים, בדרך כלל בתוספת ריבית מסוימת.

גלעד ארדן: בנסיבות אלה אין הצדקה לכך שדווקא מי שנתן ללקוח את האשראי יהיה זה שיישא בנזק שנגרם, אם נגרם, כתוצאה מביטול העסקה.

גלעד ארדן: הגנה נוספת שהצעת החוק מקנה ללקוח עוסקת בהפסקת תשלום בשל חדלות פירעון.

גלעד ארדן: מוצע לקבוע כי במקרה שבו הובא לידיעת מנפיק שנעשתה עסקה בין ספק לבין לקוח באמצעות כרטיס אשראי, והוגשה לבית-המשפט בקשה למתן צו לכינוס נכסים, צו פירוק או צו פשיטת רגל נגד הספק, ובקשת הצו הומצאה למנפיק, יפסיק המנפיק לזכות את הספק בשל אותה עסקה מהמועד שבו נודע לו על הגשת הבקשה ועד למועד ההחלטה בה.

גלעד ארדן: חשוב להדגיש כי המנפיק לא מפסיק לחייב את הלקוח ברגע שיש בקשה למתן צו, אלא שומר את הכספים שגבה מהלקוח אצלו עד למתן ההחלטה בבקשת הצו.

גלעד ארדן: בית-המשפט שידון בבקשה למתן הצו יהיה רשאי לקבוע שהמנפיק יחויב להעביר לספק את התשלומים שגבה מהלקוח, אם שוכנע שהנכס סופק ללקוח או שהלקוח לא ייפגע כתוצאה מחדלות הפירעון של הספק או של מי שמוטל עליו לספק את הנכס באותה עסקה.

גלעד ארדן: עם זאת, במקרה שבו גם ניתן צו כאמור, יהיה על המנפיק להשיב ללקוח בהקדם האפשרי ולא יאוחר מעשרה ימי עסקים מיום מתן הצו את התשלומים שגבה מהלקוח בשל אותה עסקה בתקופה שבה הפסיק לזכות את הספק.

גלעד ארדן: כפי שציינתי, הצעת החוק כולה באה להיטיב עם הצרכן.

גלעד ארדן: ואולם, ההוראה החשובה ביותר לדעתי בהצעת החוק, היא זו הקובעת כי במקרה שבו הורה לקוח למנפיק להפסיק חיוב בעסקה שהתשלום עבורה נגבה באמצעות הרשאה לחיוב חשבון, או כפי שמכיר זאת העם "הוראת קבע שניתנה בכרטיס אשראי", יפסיק המנפיק לחייב את הלקוח במועד קבלת ההודעה.

גלעד ארדן: כלומר, אין עוד הבדל בין הוראת קבע בבנק לבין הוראת קבע בעסקה מתמשכת – אינטרנט מהיר, כבלים, לוויין, סלולר.

גלעד ארדן: ניתנה הוראת הקבע דרך הבנק או דרך חברת כרטיסי האשראי, ברגע שהודעת לחברת כרטיסי האשראי להפסיק ולחייב את חשבונך דרך אותן בקשות שהספק מגיש, אין יותר שיקול דעת לחברת כרטיסי האשראי, היא לא צריכה את הסכמת הספק, היא חייבת מייד לבטל את אותה הוראת קבע שניתנה דרך כרטיס – – –

ראובן ריבלין: מה אם הוראת הקבע היא בלתי חוזרת?

גלעד ארדן: אני לא בטוח שזה דבר דיספוזיטיבי, שניתן להתנות עליו, אני צריך לחשוב על זה.

גלעד ארדן: למיטב הבנתי, כשבהגנת הצרכן עסקינן, וההוראה הזאת קוגנטית – אני לא חושב שהספק יכול לקחת תשלום – – –

ראובן ריבלין: אם הוא מספק לך את הסחורה בעשרה תשלומים – – –

גלעד ארדן: תן לי להשלים את הדברים ואענה לך.

גלעד ארדן: כיום, בסיטואציות מסוימות, כדי להפסיק לחייב את הלקוח מבקשים מנפיקים שונים את ההסכמה של הספק להפסקת החיוב.

גלעד ארדן: ההוראה המוצעת באה בין היתר למנוע תופעה זו ולקבוע כי מרגע שהלקוח הורה למנפיק להפסיק לחייב אותו בעסקאות שנעשות באמצעות הרשאה לחיוב חשבון, כמו חלק מהעסקאות הנעשות עם חברות הכבלים והלוויין, הסלולר, האינטרנט המהיר וחברות אחרות – על המנפיק להישמע להוראות הלקוח ולהפסיק את החיוב, בדומה לדין החל על הרשאות לחיוב חשבון בנק לפי הוראות ניהול בנקאי תקין.

גלעד ארדן: חשוב לציין – וזאת התשובה על שאלתך, חבר הכנסת ריבלין – כי הסעיף נוגע לעסקאות שהן מתמשכות, והוא לא יחול על עסקאות חד-פעמיות שבהן הלקוח משלם בפריסה לתשלומים סכום חד-פעמי וידוע מראש.

גלעד ארדן: את העסקאות מהסוג האחרון לא יהיה הלקוח רשאי לבטל מכוח הסעיף המוצע.

גלעד ארדן: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מכם לתמוך בה בקריאות השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: אני מבקש להודות בהזדמנות הזאת לצוות המסור של ועדת הכלכלה, לעורכת-דין אתי בנדלר, ליועץ המשפטי ניר ימין, למנהלת הוועדה הגברת לאה ורון, למזכירת הוועדה עדית חנוכה, למזכירות הוועדה דקלה וללי.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 27 בעד סעיפים 1–10 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–10 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 20, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו נצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4).

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 21, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שחוק כרטיסי חיוב (תיקון מס' 4), התשס"ח–2008, התקבל בקריאה שלישית.

רוברט אילטוב: אפשר להודות?

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת רוברט אילטוב.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אעשה זאת בקצרה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, גלעד ארדן, על הטיפול המהיר והמסור, לחברי הוועדה, ליועצת המשפטית של הוועדה ולמשרד המשפטים, שהכין חוק חשוב וצודק לצרכנים במדינת ישראל.

רוברט אילטוב: עכשיו אנחנו יכולים להשתמש יותר בחופשיות בכרטיסי האשראי.

אמנון כהן: תודה רבה למציעים, יישר כוח.

אמנון כהן: [מס' כ/244; "דברי הכנסת", חוב' ל"ט, עמ' 19020; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יציג את הצעת החוק יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43), התשס"ח–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: זאת הצעת חוק שיזמה הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת.

זבולון אורלב: חברי הכנסת, בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לקבוע כי כל הדוחות וחוות הדעת שמבקר המדינה מכין לפי חוק מבקר המדינה, התשי"ח–1958 [נוסח משולב] – כולם יונחו על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: עד עכשיו רק הדוחות השנתיים היו צריכים להיות מונחים על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: כמו כן מוצע לקבוע כי במקרה שמועד זה חל בימי פגרת הכנסת, יונחו הדוחות וחוות הדעת על שולחן הכנסת לא יאוחר מתום השבוע הראשון של הכנס הקרוב של הכנסת.

זבולון אורלב: הוראה זאת תחול על דוחות על-פי סעיפים 15 ו-20 לחוק, בשפת העם "הדוחות השנתיים".

זבולון אורלב: כמו כן, החוק הזה יחול על דוח נפרד לפי סעיף 14ב לחוק, על חוות דעת על-פי סעיף 21 לחוק, כלומר – אם הוועדה מבקשת מהמבקר להכין חוות דעת, וכן על דוח שנתי כנציב תלונות הציבור על-פי סעיף 46 לחוק.

זבולון אורלב: לעניין המועד להנחת הדוחות על שולחן הכנסת, בסעיפים 16 ו-20 לחוק נקבע כי דוחות שהכין מבקר המדינה על-פי סעיפים 15 ו-20 לחוק יונחו על שולחן הכנסת בתקופה שבין שמונה ל-12 שבועות מהיום שבו המציא המבקר את הדוח לגופים המבוקרים לקבלת הערותיהם.

זבולון אורלב: עם זאת, לעתים מועד ההנחה האמור חל בימי פגרת הכנסת, כפי שאירע השנה, בשנה מעוברת, ולא ניתן היה להניח את הדוח על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: מוצע כי במקרה כאמור יונח הדוח על שולחן הכנסת לא יאוחר מתום השבוע הראשון של הכנס הקרוב של הכנסת.

זבולון אורלב: בתיאום עם המבקר, וכדי שלא לפגוע בעצמאותו, החליטה הוועדה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית להציע כי דוח נפרד שהוכן על-פי סעיף 14ב, וכן חוות דעת שהוכנה על-פי סעיף 21 לחוק, אשר המועד המיועד להנחתם הוא בימי פגרת הכנסת, יפורסמו במועד שיבחר המבקר, מוקדם ככל האפשר.

זבולון אורלב: הצעת החוק כאמור נוסחה בהסכמה ובתיאום עם משרד המבקר והלשכה המשפטית של משרד מבקר המדינה.

זבולון אורלב: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

זבולון אורלב: אני מבקש ממליאת הכנסת אישור להצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

זבולון אורלב: תודה.

אמנון כהן: תודה ליושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.

אמנון כהן: מייד נעבור להצבעה.

זבולון אורלב: אני מבקש להודות למנהלת הוועדה, הגברת חנה פריידין, למזכירת הוועדה ריקי אליה ולמזכירה חנה יוסף, ללשכה המשפטית שסייעה בהכנת נוסח החוק, לעורך-דין תומר רוזנר, היועץ המשפטי של הוועדה, לעורך-דין גלעד קרן ולמתמחה מיטל מלכיאל.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43), התשס"ח–2008, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 29 בעד סעיפים 1–6 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–6 נתקבלו.

אמנון כהן: 15 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה בקריאה שלישית, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43), התשס"ח–2008 – אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 30 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: 20 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שחוק מבקר המדינה (תיקון מס' 43) התקבל בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 11326, חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 22), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: בבקשה, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יצחק גלנטי.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי כנסת נכבדים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 22), התשס"ח–2008, לקריאות השנייה והשלישית.

יצחק גלנטי: התיקון המוצע לפקודת בריאות העם הוא תיקון אשר נכלל בהצעת חוק ההסדרים לשנת 2008, פוצל מחוק ההסדרים והועבר לדיון כהצעת חוק נפרדת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לקראת הקריאות השנייה והשלישית.

יצחק גלנטי: בהתאם להוראות פקודת בריאות העם, הקמת בית-חולים, לרבות בנייה והוספת יחידה, מחייבת קבלת אישור של המנהל הכללי של משרד הבריאות.

יצחק גלנטי: בנוסח המקורי של הצעת החוק הוצע להרחיב את החובה לקבל אישור ממנכ"ל משרד הבריאות גם לעניין הוספת עמדת טיפול, פתיחת אגף חדש או קומה חדשה בבית-החולים ולעניין פתיחת חדר ניתוח.

יצחק גלנטי: בעקבות הדיונים בוועדה הוחלט להרחיב את חובת קבלת אישור המנכ"ל לעניין פתיחת חדר ניתוח בלבד.

יצחק גלנטי: אני קורא לחברי הבית לאשר את הצעת החוק בנוסח הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: רבותי, תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: אנחנו נמתין עד שתגיע למקומך.

אמנון כהן: נצביע על הצעת החוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 22) כהצעת הוועדה – קריאה שנייה.

אמנון כהן: אפשר להצביע, בבקשה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 31 בעד סעיפים 1–3 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 22, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 22) אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 32 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 22), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 18, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 22), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' כ/222; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 16516; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 111), התשס”ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יצחק גלנטי יציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי כנסת נכבדים, אני מתכבד להביא לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 111), התשס”ח–2008, הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אמנון כהן.

גלעד ארדן: אתה חוגג היום.

לדעתי, זה ניגוד עניינים – – –

יצחק גלנטי: זה היה מוסכם מראש בינינו.

יצחק גלנטי: סעיף 173(א)(1) לחוק הביטוח הלאומי קובע כי לדורש עבודה המצוי בהכשרה המקצועית ישולמו דמי אבטלה בשיעור של 70% מדמי האבטלה שהיו משתלמים לו אילולא היה מצוי בהכשרה מקצועית.

יצחק גלנטי: כפועל יוצא, דורש העבודה שהופנה על-ידי שירות התעסוקה כדי לרכוש מקצוע וכדי להגדיל את סיכוייו לצאת ממעגל האבטלה, מקבל תמרוץ שלילי להשתתף בקורס להכשרה מקצועית.

יצחק גלנטי: על-פי הצעת החוק, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בהסכמת שר הרווחה והשירותים החברתיים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, יקבע סוגי הכשרה מקצועית שבהם דורש העבודה יקבל את מלוא דמי האבטלה שלהם הוא זכאי.

יצחק גלנטי: תקנות ראשונות של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים מיום תחילתו של החוק.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני קורא לחברי הבית לאשר את הצעת החוק, בנוסח הוועדה, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: אני מודה בכך גם ליוזם הצעת החוק, חבר הכנסת אמנון כהן.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

צבי הנדל: תרחיב את הדיבור בנושא.

אמנון כהן: אדוני, תודה.

אמנון כהן: אנחנו מייד נעבור להצבעה.

אמנון כהן: יושב-ראש הוועדה יגיע למקומו.

אמנון כהן: אין הסתייגויות להצעת החוק.

אמנון כהן: אנחנו נצביע על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 111), התשס”ח–2008, בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 33 בעד סעיפים 1–2 – 23 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אמנון כהן: בעד – 23, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 111) אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 34 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 111), התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 21, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 111), התשס”ח–2008, אושרה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני אנצל את ההזדמנות, כמציע החוק, לברך את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יצחק גלנטי, את מנהלת הוועדה וילמה מאור, את היועצת המשפטית של הוועדה ג'ודי וסרמן.

אמנון כהן: אני חושב שהיה כאן תיקון חוק חשוב וצרכני למען הציבור, כאשר אנחנו מעודדים את הציבור שנמצא בתקופת דמי אבטלה ורוצה לקבל הכשרה כלשהי ולהשתלב שוב במעגל העבודה.

אמנון כהן: הוא לא יקבל קנס, כפי שהוא היה מקבל עד היום, לגבי קורסים שלגביהם קיבלה הממשלה החלטה שהם יהיו לטובת המשק – בקורסים האלה לא יחתכו לו את ה-30% מדמי האבטלה אלא הוא יקבל 100%.

אמנון כהן: בתקופה שהקורס ייערך, מספר חודשים נוסף, המדינה תיתן לו מלגה מסוימת.

אמנון כהן: המטרה היא שהוא יסיים בהצלחה את הלימודים וישתלב במעגל העבודה.

אמנון כהן: יש גם כל מיני תמריצים בדרך.

אמנון כהן: עשינו חוק טוב לטובת הצרכנים ולטובת המשק הישראלי, כאשר המטרה היא שיצאו לעבוד בכבוד ולא ישבו בבית כנטל על החברה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גלנטי, מה רצית להגיד?

קריאה: – – – גם למנהלת הוועדה וילמה – – –

אמנון כהן: אבל אני אמרתי.

אמנון כהן: אתה לא שומע בגילך הצעיר.

אמנון כהן: אמרתי גם ליועצת המשפטית וגם למנהלת הוועדה.

אמנון כהן: [מס' כ/246; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 18784; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס”ח–2008 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: קודם כול, כבוד היושב-ראש, תרשה לי גם לברך את המברך על החוק הקודם.

מיכאל מלכיאור: באמת כל הכבוד.

מיכאל מלכיאור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס”ח–2008, שיזם חבר הכנסת יואל חסון.

מיכאל מלכיאור: זו הצעת חוק חשובה מאוד ונחוצה מאוד.

מיכאל מלכיאור: נוכח מגמות עולמיות של פתיחות וקשרי גומלין בין מדינות, הולך ומתחזק הצורך בקיום מפגשים בלתי אמצעיים בין בני-נוער לשם הכרת תרבויות אחרות.

מיכאל מלכיאור: חילופי נוער הם אמצעי חשוב בתהליך החינוכי והלימודי של בני-נוער בעולם כולו.

מיכאל מלכיאור: הצעת חוק זו מעגנת בחוק את מעמדה של המועצה הציבורית לחילופי נוער וצעירים, הפועלת כיום כעמותה רשומה, באמצעות הקמת רשות שתהיה תאגיד ותמלא את התפקידים הקשורים לחילופי נוער וצעירים בין ישראל למדינות אחרות.

מיכאל מלכיאור: המועצה הציבורית הוקמה על-פי החלטת ממשלה משנת 1972, מתוך ראיית חשיבותם ותרומתם של חילופי הנוער לביסוס מעמדה של ישראל בין מדינות העולם ולחשיפת העולם להתפתחותה וליכולותיה של המדינה – יש פה הרבה רעש.

מיכאל מלכיאור: כמו כן, יש בפעילות זו כדי לתרום לסובלנות כלפי האחר, לצמצום הגזענות ולהגברת המודעות לערכי הדמוקרטיה ולזכויות האדם, והיא מסייעת לטיפוח קשרי הידידות בין צעירים במדינות ברחבי העולם ולהרחבת אופקיהם.

קריאה: – – –

אמנון כהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': – – –

אמנון כהן: שמעתי אותך ולא אותו.

מיכאל מלכיאור: אני אסביר לך בעוד שנייה.

מיכאל מלכיאור: פעילות המועצה הציבורית היא חלק משיתוף הפעולה של המדינה עם מדינות אחרות בתחום החינוך והתרבות, והממשלה מייחסת חשיבות לנושא זה ולמקומו במערך ההסברה של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זאת ועוד, המועצה הציבורית חותמת על מזכרי הבנה לשיתוף פעולה בין-מדינתי ולהפעלת תוכניות חילופים ומקיימת מערכת קשרים ענפה עם גופים דומים באותן מדינות.

מיכאל מלכיאור: בהצעת החוק הוראות בעניין מבנה הרשות ומוסדותיה; מספר החברים במועצה, תפקידיהם והוראות בכל הקשור לכהונתם; אופן מינוי המנהל של הרשות ותפקידיו; הוראות בדבר תקציב הרשות ומימונה וסדרי עבודת מועצת הרשות.

מיכאל מלכיאור: מוצע לקבוע את מועד תחילת החוק כך שתישמר רציפות במפעל חילופי הנוער והצעירים בין המועצה הציבורית ובין הרשות מחד גיסא ותימנע כפילות בפעילות הגופים הללו מאידך גיסא.

מיכאל מלכיאור: לשם כך מוצע לקבוע כי תחילתו של החוק המוצע תהא עם פרסום אישור של רשם העמותות על סיום הליכי הפירוק מרצון של המועצה הציבורית.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק שהביאה הוועדה והמוגשת ללא הסתייגויות בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מיכאל מלכיאור: ברשות היושב-ראש, אני אענה תשובה לחבר הכנסת, ידידי הרב בני אלון: היום העסק לא עובד, כלומר, כל שנה יש צמצום והממשלה לא מסוגלת לתקצב את העמותה כמו שצריך.

מיכאל מלכיאור: לכן בנינו את המבנה הזה, בהסכמה מלאה עם העמותה, וגם שתי העובדות שנשארו ימשיכו לעבוד בהסדר החדש.

מיכאל מלכיאור: ההסדר החדש יבטיח את ההתפתחות ואת התקצוב, כדי שכל הגופים יהיו מיוצגים כיאות במסגרת החוק החדש.

אמנון כהן: תודה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס”ח–2008, כהצעת הוועדה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 35 בעד סעיפים 1–25 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–25 נתקבלו.

אמנון כהן: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע כי הצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס”ח–2008, אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 36 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – אין חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס”ח–2008, נתקבל.

אמנון כהן: 24 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: חבר הכנסת יואל חסון, אחד היוזמים, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לחברי הכנסת במליאה על שאישרו את הצעת החוק הזאת.

יואל חסון: אני מבקש להודות גם ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט על הקידום המהיר של החוק הזה ועל התגייסותך לקדם חוק חשוב שהסדיר דבר שהיה נחוץ להסדיר – וזה הפיכת המועצה לחילופי נוער וצעירים לרשות לכל דבר.

יואל חסון: זה דבר שיחייב את המדינה לתקצב את הרשות הזאת, להפעיל אותה, וכך נוכל לעמוד בצורה הרבה יותר גאה, מול העולם, בהסכמים שאנחנו חתומים עליהם, בשליחת המשלחות ובקבלת המשלחות לכאן.

יואל חסון: לדעתי, עשינו דבר שכבר היה קיים בעולם כולו, ואנחנו הסדרנו אותו בהצעת החוק הזאת.

יואל חסון: במעמד הזה אני חייב לומר מלה לשתי עובדות – לאריאלה ואילונה – שבמשך כמעט שנתיים החזיקו את המועצה ללא תקציב, עם הלנת שכר של עצמן במשך חודשים רבים ולא ויתרו.

יואל חסון: הן החזיקו את המועצה הזאת וידעו את החשיבות של קיומה.

יואל חסון: ביום הזה אני יכול לבשר גם לאריאלה וגם לאילונה וגם למדינת ישראל שהמועצה הישראלית לחילופי צעירים ונוער עברה שלב והיום היא רשות במדינת ישראל.

יואל חסון: אני מאמין שעלינו על דרך המלך.

יואל חסון: אני גאה שהיתה לי האפשרות לחוקק ולהוביל חוק חשוב זה.

יואל חסון: אני מודה גם למשרדי הממשלה – לאבי וידרמן, יועץ ראש הממשלה, ולכל היועצים והעוזרים האחרים שעמלו ועזרו לנו לנסח הצעת חוק טובה, למעשה לנסח חוק חשוב.

יואל חסון: תודה לכולכם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/249).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 116) (שלילת דמי קבורה עקב פשע לאומני), התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער יציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מהות הצעת החוק שאני מביא לקריאה ראשונה באה לתקן לקונה שקיימת בספר החוקים שלנו, והיא שמדינת ישראל, לפי הדין הקיים, מחויבת בתשלום דמי קבורה של מחבלים, דוגמת המחבל שביצע את הטבח ב"מרכז הרב" או אותם מחבלים שביצעו את מעשי הטבח באמצעות טרקטורים ברחובות ירושלים בשבועות האחרונים.

גדעון סער: בעבר הכנסת – ונדמה לי שהיוזם בשעתו היה חבר הכנסת אלדד – יזמה תיקונים של שלילת הטבות סוציאליות, כגון קצבאות שאירים.

גדעון סער: הדבר הזה לא הוסדר במסגרת אותה חקיקה, ולמעשה אחרי האירוע של "מרכז הרב" אמרה היועצת המשפטית של המוסד לביטוח לאומי שלפי הדין הקיים, אם תוגש תביעה, המוסד לביטוח לאומי יצטרך לשאת בתשלום דמי הקבורה.

גדעון סער: אני חושב שלתבוע ממדינה לממן את הקבורה של מי שרוצח את האזרחים שלה, זה באמת קצת יותר מדי למדינה שרוצה להיות מדינה נורמלית.

גדעון סער: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת גלנטי, שקידם את הצעת החוק הזאת.

גדעון סער: אני חייב לומר שמשרד ראש הממשלה ומשרד הרווחה התקשרו לאחר פיגוע הטרקטור להתעניין אצלי מה קורה עם הצעת החוק הזאת.

גדעון סער: אני רוצה ומעוניין לסיים אותה בהקדם האפשרי, כי אני חושב שזה מסוג הכלים שאנחנו, כמחוקקים, צריכים לתת למדינה.

גדעון סער: אני מקווה מאוד שגם השלמת החקיקה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית תהיה עוד במהלך פגרת הקיץ של הכנסת, כדי שנוכל לבוא לתחילת הכנס ולהשלים את החוק הזה.

גדעון סער: מתוך כך שאני רוצה להגיע במהירות לחוק של חברי חבר הכנסת ריבלין, אני לא אנצל את מרבית זמן הדיבור בחוק זה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: לדיון בהצעת החוק הזאת נרשמו דוברים, וברגע זה נעלתי את הרשימה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה רשום.

אורי אריאל: מוותר.

אמנון כהן: מוותר.

אמנון כהן: חברי הכנסת , משה גפני ויעקב מרגי – לא נמצאים.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה נמצא, וגם רוצה לדבר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: גם אני מבקש לדבר.

אמנון כהן: סגרתי את הרשימה, אבל אם אתה לוחץ אני אאפשר לך.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא חושב שמי שעושה מעשה של פגיעה באזרחים ועושה פיגוע חולם לפני לכתו לבצע את זממו על דמי הקבורה.

מוחמד ברכה: הוא לא חושב על דמי הקבורה.

מוחמד ברכה: זה פשוט ציני.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת היא צינית, או שהיא מתאימה לצווחנים למיניהם בכיכר.

מוחמד ברכה: כנראה, חבר הכנסת סער עוד לא הפנים שהוא חבר בבית-המחוקקים והוא לא צריך להתעסק בקריקטורות כאלה של חוקים.

מוחמד ברכה: במקום לדבר על דברים ברומו של עולם, חיי אדם, שלום, איך לתרום ולייצר אווירה שלא תוביל למעשים של פשע ושל הרג, מניחים את ההנחה היסודית שהדבר הזה הוא חלק מחיינו וכל מה שנשאר הוא איך לתלוש את דמי הביטוח הלאומי ואיך לא לשלם את דמי הקבורה.

מוחמד ברכה: זו הצעת חוק שמריחה ריח חזק של סתם לנטור, סתם לעשות פופוליזם קטן וזול, זה לא מתאים.

גדעון סער: מה עמדתך בכל זאת?

מוחמד ברכה: אני אצביע נגד הצעת החוק.

גדעון סער: אז אני בטוח שהיא טובה.

גדעון סער: אם אתה נגד זו תעודת כשרות.

מוחמד ברכה: שיבושם לך.

מוחמד ברכה: חכמולוג גדול, מברוכ, הגעת לפסגת שאיפותיך.

גדעון סער: את הפסגה שלי אתה עוד בעזרת השם תראה.

מוחמד ברכה: כנראה אני לא אראה, וגם אתה כנראה לא תראה.

מוחמד ברכה: זה מסוג הצעות החוק הילדותיות של לנטור, של קנטרנות, של פופוליזם זול.

מוחמד ברכה: באמת, מי שהולך לעשות פיגוע חושב על דמי קבורה?

גדעון סער: אם הוא לא חושב, למה אני משלם לו?

מוחמד ברכה: בעוד ארבעה ימים, ביום שני, יהיה יום השנה השלישי לרצח בשפרעם שביצע נתן זאדה.

מוחמד ברכה: חשבתי, וגם עכשיו אני חושב, שזכות אמו להתאבל עליו, אני אפילו לא יכול לדרוש את זה.

גדעון סער: זה לא נוגע – – –

מוחמד ברכה: אני לא ארד לרמה הנמוכה הזאת, אף שאני מתעב את מה שעשה – הוא רצח בני עירי, אנשים שאני מכיר אישית.

מוחמד ברכה: לא יעלה על דעתי שאני אעמוד על דוכן הכנסת בבית-המחוקקים כדי להציע לשלול דמי קבורה.

מוחמד ברכה: זה בזוי.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חברי הכנסת חיים אורון ואורי אריאל.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, גם אתה מתנגד לחוק?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני בהחלט מתנגד לחוק.

נסים זאב: אני חושב שאין מקום בכלל לקבור אותו.

נסים זאב: קבורת חמור ייקבר.

נסים זאב: הוויכוח הוא לא על דמי הקבורה אלא על עצם הקבורה.

נסים זאב: אני חושב שצריך לממן ולקבור אותו בעזה, להעביר את המשפחה לעזה.

נסים זאב: אנחנו דנים בפרוטות על מחבלים שיוצאים בחוצותיה של ירושלים, פוגעים באזרחים, ילדים ונשים, ואנחנו דנים בדיני קבורה.

נסים זאב: שר הביטחון אומר: אני נתתי הוראה – תשמעו איזו הוראה, חשבתי שהולכים לעשות "מבצע אנטבה" – הוא אמר שהוא נתן הוראה לפיקוד העורף – תשמעו מה זה – להרוס את בית המחבל.

נסים זאב: חודש ימים מחכים לביצוע ההוראה, עד לרגע זה כולם משותקים וראש הממשלה גם הוא נתן הוראה.

נסים זאב: מעניין איך יתנגשו שתי ההוראות.

נסים זאב: כולם נותנים הוראות.

נסים זאב: אשרי המדבר על אוזן שומעת.

נסים זאב: כשנותנים הוראות, אפילו לאוזן שלהם הם לא משמיעים את ההוראה הזאת.

נסים זאב: מה הליצנות הזאת?

נסים זאב: במה אנחנו עוסקים?

נסים זאב: אני רוצה לדעת מדוע הבית של המחבלים הרוצחים עד לרגע זה לא נהרס.

נסים זאב: אנחנו צריכים לרעוש ולגעוש פה.

נסים זאב: צודק מוחמד ברכה, אנחנו דנים בדמי קבורה?

נסים זאב: יש לו בכלל זכות קבורה?

נסים זאב: הרי הוא מאמין ב-72 בתולות שמחכות לו בגן-עדן, שילכו לכל הרוחות.

נסים זאב: רוצחים אותנו פה בבתים שלנו, בשווקים שלנו, בערים שלנו, ואנחנו דנים בדמי קבורה.

נסים זאב: באמת כבר קברו אותנו, חיסלו אותנו.

נסים זאב: תראו מה קרה בשנים האחרונות, כמה ערבים ישראלים נכנסו והיו למחבלים – לא שהם קשורים לארגוני טרור, כל אחד הוא ארגון בפני עצמו, הוא קובע לעצמו את העיתוי, הוא קובע לעצמו מתי הוא צריך ללכת לגן-עדן, ובאותו בוקר הוא מחליט לצאת מהבית ולעשות פיגוע, כל אחד מהסיבה שלו.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני בהחלט תומך במוחמד ברכה, שאין מקום לקבור אותו בכלל בשטח מדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים בנושא הוא חבר הכנסת אורי אריאל.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני אלך בכיוון קצת שונה מקודמי.

חיים אורון: ידידי חבר הכנסת גדעון סער, ההסבר היחיד שאני יכול להבין לחוק מהסוג כזה הוא, שאתה רוצה לעבור את גלעד ארדן.

חיים אורון: גלעד ארדן קיבל 21 חוקים, ועכשיו יהיו לך לא 19 אלא 20 חוקים.

חיים אורון: אני מבין שמזה יוצא שאני בעד המחבלים.

חיים אורון: תעזבו אותי מהשטויות האלה.

אמנון כהן: זו קריאה ראשונה.

חיים אורון: אז בעתיד.

חיים אורון: אתמול רצח מנוול אחר, לא לאומני, אשה תמימה על חוף הים בבת-ים.

חיים אורון: לו יתואר שמישהו היה מחסל אותו, גם אז היינו מציעים חוק שאסור לקבור אותו?

חיים אורון: מה הכנסת מבטאת בזה?

חיים אורון: מי שבעד החוק אז הוא יותר שונא את המרצח ממי שהוא נגד החוק, על רקע לאומני – דמי קבורה לרוצחים.

חיים אורון: אם רוצים להחליט שאין דמי קבורה לרוצחים מכל סוג שהוא בכל מקום שהוא עד דור אחרון, גם אם הם בני 18, גם אם הם ימותו בגיל 200 – יש בזה היגיון.

חיים אורון: לא אצביע בעד זה, מה העיסוק הזה?

חיים אורון: על אילו רגשות צריך לעבוד פה?

חיים אורון: צריך לחמם מישהו ולהגיד: אנחנו, שקשה לנו מאוד לחיות עם העובדה שסיפחנו את ירושלים והיא לא מאוחדת ויש בה ערבים שרוצחים בנו, זה הכול נכון – בזה אנחנו פותרים את העניין?

חיים אורון: אז נעשה "וי" על חוקים משונים שאין להם מקום בספר החוקים הישראלי, שלא מוסיפים כבוד לכנסת, שעושים הבחנות בין רוצחים סוג א' לרוצחים סוג ב'.

חיים אורון: האמינו לי, יש רוצחים לא לאומנים שמגיע להם עונש פי כמה יותר חמור, ואני מבזה אותם לא פחות מאשר אותו לאומן.

חיים אורון: אני רוצה להגיד לפרוטוקול – לי, לגבי רוצחים, אין קוד של גרוע.

חיים אורון: כל מי שלוקח נפש, על-פי כל אמת מידה, בעיני הוא נקלה וכו', לא עוסק אתו בדמי קבורה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל – אחרון הדוברים בנושא, ונעבור להצבעה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את יוזם החוק, חבר הכנסת גדעון סער.

אורי אריאל: הצעת החוק הזאת היתה צריכה להיות כבר מזמן במדינה מתוקנת, מדינה שאחראית לשלום אזרחיה.

אורי אריאל: אני רוצה להצטרף לדברי חבר הכנסת זאב.

אורי אריאל: בדקתי היום מדוע לא הורסים את בתי המחבלים.

אורי אריאל: שמענו את ראש הממשלה – – –

חיים אורון: צריך להרוס את הבית של מי שלא הרס.

יובל שטייניץ: יש לו יותר מדי בתים.

יובל שטייניץ: איזה בית?

אורי אריאל: חבר הכנסת אורון מציע להרוס את בתיהם של ראש הממשלה ושל שר הביטחון.

אורי אריאל: אני מציע שחבר הכנסת אורון יעלה את ההצעה בצורה מסודרת.

אורי אריאל: יש שאלה מצד חברי הכנסת – איזה בית של ראש הממשלה יהרסו?

חיים אורון: מה שאתה בוחר.

אורי אריאל: מה שאני בוחר?

אורי אריאל: אני מבקש, חבר הכנסת אורון, להעלות את זה בצורה פורמלית, ואולי יהיה מי שיציע להרוס ארבעה בתים.

חיים אורון: כמו שאני מכיר אותך, תצביע בעד זה.

אורי אריאל: אתה יודע מה?

אורי אריאל: אני אשקול את זה ברצינות אם אתה תעלה את זה.

אורי אריאל: אני מחכה שאתה תעלה את זה, יש לך מחר, אתה עוד יכול להעלות את זה.

אורי אריאל: כרגע – אני אומר את הדברים לאחר בדיקה – מי שמעכב את הריסת הבית זה שר הביטחון אהוד ברק.

אורי אריאל: מי שרואה בזה דבר ראוי, שייתן לו צל"ש.

אורי אריאל: לבית הזה נמאס מההסברים של שר הביטחון ושל ראש הממשלה, שבמקום להחליט הפכו להיות פרשנים מה צריך לעשות, ובסוף כמובן לא עושים מה שהם עצמם אומרים והחליטו.

אורי אריאל: אני רוצה לפנות אלייך, ברשותך, השרה רוחמה אברהם-בלילא, ואני חושב שאני יכול לדבר בשם רוב חברי הבית הזה בעניין הזה, ולבקש פעם נוספת, אם תהיי מוכנה להתערב מול ראש הממשלה ושר הביטחון, ושיפסיקו עם הייעוץ וההתייעצויות וכל המלים, ופשוט יהרסו את בתי המחבלים עכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה אמר – – –

רן כהן: – – –

אורי אריאל: זה מה שנמסר לי על-ידי גורמים מוסמכים ממשרדו.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 116) (שלילת דמי קבורה עקב פשע לאומני), התשס”ח–2008.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 37 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – 9 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 116) (שלילת דמי קבורה עקב פשע לאומני), התשס”ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 31, נגד – 9, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע בזאת שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 116) (שלילת דמי קבורה עקב פשע לאומני), התשס”ח–2008, התקבלה בקריאה הראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/250).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנו עוברים להצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 8) (סמכויות פיקוח), התשס”ח–2008, של חבר הכנסת גדעון סער – קריאה ראשונה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, תציג את הצעת החוק.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזו נועדה לאפשר פיקוח שוטף על קיום הוראות חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-החיים) והתקנות שהותקנו על-פיו, נוכח החולשה של מנגנון האכיפה והצורך בפיקוח יזום – דבר שעמד עליו גם בית-המשפט העליון ב"פרשת נח" נגד היועץ המשפטי לממשלה.

גדעון סער: אכיפת הכללים שנקבעו על-פי החוק מחייבים ביקורת פתע.

גדעון סער: זאת אומרת, לא רק אכיפה פסיבית כאשר יש תלונה, אלא גם אכיפה אקטיבית במקומות שבהם מוחזקים בעלי-חיים ברגיל, כגון חנויות, פינות ליטוף, משקים חקלאיים וכו'.

גדעון סער: מוצע לקבוע כי כניסה למטרת חיפוש יכול שתיעשה גם ללא חשד מוקדם של הממונה והמפקח, למטרה זו.

גדעון סער: בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית תדון ועדת החינוך – אני רוצה לנצל את ההזדמנות גם להודות כאן ליושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת מלכיאור, על קידום הצעת החוק – בפירוט סמכויות הפיקוח ובתנאים להפעלתן לפי סעיף 6 לחוק, לרבות דרישת הזדהות בפני גורמי הפיקוח, מסירת ידיעות ומסמכים, עריכת בדיקות ומדידות ונטילת דוגמאות והתאמת ההוראות בדבר סמכויות החיפוש והעיכוב.

