ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושישים-ותשע של הכנסת השבע-עשרה, 2008-10-27 00:00

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את המושב הרביעי של הכנסת השבע-עשרה.

דליה איציק: היום יום שני, כ"ח בתשרי, 27 באוקטובר 2008.

דליה איציק: כבוד נשיא המדינה שמעון פרס, אדוני ראש הממשלה אהוד אולמרט, נשיאת בית-המשפט העליון הגברת דורית בייניש, שרי הממשלה, ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו, חברי הכנסת בהווה ובעבר, מבקר המדינה השופט מיכה לינדנשטראוס, ראשי הנציגויות הזרות, ראשי העדות הדתיות בישראל, אביבה ונועם שליט, אורחים נכבדים, אזרחי ישראל, לקראת הישיבה החגיגית היום, אשר פותחת את המושב הרביעי של הכנסת השבע-עשרה, מצאתי את עצמי כותבת שלושה נאומים שונים.

דליה איציק: הנאום המקורי הוכן עוד בטרם התרחשו ההתפתחויות הפוליטיות האחרונות.

דליה איציק: בנאום זה קיוויתי לאחל לכם, חברי הכנסת, הצלחה ועבודה פרלמנטרית פורייה.

דליה איציק: רציתי לספר לכם על תוכניותי להמשיך ולקדם את הרפורמה הפרלמנטרית.

דליה איציק: רציתי לספר לכם, בין היתר, על כוונתי להביא לצמצום מספרן של הצעות החוק הפרטיות המונחות על שולחן הכנסת, שכיום אין לו אח ורע בפרלמנטים אחרים בעולם.

דליה איציק: רציתי לומר לכם כי במושב הקרוב בכוונתי להביא לאישור את כללי האתיקה החדשים לחברי הכנסת, שעליהם שקדה ועדת הכנסת במהלך המושב האחרון.

דליה איציק: תכננתי לבשר לכם על תוכנית חדשה לחיזוק הקשר בין חברי הכנסת לבין הציבור, ועוד.

דליה איציק: את הנאום השני הכנתי למקרה שבישיבה זו תושבע ממשלה חדשה, הממשלה ה-32 ב-60 שנות קיומה של המדינה.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, תסלח לי, אני מבקשת את הקשבתך.

דליה איציק: את הנאום השלישי במספר כתבתי אתמול, לאחר שנודע כי הניסיונות להרכבת הממשלה לא צלחו וכי ישיבת פתיחה זו היא, ככל הנראה, אקורד הסיום של הכנסת השבע-עשרה.

דליה איציק: חברי הכנסת, שלושת הנאומים שהכנתי לקראת ישיבה זו הם הראי של הזירה הפוליטית שבה אנו חיים.

דליה איציק: הם מבטאים, למרבה הצער, את חוסר היציבות השלטונית ואת העדר המשילות שישראל סובלת מהם בשנים האחרונות.

דליה איציק: אני משוכנעת כי אזרחי ישראל מכל השכבות ומכל הרבדים רוצים לראות מערכת שלטונית אחרת.

דליה איציק: אזרחי ישראל רוצים להקנות לממשלה, לכל ממשלה שלא תהיה, את הכוח למשול.

דליה איציק: הם רוצים שהכנסת תעניק לממשלה בסיס רחב ואיתן שעליו היא יכולה להישען, במקום ממשלה שברירית וכנסת שסועה.

דליה איציק: הם רוצים ממשלה איכותית, סמכותית ויוזמת.

דליה איציק: הם רוצים כנסת איתנה.

דליה איציק: הכול יודעים כי מאז כינונה של הכנסת השבע-עשרה לא חדלתי מלקרוא להקמתה של ממשלת אחדות לאומית וגם מלפעול להקמתה.

דליה איציק: אינני מדברת רק בשמי.

דליה איציק: אינני לבד.

דליה איציק: אני יודעת בביטחון כי זהו רצונם של אזרחי ישראל.

דליה איציק: עשיתי זאת גם כשלך, אדוני ראש הממשלה, זה לא היה נוח.

דליה איציק: עשיתי זאת גם כשלך, אדוני ראש האופוזיציה, זה לא היה נוח.

דליה איציק: קריאה זו לא נבעה מרצון ליצור מציאות מזויפת ומלאכותית של הרמוניה ואחדות דעים.

דליה איציק: אני מספיק מנוסה; לא מאתמול אני בפוליטיקה הישראלית, ואף היתה לי הזכות לשמש כשרה בממשלת אחדות.

דליה איציק: מעולם לא השליתי את עצמי.

דליה איציק: בממשלות אחדות בעבר היו ויכוחים, לפעמים סוערים ונוקבים, מחלוקות ויריבויות, אולם בשיטת הממשל הקיימת ובמציאות הישראלית קשה ליצור משילות אפקטיבית ללא ממשלת אחדות.

דליה איציק: קל וחומר בתקופה זו, שבה עלינו להתמודד עם סכנה קיומית – כן, סכנה קיומית – שמציבה בפנינו אירן ועם משבר כלכלי עולמי שסוחף את העולם, ומיתון כלכלי מאיים שנמצא על מפתן ביתנו.

דליה איציק: היה לי קל יותר והייתי מתנחמת אילו ידעתי כי פערים אידיאולוגיים עמוקים הם שמפרידים בין חלקיו המרכזיים של הבית הזה והם אלה שמנעו את הקמת הממשלה היום.

דליה איציק: לצערי, לא כך הם פני הדברים, ואני משתוממת לעתים על הפער שבין הדיבורים בחדרי חדרים, בעיקר בחדרי שלי, על הסכנות הרובצות לפתח המדינה, על הסיכויים והסיכונים, לבין העדר היכולת שלנו להתגבר על הפוליטיקה השגרתית והיומיומית.

דליה איציק: הרי ממילא כל המועמדים מתהדרים בכוונותיהם לנסות ולהרכיב ממשלת אחדות לאומית לאחר הבחירות.

דליה איציק: אז מה יקרה אחרי הבחירות?

דליה איציק: אין לי אלא לסכם בעצב ולומר כי אחריות לא גילינו פה.

דליה איציק: נכון שאתמול אמר נשיא המדינה כי ממלאת-מקום ראש הממשלה ושרת החוץ, שעליה הוטל התפקיד להרכיב ממשלה, "שמרה על הגינותה ועל עקרונותיה, וגם הטתה אוזן לצרכים של אחרים, כפי שצריך" – כך אמרת אתמול.

דליה איציק: אך חבל שלא היה בכך די.

דליה איציק: אולם עתה יש לכולנו הזדמנות לגלות אחריות.

דליה איציק: תקופת הבחירות מזמנת לנו אתגרים לא פשוטים.

דליה איציק: בתקופה זו, תקופת בחירות, אנו נגררים להתבטאויות ולמעשים כאילו אין מחר.

דליה איציק: אל לנו להידרדר להשתלחויות פרועות ולהסתה איש כנגד רעהו, ואל לנו לכבול את ידיהן של הכנסת הבאה ושל הממשלה הבאה ביוזמות חקיקה חסרות אחריות, גם אם הן מזכות אותנו במחיאות כפיים לרגע.

דליה איציק: בסופו של יום הציבור יעריך את מי שידע שלא לנצל ניצול ציני את המצב הפוליטי שאליו נקלענו.

דליה איציק: לכן בדעתי לפתוח בהתייעצויות עם ראשי הסיעות בדבר אופן ההתנהלות בכנסת בתקופה זו ובדבר מועד פגרת הבחירות.

דליה איציק: חברי הכנסת, אף שעומדים אנו ככל הנראה בפני פיזור, לא ניתן להתעלם מתופעות חברתיות קשות שפוקדות אותנו בעת האחרונה.

דליה איציק: הלב נשבר נוכח הזוועה.

דליה איציק: משפחה נכחדת, והרוצח כנראה אינו אלא אבי המשפחה.

דליה איציק: במקרה טרגי אחר, שחשבנו אותו לשיא, נכדה קטנה ואומללה נרצחה בידי סבה.

דליה איציק: אמהות שמטביעות ילדיהן, נהגים שיכורים הדורסים ונמלטים מזירת התאונה ומשאירים את קורבנותיהם מדממים למוות.

דליה איציק: וזעקה מהדהדת באוויר: למה?

דליה איציק: פעם, כשהיינו קוראים על התרחשותן של טרגדיות כאלה, תמיד זה היה נראה במדינות זרות ורחוקות שנראו לנו עלומות.

דליה איציק: איך זה קורה לנו?

דליה איציק: האם אנחנו יכולים להשלים עם כך והאם מותר לנו להסיר את הנושא מסדר-היום הלאומי?

דליה איציק: יש תחושה ציבורית, שאני שותפה לה, שהתפרים בחברה שלנו נפרמים.

דליה איציק: קרוב ל-7.5 מיליוני אנשים מסתכלים על הבית הזה ובוודאי שואלים מדוע במקום לעסוק בפתרון הבעיות ואיחוי הקרעים, אנחנו עסוקים בתמרונים ובתרחישים פוליטיים.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, אדוני שר הביטחון, חברי חברי הכנסת, לפחות בנושא אחד אני מקווה שנצליח להגיע לאחדות לאומית.

דליה איציק: לפני כחודש חגגנו את ראש השנה, ראש השנה השלישי שבו גלעד שליט אינו יושב סביב שולחן החג.

דליה איציק: אביבה ונועם היקרים, משפחת שליט, היום הייתם בחדרי, אני יודעת כמה אתם חוששים מהבחירות הללו, כי אתם אומרים: מי בכלל יזכור את הבן שלנו בתקופה הזאת.

דליה איציק: לפעמים נדמה כי שנות אור חלפו מאז נחטף גלעד, והוא עדיין בידי שוביו.

דליה איציק: לבנו אתכם בסבל הנורא שאתם עוברים.

דליה איציק: מציאות הרשע שגלעד חי בה קשה לכולנו.

דליה איציק: המחויבות המוסרית שלנו היא לא לשקוט ולא לנוח ולעשות הכול כדי להשיב את גלעד אל חיק משפחתו שממתינה לו בדאגה ובגעגועים שמתעצמים מיום ליום.

דליה איציק: אני יודעת, אדוני ראש הממשלה, כמה אכפת לך, כמה פעמים דיברת אתי בחדרי על זה.

דליה איציק: אני פונה אליך, בחודשים הקרובים, עד לבחירות, אתה ממשיך לכהן כראש ממשלה לכל דבר ועניין.

דליה איציק: מוקדם עדיין לסכם את תקופת כהונתך רבת הפעלים, אנחנו עוד נמצא הזדמנות ראויה לכך, אבל אני מבקשת שתזכור, שהממשלה תזכור, שהאחריות להשבתו של גלעד הביתה ממשיכה לרבוץ על הממשלה שלך גם בתקופה הזאת.

דליה איציק: אני קוראת לך ולשר הביטחון לעשות כל שניתן על מנת להגיע לעסקה להשבתו של גלעד, וגם לך, אדוני ראש האופוזיציה, לשתף פעולה בעניין הזה.

דליה איציק: אני מאמינה כי לפחות בעניין זה של פיקוח נפש ושל הצלת חיים תזכה לתמיכה רחבה מכל חלקי הבית.

דליה איציק: אני מבקשת לחתום את דברי בתפילה לשלום המדינה: אבינו שבשמים, צור ישראל וגואלו, ברך את מדינת ישראל, ראשית צמיחת גאולתנו.

דליה איציק: הגן עליה באברת חסדך, ופרוס עליה סוכת שלומך, ושלח אורך ואמיתך לראשיה, שריה ויועציה ותקנם בעצה טובה מלפניך.

דליה איציק: חזק את ידי מגיני ארץ קודשנו, והנחילם, אלוהינו, ישועה ועטרת ניצחון תעטרם.

דליה איציק: ונתת שלום בארץ ושמחת עולם ליושביה.

דליה איציק: כבוד נשיא המדינה, בבקשה.

שמעון פרס: אדוני ראש הממשלה מר אהוד אולמרט, יושבת-ראש הכנסת הגברת דליה איציק, נשיאת בית-המשפט העליון הגברת דורית בייניש, ראש האופוזיציה מר בנימין נתניהו, מבקר המדינה, שרים, חברי הכנסת, הקורפוס הדיפלומטי, משפחת שליט, אורחים יקרים, נכבדי, ממלאת-מקום ראש הממשלה ושרת החוץ, חברת הכנסת ציפי לבני, הודיעה לי אתמול כי לא הצליחה להקים ממשלה חדשה.

שמעון פרס: מאז הודעתה קיימתי התייעצויות עם כל סיעות הבית, ומהן עולה כי אין בכנסת הנוכחית רוב להקמת ממשלה.

שמעון פרס: הודעה על כך מסרתי לפני רגעים מספר, כמתחייב בחוק, ליושבת-ראש הכנסת.

שמעון פרס: חברי הכנסת, מושב כנסת זה נפתח על רקע זעזועים פנימיים וחיצוניים המעוררים דאגה רבה בלבו של כל אזרח.

שמעון פרס: התהליך הקשה שבסופו נקטעו ימיה של הממשלה מעורר סימני שאלה הטורדים כל בית בישראל.

שמעון פרס: הביטחון בתפקודם של מוסדות השלטון נחלש.

שמעון פרס: ועוד יותר נפגע אמון הציבור בנבחריו.

שמעון פרס: אסור שאמת לא נעימה זו תוסתר ותידחק מסדר-יומנו.

שמעון פרס: זו שעה שבה כנסת ישראל והמערכת הפוליטית חייבות לערוך חשבון נפש נוקב.

שמעון פרס: לעולם לא מאוחר לתקן.

שמעון פרס: ההתפתחות הבין-לאומית והמגמות הרוחשות באזורנו מציבות בפני ישראל אתגרים מורכבים ואפילו קיומיים.

שמעון פרס: אסור שנתייצב מול המבחנים הקשים הללו כאשר חוסננו הפנימי רופף.

שמעון פרס: אין לזה הצדקה.

שמעון פרס: בימים הקרובים תיכנס ישראל אל מערכת בחירות מכרעת.

שמעון פרס: זו שעת המבחן הראשונה והמיידית המוצבת בפניכם, חברי הכנסת, נבחרי העם.

שמעון פרס: בכוחכם להפוך את מערכת הבחירות לנקודת מפנה, אשר תאותת כי פניה של המערכת הפוליטית לשיקום ולהבראה.

שמעון פרס: בידכם לנהל מאבק פוליטי, לגיטימי ומכובד, שאינו נגרר לאלימות מילולית, אינו הופך לשנאת אחים, אינו מתפתה לתעמולה נלוזה.

שמעון פרס: בידכם להציג בפני הציבור את הדילמות הגדולות, האמיתיות, שלפנינו ולשכנע כי דרככם נכונה יותר מעמדת מפלגה אחרת.

שמעון פרס: הבחירה היא בחזון, ההכרעה היא בדרך.

שמעון פרס: נהלו דיון ענייני, הוגן, נקי.

שמעון פרס: אל נא תניחו שססמה פשטנית תקנה את לבו של הציבור.

שמעון פרס: המזלזל בתבונתו של הציבור סופו שהציבור יזלזל בו.

שמעון פרס: לתקשורת הישראלית תפקיד נכבד בתהליך הדמוקרטי.

שמעון פרס: כדי שתוכל לבצע בהצלחה את תפקידה, יש להבטיח לעיתונות את חופש הביטוי.

שמעון פרס: אבל גם על התקשורת להימנע מהתגייסות חד-צדדית וצרה.

שמעון פרס: מותר לדרוש מן התקשורת לתרום לאיכותה של מערכת הבחירות, בכך שתקפיד לתבוע מן המועמדים להציג את עמדותיהם בנושאים האמיתיים שעל סדר-יומנו ולדווח עליהם בהוגנות.

שמעון פרס: לא די בקטילת רעיונותיו של היריב.