גדעון סער: עוד תבחן הוועדה את הצורך בקביעת תנאי כשירות והכשרה לגורמי הפיקוח ואת תיקון סעיף 16א לחוק לעניין תחולת החוק על מתקני המשטרה והשב"ס.

גדעון סער: אציין כי סמכות כניסה לצורכי פיקוח גם בהעדר חשד לביצוע העבירה – סמכויות כאלה קבועות גם בחיקוקים אחרים, כגון חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים), חוק להשבחת ייצור חקלאי (בעלי-חיים), חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) וחוק הרשות לפיקוח חקלאי.

גדעון סער: אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הראשונה.

גדעון סער: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת גדעון סער, מציע החוק.

אמנון כהן: נרשמו כמה דוברים, אני משער שרובם רוצים לוותר, חוץ מחבר הכנסת זאב?

אמנון כהן: גם אתה, לא חייב.

אמנון כהן: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 8) (סמכויות פיקוח), התשס”ח–2008.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 38 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 8) (סמכויות פיקוח), התשס”ח–2008, לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 27, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנה לקריאות השנייה והשלישית.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק (חוב' כ/252).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנו עוברים להצעת חוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת ראובן ריבלין וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: ינמק – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אמנון כהן: בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, רבותי חברי הכנסת, בשמם של חברי הכנסת מרוב סיעות הבית אנחנו מביאים בפניכם היום, אנוכי וחברי – הרב לוי, הרב יצחק לוי, חברתי היקרה, חברת הכנסת עמירה דותן, שידיה רב לה בניסיון להיטיב עם אותם אומללים אשר גורשו מביתם בגוש-קטיף, חברי צבי הנדל, אשר מ-120 חברי הכנסת הוא היה היחיד ששילם בעצמו עם משפחתו את מחיר הדמוקרטיה, שכולנו התווכחנו וגם הכרענו בה.

ראובן ריבלין: אני מביא בפניכם, עם חברי, את ההצעה למתן חנינה ממלכתית לאותם אלו ששילמו את המחיר לקיום הדמוקרטיה.

זהבה גלאון: הם שילמו את המחיר?

ראובן ריבלין: הם שילמו את המחיר.

ראובן ריבלין: אנחנו התווכחנו, אנחנו הכרענו, הם שילמו את המחיר.

ראובן ריבלין: ביתם נפל על ראשם.

ראובן ריבלין: את ההצעה הזו אנו מביאים לכם היום לא כדי להעדיף ציבור אחד על פני ציבור אחר, ולא כדי להניף מחדש את דגל המאבק של אותם ימים, שבעיני רבים מאתנו היו ימים שחורים, וודאי שלא כדי להחליש את מערכת התביעה ואכיפת החוק במדינת ישראל.

ראובן ריבלין: את ההצעה הזו, חברת הכנסת גלאון, אנו מביאים בשם הצורך שלנו כאומה לחיות יחד, בשם החובה שלנו להמשיך ולקיים כאן חברה אחת, בשם האחריות שלנו כעם וכממלכה לאחות את הקרעים בתוכנו למען עתידנו, עתיד מדינתנו ועתיד הדורות הבאים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, יש ימים של ייקוב הדין את ההר ויש ימים של לפנים משורת הדין.

ראובן ריבלין: היו ימים שבהם נאלצה הדמוקרטיה הישראלית לקבל הכרעות קשות מנשוא, הכרעות שקרעו את העם, הכרעות שמי ששילם בעדן, משלם את המחיר הכבד שלהן, הוא ציבור המתיישבים, ציבור ערכי ואידיאליסטי, ציבור שהקים את ביתו באופן חוקי למהדרין, בגיבוי כל ממשלות ישראל, נכון – בהתנגדות חלק מהאנשים בחלק מהמפלגות בישראל – וביתו הוחרב על ראשו.

ראובן ריבלין: באותם ימים, ימי חורבן גדול בחבל-עזה ובצפון השומרון, שטפו קולות מחאה וזעקה בארץ, ואפשר היה לחוש באוויר גם סכנה ממשית של מלחמת אחים, חלילה.

ראובן ריבלין: קראתי אז, אף שהתנגדתי למהלך מכול וכול, לכבד את החלטות הדמוקרטיה ולא לחצות את גבולות החוק.

ראובן ריבלין: יותר מכך, למחרת ההחלטה ירדתי דרומה לגוש-קטיף ולמתיישבים היקרים כדי לומר להם: רבותי, הדמוקרטיה הכריעה, בל נשבור את כללי המשחק, שמא, חלילה, נאבד כולנו.

ראובן ריבלין: היום הכול מבינים שהציבור הזה, למרות שברו, למרות כאבו, לא נגרר למעשים קיצוניים.

ראובן ריבלין: הוא חזה במו-עיניו איך מדינת ישראל מחריבה את ביתו.

ראובן ריבלין: הוא התקומם, הוא מחה, הוא בכה, הוא לא שבר את כללי המשחק ולא נגרר למלחמת אחים.

ראובן ריבלין: נכון, היו הפגנות סוערות.

ראובן ריבלין: נכון, היו גם חסימות כבישים, והיתה התנגדות עזה לפינוי, אפילו תוך סטייה מגבולות החוק, אבל לא היו אלה התפרעויות ולא פרובוקציות לשמן.

ראובן ריבלין: זו היתה מחאה בגדר הנסבל, מחאה שהיא מובנת בהתחשב בכך שמדובר בציבור שמחריבים את ביתו מכוח החלטה דמוקרטית שהיא כל כך שנויה במחלוקת.

ראובן ריבלין: היום, רבותי חברי הכנסת, שלוש שנים לאחר אותו אירוע טראומטי, כשעלבונן של משפחות המפונים נשפך בחוצות, וועדת המשנה בראשותה של עמירה דותן יודעת עד כמה הוא נשפך בחוצות, ועדיין לא מצאנו דרך איך לשקם אותם – הכול מבינים, מימין ומשמאל, שההפגנות והמחאות לא היו רק על אידיאולוגיה.

ראובן ריבלין: הם היו מאבק על חיים נורמליים, הם היו מאבק על קורת-גג, על משפחה, על פרנסה בכבוד, על קהילה ועל עתיד.

ראובן ריבלין: היום כולם חשים את החובה המוסרית של מדינת ישראל לבוא לקראת המפונים, לרפא את השבר, להחזיר את האמון שלהם בדמוקרטיה, בממלכה ובצה"ל, להשיב אותם לחיקה של החברה הישראלית ולאחות את הקרע.

ראובן ריבלין: שלוש שנים אחרי, הגיעו הימים של "לפנים משורת הדין".

ראובן ריבלין: הגיעו הימים שבהם הדמוקרטיה לא רק אוכפת חוק, לא רק מנהלת הליכים וממצה דין.

ראובן ריבלין: הגיעו הימים שבהם הדמוקרטיה גם מוחלת – יש יאמרו סולחת, יש יאמרו מבינה – אבל היא מוחלת לכל אותם מפגינים ומוחים, רובם נערים ונערות, שבלהט המחאה לא הבחינו בין האסור למותר, וכעת הם מבקשים להשאיר את הכול מאחור ולהמשיך הלאה, לבנות את חייהם ולהמשיך בחוויה הבונה את מדינתנו.

ראובן ריבלין: הם חותרים להתגייס ליחידות הטובות ביותר, הם שואפים להשתלב בתעסוקה, באקדמיה ובכל תחום בחברה, לבנות את עתידם בעתידה של מדינת ישראל, אך הדבר נמנע מהם בגלל רישום פלילי על רקע מחאת ההתנתקות שמכתים את עברם.

ראובן ריבלין: רבותי, מתוך התפיסה שמדובר בטראומה לאומית שיש לרפא, התאגדנו חברי כנסת מסיעות הבית כדי לתת חנינה ממלכתית לכל אלה שנפתחו נגדם הליכים פליליים בעבירות קלות.

ראובן ריבלין: הצעת החוק לא תחול על אלה שנקטו אלימות חמורה, שסיכנו חיי אדם או שעסקו בחומרי חבלה, או כאלה שיש להם עבר פלילי קודם.

ראובן ריבלין: אני מבין את הטענות – למה תינתן חנינה לאלו ולא לאלו?

ראובן ריבלין: למה לא תינתן חנינה, למשל, למפגינים נגד גדר ההפרדה?

ראובן ריבלין: למה לא תינתן חנינה לסטודנטים שחסמו כבישים במאבק על גובה שכר הלימוד?

ראובן ריבלין: אבל, רבותי, בל נחטא לאמת.

ראובן ריבלין: לא נוכל להשוות את ההתנתקות לשום אירוע חברתי אחר בתולדות מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: ההתנתקות היתה אירוע מכונן בתולדות החברה הישראלית.

ראובן ריבלין: ההתנתקות היתה טראומה לאומית, וההשלכות שלה על היותנו חברה אחת ועל עתידנו כעם הן הרות גורל.

ראובן ריבלין: אני קורא לכם, חברי הכנסת, להתאחד סביב היוזמה הממלכתית הזאת ולתמוך בה.

ראובן ריבלין: אני קורא לכם ברגע זה להניח בצד את החשבון הפוליטי ואת ההבדלים בין ימין לשמאל.

ראובן ריבלין: אני מבקש שתראו בהצעה זו תרומה גדולה לאיחוי הקרע בחברה הישראלית ולתיקון מעט של העוול הזועק שנעשה למפונים.

ראובן ריבלין: בשנאת חינם חרבו ציון וירושלים, באהבת חינם ייבנו מחדש.

ראובן ריבלין: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

אמנון כהן: נרשם מספר רב של דוברים בנוגע להצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: יש שני חוקים, ואנחנו נעשה דיון משולב.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/255).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו נעשה דיון משולב.

אמנון כהן: יציג הצעת חוק דומה – הצעת חוק מחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס"ח–2008, של חבר הכנסת גבאי – חבר הכנסת צבי הנדל.

אמנון כהן: נקיים אחר כך דיון משולב.

אמנון כהן: כל מי שנרשם בשתי הצעות החוק ידבר.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות מכל הלב על חוכמת הלב של מורי ורבי, ידידי ראובן ריבלין, על שהוביל בשום שכל את החקיקה הזאת.

צבי הנדל: בשמו של אלי גבאי אני מעלה את ההצעה.

צבי הנדל: הוא לא יכול היה להיות כאן, וגם הוא בסופו של דבר הכפיף את רצונו לעבודת הנמלים שעשה רובי ריבלין בחוק שלו.

צבי הנדל: אני מסכים לכל מה שנאמר ואני לא רוצה להאריך, אבל אני חייב להעלות כמה נקודות, כמה דגשים קטנים.

צבי הנדל: לאחר פינוי סיני, בהסכם קמפ-דייוויד, דרש ראש הממשלה דאז מנחם בגין, זיכרונו לברכה, מהיועץ המשפטי, לבדוק את התיקים שנפתחו נגד המפגינים ולראות אם אפשר אחרי המהלך שנעשה להקל, לסגור חלק מהתיקים.

צבי הנדל: זהבה גלאון (מרצ): זה לא נכון.

צבי הנדל: זה כבר נאמר פעם אחת.

צבי הנדל: זה לא נכון.

צבי הנדל: אתם חוזרים על השקר, והוא לא הופך לאמת.

צבי הנדל: אני משוכנע שביקשת רשות דיבור.

צבי הנדל: אני בכוונה אומר למיטב ידיעתי ולמיטב זיכרוני.

צבי הנדל: לא חוקקו אז חוק ולא היו צריכים לעשות את מה שנעשה, כי היה מישהו שהיה לו מספיק שכל שלא להידרש לחוק הזה.

צבי הנדל: מי שעוסק בחוק הזה הוא בראש ובראשונה רובי ריבלין.

צבי הנדל: שלוש שנים הוא הולך עם החוק הזה.

צבי הנדל: אנחנו מדברים אחרי שלוש שנים.

צבי הנדל: את החוק הוא הניח יותר משנה אחרי, כי הוא קיווה שכל השיחות שמנהלים חברי הכנסת – הוא עצמו ומיקי איתן, שהיה אז יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט – יישאו פרי.

צבי הנדל: אחרי שהחוק הונח, אחרי שהוא עבר בקריאה טרומית, משכו את זה עוד הרבה זמן, והגיעו לכדי שלוש שנים.

צבי הנדל: הפעם מגיעים רק לקריאה ראשונה, זה עוד לא קריאה שנייה ושלישית.

צבי הנדל: זה לא חוק מאוד מסובך.

צבי הנדל: כל זה כדי שאולי מישהו יחשוב פעמיים ויעשה לעצמו חשבון שעל אותו כביש שחסמו סטודנטים בברוטליות פי-עשרה חודשים לפני זה וחודשים אחרי זה, לא נפתח שום תיק.

צבי הנדל: כאן התיקים הם סכנת מוות, גרימת מוות בנתיב תחבורה, משהו מאוד חמור, שאפשר בגינו להיכנס לשנים בכלא.

צבי הנדל: אנחנו באים לתקן עוול – לא להיטיב אתם אלא ליישר קו.

צבי הנדל: ממשלה שלמה התגייסה להכפיש את שמו של ציבור נהדר, לטעמי, שכנעה את העם שיש סכנה גדולה, שתושבי גוש-קטיף ואוהדיהם הם חוליגנים, שירצחו חיילים.

צבי הנדל: אימנו את החיילים לפי תסריטים שכאשר הם יבואו לפנות – יהרגו אותם עם נשק.

צבי הנדל: מה לא אמרו?

צבי הנדל: אספו נשק בצורה פומבית.

צבי הנדל: אנחנו לא ידענו זאת אלא רק דרך הרדיו.

צבי הנדל: זאת, כדי שכולם ידעו ששם יושבים רוצחים מסוכנים.

צבי הנדל: היתה אווירת "עליהום" אדירה.

צבי הנדל: ידידי היקר, מורי ורבי, זה לא היה דמוקרטי.

צבי הנדל: אם היה מי שהלך ושכנע את השרים שלו בשביל להרוויח רוב בממשלה, ועשה משאל מתפקדים של 250,000 איש ואמר להם שהם ישמעו למתפקדים, והפסיד בגדול, צפצף על הכול, זרק ובעט בזה – זה לא היה הליך דמוקרטי גדול.

צבי הנדל: הוא חילק תיקים למי שיצביע לו, הבטיח שררה, ואני לא רוצה לחזור על זה.

צבי הנדל: רן כהן, אם היה מישהו שלימד את כולכם פרק בדמוקרטיה אלה חברי, אף אחד אחר לא.

רן כהן: – – – שוטרים וחיילים.

צבי הנדל: אני רוצה לראות את כל הסופרים הגאונים האלה שאמרו שישרפו גשרים אם חס וחלילה יפנו כפר ערבי אחד.

צבי הנדל: היו סופרים שאמרו: אנחנו בגופנו נעצור, נשרוף.

צבי הנדל: דמוקרטים גדולים, עד שזה נוגע לאחים שלהם.

צבי הנדל: אתה יודע מה, לפחות יאיר לפיד הוא יהודי הגון וישר.

צבי הנדל: הוא אמר נוכח פני עם ישראל, בטלוויזיה הוא אמר: רבותי, בואו נודה על האמת, אנחנו שונאים את המתנחלים.

רן כהן: הוא שונא.

צבי הנדל: גם אם ההתנתקות היתה דבר גרוע, שמחנו שסוף-סוף מכניסים למתנחלים – לפחות הוא אמר מה שאתה חושב, מה שאתה פועל למענו כל החיים שלך.

רן כהן: – – –

אמנון כהן: תיכף אתה דובר, חבר הכנסת רן כהן.

אמנון כהן: תן לו לסיים.

צבי הנדל: אני רוצה שנדע שאנחנו מתקנים עוול נורא שנעשה לנוער נהדר, ומה שלא נעשה בהפגנות זהות לשום ציבור אחר – לא לעובדים ולא לסטודנטים – ולא נותנים שום העדפה.

צבי הנדל: מתקנים שחיתות מוסרית מהדרגה הכי נבזית שהיתה, של מדינה שלמה שהתגייסה לעשות דה-מורליזציה ודה-לגיטימציה לציבור מהטובים שיש, לנוער מהטובים שיש.

צבי הנדל: עכשיו גם מכתימים את שמו, ובסופו של דבר גם לא נותנים לו לשרת את המדינה.

צבי הנדל: נשמעים ויכוחים: אז מה, על זה אתה נלחם?

צבי הנדל: אז הוא אומר:

צבי הנדל: עם כל הכבוד – אני שומע נוער, אני נפגש אתם ערבים שלמים, ברוך השם יש לנו נוער בריא – המדינה לא של אריק שרון, המדינה של כולנו.

צבי הנדל: אז מפני שהוא היה כזה, עכשיו לא נתגייס למען המדינה?

צבי הנדל: אז כנסת ישראל מותר וראוי לה שלנוער כזה תיתן טפיחה על השכם ולא תנהל ויכוחי סרק.

צבי הנדל: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

אמנון כהן: נעבור לרשימת הדוברים.

אמנון כהן: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת זהבה גלאון.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: סגרנו את הרשימה המשולבת, עשינו הצלבה, וכל מי שביקש – ידבר.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, מה שעומד לדיון כאן זו לא תוכנית ההתנתקות ולא המתנחלים שפונו מגוש-קטיף.

זהבה גלאון: מה שעומד לדיון זה דבר בלתי נסבל – שחברי הכנסת מתערבים ומחוקקים חוקים שהמטרה שלהם היא לבטל ביטול גורף החלטות של רשויות האכיפה.

זהבה גלאון: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: אתם יכולים לעמוד כאן על הדוכן ולגייס את כל הנוער הנפלא.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לכם שהוגשו כתבי אישום מפני שבני-נוער ואחרים קיללו שוטרים וחיילים, ירקו עליהם ופעלו באלימות, באלימות, כנגד שוטרים וחיילים.

אורי אריאל: אפשר שאלה?

אמנון כהן: אתם מדברים עוד מעט, רשומים.

אמנון כהן: לא להפריע לה.

אורי אריאל: אפשר לשאול רק שאלה?

אורי אריאל: כששופט מכניס 100 איש לחדר אחד ואומר שהוא שופט אותם – זה משפט?

רן כהן: לך לבג"ץ.

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן, אתה מפריע לחברתך לסיעה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לטעון שמערכת אכיפת החוק הפעילה והפגינה יד רכה מדי כנגד המתפרעים.

זהבה גלאון: תזכרו את התמונות של מי שעמד והתפרע, ירק והכה, ואתם נותנים לגיטימציה היום?

זהבה גלאון: אתם מתערבים בשיקול הדעת של רשויות האכיפה.

זהבה גלאון: זה חוסר הבנה בסיסי של עקרונות יסוד של מה זו מדינת חוק.

זהבה גלאון: רק מערכת משפטית מחליטה מי יעמוד לדין.

זהבה גלאון: מי שם אתכם, חברי הכנסת, להחליט עכשיו שאתם מבטלים ביטול גורף החלטות של רשויות האכיפה?

לימור לבנת: מה היית עושה אם זה היה כפר ערבי, זהבה?

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, עמדתי כאן ושמעתי את הדיבורים הנרגשים, ואני רוצה להגיד לכם – כדאי שתפנימו את זה, אולי זה לא נעים – שהבעיה של מדינת ישראל היא ששנים היא מעלימה עין מפשעי הימין.

זהבה גלאון: שנים.

זהבה גלאון: אל תיתנו לי כאן את הדוגמאות מה היו עושים, מי חוסם כבישים.

זהבה גלאון: תראו את מי מכים כשהם מפגינים ותראו כלפי מי מתייחסים ביד רכה.

זהבה גלאון: אז תפקיד של דמוקרטיה ותפקיד של חברי הכנסת זה להתגונן, והתפקיד שלנו – של כנסת ישראל – זה ללמוד מלקחי קריסת רפובליקת ויימאר.

זהבה גלאון: אני מזכירה לכם שהדמוקרטיה בגרמניה קרסה כי היא אפשרה לאויבים שלה בימין הקיצוני לנצל אותה, לנצל את המנגנונים הדמוקרטיים, והיא קעקעה את סמכויות היסוד שלה.

לימור לבנת: איך את לא מתביישת?

זהבה גלאון: לא, אני לא.

זהבה גלאון: ממש לא.

זבולון אורלב: את לא מתביישת?

זבולון אורלב: את מבינה מה שאת עושה?

זבולון אורלב: מה קרה לך?

זבולון אורלב: נטרפה עלייך דעתך.

זהבה גלאון: מה שקרה – – –

אורי אריאל: הגזמת לגמרי.

אורי אריאל: השתגעת לגמרי.

זבולון אורלב: מה זה פה?

אמנון כהן: תודה, תודה על ההערות.

אורי אריאל: תמחקי את זה מהפרוטוקול.

לימור לבנת: אי-אפשר להמשיך את הישיבה ככה.

זבולון אורלב: חצית קו אדום.

אמנון כהן: תודה על ההערות.

אמנון כהן: היא תחליט מה שהיא רוצה.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת – – –

אורי אריאל: תמחקי את זה מהפרוטוקול.

אורי אריאל: את השתגעת?

לימור לבנת: אי-אפשר להמשיך.

זה לא יהיה ככה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אתם לא יכולים לשכתב את – – – ממש לא.

אורי אריאל: השתגעת?

אורי אריאל: תמחקי את הדברים מהפרוטוקול.

אורי אריאל: בושה.

אמנון כהן: תנו לה לדבר.

אמנון כהן: יכול להיות שהיא רוצה – – – חבר הכנסת , אמרת את דבריך.

אמנון כהן: שב בבקשה.

אמנון כהן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אמנון כהן: שב ותן לה לדבר, אולי היא רוצה לחזור בה.

אמנון כהן: תן לה רגע, מה זה הדבר הזה?

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל, שב בבקשה.

אורי אריאל: תמחקי מהפרוטוקול.

אמנון כהן: קודם כול שב.

אמנון כהן: תנו לה לדבר, אי-אפשר ככה.

אמנון כהן: חברת הכנסת זהבה גלאון, האם את חוזרת בך מהאמרות?

אמנון כהן: תגידי: זה משפט שהוא יותר מדי מוגזם, שזה יימחק מהפרוטוקול.

זהבה גלאון: מה פתאום?

זבולון אורלב: – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת , אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני מציעה, לפני שאתם קופצים תקשיבו היטב למה שאמרתי.

זהבה גלאון: אמרתי: דמוקרטיה צריכה להתגונן, ונתתי את הדוגמה.

זהבה גלאון: אי-אפשר לשכתב היסטוריה ואי-אפשר לעצום עין.

אורי אריאל: – – –

זהבה גלאון: אל תגיד לי מה להגיד.

אורי אריאל: תמחקי את זה מהפרוטוקול.

אורי אריאל: חצופה.

זהבה גלאון: אל תגיד לי מה להגיד.

זהבה גלאון: אני מבקשת להשלים את מה שאני רוצה להגיד.

לימור לבנת: לגדעון סער סגרו מיקרופון כי הוא אמר "סמרטוטים", אז על זה?

לימור לבנת: איזה כבוד זה?

אמנון כהן: גברתי, חברת הכנסת זהבה גלאון, אני יודע שהפריעו לך אבל תסיימי בשניים-שלושה משפטים.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, בכל הכבוד למי שיושב כאן מימין, אף אחד לא יסתום לי את הפה.

זהבה גלאון: ממש לא.

אמנון כהן: חברת הכנסת לימור לבנת – – –

זהבה גלאון: אם היית מקשיבה – – –

אמנון כהן: חברת הכנסת לימור לבנת, אני מבקש ממך: אל תפריעי.

אמנון כהן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אמנון כהן: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אמנון כהן: מספיק.

חיים אורון: היא אמרה רפובליקת ויימאר, אבל היא אמרה שהיו מקרים – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת אורון, כולם שמעו מה היא אמרה, והיא צריכה לקבל החלטה.

אמנון כהן: תודה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני ממש לא נבהלת מהניסיון לנסות להדביק משהו שלא אמרתי.

זהבה גלאון: אני עומדת על מה שאמרתי.

זהבה גלאון: חבר הכנסת ריבלין – – –

ראובן ריבלין: ככה היא אמרה.

ראובן ריבלין: תשאל את ברכה.

לימור לבנת: ברכה בא להגיד לה לחזור בה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אמנון כהן: תנו לה לסיים.

אמנון כהן: אני נותן לך עוד 20 שניות ואני מבקש לסיים.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני ממש לא מוטרדת.

זהבה גלאון: אני מציעה לכנסת ישראל ללמוד מהלקח, זה מה שאני מציעה.

שמואל הלפרט: את משווה את כנסת ישראל לגרמניה הנאצית?

אמנון כהן: חבר הכנסת הלפרט, מספיק.

אמנון כהן: תודה.

זהבה גלאון: אני מציעה לכם לא להחליף את רשויות האכיפה.

זהבה גלאון: זה שיש לכם כאן עכשיו רוב, זה שאתם מרגישים שאתם על הגובה – אתם לא תחליטו בכנסת שאתם מבטלים כתבי-אישום ואתם מחליפים את המחוקק ולכם יש כוח וזכות לעשות את מה שאתם מחליטים, כי את הלקח אנחנו כבר למדנו והפנמנו.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת קולט אביטל – לא נמצאת; חבר הכנסת אליהו גבאי – לא נמצא; חבר הכנסת רוברט אילטוב – לא נמצא; חבר הכנסת יעקב כהן – לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל – תורך הגיע.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

קולט אביטל: למה לא נמצאת?

אמנון כהן: את פה?

אמנון כהן: לא ראיתי אותך.

אמנון כהן: את רוצה לדבר?

אמנון כהן: אורי אריאל יעלה, תחליטי אם את רוצה לדבר – בבקשה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בתורתנו כתוב: צדק צדק תרדוף; בקש שלום ורודפהו.

אורי אריאל: צריך להתאמץ בשביל הצדק, בשביל השלום והאחדות.

אורי אריאל: ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת ראובן רובי ריבלין, את חבר הכנסת צבי הנדל, את חבר הכנסת גבאי ועשרות נוספים שהצטרפו לחוק החשוב הזה, שבאמת יכול להביא – ואני מקווה שגם יביא – תקנה לאחדות העם וירבה שלום.

אורי אריאל: ברשותך, חבר הכנסת ראובן ריבלין, אני מבקש לחלוק עליך בדבר אחד.

אורי אריאל: זה לא לפנים משורת הדין, זה הצדק.

אורי אריאל: הסביר את זה חבר הכנסת צבי הנדל היטב.

אורי אריאל: זאת פשוט התעמרות – חוקים מיוחדים, תקנות מיוחדות, הוראות מיוחדות של היועץ המשפטי איך לטפל בהם.

אורי אריאל: למה בהם?

אורי אריאל: מה קרה?

אורי אריאל: במה זכו שהיועץ המשפטי יוציא הנחיות מיוחדות להחמיר – לא קצת, כפל-כפליים, ארבע פעמים, שמונה פעמים?

אורי אריאל: לא היה כדבר הזה.

אורי אריאל: כל יום שישי אנרכיסטים, כך הם קוראים לעצמם, בבילעין, בנעלין, בחברון.

אורי אריאל: האם יש הוראות מיוחדות לטפל בהם?

אורי אריאל: יש הוראות קבועות.

חיים אורון: יורים עליהם.

חיים אורון: יורים עליהם.

אורי אריאל: כך ראוי.

חיים אורון: אה, כך ראוי, זה העולם שלך.

אורי אריאל: כך ראוי וכך ייעשה.

אורי אריאל: ידידי חבר הכנסת רובי ריבלין, מה שנעשה פה הוא הצדק, וזה לא לפנים משורת הדין.

חיים אורון: מי שיורה בבילעין יירה גם עלינו.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אני אקשיב לכם אחרי שאגמור לדבר.

חיים אורון: בטח.

אורי אריאל: בטח או לא בטח, זה תראה.

אורי אריאל: אם תרצה – תגיד.

אורי אריאל: אם לא תרצה – אל תגיד.

אבשלום וילן: אתה הגנת כרגע על ירי על מפגינים.

אורי אריאל: אבו, אני לא שומע אותך.

אורי אריאל: הרמקולים שלי יותר חזקים משלך.

אורי אריאל: אני אקשיב לך בעוד דקה.

אורי אריאל: שימו לב לעובדה אחת.

אורי אריאל: בכל הגירוש הזה, שהשתתפו בו כ-40,000 איש מכוחות הביטחון ואלפים רבים של אזרחים, לא היה פצוע אחד – דרך אגב, לא מצד זה וגם לא מצד זה.

אורי אריאל: מישהו חושב שזה בעקבות ההוראות המיוחדות של היועץ המשפטי לממשלה?

אורי אריאל: לא.

אורי אריאל: זה בעקבות האחריות שנהגו בעניין הזה.

אורי אריאל: לא היה אף פצוע אחד, גם לא בכפר-דרום.

אורי אריאל: אני הייתי שם פיזית.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריאל, אני מבקשת ממך לסיים.

קולט אביטל: אני גם מציעה שתוריד מהפרוטוקול את האמירה שראוי לירות באנשים.

אורי אריאל: אני מוכן להוריד את משפטי מהפרוטוקול.

אורי אריאל: ממילא אלה הוראות צה"ל, אני לא מתווכח עכשיו עם צה"ל על הוראות פתיחה באש.

אורי אריאל: אני מוריד את זה, לא צריכים את אישורי כדי לירות במפגינים בכדורי גומי וכדומה.

אורי אריאל: לעצם העניין, אני מסיים בשני דברים.

אורי אריאל: האחד – אם הפרקליטות לא תבין מהו צדק, אכן הבית הזה ראוי שיחוקק את זה, זה מה שהוא עושה וכך יהיה.

אורי אריאל: דבר אחרון – אני פונה אל חברת הכנסת זהבה גלאון.

אורי אריאל: אני אומר לך בשם שישה מיליוני איש: מה שעשית פה מעל הבמה זה תועבה, זה תועבה, ותחזרי מהמשפטים האלה מייד.

אורי אריאל: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת זבולון אורלב; אני מקווה שבטון יותר שקט.

זהבה גלאון: מי שם אותך לדבר בשם שישה מיליונים?

קולט אביטל: אני לא חושבת שראוי לקרוא לאנשים "תועבה" מפה.

קולט אביטל: זה לא ראוי.

אורי אריאל: זאת מלה בעברית.

קולט אביטל: אני מציעה שתיקח את זה חזרה.

יולי יואל אדלשטיין: אילו היית שומעת את זהבה גלאון לא היית אומרת את זה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית הדברים אני רוצה לפנות אל חברת הכנסת זהבה גלאון.

זבולון אורלב: אנחנו מכירים שנים רבות, ואפשר לנהל כאן ויכוחים נוקבים, מרים וקשים.

זבולון אורלב: תמיד השתדלנו שלא לחצות קווים אדומים.

זבולון אורלב: כאב לי לשבת פה, בכנסת ישראל, ולחוש שעברת קווים אדומים.

זהבה גלאון: לא התכוונתי – – –

זבולון אורלב: אני לא יודע אם התכוונת או לא התכוונת.

זבולון אורלב: אני פונה אלייך בנחת.

ראובן ריבלין: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין.

קולט אביטל: נא להביא לו מים קרים.

זבולון אורלב: חברת הכנסת גלאון, אדם גם יכול להיבחן ביכולת שלו למצוא את ההזדמנות ולחזור בו ממה שנאמר כאן, ואני מקווה מאוד שתמצאי את ההזדמנות.

זבולון אורלב: הוויכוח יישאר ויכוח בינינו, אבל צריך להוציא את הדברים האלה, שהם מעבר לקו האדום.

זבולון אורלב: לגופם של דברים, ברור לחלוטין שהחוק הזה הוא חוק חריג לחלוטין בספר החוקים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: לא עולה על הדעת שכנסת שמחוקקת חוקים תחוקק עכשיו חוק שמי שעבר על החוק פטור מעונש.

זבולון אורלב: אלא שכמו שאמר גם קודמי – ואני רוצה להדגיש את הדבר הזה – נעשה דבר שלא נעשה מעולם בשום מדינה מערבית דמוקרטית, ובוודאי לא במדינת ישראל.

זבולון אורלב: תוכנית ההתנתקות וחוקי ההתנתקות עברו בכנסת ישראל באופן חוקי, באופן לגיטימי, וגרמו למהומת אלוהים, גרמו לקרע בחברה, עם תוצאות חמורות וקשות באופן שאין לו שום תקדים בעולם המערבי.

רן כהן: את זה לא ביטלתם.

זבולון אורלב: יש שתי אפשרויות: להמשיך בקרע הזה, להמשיך בעימותים הפנימיים, או לנסות ולפתור את הבעיה, לפתוח דף חדש, דף שיאפשר לאותם צעירים שכשלו ועברו על החוק לחזור לחברה, לחבק אותם.

זבולון אורלב: אנחנו שלוש שנים אחרי ההתנתקות, ורובם ככולם עדיין ללא דיור קבע.

זבולון אורלב: אחוז האבטלה גבוה, ויש בעיות משפחתיות וקהילתיות קשות ביותר.

זבולון אורלב: אי-אפשר לעבור לסדר-היום.

חיים אורון: לא מדובר במתיישבים.

חיים אורון: על גב המתיישבים אתם עושים את הקרב הזה.

חיים אורון: לא תתחרו בי ביחס למתיישבים.

חיים אורון: אנחנו מדברים על מתפרעים אחרים, לא על המתיישבים.

זבולון אורלב: מוטב במצב כזה קצת סלחנות, מוטב קצת סלחנות בחברה על מעשה קשה, על מעשה חמור שנעשה.

זבולון אורלב: אני מאמין שגדלות נפש – גם שלכם – תעזור לרפא את הפצע הזה בחברה הישראלית.

זבולון אורלב: גלו גם אתם גדלות נפש.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר כמה מלים על מידת הצדק ומידת הדין ועל הרפואה.

אריה אלדד: מידת הצדק לא היא שהנחתה את הפרקליטות כשהיא הגישה את התביעות נגד המפגינים הכתומים; גם לא מידת הדין.

אריה אלדד: החמירו אתם בהנחיה של דרג מדיני, שהנחה את הפרקליטות, שבסופו של דבר גם הנחה את השוטרים, ותפרו תיקים ויצרו כתבי אישום סיטוניים באולמות בית-דין, לא משום שהיתה סכנה לדמוקרטיה, חברי חברי הכנסת, אלא משום שצפה על פני השטח שנאה תהומית למתנחלים.

אריה אלדד: ומאין אני יודע, חברי הכנסת?

אריה אלדד: משום שהערב כאן, באולם הזה, היתה לנו דוגמה והוכחה מהי שנאה עצמית תהומית.

אריה אלדד: כרופא אני אומר לכם, חברי הכנסת, כרופא אני אומר לחברת הכנסת גלאון, שאיננה נוכחת באולם הזה היום: שנאה עצמית חולנית היא מחלת נפש קשה.

אבשלום וילן: – – –

אריה אלדד: אנטישמיות עצמית של יהודים היא סוג של מחלת נפש קשה, שהיום התבטאה באולם הזה.

מוחמד ברכה: תגיד את זה כפוליטיקאי ולא כרופא.

אבשלום וילן: אין לך הסמכה כפסיכיאטר.

רן כהן: זו לא שנאה.

רן כהן: זו לא שנאה.

מוחמד ברכה: אתה פלסטיקאי.

אריה אלדד: יש דברים שכירורגיה פלסטית לא עוזרת בהם, ואם הפסיכיאטרים היה להם כושר ריפוי, אולי היה סיכוי שהם ירפאו את זה, אבל אני אומר לכם:

אריה אלדד: השנאה העצמית של השמאל הישראלי שהתבטאה הערב באולם הזה, היא חולנית, היא משקפת מחלת נפש עמוקה.

רן כהן: – – –

אריה אלדד: ולצערי, מחלת נפש עמוקה כזאת, אין לה ריפוי.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן, כשיגיע תורך תענה לו.

אריה אלדד: והיא עלולה לקחת את אלה שסובלים ממנה תהומה.

אבשלום וילן: – – –

רן כהן: – – –

אריה אלדד: מי שמתבטא כך כנגד אחיו – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן, אני קוראת אותך פעם ראשונה.

קולט אביטל: חבר הכנסת וילן, בבקשה ממך.

אריה אלדד: מי שיכול להתבטא כך כנגד האחים שלו מוכיח שיש סיכון עמוק שהשנאה העצמית של השמאל הישראלי, שמוכן לברך על שחרור מאות מחבלים רוצחים, בלי שום צביעות, בלי שום גלגול עיניים, מברך את הנשיא שנותן חנינה לקונטאר אבל מקלל את מי שקורא לעשות צדק ודין עם מפגינים – שימו לב לאן הובילה אתכם השנאה.

אריה אלדד: אתם מעדיפים מחבלים רוצחים על אחים שנלחמו על הבית שלהם.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש – – –

רן כהן: זאת התועבה.

רן כהן: זאת התועבה.

אריה אלדד: מה שאסור לקרות – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, פעם שנייה.

אבשלום וילן: – – – כבוד חברי הבית.

אריה אלדד: מה שאסור שיקרה בבית הזה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת וילן, אתה עוד מעט תדבר.

קולט אביטל: אני מבקשת ממך.

אבשלום וילן: הוא פוגע בכל חברי הבית.

קולט אביטל: אתם פשוט לא נותנים לו לסיים, אתם תדברו באחת-עשרה בלילה.

מוחמד ברכה: – – –

קולט אביטל: בסדר גמור, נחכה פה עד חצות, אין שום בעיה.

קולט אביטל: נא לסיים.

מוחמד ברכה: – – –

קולט אביטל: אין בעיה.

קולט אביטל: גם אותך ישמעו, אבל תן לו לדבר.

קולט אביטל: אני מבקשת ממך לסיים.

אריה אלדד: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אריה אלדד: מה שאסור שיקרה בבית הזה הוא שאותה שנאה עצמית, שחלק קטן מהעם הזה סובל ממנה, תיקח את כל העם הזה תהומה.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אתמול שמעתי מחבר הכנסת אלדד נאום מבריק על תפירת תיקים, על איך מישהו מאשים את הפרקליטות שהיא תופרת תיק והופכת עובדות.

חיים אורון: היום שמעתי את היפוכו של הנאום הזה, כאשר הוא בא להגן על אותו דבר בדיוק.

חיים אורון: הרי מה שאתה נאמת פה, אני שמעתי בעיתוני סוף השבוע מראש הממשלה.

חיים אורון: גם הוא אמר דברים דומים.

חיים אורון: ואתה אמרת לו מה שאמרת, אמרת: לא, הפרקליטות לא תופרת תיקים.

חיים אורון: אמרת: תוכיח את חפותך.

חיים אורון: פתאום עכשיו אנחנו בקטע של תפירת תיקים.

יצחק לוי: לא בקטע של תפירת תיקים.

יצחק לוי: זה לא קטע של תפירת תיקים.

חיים אורון: חברי הכנסת, חבר הכנסת רובי ריבלין, בהגינותו, אמר: אנחנו פועלים לפנים משורת הדין.

חיים אורון: ואני נגד לפעול לפנים משורת הדין.

חיים אורון: חבר הכנסת אורי אריאל אומר: לא.

חיים אורון: זה הצדק.

חיים אורון: זה הצדק.

חיים אורון: הצדק הוא שכאשר מישהו מחליט שהוא פורע חוק, יש חברי כנסת שיבואו כעבור כמה חודשים, מייד אחר כך, ויגידו: סליחה, לא פרעת את החוק.

חיים אורון: החוק הוא לא מה שאתה פרעת.

חיים אורון: והשוטרים – לא מה שאתה עשית.

חיים אורון: והשופטים – לא מה שאתה עשית.

חיים אורון: אנחנו, בדיעבד, נשנה את החוק, וכך יהיה צדק.

חיים אורון: וכך תהיה מדינה?

חיים אורון: שכל פעם מי שיהיה לו רוב ישנה את החוקים ויורה לפרקליטות מה צריך לעשות על-פי מה שיש לו רוב פה?

חיים אורון: וככה זה יתנהל?

חיים אורון: מה ההבדל בין זה ובין ראש הממשלה?

חיים אורון: מה ההבדל בין זה ובין היועצים שלו, שאומרים שתופרים תיקים?

חיים אורון: גם הם אומרים: מה פתאום חוקרים?

ראובן ריבלין: הם מחו מתוך ידיעה שהם – – – את התיק.

חיים אורון: חברי הכנסת, יש במערכת החוקים הישראלית מנגנונים רבים שבהם אפשר לחון ולהפחית בעונש ולסגור תיקים ואפילו למחוק רישומים.

חיים אורון: ואל תשוו את זה, לא עם ששת הימים ולא עם תאריך אחר.

חיים אורון: שם זה היה גורף לכולם.

חיים אורון: פה אתם אומרים: יש קבוצה, יש סוג של עבירות שאנחנו מחוקקים להן חוק מיוחד, כי אין פה ממשלה ואין פה רוב, בכנסת, ואתם עושים מה שאתם רוצים.

חיים אורון: זה ההסבר היחיד.

חיים אורון: אם היה פה שר משפטים אמיתי הוא היה אומר: יכול להיות שאתם צודקים בכל מלה שאתם אומרים על ההתנתקות, הוויכוח הוא לא על ההתנתקות; יכול להיות שאתם צודקים בכל מלה שאתם אומרים – מה שאני לא חושב – על העוול שנעשה; אבל לא כך.

חיים אורון: לא כך פועלת כנסת, לא כך פועלים מחוקקים, כי אין לזה גבול.

חיים אורון: כל פעם שלמישהו יהיה רוב, והוא יהיה בטוח שהוא מייצג באופן אמיתי – ואני מאמין לך, אני מכיר אותך שאתה חושב שזה עוול נורא.

חיים אורון: אבל כשאתה אמרת: הדמוקרטיה ניצחה – ואני יודע שאמרת ודמעת, בגוש-קטיף, אבל אמרת: אין ברירה.

חיים אורון: ה"אין ברירה" הזה הוא גם לא חוקים כאלה.

חיים אורון: זה אותו קו שמוביל.

חיים אורון: כי יכול להיות שיהיה מישהו גיבור ממך, ובפעם הבאה שהוא יעמוד בפני הדילמה הזאת – או נעמוד אנחנו בפני דילמה כזאת – יבוא מישהו בתוך התהליך ויגיד: סליחה, אנחנו משנים את כללי המשחק.

חיים אורון: זה לא חוקי.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, נא לסיים.

קולט אביטל: נא לסיים.

חיים אורון: לכן, חברי הכנסת – אני מסיים.

ראובן ריבלין: ידידי חבר הכנסת אורון, בפיוס עם הפלסטינים, אתה מוכן – – –?

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, ככה אף אחד לא יגמור.

קולט אביטל: אם לכל אחד תעיר כאן, אף אחד לא יגמור לדבר.

ראובן ריבלין: – – – בפיוס – – –

חיים אורון: אני, בפיוס עם הפלסטינים ובפיוס בתוך העם שלי, מוכן ללכת רחוק מאוד, וגם הוכחתי את זה.

קולט אביטל: נא לסיים.

חיים אורון: אל תעשה לי מבחנים עכשיו.

ראובן ריבלין: לא עושה לך מבחנים.

חיים אורון: ואל תשתמשו במקום הזה – שמעתי את הנאום של אריה אלדד.

חיים אורון: אבל בין הדברים שאני מוכן ללכת בהם – לא בדרך הזאת.

קולט אביטל: תודה.

חיים אורון: כי הדרך הזאת – עולים על מסלול שכל אחד שפעם יהיה לו רוב ישתמש בה כפי שהוא רוצה, ואוי לנו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

זהבה גלאון: – – –

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

קולט אביטל: אני מתחילה מההתחלה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני שנתיים בדיוק, פחות ארבעה ימים, היתה הפגנה בתל-אביב נגד המלחמה בלבנון – אותה מלחמה שהיום יש כמעט הסכמה מקיר לקיר שהיתה מלחמה כושלת, לא נחוצה, כל אחד יגדיר את זה בדרכו.

מוחמד ברכה: באותה הפגנה השתתפו אלפים, מעבר למה שציפו המארגנים.

מוחמד ברכה: ובין אלה היו גם נערים, שבשבילם להשתתף בהפגנה למען שלום ונגד מלחמה זה פסגת ההומניזם שהם דוגלים בו לפי השקפתם.

מוחמד ברכה: בין אלה היה נער אחד, אדוני חבר הכנסת ריבלין, שחונך בביתו על דו-קיום, על אהבת שלום ועל שנאת מלחמה.

מוחמד ברכה: והוא חשב לתומו שהוא בא להפגין למען השלום, בכל רמ"ח איבריו.

מוחמד ברכה: הוא חזר בלילה מאוחר, חמש שעות אחרי שהמפגינים חזרו לבתיהם.

מוחמד ברכה: הוא חזר חמש שעות מאוחר יותר, נפוח, עם סימנים של מכות, וגם זה לא עזר לו.

מוחמד ברכה: עד היום הוא נקרא לעמוד בפני בית-משפט.

מוחמד ברכה: חוויית ההתנתקות, בשבילך, היא חוויה טראומטית.

מוחמד ברכה: בשבילו חוויית ההתנגדות למלחמה והשיבה לשלום היא פסגת החינוך שהוא קיבל.

מוחמד ברכה: למה הוא לא יקבל עכשיו את מחיקת התיק שהוא עומד בפניו?

רן כהן: כי אין לו רוב בכנסת.

מוחמד ברכה: כי אין לו רוב בכנסת.

מוחמד ברכה: לאבא שלו אין רוב בכנסת.

מוחמד ברכה: אבא שלו גם יציע את הצעת החוק הזאת.

מוחמד ברכה: אני חבר הכנסת, שהוא גם חבר בוועדת הכספים כבר שנים.

מוחמד ברכה: ואני, במו-קולי – אתם זוכרים – הכרעתי את חוק פינוי ופיצוי.

מוחמד ברכה: על אף זאת אני אומר שאני משתאה לנוכח המסירות של אותם נערים שאתה מדבר עליהם.

מוחמד ברכה: הייתי מאחל שהנערים של השמאל, שדוגלים בהפסקת המלחמה, בהפסקת הכיבוש, בשלום – תהיה להם אותה מידה של מסירות, אפילו יותר.

מוחמד ברכה: אבל אני לא מכיר מערכת חוקים שונה לאלה ולאלה.

מוחמד ברכה: מה שנחשב בעיניך הדבר שהוא לא חוזר על עצמו, אין דומה לו – ההתנתקות – בשביל אחרים, בסולם הערכים שלהם, יש דברים שדומים להם.

מוחמד ברכה: לכן, אין מקום לחקיקה.

מוחמד ברכה: אתה יכול לבקש חנינה, אבל לא יכול לבקש חוק לקבוצה מסוימת – לקבוצת אנשים מסוימת.

מוחמד ברכה: זה דבר שלא ייעשה.

מוחמד ברכה: אבל אם אני אלך אתכם עד הסוף, אני אומר שאותה מסירות שאני משתאה מולה בנויה על חינוך קלוקל.

מוחמד ברכה: הנערים האלה חונכו שאפשר לגזול אדמה של אחרים, אפשר לכבוש אדמה של אחרים, אפשר להתנחל על אדמה שהיא לא שלהם, וכשהם מפונים מאותה אדמה שהיא לא שלהם – כשהם מפונים הם מעמידים פני קורבן, או חונכו להעמיד פני קורבן.

מוחמד ברכה: אז בסדר, אני לא אתווכח על סולם הערכים.

מוחמד ברכה: זה ויכוח פוליטי קשה ונוקב ועמוק.

מוחמד ברכה: אבל תהיו ישרים.

מוחמד ברכה: אני מכיר אותך כאדם ישר.

מוחמד ברכה: אתה אמרת במלים שלך: בחוק הזה יש איפה ואיפה.

מוחמד ברכה: למה אלה ולא אלה?

מוחמד ברכה: אני מציע לכם שכל אחד מכם מהנהגת הימין, מהנהגת המתנחלים, יאמץ נער אחד מאותם נערים שעומד למשפט ויגיד: תורידו את כתב האישום ממנו, תשימו את זה עלי, כי אני שלחתי אותו, כי אני חינכתי אותו ככה.

מוחמד ברכה: כך לפחות תהיו כנים עם עצמכם, אבל אל תטיפו מוסר כפול שמה שטוב לנערים מהימין לא טוב לנערים מהשמאל; מה ששלטון החוק דורש מנערים מסוימים – אסור לו לדרוש מנערים אחרים.

מוחמד ברכה: זה לא.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, אתה אמרת ביושר שזה בעצם מקרה פרטי, חקיקה פרטית למקרה פרטי.

אבשלום וילן: אמרתי לך את זה גם אתמול בשידור – – –

ראובן ריבלין: למקרה לאומי, לא למקרה פרטי.

אבשלום וילן: אמרתי לך את זה גם אתמול בשידור ואני אומר לך גם פה, מעל בימת הכנסת: אני חושב שהשיטה הזאת, הסדרתית, החל מגיבורי "המחתרת היהודית הראשונה", שדאגתם לחנינות, הימין, ברוב שלכם בכנסת, וכלה באותם אנשים העוברים על החוק מסיבות פוליטיות פעם אחר פעם, ואתם בעצם, באמצעות הרוב הכמעט-אוטומטי שיש לכם בכנסות ישראל, וחברי כנסת ממפלגת העבודה חוברים אליך בשם החמלה והרחמים ויוצרים את התקדים הבא.

אבשלום וילן: בסופו של דבר, גם אם זה יהיה בניגוד להשקפתכם, הארץ הזאת תחולק.

ראובן ריבלין: איש לא ביקש חמלה ורחמים.

אבשלום וילן: זו האינטרפרטציה שלי.

אבשלום וילן: זה ניתוח שלי, לא שלך.

אבשלום וילן: הארץ הזאת תחולק, כי אחרת לא תהיה מדינה יהודית-דמוקרטית.

אבשלום וילן: אתם תפגינו בכל האמצעים, אבל אם אתם חושבים שפעם אחרי פעם תראו, תקרצו לאנשיכם שמותר להתפרע ומותר להכות שוטרים וחיילים וזה לגיטימי, משום שתמיד תבואו אחר כך למחוקקים ותצליחו לשחרר את זה – זה לא יקום ולא יהיה, כי בסופו של דבר עוד נצטרך לפנות הרבה הרבה התנחלויות.

אבשלום וילן: חבר הכנסת אריה אלדד, תירגע.

אבשלום וילן: לא רק שאתה לא פסיכיאטר, אני הייתי שולח אותך להתבוננות פנימית עמוקה.

אבשלום וילן: אין בי שנאה עצמית.

אבשלום וילן: אני חושב שלמרות הכול, עם כל הפער הפוליטי בינינו, אתה יותר קרוב אלי מכל אחד מהעמים השכנים פה, ודאי וודאי שמהמחבלים.

אבשלום וילן: אם אתה עומד פה, בכנסת ישראל, ומאשים אותנו, נציגי השמאל הישראלי, בשנאה עצמית תהומית, שהמחבלים הרוצחים קרובים אלינו יותר ממך, אז כנראה אתה זקוק להתבוננות פנימית עמוקה.

אבשלום וילן: לא אכנס למונחים המקצועיים, כי מה לעשות, לא למדתי מדיצינה וכולה שניים או שלושה קורסים בפסיכולוגיה, אבל נראה שאתה זקוק לרענון לא פשוט.

רן כהן: אני מכין עכשיו את הרפורמה בבריאות הנפש.

אבשלום וילן: אבל אני חושב, חבר הכנסת ריבלין, שהיוזמה הזאת היא יוזמה שגויה, משום שלא רק שאתם כאילו מאחים את הקרע – נהפוך הוא, אתם בונים את הקרע הבא.

אבשלום וילן: עד שלא נבין שחוק אחד ודין אחד לכולם, לא נתקדם.

אבשלום וילן: בנקודה אחת ויחידה אני מסכים אתך.

אבשלום וילן: אותם נערים שעומדים לפני גיוס, בעניין שלהם צריך להפעיל שיקול דעת אלמנטרי ולאפשר להם להתגייס, למחוק להם ולתת להם לצאת לחיים אזרחיים.

אבשלום וילן: לא על זה הוויכוח, ואמרתי את זה גם בוועדות.

אבשלום וילן: נקודה לסיום.

אבשלום וילן: אני לא מסכים עם מה שאמר פה חבר הכנסת צבי הנדל, ואתם חוזרים על זה.

אבשלום וילן: אני וחברי 40 שנה חושבים שהכיבוש הוא אסון, ולא העמדנו מעולם – את הזכות שלנו, כאזרחים ישראלים חופשיים, להיות חלק מהעם הזה, בטוב וברע.

אבשלום וילן: אתם כל שבוע פה על הדוכן.

אבשלום וילן: פעם אחת פינו אתכם מגוש-קטיף, חרב עליכם עולמכם.

אבשלום וילן: אתם בכל פעם אזרחים על-תנאי, משרתים בצבא על-תנאי.

אבשלום וילן: קצין רפואה ראשי לשעבר, בכל שני וחמישי מעל דוכן הכנסת הוא אזרח על-תנאי.

אבשלום וילן: אם זאת לא שנאה עצמית, אינני יודע שנאה עצמית מהי, פרופסור אלדד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב.

אופיר פינס-פז: מתי אני?

קולט אביטל: הערב יש ביטוי עצמי נרחב.

קולט אביטל: יש עוד כעשרה לפניך.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו – חבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת בנימין אלון.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אני מבקש להודיע שלקראת הדיון בקריאה שנייה ובקריאה שלישית אני אבקש בהסתייגות לא רק את הפסקת הליכים ומחיקת רישומים כנגד אותם שהיו בהתנתקות, אלא גם אלה שיזמו את ההתנתקות, לרבות ראש הממשלה, שיש לו כרגע רישומים פליליים – גם עליו צריך לחול החוק הזה ולמחוק לו את כל הרישומים הפליליים.

נסים זאב: הדיון בעצם לא עוסק באלה או בכלל בשאלה אם התנתקות היתה טובה, מועילה, צודקת, מוסרית, חוקית, משתלמת.

נסים זאב: זאת כבר לא הסוגיה שאנחנו עוסקים בה, כי החורבן, ההרס, הטעות והמחיר שמדינת ישראל משלמת, דבר יום ביומו – זה כמו המן, שיום ביומו אנחנו משלמים ב"קסאמים", בהתקפה מעזה יום-יום, והמחדלים שבהתנתקות – זה לא פחות ממחדל מלחמת יום הכיפורים.

נסים זאב: המצב של שגרת החיים שהתרגלנו אליה, ש"קסאמים" ורקטות הפכו להיות כמו תאונת דרכים, שבתאונות אנחנו רגילים – פעם הרכב נפגע אבל הנהג עצמו לא ופעם יש מצב שהנהגים גם נפגעים, יש פצועים ולפעמים יש לנו הרוגים.

נסים זאב: זה המצב היום בעקבות ההתנתקות.

נסים זאב: כשמדברים על שנאה עצמית, ההיסטוריה היהודית רצופה בפרעות, בסבל ובשפך דם.

נסים זאב: אבל חלק ניכר התחיל ביהודים מומרים, והראשון בהם היה עוד בתקופת עלילות הדם בספרד ב-1491.

נסים זאב: אחד הראשונים שהתמקדו בתופעה של השנאה העצמית היהודית וניסו לחקור אותה היה יהודי מומר בשם תיאודור לסינג, שהוציא ב-1930, בברלין, את ספרו "שנאה עצמית יהודית".

נסים זאב: לאחר מכן חזר ליהדותו ונהפך לציוני נלהב.

נסים זאב: הוא נרצח בסופו של דבר ב-1933.

נסים זאב: הוא מדבר על אותם יהודים אינטלקטואלים שהיו בגרמניה, שאחד מהם היה גאון וסיים דוקטורט בפילוסופיה בגיל 23.

נסים זאב: ביום שהוא קיבל את תואר הדוקטור הוא התאבד.

נסים זאב: מדוע?

נסים זאב: כי הוא ראה ביהדות את מקור הרע העולמי שהוא, כאדם, לא יכול לחיות – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת זאב, הסיפור מאוד מרתק, אבל צריך לסיים.

נסים זאב: אני מסיים.

נסים זאב: אני אומר שאם אנחנו היום במצב שאין לנו כרגע שמאלנים מתאבדים, אנחנו במצב טוב, למרות השנאה העצמית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך בשם השמאלנים.

קולט אביטל: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת רן כהן.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו דנים כאן בהצעת חוק שבעיני היא הצעה חשובה ואפילו אמיצה במובן מסוים, ואני מאוד מעריך את המגישים שלה.

יואל חסון: היא לא פשוטה בעיני בזה שנראה שמנסים דרך הבית הזה למחול ולחנון, ומנצלים כאן איזו יכולת של תמיכה בעניין.

יואל חסון: אם לא היה בדבר הזה בעיני מן ההיגיון והאמת, זה לא היה קורה ולא היה מושג הרוב, ולא היה קונסנזוס שבעיני יש להצעות החוק האלה בבית הזה.

יואל חסון: אני חייב להתייחס לדוברים מסיעת מרצ שהיו כאן קודם על הדוכן.

יואל חסון: אני לא מבין איך אפשר כל הזמן למצוא אצלם את מידת הסלחנות למחבלים ולרוצחים בזה שהם מצביעים נגד שלילת דמי קבורה למחבלים, מצביעים נגד הריסת בתי מחבלים.

יואל חסון: כלפיהם יש לכם כל הסלחנות בעולם, כל הגמישות, הפתיחות והפלורליזם.

יואל חסון: מה מבקשים כאן?

יואל חסון: אני הייתי שם כשפינו את מתיישבי גוש-קטיף – –

אבשלום וילן: אתה בעד – – –

יואל חסון: אני בעד לפעול נגד כל אזרח ישראלי שפועל נגד המדינה.

יואל חסון: – – אני ראיתי את המתיישבים וראיתי גם בני-נוער, שמובלים ומונהגים בדרך-כלל על-ידי מבוגרים, ולא תמיד מבינים בכלל מה הם עושים ומה ההשלכות של המעשים שלהם.

יואל חסון: אפשר אולי לבוא בטענות להנהגה, לאלה שסחבו ודחפו ועודדו, ולא ידעו לעצור ברגע מסוים.

יואל חסון: אגב, הצעות החוק, עד כמה שאני מכיר אותן, לא מדברות על העבירות החמורות, המשמעותיות, אלא על העבירות שבגבול ההתנגדות הדמוקרטית בעיני – –

רן כהן: – – –

יואל חסון: – – ההפגנתית שהיתה שם, ובעיני גם היתה לגיטימית.

יואל חסון: לכן אני חושב שבבית הזה, שמהבית הזה יכולה לצאת מידת הסלחנות, ולתת לאותם בני-נוער – תראו, ההתנתקות היתה ועברה, היא בזמן עבר.

יואל חסון: אנחנו מדברים עכשיו על העתיד שלהם, ואנחנו יכולים למחול לאותם בני-נוער ולתת להם עתיד, שיוכלו להתגייס לצבא, שיהיו בלי רישומים שיפגעו בעתיד שלהם, ואני בטוח שההתנתקות והמהלכים שהיו – גם ההתנתקות עצמה אבל גם המהלכים בתוכה וההתנגדות – הם שיעור.

יואל חסון: עברנו כולנו שיעור משמעותי, גם שיעור להנהגה שלנו וגם שיעור לאותם אנשים שהתנגדו.

קולט אביטל: תודה רבה.

יואל חסון: ברשותך, גברתי, משפט אחרון.

יואל חסון: אתם בוודאי זוכרים את אריאל שרון, שאמר ממש במהלך ההתנתקות, בתחילת הפינוי שהתחיל: תתקפו אותי, תאשימו אותי, תקללו אותי, האחריות היא עלי.

יואל חסון: אריק שרון, אם היה יושב אתנו היום בבית הזה – –

רן כהן: – – –

יואל חסון: – – הוא היה מביא את הצעת החוק הזאת, והוא היה חושב שצריך למחול ולהמשיך קדימה.

יואל חסון: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת בנימין אלון.

קריאות: – – –

קולט אביטל: אף אחד לא רוצה לוותר.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, נפל בחלקי לשבת בוועדת החוץ והביטחון כאשר הכינה את הצעת החוק הזאת, יחיד אל מול כל גוש המציעים מהימין, ואני רוצה לומר באופן הגלוי ביותר שלי אין שום חשבון פוליטי, חבר הכנסת ריבלין.

רן כהן: אני אומר לך את זה פה, ואני משוכנע שחברת הכנסת גלאון לא רצתה לערוך שום השוואה בין הימין הישראלי לימין שהעלה את הנאצים.

רן כהן: אני משוכנע באלף אחוז, וגם ראיתי את הדברים כתובים אצלה.

רן כהן: אם השתמע מזה משהו כזה, אני לא מסכים עם זה, ונעזוב את זה, כי אין ואסור שיהיה הקרע הזה בינינו לביניכם.

רן כהן: מה שאמר חבר הכנסת אלדד בעיני זה זוועה.

רן כהן: אני גם לא מוכן לעשות את החשבון מי אוהב ישראל יותר – הוא או אני.

רן כהן: לא מוכן.

רן כהן: זה לא נמדד במספר הנשיקות וגם לא במספר הערבים ההרוגים בידי כל אחד מאתנו.

רן כהן: לא רוצה את ההשוואה הזאת.

רן כהן: הצעת החוק הזאת היא איומה ונוראה משתי סיבות עיקריות.

רן כהן: האחת – שהיא פשוט באה לשבור את עקרון השוויון; ואנשי הפרקליטות אמרו את זה בוועדת החוץ והביטחון בצורה כזאת ובצורה אחרת.

רן כהן: היא באה לומר דבר אחד מאוד פשוט: מאחר שיש אגף פוליטי אחד בכנסת שיש לו רוב, והוא יכול לחוקק חוק שיפטור את מקורביו – –

חיים אורון: – – –

אפי איתם: מה היה אחרי – – –

רן כהן: – – ותהיה אפליה בין אנשים שהפגינו ועשו אותו מעשה בדיוק.

רן כהן: כלומר, מי שהפגין בתל-אביב, אבל הפגין בהפגנה של השמאל, לא יזכה בזה, אף-על-פי שגם הוא, אידיאולוגית, נלחם על דעותיו.

רן כהן: אז על מה אתם – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן – – –

אפי איתם: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת איתם, אני קוראת לך בפעם הראשונה.

קולט אביטל: אני קוראת לך בפעם השנייה.

רן כהן: – – – כי חוק ההתנתקות הוא זוועה, אבל את חוק ההתנתקות לא ביטלתם.

רן כהן: הוא חוק שהתקבל פה.

רן כהן: אדוני יושב-ראש כנסת לשעבר, הוא התקבל בימיך כיושב-ראש הכנסת.

רן כהן: הכנסת קיבלה אותו – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, הוא יכול לסיים משפט?

רן כהן: מה לעשות שאלה עבריינים נגד חוק של הכנסת?

רן כהן: מה אתה רוצה?

רן כהן: הדבר השני שאי-אפשר לסבול אותו, שברגע שנוצרת קוניונקטורה שבה יש רוב בבית הזה לאגף אחד, הוא יכול למחול לאותם אנשים שהם מהאגף שלו, ואז האגפים האחרים לא קיימים.

רן כהן: מה אמר שי ניצן עשר פעמים בצורה כזאת או אחרת בוועדת החוץ והביטחון?

רן כהן: אתם מפלים בין דם לדם, אתם מפלים בין אנשים שעשו את אותה עבירה בדיוק בחוק העונשין, רק אלה שייכים לימין והם יהיו פטורים מזה, ואלה שייכים למישהו אחר ולא יהיו פטורים מזה.

רן כהן: זה דבר שלא עושים אותו בחוק.

רן כהן: אי-אפשר לעשות אותו בחוק.

רן כהן: אני אומר לכם, אתם עושים דבר שהוא זוועה מבחינת התקדים.

קולט אביטל: תודה רבה.

רן כהן: אני רוצה לסיים במשפט אחד.

רן כהן: אני אמרתי גם בוועדת החוץ והביטחון שאי-אפשר, גברתי היושבת-ראש, לבוא ולמחול למישהו משום שמסכנותו יותר גדולה לנשמתי.

רן כהן: כבר נאמר בוועדת החוץ והביטחון שיש אנשים שמאיימים לפוצץ את עצמם ואת הילדים שלהם כשזורקים אותם מהבית בדיור הציבורי.

רן כהן: אז מה, אותם נפטור מעונש כי הם מסכנים?

רן כהן: איזה מין דבר זה?

רן כהן: זה לא פתיחת דף חדש, חבר הכנסת ריבלין, זה פתיחת פצע חדש שאסור לכם לעשות אותו.

רן כהן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת בנימין אלון, ולאחריו – חבר הכנסת דב חנין.

בנימין אלון: גברתי היושבת-בראש, כנסת נכבדה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, אתה לא רוצה להקשיב?

קולט אביטל: אני מבקשת שתקשיב לחבר הכנסת אלון ולא תפריע לו.

ראובן ריבלין: – – –

קולט אביטל: את כל הקריאות האלה אני אנכה מהזמן שלך.

בנימין אלון: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אדוני יושב-ראש הכנסת בזמן ההתנתקות, שהציל את כבודה של מדינת ישראל, הגורם הממלכתי היחיד באותה תקופה שעמד על דעתו, לא ערק מההשקפה האידיאולוגית שלו, כמו חברים רבים בליכוד שבגדו בהשקפה שלהם, שהקימו מפלגה, שעשו דברים שהם עצמם הטיפו נגדם ברמה האידיאולוגית.

בנימין אלון: אני מתרגש להיות כאן היום כשאתה ממשיך ומלווה, ואני יודע כמה חשובים לך ערכי הדמוקרטיה וערכי שמירת החוק, ולכן אני בכלל לא מרגיש צורך להצטדק ולהגן ולהוסיף על מה שאתה אמרת.

בנימין אלון: בניגוד למה שאמר קודמי, אין פה פוליטיקה.

בנימין אלון: היום, כשאנחנו נמצאים במצב שמהבתים שגירשנו מהם יהודים יורים על אשקלון ועל שדרות, אני לא שומע את החרטה, את הבושה – – –

חיים אורון: אין חרטה.

בנימין אלון: "אין חרטה", צועק חבר הכנסת ממרצ, כי מרצ היא דוגמה לבושה וחרפה.

חיים אורון: – – –

בנימין אלון: מהי מפלגת מרצ?

בנימין אלון: אותה מפלגה שאמרה שהתנתקות חד-צדדית תסכן את ביטחון ישראל – – –

חיים אורון: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, אתה לא חייב לצעוק על כל דבר.

בנימין אלון: אני מבקש את הזמן שלי, אני לא בא להתווכח פה עם חיים אורון הפרטי, יש לי מספיק הזדמנויות לעשות את זה.

בנימין אלון: אותה מפלגה שידעה שהתנתקות חד-צדדית מקרבת את ממשלת ה"חמאס" ואמרה את זה, אבל היא אמרה ועדיין מאמינה שיותר חשוב מהביטחון של מדינת ישראל זה לגרש יהודים.

בנימין אלון: כל מה שרציתם זה לראות את האחים שלכם נעקרים.

בנימין אלון: ידעתם שזה מסוכן, הייתם נגד זה, לא כמו אריק שרון שחשב שזה טוב, לא כמו קדימה והעבודה שחשבו שזה טוב.

בנימין אלון: יש לי פרוטוקולים שהזהרתם מפני הדבר הזה, אבל ההנאה הזאת של לראות את האחים שלכם נעקרים, ההנאה הזאת של לראות שמהבתים של היהודים יורים על אשקלון – לא יכולתם למנוע את זה.

בנימין אלון: ועכשיו אתם באים פה ומשחקים אתנו משחקי דמוקרטיה?

חיים אורון: – – –

בנימין אלון: אתם באים ומשחקים אתנו על כבוד החוק?

חיים אורון: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, רק עכשיו דיברת.

קולט אביטל: אני קוראת אותך לסדר.

בנימין אלון: אני במקומכם הייתי שותק להרבה מאוד שנים.

חיים אורון: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

חיים אורון: בכלל מתאבדים, ואתם מדברים עלינו – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, קראתי אותך פעם ראשונה, אני מבקשת.

קולט אביטל: אל תכריח אותי.

בנימין אלון: אני לא בא לפה עכשיו לדון במלים שאמרה חברת הכנסת גלאון.

מיכאל איתן: למה?

בנימין אלון: כי לא קראתי את הפרוטוקול – – –

קולט אביטל: כי תם זמנו.

בנימין אלון: אני רוצה לומר רק דבר אחד: צריך להיות איזה – – –

קולט אביטל: משפט אחרון.

בנימין אלון: לא, "פצעו" אותי מספיק זמן.

בנימין אלון: אני מבקש חצי דקה לסיים, כדי שהדברים לא יצאו מהקשרם.

קולט אביטל: יש המון דוברים ויש עוד חקיקה.

מיכאל איתן: סוף-סוף יש דיון מעניין ואנשים כולם מקשיבים.

בנימין אלון: אפשר לעשות דיון אקדמי, חברת הכנסת גלאון, וזה לגיטימי, על דמוקרטיה מתגוננת בעקבות הימין שתפס בזמן ויימאר את השלטון בגרמניה.

בנימין אלון: זה לא מפריע לי.

בנימין אלון: אבל צריך יושר אינטלקטואלי – כדי לעלות לכאן, ועל רקע כל מה שקרה, להתעלם מכל זה ולהמשיך לתקוף עם כזה ריר על השפתיים, להמשיך לשנוא.

בנימין אלון: תפסיקו עם זה ותעשו חשבון נפש על כל מה שקרה למדינת ישראל.

בנימין אלון: יש המון אזרחים ואזרחיות במדינה הזאת שעדיין בוכים, לזכר מה שהיה שם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, אחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן, ואחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק רעה.

דב חנין: היא הצעת חוק רעה ברמה העקרונית המשפטית.

דב חנין: מה שהחוק הזה עושה למעשה הוא להציע מחיקת עבירות, הוא מציע הפסקת הליכים לפי פרמטר פוליטי.

דב חנין: זה בעצם מה שהחוק עושה.

דב חנין: ואני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שחוקים כאלה הם חוקים רעים, גם אם הם באים מצד ימין וגם אם יבואו מצד שמאל.

דב חנין: אני חושב שחקיקה שאומרת שמי שעשה – – –

ראובן ריבלין: – – – גם השוטרים.

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, אנחנו יודעים בדיוק למה החוק מתכוון ועל מה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: אין לי ספק.

דב חנין: לכן אנחנו מדברים כאן על חקיקה שיש לה כיוון פוליטי והיא נותנת פטור מהדין הפלילי על בסיס פוליטי.

דב חנין: חקיקה כזאת היא חקיקה רעה.

דב חנין: חקיקה כזאת היא חקיקה מסוכנת.

דב חנין: חקיקה כזאת היא חקיקה שהיום אתם מנצלים את הרוב ומחר מישהו אחר ינצל את הרוב בכיוון אחר.

דב חנין: אלה הם הדברים ששוברים את אמות המידה של המערכת הדמוקרטית ושל השיטה הדמוקרטית.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שלמרבית הצער דברים כאלה קרו בהיסטוריה.

דב חנין: מה אפשר לעשות, זאת האמת.

דב חנין: היו כבר מערכות משפטיות בהיסטוריה שמסיבות שונות יצרו פטור מהדין הפלילי לצד מסוים של המפה הפוליטית.

דב חנין: זה כבר קרה.

דב חנין: אמרה פה חברת הכנסת גלאון קודם לכן – ואגב, אני רוצה להפנות את תשומת לבכם שהדברים שאמרה חברת הכנסת גלאון – – –

אפי איתם: אל תעסוק בזה.

דב חנין: חבר הכנסת איתם, תקשיב לי רגע.

דב חנין: הדברים שאמרה פה חברת הכנסת גלאון נאמרו לא בפסק-דין אחד, אלא בכמה פסקי-דין על-ידי בית-המשפט העליון.

דב חנין: יאפשר פה חבר הכנסת איתן.

דב חנין: יש דוגמה היסטורית שמטרידה את כולנו – וצריכה להטריד אותנו – וגם אתה משתמש בה – – –

מיכאל איתן: גם הימין משתמש בה.

דב חנין: וגם הימין משתמש בה, בוודאי.

דב חנין: יש דוגמה היסטורית, שמטרידה את כולנו, של מדינה דמוקרטית שהיתה קיימת בעולם, שנקראה הרפובליקה הוויימארית, שבגלל שגיאות שלה וסלחנות מיותרת, פוליטית, בתוך המערכת המשפטית, היא חפרה לעצמה את הקבר.

דב חנין: זה דבר שצריך להטריד אותנו בתור מערכת שרוצה לשמור על עצמה, רוצה לשמור על הדמוקרטיה?

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חייב לומר לכם שאני מאוד מצטער, ברמת הדיון הענייני, על התגובות, כי אני קראתי את דבריה של חברת הכנסת גלאון.

דב חנין: לא הייתי כאן כשהיא אמרה אותם, אבל קראתי אותם.

מיכאל איתן: איפה קראת?

דב חנין: קראתי אותם בדבריה.

דב חנין: קראתי את טקסט דבריה.

מיכאל איתן: יכול להיות שהיא פלטה דברים אחרים.

דב חנין: אני אומר את הדברים כמו שקראתי אותם.

דב חנין: אני אומר לכל חברי הכנסת שחשוב לנו מאוד לקיים דיון ענייני.