שמעון פרס: צריך להציג את האלטרנטיבה הרעיונית ולבססה בנימוקים של ממש.

שמעון פרס: ייחודה של ישראל מצוי בתהליך הפוליטי, הדמוקרטי והחופשי שמתנהל בה.

שמעון פרס: ככל שיצא שם רע לפוליטיקה הישראלית, כן נדחה את הדור הצעיר ממעורבות פוליטית וייווצר חלל ריק באיכות הממשלה וסכנה לעצם השיטה הדמוקרטית.

שמעון פרס: אני קורא לדור הצעיר לראות במעורבות הפוליטית חשיבות לשירות המדינה.

שמעון פרס: אל נא תירתעו מן החיים הפוליטיים.

שמעון פרס: זו המסגרת שבה נופלות ההכרעות האמיתיות ובה תוכלו אתם להביא לשינויים אמיתיים בכל אורחות חיינו.

שמעון פרס: הטובות והטובים שבקרב צעירינו יכולים ליצור את ההבדל הרצוי אם יצטרפו אל החיים הפוליטיים, כדי להשביחם כראוי.

שמעון פרס: אנו חייבים לעודד את הצעירים שלא להירתע מן החיים הפוליטיים.

שמעון פרס: אנו חייבים לפתוח בפניהם את כל הדלתות.

שמעון פרס: ככל שתעלה איכות הפוליטיקה הישראלית, כן יעלו טיב ההחלטות שתתקבלנה ואיכות השלטון.

שמעון פרס: חברי הכנסת, מערכת הבחירות שלפנינו מציבה בפניכם סוגיות כבדות ויהיה עליכם לתת תשובות אמת משכנעות.

שמעון פרס: ברשותכם, אציג בפניכם, כפי שאני רואה את זה, חמש שאלות הנראות ראויות להידון באופן מעמיק במהלך מערכת הבחירות.

שמעון פרס: שאלה ראשונה: כיצד נבטיח את ביטחון ישראל נוכח מגוון האיומים המופנים כלפינו?

שמעון פרס: שנית: כיצד נביא לסופו את הסכסוך הישראלי-הערבי ונעניק שלום לעמנו?

שמעון פרס: שלישית: כיצד נוביל לשגשוג כלכלי תוך שמירת צדק חברתי?

שמעון פרס: כיצד נשמור על הסולידריות הפנימית והחוסן של החברה הישראלית, על שלטון החוק, על שילוב המיעוטים ועל תקינות הממשלה?

שמעון פרס: ולבסוף: כיצד נטפח את עתידה של ישראל – את הדור הצעיר שלנו?

שמעון פרס: לעניות דעתי, רצוי שכל מפלגה פוליטית תתייחס בבחירות אלה לשאלות יסוד אלה.

שמעון פרס: השאלה הראשונה עוסקת בביטחון ישראל: המזרח התיכון רוחש תהליכים מסוכנים, כמו חתירתה של אירן לפתח נשק גרעיני, לייצר טילים לטווחים ארוכים וקצרים, האיום שמציב האסלאם הקיצוני והטרור האכזר שהוא מפעיל.

שמעון פרס: ישראל חייבת להיות חזקה, ואם נגזר עלינו להילחם, ישראל צריכה להיות מסוגלת לנצח כל אויב.

שמעון פרס: עלינו להתאים את יכולתנו למגוון האתגרים המתפתחים מולנו, סימטריים וא-סימטריים ככל שיהיו.

שמעון פרס: עלינו גם להבין כי הביטחון הלאומי אינו נמדד רק במטוסים ובטנקים; הוא מושפע מן הממד האישי, האנושי – מאיכות הלוחמים, מן החוסן והגיבוי של החברה, מהיכולת להגיע לשיתוף פעולה עם ידידים וגם עם אויבים לשעבר.

שמעון פרס: השלום הוא מרכיב משמעותי ביותר במשוואת הביטחון הישראלי.

שמעון פרס: השאלה השנייה ממוקדת בהשגת השלום הנכסף.

שמעון פרס: ישראל התקדמה בערוצי המשא-ומתן שהיא מנהלת עם הפלסטינים ועם הסורים.

שמעון פרס: השאלות שעל הפרק הן גורליות, ולכולנו ברור שמחיר השלום יקר וכואב ומלא ייסורים.

שמעון פרס: עלינו להטות אוזן לקולות הבאים ממדינות ערב והעולם המוסלמי, הקוראים לשים קץ לסכסוך במזרח התיכון ולהגיע לשלום.

שמעון פרס: יוזמת השלום הערבית מ-2002 שמה קץ לאחדות הערבית ששררה סביב מדיניות חרטום של הליגה הערבית, כלומר מדיניות של לא הכרה, לא משא-ומתן ולא שלום.

שמעון פרס: התשובה הערבית עתה היא "כן" – גם לשלום עם ישראל.

שמעון פרס: אין להתעלם מן השינוי החיובי, אפילו אם איננו מקבלים את כל הסעיפים בנוסח שהם פרסמו.

שמעון פרס: ראוי לבחון כיצד אפשר לשלב את כלל העולם הערבי בתהליך שלום כולל, כדי שתהליך זה יהיה אמין ומחוזק יותר.

שמעון פרס: המחיר של הסכם כולל, בסיכומו, לא יהיה גדול מהמחיר שישראל כבר שילמה או הסכימה לשלם במשא-ומתן עם כל מדינה לחוד, אבל לתמורה הכוללת יהיה ערך נוסף ורב – סוף הסכסוך במזרח התיכון כולו, ויחסים נורמליים עם כלל מדינות ערב.

שמעון פרס: בפגישות שקיימתי עם מנהיגים ערבים ומוסלמים מצאתי שרובם המכריע אינם מוכנים להיכנע לניסיון האימפריאליסטי של אחמדינג'אד להשתלט, בשם הדת, על כל המזרח התיכון, ולהכפיף את מדיניותם להוראות שתגענה מהאייטולות בטהרן.

שמעון פרס: החזון של שלטון מוחלט של קבוצה דתית קטנה המנופפת בטילים ובנשק גרעיני ויוצרת מרכזי טרור ומרי הוא אסון למזרח התיכון כולו, על כל תושביו, בלא הבדל דת ולאום.

שמעון פרס: שלטון פנאטי באירן הוא סכנה לעולם כולו.

שמעון פרס: הנשיא מובארק, כמו מנהיגים ערבים אחרים, גם כאלה שאין לנו יחסים דיפלומטיים עם מדינותיהם, אמרו לי שאינם רואים עוד טעם או תוחלת במלחמה או בטרור, וכי הזמן בשל להסכם כולל במזרח התיכון.

שמעון פרס: "הסכם שיושג ביניכם ובין הפלסטינים יהיה היסוד להסכם כולל עם כולנו", אמר לי נשיא מצרים.

שמעון פרס: ממשלות בישראל, כמקובל במשטרים דמוקרטיים, יכולות להתחלף, אך הרצון בשלום משותף לכולנו, והתהליך חייב להימשך.

שמעון פרס: מעולם, וודאי שלא במשך מאות שנות סכסוך, לא היינו כה קרובים לשלום כפי שאנחנו היום.

שמעון פרס: לא הכול כבר נפתר, אבל אפשרויות חדשות נפתחו.

שמעון פרס: שעת האמת של הכרעה לאומית בסוגיות הכבדות מתקרבת.

שמעון פרס: השאלה השלישית נוגעת בסוגיה הכלכלית-החברתית.

שמעון פרס: עלינו לבחור בדרך כלכלית וחברתית ברורה, במיוחד לנוכח המשבר החמור המתחולל בעולם.

שמעון פרס: המשק הישראלי הרשים את העולם ביכולתו הטכנולוגית הבלתי-רגילה, בניהולו הפיננסי שלא הרשה לדהור באופן פראי, ללא נורמות ובלא מעצורים.

שמעון פרס: חברי הכנסת, ישראל איננה "ביזנס".

שמעון פרס: ישראל היתה וחייבת להיות מדינה ערכית, ועל כן, עם חופש היוזמה הכלכלית צריך לקיים גם סולידריות חברתית.

שמעון פרס: אדרבה, ככל שנתגבר על הפערים הכלכליים והחברתיים שלנו המשק יצמח והחברה תתלכד.

שמעון פרס: אסור ששיקולי רווח של מעטים ידחו את צורכי הרווחה של הרבים.

שמעון פרס: מגיע שכר על יכולת יוצרת, אבל לא מגיע עונש לנפגעים מהפערים שנוצרו על-ידינו.

שמעון פרס: שליש מהאוכלוסייה בישראל אינם מועסקים בעבודה המכניסה כראוי.

שמעון פרס: שני-שלישים משטחה של המדינה לא פותחו כראוי, ומחצית הדור הצעיר אינם זוכים לחינוך הראוי לשמו.

שמעון פרס: אינני מאמין בעוני ממוצע.

שמעון פרס: יש רבים שהם עניים מאוד ומעטים שהם עשירים מאוד.

שמעון פרס: אין בין אלה לאלה ממוצע, אלא פער.

שמעון פרס: שליש האוכלוסייה שאינם מועסקים כראוי הם רובם אוכלוסייה דתית ואזרחים שאינם יהודים.

שמעון פרס: אין הצדקה לכך שבני-ברק תהא הענייה בערי המרכז ונצרת תהא הענייה בערי הצפון.

שמעון פרס: צריך לאפשר לאוכלוסייה הדתית לעבוד ולהתפלל כאחד.

שמעון פרס: לעם היהודי לא רק השבת קדושה, אלא גם ששת ימי השבוע שנועדו לעבודה.

שמעון פרס: אין כורח שהתעסוקה המודרנית תפגע באורח החיים של נשים וגברים דתיים.

שמעון פרס: באוכלוסייה זו טמון פוטנציאל רוחני ומדעי שעשוי לתרום רבות למדינה ולשפר את רמת חייהם כך שלא יהיו זקוקים למענקים כלל.

שמעון פרס: השאלה הרביעית עניינה הסולידריות הפנימית והחוזק של מערכת החוק והשלטון.

שמעון פרס: אזרחי ישראל חשו סלידה עמוקה לנוכח ההשתלחות המאיימת והמסיתה של קבוצה קטנה מתושבי קריית-ארבע כלפי חיילי צבא-הגנה לישראל ומפקדיו.

שמעון פרס: אני משוכנע שהבית הזה כולו מלוכד בגינוי תופעה קשה זו המאיימת על שלטון החוק ועל חוסנה של החברה.

שמעון פרס: צה"ל, המשטרה, השב"כ – כל אלה עושים עבודת קודש מתוך סיכון חיים כדי לשמור על ביטחון המדינה ואזרחיה, ועלינו להיות מאוחדים בהערכה ובהוקרה לאנשי כוחות הביטחון שלנו.

שמעון פרס: מצוות פדיון שבויים היא עיקרון בסיסי, המבטא את הסולידריות החברתית של עמנו.

שמעון פרס: אני משוכנע כי כל ממשלה בישראל תעשה את כל שבידה להחזרת גלעד שליט, הנמצא בשבי בעזה, ולפתרון בעיית כל נעדרי צה"ל במערכות ישראל.

שמעון פרס: חברה החפצה לשמור על אחדותה אינה יכולה להשלים עם האפליה הכלכלית שקיימת במגזר הלא-יהודי.

שמעון פרס: אפשר לבנות פארקים תעשייתיים וחממות טכנולוגיות בגליל, במשולש, בנגב, גם לאוכלוסייה הערבית, הדרוזית והבדואית.

שמעון פרס: לבני המיעוטים אזרחי ישראל יש מלוא הפוטנציאל הדרוש להשתלב באופן שוויוני בחברה הישראלית ולצמוח לפי קווי מיתאר מודרניים, בלי שתיפגע זכותם לקיים את דתם.

שמעון פרס: החוסן שלנו כחברה סולידרית, חפצת חיים וגאה מחייב, לדעתי, מנהיגות המציבה חזון מלהיב הבנוי על יעדים לאומיים גדולים שיש בהם כדי להצית את דמיון העם.

שמעון פרס: פיתוח הנגב והגליל הוא דוגמה לכך.

שמעון פרס: הפיתוח החל, אבל נדרש ביצוע בקצב נמרץ יותר.

שמעון פרס: אם יוקצו המשאבים הנדרשים נדע נגב שיהווה מהדורה חדשה לישראל, מרכז למחקר ופיתוח בקנה-מידה עולמי, שיוכל להתמקד בשני הנושאים הבוערים של ימינו: אנרגיה אלטרנטיבית וייצור מים בשיטות חדשות.

שמעון פרס: הגליל יכול להיות מרכז רפואי ממדרגה ראשונה, ויופיו הירוק ואתריו העתיקים עשויים למשוך תיירים מכל העולם.

שמעון פרס: פיתוחים אלה יהיו לטובת התושבים כולם ללא הבדל דת ולאום.

שמעון פרס: דוגמה נוספת הינה חזון עמק השלום.

שמעון פרס: לאורך כל השבר הסורי-אפריקני, מנחל-קצרין שבצפון עד שארם-א-שיח' אשר בדרום, אפשר ליצור מרחב כלכלי, שגבולותיו המדיניים לא יטושטשו, אבל גם לא יהוו מחסום למעבר אנשים, מצרכים ורעיונות.

שמעון פרס: התיירות ההולכת ומתפתחת לאורך הציר הזה תחייב מלחמה משותפת, מלחמת חורמה נגד הטרור.

שמעון פרס: במרחב זה אפשר ליצור מיליוני מקומות עבודה, למשוך משקיעים מכל העולם, להקים מפעלי אנרגיה סולארית, להתפיל מאות מיליוני קוב מים לארצות הסובלות ממחסור במים כשהן סובלות ממחסור בשלום.

שמעון פרס: השאלה החמישית נוגעת לטיפוחו של הדור הצעיר בישראל.

שמעון פרס: אני סבור שבבחירות שתבואנה תהיה הזדמנות להעניק לחינוך את המשאבים הדרושים, כדי שלא יהיה ילד או נער שלא יזכו בחינוך הראוי.

שמעון פרס: הנוער הישראלי הוא האוצר האמיתי של החברה הישראלית.

שמעון פרס: השקעה בדור הצעיר היא ההשקעה החכמה ביותר בעתידה של ישראל.

שמעון פרס: עלינו להשקיע ממון בחינוך הנוער ולהשקיע מחשבה בדרכי שילוב ומאמץ בבנייתה של חברת מופת בישראל.

שמעון פרס: לנוער הישראלי פוטנציאל אדיר.

שמעון פרס: יש להציב בפניו אתגרים מרתקים ולבקש את התגייסותו למשימות לאומיות מלהיבות.

שמעון פרס: אני רוצה גם להזכיר במאמר ביניים שעדיין לא נפתר העניין של מתן פיצויים למפוני עזה, וזאת אחריותנו, למלא את אשר הבטחנו.

שמעון פרס: רבותי חברי הכנסת, אני יודע שיש בינינו חילוקי דעות.

שמעון פרס: אסור שהם יהפכו לסלעי מחלוקת.

שמעון פרס: דמוקרטיה בנויה על זכות הדעה החופשית אבל גם על חובת קבלת הכרעת הרוב.

שמעון פרס: הבחירות שתבואנה יכולות להרים את קרן ישראל, לשחררה מחולשות מיותרות.

שמעון פרס: גם כאשר בין המועמדים יש תחרות, אני משוכנע שחזון גדול עשוי להביא להתלכדות בונה, והיא צו השעה.

שמעון פרס: תודה, גברתי.

דליה איציק: תודה לך, אדוני הנשיא.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – ראש האופוזיציה.