דב חנין: אני מציע לכל חברי הכנסת – גם אם הוויכוח הוא קשה ונוקב – בואו נאזין, נשתכנע או שלא נשתכנע, נענה, נתייחס, אבל לא נתייחס לדברים שלא נאמרו וכן נתייחס לדברים שנאמרו.

דב חנין: אני מציע לכנסת לדחות את ההצעה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני כמה שבועות, כשנסגרו כאן המיקרופונים ליושב-ראש סיעת הליכוד, קמה חברת הכנסת זהבה גלאון ונשאה נאום נפלא בזכות חופש הביטוי בכלל ובזכות חופש הביטוי של חברי הכנסת במיוחד.

מיכאל איתן: אני חושב שהיום, כאשר זהבה גלאון עשתה שימוש בחופש הביטוי למורת רוחי, אבל עדיין בגדר אותו חופש ביטוי, אנחנו צריכים לתת לה את אותה הנחה, את אותם כללי המשחק שהיא הציעה כאשר נאמרו דברים על-ידי יושב-ראש סיעת הליכוד גדעון סער.

מיכאל איתן: צריך לבחון בקפידה את הדברים, אם הם חרגו או לא חרגו.

מיכאל איתן: הייתי כאן, ואני מוכרח להודות שזה מאוד לא נעם לי, אבל השימוש בביטויים "רפובליקה ויימארית" ו"דמוקרטיה מתגוננת", נעשה על-ידי, בעצמי, כדי לתקוף הרבה פעמים את התבוסתנות, את הקווים של השמאל, שמחלישים את הדמוקרטיה הישראלית על-ידי עידוד גורמים מימין, וגם השמאל השתמש בזה כלפי הימין, בית-המשפט השתמש בזה, באקדמיה משתמשים בזה, וויכוח כזה צריך להיעשות בהתאם.

מיכאל איתן: נקודה שנייה – החוק הזה איננו לפנים משורת הדין, כי הוא הולך להיות דין, וזה חוק גרוע מאוד.

מיכאל איתן: אבל, חברים יקרים, יש מציאות גרועה עוד יותר.

מיכאל איתן: יש כאן אדם אחד שאומר שהחוק הזה הוא טוב?

מיכאל איתן: אין.

מיכאל איתן: אנחנו לא רוצים את החוק הזה.

מיכאל איתן: אני מתפלל שהחוק הזה לא יגיע לקריאה שלישית.

מיכאל איתן: אבל, חברים יקרים, כמה דברים שאתם מטיפים לנו – תחשבו עליהם דקה.

מיכאל איתן: פעם אחר פעם אתם קמים ואומרים: לא יכולים לעשות חוק לקבוצת אנשים מסוימת.

מיכאל איתן: מה לעשות, אני הייתי יושב-ראש ועדת החוקה, ובאו אלי נציגי הממשלה ואמרו לי: תעשה חוק מיוחד לטובת קבוצת האנשים שאנחנו רוצים לפנות.

מיכאל איתן: לא לטובתם – לרעתם.

מיכאל איתן: אז איפה הייתם?

מיכאל איתן: למה לא באתם אז אלי, אל מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה, ואמרתם, חבר הכנסת אורון:

מיכאל איתן: אל תעביר בשום פנים ואופן את החוק הזה, זה חוק שבא לעשות דין מיוחד לסדרי דין מיוחדים, לענישה פלילית מיוחדת, הכול נגד קבוצה אחת?

מיכאל איתן: אז שום אוניברסליות, שום שוויון לפני החוק.

חיים אורון: לא נכון, החוק היה חוק אחד להתנתקות, היה פרק על סדרי דין.

מיכאל איתן: אני חוזר ואומר, היה חוק, היו סדרי דין מיוחדים, היתה התארגנות מיוחדת, היתה חקיקה מיוחדת.

חיים אורון: נכון.

מיכאל איתן: היתה התייחסות ספציפית לכל הנושא.

חיים אורון: לכולם.

מיכאל איתן: לא לכולם, רק לנושא ההתנתקות.

מיכאל איתן: אל תתווכח אתי עכשיו, אל תפריע לי ואל תספר לי מעשיות, כי אני הייתי יושב-ראש ועדת החוקה.

מיכאל איתן: ואל תגיד לי שזה היה לכולם.

מיכאל איתן: תתבייש, אל תגיד את זה.

מיכאל איתן: אתה מגן על זה עכשיו, אתה עושה שקר בנפשך כדי להצדיק את ההתנגדות שלך.

חיים אורון: – – –

קולט אביטל: אני מבקשת ממך לסיים.

קולט אביטל: אני עוד מעט אצטרך לסגור את המיקרופון.

מיכאל איתן: תסביר לי, חבר הכנסת אורון – עשרות אלפי סטודנטים השתתפו בהפגנות, הורידו מכוניות ושרפו מכוניות, שוטרים הלכו לבתי-חולים כתוצאה מההתנגשויות.

מיכאל איתן: סטודנט אחד לא הועמד לדין.

מיכאל איתן: אחד.

קולט אביטל: נא לסגור את המיקרופון.

קולט אביטל: חבר הכנסת איתן, אני מודה לך.

קולט אביטל: תודה רבה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה בפתח דברי להביע את הערכתי הרבה ואת התפעלותי הכנה מנאומו המבריק של חברי חבר הכנסת מיכאל איתן.

יובל שטייניץ: לא בכל יום נישא בכנסת ישראל נאום קצר אבל הגיוני כל כך, מבריק כל כך, כמו נאומו של חבר הכנסת איתן.

יובל שטייניץ: נאום ברמה – –

קולט אביטל: בין-לאומית.

יובל שטייניץ: – – מצד אחד פופולרית, מצד שני אקדמית-פילוסופית.

יובל שטייניץ: ישבתי פה ואמרתי לעצמי: בכנסת כזאת אני גאה להיות חבר.

מיכאל איתן: תודה רבה.

יובל שטייניץ: היו פה כמה נאומים טובים בערב הזה, אבל הנאום שלך התעלה על כולם, ואני פשוט מצדיע לך הערב על הנאום המעולה שלך.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לחברתי חברת הכנסת זהבה גלאון – זכותך לומר את הדברים, ייתכן, אבל הדברים הם שגויים, מוטעים ומופרכים.

יובל שטייניץ: הימין הישראלי איננו מסכן את הדמוקרטיה הישראלית ואיננו מאיים עליה.

יובל שטייניץ: גדול הדמוקרטים בישראל, ראש הממשלה הדמוקרט ביותר, זה שקידם את ההליכים הדמוקרטיים ואת הנורמות הדמוקרטיות בישראל, היה מנחם בגין.

יובל שטייניץ: אותו ראש ממשלה, שבמשך שנים הואשם על-ידי השמאל כאיום על הדמוקרטיה וכסכנה לדמוקרטיה, נחשב היום בדין ובצדק לדמוקרט הגדול בין ראשי הממשלה בתולדות ישראל.

יובל שטייניץ: גם השמאל הישראלי איננו מאיים על הדמוקרטיה בישראל, עם כל הוויכוחים שיש לי אתו, לפחות לא רובו.

יובל שטייניץ: את השמאל הישראלי לא ניתן ולא נכון להשוות לבולשביקים, ודוגמאות יש גם מימין וגם משמאל.

יובל שטייניץ: הפאשיזם הגרמני איים על הדמוקרטיה בגרמניה, והבולשביזם הרוסי איים על הדמוקרטיה ברוסיה.

יובל שטייניץ: ההפיכה שהבולשביקים עשו נגד המנשביקים ונגד הדמוקרטים ברוסיה היתה לא פחות חמורה מבחינת ההתקפה על הדמוקרטיה מההפיכה של הנאצים כנגד רפובליקת ויימאר.

יובל שטייניץ: אבל ההשוואה שגזרה פה חברתי זהבה גלאון מופרכת מיסודה ומעוררת ריב ומדנים ללא שום סיבה, כי לא נכון להשוות את השמאל הישראלי, עם כל הוויכוחים שיש לי אתו, לבולשביזם, וזה מופרך מן היסוד להשוות את הימין הישראלי לנאציזם.

יובל שטייניץ: אני קורא לחברתי זהבה גלאון לחזור בה מהסגנון הזה.

יובל שטייניץ: הוא לא נכון, הוא לא ראוי, גם אם הוא בסדר מבחינה דמוקרטית.

יובל שטייניץ: הוא לא לעניין, הוא סתם מחמם את האווירה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

יובל שטייניץ: לעניינו של החוק – זאת היתה רק הקדמה.

קולט אביטל: שלוש דקות הסתיימו.

קולט אביטל: אף אחד לא ביקש ממך נאום היסטורי.

קולט אביטל: משפט אחרון.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לגבי החוק שלפנינו – הוא לא חוק שאנחנו שמחים לחוקק אותו, אבל הוא חוק נכון, ידידי רובי ריבלין, במצב העניינים שנוצר.

יובל שטייניץ: במחאה ההמונית בהתנתקות לא היו פצועים, לא היו הרוגים.

יובל שטייניץ: זה לא דמה אפילו לאירועי עמונה, למשל, שעמדתי בראש הצוות הפרלמנטרי, הוועדה שחקרה אותם.

יובל שטייניץ: אסור לנו היום להכתים בגוון פלילי מאות ואולי אלפי בני-נוער שעברו עבירות מינהלתיות כאלה ואחרות בסיטואציה מאוד מאוד מיוחדת.

יובל שטייניץ: כמו שאנחנו סלחנים כלפי הסטודנטים וכמו שאנחנו סלחנים כלפי מפגינים ושובתים במקומות עבודה, כך ראוי שנהיה סלחנים – שנגלה את אותה מידה של סלחנות כלפי אלפי בני-נוער שמחו.

יובל שטייניץ: אני לא מצדיק את זה, אבל לעתים הם חצו את הגבולות – לא של אלימות קשה, אלא גבולות אחרים לחלוטין, קלים ורכים הרבה יותר.

יובל שטייניץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת דוד טל.

יובל שטייניץ: – – –

קולט אביטל: דיברת חמש, אבל אף אחד לא סופר.

אופיר פינס-פז: הימין הישראלי מתקשה לדבר שלוש דקות, זה ברור.

אופיר פינס-פז: זאת נראית לי תכונה כוללנית.

יובל שטייניץ: להיפך.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, שתי הערות פרוצדורליות.

אופיר פינס-פז: קודם כול, סוכם שהיום לא מביאים הצעות חוק שנויות במחלוקת.

אלכס מילר: עם מי סוכם?

אופיר פינס-פז: סוכם בכל המקומות.

אופיר פינס-פז: עובדה.

חיים אורון: הוא בעל-הבית פה, אופיר, לא הבנת.

אופיר פינס-פז: למרות זאת מביאים את הצעת החוק היום, ולא מחר.

אופיר פינס-פז: דבר שני, חבר הכנסת ריבלין, תקן אותי אם אני טועה.

אופיר פינס-פז: אני מבין שהצעת החוק הזאת נדונה בוועדת החוץ והביטחון, ולא בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

אופיר פינס-פז: אתה יודע, כמו כולנו, שהאכסניה לדון בהצעת החוק הזאת היא ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שעושים פה כל מיני דברים בפרוצדורות שלא ייעשו.

אופיר פינס-פז: זה לא שזה לא חוקי, זה לא שזה בלתי אפשרי, רק שזה דבר שכאשר עושים אותו בדרך עקלקלה ולא בדרך המלך – זאת התוצאה.

ראובן ריבלין: אבל הוא יושב-ראש ועדת החוקה.

אופיר פינס-פז: יהיה לך עוד מה להגיד לי, האמן לי.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ריבלין, אתה לימדת אותי שגם את המובן מאליו צריך מדי פעם לומר.

אופיר פינס-פז: אתה יודע שאני מעריך אותך מאוד.

אופיר פינס-פז: תבדוק את עצמך.

אופיר פינס-פז: קראתי את הצעת החוק שלך וקראתי את הצעת החוק של חבר הכנסת אלי גבאי.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק שלך קיצונית פי כמה וכמה וכמה מהצעת החוק של חבר הכנסת אלי גבאי.

אופיר פינס-פז: אני פשוט לא מאמין.

זאב אלקין: אותו דבר.

אופיר פינס-פז: לא אותו דבר, לא דומה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לכם עוד דבר – – –

זאב אלקין: זה זהה.

אופיר פינס-פז: זה לא זהה, יש לי שתי הצעות החוק, זה רחוק מאוד.

אופיר פינס-פז: פה מדובר על מחיקה ופה מדובר על עצירת הליכים; אל תלמד אותי, אני מבין משהו בתחום הזה.

אופיר פינס-פז: אני פתאום מתגעגע לחבר הכנסת אלי גבאי, להצעה שלו, היא יותר מתונה.

אופיר פינס-פז: ב.

אופיר פינס-פז: אל תדברו על בני-נוער, אין פה שום הצעה על בני-נוער, אל תטעו את הציבור בבית.

אופיר פינס-פז: על בני-נוער אני מוכן לדבר, אתם גברים?

אופיר פינס-פז: בואו נדבר רק על בני-נוער, אני הולך אתכם, הנה אני מצביע אתכם.

אופיר פינס-פז: רק על ילדים?

אופיר פינס-פז: אני הולך אתכם.

אופיר פינס-פז: אל תטעו את האנשים בבית.

אופיר פינס-פז: אתם מדברים על כל הגילאים, אתם מדברים על מחיקת רישומים מינהליים, אתם מדברים על הפסקת הליכים פליליים, תגידו את האמת לציבור.

אופיר פינס-פז: תצביעו איך שאתם רוצים – תגידו את האמת לציבור.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, העובדה ששר המשפטים לא נמצא כאן והעובדה ששר המשפטים מסכים בשתיקה לשבור את הכללים – – –

חיים אורון: זה הדין – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, מה קרה?

אופיר פינס-פז: – – – לשבור את הכללים המרכזיים ביותר בדמוקרטיה הישראלית מבחינה משפטית – זה אפילו לא חנינה.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים למה?

מיכאל איתן: גם שר הביטחון לא פה, גם שר הרווחה לא פה, גם שר התשתיות לא פה.

אופיר פינס-פז: אתה צודק, כי אמרו להם שאין הצעות חוק שנויות במחלוקת ביום שלישי.

אופיר פינס-פז: אתה תראה את כולם מחר.

אופיר פינס-פז: ברחתם מהצבעה מחר.

אופיר פינס-פז: למה פחדתם לבוא מחר?

אופיר פינס-פז: בואו נצביע מחר, בבקשה, יש לכם אומץ?

אופיר פינס-פז: בואו נצביע מחר.

ראובן ריבלין: רציתי אתמול.

אופיר פינס-פז: זה אפילו לא חנינה, חנינה נותנים אחרי הרשעה.

אופיר פינס-פז: פה אפילו לא מוכנים להגיע למיצוי הליכים, וחבר הכנסת ריבלין, אני מבין את הסימפתיה, אני מבין את ההזדהות, אני מבין את הקשר, אני מבין את הכאב ואני מבין את הכול.

ראובן ריבלין: ביקשתי להביא את החוק להצבעה אחרי הצעת האי-אמון היום.

אופיר פינס-פז: לא ידעתי.

אופיר פינס-פז: בנוסח הזה כפי שאתם מביאים אותו אני אצביע נגד החוק.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד טל, ולאחריו – חבר הכנסת עתניאל שנלר.

קולט אביטל: אחרון הדוברים – חבר הכנסת לוי.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, אני סבור שהצעת החוק הזאת, טוב שלא היתה באה לעולם וטוב היה יותר לו הגיעה הפרקליטות להחלטה הזאת בעצמה ולו קבעה קביעה כזאת או אחרת לגבי הקפאת הליכים או לגבי מחיקה או חנינה או כל דרך אחרת.

דוד טל: אני רוצה לפנות לחברי בשמאל, חבר הכנסת פינס, הבן של רותי: מה שאמרת לגבי חבר הכנסת ריבלין – אני חלוק אתו בהרבה מאוד דברים, אבל, בכל אופן בוועדה שלי, הוא הוכיח יותר מפעם אחת שהוא דן לגופם של דברים, וגם כשהיה החוק של עזמי בשארה הוא אמר את דעתו, וחשוב לו לשמר ולשמור על המסגרות הקבועות אצלנו בבית הזה.

דוד טל: לעצם העניין, אני פונה אל חברי מהשמאל ואני אומר לכם: אל נא באפכם.

דוד טל: אלה אנשים – אני מדבר על הנוער הצעיר יותר.

דוד טל: אופיר אמר כאן, ואני מוכרח לומר שלא ידעתי שיש גם אנשים מבוגרים, אבל אני מתייחס כרגע לנוער, לצעירים יותר.

דוד טל: אל לנו להוציא את הנוער הזה אל מחוץ לחברה.

דוד טל: חבר הכנסת רן כהן, רוב הנוער הזה מצטרף ליחידות מובחרות.

רן כהן: זה לא חוק רק לנוער, זה לכולם.

דוד טל: ציינתי שאופיר האיר את עיני שיש גם לא נוער.

דוד טל: אני רוצה להתייחס כרגע לנוער.

דוד טל: נוער כזה שיהיה לו רישום פלילי כזה או אחר לא יוכל להתקבל ליחידות המובחרות, ליחידות שהוא רוצה להיות בהן – והם הולכים ליחידות הללו.

דוד טל: אני חושב שבשעה הזאת אפשר לבקש מהחברים שלנו, מחברי ממרצ, מהאנשים שסבורים שיש להצביע אחרת – אני רוצה לשכנע אותם – – –

חיים אורון: לא בחור בן 18 שהיה אז בן 16 – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, כמה פעמים אפשר להעיר?

דוד טל: אני רוצה לבוא ולבקש, בפירוש לבקש – מקרה כזה היה יכול להיות בדיוק אצל נוער מרצ, ואני מודיע לך, ג'ומס, אם אתה היית מגיע לכאן עם הצעת חוק כזאת או אחרת – –

חיים אורון: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון.

דוד טל: – – הייתי מצביע אתך.

דוד טל: אנחנו לא צריכים להוציא את הנוער הזה אל מחוץ לחברה.

חיים אורון: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

דוד טל: הנוער הזה הולך עם בנים אחרים שלנו בצבא כתף אל כתף.

דוד טל: יש לנו אפשרות לאחד קרעים, לסגור את הפערים והשסעים שהיו בחברה כתוצאה מההתנתקות הזאת ואני חושב שאפשר לגדל – איך אומרים?

דוד טל: לא לגדל.

דוד טל: אם תרצו, זה לא עניין של ניצחון שאתם צריכים להראות גודל לב – – –

רן כהן: אם זה היה חוק שבא לתת להם להתגייס לצה"ל הייתי תומך.

דוד טל: רבותי, אני קורא לכם, חברי ממרצ, גם אם אתם לא רוצים לתמוך בחוק הזה – אל תצביעו נגדו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת עתניאל שנלר, ואחריו – אחרון הדוברים, חבר הכנסת יצחק לוי.

עתניאל שנלר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, המטרה היא מתן חנינה לאלה שלא סיכנו חיי אדם, שלא עברו עבירות שיש בהן כדי לסכן חיי אדם.

עתניאל שנלר: המטרה היא לעכב הליכים נגד אלה שלא סיכנו חיי אדם, שהשאירו את ההפגנה והמחאה בתוך גבולות סבירים, אף שלא על-פי החוק.

עתניאל שנלר: אין מטרה לחוקק חוק לשם חוק.

עתניאל שנלר: בחודשים האחרונים ניהלתי, כיושב-ראש הוועדה, שיח רצוף עם משרד המשפטים על כל חלקיו, וחיפשנו מכנה משותף שיבהיר איך אפשר להגיע למטרות האלה בלי לשבור אמות מידה, בלי לשבור נורמות.

עתניאל שנלר: ניסינו – ועשינו מאמצים רבים מאוד – להגיע לעיכוב הליכים מול נורמות חברתיות קיימות.

עתניאל שנלר: ניסינו להגיע להליכה על-פי הדין ולפנים משורת הדין – כל אחד רואה את זה בדרכו וזה בסדר – כדי לעכב הליכים.

עתניאל שנלר: רצינו להגיע לרישום הפלילי ולרישום המשטרתי משום שהם רק בתחילת דרכם לחיים.

עתניאל שנלר: הגענו להסכמה, חברים, בלי לפגוע בנורמות, ויש רצון טוב, והפרקליטות עושה כל מאמץ אפשרי, ולאחרונה יש שיתוף פעולה רב מאוד עם כל גורמי הפרקליטות והסניגוריה ועורכי-הדין, ואני אומר לכם, חברי חברי הכנסת, בעיני חייבים לעשות הכול כדי שמירב הנאשמים והמורשעים יקבלו חנינה ויהיה עיכוב הליכים.

עתניאל שנלר: אני אעשה הכול כאיש קדימה; אני אעשה הכול, אף שבתקופה האחרונה אני מקבל איומים כמו דין רודף וכל מיני דברים כאלה.

עתניאל שנלר: אני מוחל וסולח, כי זה בא מתוך העומק, לא מתוך המחשבה.

עתניאל שנלר: אני מוחל וסולח על כך שזורקים אותי מבית-הכנסת, כי אחדות יותר חשובה מכל רגש הנקמנות וכיפוף הידיים של כל אחד מאתנו, הוא יראה.

עתניאל שנלר: אני באופן אישי אמחל ואסלח, כי המנהיגות נמדדת לא בניצחון – לא דמגוגי ולא כיפוף ידיים.

עתניאל שנלר: מנהיגות נמדדת בוויתור.

עתניאל שנלר: איזהו גיבור – הכובש את יצרו, לא איזהו גיבור – המכופף את יצרו ואת יצרם של אחרים.

עתניאל שנלר: אני מאוד מקווה ומתפלל שלא נזדקק לחוק.

עתניאל שנלר: יש לי יסוד להניח שלא נזדקק לחוק, וידעו שמי שמצביע נגד החוק – אני אומר את זה כיושב-ראש ועדה שמנסה להוביל את החוק הזה – מי שמצביע נגד החוק היום יגרום לצורך בהשלמת החקיקה.

עתניאל שנלר: אלה שיצביעו היום נגד החוק יגרמו או לא יגרמו עוול מוסרי – כל אחד לפי השקפת עולמו.

עתניאל שנלר: כל אחד יגרום בהצבעתו למה שהוא יגרום, אבל אני אצביע בעד.

עתניאל שנלר: אני אנמק למה, בעשר שניות.

קולט אביטל: לא, אל תנמק, כבר נימקת שלוש דקות.

עתניאל שנלר: אני אצביע בעד כי אני רוצה למנוע את הצורך בהשלמת החקיקה ואני רוצה לקוות שכשנביט במראה נוכל להגיד יחד, תוך חיבוק: איש את רעהו יעזורו ולאחיו יאמר חזק.

קולט אביטל: רוב תודות.

קולט אביטל: חבר הכנסת הרב יצחק לוי – אחרון הדוברים, ואחר כך אנחנו עוברים סוף-סוף להצבעה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אורון, קודם כול, אני רוצה לאחל רפואה שלמה לכל החולים, התברר שיש כאן, לפי הדיון, כאלה שנחשדו במחלה.

יצחק לוי: אני מקווה שאף אחד לא צריך שום אשפוז ושום דבר.

יצחק לוי: לא מכאן ולא מכאן.

יצחק לוי: אני רוצה להצטרף לדברי קודמי בכך שאני מקווה שלא נצטרך להביא את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק לוי: היתה הרבה עבודה מול הפרקליטות, ואני רוצה לומר מדוע.

יצחק לוי: והעבודה הזו, חבר הכנסת אורון, חברת הכנסת זהבה גלאון, היא מתוך אמירה מפורשת של הפרקליטות, שהנורמות שהפרקליטות נהגה בהן בזמן ההתנתקות לא היו הנורמות הרגילות.

יצחק לוי: כלומר, שאם היתה אפליה, היתה אפליה כלפי אותם מפגינים.

יצחק לוי: למשל, ניקח את כפר-דרום.

יצחק לוי: אמרתי להם: כל מי שהכה שוטר, תעמיד אותו לדין, אין שום ספק בכך, אבל למה להגיש 80 כתבי אישום כאשר 70 אנשים לא עשו שום דבר אלא רק עלו על הגג?

יצחק לוי: איפה ראינו הפגנה שנותנים 80 כתבי אישום?

יצחק לוי: והם אמרו לי בצורה הוגנת ביותר ובצורה אמיתית ביותר: היתה מדיניות של הפחדה והחמרה.

יצחק לוי: אמרנו – אוקיי, עברנו את התקופה הזו.

יצחק לוי: כלומר, שתבינו שהאפליה היתה כאן מהצד השני.

יצחק לוי: דבר שני, רציתי לומר הערה, גם לחבר הכנסת רן כהן וגם לחבר הכנסת אורון – – –

רן כהן: – – –

יצחק לוי: היתה.

יצחק לוי: אני אומר לך מפי הפרקליטות.

יצחק לוי: אנחנו ישבנו אתם שעות, חבר הכנסת שנלר ואני, כדי להבין את העניין, כדי להגיע להבנה כלשהי; ואני מקווה שנגיע ולא יהיה צורך בקריאה שנייה ובשלישית.

יצחק לוי: דבר שני אני רוצה לומר לעניין הילדים והמבוגרים – אני צריך להתערב כאשר אני רואה שיש אפליה.

יצחק לוי: גם אתה מתערב כשיש אפליה, ואני התערבתי כשהיתה כאן אפליה.

יצחק לוי: והיתה כאן אפליה, והפרקליטות אמרה שהיתה אפליה.

יצחק לוי: אני רוצה לומר עוד מלה אחת, לגבי מבוגרים ונערים.

יצחק לוי: אני רוצה לתת לכם דוגמה של מבוגר שנעצר בהפגנה מסוימת בנושא ההתנתקות, ולאחר הרבה מאמצים, הוא כבר היה אחרי גיל 18 – גייסו אותו.

יצחק לוי: זה אותו בחור שחיסל את המחבל בפיגוע הטרקטור הראשון.

יצחק לוי: אותו בחור היה מעוכב גיוס.

יצחק לוי: והוא היה כבר אחרי גיל 18 בזמן ההתנתקות.

יצחק לוי: ולפי מה שאתם אומרים – אם 18 זה קטינים, ומעל 18 זה מבוגרים – אז הוא לא היה צריך לקבל שום חנינה.

יצחק לוי: והבחור הזה נלחם כדי להיכנס לצבא ליחידה מובחרת ונלחם, ועשה.

יצחק לוי: והקדוש-ברוך-הוא גם זיכה אותו בזה שהוא הציל הרבה מאוד יהודים.

יצחק לוי: אני אומר לכם: אין שם מבוגרים ממש.

יצחק לוי: המבוגרים זה 17 וחצי עד 18 וחצי, 17 וחצי עד 19.

יצחק לוי: כמעט כולם לפני גיוס לצה"ל.

יצחק לוי: אינכם יכולים לתאר לעצמכם אילו תיקים אנחנו קיבלנו מאנשים שרוצים ובוחרים להתגייס לצה"ל ועשו מהם מקרים לקב"ן, עשו מהם מקרים לחולי נפש, כי לא רצו לגייס אותם.

יצחק לוי: ואיזה ייסורים הם עברו.

יצחק לוי: ואני לא מדבר רק ברמת התוצאות של העניין.

יצחק לוי: לכן, רבותי חברי הכנסת, אם אתם מוכנים להגיע להסכמה, שנניח אפילו עד גיל מסוים – אני לא חושב שהגיל הנכון הוא 18, כי הרבה מאוד בחורים מישיבת ההסדר שהיו שם אחרי גיל 18 לא התגייסו; זה לא היה.

יצחק לוי: כלומר, אי-אפשר.

יצחק לוי: הפרקליטות רצתה לחתוך את זה בגיל 18, זה לא נכון, פשוט לא נכון.

יצחק לוי: עכשיו – לא היו שם הרבה בני 30, 40 ו-50.

יצחק לוי: אנחנו מדברים על נוער או מתחת לגיל 18 או מעל לגיל 18.

יצחק לוי: ולכן אני חושב שאפשר להגיע להסכמה, לפי מה ששמעתי.

יצחק לוי: אם אני שומע שחבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת אורון אומרים שהם מוכנים – וחבר הכנסת וילן – לחוקק את החוק הזה על כל אלה שלא התגייסו, הפער הוא לא גדול.

יצחק לוי: אני מציע לכל הבית לתמוך בקריאה הראשונה, ובואו נעבוד, שלא נצטרך, ונלך על אותם קריטריונים שאני חושב שאפשר יהיה להסכים עליהם.

חיים אורון: אולי הפוך – – –

יצחק לוי: אולי הפוך, אבל ההפוך הוא, סליחה, גברתי – אני מסכם דיון.

יצחק לוי: היה זמן לדיון, שנה.

יצחק לוי: שנה אנחנו דנים בזה.

יצחק לוי: אי-אפשר לבוא עכשיו ולהגיד: תעשה משא-ומתן.

יצחק לוי: היה לנו זמן למשא-ומתן במשך שנה שלמה.

יצחק לוי: שנה שלמה ישבנו, מהקריאה הטרומית ועד היום, ודנו.

יצחק לוי: אז אי-אפשר לבוא ולומר – אולי הפוך.

יצחק לוי: אני אומר: אנחנו צריכים להתקדם בעניין הזה, ועם זה להתקדם עם הפרקליטות ולהגיע להבנה.

יצחק לוי: אני הייתי מאוד רוצה לומר מלה אחרונה: מכיוון שבשבת חל ראש חודש אב, ואנחנו נכנסים לתקופה שחייבים להרבות בה באהבת ישראל, בואו ננסה לראות את זה באמת מתוך אהבת ישראל.

יצחק לוי: ציבור שכל כך סבל, שרובו עדיין בלי בית ובלי פרנסה – וכאן אנחנו לא מדברים על זה שהדמוקרטיה בסדר; הדמוקרטיה לא בסדר, כי לא דאגו למה שהיה צריך לדאוג.

יצחק לוי: לא נתנו להם מה שהיה צריך לתת, ואת זה כולכם יודעים.

רן כהן: – – –

יצחק לוי: לא שלא הסכימו.

יצחק לוי: גם אלה שהסכימו.

יצחק לוי: גם אלה שהסכימו.

יצחק לוי: אני אראה לך שגם אלה שהסכימו, לא נתנו להם.

יצחק לוי: אי-אפשר לתרץ את זה בדברים.

יצחק לוי: וגם אלה שלא הסכימו – אחרי שלוש שנים היה צריך שיהיה להם בית.

יצחק לוי: אז בואו ננסה בכל זאת לעשות צעד של פיוס.

יצחק לוי: לא לדבר מלים קשות כל כך כלפי אותו ציבור.

יצחק לוי: אני מציע להתאחד סביב החוק הזה, להצביע בקריאה ראשונה, מתוך תקווה שנפתור את הבעיה לפני הקריאה השנייה והשלישית, אבל אם לא – נצטרך להביא אותו לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק לוי: תודה רבה.

קולט אביטל: לפני שאנחנו מצביעים – חבר הכנסת ריבלין רוצה להשיב על שתי שאלות בקצרה.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אני רציתי להביא חוק שבו נמצא פיוס, והוא מעורר גלים ואני עומד על כך – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת פינס, עונים לך.

ראובן ריבלין: והמחלוקת כנראה צריכה הכרעה.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לחבר הכנסת פינס – אני ביקשתי מנשיאות הכנסת לקיים את ההצבעה אתמול כסעיף ראשון אחרי הצבעת האי-אמון, מתוך כך שחשבתי, ואני גם חושב היום, שרוב מכריע של הכנסת חושב שהחוק הזה צודק בנסיבות שאנחנו מדברים בהן.

ראובן ריבלין: דבר שני, אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת אורון:

ראובן ריבלין: שנה וחצי ישבתי עם חכמי המשפט בפרקליטות המדינה ואמרתי להם שהעניין זועק לבדיקה של כל אדם שהוא חשוד או עתיד להיות מואשם, או שכבר הוכרע דינו, לבוא ולראות איך נוהגים בנסיבות האלה.

ראובן ריבלין: הם הבטיחו יום אחרי יום, וכך נמשך הדבר שנה וחצי, עד שקמה חברת הכנסת עמירה דותן ואמרה חד-משמעית אתי: הגיע הרגע שבו אתם צריכים לשמוע את דברה של הכנסת, בנושאים פרטניים – שאינני רוצה להיכנס אתכם לגביהם כרגע – בעניין זה.

ראובן ריבלין: אבל אי-אפשר לבוא ולבקש אחרי שנה וחצי דבר שאנחנו התחננו עליו שנה וחצי.

ראובן ריבלין: אל תלמדו אותנו דמוקרטיה, עשו לנו טובה.

ראובן ריבלין: אנחנו למדנו את כל פרקי הדמוקרטיה בביתנו ובבית-מדרשנו, ואצל מורנו ורבנו, גדול הדמוקרטים של הפרלמנט בישראל, מנחם בגין.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: קודם – על הצעת החוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, של חבר הכנסת ריבלין.

קולט אביטל: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34 נגד – 13 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית התנתקות, התשס”ח–2008, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 34, נגד – 13, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק השנייה בנושא הזה – הצעת חוק מחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס”ח–2008.

קולט אביטל: הצבעה מס' 40 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36 נגד – 13 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס”ח–2008, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 36, 13 התנגדו, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעת החוק הזאת עברה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קולט אביטל: [מס' מ/392; "דברי הכנסת", חוב' ל"ו, עמ' 18283; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי) (תיקון), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אבישי ברוורמן, להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: זאת הצעת החוק הראשונה שהוא מציג בתור יושב-ראש ועדת הכספים, ואנחנו מברכים אותו על כך.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: גברתי סגנית יושבת-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתכבד להביא לפורום הזה את הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים, כפי שהוא נקרא בז'רגון מס הכנסה שלילי, הצעת תיקון, התשס"ח–2008.

אבישי ברוורמן: ההצעה הזאת היא הצעת חוק ממשלתית.

אבישי ברוורמן: אני מודה על העבודה הגדולה שנעשתה במשרד האוצר עם שר האוצר ועם הממונה על הכנסות המדינה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ארדן, שומעים עד פה כל מלה.

אבישי ברוורמן: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, חברי הטוב גלעד ארדן.

אבישי ברוורמן: אני מודה ליהודה נסרדישי.

אבישי ברוורמן: עבודה גדולה עשו פה בועז סופר ומיכל דויטש, וכמובן חבר הכנסת סילבן שלום, ששילב את ההצעה שלו בהצעה הממשלתית.

אבישי ברוורמן: ההצעה הזאת כבר עברה, אבל אז התברר שיש כמה תיקונים.

אבישי ברוורמן: התיקונים האלה עברו בוועדת הכספים אתמול, ואנחנו מביאים אותם לכאן כדי לאשר את החוק.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להזכיר בכמה משפטים את חוק מס הכנסה שלילי.

אבישי ברוורמן: יש פה בשורה בתוך כל הבוקה והמבולקה, יש בה תמריץ להשתתפות בכוח עבודה, ומצד שני לצמצום פערים.

אבישי ברוורמן: בחודש דצמבר 2007 נחקקה התוכנית למס הכנסה שלילי, שלפיה עובדים, שכירים וגם עצמאים, בני 23–55 שהם הורים לילדים או מעל גיל 55 ללא קשר למספר הילדים שלהם, יהיו זכאים למענק מס בהתאם לגובה הכנסתם.

אבישי ברוורמן: התוכנית אמורה להיכנס לתוקף, כך שהמענק הראשון ישולם לזכאים ב-15 באוקטובר 2008, בזמן החגים.

אבישי ברוורמן: בנוסחת החישוב למענק בהצעת החוק המקורית נפלה טעות, ולא נקבעה תקרת שכר למשפחה שמעליה לא יינתן מס הכנסה שלילי.

אבישי ברוורמן: בהצעת החוק מוצע לקבוע שמתקרת הכנסה של 10,000 שקלים למשק-בית מענק המס ילך ויפחת.

אבישי ברוורמן: במהלך הדיון בוועדת הכספים מצאה לנכון הוועדה להוסיף להצעה זו כמה הטבות.

אבישי ברוורמן: החלטנו לאפשר הארכה של שבועיים למועד האחרון להגשת בקשה לקבלת מענק המס, כך שבמקום 15 באוגוסט בשנה זו, נישומים יוכלו להגיש בקשה עד 31 באוגוסט.

אבישי ברוורמן: עובדים שיגישו את הבקשה עד אז יקבלו את המענק הראשון ב-15 באוקטובר.

אבישי ברוורמן: אני מדגיש שזאת ההבטחה – כמו שידידי חבר הכנסת ריבלין יודע – שמשרד האוצר בחודש אוגוסט יצא למסע פרסום.

אבישי ברוורמן: אחרת יש סכנה – הציבור עדיין אינו יודע כי אם עד סוף אוגוסט לא תוגשנה הבקשות, אף-על-פי שב-15 באוקטובר הצ'ק הראשון צריך להיות משולם, ואם לא יוגשו הבקשות לא ישולמו הצ'קים.

אבישי ברוורמן: לכן, משרד האוצר צריך לצאת בקמפיין כדי שהציבור ידע שיש להגיש את הבקשות בחודש אוגוסט.

אבישי ברוורמן: הטבה נוספת שנקבעה בוועדה היא הרחבת התחולה של מס הכנסה שלילי.

אבישי ברוורמן: בחוק המקורי נקבע כי שכירים בשנות המס 2007 ו-2008 ועצמאים בשנת המס 2008 יהיו זכאים למענק אם התגוררו באזור שנקבע כי תחול עליו תוכנית ויסקונסין.

אבישי ברוורמן: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לקבוע כי הזכאות למענק המס תהיה לגבי כל שטח היישוב שמצוי בו אזור שנכלל מלכתחילה בתוכנית ויסקונסין.

אבישי ברוורמן: לדוגמה, אם בשכונה מסוימת בירושלים מופעלת תוכנית ויסקונסין, כל ירושלים תקבל את מס ההכנסה השלילי.

אבישי ברוורמן: זה לא רק מבחינה גיאוגרפית, אלא הזכאות למס תחול גם לאורך כל שנת המס, אף אם תוכנית ויסקונסין הוחלה על אותו יישוב רק בחלק משנת המס.

אבישי ברוורמן: כלומר, אם זה היה רק לחודש – כל השנה תקפה.

אבישי ברוורמן: ההרחבה הזאת, חברי חברי הכנסת, מוסיפה לתחולתו של החוק 70,000 עובדים נוספים שיהיו זכאים למענק המס.

אבישי ברוורמן: תיקון תקרת השכר – פשרה שכולנו הסכמנו לה – יחסוך לקופת המדינה כ-450 מיליון שקלים לפי נתוני רשות המסים.

אבישי ברוורמן: בלי תיקון תקרת השכר היו מתווספים לתוכנית 21,000 זכאים למענק בעלות של 60 מיליון שקלים.

אבישי ברוורמן: כתוצאה מהתיקון מספר הזכאים למענק המס בשלב הראשון יהיה כ-70,000 עובדים.

אבישי ברוורמן: אני מכריז ומודיע – רק אם יגישו את הבקשות.

אבישי ברוורמן: מדובר ב-70,000 עובדים בעלות שנתית של 210 מיליון שקלים.

אבישי ברוורמן: משנת 2011, כלפי 2010 500,000 עובדים יהיו זכאים למענק, ואז אנחנו מדברים בכל הארץ על עלות של מיליארד ו-400 מיליון שקלים.

אבישי ברוורמן: נוסף על כך, לבקשת רשות המסים הוחלט להסמיך את שר האוצר, באישור ועדת הכספים, לפטור סוגי נישומים, בהתאם לקריטריונים שייקבעו אף הם בתקנות, מהגשת דוח עצמאי מקוון, ובלבד שהם לא הגישו תביעה לקבלת מס הכנסה שלילי.

אבישי ברוורמן: אני חוזר בפעם השלישית, כי לבקשת הוועדה התחייבה רשות המסים לצאת בימים הקרובים במסע פרסום נרחב כדי ליידע את הציבור בדבר האפשרות להגיש תביעות לקבלת מענק המס.

אבישי ברוורמן: ב-15 באוקטובר יינתן התשלום הראשון, ב-15 בינואר 2009 – התשלום השני, ב-15 באפריל 2009 – התשלום השלישי.

אבישי ברוורמן: מדובר בהצעת חוק חשובה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שיש בה בשורה, והיא נדרשת מייד להפעלת החוק המכונה מס הכנסה שלילי.

אבישי ברוורמן: להצעת החוק, חברי חברי הכנסת, אין הסתייגויות.

אבישי ברוורמן: לפיכך, אבקשכם לאשר את הנוסח המוצע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אבישי ברוורמן: אחרי שתאשרו, אני מקווה, אומר ב-30 שניות דברי תודה נוספים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: נחכה לך כדי שתוכל להצביע.

אבישי ברוורמן: תוסיפי אותי להצבעה.

קולט אביטל: לא, אתה יכול ללכת לשבת.

קולט אביטל: אה, אתה רוצה להישאר פה.

קולט אביטל: אי לכך, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: להצעת החוק אין הסתייגויות.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: אני אפילו לא שואלת מי נגד.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 41 בעד סעיפים 1–11 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 9, ואני מוסיפה את קולך, אדוני, אז זה עשרה.

קולט אביטל: אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע עכשיו על הצעת החוק בקריאה שלישית, כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 42 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי) (תיקון), התשס"ח–2008, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו עשרה, ובתוספת קולו של יושב-ראש הוועדה זה 11.

קולט אביטל: אין מתנגדים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי) (תיקון), התשס"ח–2008, עברה בקריאה שלישית ונכנסה לספר החוקים.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני עוד פעם מודה לשר האוצר, לממונה על רשות המסים, לבועז סופר, למיכל דויטש ולחבר הכנסת סילבן שלום, שעשה לילות כימים, לחברי בוועדת הכספים, ליושב-ראש היוצא, סטס מיסז'ניקוב, לחברי רובי ריבלין, שהיה בקבוצה שעשתה עבודה יפה, וכמובן לצוות הנפלא של ועדת הכספים, שגית, טמיר וכל החבורה הנפלאה שעשתה את העבודה הזאת.

אבישי ברוורמן: מה שהבטחנו הוא שאנחנו נעקוב עכשיו.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתחילים בשיטה של בדיקה עם הפיילוט.

אבישי ברוורמן: בהצלחה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בהצלחה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/253).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק שמירה על קווי צנרת נפט, התשס”ח–2008, קריאה ראשונה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה.

ישראל חסון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בקצרה – החוק הזה הוא חוק שנועד להבטיח שמירה על תקינותם וכשירותם של קווי צנרת הנפט.

ישראל חסון: יש כ-800 קילומטרים כאלה בכל מחוזותינו.

ישראל חסון: הצעת החוק הזו עברה בוועדת השרים, תוך התניה שזה יהיה בתיאום עם גורמי הממשלה.

ישראל חסון: ועדת הכלכלה עשתה עבודה מאוד יסודית בתחום הזה, כמה ישיבות.

ישראל חסון: הגענו לכלל הסכמה, וההצעה מונחת לפניכם.

ישראל חסון: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו אמורים לפתוח בדיון, אבל נראה לי שרוב המתדיינים לא נמצאים פה.

קולט אביטל: חבר הכנסת רביץ – אינו נמצא; חבר הכנסת אריאל – אינו נמצא; חבר הכנסת פרוש – אינו נמצא; חבר הכנסת גפני – אינו נמצא, וחבר הכנסת מרגי – גם אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה לא לדבר במליאה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה על הצעת חוק שמירה על קווי צנרת הנפט.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 43 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שמירה על קווי צנרת הנפט, התשס”ח–2008, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 8, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, כנוסח הוועדה, והיא תעבור לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/250).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 30) (התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), של חבר הכנסת משה שרוני – קריאה ראשונה.

קולט אביטל: בבקשה.

משה שרוני: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 30) באה לתקן את העוול שנעשה לגמלאים שגרים בבתים משותפים בקומות העליונות ואין באפשרותם להגיע אליהן.

משה שרוני: בסך הכול הוא מחייב במקום חתימות של 100% הדיירים – 50% חתימות.

משה שרוני: אני בטוח שחברי הכנסת יתמכו בחוק הזה.

משה שרוני: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני רואה שאין מתדיינים.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני – אינו נמצא; חבר הכנסת אריאל – אינו נמצא; חבר הכנסת רביץ – אינו נמצא, ואפילו חבר הכנסת פרוש לא נמצא.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע על הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 30) (התקנת מעלית מטעמים מיוחדים).

קולט אביטל: הצבעה מס' 44 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 30) (התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התשס”ח–2008, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 30) (התקנת מעלית מטעמים מיוחדים) התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה – – –

משה שרוני: ועדת הפנים.

קולט אביטל: בסדר.

קולט אביטל: אם כך – לוועדת הכנסת שתקבע.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/256).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק לעידוד תחבורת אופניים, התשס”ח–2008, של חבר הכנסת גלעד ארדן – קריאה ראשונה.

קולט אביטל: יציג אותה חבר הכנסת דב חנין.

קולט אביטל: הצעת החוק הזו היא תקציבית.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כאמור, הצעת החוק הזו היא תקציבית, ולכן נקיים את ההצבעה עליה מחר.

דב חנין: הצעת החוק הזו היא שילוב של שתי הצעות חוק שעניינן עידוד תחבורת אופניים.

דב חנין: הצעת החוק האחת היא הצעת חוק של חברי הכנסת גלעד ארדן וגדעון סער, והצעת החוק השנייה היא הצעת חוק שאני וקבוצה גדולה של חברי הכנסת יזמנו ולמעלה מ-70 חברי הכנסת הצטרפו אליה כתומכים.

דב חנין: ההצעה השנייה הזו, גברתי היושבת-ראש, היא בעצם התשתית של הצעת החוק שמונחת בפנינו היום לאישור בקריאה ראשונה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אופניים הם חלק מפתרון בעיותיה של החברה במאה ה-21 בתחומי תחבורה, בתחומי סביבה.

דב חנין: אופניים הם חלק מפתרון בעיותיה של העיר המודרנית, עיר שסובלת גם מפקקים, גם מזיהום אוויר.

דב חנין: אופניים הם חלק מפתרון בעיות בריאותיות של אנשים, שלא מספיק משתמשים בגופם.

דב חנין: אופניים הם כלי תחבורה שראוי לעודד אותו, חשוב לעודד אותו.

דב חנין: אבל, למרבית הצער, במדינת ישראל אין כל עידוד אמיתי לשימוש באופניים.

דב חנין: לכן הצענו את הצעת החוק הזו, שהיא הצעה רוחבית, שמסתכלת על כל החוליות ובוחנת איך ניתן לגרום לאנשים להשתמש יותר באופניים, איך ניתן לעודד אנשים להשתמש יותר באופניים.

דב חנין: לכן הצעת החוק הזו כוללת מרכיבים רבים ומגוונים.

דב חנין: אלמנט אחד הוא, כמובן, בטיחות.

דב חנין: בטיחות רוכבי האופניים קשורה, קודם כול, בתשתיות.

דב חנין: היא קשורה בשבילי אופניים, ולכן אנחנו מציעים שתהיינה תוכניות של נתיבי אופניים ברשויות מקומיות גדולות ובינוניות, כך שיהיו מסלולים מיוחדים שיאפשרו לרוכבי האופניים לנסוע בבטחה, באופן נוח, ממקום למקום.

דב חנין: שבילי האופניים ומסלולי האופניים צריכים להיות חלק מרשת שתאפשר להשתמש באופניים באופן סביר בתחומי העיר, בתנועה ממקום למקום.

דב חנין: מרכיב שני של הצעת החוק הוא השילוב בין אופניים לבין תחבורה ציבורית.

דב חנין: אופניים הם כלי תחבורה מצוין בתוך העיר, אבל כמובן הם אינם יכולים להיות כלי תחבורה סביר לנסיעה ארוכה, בין-עירונית, ולכן שילוב בין אופניים מצד אחד לבין אוטובוסים בין-עירוניים ורכבות מן הצד השני הוא חיוני לאפשרות של שימוש יעיל באופניים כמרכיב במערכת תחבורה מתקדמת ומודרנית.

דב חנין: זה צריך לייצר מנגנונים שיאפשרו לשאת אופניים באוטובוסים בין-עירוניים; זה צריך לגרום לנו לייצר מנגנונים שיאפשרו לשאת אופניים גם ברכבות; זה צריך להביא ליצירת מערכות של חנייה לאופניים במקומות שאליהם מגיעים הרוכבים.

דב חנין: לכן, כל הנושא של שילוב בין אופניים לבין התחבורה הציבורית הוא מרכיב מרכזי וחשוב בהצעת החוק הזו.

דב חנין: אלמנט נוסף שאנחנו עוסקים בו בהצעת החוק הוא האלמנט של התמריצים הכלכליים.

דב חנין: אדוני השר במשרד האוצר, אנחנו נמצאים היום במדינת ישראל במצב אבסורדי: המדינה מעודדת אנשים להשתמש בכלי רכב, נותנת להם החזר כספי על זה שהם מגיעים בכלי רכב, משתתפים ביצירת הפקקים, משתתפים ביצירת זיהום האוויר – את זה המדינה מעודדת.

דב חנין: לעומת זאת, מי שבוחר להגיע למקום עבודתו בתחבורה ציבורית או באופניים איננו מקבל עידוד מהמדינה.

דב חנין: לכן אנחנו מציעים שיינתנו תמריצים כלכליים גם למעסיקים שיעודדו רכיבה על אופניים למקום העבודה וממנו, וגם תמריצים לעובדים שמשתמשים באופניים ככלי התחבורה שבו הם מגיעים אל מקום העבודה.

דב חנין: הדברים האלה, כמובן, צריכים להיעשות בתיאום בין שר התחבורה לבין שר האוצר.

משולם נהרי: נדמה לי שהממשלה עושה משהו בתחום.

קולט אביטל: למה לא ללכת על התוכנית של פריס?

דב חנין: אנחנו מאוד תומכים בתוכנית של פריס.

דב חנין: התוכנית של פריס יכולה להיות בהחלט חלק מהעניין.

קולט אביטל: אבל היא תוכנית מסחרית.

קולט אביטל: ההתקשרות היא עם שתי חברות; מאחר שהחלק הראשון של התוכנית הוכח כהצלחה – לוקחים עכשיו חברה שנייה.

דב חנין: כן, אני חושב שתוכנית השכרת האופניים, שגברתי היושבת-ראש מתייחסת אליה, בהחלט צריכה להיות חלק מהמהלך.

דב חנין: בתחומי הערים אנחנו צריכים לאפשר גם השכרת אופניים, אבל התוכנית הזאת מבחינתנו היא רק חלק מהמהלך, מכיוון שבפריס לפחות יש תשתיות.

דב חנין: מאחר שבחלק מהערים שלנו אין בכלל תשתיות לנסיעה בטוחה באופניים, העובדה שיש אופניים להשכרה עדיין לא פותרת את כל הבעיה.

דב חנין: אנחנו מציעים בחוק הזה גם מנגנונים של עידוד החינוך התעבורתי והחינוך לבטיחות הרכיבה על אופניים.

דב חנין: אנחנו מציעים מנגנונים שקשורים גם למועצות המקומיות, לרשויות המקומיות, ואנחנו גם מציעים שורה ארוכה של נושאים שהוועדה תצטרך להמשיך ולשקול אותם בשעת ההכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דב חנין: בין היתר, חיוב לימוד רכיבה על אופניים במערכת החינוך, וגם נושא נוסף של הכשרת מקומות העבודה, או לפחות מקומות עבודה בהיקף מסוים, כך שתהיה נוחות יותר גדולה לרוכבי האופניים, באמצעות מלתחות, מקלחות.

דב חנין: אלה הם נושאים שאינם נמצאים בהצעת החוק בשלב הנוכחי, בשלב של הקריאה הראשונה, אלא הם נושאים שאנחנו נצטרך להמשיך ולעיין בהם לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר במשרד האוצר, אני שמח שאתה אתנו, ועדת השרים לענייני חקיקה לא התנגדה לחוק הזה, לחוק העיקרי, החוק שלי ושל קבוצת חברי הכנסת.

משולם נהרי: כעיקרון, המדיניות היא לעודד את השימוש באופניים מהסיבות שאמרת, אבל הממשלה קיבלה החלטות מעשיות בנושא הזה, ביניהן שבילי אופניים, ויש תקציב לכך.

קולט אביטל: גם קרן הקיימת.

משולם נהרי: גם קרן קיימת.

משולם נהרי: עוד מעט יוכלו להגיע מירושלים לתל-אביב במסלול מיוחד לאופניים.

קולט אביטל: בדיוק.

קולט אביטל: רציתי להגיד שזה יהיה יותר מהר מאשר הרכבת.

דב חנין: אני שמח על הגישה החיובית, גם שלך וגם של הממשלה בנושא הזה.

דב חנין: כיוון שוועדת השרים לענייני חקיקה לא התנגדה לחוק, היא ביקשה מאתנו לבוא בדברים עם משרדי הממשלה.

דב חנין: סיימנו תהליך רציני ומקיף של הידברות עם כל משרדי הממשלה.

דב חנין: קיבלתי היום מכתב תמיכה חם מאוד מסגן ראש הממשלה ושר התחבורה והבטיחות בדרכים, שמודיע על תמיכתו בחוק.

דב חנין: גם השר להגנת הסביבה, כמובן, שר הבריאות ושרים נוספים.

דב חנין: הבוקר קיימנו מרתון של הידברות עם אנשי אגף התקציבים באוצר, ואני רוצה לבשר לכנסת שהגענו אתם להסכמה על נייר שיאפשר גם את תמיכת משרד האוצר בחוק הזה.

דב חנין: אני מבין שהממונה על התקציבים באוצר, מר בלינקוב, לא אישר בסופו של דבר את הנייר הזה.

דב חנין: אני מצטער על כך, מכיוון שאנשי המקצוע שמולם ישבנו העלו את הנושאים הענייניים וניהלנו אתם דיאלוג ענייני רציני מאוד ומקיף, ולכן אנחנו נקיים את ההצבעה מחר.

דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות שנמצא אתנו השר במשרד האוצר כדי לפנות אליך, אדוני השר.

דב חנין: אני חושב שנושא כזה, במיוחד נוכח העובדה שאני אומר שוב גם מעל הבמה הזאת:

דב חנין: אני את החוק הזה רוצה לעשות בהידברות אמיתית ובתיאום עם משרד האוצר, כי ברור לי שאם לא תהיה הידברות, זה לא משנה אם יעבור החוק, לא יהיה עידוד לרכיבה על אופניים.

דב חנין: לכן אני רוצה להעביר את החוק מחר לא בכוח, כאילו נגד התנגדות הממשלה, וכן ש-80 או 90 חברי הכנסת שנמצאים יצביעו בעד.

דב חנין: אני מעדיף שהממשלה תודיע, נוכח החלטת ועדת שרים לענייני חקיקה ונוכח ההתחייבות שלנו, שהממשלה תומכת בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

דב חנין: כמובן, היא תשמור לעצמה את הזכות בהמשך הדרך, אם היא לא תהיה מרוצה מהמשך התיאום, לנהוג כפי שנדרש, בהמשך הדרך.

דב חנין: לכן, אדוני השר, אני מבקש ממך, עד שנגיע להצבעה מחר, לבחון את העניין במשרדך, וגם לבחון את הנייר שהעברנו.

דב חנין: אני, אגב, החתמתי על הנייר הזה גם את חבר הכנסת ארדן, שהוא היוזם של הצעת החוק השנייה, כך שזה בשם שני היוזמים של שתי הצעות שאוחדו כאן, כדי שאת החוק הזה נוכל להעביר בהסכמה פה-אחד, כמו שראוי לחוק חשוב כל כך, שאגב נהנה מתמיכה רחבה כל כך בכנסת.

דב חנין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מוותר?

נסים זאב: לא.

קולט אביטל: אז עד שתגיע נגיד לשר נהרי שבקצב הזה נגיע לתל-אביב יותר מהר באופניים מאשר ברכבת.

קולט אביטל: עצוב.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, באמת אנחנו מגיעים לעולם שכולו טוב.

נסים זאב: אני מקווה שכל חבר כנסת שמקבל רכב, יקבל גם אופניים מטעם הכנסת וישתדל לבוא לפה באופניים, עד כמה שזה ניתן, אם הוא גר בשכונות הקרובות של ירושלים.

קולט אביטל: אני אעמוד בכביש להסתכל.

נסים זאב: הגיע הזמן שחברי הכנסת ישמשו דוגמה אישית.

נסים זאב: אם אנחנו רוצים לחוקק חקיקה כל כך חשובה כדי למנוע זיהום אוויר, צריך לומר את האמת, שבמצב של היום הכלי המסוכן ביותר הוא האופניים, ורוכבי האופניים מסכנים את חייהם במצב של הכבישים של היום, כשהם נדחקים בין המכוניות.

נסים זאב: לצערנו הרב, אנחנו רואים שאומנם האופנועים והקטנועים מעורבים בתאונות דרכים קשות מאוד, אבל גם רוכבי האופניים, שהם ילדים בעיקר, והם אינם מבינים בזהירות בדרכים, הם בין הנפגעים.

נסים זאב: לכן, אם באמת הממשלה, לפחות בכבישים החדשים, תסלול שביל מיוחד לרוכבי אופניים, זה דבר חשוב מאוד.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, בנוסף, אני חושב שצריכים לחשוב על רכיבה על סוסים, חמורים וגמלים.

נסים זאב: תראי מה קורה במרכז העיר, יש רוכבי אתונות צחורות, ויש כרכרות, בפרט בירושלים.

נסים זאב: אני אומר לכם בכל הרצינות, במקום הרכבת הקלה הזאת – – –

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש מתפוצצת מצחוק.

קולט אביטל: גברתי, עוד מעט השעה 23:00, מותר לנו גם שלוש דקות בידור.

קולט אביטל: מזמן לא שמענו על כרכרות וחמורים.

נסים זאב: כל התוכניות של הרכבת העקלקלה – קוראים לזה "רכבת קלה" – עלו מאות מיליונים של דולרים למדינת ישראל.

נסים זאב: תראי איזה חורבן יש בכבישים האלה, כמה נזק.

נסים זאב: את מי זה משרת?

נסים זאב: את מי זה משמש?

נסים זאב: אנחנו כבר רגילים שבשלוש או ארבע השנים האחרונות יש שם מצב של פירוק והרכבה.

נסים זאב: פעם מפרקים את הצד הדרומי, אחר כך הולכים לצד הצפוני, חוזרים לצד המזרחי, מפרקים פה, מרכיבים שם, יד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.

נסים זאב: אם את הכסף הזה היו משקיעים בהרחבת כבישים, היו עושים כרכרות ברחבי ירושלים והיו נוסעים באמת על סוסים, באמת על גמלים, היינו חוסכים.

נסים זאב: קודם כול האווירה פה היתה שונה, אווירה מיוחדת של ירושלים.

נסים זאב: היא גם מחוברת לעיר העתיקה, לכל האווירה של העיר העתיקה.

משה שרוני: אווירה רומנטית.

נסים זאב: כן.

נסים זאב: לכן אני חושב שאם משנים, נשנה באופן יותר רציני, יותר דרמטי, יותר מעמיק, ונחשוב גם על מסלולים מיוחדים לרוכבי סוסים וחמורים וגמלים, וכך נשלים את התמונה הייחודית של ירושלים.

מוחמד ברכה: יש לך טעות.

מוחמד ברכה: יציעו שיביאו פועלים מסין כדי לאסוף את הכרכרות.

נסים זאב: אני אומר את זה כל כך ברצינות.

נסים זאב: אתה יודע מה?

נסים זאב: אני, כשהייתי יורד לעיר העתיקה, הייתי רוצה לראות את הערבי רוכב על חמור.

נסים זאב: מה אני אגיד לך? זה היה מעניין.

מוחמד ברכה: – – –

נסים זאב: בסדר, אבל אני חושב שהגיע הזמן.

נסים זאב: אני לא מתלוצץ פה, אני מאוד רציני.

נסים זאב: אנחנו מדברים על זיהום אוויר, וזה ימנע זיהום אוויר.

קולט אביטל: ועל זה נאמר, חמורו של משיח, לא?

נסים זאב: כן.

נסים זאב: אז אם בלעם – שהיה אדם מאוד מכובד – היה מסוגל – כתוב: וישכם בלעם בבוקר ויחבוש את אתונו.

נסים זאב: לא היה לו שם – אפילו אופניים לא היו לו.

נסים זאב: הסתפק באתון.

נסים זאב: אברהם אבינו: ויחבוש את חמורו.

נסים זאב: אז אין שום סיבה – אנחנו לא יותר מאברהם אבינו.

קולט אביטל: תודה רבה.

נסים זאב: ולכן אני מקווה – בהסתייגות להצעת החוק אני אבקש סלילה של שבילים מיוחדים – – –

קולט אביטל: מיוחדים לחמורים ולאתונות.

נסים זאב: כן, ואני מקווה שאתם תתמכו בעניין.

נסים זאב: תודה.

קולט אביטל: אל תשכח את האתונות.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: מחר אנחנו נצביע.

קולט אביטל: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת והוראת שעה), התשס”ח–2008;

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/251).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: נחזור לנושאים יותר רציניים.

קולט אביטל: יש שלוש הצעות חוק לביטול איחוד רשויות: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות דאלית-אל-כרמל ועוספיא והוראת שעה), הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות באקה-אל-ע'רביה וג'ת והוראת שעה) והצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה).

קולט אביטל: את שלוש הצעות החוק יציג חבר הכנסת .

קולט אביטל: בבקשה.

קריאה: זה דיון משולב.

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: זה דיון משולב.

קולט אביטל: בינתיים יש שלושה דוברים.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה לברך את כל היוזמים מכל הסיעות, שיזמו את שלוש הצעות החוק, ונפל בחלקי – בזכותה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שביקשה שאני אציג את העניין, וגם חברת הכנסת נאדיה חילו, גם חבר הכנסת אזולאי, גם חברים מסיעות מרצ – זהבה, ומרע"ם-תע"ל ומבל"ד – שאני אציג את העניין, שהוא הנושא המדובר ביותר בימים האחרונים, לא רק בקרב הציבור הערבי אלא בתוך הכנסת, ולו בגלל הסיבה הפשוטה שאותה הצעת חוק שעברה בקריאה הטרומית ברוב של קרוב ל-68 חברי הכנסת מול אחד, שזה היה שר הפנים, נתקלת בלהטוטים מאוד מוזרים ומאוד לא מכובדים כדי לעכב את המשך החקיקה; במיוחד שהכנסת יוצאת מחר לפגרה עד 27 באוקטובר, הבחירות המוניציפליות יתקיימו ב-11 בנובמבר, וזאת אומרת שיש מי שבונה על לגלגל את הדברים בתוך סחבת ביורוקרטית, ואז להעמיד את התושבים בשבעת הכפרים – עוספיא ודאלית-אל-כרמל, גם באקה- וג'ת וגם מג'ד-אל-כרום, בענה ודיר-אל-אסד – בפני עובדה מוגמרת.

מוחמד ברכה: כאילו האיחוד הזה – שאני לא קורא לו איחוד אלא יותר מיזוג, מיזוג כפוי – ואז הם יצטרכו ללכת לבחירות, בזמן שהכנסת כמעט מאוחדת מקיר לקיר בצורך לבטל את האיחודים האלה.

מוחמד ברכה: בזמן האיחודים אמרו שהאיחוד ישפר את המצב הפיננסי והתקציבי של הרשויות, ישפר את השירותים, יחסוך תקציבים, ומה שהתגלה מול עינינו במשך השנים – מאז הוחלט על המיזוג הזה, בימיו של שר הפנים דאז, פורז – זה שקודם כול הגירעונות הלכו ותפחו בצורה מסוכנת מאוד לקיומה של הרשות המקומית; רמת השירותים נפלה בצורה דרמטית בשני מקומות – בשתי עיריות מאלה יש ועדות קרואות, שגם כן לא מצליחות להרים את העניין ולהציל את העניין.

מוחמד ברכה: והדבר החמור מכול הוא שהתושבים בשבעת הכפרים אינם מרוצים ואינם מקבלים את המיזוג הזה.

מוחמד ברכה: ואף אחד לא שאל את דעתם, אף אחד לא טרח לשאול את דעתם, כאילו הם כלים במשחק שחמט, ומישהו כאן, בשולחן הממשלה, מזיז אותם על-פי רצונותיו.

מוחמד ברכה: ובאו אנשים, ובאו תושבים משבעת הכפרים, ואמרו: עד כאן, לא.

מוחמד ברכה: והיו הפגנות והיו עצרות ועצומות, ואנשים באו לכאן, ובשבועות האחרונים כל הכנסת הכירה מקרוב את האנשים הפעילים שבאים מכל היישובים האלה ואומרים לחברי הכנסת: מספיק, עד כאן.

מוחמד ברכה: הכנסת יכלה לכבד את רצון הרוב המוחלט כאן – נשיאות הכנסת – ולכבד את רצונם של התושבים בשבעת הכפרים.

מוחמד ברכה: אבל במקום זאת, הם הלכו לכיוון של סחבת.

מוחמד ברכה: למה לא הובא הנושא הזה ביום רביעי שעבר לקריאה ראשונה ולהצבעה?

מוחמד ברכה: אז אמרו שלא הספיקו להדפיס את הניירות ולהניח על שולחן הכנסת.

מוחמד ברכה: למה זה לא הובא אתמול – היות שהצעת החוק היא הצעת חוק תקציבית, ואפשר היה, בשעת שיא של עבודת הכנסת, להביא את זה להצבעה ולדיון.

מוחמד ברכה: למה היום זה הונח בסוף סדר-היום?

מוחמד ברכה: כדי שלא תהיה אפשרות לחשוב על העלאת הנושא להצבעה, משום שזו הצעת חוק תקציבית וצריך לגייס 51 חברי הכנסת, וכמובן, בשעות האלה אין 51 חברי הכנסת, לא רק בכנסת עצמה, אלא בכל ירושלים.

שכיב מוראד שנאן: אם היו – – –

מוחמד ברכה: היינו עושים את המאמץ.

מוחמד ברכה: היינו עושים את המאמץ, אבל לא ייתכן, עם כל הכבוד לשר הפנים, שרצונו יהיה מעל לרצונה של הכנסת, מעל לרצונם של התושבים הנוגעים בעניין ומעל לנוהל התקין שקיים בכנסת כבר שנים.

מוחמד ברכה: ובכל זאת, זה מובא עכשיו לדיון, אבל לא להצבעה.

מוחמד ברכה: ונראה שזה יובא להצבעה מחר, אני מקווה שבהקדם, שזה יהיה סמוך לשעה 11:00, מועד תחילת הדיונים בכנסת, כדי לאפשר אותו מרווח זמן מינימלי וכמעט בלתי אפשרי, לפחות שהכנסת תאשר את הוראת השעה בשלושת החוקים, הוראה שמדברת על דחיית הבחירות בשלושה חודשים, כדי לאפשר לכנסת לסיים את הליך החקיקה.

מוחמד ברכה: שלא ייווצר מצב שאנחנו נחזור ב-27 באוקטובר לכאן – והבחירות אמורות להתקיים 12–13 ימים לאחר מכן, ואנחנו נטפל בפירוק המיזוגים לבחירות שאמורות להיות בעוד 12 יום, אחרי שכבר יש מועמדים, אחרי שכבר יש קריאות להחרמת הבחירות – ואני אומר לכם: בכל שבעת היישובים, אם המצב יהיה כפי שהוא, המגמה המסתמנת היא ללכת להחרמת הבחירות בצורה טוטלית על-ידי כל התושבים.

מוחמד ברכה: לא על-ידי כולם – על-ידי יותר מ-90%.

מוחמד ברכה: אז מה הכנסת הרוויחה בסחבת?

מוחמד ברכה: מה – לעשות את כל המהלך של ההתכוננות לבחירות, כל ההוצאות והתקצוב של בחירות בלי שיהיו בחירות, בלי שאנשים ישתתפו ובלי לאפשר לכנסת למלא את ייעודה ואת תפקידה כדי להכריע בסוגיה הזאת?

מוחמד ברכה: לכן, על אף כל האמור, אני חוזר ואומר שלאחר ההצבעה מחר על הצעות החוק לפירוק המיזוגים בבאקה ובג'ת, בעוספיא ובדאלית- אל-כרמל, בדיר-אל-אסד ובבענה ובמג'ד-אל-כרום, אני מבקש שנשיאות הכנסת ויושבת-ראש הכנסת וראשי הוועדות, במיוחד ועדת הפנים וועדת הכנסת, יסירו את כל המכשולים האפשריים מבחינה פרוצדורלית, על מנת שזה יובא כבר מחר לאישור בקריאה שנייה ושלישית, לפחות הנושא של הוראת שעה, גברתי היושבת-ראש.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה אפשרי.

מוחמד ברכה: יש תהליך מסוים, הוא דחוס, הוא דחוק, אבל אפשר לעשות אותו כבר מחר, הכנסת תיתן איתות לתושבים שהיא קשובה לרצונותיהם, הכנסת תיתן איתות שהיא קשובה גם למצוקות של הרשויות במקומות אלה והיא גם קשובה לצורך בשיפור השירותים – שהם בתחתית הרמה.

מוחמד ברכה: זה אפשרי, ואני מבקש מכל חברי הכנסת שיירתמו למשימה הזאת, ואין שום סיבה שזה לא יהיה כך.

מוחמד ברכה: אגב, אתמול, אחרי שנודע שלא מביאים את הנושא הזה לדיון, התחילו תופעות של מרירות ושל הפגנות בעוספיא.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שהכנסת צריכה לבחון את כושר הסבלנות של התושבים, לאלץ אותם לצאת לרחובות בעניין שהיא כמעט מאוחדת סביב צדקתו, שיתחילו חסימות כבישים בכביש עכו-צפת, בכרמל או בכל מקום אחר.

מוחמד ברכה: לו עבר הנושא בקריאה הטרומית ברוב זעום או דחוק של 55 מול 50 אפילו, 55 מול 54, היינו אומרים שהממשלה רוצה לבנות על אי-אלו סתירות ועל אי-אלו גישות על מנת להשיג רוב – או שר הפנים במיוחד.

מוחמד ברכה: אבל, רבותי, 68 חברי הכנסת הצביעו בעד פירוק המיזוגים האלה ורק שר הפנים, לבדו, הצביע נגד.

מוחמד ברכה: יש אפשרות בפני הכנסת לתקן מחר את המעוות הזה וללכת לקראת התושבים.

מוחמד ברכה: אני אומר שזה אפשרי, ואף אחד לא יסתתר מאחורי הפרוצדורה או כל מיני טכניקות של עיכובים מלאכותיים בדרך לחקיקת החוק בקריאה ראשונה והוראת השעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אני מזכירה לצופים בבית שמדובר בשלושה חוקים – חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא).

קולט אביטל: החוק השני נוגע לבאקה-אל-ע'רביה ולג'ת והחוק השלישי למג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדיון.

קולט אביטל: ראשון המתדיינים – חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת שכיב שנאן.

זהבה גלאון: חבר הכנסת ברכה ייצג אותי.

קולט אביטל: תודה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, תודה לחבר הכנסת שנאן, אני רוצה להיות מאוד קצר, כי אין לי הרבה מה להוסיף על דבריו של חברי חבר הכנסת ברכה, שהציג גם את הנושא וגם את המצב המיוחד שאנחנו נמצאים בו.

דב חנין: רציתי לומר רק מלה של הערכה לתושבים בדאלית-אל-כרמל ובעוספיא, בבאקה-אל-ע'רביה ובג'ת, במג'ד-אל-כרום, בדיר-אל-אסד ובבענה.

דב חנין: התושבים ביישובים האלה, שלוחמים ונאבקים על הזכות הדמוקרטית שלהם לחיות ברשות מקומית שהם בוחרים והם מנהלים.

דב חנין: זכות אלמנטרית, זכות בסיסית, שבאופן כוחני נלקחה מהם.

דב חנין: איחדו אותם בניגוד לרצונם ובעצם מנהלים אותם כאילו הם נתינים ולא כאילו הם אזרחים שיש להם זכויות ויש להם מעמד.

דב חנין: אני חושב שמהפרשה הזאת צריך ללמוד לקח.

דב חנין: הלקח הוא שאי-אפשר לאחד בכוח יישובים שאינם רוצים להתאחד.

דב חנין: אי-אפשר בכוח לכופף אזרחים.

דב חנין: בסופו של דבר אנשים מתארגנים, אנשים מתעוררים, אנשים נאבקים, והקול הזה מגיע בסוף גם לכנסת.

דב חנין: ואפילו הכנסת נענית לקול הזה ועושה את השינוי.

דב חנין: אני מקווה שנעשה את זה מחר.

דב חנין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שכיב שנאן, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

שכיב מוראד שנאן: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, הצעות החוק לפירוק האיחוד בדאלית-אל-כרמל, בבאקה–ג'ת ובשגור המובאות לדיון בפני הכנסת הן הצעות חוק צודקות, שבאות לתקן עוול שנעשה ליישובים הכלולים באיחודים אלה.

שכיב מוראד שנאן: אני רוצה קודם להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, שאני לוקח את הנושא של ביטול האיחוד ביישובים דאליה ועוספיא כפרויקט אישי, מתוך אמונה והכרה של מה שראיתי ופגשתי ביישובים והעמדות של כל התושבים שנמצאים שם והכמיהה והשאיפה לעצמאות של כל אחד ואחד.

קולט אביטל: אני עדה לכך.

שכיב מוראד שנאן: האיחודים האלה, לא היתה בהם שום תועלת.

שכיב מוראד שנאן: נהפוך הוא, מצב היישובים הלך והחמיר, והדבר אפילו יצר עימותים ושנאות בין התושבים.