דליה איציק: להזכירכם, חברי חברי הכנסת, תהיה הצבעה על הודעתו של ראש הממשלה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אהוד אולמרט: כבוד נשיא המדינה מר , גברתי יושבת-ראש הכנסת הגברת דליה איציק, אורחות ואורחי הכנסת, חברות וחברי הכנסת, מכובדי כולם, מסורת היא שבכל פתיחת מושב של הכנסת נוהג ראש הממשלה למסור הודעה אשר מציגה בפני חברי הקואליציה והאופוזיציה את יעדי הממשלה וסדר-היום שבכוונתה להוביל בחודשי המושב.

אהוד אולמרט: בשל הנסיבות הפוליטיות המיוחדות שנוצרו ויציאתה הקרובה של הכנסת לפגרת בחירות אני מבקש לחרוג ממנהג זה ולהסתפק בהודעה קצרה.

אהוד אולמרט: בחודש האחרון התקיים משא-ומתן קואליציוני להרכבת ממשלה.

אהוד אולמרט: ניסיונה של ממלאת-מקום ראש הממשלה, חברת הכנסת ציפי לבני, להקים ממשלה היה מאמץ ראוי שאני מעריך ומוקיר, וצר לי על הנסיבות שהביאו לכך שהמשא-ומתן לא צלח.

אהוד אולמרט: לפני כחודשיים הודעתי לציבור בישראל כי בכוונתי לסיים את תפקידי לאחר כינונה של ממשלה חדשה.

אהוד אולמרט: קיוויתי וציפיתי שממשלה כזו תוקם על-ידי המנצח בבחירות המקדימות בקדימה, עוד לפני קיום בחירות כלליות.

אהוד אולמרט: משנפל הפור, ונראה כי המערכת הפוליטית הולכת לבחירות, אמשיך בתפקידי עד לכינונה של ממשלה חדשה לאחר הבחירות.

אהוד אולמרט: אעשה זאת באותן אחריות, זהירות וממלכתיות כפי שנהגתי עד כה; ובאותה מידה יישמר הריחוק המתבקש בין ניהול ענייני המדינה הגורליים והפוליטיקה הסוערת של ימי הבחירות.

אהוד אולמרט: חברי חברי הכנסת, גם אם חברי בית-המחוקקים יעצרו בקרוב את חייהם הפרלמנטריים למשך זמן קצוב על מנת להתכונן לבחירות, הרי שהחיים במדינת ישראל לא נפסקים והאינטרסים של המדינה אינם נכנסים לתהליך הקפאה.

אהוד אולמרט: עדיין יש גבולות שצריך לאבטח, עדיין יש אתגרים ביטחוניים המחייבים פתרון.

אהוד אולמרט: האיומים על ביטחון אזרחי ישראל אינם ממתינים לתהליכים פוליטיים.

אהוד אולמרט: החשש מפני טרור אינו יכול להידחות רק כי אחדים מאתנו עסוקים במערכת בחירות.

אהוד אולמרט: ההתחמשות של "חמאס" והברחות הנשק בצפון ובדרום אינן נפסקות כי עכשיו אנו עסוקים בבחירות.

אהוד אולמרט: המנהיגים האירנים אינם שותקים והם ממשיכים לאיים ולהכין כלי משחית גם כשיש בחירות בישראל.

אהוד אולמרט: לכל אלה אני ממליץ מאוד לא למתוח את סבלנותנו ולא לבדוק את יכולותינו.

אהוד אולמרט: ילדים ממשיכים ללכת לבתי-הספר והסטודנטים רוצים לחזור ולחבוש את ספסלי המוסדות האקדמיים בתחילת השבוע הבא.

אהוד אולמרט: המצוקות החברתיות עדיין בוערות ובעיות ביטחון הפנים ממשיכות לזעוק אלינו מכותרות העיתונים מדי יום.

אהוד אולמרט: עדיין המשטרה חייבת להגן על ביטחון האזרחים ורכושם בבתיהם ובשכונות מגוריהם יום-יום, ורבים מדי נפגעים מבלי שמישהו מגן עליהם כהלכה.

אהוד אולמרט: יותר מדי תאונות דרכים גובות מחיר יקר בחיי אדם.

אהוד אולמרט: אי-אפשר לזנוח את האחריות הזו עד שמישהו יתפנה מעיסוקיו הפוליטיים.

אהוד אולמרט: גלעד שליט עדיין נמצא בידי שוביו האכזריים ברצועת-עזה, ואין יום שאיני עוסק בו ובגורלו.

אהוד אולמרט: כמו בעבר, גם כאן לא אפרט, לא אנמק, לא אכנס לעימותים עם כל שוחרי טובתו, אלא אמשיך לפעול בשקט, בסבלנות ובנחישות כפי שעשיתי עד כה, גם אם, לצערי, חוטפיו נטולי האנושיות עדיין מסרבים לשחררו.

אהוד אולמרט: התחושה של קיפאון טרום בחירות היא תחושה מטעה.

אהוד אולמרט: יש החלטות לקבל ומדינה לנהל.

אהוד אולמרט: החלטות יתקבלו והמדינה תנוהל.

אהוד אולמרט: חברי הכנסת, אני מבקש להקדיש מלים מספר לאתגר שיש בו כדי להשפיע על חייו ועתידו של כל אזרח בישראל, והכוונה היא למצב הכלכלי.

אהוד אולמרט: אין זה סוד שהמשבר החריף הפוקד את הכלכלה העולמית עלול לפגוע גם בכלכלת ישראל, במיוחד אם לא נגלה זהירות מופלגת.

אהוד אולמרט: המצב מחייב את היערכות הממשלה והכנסת, גם אם מדובר בממשלה בתקופת מעבר ובכנסת שנערכת לבחירות.

אהוד אולמרט: לכך מצפה הציבור, וזה בדיוק מה שאנחנו כנבחרי ציבור מחויבים לו.

אהוד אולמרט: התמודדותה של מדינת ישראל עם המשבר העולמי החלה למעשה בשנים שלפני פרוץ המשבר, באמצעות שורת צעדים מדודים ואחראיים שנקטה הממשלה, אשר הפכו את השקל למטבע מבין החזקים בעולם ואפשרו כאן צמיחה חסרת תקדים.

אהוד אולמרט: יחד עם שר האוצר ונגיד בנק ישראל יזמנו אג'נדה כלכלית-חברתית למדינת ישראל ופעלנו להגברת הצמיחה, לעידוד היצוא והייצור ולהעלאת רף התעסוקה לשיעורים הגבוהים ביותר שידעה מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: ואכן, השנים האחרונות היו הטובות ביותר בתולדות כלכלת ישראל מאז ומעולם.

אהוד אולמרט: הממשלה בראשותי פעלה בשלוש השנים האחרונות לכך שפירות הצמיחה הכלכלית יגיעו לשכבות החלשות.

אהוד אולמרט: עשינו זאת בעיקר באמצעות כלים תעסוקתיים.

אהוד אולמרט: אשר לקבוצות האוכלוסייה שאינן במעגל העבודה, פעלנו מול אוכלוסיית הקשישים, ניצולי השואה וחלקים באוכלוסייה אשר מתמודדים יום-יום עם קשיים כלכליים.

אהוד אולמרט: אמרתי בעבר ואני אומר זאת שוב: את פירות הצמיחה יש להקצות גם לסגירת פערים חברתיים וגם לפיתוח.

אהוד אולמרט: אין לנו משאבי טבע זולת משאב מרכזי אחד – המשאב האנושי.

אהוד אולמרט: לפיכך, אני מתכוון לפתור כבר בימים הקרובים את משבר ההשכלה הגבוהה ולאפשר את פתיחת שנת הלימודים האקדמית כסדרה ובמועדה.

אהוד אולמרט: אומנם, מצבה של הכלכלה בישראל, באופן יחסי, טוב יותר ממצבן של כלכלות מובילות בעולם, אך אין עובדה זו משחררת אותנו מהחובה לפעול לכך שהמשבר העולמי יגבה ממדינת ישראל מחיר מינימלי.

אהוד אולמרט: המשבר העולמי לא הסתיים, וצלו עדיין מאיים לא רק על משקיעים בבורסה ועל חברות גדולות וקטנות, אלא גם על כלל הציבור.

אהוד אולמרט: תפקידנו כנבחרי העם לגרום לכך שנכסי הציבור וביטחונו הכלכלי יישארו איתנים.

אהוד אולמרט: לכך נפעל.

אהוד אולמרט: בכוונתי לקיים, עם שר האוצר ועם נגיד בנק ישראל, התייעצויות עם נציגי מפלגות שונות, לרבות ראשי האופוזיציה, וכן עם נציגי מגזרים במשק, על מנת להבטיח שניתן יהא להמשיך ולנהל באופן מיטבי ואחראי את כלכלת ישראל ולמזער את השלכות המשבר העולמי בכל מה שקשור למדינת ישראל.

אהוד אולמרט: יחד נדון בשורה של צעדים מתבקשים לחודשים הקרובים, כדי להבטיח יציבות ואיתנות לכלכלה הישראלית.

אהוד אולמרט: לא נאפשר הפקרות ונמשיך לשמור על משמעת פיסקלית קפדנית.

אהוד אולמרט: אני מצפה מכל חלקי הבית הזה להתגייס ולהתאחד למען האינטרס המשותף הזה.

אהוד אולמרט: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני נשיא מדינת ישראל, מר שמעון פרס, גברתי יושבת-ראש הכנסת, דליה איציק, מכובדי ראש המשלה, מר אהוד אולמרט, ידידי חברי הכנסת, לפני שעה קלה פנו אלינו בסיעת הליכוד אביבה ונועם שליט וביקשו מאתנו:

בנימין נתניהו: אל תשכחו את גלעד.

בנימין נתניהו: אני מבקש לומר לכם בשם כולנו, משפחת שליט: לא נשכח את גלעד, ולא נחדל לשאוף לשחרורו.

בנימין נתניהו: הוא הבן שלכם והוא החייל של כולנו.

בנימין נתניהו: הוא יכול להיות גם הבן של כולנו.

בנימין נתניהו: אני מקווה שהוא יחזור אלינו בריא ושלם מהר ככל האפשר, אדוני ראש הממשלה, הלוואי לפני הבחירות.

בנימין נתניהו: מכובדי, אני מאמין שמדינת ישראל יכולה לצאת לדרך חדשה ומבטיחה.

בנימין נתניהו: אני מאמין בצורך לאחד את כל הכוחות הגדולים הטמונים בעמנו, אך לשם כך ישראל זקוקה למנהיגות אחרת, ולא פחות חשוב מזה – לדרך אחרת, כי אי-אפשר להפריד בין המנהיגות לבין הדרך.

בנימין נתניהו: התפקיד הראשון של המנהיג הוא להתוות את הדרך, להציב לעם חזון ברור ותוכנית פעולה, והתפקיד השני של המנהיג הוא להוציא את החזון והתוכנית אל הפועל, גם כשהדבר כרוך בהליכה נגד הזרם.

בנימין נתניהו: כפי שאמר בצדק נשיא המדינה, היום עומדת ישראל בפני שלושה אתגרים כבירים: משבר כלכלי עולמי, נסיגה מתמדת בהישגי תלמידי ישראל, ומעל הכול – איומים ביטחוניים חמורים מצד מדינות וארגוני טרור.

בנימין נתניהו: אני מבקש היום לומר לאזרחי ישראל מה תעשה ממשלה בראשותנו מול כל אחד מהאתגרים האלה.

בנימין נתניהו: נפתח בכלכלה.

בנימין נתניהו: בשנים 2001–2003 היה משבר קטן בעולם ומשבר גדול בישראל.

בנימין נתניהו: כיום המצב הפוך.

בנימין נתניהו: יש משבר גדול מאוד בכלכלה העולמית ומשבר פחות גדול בכלכלת ישראל.

בנימין נתניהו: היום המשק שלנו נמצא במצב טוב יותר מזה של רוב כלכלות העולם.

בנימין נתניהו: הסיבה הראשונה לכך היא שבעת המשבר הקודם אנחנו, כהנהגה הכלכלית של ישראל, נקטנו את הצעדים הנכונים והקשים, ואני יודע שהם היו כואבים, כדי להציל את המשק, גם כשהדבר לא היה פופולרי, גם כשהיינו צריכים לשלם מחיר פוליטי אישי כבד, ושילמנו אותו, לטובת המדינה.

בנימין נתניהו: זו לא היתה ססמה.

בנימין נתניהו: הצעדים שנקטנו אז בכלכלה מהווים היום את חגורת ההצלה של ישראל מפני הצונמי הכלכלי.

בנימין נתניהו: המדיניות שלנו הביאה צמיחה עקבית והורידה את האבטלה מכ-11% כמעט לחצי.

בנימין נתניהו: מאות אלפי ישראלים נכנסו למעגל העבודה במקום להיכנס למעגל האבטלה.

בנימין נתניהו: קופת המדינה, שהיתה בגירעון גדול, באוברדרפט ענק, נתמלאה.

בנימין נתניהו: כל זה מאפשר לנו היום לטפל בצרכים חברתיים חשובים, לרבות במקרה הצורך לתת רשת ביטחון לחסכונות ארוכי הטווח של אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: אך, רבותי, אני מציע שלא נתבשם מההישגים האלה, כי הסופה בדרך והגלים הראשונים כבר לוחכים את החוף.

בנימין נתניהו: חברי ואני מאמינים שישראל יכולה לצאת מחוזקת מהמשבר הזה, אך הדבר תלוי במנהיגות, כמו שהדבר תלוי במדיניות.

בנימין נתניהו: אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לאשר: בעניינים האלה אתה יודע שבמקרה הצורך אתה יכול לסמוך עלינו שנגלה אחריות לאומית, כפי שעשינו בנושאים ביטחוניים רגישים שאתה מכיר היטב וראוי לכל שבח על פעולתך בהם.

בנימין נתניהו: עד הבחירות נתמוך חברי ואני בכל צעד חירום שיידרש כדי לייצב את הכלכלה.

בנימין נתניהו: לאחר הבחירות נצטרך לטפל בבעיה העיקרית שתעמוד לפנינו, והיא מניעת גידול ניכר באבטלה.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, לפני כמה שבועות ביקרתי במפעל גדול בנצרת-עילית.

בנימין נתניהו: היו שם כ-1,000 עובדים, 800 מהם נשים, רובן עולות חדשות.

בנימין נתניהו: הנשים האלה לא מרוויחות הרבה כסף, אבל הן מפרנסות את המשפחות שלהן בכבוד וגאות בעבודתן.

בנימין נתניהו: צריך לראות את זה.

בנימין נתניהו: אבל באותה מידה היה חשש באוויר – מה יקרה עם המפעל, אם המשבר הכלכלי יביא לפיטורים, אם הן ושאר העובדים ייפלטו ממקומות העבודה שלהם.

בנימין נתניהו: יש מאות ואלפי מפעלים כאלה במדינת ישראל, ובהם עובדים רבים שעלולים לאבד את פרנסתם ואת מקומות העבודה שלהם.

בנימין נתניהו: אני וחברי מאמינים שאנחנו יכולים למנוע זאת.

בנימין נתניהו: אנחנו יכולים למנוע זאת בכמה צעדים בסיסיים, שיזניקו מחדש את הצמיחה במשק: א.

בנימין נתניהו: נוריד מסים; ב.

בנימין נתניהו: נשקיע בתשתיות; ג.

בנימין נתניהו: נסיר חסמים ביורוקרטיים; ד.

בנימין נתניהו: נוביל רפורמה מקיפה במינהל מקרקעי ישראל ובוועדות התכנון והבנייה.

בנימין נתניהו: זה גם יביא דיור זול וזמין לחיילים משוחררים ולזוגות צעירים, אבל נוסף על זה, ומעל לכול, זה יהיה מנוע צמיחה אדיר במשק.

בנימין נתניהו: כפי שהצלחנו לעשות מהפכה בכלכלה, כך נעשה מהפכה בחינוך.

בנימין נתניהו: שיפור החינוך יהיה אחת מאבני היסוד של הממשלה בראשותנו.