שכיב מוראד שנאן: מחד גיסא, הממשלה עשתה איחוד, ומאידך גיסא לא דאגה להצלחתו, לא תקציבית, לא מבחינת תכנון ובנייה, לא מבחינת אזורי תעשייה.

שכיב מוראד שנאן: בעצם לקחו אנשים שנבחרו לראשות אותן ערים והטילו עליהם משימות בלתי אפשריות – לנהל את המקומות האלה.

שכיב מוראד שנאן: היישובים שנבחרו לאיחוד היו במצב קשה והמצב נהיה עוד יותר קשה, כי אין יישוב חזק שקולט יישוב חלש, אלא יצרו יישובים חלשים ועשו בכך גוף אחד יותר גדול אבל יותר חלש.

שכיב מוראד שנאן: ניסינו את האיחוד, ראינו את התוצאות, ראינו את הכישלון, ולא עזרו תוכניות ההבראה ולא עזרו כל ניסיונות ההצלה.

שכיב מוראד שנאן: ראוי – ואני פונה לשר הפנים – ששר הפנים יודה בעובדה שהניסיון לא הצליח ולא ייאחז בקרנות המזבח וינסה בכל דרך למנוע את ההליך המסודר והחוקי של פירוק האיחוד.

שכיב מוראד שנאן: אני חייב גם להודות שהצעת החוק לפירוק דאליה ועוספיא הוגשה על-ידי חברת הכנסת שלי יחימוביץ לפני כ-18 חודשים, ביוזמה, בבקשה שלי ושל מאות חברים מעוספיא, בעיקר עקב היותי מחוץ לכנסת.

שכיב מוראד שנאן: מאוחר יותר הצטרפו הצעות חוק לפירוק על-ידי חברי כנסת אחרים מכל הסיעות, וזה הזמן להודות בשם תושבי הכפרים לכל יוזמי החוק ולכל התומכים שתמכו עד כה ולכל חברי הכנסת שבימים האחרונים עשו יחד אתנו מאמץ גדול להביא למצב שהדיון הזה בכלל מתקיים וההצבעה מחר מתקיימת, כי ניסו בהרבה דרכים למנוע את הדבר הזה.

שכיב מוראד שנאן: יש רוב ברור בבית בעד הפירוק, והשר, שר הפנים, מנסה בכל דרך למנוע זאת.

שכיב מוראד שנאן: אולי זאת זכותו הדמוקרטית, אבל ההחלטה לא צריכה להיות בידו של שר הפנים.

שכיב מוראד שנאן: ההחלטה צריכה להיות בידה של הכנסת, בידי מליאת הכנסת, בידי חברי הכנסת, ואסור שמליאת הכנסת תוותר על זכות זו.

שכיב מוראד שנאן: חשוב לומר גם שהדחייה לא תעצור את הליך דחיית הבחירות שמתוכננות לנובמבר באותן רשויות.

שכיב מוראד שנאן: חשוב לשאול מי בסוף יהיה אחראי לאותן הוצאות כספיות של אותם מועמדים שיתמודדו, ובסופו של תהליך הבחירות תידחנה ולא תתקיימנה, בתקווה ובכוונה שהחוק יעבור בקריאה שנייה ובקריאה שלישית במליאת הכנסת אחרי הפגרה.

שכיב מוראד שנאן: לכן אני פונה ומבקש מיושבת-ראש הכנסת לאפשר מחר כינוס של ועדת הכנסת וועדת הפנים בזמן קיום המליאה על מנת לאפשר הצבעה והפרדה של הוראת השעה ודחיית הבחירות בשלושה חודשים רק ביישובים שעומדים להצבעה.

שכיב מוראד שנאן: בכך נעשה צדק ונמנע מבוכה והוצאות מיותרות של המדינה ושל המועמדים בהכנת הבחירות האלה.

שכיב מוראד שנאן: אני פונה ומבקש מחברי חברי הכנסת, שיואילו מחר להתייצב במליאה ולהצביע ולתמוך בחוק, ונכבד בכך את רצונם ואת רגשותיהם של תושבי היישובים, ועל כך תודתי נתונה מראש.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הדחיפות בקבלת החלטה לגבי מעמדם של אותם יישובים אינה מוטלת בספק.

נסים זאב: אני רוצה לומר, כפי שאמר חבר הכנסת שכיב שנאן, שבנובמבר יהיו בחירות ואנחנו לא יכולים להיות שאננים וחייבים לקבל החלטה כמה שיותר מהר.

נסים זאב: גם מחר, במהלך היום, אם נקבל הצבעה במהלך הבוקר – ואפשר לשים את זה בסדר-היום בין הצעות החוק הראשונות שעולות – אפשר במהלך היום לקיים ישיבה נוספת – –

שכיב מוראד שנאן: היו דברים מעולם.

נסים זאב: – – שלדעתי היא רק פורמלית, כי לדעתי העמדה של הכנסת היתה פה ברורה וחד-משמעית מבחינת הקולות, כשחברי הכנסת רוצים לעשות את רצונם של אותם תושבים.

נסים זאב: אני רק רוצה לומר שעדיין יש שאלות לגבי אותם יישובים.

נסים זאב: אני לא מכיר אותם, את מעמדם וכמה הם חזקים, אם כל אחד ואחד יכול לעמוד בפני עצמו ולהתמודד מבחינה תקציבית.

נסים זאב: צריך לזכור שבתחילת הדרך, כאשר שר הפנים העלה את הסוגיה, הוא בא ואמר שיש רשויות או מועצות כושלות ולכן החיבור שלהן בסך הכול מחזק את מעמדם.

נסים זאב: לפי הנתונים ששר המשפטים העלה לפני כמה ימים, כשהעלינו את הצעת החוק, וגם דוד אזולאי, הוא אמר שהניסיון של השנה האחרונה הוא בצד החיובי.

נסים זאב: זאת אומרת, החיבור רק חיזק את מעמדם.

נסים זאב: לכן, צריך להביא גם את הדבר הזה בחשבון, האם הביטול של איחוד המועצות יכול לחזק יותר, או מצד שני להביא לתוצאות שראשי מועצות מקומיות לא יוכלו להחזיק את עצמם?

נסים זאב: כי אני לא רואה שמשרד הפנים הוא היום כל כך לארג', ובא ומכסה גירעונות, בפרט כאשר משרד הפנים, שר הפנים מתנה את העניין של התקציב או של תוספת התקציב בכך שהרשויות המקומיות יתאחדו ויתחזקו, והוא רואה בזה אולי צמצום של דברים מיותרים.

נסים זאב: ולכן, צריך להביא את זה בחשבון.

נסים זאב: אנחנו בהחלט חושבים שלא כופים את הדברים בכוח על המועצות, וכל ראש מועצה צריך לקחת יותר אחריות.

נסים זאב: אני מאמין שהחוק הזה יעבור, בסופו של דבר, אבל צריך להתכונן לעניין הזה במלוא הרצינות, כדי שכל מועצה ומועצה תוכל לעמוד בפני עצמה ולקיים את ההתחייבויות שלה כלפי התושבים.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בתחילת דברי אני רוצה לפנות לתושבי היישובים האלה ולומר להם שאני מברך אותם על העקביות, על ההתמדה, על הרצינות ועל האחריות.

טלב אלסאנע: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אני רוצה לברך מפה את תושבי עוספיא, דאלית-אל-כרמל, באקה, ג'ת, דיר-אל-אסד, בענה, ומג'ד-אל-כרום על ההתמדה, העקביות ומתן דוגמה כיצד יכול מאבק ציבורי לשנות לא רק את מדיניות הממשלה, כי אם גם לתרום לשינוי חוק שאושר בכנסת, ולהביא לשינוי רציני בקרב מקבלי ההחלטה ולכך שהצעות החוק תזכינה ברוב הקרוב להסכמה כללית, להוציא את עמדת שר הפנים.

טלב אלסאנע: הסיבה היא שהחלטת איחוד הרשויות המקומיות היתה מלכתחילה החלטה שגויה ולא נשענה על לימוד רציני.

טלב אלסאנע: השיקול היחיד שניצב בפני מקבלי ההחלטה היה ניסיון לצמצם את התקציבים ולחסוך בהם, מבלי להביא בחשבון את רצונם של התושבים ואת טובת הכפרים שאוחדו.

טלב אלסאנע: התוכנית כללה איחוד של יותר מ-100 רשויות מקומיות במגזר הערבי, להוציא את אבו-סנאן וכפרים אחרים.

טלב אלסאנע: לאחר מכן האיחוד בוטל, ונותרו רק שלוש רשויות מקומיות הסובלות מההחלטה העושקת הזו.

טלב אלסאנע: ) לצערי, גברתי היושבת-ראש, ההחלטה שלא לקיים דיון והצבעה הבוקר היא החלטה פוליטית, שאיננה עניינית, איננה משקפת את רצון הכנסת ובוודאי איננה מתיישבת עם רצון התושבים.

טלב אלסאנע: זהו ניסיון לכפות את המציאות הקיימת, שאיננה רצויה, ולעקוף את הכנסת על-ידי כך שהזמן של הפגרה יחלוף ונגיע לאחר מכן לבחירות, כאשר אנחנו יודעים שהתושבים לא ייטלו חלק בבחירות הבאות.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, יהיו בחירות בדאליה ובעוספיא, אבל התושבים לא ישתתפו, וגם בבאקה-ג'ת.

טלב אלסאנע: לכן, התוצאה היא שמה שלא תעשה הכנסת, יעשו התושבים – התושבים הם אשר יכתיבו ויובילו.

טלב אלסאנע: טוב אם הכנסת תיישר קו עם רצון התושבים, טוב אם מחר ינוצל הזמן על מנת להעביר את הצעת החוק בקריאה ראשונה על מנת לדחות את הבחירות ההולכות וקרבות בשלושה חודשים, עד להשלמת החקיקה לביטול האחדות המזויפת.

טלב אלסאנע: כך תהיה אפשרות לקיים בחירות לאחר הביטול באותם יישובים, וזה יאפשר לתושבים לממש את זכותם לבחור את נציגיהם.

טלב אלסאנע: אני רוצה להודות לך ולכל חברי הכנסת שנשארו עד שעה כזאת מאוחרת, ואני חושב, חבר הכנסת שנאן, אם תרצה יושבת-ראש הכנסת, וגם אופיר פינס ישמח – שנשארו עד שעה כזאת, עד שעה 23:00, אפשר לקיים גם הצבעה, גם דיון בוועדת הפנים וגם אישור החוק לפיצול והצעת חוק בקריאה ראשונה לדחיית מועד הבחירות בשלושה חודשים.

טלב אלסאנע: אם יש רצון – לא תהיה בעיה.

שכיב מוראד שנאן: – – –

טלב אלסאנע: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מקווה שההצבעה תתקיים מחר.

קולט אביטל: בינתיים, תם סדר-היום של החקיקה.

קולט אביטל: הודעה למזכיר הכנסת, ולאחר מכן – שאילתות שעליהן יענה השר נהרי.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון מס' 3), התשס”ח–2008; הצעת חוק הדרכים (שילוט) (תיקון מס' 59), התשס”ח–2008; הצעת חוק המועצה הישראלית לצרכנות, התשס”ח–2008 – שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון מס' 2), התשס”ח–2008; והצעת חוק החשמל (תיקון מס' 4) (רשיונות לעבודות חשמל), התשס”ח–2008.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה לאדוני.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לנושא האחרון שעל סדר-היום: שאילתות שעליהן ישיב השר נהרי.

קולט אביטל: יש הרבה מאוד שאילתות, רק ארבעה נוכחים, אז נשתדל לסיים את זה כמה שיותר מהר.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

קולט אביטל: שאילתא 774 של חבר הכנסת יצחק זיו – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ו' בטבת התשס"ז (27 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: הובא לידיעתי כי חברת הביטוח "הראל", כמו גם חברות ביטוח אחרות, אינה מבטחת בתשלום אנשים שעברו את גיל 75 הנוסעים לחוץ-לארץ.

קולט אביטל: רצוני לשאול: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: אם כן – מדוע קיימת הגבלת גיל בנושא זה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: בדיקה שערך אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון בכמה חברות ביטוח, ביניהן חברת הביטוח "הראל", מעלה כי קיימת אפשרות לרכישת ביטוח נסיעות לחוץ-לארץ למבוטחים מעל גיל 75 ואף בגיל 85, ולעתים אף מעל גיל זה, בכפוף לתנאים הקבועים בביטוח זה.

קולט אביטל: הסיכון הביטוחי להתרחשות מקרה ביטוח המכוסה בפוליסה, לדוגמה אשפוז או טיפול רפואי בחוץ-לארץ, גדל עם הגיל, בפרט בגילים המבוגרים, ועל כן הדבר משתקף לעתים בתנאי הביטוח ובדמי הביטוח.

קולט אביטל: שאילתא 1195 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

קולט אביטל: אדם שחשף את פרשת השחיתות הגדולה ברשות המסים מובטל זה ארבע שנים.

קולט אביטל: הוא נאלץ להגן על שמו הטוב, ומוסדות השלטון אינם עושים די לשיפור מצבו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע אין רשות המסים, הכפופה למשרד האוצר, מגינה על חוקרי המס החושפים שחיתויות ומאפשרת להם להמשיך בתפקידם ללא פגיעה בעצמאותם ובתנאי עבודתם?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה לעידוד חשיפת שחיתויות בגופים השונים ולתמיכה במי שמונע טיוח?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם הוא יוחזר לעבודה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: בעקבות תלונות שנמשכו כעשר שנים של ממונים, עובדים ואחרים נגד העובד, הוחלט בינואר 2005 על-ידי רשות המסים, על-פי המלצתו של היועץ המשפטי לנש"ם, להעביר את העובד ממחלקת חקירות תל-אביב ליחידת הפירוקים, תוך שמירה על זכויותיו, שכרו ותנאי העסקתו.

קולט אביטל: העובד הגיש תביעה על החלטה זו בבית-הדין האזורי לעבודה בתל-אביב (עב 5883/05).

קולט אביטל: התביעה נדחתה ב-9 במרס 2006.

קולט אביטל: בפסק-הדין נקבע: לאור כל האמור לעיל, אין מנוס מן המסקנה כי ביסוד החלטת המדינה עמדו נימוקים כבדי משקל שכולם נשקלו במידתיות נכונה ובאופן סביר ונעשו בצורה שבוודאי אין לקרוא לה "חפוזה" ובאופן שהיה מוצדק עוד לפני שהוגשה התלונה על-ידי התובע למשטרה.

קולט אביטל: ההחלטה להעביר את התובע ממחלקת החקירות התקבלה ממניעים ענייניים, בתום-לב ולאחר שקילת כלל השיקולים הרלוונטיים ושמיעת טענות התובע ותוך מתן אפשרות לתובע לפתוח "דף חדש" בניצול כישוריו המקצועיים שבהם מכירה הנתבעת.

קולט אביטל: על החלטה זו הגיש העובד ערעור לבית-הדין הארצי לעבודה.

קולט אביטל: הערעור בבית-הדין הארצי לעבודה נדחה: גם בית-הדין הארצי לא מצא פגם בהחלטת רשות המסים להעביר את העובד כאמור.

קולט אביטל: על החלטה זו של בית-הדין הארצי לעבודה הגיש העובד עתירה לבג"ץ.

קולט אביטל: בית-המשפט העליון, בשבתו כבית-המשפט הגבוה לצדק, קבע כי כידוע אינו יושב, למעט מקרים חריגים, בערכאת ערעור שנייה, ולא מצא כי הוכחה עילה לעריכתו המחודשת של הבירור העובדתי.

קולט אביטל: ועל כן, נדחתה העתירה על הסף.

קולט אביטל: יצוין כי העברתו של העובד ליחידת הפירוקים לא צלחה והעובד נעדר מהעבודה ולא התייצב לעבודה ביחידה מיום 27 במרס 2005.

קולט אביטל: למרות פניות שונות של רשות המסים לעובד כי יופיע לעבודתו ביחידת הפירוקים, לא נענה העובד לפניות אלו.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדובר בשאלת רוחב שאינה בתחום סמכותו של שר האוצר.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: העובד זנח את מקום עבודתו.

קולט אביטל: שאילתא 1206 של חבר הכנסת חסון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

קולט אביטל: פורסם כי עשרות רופאים בבתי-החולים של קופת-חולים "כללית" מקבלים זה שנים תוספת שכר קבועה בעבור אלפי כוננויות, אף שהכוננויות לא נדרשות כלל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע ניתן תגמול לרופאים ללא תמורה והאם ישונה המצב?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם תשונה מכסת הכוננויות בהתאם לצורך?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: הפרסום שאליו מתייחסת השאילתא מתייחס לכוננויות שניתנו לרופאים מומחים על-פי ההסכמים הקיבוציים שנחתמו עם ההסתדרות הרפואית בישראל בשנות ה-70 וה-80.

קולט אביטל: ההסכמים קבעו מכסות של כוננויות למחלקות השונות בבתי-החולים.

קולט אביטל: תשלום הכוננויות הוא בגין היות הרופא הכונן זמין לקריאה ולהגעה לבית-החולים בעת הצורך במהלך שעות הכוננות, שהן מעבר לשעות העבודה הרגילות.

קולט אביטל: התשלום מותנה בהיות הרופא נכון להגיע לבית-החולים בעת הצורך, כאמור, ולפיכך אינו בגדר תוספת שכר קבועה ופנסיונית.

קולט אביטל: מאחר שהכוננויות ניתנו על-פי ההסכמים הקיבוציים, כל שינוי בהן מחייב ניהול משא-ומתן עם ההסתדרות הרפואית בישראל וחתימה על הסכם קיבוצי חדש.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: "שייאות כללית" מעלה נושא זה במסגרת הליך הבוררות שמתקיים בין המעסיקים – המדינה, "שייאות כללית" ו"הדסה" – לבין ההסתדרות הרפואית בישראל, ומבקשת מכבוד הבוררים לבטל או להפחית את כמות הכוננויות הניתנות במחלקות מסוימות.

קולט אביטל: בשל השינויים הטכנולוגיים המשמעותיים בתחום הרפואה מאז החתימה על ההסכמים הקיבוציים האמורים לעיל, אין עוד צורך בכוננויות אלו.

קולט אביטל: הנושא תלוי ועומד בבוררות הרופאים, אולם לא צפוי שיחול בעקבות הבוררות שינוי משמעותי, מאחר שמדובר בנושא שולי יחסית בבוררות, בשים לב לנושאים הכבדים האחרים שנדונו בה.

קולט אביטל: מכל מקום, ככל שמדובר בנושא המוסדר במסגרת הסכמים קיבוציים, כל שינוי יכול להיעשות רק בהסכמה.

קולט אביטל: שאילתא 1242 של חבר הכנסת כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): נודע לי על תקנה שנועדה להקל על חברות הנסחרות גם בחוץ-לארץ, אשר מתירה להן לפרסם את הדוחות הכספיים באנגלית בלבד.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: כיצד חברות ישראליות שבסיסן ומעל ל-50% של אחזקות הציבור שלהן נמצאים בארץ, לא מפרסמות את הדוחות בשפה העברית?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: בישראל יש תופעה ייחודית, שלפיה חברות ישראליות רבות הנפיקו ניירות-ערך בארצות-הברית.

קולט אביטל: סיבות רבות לדבר, וביניהן האטרקטיביות הרבה של חברות הטכנולוגיה הגבוהה הישראליות בשוק ההון האמריקני.

קולט אביטל: מחד גיסא, אין לנו אלא להתברך בתופעה וליהנות בין היתר מהעובדה שחברות אלה מגייסות מקורות מט"ח למשק.

קולט אביטל: מאידך גיסא, שוק ההון המקומי איבד חברות אלו.

קולט אביטל: במקביל, ועם הגלובליזציה בתחום שוק ההון, נמצא כי ישראלים רבים משקיעים ממילא בחברות אלו בארצות-הברית, תוך התבססות על התוכן ועל שפת הדיווח בארצות-הברית.

קולט אביטל: בעקבות כך הוקמה על-ידי הרשות לניירות ערך ועדת מומחים, אשר בראשה עמד מר דוד ברודט, שתפקידה היה לבחון פתרונות לתופעה המתוארת.

קולט אביטל: המלצות הוועדה היו לאפשר לחברות כאמור להירשם בארץ, תוך שהן מדווחות כאן את שהן נדרשות לדווח בארצות-הברית.

קולט אביטל: לגבי אותן חברות, השוק המרכזי והראשוני שלהן הוא שוק ההון האמריקני.

קולט אביטל: הרצון היה לנסות ו"להחזיר את החברות הביתה" ולאפשר לציבור המעוניין בהשקעה בהן השקעה נוחה וישירה בשוק קרוב, דרך פחות מתווכים ובעלויות נמוכות יותר.

קולט אביטל: ברור היה כי לולא הקלה זו, המאפשרת לאותן חברות שיטת דיווח אחת ואינה דורשת מהן "דיווח כפול" בשני השווקים, לא תגענה אותן חברות למסחר בבורסה בתל-אביב.

קולט אביטל: המלצות הוועדה אומצו בחקיקה בשנת 2000, ומאז פועלת לגבי חברות אלו מתכונת דיווח מיוחדת, המאפשרת, בין השאר, את הדיווח באנגלית.

קולט אביטל: כמה עשרות חברות עשו שימוש באפשרות זו.

קולט אביטל: הסדר זה הוא בחזקת "זה נהנה וזה לא חסר", שכן שוק ההון המקומי נהנה מהעמקתו והרחבתו, והמשקיעים, שממילא רצו להשקיע בחברות אלו בארצות-הברית, יכולים עתה לבצע את השקעתם בשעות מסחר בארץ ובעמלות נמוכות מאלו המקובלות בארצות-הברית.

קולט אביטל: אשר לחברות שנסחרו תחילה כאן ורק לאחר מכן עברו להיסחר גם בחוץ-לארץ ולפיכך דיווחו במתכונת ובשפה בישראל – נקבע מנגנון מיוחד שלפיו הן יכולות לעבור למתכונת ולשפת הדיווח בארצות-הברית רק לאחר קבלת אישור רוב בעלי המניות שאינם בעלי השליטה.

קולט אביטל: חשוב להדגיש ששוק ההון בארץ, שהוא אבן יסוד לצמיחה ולשגשוג כלכלי, יתקשה להתפתח ללא פתיחתו למשקיעים זרים ואולי אף לחברות זרות.

קולט אביטל: הרשות לניירות ערך משקיעה מאמצים רבים כדי לעודד מהלכים אלה.

קולט אביטל: ייתכן שבעתיד יביאו חברות ברישום כפול משקיעים אירופים לפעול בשוק ההון בישראל, שכן גם להם שעות המסחר בארץ נוחות יותר מאלו שבארצות-הברית.

קולט אביטל: שאילתא 1297 של חבר הכנסת אורי אריאל – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר האוצר ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007):

קולט אביטל: קיים אישור עקרוני להגדלת חצי התקן הקיים של עובד סוציאלי במתקן מיכ"ל, אך האישור להגדלת התקן עדיין לא ניתן.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע עדיין לא התקבל האישור הרשמי?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מתי יתקבל האישור הרשמי לתקן המלא של עובד סוציאלי במתקן מיכ"ל? 4.

קולט אביטל: מה ייעשה להבטחת קבלת אישור רשמי מהיר ולמניעת עיכובים, לאחר קבלת אישור עקרוני במקרים אחרים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

קולט אביטל: בהתאם לבקשת משרד הרווחה, תוקצב חצי תקן נוסף לטובת עובד סוציאלי במתקן מיכ"ל, כך שההיקף הוא משרה מלאה.

קולט אביטל: הפנייה התקציבית אושרה על-ידי ועדת הכספים.

קולט אביטל: שאילתא 1320 של חברת הכנסת מרום-שלו – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת שרה מרום-שלו שאלה את שר האוצר ביום י"ח בתמוז התשס"ז (4 ביולי 2007): פורסם כי קשישים ונכים הפסידו השנה זיכוי מס בסך 100 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע אין מיידעים אוכלוסייה זו על ההטבות המגיעות לה? 2.

קולט אביטל: כיצד יתוקן הנעשה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יוחזרו כספים המגיעים רטרואקטיבית?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: כל הטפסים שיש להגיש לרשות המסים ולציין בהם לאילו נקודות זיכוי זכאי נישום ספציפי מעודכנים באופן אוטומטי, לרבות לפי הוראת סעיף 37 לפקודת מס הכנסה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הזכאות להחזר על-פי פקודת מס הכנסה למי שאינו חייב בהגשת דוח מוסדרת בסעיף 160 לפקודה, ולפיו, בעיקרון, נישום זכאי להחזר מס ששילם ביתר למשך שש שנים רטרואקטיבית ממועד הגשת הבקשה, הכול בהתאם לתחילת תיקונו של סעיף 37 ותחולתו, כפי שנקבע במסגרת חוק ההסדרים במשק המדינה לשנת הכספים 2006.

קולט אביטל: שאילתא 1323 של חבר כנסת מרגי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י"ח בתמוז התשס"ז (4 ביולי 2007): פורסם כי כ-70,000 ניצולי השואה חיים מתחת לקו העוני ואינם זוכים לסיוע, חרף מסקנות דוח ועדה בין-משרדית, וזאת בשל עיכוב הביצוע.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה הן המלצות הועדה ומדוע אינן מיושמות?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: ב-3 במרס 2008 אושר בכנסת חוק התוכנית להעלאת קצבאות השלמת הכנסה לקשישים נזקקים ולסיוע לניצולי השואה.

קולט אביטל: החוק נועד לתת מענה לניצולי השואה יוצאי מחנות וגטאות אשר עד היום לא זכו לקבל גמלה חודשית ממקור כלשהו ולהגדיל את סל ההטבות הניתן לניצולי השואה.

קולט אביטל: החוק שאושר הוא חלק מהתוכנית הממשלתית להגדלת הסיוע לניצולי השואה, כפי שנקבע בהחלטות הממשלה מ-4 בנובמבר 2007 וב-13 בינואר 2008, שעיקריהן כדלקמן: א.

קולט אביטל: קצבה חודשית חדשה בגובה 1,000 ש"ח לניצולי השואה, כפי שנקבע בחוק כאמור, וזכאות לשובר שירותים בשווי שנתי של 2,400 ש"ח; ב.

קולט אביטל: הגדלת קצבאות השלמת הכנסה והגדלת הסיוע בדיור לקשישים נזקקים, הנמנים ברובם עם אוכלוסיית יוצאי חבר המדינות.

קולט אביטל: לצורך כך הוחלט על תוספת תקציבית ייעודית של 500 מיליון ש"ח להגדלת קצבאות השלמת הכנסה ולהגדלת הסיוע בדיור באמצעות משרד השיכון.

קולט אביטל: יצוין כי במסגרת הליך החקיקה בכנסת סוכם כי גם אוכלוסיית הקשישים הנזקקים שקיבלה סיוע במשכנתאות תקבל סיוע נוסף במסגרת התוכנית הכוללת; ג.

קולט אביטל: סל הטבות לניצולי השואה, הכולל הנחות בארנונה, פטור מתשלום אגרת רדיו וטלוויזיה, דמי הבראה בעלות שנתית של כ-1,900 ש"ח, החזר תשלום מסי קנייה על כמה מוצרי חשמל ועוד; ד.

קולט אביטל: הגדלת התקציב המיועד לתמיכה בארגונים העוסקים בשיפור רווחתם של ניצולי השואה ל-100 מיליון ש"ח ב-2008 ול-200 מיליון ש"ח ב-2009 ואילך; ה.

קולט אביטל: תמיכה בארגונים הפועלים להשבת רכוש ניצולי השואה על-ידי מתן תוספת של 16 מיליון ש"ח בבסיס התקציב לנושא השגת פיצויים לנרדפי הנאצים מגורמי חוץ ולהשבת זכויות ורכוש יהודי.

קולט אביטל: לצד ההטבות האמורות החליטה הממשלה על הגדלה של קצבאות הזיקנה האוניברסליות לקשישים, תוך מיקוד התוספת בקשישים בני 80 ומעלה, בעלות כוללת של מיליארד ש"ח.

קולט אביטל: מתוך סכום זה הושלמה חקיקת תוספת בסך של 500 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: התוכנית הממשלתית החדשה מתווספת על תוספות אחרות של התקציבים המיועדים לניצולי השואה שבוצעו לאחרונה, ביניהן חקיקת חוק הטבות לניצולי השואה נזקקים והשוואת הזכויות של ניצולי השואה ששהו על אדמת גרמניה ביום 1 בינואר 1947 לזכויות של זכאי חוק נכי רדיפות הנאצים.

קולט אביטל: לצד אלה, תחל הלשכה לשיקום נכים בקרוב בתשלום קצבאות לניצולי השואה יוצאי תוניס במסגרת חוק נכי רדיפות הנאצים.

קולט אביטל: אנו סבורים כי התוכנית הממשלתית החדשה, לצד הצעדים שנקטה הממשלה בעבר, מהווים מענה הולם לשיפור מצבם הכלכלי של ניצולי השואה ולהגדלת הסיוע לניצולי השואה הנזקקים.

קולט אביטל: שאילתא 1380 של חבר הכנסת כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007):

קולט אביטל: תגמולי נכות מצה"ל וכן תגמולי פדויי שבי לנכים חיילי אצ"ל אסירי ציון מחושבים על-פי מדד הכנסה, בשונה מתגמולים אחרים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: התגמול לנכי צה"ל מוסדר בחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט–1959.

קולט אביטל: התגמול המשולם היום עומד על 35.

קולט אביטל: 27 ש"ח לאחוז נכות, ונכים שנקבעו להם 10%–19% אחוזי נכות, לאחר שחוקק תיקון 17 לחוק הנכים (מ-1 בינואר 1996), מקבלים מענק חד-פעמי.

קולט אביטל: גובה המענק נע בין 38,090 ש"ח לנכה שנקבעה לו דרגת נכות בגובה 10%, ל-144,076 ש"ח לנכה שנקבעה לו דרגת נכות בגובה של 19%.

קולט אביטל: תגמולי הנכים צמודים למדד השכר בסקטור הציבורי הקהילתי במשק ומעודכנים אוטומטית מדי חצי שנה על בסיס השינוי שהיה במשך חצי השנה עד למועד העדכון, ותוך התחשבות בתוספת יוקר או בתוספת שכר שניתנו באותה תקופה בדירוג האחיד.

קולט אביטל: התשלום לפדויי שבי מוסדר בחוק התשלומים לפדויי שבי, התשס"ה–2005.

קולט אביטל: גובה התשלום עומד היום על 1,072.5 ש"ח בחודש.

קולט אביטל: הסכום מעודכן אחת לשנה לפי עליית מדד המחירים לצרכן.

קולט אביטל: מגיל 67 זכאים פדויי השבי לקבל את כל התשלומים החודשיים של אותה השנה כבר בתחילתה.

קולט אביטל: לכל פדויי השבי משולם תשלום זהה ללא תלות בהכנסותיהם.

קולט אביטל: חוק אסירי ציון קובע שני סוגי תגמולים עיקריים – תגמול לאסיר ציון נכה (תגמול עיקרי) – שיעורי התגמול נקבעו לפי סעיף 4א לחוק נכי רדיפות הנאצים ובהתאם לדרגת הנכות; תגמול לפי הכנסה – התגמול ניתן לאסירי ציון בכפוף למילוי מבחן הכנסות.

קולט אביטל: הכנסה המובאת בחשבון לחישוב לפי מבחן הכנסות היא כל הכנסה מהמקורות המפורטים בסעיף 2 לפקודת מס הכנסה, לרבות הכנסה מנכס, כגון הכנסה מעבודה, פנסיה, גמלה, הכנסות בפועל מנכסים שאינם סכומי כסף וסכומים שרואים כהכנסה מסכומי כסף שנקבעו.

קולט אביטל: לא ייחשבו כהכנסה תגמול עיקרי לאסירי ציון, קצבת ילדים, מענק חודשי המשתלם על-ידי הסוכנות היהודית, וכן –מ-1 במרס 2003 – תשלום המשולם לפי הסכם מיום 9 באוקטובר 1992, שנחתם בידי שר האוצר הפדרלי של גרמניה וועידת התביעות החומריות של היהודים נגד גרמניה.

קולט אביטל: כמו כן, קובע החוק תגמולים לבני משפחה של הרוג מלכות, תגמול לבן-זוגו ולילדו של אסיר ציון במאסר, תגמול לאלמנה של אסיר ציון, תגמול לתלויים ומענק פטירה וכן הטבות שונות, לרבות הטבה בתשלומי ארנונה, רכישת תרופות וכדומה.

קולט אביטל: שאילתא 1407 של חבר הכנסת אברהם צרצור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר האוצר ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007): מן העיתונות נודע לי כי יאושרו הסכמי שכר עם עובדי בנק ישראל, ויינתן בדיעבד תוקף לחריגות.

קולט אביטל: מול מהלך זה עומדת התנהלות הממונה על השכר כלפי הרשויות המקומיות אשר חרגו בהטבת שכר בעיקר לעובדים ששכרם לא מגיע לעתים לשכר מינימום.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם המידע נכון?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם מדיניות זו אינה מפלה את השלטון המקומי?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה לתיקון המצב?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: הסכם השכר החדש עם בנק ישראל נחתם בסוף חודש דצמבר.

קולט אביטל: בבסיס ההסכם עמדה המגמה להגיע להסכם כולל, שיסיים את הסכסוך המתמשך בין האוצר לבנק ישראל, יסדיר את תנאי השכר וההעסקה של עובדי הבנק, יאפשר לבנק לבצע את תוכניותיו לשינוי ארגוני וכן יקבע את תנאי השכר וההעסקה של העובדים החדשים שיועסקו בבנק, במנותק מהסכמי השכר הקיימים בבנק.

קולט אביטל: על-פי המתווה שסוכם, כמה סוגיות שנותרו במחלוקת הועברו להכרעת בית-הדין האזורי לעבודה.

קולט אביטל: סיכומים סופיים מוגשים בימים אלה על-ידי הצדדים לבית-הדין האזורי לעבודה, שיגבש החלטותיו, לאחר שישמע גם בעל-פה את הצדדים ב-31 ביולי 2008, כך יש לקוות, בהקדם.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המדיניות שנוקט הממונה על השכר בכל הקשור לשכר ולתנאי ההעסקה בכלל ולחריגות שכר בפרט ולכל נושא אינה מפלה.

קולט אביטל: המדיניות נסמכת על גישה מקצועית ללא משוא-פנים, וכל מקרה נבחן לגופו על-פי נסיבותיו.

קולט אביטל: הטיפול בחריגות שכר בשלטון המקומי מסתמך על הסכם שנחתם בין השלטון המקומי וההסתדרות ביום 3 במרס 1999, שהסדיר את תנאי השכר וההעסקה ברשויות המקומיות, באישור האוצר.

קולט אביטל: היום הטיפול של הממונה על השכר בחריגות שכר בשלטון המקומי נעשה על-פי הכללים שנקבעו בהסכם.

קולט אביטל: עוד יובהר כי בהסכם מיום 3 במרס 1999 אושר לרשויות המקומיות להמשיך ולשלם לעובדים ותיקים תוספות שכר חריגות, בתנאים מסוימים ובכפוף לכך שרמת ההשתכרות הכוללת של העובד אינה חורגת מהתקרה שנקבעה.

קולט אביטל: שאילתא 1408 של חבר הכנסת צרצור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר האוצר ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

קולט אביטל: סוכני ביטוח בסקטור הערבי מתלוננים על כך שחברות הביטוח מסרבות לתת להם אישור הנפקת תעודות ביטוח חובה.

קולט אביטל: מצב זה מעמיד את סוכני הביטוח הערבים בפני קריסה מוחלטת.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הן הסיבות לתופעה זו? 2.

קולט אביטל: מה ייעשה לפתרון הבעיה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יש חלופות להבטחת מצבם של סוכני הביטוח הערבים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: תלונות על סירוב מצד חברות ביטוח לאשר לסוכני ביטוח ערבים להנפיק תעודות ביטוח חובה נבחנו בעבר ונמצא שאין בהן ממש.

קולט אביטל: מבירורים שערכו אנשי אגף שוק ההון, עולה כי מתן אפשרות לסוכן ביטוח כלשהו להנפיק תעודות ביטוח רכב חובה נעשה על-פי שיקולים עסקיים ומקצועיים בלבד, כדוגמת איכות תיק הביטוח של הסוכן.

קולט אביטל: 2–3.

קולט אביטל: בכל מקרה, סוכני ביטוח החשים שנפגעו עקב פעולה לא ראויה של חברת ביטוח מסוימת, מוזמנים לפנות אל המפקח על הביטוח, אשר יבדוק כל תלונה באופן ענייני.

קולט אביטל: שאילתא 1431 של חבר הכנסת אמנון כהן: ועדה לכיסוי חובות – בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

קולט אביטל: נודע לי כי בעבר פעלה במשרד האוצר ועדה לכיסוי חובות, ובמקרים חריגים ביותר של מצוקה או שכול דאגה אותה ועדה לתשלום במקום החייב למס רכישה או למס שבח, במקרים שהופנו על-ידי רשויות המס כשהיה מדובר במקרים המצדיקים חריגה.