חיים אורון: מאיפה הכסף?

בנימין נתניהו: אנחנו חייבים לתת הזדמנות שווה לכל ילד וילדה בישראל, יהודים ולא-יהודים כאחד.

יואל חסון: הכול מוקלט.

בנימין נתניהו: רק כך נאפשר להם להתמודד בהצלחה עם האתגרים שהעולם החדש מציב לפניהם.

גדעון סער: הם קוראים קריאות ביניים כאילו הם כבר באופוזיציה.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, נא לא להפריע.

דליה איציק: גם אתה עכשיו קורא קריאות ביניים.

חיים אורון: הוא מדבר כאילו הוא הרוב.

גדעון סער: גם אתה תהיה פה אתם.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, מותר לו לדבר.

דליה איציק: הוא מדבר בתוקף תפקידו.

חיים אורון: הוא מדבר כאילו גם בשמי.

חיים אורון: יש לו רק 12 מנדטים.

חיים אורון: הוא צריך לדעת שהוא יושב באופוזיציה שיש בה גם ככה וגם ככה.

גדעון סער: בפעם הבאה הוא יעביר לך את נוסח הנאום לאישור.

חיים אורון: הוא לא לבד פה.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, החינוך הוא המכשיר הטוב ביותר לצמצום הפערים החברתיים בישראל.

בנימין נתניהו: אנחנו ניתן לילדי ישראל גם את הכלים האינטלקטואליים וגם את הערכים היהודיים והציוניים שמחברים אותנו זה לזה ולארץ הזאת.

בנימין נתניהו: למהפכה בחינוך שאנחנו נוביל חמישה נדבכים: נעלה את רמת ההוראה, ניתן למנהלים לנהל, נתמקד במקצועות הליבה, נעניק סיוע מהיר לתלמידים חלשים, ומעל לכול – נשיב את ערכי עמנו לחינוך.

בנימין נתניהו: היעד שלנו הוא להחזיר את הישגיהם של ילדי ישראל לעשירייה הפותחת של תלמידי מדינות העולם.

בנימין נתניהו: אני מזכיר לכם, לפני כמה עשרות שנים היינו שם, ונוכל – ואפשר – לחזור לשם.

בנימין נתניהו: האתגר השלישי והאחרון שאנחנו עומדים לפניו הוא הביטחון, גם האישי וגם הלאומי.

בנימין נתניהו: אנחנו חייבים להילחם בנגע הפשיעה והאלימות הנוראה שמשתולל בבתי-הספר, על חוף הים, במועדונים, בכל מקום.

בנימין נתניהו: אני מאמין שמדינת ישראל, שהדפה בהצלחה גלי טרור, יכולה למגר גם את הנגע הזה.

בנימין נתניהו: נקים משטרה קהילתית ונגדיל את מספר השוטרים, כדי להביא ביטחון אישי לכל אזרח בישראל.

בנימין נתניהו: והאתגר החשוב מכול – הביטחון הלאומי.

בנימין נתניהו: ידידי, אין לי כוונה להרחיב היום את הדיבור על האיום הקיומי הנשקף מאירן.

בנימין נתניהו: זה 12 שנה אני מזהיר מפני איום זה, ודעותי בנושא זה ידועות וברורות.

בנימין נתניהו: כראש הממשלה המדיניות שלי תהיה אחת: אירן לא תתחמש בנשק גרעיני.

בנימין נתניהו: מכובדי, המדיניות של נסיגות חד-צדדיות קירבה את הטרור אל ערינו.

בנימין נתניהו: אנחנו נפסיק את המדיניות הזאת.

בנימין נתניהו: תנועת הליכוד היא תנועה ששואפת לשלום, וגם הביאה שלום.

בנימין נתניהו: אנחנו רוצים שלום לא פחות מאחרים, ונעשה כל מאמץ להשיגו.

בנימין נתניהו: אבל ההיסטוריה מוכיחה שוב ושוב ששלום עושים מתוך עוצמה, ולא מתוך חולשה; שלום עושים מתוך קריאה נכונה של המציאות, ולא מתוך אשליה, והיום קריאה נכונה של המציאות מביאה למסקנה ברורה אחת: כל שטח שנוציא משליטת צה"ל ייתפס בידי ה"חמאס".

בנימין נתניהו: הוצאת שטחים משליטת צה"ל תהיה פעולה חסרת אחריות, שלא תקדם את השלום אלא תייצר עוד בסיסי טרור להתקפות נגדנו.

בנימין נתניהו: על כן המדיניות שלנו תתרכז בקידום שלום כלכלי עם הפלסטינים, כדי לבנות בחברה הפלסטינית יציבות, שגשוג ופתיחות לשלום אמת.

ג'מאל זחאלקה: מר נתניהו, גם אתה מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: אתה מסוכן.

דליה איציק: חבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע הוספת לנו מנדט אחד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אחמד טיבי: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, לא להפריע.

דליה איציק: למה אתם מפריעים שם?

דליה איציק: למה אתם עוזרים לי?

לימור לבנת: זחאלקה עוזר לנו.

דליה איציק: גם את עוזרת לנו עכשיו.

בנימין נתניהו: אחמד טיבי, אני מבין שהבחירות מתקרבות.

דליה איציק: זה או ביבי או טיבי, אה?

אחמד טיבי: או ציפי.

דליה איציק: או ציפי.

בנימין נתניהו: במדיניות שלנו הביטחון יישאר בידינו.

בנימין נתניהו: לא נפקיד את ביטחוננו אצל אף קבלן משנה.

בנימין נתניהו: נטפח פרויקטים כלכליים באזורי התפר בינינו ובין הפלסטינים ונגדיל את שיתוף הפעולה האזורי עם ירדן ועם מצרים.

בנימין נתניהו: ידידי, השלום הכלכלי אינו תחליף לשלום המדיני, אבל אם הוא יצליח הוא עשוי להיות פרוזדור שיוביל להסדר מדיני.

בנימין נתניהו: בכל הסדר מדיני עתידי נשמור על גבולות בני-הגנה למדינת ישראל.

בנימין נתניהו: לא נחזור לקווי 1967.

בנימין נתניהו: בקעת-הירדן, מדבר יהודה ורמת-הגולן ימשיכו לשמש חגורת הביטחון המזרחית של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: מכובדי, שני נושאים אינם נתונים למשא-ומתן; האחד הוא הכנסת פליטים לשטח ישראל – שום עם אינו מנהל משא-ומתן על חיסולו, ואני לא אעשה זאת לעמי.

בנימין נתניהו: לא ננהל משא-ומתן על ירושלים, בירתו של עם ישראל זה 3,000 שנה.

בנימין נתניהו: לא עשיתי זאת בעבר, ואנחנו מתחייבים שלא לעשות זאת בעתיד.

אבשלום וילן: תיזהר, כי אתה הראשון שתדבר אתו.

חיים אורון: התחייבתם פה על עוד דברים, על עזה ועל סיני.

נסים זאב: לפחות הוא מתחייב.

חיים אורון: הם התחייבו יחד אתכם.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אני אצטרך להוציא מישהו, ואני ממש לא רוצה לעשות את זה.

דליה איציק: נא להירגע.

לימור לבנת: גברתי היושבת-ראש, הוא היה כמעט שר, זה לא נעים.

קריאות: – – –

דליה איציק: סליחה, את בכלל לא מדברת, מה זה?

דליה איציק: את זה אני בכלל עוד לא מכירה.

קריאות: – – –

דליה איציק: בדיוק דיברנו על זה, הנשיא ואני, שזאת ישיבה מאוד מכובדת.

דליה איציק: חברת הכנסת לבנת, זה לא הוגן, אני צריכה לנהל את הישיבה.

דליה איציק: אנחנו ממשיכים כרגיל, תודה.

דליה איציק: חברת הכנסת לשעבר, פנינה רוזנבלום, הצחוק היה כי את פשוט אינך יכולה להעיר.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך, אני בטוחה ששכחת.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

רן כהן: – – – הוא אמר שהוא לא ינהל משא-ומתן.

בנימין נתניהו: מכובדי, הימים של מדיניות ללא חזון וללא כיוון מגיעים לסיומם.

בנימין נתניהו: בקרוב יוכלו אזרחי ישראל לבחור בין שתי אפשרויות: מדיניות שכשלה בלבנון, בעזה, בחינוך, בביטחון פנים – כמעט בכל תחום; או מדיניות שהוכיחה את עצמה בעבר ותוכיח את עצמה בעתיד.

בנימין נתניהו: לפני 12 שנה קיבלה ממשלה בראשותי מדינה עם גלי טרור; כעבור שלוש שנים החזרנו מדינה בטוחה.

בנימין נתניהו: לפני חמש שנים קיבלתי כשר האוצר משק על סף קריסה, ויחד עם חברי הצלנו את כלכלת ישראל – – –

קריאות: – – –

רוני בר-און: – – –

דליה איציק: השר בר-און.

רוני בר-און: – – –

דליה איציק: השר בר-און, מה זה?

דליה איציק: שרים אינם – – – השר בר-און.

רוני בר-און: – – – היה שר אוצר לשעבר – – –

דליה איציק: לא, שרים לא קוראים קריאות.

דליה איציק: יש חברי כנסת שמותר להם לקרוא.

דליה איציק: שרים בדרך כלל לא קוראים.

גדעון סער: הם מתרגלים את זה.

דליה איציק: גם אתה אולי תהיה.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, אתה לא עוזר לי.

יואל חסון: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת חסון, כמה פעמים אני צריכה להעיר לך?

דליה איציק: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

דליה איציק: די.

דליה איציק: קריאה: – – – זליכה?

בנימין נתניהו: מכובדי, אין לי שום ספק שאם נקבל את אמון העם, שוב נצליח בביטחון ובכלכלה וגם בחינוך.

בנימין נתניהו: חברי ואני מאמינים: ישראל יכולה להצליח.

בנימין נתניהו: ובעזרת השם, כשנקבל את אמון העם נקים ממשלה שתצליח – ממשלת אחדות לאומית, רחבה, חזקה, יציבה – – –

יואל חסון: מה עם ש"ס?

יואל חסון: תהיה בממשלה הזאת?

בנימין נתניהו: אחרי הבחירות אני מתכוון לקרוא לציפי לבני ולאהוד ברק להצטרף אלינו ולשותפינו; נשלב ידיים, ובעזרת מצפן נאמן ומפה ברורה נביא יחד את מדינת ישראל לחוף מבטחים.

יואל חסון: אבל מה עם ש"ס?

דליה איציק: תודה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא להקשיב.

דליה איציק: אם מישהו רוצה הוכחה למה אסור לקיים ב-21 הימים הללו ישיבות כנסת – קיבלנו אותה בישיבה הזאת.

דליה איציק: אשר על כן, אני מתכוונת שבשבוע הבא – אנחנו נודיע

דליה איציק: כם אחרי התייעצויות איך אנחנו נעשה כך שרק כשנצטרך נהיה כאן.

דליה איציק: שנית, בשלישי וברביעי השבוע הכנסת תתפקד כרגיל.

דליה איציק: תשומת לבכם להמשך סדר-היום.

דליה איציק: אנחנו ממשיכים עכשיו.

דליה איציק: בבקשה, אדוני המזכיר.

איל ינון: חברי הכנסת והמוזמנים מתבקשים לכבד בקימה את יציאת הנשיא.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

איל ינון: )

איל ינון: נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון סיעתי.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

עתניאל שנלר: לרשותך שמונה דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני חייב לומר לך, אדוני היושב-ראש, קצת קשה לעכל.

יולי יואל אדלשטיין: זה כמו שאתה מקבל איזו ידיעה משמחת ואתה עדיין לא מאמין.

יולי יואל אדלשטיין: כך אני מודה: כשהבנתי שכפי שאומנם ציפינו וצפינו, שהשרה ציפי לבני הסתבכה במשא-ומתן הקואליציוני ולא הצליחה להקים ממשלה ופרצו שמועות – ש"ס והרב עובדיה, וכן הלאה, וכן הלאה – לוקח זמן לעכל.

יולי יואל אדלשטיין: מתי, אדוני היושב-ראש, סוף-סוף הבנתי שפה קרה משהו, והממשלה מתחלפת?

יולי יואל אדלשטיין: היום.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה.

יולי יואל אדלשטיין: מודה ראש ממשלה – איך הוא העיד על עצמו – הכי לא פופולרי במדינת ישראל; מדבר, מדבר, מדבר, מדבר, ובכנסת אף אחד אפילו לא טורח לקרוא קריאות ביניים.

יולי יואל אדלשטיין: היתה משימה מאוד קלה ליושבת-ראש הכנסת שאותה החלפת, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אף אחד אפילו לא טורח להתייחס.

יולי יואל אדלשטיין: נו, מדבר – "האט ער געז

יולי יואל אדלשטיין: אגט", כפי שאומר חבר הכנסת רביץ.

יולי יואל אדלשטיין: נכון?

יולי יואל אדלשטיין: אז הוא מדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, כפי שכבר אמרתי, למען הגילוי הנאות – אני מאוד שמח.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד שמח שהממשלה הזאת הולכת הביתה – – –

מנחם בן-ששון: לסדר לך קריאת ביניים?

יולי יואל אדלשטיין: אין בעיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני עדיין רלוונטי, ותאמין לי – במקרה זה יותר רלוונטי מזה שדיבר כאן לפני כמה דקות שקוראים לו עדיין, לצערי, "ראש ממשלת ישראל".

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שכבר ידענו שאולמרט הוא לא רלוונטי, וכל ההצהרות שלו, המאיימות שהוא ייקח ברצינות את כל החודשים האלה, שהוא יחלק את ירושלים ויחתום עם הפלסטינים, והוא ירד מן הגולן, והוא יעשה כך וכך – על זה אני רק יכול לומר: נו, באמת.

יולי יואל אדלשטיין: מילא, אבל למיטב זיכרוני הוא גם עורך-דין, לפחות היה פעם.

יולי יואל אדלשטיין: למיטב זיכרוני בג"ץ כבר התייחס לנושא הזה, ולמיטב זיכרוני, אדוני חבר הכנסת ריבלין, שני יועצים משפטיים לממשלה, אם אני לא טועה, כבר נתנו על זה בעבר חוות דעת – על מעמדה של ממשלת מעבר, מה היא יכולה ומה היא לא יכולה.

ראובן ריבלין: בית-המשפט העליון עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: בג"ץ.

יולי יואל אדלשטיין: בית-המשפט העליון התייחס לסוגיה הזאת, ושני יועצים משפטיים, לכן כל איומי הסרק של אולמרט לא הרשימו.

יולי יואל אדלשטיין: אבל לכאורה היתה שחקנית אחרת בזירה – ציפי לבני.

יולי יואל אדלשטיין: היא נבחרה בפריימריס בקדימה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, במסגרת ה"אתרוג" של המועמדת הדביקו לה מלה אחת שהולכת אתה לכל מקום – המלה "יושר".

יולי יואל אדלשטיין: מאוד שמחתי לראות שהפעם התקשורת לא טעתה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת, או השרה ליתר דיוק, ציפי לבני, ביושר הסתבכה במשא-ומתן קואליציוני, ביושר הגיע לה להסתבך במשא-ומתן קואליציוני, כי כאשר אתה יוצא לעשות משהו, ואין לך מושג ירוק מה אתה עושה ואיך עושים את זה, זאת בהכרח התוצאה, ולכן זה אפילו לא מפתיע.

יולי יואל אדלשטיין: ביושר מסתבכים, כי באמת אין מושג מה עושים ואיך עושים את זה.

יולי יואל אדלשטיין: יש דברים יותר רציניים.

יולי יואל אדלשטיין: האם אני שמח שמחה לאיד שהיא הסתבכה?

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שלא.

יולי יואל אדלשטיין: בסך הכול אין לי שום דבר אישי פה.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאן דבר הרבה יותר מהותי; העניין הזה נקרא "ירושלים", ואני בכלל לא מתייחס לנושא של – ש"ס בתום לב או ש"ס שלא בתום לב.

יולי יואל אדלשטיין: מאיפה אני יודע?

יולי יואל אדלשטיין: אני מאמין שבתום לב, אבל אני רוצה לומר שעל ראש הגנב בוער הכובע, כי אתמול במשך כל היום התראיינו בכלי התקשורת חברי צוות המשא-ומתן של השרה לבני, עורך-הדין ישראל מימון ועורך-הדין ראב"ד, ומה הם אמרו?

יולי יואל אדלשטיין: איך הם מתארים לעצמם, אלי ישי ואחרים, שאפשר להקים ממשלה שמתחייבת שלא לדבר על ירושלים?

יולי יואל אדלשטיין: אין דבר כזה.

יולי יואל אדלשטיין: הגדיל לעשות ישראל מימון, שאמר: הממשלה הזאת תהיה לא לגיטימית בבירות העולם.

יולי יואל אדלשטיין: יש לי חדשות בשביל ציפי לבני ובשביל אלה שאולי קונים את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מכיר מנהיגים רבים בעולם – אני מכיר כאלה שמתמודדים על נשיאות ארצות-הברית כרגע, שעה שאנחנו מדברים כאן, אני מכיר מאות חברי סנאט וקונגרס בארצות-הברית, אני מכיר חברי פרלמנט בקנדה ובמדינות אחרות, שעשרות פעמים הצהירו שירושלים היא בירת ישראל, היא לא לחלוקה ואין לנהל עליה משא-ומתן, ואיכשהו הם עדיין לגיטימיים, גם בעיני הבוחרים שלהם וגם בעיני אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: מעניין מאוד, רק ממשלת ישראל תהפוך להיות לא לגיטימית אם היא תגיד שירושלים היא בירתה של מדינת ישראל לנצח.

יולי יואל אדלשטיין: נו.

יולי יואל אדלשטיין: דבר אחרון שאני רוצה לומר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים אין כרגע.

יולי יואל אדלשטיין: דיבר כאן בכל זאת ראש הממשלה על משהו.

יולי יואל אדלשטיין: אף אחד לא טרח לקרוא קריאות ביניים.

יולי יואל אדלשטיין: למען הצדק ההיסטורי – הוא דיבר כאן על החיים הנהדרים, ואני רוצה להבין – היום ישבת כמוני וכמו חברת הכנסת אביטל – ואם פספסתי מישהו אני מתנצל – בישיבת הנשיאות.

יולי יואל אדלשטיין: הגישו שם הצעות לסדר-היום מהקואליציה ומהאופוזיציה, מכל סיעות הבית, על מה?

יולי יואל אדלשטיין: על דוח העוני, על כך שכנראה לא תיפתח שנת לימודים אקדמית, על האלימות בעכו, על עוד כל מיני דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מבין, אני וראש הממשלה חיים באותה מדינה?

יולי יואל אדלשטיין: אצלו הכול היה נהדר, הכול פשוט משגשג ומי שיבוא אחריו יכול רק לקלקל.

יולי יואל אדלשטיין: איך אומרים?

יולי יואל אדלשטיין: מנקודה זו אפשר רק לרדת.

יולי יואל אדלשטיין: הוא כנראה אפילו לא עבר על סדר-יומה של הכנסת, וכרגע אני חוזר ואומר שאני לא מדבר כנציג סיעה אופוזיציונית.

יולי יואל אדלשטיין: למיטב זיכרוני גם חברים בקדימה, בעבודה ובמפלגות קואליציה אחרות הגישו הצעות לסדר-היום על אותם נושאים.

יולי יואל אדלשטיין: הדברים האלה כנראה לא מתרחשים במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך, לאלה שנמצאים כאן באולם ולאלה שאולי צופים בנו: מן הנקודה הזאת, שאליה הביאה אותנו הממשלה של קדימה והעבודה, אולמרט, לבני, ברק ואחרים, אי-אפשר לרדת; מן הנקודה הזאת אפשר רק לעלות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן כולי תקווה שאת זה יזכרו הבוחרים ביום הבחירות, והם לא יתבדחו ביום הבחירות, ולא יישארו בבית ביום הבחירות.

יולי יואל אדלשטיין: הבדיחות ביום הבחירות נגמרות לא טוב.

יולי יואל אדלשטיין: ההימורים – אחת, שתיים, שלוש ניסיון – נגמרים לא טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא לכולנו לזכור את זה כשהולכים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אדלשטיין.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת רונית תירוש.

עתניאל שנלר: בבקשה, לרשותך ארבע דקות.

עתניאל שנלר: אחריה – חברת הכנסת קולט אביטל, ואחריה – חבר הכנסת מרגי.

עתניאל שנלר: בבקשה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת אדלשטיין סיים את דבריו באמירה שיזכור הציבור וכן הלאה וכן הלאה.

רונית תירוש: הייתי רוצה דווקא להתחיל מנקודה זו, שהפור נפל ואנחנו הולכים לבחירות, ולהזכיר לציבור מי אחראי לתהליך כה לא-אחראי, תהליך שבעיני הוא הזוי, מיותר, לא נחוץ ומסוכן למדינת ישראל.

רונית תירוש: זה התחיל עם מפלגת העבודה והעומד בראשה, שרצו להחליף את ראש הממשלה.

רונית תירוש: אני אביע את דעתי האישית, ואני חושבת שזו דעתם של רבים אחרים: הוא ראש ממשלה מצוין.

רונית תירוש: לא ניכנס לוויכוח.

רונית תירוש: רצו להדיח אותו, הדיחו אותו, אבל תוך כדי כך מפלגת העבודה והיושב בראשה גררו את כל המדינה לסחרור.

רונית תירוש: ומתי?

רונית תירוש: בעת משבר כלכלי עולמי, כאשר יש לנו מיתון בפתח.

רונית תירוש: אגב, היום נאמר שהמחיר של המשבר הכלכלי העולמי יהיה כנראה קרוב למחיר שהעולם כולו שילם לאחר מלחמת העולם השנייה.

רונית תירוש: אנחנו עומדים בפתחו של מיתון, אנחנו באמצע תהליך לשחרור החייל החטוף גלעד שליט, אנחנו במהלכו של משא-ומתן עם הפלסטינים מחד גיסא ועם הסורים מאידך גיסא.

רונית תירוש: כל זה נעצר, ואנו, נבחרי העם והציבור, מתנהגים כאילו אנחנו נמצאים בבועה מנותקת מהמציאות המאיימת עלינו.

רונית תירוש: הממשלה היא ממשלה קיימת, היא כבר חוותה את התהליך של משא-ומתן בין כל סיעות הבית, כל אחד ביקש את שלו, הגיעו להחלטות ולהסכמות שהגיעו אליהן, ויש ממשלה.

רונית תירוש: כל מה שקרה הוא שהיה צריך להחליף את מי שעומד בראשה.

רונית תירוש: לא היה צריך בשום פנים ואופן להתחיל במשא-ומתן מחודש, בתנאים מחודשים, בסחיטות כאלה ואחרות.

רונית תירוש: לצערי הרב, זה מה שקרה.

רונית תירוש: במקום לדאוג ליציבות המדינה, במקום לדאוג לעניים, במקום לדאוג לדרכי התמודדות עם המשבר שהולך ומתקרב, בתעשייה ובציבור בכלל, במקום לדאוג לפתיחת שנת הלימודים במוסדות להשכלה גבוהה בתחילת השבוע הבא, במקום להמשיך להשקיע בחינוך, ברפורמה, בהקטנת מספר התלמידים בכיתות, במקום לטפל בתקציב, לדאוג לאשר אותו, כדי שמשרדי הממשלה וכל הגופים הנתמכים על-ידיהם יוכלו לקבל את כספם במועד כדי שיוכלו להמשיך לתפקד כהלכה, למען הציבור והחברה במדינת ישראל – במקום כל זה אנחנו הולכים להוציא כספים על בחירות, על עוד יום שבתון, פשוט כספים שהולכים ומבזבזים לריק.

רונית תירוש: ואני שואלת, כמו אותו נער שאמר שהמלך הוא עירום: לאיזה שינוי אנחנו מצפים?

רונית תירוש: לאיזה שינוי אנחנו הולכים להיחשף?

רונית תירוש: איזו ממשלה תורכב בסופו של דבר?

רונית תירוש: אני מאמינה – וכמובן גם רוצה – שתהיה ממשלה בראשות קדימה.

רונית תירוש: אז מה, תהיה ממשלה עם שותפות אחרות?

רונית תירוש: לא נראה בה את מפלגת העבודה?

רונית תירוש: לא נראה בה את ש"ס?

רונית תירוש: אולי יהיה חידוש – נראה בה גם את יהדות התורה; אולי גם נראה בה את מרצ, אולי גם נראה שותפות נוספות.

רונית תירוש: ודאי שאנחנו נייחל לממשלה שגם הליכוד ישב בה, גם ישראל ביתנו תשב בה, כדי שזאת תהיה באמת ממשלת אחדות לאומית.

צבי הנדל: מה אתי?

צבי הנדל: מה אתי?

רונית תירוש: גם אתכם, המפד"ל, ודאי – היינו רוצים את כולם שם.

רונית תירוש: אבל אני אומרת שוב, מה יקרה?

רונית תירוש: מה ישתנה?

רונית תירוש: לכן, אני חושבת שהתהליך שאנחנו הולכים אליו הוא תהליך הזוי, הוא בלתי אחראי בעליל.

רונית תירוש: הוא בוודאי לא תהליך ממלכתי.

רונית תירוש: לסיום אני רוצה לומר, קדימה כמפלגה שמייצגת את המרכז, מפלגה שאני מקווה שהיא מייצגת – לא יודעת לומר אם את הרוב, אבל את השפויים שבנו, את המאוזנים שבנו, את הליברלים שבנו, ודאי שאת המרכזיים שבנו, תמשיך במאמציה, בעזרת ציפי לבני כמי שמובילה את המפלגה, להוכיח שוב את העקביות שלה באותה גישה שאומרת: אנחנו שואפים לפוליטיקה אחרת.

רונית תירוש: מן הראוי שייבחרו ציפי לבני ומפלגת קדימה להוביל את המדינה ברוב קולות של העם אשר בוודאי מאס בפוליטיקה הישנה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת רונית תירוש.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת קולט אביטל.

עתניאל שנלר: בינתיים, הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק היטלי סחר (תיקון מס' 4), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק לעידוד הפקת סרטים בישראל (הוראת שעה ותיקון חקיקה), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: הצעת חוק המוזיאונים (תיקון – מאגר נכסי תרבות), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת יוסף שגאל ורוברט אילטוב; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – גישה לספרייה של מוסד להשכלה גבוהה), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – חיוב בעל מקום בילוי להציב מכשיר נשיפה לבדיקת רמת אלכוהול בגוף), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אלכס מילר וסופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שלילת אזרחות למחבלים ושלילת תושבות קבע למחבלים ולמשפחותיהם (תיקוני חקיקה), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת סופה לנדבר, רוברט אילטוב ודוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התייחסות ודאגה לשלומם של הפליטים, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לאיסור ייבוא מוצרים מאירן, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אביגדור ליברמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (חיסיון של עדויות במחלקה לחקירות שוטרים), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אורית נוקד ורן כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (חלוקת ארנונה בהתאם לגודל האוכלוסייה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אליהו גבאי; הצעת חוק הסדרת הלוואות חוץ בנקאיות (תיקון – עונשין), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת וגלעד ארדן; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – מועדי תשלום לעמית המושך כספים), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק מס קנייה (טובין ושירותים) (תיקון – איסור ייבוא אלכוהול וטבק לאדם שגילו אינו עולה על 18), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אופיר פינס-פז, לאון ליטינצקי ושכיב מוראד שנאן; הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – פטור מארנונה לדירת מגורים שאינה בשימוש), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת סופה לנדבר ודוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת איתן כבל וגלעד ארדן; הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (פטור מארנונה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב הביטחון),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לתרופות שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק פיזור הכנסת השבע-עשרה, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – מעצר מפירי צו הגנה), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ואופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) [נוסח משולב] (תיקון – כללים להיוון), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק השוואת זכויות פנסיה לאלמן ולאלמנה, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת משה שרוני, אלחנן גלזר ושרה מרום-שלו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (ביטוח שאירים לאלמן), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק "והדרת פני זקן" (תיקוני חקיקה), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (ביטול תשלום על שירותי רפואה מונעת), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אריה אלדד; הצעת חוק סיוע במימון מסע בעקבות השואה לתלמידים בחטיבה העליונה, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לשיקום מפרץ חיפה, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת דב חנין, משה כחלון, יצחק גלנטי ומיכאל מלכיאור; הצעת חוק החוזים (חלק כללי) (תיקון – פרשנות החוזה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון – חישוב העלות התקציבית של חוקים), מאת חברת הכנסת שלי יחימוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (גיור על-ידי רב עיר ומועצה מקומית), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – החלה על נפגעי עבירה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת דוד רותם; הצעת חוק הסדרי טיעון, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ומנחם בן-ששון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – הגבלת גובה עמלות על שירות בחשבון ללקוח יחיד), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת יצחק זיו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (עידוד תחבורה ציבורית),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת דב חנין, משה גפני ומיכאל מלכיאור; הצעת חוק הגדלת אחוזי השידור בשפה הערבית (תיקוני חקיקה), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – מינוי ממלא-מקום לראש רשות), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת ואסל טאהא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק קביעת מעמדו היהודי של אדם, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת זבולון אורלב ומנחם בן-ששון; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הרחבת הפטור מהיטל השבחה על הרחבה או על בניית דירת מגורים במקום אחת שנהרסה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת שכיב מוראד שנאן; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון מס' 14) (תיקון – ביטול סעיף התחילה), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אופיר פינס-פז, לאון ליטינצקי ושכיב מוראד שנאן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – היטל על שינוי ייעודה של קרקע לשטח בנוי), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק מידע גנטי (תיקון – עריכת בדיקות גנטיות לקשרי משפחה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת צחי הנגבי; הצעת חוק חובת השתתפות בהדרכה לקראת הורות, התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק לפיזור הכנסת השבע-עשרה, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת יואל חסון.

ירדנה מלר-הורוביץ: קובץ חיקוקים והחלטות בדבר משכורות וגמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד אודיעכם, כי שר האוצר, חבר הכנסת רוני בר-און, מבקש להניח על שולחן הכנסת את האמנות האלה: א.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של אזרביג'אן לקידום השקעות והגנה הדדית עליהן; ב.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה העממית של סין בדבר קידום השקעות והגנה הדדית עליהן; ג.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של דרום-אפריקה לקידום השקעות והגנה הדדית עליהן; ד.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של גואטמלה לקידום השקעות והגנה הדדית עליהן.

ירדנה מלר-הורוביץ: שר הבריאות, חבר הכנסת יעקב בן-יזרי, מבקש להניח את האמנות האלה: א.

ירדנה מלר-הורוביץ: אשרור הסכם לשיתוף פעולה בתחומי הבריאות והרפואה עם ממשלת הרפובליקה של פרגוואי; ב.

ירדנה מלר-הורוביץ: אשרור הסכם לשיתוף פעולה בתחומי הבריאות והרפואה עם ממשלת הרפובליקה של פולין; ג.

ירדנה מלר-הורוביץ: אשרור הסכם לשיתוף פעולה בתחומי הבריאות והרפואה עם ממשלת הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל; ד.