קולט אביטל: לאחרונה נמסר שהוועדה פורקה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם פעלה ועדה כזו?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם פורקה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם כן – מדוע, מתי ובהוראת מי?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני מודה לחברי הכנסת שנשארו כדי לשמוע את התשובות.

קולט אביטל: חלקם ממתינים כבר הרבה זמן, אבל בסוף זה מגיע.

קולט אביטל: 1.

קולט אביטל: לשאלתך, חבר הכנסת אמנון כהן, הוועדה לכיסוי מסים פועלת במשרד האוצר כ-30 שנה.

קולט אביטל: הוועדה מכסה, במקרים נדירים ועל-פי קריטריונים שנקבעו על-ידה, את המסים העקיפים בלבד שאזרחים חייבים בהם.

קולט אביטל: 2–3.

קולט אביטל: הוועדה לא פורקה והיא ממשיכה לפעול.

קולט אביטל: אתה מסתפק?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתא 1434 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: משנת 2008 יקוצץ הפטור ממס לנכים בהתאם להמלצותיה של ועדת-לרון.

קולט אביטל: על-פי תזכיר חוק שפורסם מטעם הממשלה בחודש שעבר, יקוצץ הפטור ממס לנכים שתקופת נכותם שנה ויותר, מ-507,000 שקל בשנה ל-266,000 שקל בשנה.

קולט אביטל: הפטור לנכים באופן זמני יקוצץ מ-60,000 שקל בשנה ל-32,000 שקל בשנה.

קולט אביטל: הרווח הצפוי מהמהלך הוא מעל 50 מיליון שקל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע קוצץ הפטור ממס לאוכלוסיית הנכים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כיצד צעד זה יעודד נכים להשתלב בעבודה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה לטובת אוכלוסייה זו?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

קולט אביטל: בפברואר 2002 חתמה ממשלת ישראל על הסכם עם מטה מאבק הנכים, שבו נקבע כי תוקם ועדה ציבורית לבדיקת מצב הנכים ולקידום שילובם בקהילה.

קולט אביטל: הממשלה אישרה את ההסכם וכן את הרכב הוועדה הציבורית לבדיקת מצב הנכים.

קולט אביטל: בראש הוועדה עמד השופט בדימוס אפרים לרון ז"ל ובדיוניה השתתפו נציגי המוסד לביטוח לאומי, משרד הרווחה (משרד העבודה והרווחה דאז), משרד הבריאות, משרד האוצר ומשרד המשפטים, אנשי ציבור מתחום הכלכלה ומתחום האקדמיה ונציגי הנכים.

קולט אביטל: הוועדה הגישה את מסקנותיה המפורטות לממשלה ב-2005 והממשלה אימצה את המלצות הדוח.

קולט אביטל: המלצות הוועדה מתייחסות למכלול הצעדים הנדרשים לשילוב אנשים עם נכויות בעבודה, וכוללות בין היתר שינוי מבנה הקצבה והקצאת תקציב ממשלתי לפיתוח תוכניות תעסוקה נתמכת.

קולט אביטל: לצד זאת מצאה הוועדה כי סכום ההכנסה הפטור מתשלום מס הכנסה גבוה ובלתי מוצדק, ואדם המרוויח סכום כה גבוה ראוי שיישא בתשלום מס גם אם הוא נכה.

קולט אביטל: על כן, המליצה הוועדה להעמיד את גבול הפטור ממס על שלוש פעמים השכר הממוצע במשק.

קולט אביטל: בדיונים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות הוחלט כי תיקוני החקיקה בעניין יובאו בנפרד.

קולט אביטל: עוד יובהר כי התיקונים הם על דעת נציגי מטה מאבק הנכים, הרואים אף הם חשיבות בכך שאדם נכה יהא משולב בחברה באופן מלא, הן מבחינת השתלבות בעבודה והן מבחינת ההשתתפות בנטל הציבורי של תשלומי המס.

קולט אביטל: שאילתא 1451 של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: פורסם ב"דה מרקר" ב-11 ביולי 2007, כי בנק הפועלים מבטל את מסגרת האשראי בחשבונות של נשים שיצאו לחופשת לידה ומשכורתן חדלה להיכנס לחשבון, ודורש עמלה כדי לפתוח מסגרת חדשה.

קולט אביטל: בנקים אחרים מציעים לנשים ליידע את הבנק בטרם הלידה כדי למנוע את התופעה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה כדי שלא להכביד על נשים בחופשת לידה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: לאחר שהנושא טופל על-ידי יחידת הפיקוח על הבנקים בבנק ישראל, בעקבות תלונות של לקוחות, קובעים היום נוהלי בנק ישראל, כי על הבנק להמשיך ולהעמיד ללקוחה היוצאת לחופשת לידה מסגרת אשראי, באותם תנאים שהיו בחשבונה טרם יציאתה לחופשת לידה וללא עמלות.

קולט אביטל: עמדה זו אף נמסרה בישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת ב-25 ביולי 2007, שיוחדה לעניין זה.

קולט אביטל: שאילתא 1452 של חבר הכנסת אמנון כהן: המלצות ועדת-שוחט לרפורמה בהשכלה הגבוהה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: השבוע תגיש ועדת-שוחט את המלצותיה לרפורמה בהשכלה הגבוהה, ועיקרן להוסיף עוד 2.5 מיליארדי שקל להשכלה הגבוהה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם יאומצו ההמלצות במלואן?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מאין יתווסף התקציב?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – אילו המלצות יאומצו ואילו לא? 4.

קולט אביטל: האם יוגדלו גם תקציבי המוסדות להשכלה תורנית כמו מכללות, מכונים תורניים, ישיבות וכו'?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: 1–3.

קולט אביטל: הממשלה דנה בהמלצות הוועדה לבחינת מערכת ההשכלה הגבוהה, אך טרם קיבלה החלטה בנושא.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: הוועדה דנה במערכת ההשכלה הגבוהה אשר במסגרתה פועלים מוסדות אקדמיים בלבד, ועל כן לא בחנה את המוסדות התורניים.

קולט אביטל: השאלה נשאלה מזמן, התשובה מתאימה לימים אלה.

קולט אביטל: בישיבה האחרונה של הממשלה היא דנה בנושא הזה.

קולט אביטל: הנושא הזה לא פשוט.

קולט אביטל: יש הסכמה של הרוב, פרט לסטודנטים.

קולט אביטל: ראש הממשלה הנחה את כולם לשבת ולהגיע להסכמות גם עם הסטודנטים.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאלה נוספת?

קולט אביטל: אתה מסתפק.

קולט אביטל: שאילתא 1457 של חבר הכנסת גלנטי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את שר האוצר ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: כחלק מחוק ההסדרים לשנת 2007 הוחלט לבטל את הזכאות לדמי אבטלה לחיילים משוחררים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: אם מסגרת התקציב תאפשר, האם ישונה מצב זה בשנת 2008?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה היא העלות התקציבית המשוערת אם יוחלט להחזיר את הזכאות?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: טרם השינוי, תקופת השירות הצבאי נחשבה למלוא תקופת האכשרה לצורך קבלת דמי אבטלה.

קולט אביטל: עקב קבלת השינוי, השירות הצבאי נחשב רק מחצית מתקופת האכשרה.

קולט אביטל: אין כוונה לשנות מצב זה בשנת 2008.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: העלות התקציבית המשוערת היא כ-100 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: שאילתא 1470 של חבר הכנסת כחלון – לפרוטקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: נודע לי שקשישות שנולדו עד שנת 1930 מקבלות קצבת זיקנה מביטוח לאומי בסכום מופחת באופן משמעותי לעומת קשישות שנולדו אחרי שנת 1930.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם המידע נכון?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה לטיפול באפליה זו?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: עד שנת 1996 עקרת-בית אשר לא שילמה דמי ביטוח לאומי, לא היתה זכאית לקצבת זיקנה באופן ישיר אלא בדרך של הגדלת הקצבה של בעלה ב-50%.

קולט אביטל: בשנת 1996 שונה חוק הביטוח הלאומי כך שעקרת-בית אשר תגיע לגיל זיקנה תהיה זכאית לקצבת זיקנה בסיסית.

קולט אביטל: ההטבה כאמור תקפה רק לגבי נשים אשר הגיעו לגיל זיקנה מ-1 בינואר 1996, ולכן רק לנשים שנולדו לאחר שנת 1930.

קולט אביטל: יש להדגיש שמדובר רק בנשים לא מבוטחות אשר לא שילמו דמי ביטוח לאומי, ולא בכלל אוכלוסיית הקשישים אשר נולדו לפני שנת 1930.

קולט אביטל: שאילתא 1501 של חבר הכנסת משה כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום כ"ד באב התשס"ז (8 באוגוסט 2007): נודע לי כי בשנת 2003 משרד האוצר דיווח על גירעון אקטוארי של 140 מיליארד ש"ח בשמונה קרנות הפנסיה הוותיקות, אף שגורמים מקצועיים אחרים דיווחו על גירעון בסכום נמוך באופן משמעותי.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הם סכום הגירעון האקטוארי דאז והסכום העכשווי?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: ההסכמים החתומים מחייבים שפנסיית הזיקנה לא תפחת מהפנסיה המוקדמת.

קולט אביטל: אם כך, כיצד נמוך סכום הפנסיה ב-35% מהפנסיה המוקדמת?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם בכוונת משרד האוצר לכבד את ההסכמים שנחתמו עם יוצאי הפנסיה המוקדמת על סכום הפנסיה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: לנוכח הגירעונות האקטואריים שהצטברו בקרנות הפנסיה הוותיקות במדינת ישראל, המנויות בחלק א' וחלק ב' של התוספת הראשונה לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א–1981, החליטה הממשלה בשנת 2003 על גיבוש תוכנית הבראה שוויונית, אחידה ומפורטת, שבמסגרתה יינתן סיוע ממשלתי בהיקפים כספיים חסרי תקדים לאותן קרנות פנסיה שבהסדר, כדי לאפשר להן להעניק זכויות פנסיה הגבוהות בהרבה מן הזכויות שיש ביכולתן לתת באמצעות נכסיהן.

קולט אביטל: סכום הגירעונות האמורים הסתכם לפי המאזנים האקטואריים של הקרנות האמורות, נכון לסוף שנת 2001, בסכום של למעלה מ-137 מיליארד שקל בהנחת ריבית של 3.55%.

קולט אביטל: סכום זה הוערך ב-120 מיליארד ש"ח בהנחת ריבית של 4%.

קולט אביטל: אשר לגירעון הנוכחי, נוכח הסיוע שנקבע בחוק ובהתאם למאזני קרנות הפנסיה שבהסדר לשנת 2006, הקרנות האמורות אינן מצויות בגירעון אקטוארי.

קולט אביטל: 2–3.

קולט אביטל: מדובר בטענות כלליות, אשר מטבע הדברים לא ניתן להתייחס אליהן לגופו של עניין.

קולט אביטל: עם זאת יובהר כי בהתאם להוראות חוק הפיקוח ובשים לב לעקרון השוויון והערבות ההדדית, המהווים את עקרונות היסוד של קרן פנסיה, הוראות התקנון האחיד יחולו על אף האמור בכל הסכם לבר-תקנוני.

קולט אביטל: שאילתא 1544 של חבר הכנסת כחלון – גם היא לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: נודע לי שמשרד החינוך מחייב את הרשויות למנות ממונה בטיחות ברשות.

קולט אביטל: על-פי סעיף 29 לחוק התקציב, ניתן להחליט במקרים מיוחדים לתת תוספת שכר שאינה על-פי הסכם השכר ממרס 1999.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע המינוי, שהוא חובה בכל רשות, אינו בתקן ואינו מתוקצב?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע משרד האוצר אינו מאפשר לרשות לשלם את התוספת לממונה בטיחות על ביצוע התפקיד?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: רשויות מקומיות מנהלות תקציב המורכב מהכנסות עצמיות וכן מהעברות הממשלה, שנועדו לאזן בין הכנסות הרשות המקומיות לבין הוצאותיה ואינן מיועדות לתכלית פרטנית זו או אחרת.

קולט אביטל: לפיכך, אין כל אפשרות מעשית לבצע צביעת הכספים המיועדים לתשלום לייעוד פרטני.

קולט אביטל: כל פעילות ותקן אשר הרשות מחויבת בהם, בין שעל-פי חוק ובין שלפי החלטותיה, אמורים להיות מתוקצבים במסגרת סדרי העדיפויות של הרשות ומתוך כלל התקציב העומד לרשותה.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הרשויות המקומיות מחויבות למנות ממונה בטיחות על מוסדות חינוך לפי חוזר מנכ"ל משרד החינוך משנת 2002, אך מטבע עבודת הרשות המקומית, ייתכנו מצבים שבהם אין הצדקה למנות עובד בהיקף משרה מלאה למילוי תפקיד מסוים.

קולט אביטל: במקרים אלו מוטל התפקיד על עובד קיים, העונה על הצרכים והדרישות לתפקיד זה, מעבר לתפקידו הרגיל.

קולט אביטל: תנאי ההעסקה והשכר שנקבעו לבעל התפקיד הם בהתאם להסכמים הקיבוציים ועל-פי חוזר מנכ"ל מרכז השלטון המקומי בנושא.

קולט אביטל: במקרה שעובד ממלא כמה תפקידים, ישולם שכרו לפי התפקיד של בעל הדירוג הגבוה מבין התפקידים.

קולט אביטל: במידה שהתפקיד הנוסף מחייב עבודה מעבר לשעות העבודה המקובלות או שהייה בכוננות, משולם שכר עבור העבודה הנוספת בהתאם לכללים המקובלים.

קולט אביטל: שאילתא 1605 של חבר הכנסת גפני – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר האוצר ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007): בעבר היתה מדיניות משרד האוצר, כמו יתר משרדי הממשלה, שלא לאשר השתתפות בכירים בכנסים בחוץ-לארץ הכרוכים בחילול שבת וחג.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם שונתה מדיניות המשרד?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: איך אושרה השתתפות מנהל אגף בכיר במשרדך בכנס בליסבון בראש השנה האחרון?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה לאי-הישנות מקרים דומים בעתיד?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: אין שינוי במדיניות משרד האוצר בכל הנוגע להשתתפות בכירים בכנסים בחוץ-לארץ בשבת ובחג.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המפגש נערך במסגרת הליך ברצלונה.

קולט אביטל: הכוונה של הנציג להיעדר מהמפגש עוררה תגובות קשות מצד האירופים ומצד משתתפי מדינות ערב, אשר פירשו זאת כאילו מדינת ישראל מזלזלת בתהליך.

קולט אביטל: היעדרות מן המפגש היתה גורמת לפגיעה ביחסינו עם נציבות האיחוד האירופי, שהשקיעה רבות בארגון המפגש.

קולט אביטל: המפגש נערך במתקני המלון ובסמוך לו, כך שלא הצריך נסיעה, וההשתתפות נשאה יותר אופי של הפגנת נוכחות – ללא נאומים, מצגות וכיוצא באלה.

קולט אביטל: מפגשי העבודה הבילטרליים והאחרים התקיימו ביום ראשון.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הובהר לכל הגורמים בחוץ-לארץ כי זהו מקרה חד-פעמי, שלא יישנה, ועל רקע הגעת הנציג קיבלנו הבטחה כי להבא לא ייקבעו מפגשים בשבת או בחג.

קולט אביטל: שאילתא 1671 של חברת הכנסת סופה לנדבר – לפרוטוקול.

קולט אביטל: שאילתא 1936 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת סופה לנדבר שאלה את שר האוצר ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007): פורסם מכרז לגבי הקמת בית-חולים באשדוד.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם ההתחייבות של ראש הממשלה להקמת בית-החולים ידועה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם השתנתה מדיניות משרד האוצר בעקבות המכרז ובעקבות התחייבות ראש הממשלה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע ב-RFI פורסם כי הממשלה לא מתחייבת להקמת בית-החולים?

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר האוצר ביום ל' בשבט התשס"ח (6 בפברואר 2008):

קולט אביטל: לפני שש שנים קיבלה הכנסת חוק המחייב הקמתו של בית-חולים באשדוד.

קולט אביטל: עד כה לא הוציא משרד האוצר מכרז להקמת בית-החולים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא יצא המכרז עד כה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מתי יצא המכרז?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה היא עמדתו של משרד האוצר בדבר הקמתו של בית-החולים, ובתוך כמה זמן יושלם הפרויקט?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ועדת המכרזים הבין-משרדית המשותפת למשרדי האוצר, הבריאות ומינהל מקרקעי ישראל לעניין הקמת בית-החולים באשדוד, החליטה לפרסם מכרז פומבי לתכנון, להקמה ולהפעלה של בית-החולים.

קולט אביטל: לצורך היערכות לפרסומו של מכרז כאמור הוחלט על הקמת צוותי משנה מקצועיים, אשר יידרשו להציג בפני ועדת המכרזים את תנאי הסף להשתתפות במכרז ואת מרכיבי התחרות שבמסגרתו.

קולט אביטל: יודגש כי ההליך המכרזי להקמתו ולתפעולו של בית-החולים ייערך בשני שלבים: הראשון, הליך מיון מוקדם, והשני, שלב המכרז שבמסגרתו יוזמנו המציעים אשר יימצאו מתאימים להגיש את הצעותיהם לביצוע הפרויקט.

קולט אביטל: באשר ללוחות הזמנים, השלב הראשון צפוי להתפרסם בסוף חודש יולי 2008.

קולט אביטל: במקביל, ועדת המכרזים פועלת להכנתם של מסמכי המכרז, אשר יפורסמו בתום השלב הראשון.

קולט אביטל: לסיום נדגיש כי ועדת המכרזים פועלת באופן מאומץ ורציף על מנת לקצר ככל הניתן את לוחות הזמנים.

קולט אביטל: שאילתא 1721 של חבר הכנסת אחמד טיבי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את שר האוצר ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

קולט אביטל: רשויות הממשלה צריכות לספק גילוי נאות המשקף את מצב הנכסים המנוהלים על-ידי המדינה במזרח-ירושלים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: מה היא רשימת הנכסים המנוהלים על-ידי מדינת ישראל במזרח-ירושלים, הן הרשומים והן הבלתי-רשומים בטאבו?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן רשימת נכסי הדיור הממשלתי המנוהלים במזרח-ירושלים: העיר העתיקה – נקודת משטרה, שער האריות; בית-אלחנן, רחוב הגיא (אל-ואד) 109; רחוב הגיא (אל-ואד) 184; נקודות משטרה – נקודת הר-הבית ונקודת העיר העתיקה, ליד רחבת הכותל המערבי; תחנת ה"קישלה", הרובע הארמני; רחוב השלשלת, בניין המחכמה (מעל מנהרת הכותל); אזור שיח-ג'ראח – קריית-הממשלה שיח'-ג'ראח, רחוב קלרמון גאנו 49, 51; מתחם המטה הארצי שיח-ג'ראח, רחוב קלרמון גאנו 39; רחוב האגוז 49, ואדי-ג'וז, מתחם מאמוניה.

קולט אביטל: עטרות – רחוב היוזמה, בניין "המשביר המרכזי", עטרות; רחוב היציב, אזור תעשייה עטרות; מעבר עטרות (קלנדיה).

קולט אביטל: צלאח א-דין – בניין הורדוס, רחוב צלאח א-דין פינת הרון אל-ראשיד; רחוב צלאח א-דין 29; רחוב צלאח א-דין 40.

קולט אביטל: אחרים – דרך יריחו, ראס-אל-עמוד, ירושלים; דרך הר הזיתים, ירושלים; מלון "סיוון", כביש ירושלים–רמאללה.

קולט אביטל: שאילתא 1726 של חבר הכנסת טלב אלסאנע: חיבור בתי-הספר במגזר הבדואי לכבישי גישה – בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלאב אלסאנע שאל את שר האוצר ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

קולט אביטל: במסגרת הדיונים על תקציב המדינה 2005 סוכם בין ראש הממשלה ושר האוצר לבין סיעת רע"ם כי הממשלה תקצה תקציבים לחיבור בתי-הספר ביישובים הבדואיים בנגב לכבישי גישה – דבר שלא נעשה עד היום.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא יוקצו התקציבים לחיבור בתי-הספר במגזר הבדואי לכבישי גישה? 2.

קולט אביטל: מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: 1–2.

קולט אביטל: סיכום ראש הממשלה, שר האוצר וסיעת רע"ם במסגרת דיוני התקציב לשנת 2005 מתייחס לכבישי גישה במגזר הבדואי, כמפורט: סעיף 1 להסכם: גיבוש תוכנית רב-שנתית לפיתוח תשתית פיזית, חינוכית ומקורות תעסוקה, המתייחסת לשבעה יישובים מוכרים במועצה האזורית אבו-בסמה, אשר תובא להחלטת ממשלה ולאישורה.

קולט אביטל: עוד סוכם כי התוכנית תכלול כבישי גישה ליישובים הבאים: אבו-קרינאת, קסר-א-סר, אום-בטין וביר-הדאג'.

קולט אביטל: אני מקווה שביטאתי את זה נכון.

קולט אביטל: סיכום זה, כפי שהתחייבו ראש הממשלה ושר האוצר, עוגן בהחלטת ממשלה מס' 3956, שהתקבלה בתאריך 22 ביולי 2005.

קולט אביטל: החלטת הממשלה קבעה כי משרד התחבורה והחברה הלאומית לדרכים יקצו 50 מיליון ש"ח בשנים 2005–2008 לסלילת כבישים, לפרויקטים בטיחותיים ולכבישי גישה ליישובי אבו-בסמה.

קולט אביטל: בדיקה משותפת שערכו אגף התקציבים במשרד האוצר ומשרד התחבורה העלתה כי החלטת הממשלה יושמה במלואה והסכום האמור הוקצה בהרשאה להתחייב לפרויקטים ביישובי אבו-בסמה.

קולט אביטל: בפרט, תוקצבו כבישי גישה לארבעת היישובים האמורים בהסכם.

קולט אביטל: יש לציין כי התחייבות משרד התחבורה נמסרה למועצה האזורית אבו-בסמה ותשלום המזומן על-ידי משרד התחבורה מתבצע בהתאם לביצוע בפועל מול חשבונות המוגשים על-ידי המועצה האזורית.

קולט אביטל: טרם הושלמו כלל הפרויקטים שאושרו למועצה.

קולט אביטל: שאלה נוספת?

טלב אלסאנע: מסתפק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא 1763 של חבר הכנסת גפני – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר האוצר ביום י' בטבת התשס"ח (19 בדצמבר 2007):

קולט אביטל: בשנת תשס"ז אושרה על-ידי משרדי האוצר והחינוך פרישה מוקדמת של מורים בחינוך העל-יסודי.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הוא מספר המורים שאושר ליציאה מוקדמת לפנסיה בשנת תשס"ז בחינוך הכללי?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה הוא מספר המורים שאושר ליציאה מוקדמת לפנסיה בשנת תשס"ז בחינוך החרדי?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: בשנת תשס"ז אושרו 400 מכסות פרישה מוקדמת לעובדי הוראה בחינוך העל-יסודי, שהם חברי הסתדרות המורים או ארגון המורים, במסגרת מכסות הקפ"ם – קרן פרישה מוקדמת.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: נוסף על כך אושרו בשנת תשס"ז חמש מכסות נוספות לעובדי הוראה בחינוך החרדי שאינם חברי הסתדרות המורים או ארגון המורים.

קולט אביטל: אין להסיק מכך שעובדי ההוראה בחינוך החרדי שאושרו לפנסיה מוקדמת הם חמישה בלבד, שכן קיימים עובדי הוראה בחינוך החרדי שהם חברי הסתדרות המורים או ארגון המורים וכלולים במסגרת מכסות הקפ"ם – קרן פרישה מוקדמת.

קולט אביטל: כן קיימים עובדי הוראה בחינוך החרדי במסגרת החינוך המוכר שאינו רשמי, המבוטחים בפנסיה תקציבית, ואשר יוצאים לפרישה מוקדמת במסגרת מכסות פרישה לעובדי מדינה, עם תנאי הפרישה הנלווים.

קולט אביטל: שאילתא 1785 של חבר הכנסת משה שרוני: עדכון קצבאות ניצולי השואה.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה שרוני שאל את שר האוצר ביום י"ז בטבת התשס"ח (26 בדצמבר 2007): לא קיים מסד נתונים לגבי קצבאות הזיקנה לניצולי השואה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם קצבאות ניצולי השואה המקבלים את קצבתם מהאוצר עודכנו משנת 2001?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם לא – מתי יעודכנו ובכמה?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: 1–2.

קולט אביטל: הוראת חוק נכי רדיפות הנאצים קובעת את אופן חישוב סכומי התגמולים המשולמים לניצולי השואה.

קולט אביטל: סכומי התגמולים מחושבים בשיעור מהשכר הקובע, כהגדרתו בסעיף 1 לחוק נכי רדיפות הנאצים, העומד היום על 144.

קולט אביטל: 76% של סך כל המשכורות המשתלמות לעובד מדינה שדרגת משכורתו היא 17 ושאין משתלמת לו תוספת למשכורתו בזכות בן משפחה.

קולט אביטל: יש לציין, כי התגמולים מעודכנים בהתאמה לשכרם של עובדי המדינה, הן בהתאם להסכמי השכר והן בהתאם לתשלום תוספת היוקר.

קולט אביטל: להלן פירוט התוספות שניתנו מתוקף הסכמי שכר ותוספות יוקר משנת 2001 – זו בעצם השאלה: בחודש מרס 2001, על-פי הסכם קיבוצי מיום 31 בינואר 2001, שולם מענק חד-פעמי בסך 1,250 שקלים בגין התקופה 1 בינואר 1999 עד 31 בדצמבר 2000; בחודש דצמבר 2002, על-פי הסכם עבודה מיום 18 בנובמבר 2002, שולמה תוספת יוקר של 2.1%; בשנת 2002, בעקבות חקיקת חוק תוכנית החירום הכלכלית, התשס"ב-2002, הוחלט להקפיא את שיעור התגמולים ונקבע כי "התקופה הקובעת" לעניין הקפאת התגמולים היא מיום 1 בינואר 2003 ועד ליום 31 בדצמבר 2005; בחודש יוני 2006 שולמה תוספת יוקר של 2.1%, שהוקפאה מיום 1 בינואר 2003 ועד 31 בדצמבר 2005; בחודש מאי 2008, בעקבות חתימה על הסכם קיבוצי עם ההסתדרות הכללית החדשה, שולמה מקדמה בשיעור של 9%.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

משה שרוני: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר במשרד האוצר, כל התשובה שאתה מביא לכאן לאחר שמונה חודשים מאז שהשאילתא הוגשה היא צינית, היא לא נכונה ולא בדוקה.

משה שרוני: שאלתי שלושה דברים: לא קיים מסד נתונים לגבי קצבאות הזקנה לניצולי השואה.

משה שרוני: על כך לא קיבלתי תשובה; 2.

משה שרוני: מאז 2001, מתי ובכמה עודכנו קצבאות ניצולי השואה המקבלים קצבתם מהאוצר?

משה שרוני: 3.

משה שרוני: אם לא היה עדכון לאחרונה, אבקש לדעת למתי הוא מתוכנן ומה גובהו.

משה שרוני: מה ההסכמים עם ההסתדרות לגבי ניצולי השואה מקבלי פנסיה מהאוצר – מה שייך זה לזה?

משה שרוני: אני מצטער מאוד.

משה שרוני: ניצולי השואה מקבלים את הקצבה ללא הסכמים עם ההסתדרות.

משה שרוני: התשובה היא צינית, היא בכלל לא לעניין.

משה שרוני: אם שמונה חודשים לא היה זמן למשרד האוצר לענות בצורה נכונה וישרה – תעודת עניות.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אדוני השר.

משולם נהרי: להערה הראשונה: אני מקבל שעבר זמן רב עד שקיבלת את התשובה.

משולם נהרי: גם אמרתי את זה במשרד.

משולם נהרי: לגבי השאלות שלך, ברשותך, הייתי מבקש לעיין בשאלות ששאלת.

משולם נהרי: שאלת שתי שאלות ועליהן קיבלת תשובות מלאות.

משה שרוני: אין הסכמים בין ההסתדרות לניצולי השואה – – –

משולם נהרי: סליחה רגע, תן לי לענות.

משולם נהרי: שמעתי את השאלות שלך.

משולם נהרי: השאלה הראשונה שלך היתה: האם קצבאות ניצולי השואה המקבלים את קצבתם מהאוצר עודכנו מ-2001, אם לא – מתי יעודכנו ובכמה?

משולם נהרי: קיבלת תשובות מלאות על שתי השאלות.

משה שרוני: אדוני השר, הקצבאות לא עודכנו.

משולם נהרי: מעבר לזה לא שאלת שום שאלה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה.

קולט אביטל: שאילתא 1808 של חבר הכנסת כבל – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י"ז בטבת התשס"ח (26 בדצמבר 2007):

קולט אביטל: בתקופה האחרונה עלו מחירי הסולר והנפט, ורבים מתושבי הצפון מתקשים לעמוד בעלויות הכרוכות בחימום ביתם.

קולט אביטל: בעבר נהג משרד האוצר לסייע לתושבי הצפון בנושא.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא יוזלו עלויות הסולר והנפט עבור תושבי הצפון הזקוקים לכך? 2.

קולט אביטל: האם הוכנה תוכנית חלופית כדי לסייע לתושבי הצפון?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: אין אפשרות מעשית לסייע ברכישת סולר ונפט מוזלים מאחר שלא ניתן להבדיל בין סולר להסקה לבין סולר לתחבורה.

קולט אביטל: נפט מוזל עשוי לעודד מהילות דלקים ופעילויות עברייניות.

קולט אביטל: יתירה מזו, קיים קושי ביצירת אפליה לפי אזורים גיאוגרפיים, בוודאי לגבי אזורים הדומים לצפון הארץ באקלים, דוגמת ירושלים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המוסד לביטוח לאומי מממן הוצאות חימום לקשישים באזורים קרים.

קולט אביטל: שאילתא 1811 של חבר הכנסת פרוש – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י"ז בטבת התשס"ח (26 בדצמבר 2007):

קולט אביטל: מפרסומים בכלי התקשורת מתברר שהמדינה משלמת לבנקים למשכנתאות עשרות מיליוני שקלים עמלות ביצוע.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – בכמה מסתכמות העמלות בשנת תקציב?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: לפי אילו פרמטרים נקבע גובה העמלה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: משנת 2001 עמלות הגבייה המשולמות לבנקים למשכנתאות נקבעו במכרזים שנערכו בין כלל הבנקים למשכנתאות.

קולט אביטל: עמלת הגבייה הממוצעת המשולמת היום היא בשיעור של 0.86%, ובמונחי מרווח – 0.1%.

קולט אביטל: עמלות הגבייה המשולמות לבנקים למשכנתאות בגין הלוואות זכאות שניתנו בשנים קודמות הן תולדה של החלטת ועדה ציבורית שמונתה לצורך העניין ומאוחר יותר של משא-ומתן שנוהל מול הבנקים.

קולט אביטל: מובן שההוצאה השנתית בגין עמלות לבנקים מושפעת עדיין מגביית הלוואות זכאות ארוכות טווח שניתנו בעשור הקודם.

קולט אביטל: הוצאה זו הולכת ופוחתת ככל שחלקן של ההלוואות החדשות, אשר ניתנו בעקבות מכרז, הולך וגדל ואילו חלקן של ההלוואות הישנות הולך ופוחת.

קולט אביטל: 2–3.

קולט אביטל: ההוצאה לשנת 2007 הסתכמה בכ-262 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: שאילתא 1854 של חבר הכנסת מלכיאור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את שר האוצר ביום ב' בשבט התשס"ח (9 בינואר 2008):

קולט אביטל: פורסם כי היועץ המשפטי לממשלה אישר פטור ממס לתמורה שתתקבל ממכירת מניות "תנובה", שניתן על סמך התקנות להקלות מס, וכי היקף הפטור שניתן לאורך השנים גבוה בהרבה מהרשום בתקנות.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הוא סכום הכסף שעליו מוותרת המדינה בפטור זה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: לאור המגבלות בתקנות הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (הקלות מס בקשר להסדרי הסיוע לחקלאים), התשנ"א-1990, מכוח מה מוענק הפטור?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) המידע המבוקש בשאילתא מוגן על-פי הוראות החיסיון הקבועות בפקודת מס הכנסה, ולפיהן מנועה רשות המסים בישראל מלמסור מידע לגבי עסקה או נישום מסוים.

קולט אביטל: שאילתא 1869 של חבר הכנסת אמנון כהן: חשד לעבירות פליליות בחברת "גלעד".

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ט' בשבט התשס"ח (16 בינואר 2008):

קולט אביטל: פורסם כי בחברת "גלעד", המנהלת קופות פנסיה גדולות, יש לאחרונה זעזועים.

קולט אביטל: המפקח על שוק ההון פנה ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה לבדוק חשדות שונים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הם החשדות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כמה עובדים קשורים לקופות הפנסיה המנוהלות על-ידי "גלעד"?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם תימנע נקיטת צעדים מיותרים שיפגעו בחברה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי להגן על העובדים?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: 1–4.

קולט אביטל: לצורך בחינת העסקאות בעניין הליך מכירת מניות של "גלעד" החדשה ל"הראל השקעות בביטוח ושירותים פיננסיים בע"מ" ומכירת זכויות ניהול בקופות גמל וקרן השתלמות שבבעלות "גלעד" הוותיקה ל"הראל חברה לביטוח בע"מ", התקבלו באגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון מסמכים הקשורים לעסקאות אלה, ובכלל זה דוח ביניים שהגיש ד"ר דוד האן לוועדת הבדיקה שמינה דירקטוריון "גלעד" הוותיקה.

קולט אביטל: ממצאי הדוח מעלים חשדות כי במסגרת התנהלותה של "גלעד" הוותיקה נעברו לכאורה עבירות פליליות וכן נפלו כשלים באשר לאופן התנהלותם של הדירקטוריון והנהלת קרן הפנסיה "גלעד" הוותיקה.

קולט אביטל: לנוכח האמור לעיל, הועבר החומר ליועץ המשפטי לממשלה.

קולט אביטל: במקביל פנה אגף שוק ההון לדירקטוריון "גלעד" הוותיקה בדרישה לבצע בחינה מחודשת של המשך כהונתם של יושב-ראש הדירקטוריון ושל מנכ"ל "גלעד" הוותיקה וכן לבצע בחינה נוספת של עסקת המכירה.

קולט אביטל: בהתאם לאמור, החליט הדירקטוריון להפסיק את כהונתם של נושאי המשרה האמורים וביצע בחינה מחודשת של עסקת המכירה.

קולט אביטל: לאחר בחינה מחודשת של העסקה על-ידי הדירקטוריון ואישור העסקה מחדש, ולאחר שהיועץ המשפטי לממשלה השיב לממונה על שוק ההון כי אין מקום לפתוח בחקירה פלילית בנושא, אישר הממונה על שוק ההון את העסקה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אמנון כהן: תודה, כבוד השר.

אמנון כהן: גם השאילתא הזו הוגשה לפני הרבה מאוד זמן.

אמנון כהן: הייתי רוצה רק לדעת אם יש ביטחון שהפנסיה לעובדים לא תיפגע.

אמנון כהן: יש חשדות, אין חשדות – לא כל כך חשוב לי.

אמנון כהן: חשוב לי שלא ייווצר מצב שבו כשהעובדים יגיעו לגיל הפרישה, פתאום יגידו שהקופה ריקה כתוצאה ממחדל כזה או אחר שלא גילינו אותו בזמן, והיו דברים מעולם.

אמנון כהן: השר משולם נהרי: אני מכיר את הקרן הזאת.

אמנון כהן: גם אני מבוטח בקרן הזאת.

אמנון כהן: ביחס לקרנות האחרות, קרנות הפנסיה, אני חושב שהקרן היתה מהמבוססות והמתפקדות בהצלחה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה.

קולט אביטל: שאילתא 1876 של חבר הכנסת אברהים צרצור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר האוצר ביום ט' בשבט התשס"ח (16 בינואר 2008):

קולט אביטל: החוק החדש בדבר זיכוי בגין בת-זוג או בן-זוג שכלכלתם על הנישום רק למי שהגיע לגיל פרישה – מ-1 בינואר 2008 – קובע את חישוב המס של יחיד תושב ישראל שהוכיח להנחת דעתו של פקיד השומה כי בשנת המס כלכלת בן-זוגו היתה עליו.

קולט אביטל: יחיד מוטב הוגדר בחוק כיחיד שהוא או בן-זוגו הגיע לגיל פרישה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם יוחזר המצב לקדמותו, כלומר שהמוטב יהיה יחיד תושב ישראל?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה בעניין השינוי המבוקש?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – האם יש חלופה שתיטיב עם האוכלוסייה החלשה הגדולה הנפגעת מהחוק הנוכחי?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: מינואר 2005, יחיד מוטב הזכאי לקבלת נקודת זיכוי אחת בשל העובדה שכלכלת בן-זוגו עליו הוא רק אותו יחיד שהוא או בן-זוגו הגיעו לגיל פרישה.