ירדנה מלר-הורוביץ: אשרור הסכם לשיתוף פעולה בתחומי הבריאות והרפואה עם ממשלת הרפובליקה של אנגולה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ממלאת-מקום ראש הממשלה ושרת החוץ, חברת הכנסת ציפי לבני, מבקשת להניח את האמנה בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה הסוציאליסטית של סרי-לנקה בדבר שיתוף פעולה בתחומי התרבות, החינוך והמדע.

ירדנה מלר-הורוביץ: השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת גדעון עזרא, מבקש להניח את האמנה בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של צרפת בדבר שיתוף פעולה בעניינים סביבתיים, בניהול משאבי מים, בשימור הטבע, והתייעלות אנרגטית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אני מתנצל בפני חברת הכנסת אביטל שחיכתה.

עתניאל שנלר: עומדות לרשותך שמונה דקות.

עתניאל שנלר: אחרייך יעלה חבר הכנסת יעקב מרגי.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מכהנת בכנסת ישראל זה שמונה שנים, ואני מוכרחה להודות – אני תמיד חוזרת לפתיחת מושב באותה תחושה של ראשוניות, של חגיגיות, של התרגשות.

קולט אביטל: כך היה בעבר, עד היום הזה.

קולט אביטל: היום אני מוכרחה להודות, חזרתי הנה בתחושות קשות של עצבות.

קולט אביטל: עצבות על כך שאנחנו – יותר נכון, מפלגה אחת בבית הזה שוב גוררת את המדינה למערכת בחירות יקרה ומיותרת.

קולט אביטל: מערכת בחירות מיותרת ומסוכנת שעה שבפתח – משבר כלכלי עמוק שיגיע בסופו של דבר גם לפתחנו.

קולט אביטל: למה בעצם מצפה מאתנו העם ששלח אותנו לכאן לייצג אותו?

קולט אביטל: האם העם הזה רוצה שוב מערבולת של בחירות, של השמצות הדדיות, של תעמולת בחירות כוזבת, של סקרים יומיומיים שבסופו של דבר מנסים לקבוע את סדר-יומנו?

קולט אביטל: וגם אם אני מסכימה עם חלק גדול מהדברים שאמרה כאן חברת הכנסת תירוש, אני מוכרחה להגיד לך, גברתי, עם כל הכבוד, מפלגת העבודה הובילה מהלך שהיה אמור להביא לשלטון ישר יותר.

קולט אביטל: אבל אל תגלגלי לפתחנו את העובדה שמישהו אחר לא הצליח להרכיב קואליציה.

קולט אביטל: אנחנו התייצבנו שם מאחורי השרה ציפי לבני.

קולט אביטל: היינו הראשונים שבאנו ואמרנו: אנחנו מכבדים את הבחירה שלכם, אנחנו נשתף פעולה, אנחנו נתמוך, אנחנו נהיה חלק – שותפים לממשלה הזאת.

קולט אביטל: ואם מאן דהוא, או מאן דהיא, לא הצליחה לנהל משא-ומתן כפי שצריך, צר לי.

קולט אביטל: אל תגלגלי את הכישלון הזה לפתחנו.

קולט אביטל: אני מוכרחה לבוא ולהגיד שזה לא הזמן.

קולט אביטל: האם זה לא הזמן להקדיש את מאמצינו ואת מרצנו לאתגרים הקשים והמורכבים, הביטחוניים, המדיניים והחברתיים שבפניהם ניצבת המדינה, שבפניהם ניצבים האזרחים?

קולט אביטל: טוב אמר ראש הממשלה שהאירועים באזור הזה שבו אנחנו חיים לא יעצרו מלכת כי נהיה עסוקים בבחירות.

קולט אביטל: משפחות קשות-יום רוצות תשובה עכשיו על העוני הקשה שפוקד אותן.

קולט אביטל: בכסף שאנחנו נוציא על מערכת הבחירות המיותרת הזאת – 2 מיליארדי שקלים – יכולנו לפתור הרבה מאוד בעיות.

קולט אביטל: יכולנו להביא לביטחון תזונתי להרבה מאוד ילדים.

קולט אביטל: אבל הפור נפל, והבחירות תתקיימנה.

דוד רותם: – – –

קולט אביטל: סליחה, למה אתה מפסיק אותי?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דוד רותם היושב במקומו של חבר הכנסת דוד אזולאי, אנא אפשר לחברת הכנסת אביטל.

עתניאל שנלר: היא ראתה את האצבע שלך מורמת למעלה – זה בסדר.

עתניאל שנלר: בבקשה.

קולט אביטל: אבל הפור נפל.

קולט אביטל: הבחירות תתקיימנה והעם יצטרך לבחור.

קולט אביטל: הוא יצטרך לבחור, חברת הכנסת תירוש, בין מפלגות אופנתיות החסרות מכנה משותף אמיתי לבין מפלגות או מפלגה שהובילה תהליכים מדיניים וחברתיים אחראיים, מפלגה עם שורשים עמוקים נטועים בקרקע הזאת.

קולט אביטל: העם יצטרך לבחור בין מי שהנהיג, וכנראה ימשיך להנהיג, קפיטליזם חזירי, מי שלקח כסף דווקא מהעניים, לבין אלה שמאמינים בסולידריות חברתית, בכלכלת שוק חופשית, אך כזו שגם יודעת להפעיל בקרה, הכוונה וריסון.

קולט אביטל: אני שמחה על כך שבחרתי בתנועת העבודה, חבר הכנסת רותם, ואני אמשיך בכל כוחי ומאודי לקדם את ערכיה.

קולט אביטל: אני מאמינה כי לעת הזאת, למשברים ולאתגרים שניצבים בפנינו, רק בידי מפלגתי, רק בידי מנהיגה התשובות והמנהיגות הראויות, הכישורים והניסיון להתמודד עם המציאות הזאת.

קולט אביטל: וראוי להגיד זאת כאן ועכשיו, היושר וההגינות אינם מונופול של אף אחד ואף אחת בבית הזה.

קולט אביטל: אני גאה על כך שגם אני וגם חברי סיעתי, כל חברי, הוכיחו בדרכם את כישוריהם, את כשרונותיהם, בנבחרת של אנשים ישרים והגונים.

קולט אביטל: אני רוצה להוסיף, וחבל לי שחבר הכנסת יולי אדלשטיין לא נמצא כאן.

קולט אביטל: מי שטוען שאפשר לבוא ביושר למשא-ומתן מבלי להעלות בכלל את נושא ירושלים, טועה ומטעה את העם.

קולט אביטל: אף אחד מאתנו, מהמפלגות הציוניות, לא חשבה ולא חושבת ולא תחשוב שירושלים איננה עיר בירתנו.

קולט אביטל: אנחנו נמשיך להיאבק על כך.

קולט אביטל: אבל מה להן, לעיסאוויה ולשועפאט, ולבירת הנצח של העם היהודי?

קולט אביטל: האם תוספת של כמה שכונות מרובות פלסטינים שלא היו שייכות בעבר לירושלים, האם זה מה שיותיר את ירושלים כבירת ישראל?

קולט אביטל: או האם עלינו להתרכז במה שניתן ואפשר להשיג, ולהשיג הכרה בין-לאומית למעמדה של ירושלים כעיר?

קולט אביטל: אני חושבת שאין זה ישר ואין זה הגון לבוא בידיים כבולות למשא-ומתן.

קולט אביטל: לכן, מפלגתי תמשיך להנהיג קו שהוא קו מדיני מתון, רציני ואחראי.

קולט אביטל: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת קולט אביטל.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב מרגי.

עתניאל שנלר: גם לך שמונה דקות.

עתניאל שנלר: אחריו – חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מושב הכנסת הנוכחי מתחיל בסימן פיזור הכנסת והקדמת הבחירות.

יעקב מרגי: מושב הכנסת הזה נפתח בצל הפרסומים על דירוגה של מדינת ישראל כמדינה הכי ענייה במדינות המערביות.

יעקב מרגי: פרסום זה הוא אות קלון בפניה של הכלכלה הישראלית.

קולט אביטל: – – –

יעקב מרגי: אני אענה לך אחר כך עם המיליארד וחצי שקיבל ברק.

יעקב מרגי: כלכלה שמנציחה עוני ופערים חברתיים עמוקים היא כלכלה קצרת טווח, כלכלה של קמעונאים, שמה שמעניין אותם הוא רווח מיידי ומזומנים בקופה.

יעקב מרגי: זוהי כלכלה שאינה מתמחרת את הנזקים לטווח הקצר ולטווח הארוך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מושב כנסת זה נפתח בצלה של החלטת תנועת ש"ס שלא להצטרף לממשלת לבני.

יעקב מרגי: לכאורה – ואני אומר לכאורה – זוהי החלטה לגיטימית של מפלגה לגיטימית, אבל הנה שוב המציאות טופחת בפנינו.

יעקב מרגי: לרגע חשבנו שאנחנו באמת לגיטימיים, אבל אוי ואבוי – בעיני אותן אליטות בתקשורת, אותם פטרונים של המדינה, הנה ש"ס, שאך לפני שבוע היתה חביבת התקשורת, חביבת הפוליטיקאים, חביבת הפרשנים וכותבי הטורים למיניהם, אותם רכילאים, יצא להם – אני לא רוצה לומר מה יצא להם – אבל יצא להם אותו אחד מהבקבוק.

יעקב מרגי: השסתום יצא, והנה יצאו גם גלי השנאה והמשטמה, וכנראה יצא להם הקצף: מאמרים, כתבות על ש"ס – סחטנות, סחטנים.

יעקב מרגי: הגדילה לכתוב כתבת מסוימת, שאני לא רוצה אפילו להזכיר את שמה מעל דוכן מכובד זה, לקבוע שאם יש אלוקים – רק לא ש"ס.

יעקב מרגי: שתתכבד ותכבד את עצמה ותשמור על תסכולה לעצמה, ולא תפרסם את התסכול העצמי שלה ואת גלי השנאה שלה לציבור הרחב.

יעקב מרגי: אלוקים לא זקוק לא להכרה שלה ולא לקריאת מאמרה.

יעקב מרגי: אני שואל: אחרי 60 שנות קיומה של המדינה, עדיין יש תקשורת מגויסת?

יעקב מרגי: מה קרה?

יעקב מרגי: הבוחר קבע ש"ס חזקה עם 12 מנדטים, 10% מהעם רוצים שש"ס תאמר את דברה, וש"ס אמרה את דברה.

יעקב מרגי: ש"ס תיאבק למען החלשים, למען המטרות שהציבה לה, למען זהותה היהודית של מדינת ישראל, למען הקשישים, למען אותם 700,000, 800,000 ילדים שחיים מתחת לקו העוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גלי הסתה פרועים נגד ש"ס לא ירתיעו אותנו מלהמשיך ולהיאבק למען המטרות החברתיות שלנו ולמען החלשים בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: תנועת ש"ס היא התנועה החברתית היחידה שנאבקת בהתמדה על המטרות החברתיות.

יעקב מרגי: גלי האהדה הציבוריים מקהים ומטשטשים את גלי ההתקפות, השנאה והמשטמה של התקשורת בישראל.

יעקב מרגי: התקשורת בארץ, שלצערי הרב הפילה ראש ממשלה והכתירה יושבת-ראש מפלגה, לא תצליח להשתיק את קולו של העם.

יעקב מרגי: אני פונה אל מפלגת העבודה: תאמינו לי שאילו היה יושב-ראש מפלגת העבודה, השר אהוד ברק, יודע שהדרישה הפופוליסטית שלו מראש הממשלה שיתפטר תביא למה שקרה היום, הוא היה חוזר בו והיה נמנע – לא יושר ולא יושרה, אלא שיקול דעת של מי שכנראה מתיימר להיות מנהיג, של מי שמתיימר להיות מנהיג – – –

קולט אביטל: – – – אתה לא מוכן להצביע בעד אשה?

יעקב מרגי: אני מוכן להצביע בעד כל אשה שתהיה ראויה ותהיה מוכנה להמשיך באותם קווי יסוד שהצבנו לעצמנו.

יעקב מרגי: אני שואל את עצמי ותוהה, חבר הכנסת רביץ: לו דרשו מפלגת העבודה או מרצ קצבאות ילדים, לו דרשו להוציא את אותם 700,000–800,000 ילדים אל מעל לקו העוני, האם מישהו היה מהין או מעז לחשוב – לא לומר – שאלה מפלגות סחטניות ואילו דרישות יש להן?

יעקב מרגי: לא נותר לי אלא לחזור לאותו "פטרוניזם" שלא נעקר מהעולם ולא נעקר מהמדינה לאחר 60 שנות קיומה.

יעקב מרגי: אותם פטרונים חושבים שהם יכולים לשלוט גם במחשבות וברצונות של ציבור רחב בישראל.

יעקב מרגי: מפלגת העבודה קיבלה במהלך המשא-ומתן עם הגברת ציפי לבני, למטרות שונות, הסכמה על מיליארד וחצי שקלים.

יעקב מרגי: אז לא דיברו על המשבר הכלכלי העולמי.

יעקב מרגי: אז לא דיברו על סחטנות.

יעקב מרגי: סחטנים כנראה יש רק מצבע אחד.

יעקב מרגי: אני אומר: עד כאן, רבותי.

יעקב מרגי: נגמרו.

יעקב מרגי: לא רציתי להוציא את השד הזה, אבל ראינו, שמענו, קראנו את התקשורת הכתובה, ראינו לאן הם מובילים, אותם עיתונאים, אותם כתבים, אותם כותבי טורים רכילאים באותם מאמרים.

יעקב מרגי: אנחנו לא נהסס לתבוע לצמצם את הפערים החברתיים במדינה.

יעקב מרגי: האיום האסטרטגי של הפערים החברתיים במדינה הוא לא פחות חמור מהאיומים האסטרטגיים הביטחוניים שמאיימים על מדינת ישראל.

יעקב מרגי: כנגד אלה יש לנו תשובות.

יעקב מרגי: אתם התמודדנו.

יעקב מרגי: אבל, נגד פערים, נגד התסכול של אותם ציבורים רחבים אין תשובות, אין פתרונות, וזה איום אסטרטגי לא חמור פחות מהאיום הביטחוני.

יעקב מרגי: שלא יהלכו עלינו אימים; דווקא בגלל המשבר הכלכלי העולמי אנחנו צריכים לשריין עוד את השכבות החלשות, להגן עליהן, כי הן יהיו הראשונות שהאוצר, נערי האוצר ופקידי האוצר ייגעו בהן.

יעקב מרגי: שוב השכבות האלה יהיו הבטן הרכה של תקציב המדינה, הבטן הרכה של אותה סדרת קיצוצים וקיצוצים רוחביים.

יעקב מרגי: אין דבר מתבקש יותר היום מלשפר את מצבם של אותם ילדים חלשים ולנסות, במענק משפחה של 500-400 ש"ח לחודש, להעלות אותם אל מעל לקו העוני, לנסות לתת להם הזדמנות שווה להתמודד כמו כל ילד אחר בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: מוכרים לנו פה כל מיני ססמאות וקלישאות.

יעקב מרגי: רצו לתת פה 160 שקל, ואני שואל אתכם: מענק משפחה של 160 שקל, אם היינו יושבים בממשלה כזאת, מה היו כל הפרשנים אומרים?

יעקב מרגי: "לעג לרש", "ש"ס נדבקה לכיסאות".

יעקב מרגי: הוכחנו לכולם שלנגד עינינו אותן משפחות, אותם ילדים, ואנחנו נמשיך להיאבק למענם.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת אסתרינה טרטרמן.

עתניאל שנלר: לרשותך ארבע דקות.

עתניאל שנלר: אחרייך – חבר הכנסת אורי אריאל.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברתי, חברותי, חברי חברי הכנסת, בסוף השבוע, בעוד אזרחי המדינה ומנהיגיה עסוקים בדפדוף, בעיון בסוגיות פוליטיות – כן ממשלה או לא ממשלה – פורסמה באחד מעיתוני סוף השבוע כתבה שלא יכולה להותיר אותנו אדישים.