קולט אביטל: בנוסף, במסגרת חוק ההסדרים לשנת הכספים 2006 הורחבה תחולת הסעיף גם לגבי מי שהוא או בן-זוגו עיוור או נכה כמשמעות מונחים אלה בסעיף 9(5)(א) לפקודת מס הכנסה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: בשנה האחרונה חוקקה הכנסת לפי הצעת הממשלה את "חוק מס הכנסה שלילי", שלפיו מוענקת קצבה לבעלי שכר נמוך, לשם עידוד יציאה לעבודה של הפרטים עצמם, ולכן אין מקום למתן נקודת זיכוי ליחיד עובד שבן-זוגו אינו עובד.

קולט אביטל: לפיכך, נקודת הזיכוי למי שכלכלת בן-זוגו עליו ניתנת רק למי שבן-זוגו אינו עובד מטעמים אובייקטיביים, שהם הגעה לגיל פרישה, נכות או עיוורון, הכול כמפורט בסעיף 37 לפקודה.

קולט אביטל: שאילתא 1905 של חבר הכנסת אורלב – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר האוצר

בשבט התשס"ח: יישובים במרחק דקות נסיעה ספורות מצפת מוכרים כיישובי קו-עימות ונהנים מזיכוי במס הכנסה בשיעור 13%–25%.

בשבט התשס"ח: נמסר לי מעיריית צפת כי עקב כך עובדים בעלי שכר גבוה עוברים ליישובים אלה וגורמים להחלשת העיר.

בשבט התשס"ח: רצוני לשאול: 1.

בשבט התשס"ח: האם המצב ידוע? 2.

בשבט התשס"ח: אם כן – האם יומלץ להעניק נקודות זיכוי במס הכנסה גם לתושבי צפת?

בשבט התשס"ח: 3.

בשבט התשס"ח: אם לא – מדוע?

בשבט התשס"ח: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

בשבט התשס"ח: בעקבות עתירות שהוגשו לבג"ץ בדבר האפליה הקיימת בהטבות המס ביישובים, לפי סעיף 11 לפקודת מס הכנסה, הוקם צוות מקצועי משותף למשרד האוצר ולמשרד המשפטים, שהוסמך לבחון את אמות המידה הנדרשות לשם מתן הטבות מס ביישובים ולהמליץ על קריטריונים אחידים, ברורים ושוויוניים אשר על-פיהם ייגזרו היישובים שלהם יינתנו הטבות.

בשבט התשס"ח: כן הוסמך הצוות להמליץ על שיעור הטבות המס ואופן חישובן.

בשבט התשס"ח: בהתבסס על דיוני הצוות, מוצע על-ידי רשות המסים מודל חדש המבוסס על קריטריונים ברורים ואחידים, לשם מתן הטבות מס ביישובים.

בשבט התשס"ח: המודל המוצע יכניס שקיפות והוגנות לכל הנושא של מתן הטבות המס על-פי מקום תושבות, שכן כל יישוב שיענה על צירוף תנאים אובייקטיביים יוכל להיכלל ברשימת היישובים המוטבים.

בשבט התשס"ח: על-פי המודל המוצע, ההטבות תינתנה לתושבי קבע ביישובים שיענו על התנאים הבסיסיים, כגון הימצאות באזורי הפריפריה, וגם יצברו מספיק "נקודות זכאות" לפי שלושה קריטריונים מרכזיים: מצב כלכלי-חברתי, ריחוק מעיר גדולה וקרבה לגבול עימות.

בשבט התשס"ח: שר האוצר הנחה את רשות המסים לקיים שימוע לראשי השלטון המקומי כדי להציג בפניהם את המודל בכללותו, ובכלל זה הערותיהם של הגורמים הרלוונטיים העלולים להיפגע או לחלופין העשויים ליהנות מהשינויים של מפת ההטבות הנוכחית.

בשבט התשס"ח: כמפורט לעיל ולאחר שיחליט השר בדבר אימוצו המלא או החלקי של המודל המוצע, נפעל לגיבוש הצעת חוק ממשלתית שתסדיר את הקריטריונים למתן ההטבות ממס לפי סעיף 11 לפקודה, את שיעורן ואת תחומי התפרסותן הגיאוגרפית של ההטבות כאמור.

קולט אביטל: שאילתא 1944 של חבר הכנסת משה שרוני: זכאות ניצולי השואה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ל' בשבט התשס"ח (6 בפברואר 2008):

קולט אביטל: בהתאם להסכם הממשלה עם נציגות הניצולים, היתה אמורה הלשכה לשיקום נכים להודיע לזכאים על-פי סעיף 12 להגיש ערעור.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: לכמה אנשים נשלחה ההודעה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם היו כאלה שקיבלו זכאויות בעקבות ההודעות שנשלחו?

משולם נהרי: זה כבר פחות משמונה חודשים.

משולם נהרי: 2-1.

משולם נהרי: בימים אלה יצאו 1,000 הודעות לניצולי השואה אשר לגביהם לא הופעלה תקנה מס' 12 בוועדה הרפואית.

משולם נהרי: אנו צופים כי במהלך השנה הקרובה יצאו עוד הודעות, לכ-8,500 ניצולי שואה נוספים.

משולם נהרי: בשנים האחרונות הוזמנו לוועדות הרפואיות הפועלות על-יד הלשכה לשיקום נכים למעלה מ-600 איש מדי חודש.

משולם נהרי: מאז חודש ספטמבר 2007 הוכפל מספרם של המוזמנים לוועדות הרפואיות, והוא עומד היום על כ-1,000 איש.

משולם נהרי: אנשי הלשכה לשיקום נכי רדיפות הנאצים פועלים להרחבת פעילות הוועדות הרפואיות על-ידי הוספת רופאים וצופים כי במהלך שנת 2008 יוזמנו לוועדות כ-1,800 איש מדי חודש.

משולם נהרי: רופאי הוועדות הרפואיות הונחו על-ידי יושבי ראש הוועדות לדון בכל מקרה לגופו, גם לגבי תקנה מס' 12.

קולט אביטל: יש לך שאלה נוספת.

משה שרוני: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, בקצב כזה, אני חושב שכבר לא יהיו ערעורים ולא שום דבר.

משה שרוני: אני חשוב שנושא הניצולים כל כך רגיש, ואנחנו יודעים שהזמן שלהם הולך ונגמר.

משה שרוני: מה היתה הבעיה לשים כמה ועדות כדי לגמור בתוך זמן קצר.

משה שרוני: מ-2007 – כשהגשתי את השאילתא שלי – אני חושב שעושים עוול בצורה זוועתית לניצולי השואה.

משה שרוני: אני חושב שצריכים לתגבר את הוועדות.

קולט אביטל: תודה, אדוני.

קולט אביטל: השר, אני מבקשת לנצל את העובדה שאני נמצאת כאן כדי לומר שהבעיה איננה רק כמותית; היא גם איכותית.

קולט אביטל: יש התעללות אמיתית של הוועדות הרפואיות בניצולים.

קולט אביטל: יש הרבה מאוד תלונות על יחס משפיל.

קולט אביטל: אני מבקשת ממך בכל לשון של בקשה.

קולט אביטל: אני מכירה אותך.

קולט אביטל: אני מכירה את היחס שלך.

קולט אביטל: אנא טפל בנושא הזה.

קולט אביטל: אתה לא מתאר לעצמך כמה הנושא הזה פרוץ, קשה.

קולט אביטל: אנשים נשלחים אחרי ועדות רפואיות לעוד בתי-משפט ועוד בתי-משפט.

קולט אביטל: דוחקים אותם.

קולט אביטל: פשוט דוחקים אותם.

קולט אביטל: זה לא יכול להיות כך.

משולם נהרי: אני מקבל עלי.

משולם נהרי: ננסה לקדם ככל האפשר, אף-על-פי שתגברו עכשיו את הוועדות ברופאים.

משולם נהרי: אבל צודק חבר הכנסת שרוני: מדובר באנשים שסבלם רב.

משולם נהרי: נאחל להם אריכות ימים, אבל הם גם לא בגיל כזה שאפשר להרשות למשוך סחבת בנושא.

משולם נהרי: תודה.

קולט אביטל: שאילתא 1978 של חבר הכנסת אברהים צרצור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר האוצר ביום י"ד באדר א' התשס"ח (20 בפברואר 2008):

קולט אביטל: משמעות שינוי הסעיף בדבר זיכוי בגין בן-זוג או הורה נטול יכולת היא שלילת הזכאות לקבל שתי נקודות זיכוי ממס בגין בן-זוג או הורה נטול יכולת.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם בכוונת השר להחזיר את המצב לקדמותו, כלומר שהמוטבים יהיו גם הורים ובני-זוג?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה היה השינוי המבוקש?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – האם יש חלופה שתיטיב עם האוכלוסייה הנפגעת מהחוק הנוכחי?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: אין כוונה להחזיר את המצב לקדמותו.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: בסעיף 44 לפקודת מס הכנסה קיים זיכוי במס בשיעור 35% מהסכומים ששילם יחיד בעד החזקת ילדו, בן-זוגו או הורהו במוסד מיוחד, ובלבד שמתקיימים בהם התנאים הנקובים בסעיף 44 לפקודה.

קולט אביטל: שאילתא 2036 של חבר הכנסת כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום כ"ח באדר א' התשס"ח (5 במרס 2008):

קולט אביטל: בהמשך לפנייה של אב המשלם על-פי הסכם גירושין דמי מזונות בעבור בתו עד שתגיע לגיל 21, רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם כשהבת מגיעה לגיל 18 מס הכנסה מוריד את נקודות הזיכוי אף שהאב מחויב לתשלום דמי המזונות עד שהבת מגיעה לגיל 21?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – כיצד ניתן לפתור זאת?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ללא נפקות לשאלת נישואים או גירושים, כל אם זכאית לנקודות זיכוי בעד ילדיה רק עד הגיעם לשנת בגרות – שנת המס שבה מלאו לילד 18 שנים.

קולט אביטל: בהתאמה לאמור לעיל, נקודת זיכוי או חלקה – תלוי בשיעור ההשתתפות בכלכלת הילדים – המשתלמת להורה שכלכלת ילדיו מחולקת בינו ובין בן-זוגו, או בת-זוגו, החיים ממנו בנפרד, משתלמים עד הגיע הילדים לשנת בגרות.

קולט אביטל: חבר הכנסת שרוני, יש לך שאילתא נוספת.

קולט אביטל: שאילתא 1955 של חבר הכנסת אמנון כהן:

קולט אביטל: הפסקת גביית תשלומים באמצעות בנק "יהב" מתלושי שכר של עובדי מדינה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שר האוצר ביום ז' באדר א' התשס"ח (13 בפברואר 2008):

קולט אביטל: נודע לי כי בעקבות זכיית בנק דיסקונט במתן שירותים לעובדי המדינה הורה משרדך שבנק יהב יפסיק לגבות חיובים קבועים, אף שנחתמו לשנה ולשנה וחצי.

קולט אביטל: ההוראה פוגעת בבנק יהב, בבנק מרכנתיל, שהלווה את הכסף, בחברות המבטחות ובעובדים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא יוארך המועד לפחות עוד בשישה חודשים מהמועד שנקבע על-ידי האוצר, שאז ייתמו כ-90% מההלוואות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה לבדיקת הטענות ולקבלתן, אם הן מוצדקות?

משולם נהרי: ב-1 בינואר 2008 החל אגף החשב הכללי במשרד האוצר להפעיל מערכת סליקה, שבאמצעותה מועברים כספים ממשכורות עובדי המדינה לטובת מוטבים שונים.

משולם נהרי: מטבע הדברים, מתן האפשרות לסלוק כל סוג של תשלום או העברה ישירות ממשכורתו של העובד לטובתו של מוטב כלשהו, עוד לפני שהיא מועברת לידיו של העובד, צריך שתיעשה בריסון, לפי אמות מידה ברורות, ורק אם קיימת לכך הצדקה של ממש.

משולם נהרי: לשם הפעלתה של מערכת הסליקה בידי המדינה במתכונת הנדרשת, נקבעו קריטריונים לאישור המוטבים שבעבורם ניתן יהיה לבצע סליקה ממשכורות עובדי המדינה.

משולם נהרי: בעקבות פרסום הקריטריונים והפעלת המערכת במהלך הרבעון הראשון של שנת 2008, נצטברו באגף החשב הכללי הערות שונות ביחס לפעולת המערכת, שהתקבלו הן מגורמים בתוך משרד האוצר, על אגפיו השונים, והן מגופים חיצוניים.

משולם נהרי: בעקבות זאת פועל אגף החשב הכללי בימים אלה לעדכונם של הקריטריונים בהתאם.

משולם נהרי: מאליו ברור כי קיימת חשיבות בגיבושם של קריטריונים, וכן בקיומו של הליך הבחינה והעדכון שמבוצע בימים אלה באגף החשב הכללי בעניין זה.

משולם נהרי: במקביל, הוארך תוקפן של הוראות המעבר בשישה חודשים נוספים עד ליום 31 בדצמבר 2008.

משולם נהרי: עד ליום זה תפעל מערכת הסליקה בהתאם להוראות המעבר שפורסמו ביום 27 בנובמבר 2007.

משולם נהרי: בתקופה זו, תימשך הסליקה בהתאם לכל הוראות התשלום שהתקבלו לפני יום 31 בדצמבר 2007.

משולם נהרי: בנוסף, כבר בחודש מרס 2008 הודיע החשב הכללי כי תתאפשר סליקת תשלומים והעברות בהתאם להוראות תשלום שהתקבלו לפני יום 31 בדצמבר 2008, ותוקפן הוגבל מראש לזמן קצוב, וזאת עד לסוף תקופת ההתחייבות.

משולם נהרי: למען הסר ספק יובהר, כי אין כל שינוי בעמדת המדינה, שניתן לה אישור בפסק-דינו של בית-המשפט העליון בבג"ץ 1443/08, שלפיה לא ניתן לאפשר סליקת תשלומים והעברות ממשכורות עובדי המדינה לטובת בנק יהב.

משולם נהרי: יצוין כי בנק יהב עתר, בבג"ץ 1443/08, לבית-המשפט העליון בדרישה לאפשר סליקה לטובתו מתלושי השכר של עובדי המדינה.

משולם נהרי: בפסק-דין שניתן ביום 22 במאי 2008 נדחתה עתירתו של בנק יהב.

משולם נהרי: פסק-הדין קבע, בין היתר, כי לא נפל פגם בהחלטה לבצע סליקה מתלושי השכר של עובדי המדינה רק לטובת בנק שזכה במכרז, שכן היא עולה בקנה אחד עם תכלית המכרז לעודד את מעבר עובדי מדינה לבנק הזוכה, ומתיישבת עם אינטרס המדינה למנוע ריבוי מוטבים שיהיה באפשרותם לנכות סכומים ממשכורות העובדים.

משולם נהרי: עוד נקבע כי בין בנק דיסקונט שזכה במכרז לבנק יהב קיים שוני, הנובע מזכיית בנק דיסקונט במכרז ומההתחייבות שנטל, שמצדיק את הזכות שניתנה לבנק דיסקונט לנכות סכומים ממשכורות עובדי המדינה.

משולם נהרי: להשלמת התמונה יצוין כי במסגרת זכויות היתר שניתנו לבנק יהב עד לאחרונה, ללא מכרז או הליך תחרותי אחר, נטל הבנק חלק ישיר במערכת הסליקה.

משולם נהרי: דרך התקשרות זו של המדינה עם בנק יהב עמדה בבסיס הביקורת של מבקר המדינה בעבר.

משולם נהרי: בהתאם, אגף החשב הכללי פועל במהלך השנים האחרונות כדי להבטיח כי ההתקשרות של המדינה לצורך מתן שירותים בנקאיים לעובדי המדינה תעלה בקנה אחד עם הוראות הדין, ותאפשר תחרות על הזכות למתן שירותים אלה.

משולם נהרי: במסגרת זו נערך המכרז "למתן הלוואות, משיכת יתר ושירותים בנקאיים לעובדי המדינה", שבו השתתפו הן בנק דיסקונט והן בנק יהב.

משולם נהרי: על הצלחתו של המכרז מעידה בראש ובראשונה התחרות המתקיימת היום על לבם וכיסם של עובדי המדינה.

משולם נהרי: במסגרת המכרז שפרסמה המדינה הוטלו חובות רבים על הבנק הזוכה, לרבות הגבלת התעריפים שהוא רשאי לגבות מעובדי המדינה ורמת השירות שהוא נדרש להעניק להם.

משולם נהרי: בנוסף, הבנק הזוכה במכרז הפקיד למעלה מ-1 מיליארד ש"ח לצורך מתן ההלוואות לעובדי המדינה, וכן עוגנו סנקציות שונות שנועדו להבטיח כי הבנק הזוכה יעמוד בהתחייבויותיו.

משולם נהרי: לצד זאת, המכרז כולל כמה זכויות שהוענקו לבנק הזוכה, וביניהן האפשרות לסלוק לטובתו תשלומים והעברות מתלושי השכר של העובדים, וזאת כדי לאפשר לבנק לקיים את החובות שהוטלו עליו במסגרת המכרז וכדי להגדיל את הכדאיות הכלכלית של המכרז.

משולם נהרי: משכך, מתן זכות לבנקים נוספים ולגופים אחרים לסלוק גם הם מתלוש השכר מהווה הטבה משמעותית ללא כל עלויות משמעותיות מצדם ובלא שהם מחויבים במקביל לעמוד בתנאים שונים כפי שנקבעו במסמכי המכרז.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אמנון כהן: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, תודה רבה על התשובה המנומקת, אבל אנחנו מגישים את השאילתות בזמן האמיתי.

אמנון כהן: זה מפברואר, וכפי שציין השר, ב-1 בינואר זה נכנס לתוקף ובנק דיסקונט זכה במכרז, כך שהשאילתא היתה במקומה אז.

אמנון כהן: לכן, אם התשובות שכבודו נתן עכשיו בהרחבה ובמקצועיות היו ניתנות לנו אז, לא היינו גורמים לכך שהיו כבר ארבעה דיונים בוועדת הכספים בנושא הזה.

אמנון כהן: כל הפתרונות שכבוד השר ציין כאן – רציתי להגיד לפני כן לכבוד השר שהתשובות מיותרות, כי הגענו להבנות לפני יותר מחודשיים עם החשב הכללי בנוגע לסליקה מתלושי שכר של אנשים שהתחילו תהליך ואיך זה מסתיים.

אמנון כהן: כבוד השר, השעה מאוחרת.

אמנון כהן: קודם כול תודה רבה על התשובה, אבל להבא, רצוי שזה לא יהיה יותר מדי זמן.

אמנון כהן: מדובר בשאילתא מלפני שנה, כמעט בשום משרד ממשלתי לא קיים דבר כזה.

אמנון כהן: אני לא יודע מי אחראי אצלכם במשרד האוצר, אולי תתחלקו פעם אתה ופעם שר האוצר, כדי שהשאילתות יינתנו – גם לחברי הכנסת האחרים – לא בשעות כאלה שאנשים מתייאשים והולכים.

אמנון כהן: אני נשארתי, כי יש לי פה שבע שאילתות, ואני מודה לכבוד השר, אבל יש לעשות את זה בזמן הנכון והמתאים, לפי התקנון.

קולט אביטל: תודה רבה.

משולם נהרי: אגב, רק הערה.

משולם נהרי: בלי שום קשר לשאילתא הזאת, שנשאלה אז, כבר בתקופה ההיא הופנו אלינו שאלות ובקשות של כל מיני אנשים שמתקשים בנושא הגבייה במערכת הסליקה, ואני אישית התערבתי בנושא הזה וקיימנו כמה דיונים אצל החשב הכללי על פנייה של גופים ואנשים שראו את עצמם נפגעים ומצויים בבעיה.

משולם נהרי: הגענו לסיכומים ואפילו להארכה מסוימת, כדי שאנשים יוכלו להתארגן ולהיערך בהתאם.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2042, של חבר הכנסת משה שרוני – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה שרוני שאל את שר האוצר ביום ה' באדר ב' התשס"ח (12 במרס 2008):

קולט אביטל: לאחר בדיקה מתברר שהלשכה לשיקום נכים משלמת 263 שקל ליום הבראה, בטענה שיש בתי-הבראה המוכנים לארח בסכום זה.

קולט אביטל: לפי משרד האוצר והממונה על השכר, יום הבראה לעובדי המדינה הוא 350 שקל ליום.

קולט אביטל: רצוני לשאול: מדוע אין ניצולי השואה אינם יכולים לבחור את מקום ההבראה שלהם כפי שיכולים לעשות האחרים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אין מניעה מניצול השואה לבחור את מקום ההבראה.

קולט אביטל: מענק ההבראה המשולם לנכי רדיפות הנאצים הוא תשלום עבור חלק מהטיפול הרפואי שהם זכאים לו, שלא כמו מענק ההבראה המשולם לעובדי המדינה.

קולט אביטל: מענק ההבראה מועבר ישירות לנכה בתגמול חודש ינואר בכל שנה, והיום, בהתאם להחלטת החשב הכללי, הוא 263 שקל ליום.

קולט אביטל: סכום זה זהה לתשלום המשולם על-ידי משרד הביטחון ישירות לבתי-המלון עבור נכים המופנים על-ידו לקבלת טיפולים בליניאריים.

קולט אביטל: נכה שגילו 80 ומעלה היוצא להבראה אף זכאי להחזר הוצאות שהייה במלון עבור מלווה המצטרף אליו.

קולט אביטל: הלשכה לשיקום נכים מפרסמת לציבור הנכים אחת לשנה רשימה של בתי-מלון ברחבי הארץ המאפשרים לנכים לנפוש במחיר הזהה למענק ההבראה המשולם על-ידי הלשכה לשיקום נכים.

קולט אביטל: על-פי החלטת הרופא הראשי של הלשכה עונים בתי-מלון אלו על צורכי ההבראה ועל התעריף שהנכים זכאים לו.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2047, של חבר הכנסת אופיר פינס – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר האוצר ביום א' בסיוון התשס"ח (4 ביוני 2008):

קולט אביטל: פורסם כי חברת הביטוח "דקלה" אינה מסייעת, באופן שיטתי, לקשישים אשר עשו דרכה ביטוח סיעודי ונזקקים לתמיכתה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה עושה משרדך בשיתוף עם משרד האוצר לפיקוח על תחום הביטוח הסיעודי?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יוקם במשרדך מנגנון להגשת תלונות ועררים על הפרות בתחום הביטוח הסיעודי?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה נעשה לסיום ניגוד העניינים בין אחזקותיה של קופת-חולים "כללית" בחברת "דקלה" לבין תפקודה כקופת-חולים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: משרד האוצר והמפקח על הביטוח פועלים רבות להסדרת הבעיות בתחום הביטוח הסיעודי.

קולט אביטל: בשנים האחרונות קבעו שר האוצר והמפקח על הביטוח הוראות רבות המתייחסות להיבטים השונים של הכיסוי הביטוחי הסיעודי, הן מההיבט של הרחבת הגילוי הניתן למבוטח והן מההיבט של קביעת הוראות לגבי היקף פוליסת הביטוח עצמה ותנאיה.

קולט אביטל: הפרסומים שבהם מדובר בשאילתא נוגעים בעיקר לדחיית תביעות על-ידי חברת הביטוח "דקלה" עקב מצבו הרפואי של המבוטח טרם הצטרפותו לביטוח.

קולט אביטל: גם כאן פעל שר האוצר והתקין את תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח (תנאים בחוזי ביטוח) (הוראות לעניין מצב רפואי קודם), התשס"ד–2004, הקובעות מגבלות ליכולתה של חברת ביטוח לדחות תביעות על סמך מצבו הרפואי של המבוטח טרם ההצטרפות לביטוח.

קולט אביטל: באמצעות תקנות אלה נפתרו חלק גדול מהבעיות שהתגלו בשנים האחרונות.

קולט אביטל: המפקח על הביטוח בודק את יישום התקנות על-ידי חברות הביטוח, ובכלל זה את יישומן בחברת הביטוח "דקלה".

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: היחידה לפניות הציבור באגף שוק ההון ממונה על הטיפול בתלונות הציבור על חברות ביטוח ומטפלת בתלונות המוגשות בכל תחומי הביטוח, לרבות תחום הביטוח הסיעודי.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: משרד האוצר ער לבעייתיות הנובעת מאחזקותיה של קופת-חולים "כללית" ב"דקלה" ולצורך ביצירת הפרדה מבנית בין "השחקנים" השונים במערכת הבריאות בישראל, בין אלו הפועלים בסקטור הפרטי לבין אלו הפועלים בסקטור הציבורי.

קולט אביטל: זאת, בין היתר נוכח קיומו של ניגוד עניינים הנוגע לפעילותן של קופת-החולים לחברת "דקלה" בעניין מתן הכיסוי הביטוחי והשירותים הנדרשים לחברי הקופה, הנובע מהאחזקות של הקופה באמצעי השליטה של חברת "דקלה".

קולט אביטל: כדי להסיר את החשש לניגוד עניינים ולהבטיח את טובת ציבור המבוטחים בביטוח הסיעודי של חברי קופת-חולים "כללית", ובעקבות דיונים שהתקיימו בין המפקח על הביטוח לבין קופת-חולים "כללית", הושגו בין הצדדים הבנות שלפיהן הקופה תמכור את אחזקותיה בחברת הביטוח "דקלה" עד ליום 1 באוגוסט 2009.

קולט אביטל: נוסף על כך, לאחר שינוי הבעלות, תפרסם הקופה מכרז שלא יהיה בו חשש לקיום אינטרסים זרים.

קולט אביטל: לפיכך, הודיע המפקח על הביטוח על ביטול ההיתר של הקופה להחזקת אמצעי שליטה ב"דקלה" מ-1 באוגוסט 2009.

קולט אביטל: עוד הוסכם כי בתוך שלוש שנים תפרסם קופת-חולים "כללית" מכרז ותשלים הליך מכרזי לבחירת חברת ביטוח שתבטח את חברי הקופה בביטוח סיעודי קבוצתי.

קולט אביטל: עד אז – 1 באוגוסט 2011 – תמשיך הקופה לפעול לייצוב תוכנית הביטוח הסיעודי של חבריה לטווח הארוך.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2053, של חבר הכנסת גדעון סער – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער שאל את שר האוצר ביום ה' באדר ב' התשס"ח (12 במרס 2008):

קולט אביטל: בעקבות מלחמת לבנון השנייה הגישו אזרחים רבים את תביעותיהם לקרן הפיצויים – מס רכוש.

קולט אביטל: אזרחים שרצו לערער על גובה הפיצויים שנקבע להם פנו אל ועדת הערר, אך מאז סיום המלחמה לא התכנסה ועדת ערר.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע לא התכנסה הוועדה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה לקביעת מועדים קבועים לכינוס ועדת הערר?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: מנהל מס רכוש וקרן הפיצויים, כנציגו של שר האוצר, הוא הנתבע בעררים המפורטים בשאילתא, מהטעם שהוא קבע את גובה הפיצוי שעליו מבקש הניזוק לערור.

קולט אביטל: 3-2.

קולט אביטל: השר האחראי להקמתן של ועדות הערר הוא שר המשפטים.

קולט אביטל: לפיכך, איננו יודעים מדוע לא התכנסה הוועדה ומה ייעשה לקביעת מועדים קבועים לכינוסה, ושאלות אלו צריכות להיות מופנות אל ועדת הערר עצמה.

קולט אביטל: כצד לתביעות, הודיע לי מנהל מס רכוש וקרן פיצויים כי הוא זומן לדיונים בוועדות האמורות, האחת בחיפה והשנייה בנצרת, התקיימו דיונים ואף ניתנו בהן החלטות.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2073, של חבר הכנסת טלב אלסאנע – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר האוצר ביום כ"ו באדר ב' התשס"ח (2 באפריל 2008):

קולט אביטל: במגזר הערבי יש מחסור גדול בסניפי בנקים, והדבר מקשה על התושבים לקבל שירות ולא יוצר תחרות עסקית.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: איך מתבצעת פריסת סניפי בנקים במגזר הערבי?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה הוא מספר הנפשות הממוצע הדרוש לפתיחת סניף בנק? 3.

קולט אביטל: האם מחסור זה ידוע?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: פתיחה או סגירה של סניפים על-ידי הבנקים נעשית על-פי שיקוליהם העסקיים בלבד.

קולט אביטל: לפיכך, בנק ישראל אינו קובע מדיניות בעניין פריסת סניפי הבנקים ואינו קובע קריטריונים לפתיחת סניף, למשל מספר משקי-הבית ביישוב.

קולט אביטל: הדברים אמורים ביחס לכלל מדינת ישראל, ללא הבחנה בין מגזרי האוכלוסייה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: יש לציין כי מעת לעת מתקבלות פניות מגורמים שונים לפתיחת סניפים ביישובים מסוימים, וכן פניות בבקשה למנוע כוונה של בנק זה או אחר לסגור סניף קיים.

קולט אביטל: לעניין זה יצוין כי בנק ישראל נוהג בליברליות במתן היתרים לפתיחת סניפים, ובקשה שתבוא מבנק לפתוח סניף באתר כלשהו – תאושר קרוב לוודאי ללא דיחוי.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2122, של חבר הכנסת יעקב מרגי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב מרגי שאל את שר האוצר ביום א' בסיוון התשס"ח (4 ביוני 2008):

קולט אביטל: בדוח הממונה על השכר והסכמי עבודה באוצר התברר שיש חריגות שכר רבות בגופים הנתמכים.

קולט אביטל: רוב רובה של הרשימה כולל מוסדות להשכלה גבוהה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יחויבו מקבלי השכר הגבוה להשיב את התשלומים החורגים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי למנוע את הישנות המקרה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: אנו נמצאים כרגע בהליך מול המוסדות להשכלה גבוהה.

קולט אביטל: מתוקף סעיף 29 לחוק יסודות התקציב נשלחו מכתבי שימוע לאוניברסיטאות שבהן התגלו החריגות לכאורה, כדי לשמוע את עמדתן, בטרם יתקבלו החלטות נוספות בנושא.

קולט אביטל: אנו מצפים לקבל את תגובות האוניברסיטאות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: לאחר קבלת תגובות האוניברסיטאות, יקבל הממונה על השכר את החלטותיו על-פי הנתונים שבידיו, לרבות השבת סכומים ששולמו שלא כדין.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: בכוונת אגף השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר להמשיך ולפעול מול האוניברסיטאות עד להסדרת חריגות השכר ולהטמעת שקיפות מלאה בתחום השכר במערכת ההשכלה הגבוהה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2167, של חבר הכנסת משה כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום ח' בסיוון התשס"ח (11 ביוני 2008): בהמשך לפנייה שהתקבלה בלשכתי, רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע דמי הבראה המשולמים לגמלאים הם 70% מדמי ההבראה המשולמים לעובדים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי לתקן עוול זה שנגרם לציבור הגמלאים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: בסעיף 20(א) לחוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], התש"ל–1970, נקבע כי "הזכאי לקצבת פרישה תשולם לו כל ימי חייו קצבה בסכום השווה לחלק השש מאות ממשכורתו הקובעת כפול במספר חודשי שירותו, ובלבד שלא יעלה על שבעים אחוז ממשכורתו זו ולא יפחת מעשרים אחוז ממנה; אולם אם הועסק העובד בכל תקופת שירותו או בחלק ממנה במשרה חלקית, יכולה הקצבה לעלות על שבעים אחוז ממשכורתו הקובעת, ובלבד שלא תעלה על שבעים אחוז מהמשכורת הקובעת של העובד כאילו עבד במשרה מלאה בכל תקופת שירותו".

קולט אביטל: מאחר שתשלום תוספת ההבראה נכלל במשכורת הקובעת, הרי כל תוספת המתווספת למשכורת הקובעת מוכפל בשיעור אחוז הקצבה, ובלבד שלא יעלה על 70% ממשרה מלאה מהמשכורת הקובעת.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אי לכך, לא מדובר על עוול לגמלאים אלא על יישום מלא של הוראות חוק שירות המדינה (גמלאות).

קולט אביטל: ראוי לציין בהקשר זה כי ככל שמדובר בפנסיה תקציבית, זו הטבה ניכרת לעובדים מעצם טיבה, ותשלום דמי הבראה בשיעור הקצבה הוא בהתאם לאמות המידה הקבועות בחוק.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2199, של חבר הכנסת אמנון כהן.

קולט אביטל: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שר האוצר ביום כ"ב בסיוון התשס"ח (25 ביוני 2008):

קולט אביטל: עשרות חברות במשק מפסידות ואף נסגרות, אלפי עובדים מפוטרים, ונשיא התאחדות התעשיינים מאשים את מדיניות האוצר.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה נעשה בעניין התנודות במשק ומצבם של המפעלים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כמה אנשים פוטרו בחודשים האחרונים מעבודתם בעטיו של המשבר בשער הדולר?

משולם נהרי: לפחות השאלה הזאת נשאלה לא מזמן, והתשובה מהירה.

משולם נהרי: 1.

משולם נהרי: להלן הפעולות שננקטו כדי לסייע לתעשייה עקב שחיקת שער הדולר: א.

משולם נהרי: פעילות מוניטרית – בנק ישראל הודיע כי ירכוש 25 מיליון דולר מדי יום בשנתיים הקרובות ועד ל-10 מיליארדי דולר.

משולם נהרי: לאחר מכן הודיע כי יגדיל את הרכישות היומיות ל-100 מיליון דולר.

משולם נהרי: ב.

משולם נהרי: פעילות פיסקלית – בסיכום התקציבי מיום 26 במרס 2008 שנחתם בין משרד האוצר למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ניתנה תוספת של 110 מיליון שקל ישירות לתמיכה ביצואנים בתוכניות שלהלן.

משולם נהרי: יש לציין כי הפיקדון בקרן היצואן הבודד עתיד להיות ממונף על-ידי הבנקים ולהעמיד את הקרן על כ-500 מיליון שקל פנויים להלוואות ליצואנים: 1.

משולם נהרי: ייעוץ בתחום הגנות מטבע חוץ – 4 מיליוני שקל; 2.

משולם נהרי: הגדלת פיקדון הממשלה בקרן היצואן הבודד ב-70 מיליון שקל, כך שלאחר מינוף הבנקים הקרן אמורה לעמוד על כ-500 מיליון שקל; 3.

משולם נהרי: תגבור מערך הנספחויות הכלכליות בחוץ-לארץ – הוספת 15 עובדים מקומיים זרים – 6 מיליוני שקל; 4.

משולם נהרי: תגבור פעילות מכון היצוא – 30 מיליון שקל; 5.

משולם נהרי: חידוש תקנות הפחת המואץ – שר האוצר הכריז על תיקון תקנות המס להכרה בפחת מואץ של 50% לשנה אחת מ-1 ביוני 2008.

משולם נהרי: הכנסות המדינה ממסים עתידות לקטון בשנים 2008–2010 בכ-1.7 מיליארד שקל.

משולם נהרי: זאת הערכה.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: אין בידינו נתונים.

משולם נהרי: עם זאת, על-פי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בדבר השינויים בתעסוקה, הנתונים האחרונים של הרבעון הראשון מראים ירידה באבטלה ועלייה בתעסוקה.

משולם נהרי: כמו כן, על-פי נתוני מגמה לחודש מאי יש ירידה לעומת הרבעון הראשון.

קולט אביטל: שאלה נוספת?

אמנון כהן: לא.

קולט אביטל: שאילתא מס' 2250, של חברת הכנסת נאדיה חילו – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת שאלה את שר האוצר ביום ו' בתמוז התשס"ח (9 ביולי 2008):

קולט אביטל: מחקר חדש שנערך על-ידי "אגודת הגליל" מגלה שלרשותם של האזרחים הערבים עומד משרד אחד בלבד של מס הכנסה השוכן בנצרת.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נתון זה ידוע למשרדך?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה לתיקון המצב?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) משרדי השומה האזוריים של רשות המסים בישראל, לרבות אלה של מס הכנסה, עומדים לרשות כל הציבור, ללא קשר ללאום, מוצא, מגדר או דתו של הפונה.

קולט אביטל: משרדי מס הכנסה האזוריים נותנים שירות לכלל האזרחים בתחום שיפוטם, בהתאם למקום מגוריהם של הפונים.

קולט אביטל: מבדיקה מדגמית שנערכה ברשות המסים עולה כי במספר לא מבוטל של משרדי מס ההכנסה האזוריים, חלק ניכר ממקבלי השירות הם ערבים, כגון צפת, עפולה, טבריה, נתניה, חדרה, עכו, חיפה, פקיד שומה ירושלים 2 – תושבי מזרח-ירושלים – תל-אביב וכפר-סבא.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני השר.

משולם נהרי: תודה לכם.

קולט אביטל: תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ז בתמוז התשס"ח, 30 ביולי 2008, בשעה 11:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.