אסתרינה טרטמן: כתבה של עמיר רפופורט, שמדברת על כך שמדינת ישראל מעבירה מדי יום 90 משאיות שונות לתוך עזה, וחלק גדול מתכולת המשאיות האלה הוא מלט, חצץ, ברזל, דברים מובהקים לבנייה.

אסתרינה טרטמן: כשמשקיפים – ראה זה פלא, לא ניבטת שום תוספת בנייה בשטח של עזה.

אסתרינה טרטמן: לאן כל זה נעלם?

אסתרינה טרטמן: חברות וחברים, אנחנו יודעים לאן זה נעלם.

אסתרינה טרטמן: ב-19 בחודש יוני חתמנו על הסכם של שקט – הפסקת אש – עם ה"חמאס".

אסתרינה טרטמן: התחייבנו על כל מיני דברים: להגדיל את מספר המשאיות מ-60 ל-90 ועוד.

אסתרינה טרטמן: מה קורה עם הצד שכנגד?

אסתרינה טרטמן: אפילו ארבעה ימים לא חלפו מאז ואותה הפסקת אש לכאורה הופרה, ומאז יש לנו כל הזמן, לסירוגין – וכבר התרגלנו וכבר כמעט לא מפרסמים – פה עוד "קסאם", שם עוד רקטה; מי בכלל מתייחס לזה?

אסתרינה טרטמן: אנחנו בשגרה, עסוקים בהרכבות קואליציוניות.

אסתרינה טרטמן: מה זה חשוב מה קורה ברמה הביטחונית?

אסתרינה טרטמן: מה עם הסיכונים לחיים שלנו?

אסתרינה טרטמן: ההפרות האלה מתבטאות לא רק בירי.

אסתרינה טרטמן: ההפרות האלה מקבלות ביטוי בהתחמשות, בהברחות נשק לא חוקיות.

אסתרינה טרטמן: ההפרות האלה מקבלות ביטוי בתרגול ובאימונים עודפים של ה"חמאס".

אסתרינה טרטמן: חברי, נגד מי כל זה נערך?

אסתרינה טרטמן: השקט המלאכותי הזה, נגד מי הוא עומד?

אסתרינה טרטמן: הם מטייבים עצמם כל יום ואנחנו עוזרים להם לעשות הכול נגדנו.

אסתרינה טרטמן: החלמאות הזו – עד לאן?

אסתרינה טרטמן: בנאמנות איוולת אנחנו ממשיכים את ההרס העצמי ומעבירים להם עוד ועוד חומרים.

רונית תירוש: תזכירי את זה שגלעד שליט יושב שם.

אסתרינה טרטמן: אני לא יכולה לשכוח את גלעד אף יום ואף רגע, את צודקת.

אסתרינה טרטמן: חברות וחברים, אנחנו מעבירים להם את הדברים האלה לחפירות תת-קרקעיות, למנהרות.

אסתרינה טרטמן: והמנהרות האלה, עד היום גם טובי המהנדסים בעולם טוענים בכנות שעדיין לא נמצא פתרון ראוי נגד זה.

אסתרינה טרטמן: ההיפך, הנזק בלוחמה מתחת לפני הקרקע הוא נזק אדיר בחיים ובהכרעות גורליות של מדינות ועמים, ואנחנו עוזרים להם.

אסתרינה טרטמן: כבר חשפנו מנהרות כאלה, וזו לא תיאוריה.

אסתרינה טרטמן: בפעולה ישראלית בצפון עזה לפני עשרה חודשים נחשפה רשת מנהרות כאלה.

אסתרינה טרטמן: אנחנו יודעים שהדבר הזה הולך ומתרחב ומתווסף ואנחנו מגדילים את הנזק.

אסתרינה טרטמן: חברות וחברים, שלא נחיה באשליה שהשאננות הזו תימשך הרבה זמן.

אסתרינה טרטמן: הערכות מודיעין שניתנו לשר הביטחון רק לאחרונה טוענות שגוברים הסיכויים שכבר בינואר הקרוב אין יותר הפסקת אש.

אסתרינה טרטמן: למה בינואר הקרוב?

אסתרינה טרטמן: ההסכם מסתיים, שישה חודשים תמו, יש מאבקים בין ה"חמאס" ל"פתח" – וישראל, מה היא עושה באותו זמן?

אסתרינה טרטמן: עסוקה בבחירות.

אסתרינה טרטמן: איזה זמן יותר טוב לבוא ולהזיק לנו מהזמן שאנחנו עסוקים בבחירות?

אסתרינה טרטמן: חברות וחברים, אנחנו לא צריכים לייחס להם חוכמה ותבונה.

אסתרינה טרטמן: ההיסטוריה כבר הוכיחה לנו שכבר בתקופת התנ"ך הקדומה השתמשו במנהרות כאלה.

אסתרינה טרטמן: במלחמת העולם השנייה השתמשו במנהרות כאלה, הווייטקונג בווייטנאם, לוחמי הצבא האדום מול המוג'אהדין באפגניסטן.

אסתרינה טרטמן: בשנות ה-90, הצבא הרוסי מול צ'צ'ניה.

אסתרינה טרטמן: צ'צ'ניה, בעיר הבירה שלה, עשתה רשת שלמה של מנהרות לקשר מתחת לאדמה, והנזק ידוע לכולנו.

אסתרינה טרטמן: ה"חיזבאללה" במלחמת לבנון השנייה, אנחנו מכירים את המושג "שמורות הטבע" – השיטה מוכרת ואנחנו משתפים אתה פעולה.

אסתרינה טרטמן: המטרה האסטרטגית שלהם היא לא להכריע.

אסתרינה טרטמן: המטרה שלהם היא להחליש אותנו, וזו השיטה.

אסתרינה טרטמן: אני פונה לראש הממשלה, גם בשלהי כהונתה של הממשלה הזו חלה חובה חוקית, מוסרית וערכית בנושאים האלה, והתפקוד והאחריות כולם מוטלים על ממשלת ישראל.

אסתרינה טרטמן: תעצרו את האספקה ההרסנית לאלתר, בטרם תהיה הבכייה לדורות.

אסתרינה טרטמן: אין לגיטימציה לממשלה זו שכושלת להביא לסופה של מדינת ישראל.

עתניאל שנלר: תודה לחברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אורי אריאל.

עתניאל שנלר: לרשותך ארבע דקות.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת יצחק זיו.

עתניאל שנלר: אם אתה היחיד הנואם מהסיעה שלך, אז שמונה דקות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה שלא נמצא אתנו, ראשית, אני רוצה לשבח את ראש הממשלה שחסך מאתנו פולמוס מדיני כאשר גם ראש ממשלת סוריה, נשיא סוריה, גם הפלסטינים כבר אינם מאמינים שהם יכולים לנהל אתו משא-ומתן, וודאי שאין גיבוי לכך בישראל.

אורי אריאל: כך לפחות מהוויכוח הזה, מהצרה הזו של דיון מדיני שאין לו ידיים ואין לו שחר נפטרנו בפעם הזו ובא לציון גואל.

אורי אריאל: ראשית, אומר דברים על השבוי שלנו, על גלעד שליט.

אורי אריאל: גם בעניין הזה, אדוני ראש הממשלה, נכשלת.

אורי אריאל: כל המנופים בידינו – מים, חשמל, גז, משאיות, כסף וכן הלאה, אבל החיים ברצועת-עזה נמשכים כסדרם.

אורי אריאל: זאת אומרת, גלעד שליט שם בבור והמשאיות נוסעות.

אורי אריאל: גלעד שליט שם והכסף זורם בין הבנקים מישראל לעזה.

אורי אריאל: מעל 800 יום גלעד שליט שם, ואתה מאפשר מים וחשמל כרגיל.

אורי אריאל: למרות החלטת הממשלה לקצץ בחשמל, החשמל כרגיל.

אורי אריאל: לצערי, גם בזה נכשלת.

אורי אריאל: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, במצע מפלגת קדימה יש מלים גבוהות מאוד לגבי ירושלים המאוחדת.

אורי אריאל: אבל בידיעת כולכם, חברי הכנסת של קדימה, ובידיעת האומה כולה, ראש הממשלה מציע לחלק את ירושלים ועד הסוף.

אורי אריאל: שרת החוץ מנהלת משא-ומתן על ירושלים וגם אחרים אצלכם מנהלים משא-ומתן ומוסרים מסרים, ואין לכם עם זה שום בעיה.

אורי אריאל: לא שמעתי אחד מכם שיוצא נגד האמירות המנוגדות למצע מפלגתכם.

אורי אריאל: לא רק שלא יצאתם נגד זה, אלא שראש הממשלה גם כמעט הקפיא את הבנייה בירושלים, מה שהיה פעם מחוץ לתחום, מה שפעם לא דיברו עליו.

אורי אריאל: על ירושלים אין דיון.

אורי אריאל: אבל ראש הממשלה, בזה הוא הצליח, הכניס את ירושלים לדיון, האם בונים כן או לא.

אורי אריאל: לא רק בביתר, הרב רביץ, לא רק במודיעין-עילית הוא עוצר, לא רק בכל יהודה ושומרון הוא מפריע, גם בירושלים – בירת ישראל הריבונית, ומפלגת קדימה ואחרים שקטים.

אורי אריאל: מתחת לשולחן הם יסדרו עוד 100 יחידות ועוד 200 יחידות.

אורי אריאל: כך אנחנו נראים.

אורי אריאל: הדברים האלה, גם אם לא רוצים, מקרינים על כל הערים המעורבות בישראל, מעורבות במובן של ערבים ויהודים.

אורי אריאל: ראינו מה היה בעכו בשבועות האחרונים, לפני חג הסוכות.

אורי אריאל: היו כאלה שהשלו את עצמם שהפרשה נגמרה, כבשנו את העניין, הורדנו אותו.

אורי אריאל: אז קיבלנו תזכורת, ושלשום ניסו להצית את ישיבת ההסדר בעכו.

אורי אריאל: מי שחושב שכל פעם שתהיה בעיה הוא יטאטא אותה ולא יפתור אותה – אין לזה שום סיכוי.

אורי אריאל: ערבים שלא יודעים לכבד את מדינת ישראל ומעזים ביום כיפורים, ביום הקדוש של כל היהודים ללכת בעיר עכו ולצעוק "אדבח אל-יהוד", לא צריכים להיות במדינת ישראל.

אורי אריאל: אל תעצמו עיניים.

אורי אריאל: זה לא יעזור.

אורי אריאל: אל תברחו, כי זה לא יביא מזור.

אורי אריאל: בבעיות האלה צריך לטפל כשהן קטנות, ולא לחכות שיגיעו ליציאה משליטה.

אורי אריאל: זה נכון גם לגבי הבדואים בנגב.

אורי אריאל: יש ועדה בראשות השופט גולדברג, ולי יש חשש שממשלת ישראל תאמץ מסקנות קשות שיביאו חס וחלילה לאובדן הנגב.

אורי אריאל: אם לא יתייצבו נוכח המגמות האלה של השתלטות עוינת של גיס חמישי במדינת ישראל, אנחנו נהיה במצב קשה.

אורי אריאל: אנחנו נשרוד, בעזרת השם, אנחנו מאמינים בני מאמינים, לא ינצחו אותנו.

אורי אריאל: השאלה היא איזה מחיר נשלם.

אורי אריאל: בעת האחרונה החל שר הביטחון במדיניות חדשה כלפי המתיישבים ביהודה ושומרון.

אורי אריאל: באישון לילה במוצאי שבת הרסו שני מבנים, לטענת המינהל האזרחי – לא חוקיים, בחברון.

אורי אריאל: לא נתנו לאנשים להוציא את מיטלטליהם, את רכושם שנבנה במשך שנים בעמל רב.

אורי אריאל: אני פונה אל שר הביטחון: הורד ידך מההתיישבות היהודית בארץ-ישראל.

אורי אריאל: יש אלפי בתים של ערבים ביהודה ושומרון שאינם חוקיים; יש אלפי בתים לא חוקיים בירושלים.

אורי אריאל: יש בתים של מחבלים בירושלים שאתה אישית, שר הביטחון, הבטחת להרוס ואתה לא הורס.

אורי אריאל: מצאו להם אנשים טובים, בעיקר מהתקשורת, דרך להיטפל לאנשי חברון, דרך האיש הבלתי-אחראי הזה בחברון, והוא אחד – אפילו לא שניים או שלושה – אלא אחד.

אורי אריאל: אני פונה מפה אל שר הביטחון ואל השר דיכטר, השר לביטחון הפנים: אם האיש עבר עבירה, תעצרו אותו, למה אתם מחכים?

אורי אריאל: תעמידו אותו למשפט ובית-המשפט יוציא את דינו.

אורי אריאל: אנחנו ודאי נגד זה, אנחנו ודאי לא מסכימים לזה, אבל מה אתם מתרשלים?

אורי אריאל: הרי אתם השלטון, בידיכם הדבר לעשותו.

אורי אריאל: מדוע אתם מתמהמהים?

אורי אריאל: הרי האיש ידוע, דבריו הוקלטו, יש הוכחות.

אורי אריאל: לא, אתם לא עושים דבר, אבל מתגוללים על כל האחרים, עושים הכללות במקום שאין מקום להכללות.

אורי אריאל: הרי ילדינו שלנו משרתים בצה"ל, אנחנו משרתים במילואים, במי הוא פגע אם לא בנו?

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לסיים בדבר אחד שנדמה לי שיש עליו הסכמה מלאה אצל כולם.

אורי אריאל: מורנו ורבנו הרב מרדכי אליהו נכנס לניתוח לב פתוח, ברשותכם, ברשות היושב-ראש, אני רוצה לומר את הדברים הבאים: מי שבירך את אבותינו ואמותינו, אברהם, יצחק ויעקב, משה ואהרן, דוד ושלמה, שרה, רבקה, רחל ולאה, הוא יברך וירפא את כל חולינו, ובהם את מורנו ורבנו הרב מרדכי צמח בן מזל, הזקוקים לרפואה שלמה.

אורי אריאל: בעבור שאנחנו מתפללים להחלמתם, בשכר זה הקדוש-ברוך-הוא יימלא רחמים עליהם להחלימם ולרפאותם ולהחזיקם ולהחיותם, וישלח להם מהרה רפואה שלמה מן השמים, בתוך כל חולי ישראל, רפואת הנפש ורפואת הגוף, השתא בעגלא ובזמן קריב, ונאמר אמן.

אורי אריאל: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת .

עתניאל שנלר: לרשותך שמונה דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת אברהם רביץ.

עתניאל שנלר: אם גם חבר הכנסת גלנטי ידבר, לרשותך ארבע דקות.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אלה רגעים קשים, לאחר התרסקות הכלכלה והפגיעה בגמלאים.

יצחק זיו: עולמו של הגמלאי הקשיש מצטמצם לסביבה הקרובה והמיידית שלו.

יצחק זיו: הביטחון הכלכלי והבריאות הם המרכיבים העיקריים והחשובים לו בתקופה שבה הוא מבקש ליהנות מפרי עמלו, אך כאן הוא מגלה שרבים לוטשים עיניים אל חסכונותיו, מושיטים את ידיהם אליו והוא נשדד בתקופה הכי קשה בחייו.

יצחק זיו: אנחנו, נבחרי העם, חייבים לעשות הכול כדי לעצור תופעה זו.

יצחק זיו: בתקופה זו של חיינו איננו צריכים ואיננו רוצים לדאוג לאיש פרט לעצמנו.

יצחק זיו: אנו רוצים לקנות בכספנו עזרה לחיי היום-יום, לרכוש מזון וגם תרופות, לקנות מתנות לנכדים, לבלות את שארית חיינו בכבוד.

יצחק זיו: כספם של הגמלאים היה הון עצום השמור בקרנות הפנסיה, והגיבוי להן היה איגרות חוב מיועדות של המדינה, עד אשר בהחלטת האוצר הפסיקה המדינה להנפיק איגרות אלה לקרנות הפנסיה וקופות הגמל ושלחה אותן לרכוש ניירות ערך כגיבוי לכספנו בשוק ההון.

יצחק זיו: אין לשוק ההון בישראל כמות כזאת של ניירות ערך בטוחים וסולידיים, והקרנות רכשו איגרות חוב וניירות מסוכנים, בעלי תנודה רבה וכאלה שסחירותם בעת מצוק היא נמוכה ולעתים שואפת לאפס.

יצחק זיו: חלק ניכר מכספי הגמלאים והחוסכים, הזקוקים לביטחון מקסימלי עם הגיעם לקדנציה האחרונה של חייהם, נשלחו שלא בידיעתם להשקעות בעולם הגדול.

יצחק זיו: אך הגמלאים אינם מעוניינים בהרפתקאות, ויש להשאיר בידי הגמלאי החוסך את ההחלטה אשר לסוג הביטחון וסוג ההשקעה.

יצחק זיו: את כל העול והטעויות הטילה המדינה על הגמלאי הקשיש, ודיללה בכך את זכויותיו הפנסיוניות שנרכשו במשך עשרות השנים שבהן עבד.

יצחק זיו: גם קבלת טיפול רפואי סביר נפגעה או נמנעה מגמלאים רבים.

יצחק זיו: הגמלאים, שכבר נסחטו עד תום, נזרקו הצדה והפכו מנכס לנטל.

יצחק זיו: אותם גמלאים קשישים, שהיו אמורים להיות מסודרים עקב זכויות שרכשו, נאלצים כיום לבחור בין מזון לתרופות, וכמובן גם למצוא דרך לשלם הוצאות מחיה, דיור, מסים וטיפול סיעודי, וכל זה מפני שערכו הריאלי של כספם נלקח מהם.

יצחק זיו: בשל חוק ההבראה של קרנות הפנסיה, וחלקה המוגדר של הממשלה בכיסוי עלות תשלומי הפנסיה בקרנות הוותיקות, אני דורש מקרנות הפנסיה לפרסם את מדיניות ההשקעה והפיקוח הנהוגה בהן ואת סדרי עבודתן של ועדות ההשקעות, וכן את אלה: 1.

יצחק זיו: שיעור ההשקעות של קרנות הפנסיה הוותיקות; 2.

יצחק זיו: שיעור ההפסדים והרווחים בכל אחד מסוגי ההשקעה; 3.

יצחק זיו: האם קיימות הנחיות בכתב לוועדות ההשקעות בכל הקשור לסוגי ההשקעה? 4.

יצחק זיו: הנחיה ברורה של שינוי בהשקעות באיגרות חוב מיועדות, כמו שהיה בעבר.

יצחק זיו: כספם ועתידם של הגמלאים אינם הפקר, ולכן אני פונה אל כל המפלגות, שכולן פתאום מדברות על הגמלאים, ואף שהגשתי הצעת חוק שעניינה דחייה של 120 יום – רצוי לדחות 150 יום, כדי שציבור הגמלאים יעבור את החורף הקר, את מחלות השפעת למיניהן, ויוכל לצאת להצביע.

יצחק זיו: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעד ההצעה שלפיה יהיו לפחות 120 יום עד לפיזור הכנסת.

יצחק זיו: איחולי הצלחה לכנסת ישראל ולכולנו.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת זיו.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת אברהם רביץ.

עתניאל שנלר: גם לרשותך, חבר הכנסת רביץ, שמונה דקות.

עתניאל שנלר: אחר כך ידבר חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת .

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נכנסים עכשיו לתקופה שדי קשה להגדיר אותה.

אברהם רביץ: ספר קהלת מביא שורה ארוכה של – עת לשמוח ועת לבכות, ועת, ועת, ועת, ועת.

אברהם רביץ: מהי העת הזאת שאנחנו צועדים לקראתה היום?

אברהם רביץ: עת פגרה?

אברהם רביץ: אפילו לא יפה להגיד כך.

אברהם רביץ: הכנסת עומדת לסיים את תפקידה ולצאת לאותה פגרה.

אברהם רביץ: הייתי מציע לכולנו להכתיר את העת הזאת, במקום "עת לעשות", שאנחנו משתדלים כל השנה, "עת לחשוב".

אברהם רביץ: כאשר אני יושב לי כחבר הכנסת ומאזין לחברי, אנחנו כולנו שותפים למין מאסה מוזרה כזאת.

אברהם רביץ: עולים חברי הכנסת, בזה אחר זה, ומציעים הצעות חוק למיניהן, לסוגיהן, ונמצאים באיזה מין מרוצת הסוס העיוור.

אברהם רביץ: הצעות חוק – לעשות ולעשות ולעשות – ואין מה לדבר שבסופו של יום הרי למעלה מ-90% מההצעות האלה אפילו לא נדונות.

אברהם רביץ: אבל אנחנו נמצאים במצב מאוד מאוד מיוחד.

אברהם רביץ: לא הקדשנו, על-פי האמת, עת לחשוב, כאשר לנגד עינינו יש כמה בעיות שהן בנפשנו, בנפש המדינה, בנפש האומה כולה.

אברהם רביץ: ואני מדבר על הדבר הטריוויאלי, הדבר הפשוט ביותר – מה אנחנו עושים אל מול הבעיה המדינית-הפוליטית העומדת לנגד עינינו, והיא איננה סרה מאתנו.

אברהם רביץ: אני מוצא את עצמי חוזר ומציע את אותן ההצעות, וזה לא מפני שמשעמם לי.

אברהם רביץ: אני מאמין, לאחר התבוננות אמיתית: שום הצעה – תהיה הנכונה והטובה והמוסרית ביותר – לא תעבור את הקווים אם אכן לא נשים את האצבע על המקום הנכון, ואני מתכוון לכך.

אברהם רביץ: אנחנו מדברים הרבה על ירושלים, אבל זה לא רק ירושלים.

אברהם רביץ: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על עשרות אלפי יהודים שגרים ביהודה ושומרון ואוהבים זאת, ורוצים להמשיך ולגור שם.

אברהם רביץ: הם בחרו, המדינה בחרה עבור רובם שיהיו שם.

אברהם רביץ: והייתי אומר שמהלך ההתנתקות היה מהלך ניסיוני שכשל, לית מאן דפליג שהוא כשל – אף שהוא הביא גם כמה תרופות מקומיות – אבל המהלך, כמהלך, כשל לחלוטין.

אברהם רביץ: הוא לפחות כשל מבחינה ניסיונית, שאפשר יהיה לומר על דברים אחרים שצריכים להיפתר: כזה ראה וקדש.

אברהם רביץ: לא קדש ולא ראה ולא כלום.

אברהם רביץ: כאשר דובר על 8,000 יהודים ולא על 80,000 יהודים, מדינת ישראל לא השכילה עשות, לתת את הפתרון האמיתי.

אברהם רביץ: והיא לא תשכיל; היא לא תשכיל בגלל הריבוי והדבקות והרצון להיות שם.

אברהם רביץ: ואני כבר לא מדבר על הלגיטימיות המוסרית, ההיסטורית, הדתית, אלא פשוט יהודים גרים במקומות.

אברהם רביץ: והשאלה היא מה לחשוב.

אברהם רביץ: עת לעשות זה לא היום.

אברהם רביץ: אנחנו לא הולכים לעשות שום דבר עד אחרי הבחירות.

אברהם רביץ: אנחנו מדברים על עת לחשוב.

אברהם רביץ: אני העליתי מעל במה זאת את ההצעה חזור ואמור, ואני אומר לכם:

אברהם רביץ: אני שוחחתי ודנתי עם כל הצדדים – עם אנשי שמאל לסוגיהם, עם נציגים של העולם הערבי – וכולם אומרים: זה צודק אבל אי-אפשר.

אברהם רביץ: מה צודק?

אברהם רביץ: בסדר.

אברהם רביץ: שהציבור הפלסטיני רוצה ישות משלו, מדינה משלו, ואתה לא תוכל גם את זה למנוע.

אברהם רביץ: אבל, איפה נאמר, ריבונו של עולם, שיהודים לא יוכלו לגור בארץ-ישראל, בכל ארץ-ישראל ההיסטורית?

אברהם רביץ: כבני-אדם, כאזרחים, אולי אזרחים של שתי מדינות?

אברהם רביץ: מדוע פוסלים את הדבר הזה מראש?

אברהם רביץ: איזו מדינה בעולם תוכל לעמוד נגד טיעון כזה, לאחר למעלה מ-40 שנה שגרים שם בני-אדם?

אברהם רביץ: דור שני ודור שלישי, וביושר, ובנאמנות ובאזרחות אמיתית.

אברהם רביץ: איפה יש מקום כזה בעולם, כיום, שלא יאפשרו ליהודים לגור באיזה מקום רק כי הם יהודים?

אברהם רביץ: אם יש פורעים – הם לא יישארו, ואם יישארו ויתפרעו – יש דרכים לכך.

אברהם רביץ: אבל מדוע אנחנו לא שומעים מהציבור הערבי הנאור: אהלן וסהלן, בואו תגורו אתנו?

אברהם רביץ: מה, היהודים מזיקים?

אברהם רביץ: יש מדינה בעולם שהיהודים לא הוסיפו לתרבות, לתעשייה, לכלכלה, למה שאתם רוצים?

אברהם רביץ: יהודים בשום מקום בעולם לא היו מחרחרי ריב.

אברהם רביץ: הם היו נרדפים.

אברהם רביץ: ואני חושב, רבותי, שכל עוד שאנחנו לא נחשוב על כך ברצינות – א.

אברהם רביץ: לא יהיה שום פתרון.

אברהם רביץ: חברי חברי הכנסת מהציבור הערבי, לא יהיה.

אברהם רביץ: שוו בנפשכם וקחו לפניכם את המפה ותראו היכן גרים היום יהודים ביהודה ושומרון.

אברהם רביץ: האם באמת אתם חושבים – לאחר הסאגה הזאת של ההתנתקות – שאפשר יהיה להזיז אותם עם כל מיני חוקים, פטנטים?

אברהם רביץ: יהיה אפשר – כמה אלפים.

אברהם רביץ: כמה אלפים, חוק של וילן יכול לעזור להם, אבל זה הפתרון?

ג'מאל זחאלקה: מדינה אחת, אתה אומר?

אברהם רביץ: לא אומר מדינה אחת.

אברהם רביץ: מפורש לא, למה אתם לא מבינים?

אברהם רביץ: אני אומר: שתי מדינות.

אברהם רביץ: אבל מה זה מדינה, מה אתם עושים קדושה כזאת ממדינה?

אברהם רביץ: אתם הרי שמאלנים, מה זה מדינה בעיניכם?

אברהם רביץ: בעינינו, תהיה מדינת ישראל ריבונית, עצמאית, עם חוקים משלה, עם דגל, עם המנון, וכזאת תהיה גם מדינה פלסטינית, אבל זה אומר שאני לא יכול לגור שם?

אברהם רביץ: שאני לא יכול לקנות אדמה שם?

אברהם רביץ: וכדי שהציבור הערבי – – –

חנא סוייד: – – –

אברהם רביץ: תן לי לסיים רגע.

אברהם רביץ: כדי שהציבור הערבי לא ירגיש רע, יש לי גם הצעה פרקטית.

חנא סוייד: כאזרח פלסטיני, אין בעיה.

אברהם רביץ: כן, אבל הוא יהיה אזרח – double citizen.

אברהם רביץ: בבקשה, תגיד את זה.

חנא סוייד: אני אומר.

אברהם רביץ: תגיד את זה.

עתניאל שנלר: עוד מעט אתם מקבלים רשות דיבור, כל מי שנמצא כאן במליאה.

עתניאל שנלר: נא לא להפריע.

אברהם רביץ: לכן, אני מציע.

אברהם רביץ: כדי שלא תרגישו רע ותחשבו שהיהודים עומדים לכבוש את כל יהודה ושומרון, ויקימו שם מדינת ישראל ב', יש לי הסדר.

אברהם רביץ: גרים פה במדינת ישראל 20% ערבים – יגורו שם 20% יהודים, ואפשר יהיה לעשות איזון מתמיד, כל חמש שנים יספרו, אם זה מה שאתם רוצים כביטחון, שתהיה לכם מדינה עם סממנים של מדינה, מותר.

עתניאל שנלר: תודה.

אברהם רביץ: ולכן, בזמן של עת לעשות אני לא יודע אם מילותי מתקבלות, אבל בזמן של עת לחשוב, זוהי המחשבה היחידה שיכולה להוליד משהו.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

עתניאל שנלר: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים (תיקון מס' 2), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 117) (עיריות איתנות), התשס"ט–2008; הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 12) (יום ניקיון ארצי), התשס"ט–2008; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 39) (הגבלת הזכות להיבחר), התשס"ט–2008; הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 21) (חובת מסירת רשימות מנויים), התשס"ט–2008; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 59) (ייצוג בהליך שימוע), התשס"ט–2008; הצעת חוק לקידום ולעידוד מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל (הוראת שעה), התשס"ט–2008; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 43) (שירותי רפואה מונעת ושייאות לתלמיד), התשס"ט–2008; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 11) (מספר ימי אבל), התשס"ט–2008; הצעת חוק השוואת זכויות פנסיה לאלמן ולאלמנה, התשס"ט–2008; הצעת חוק לתיקון פקודת המסים (גבייה) (מס' 7) (הצגת הודעת תשלום קנס לחייב), התשס"ט–2008; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 16) (איסור גביית עמלות בעד שירותים מסוימים), התשס"ט–2008; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (תיקון מס' 4) (מידע בדבר עומס תנועה), התשס"ט–2008; הצעת חוק סל שירותים נוספים בחינוך, התשס"ט–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע, התשס”ט–2008; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 4) (ביקורת שיפוטית על תוקפם של של חוקים); הצעת חוק הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 56) (דיון לפני דן יחיד או לפני הרכב), התשס”ט–2008; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 57) (שיפוט בענייני תעבורה) (תשריר – הוראת שעה), התשס”ט–2008; הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: יש הרבה עבודה במושב הזה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת חיים אורון.

עתניאל שנלר: גם לרשותך עומדות שמונה דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שמישהו התבלבל פה היום, התבלבל בלוח השנה וחשב שאנחנו נמצאים בפורים.

חיים אורון: יושב-ראש הליכוד חבר הכנסת בנימין נתניהו עטה היום מסכה והיה בטוח שכולנו לא היינו בארץ ב-20 השנים האחרונות.

חיים אורון: בנושא הכלכלי יש שאלה, אדוני היושב-ראש – מהו אורך חיי המדף של התוכניות של ביבי נתניהו; כמה שנים הן קבעו את מה שקרה בארץ – שלוש שנים?

חיים אורון: חמש שנים?

חיים אורון: שמונה שנים?

חיים אורון: זה נורא מעניין.

חיים אורון: הוא ממיין אותן – אני עשיתי מדיניות כלכלית, ואני יצרתי את ה"יש" הגדול.

חיים אורון: שיא עולמי בפערים חברתיים זה ביצירה שלך?

חיים אורון: שיא עולמי במספר העניים זה ביצירה שלך?

חיים אורון: הצמיחה היא ביצירה שלו.

חיים אורון: כבר היו אלף מחקרים שהראו שהתפקיד והמשקל של מדיניות הממשלה בשיעורי הצמיחה הגבוהים – מישהו אומר שהוא היה 20%, ומישהו אחר אומר שזה היה 25%.

חיים אורון: אז – 30%, והשאר בא ממקומות אחרים.

חיים אורון: אבל שיא המסכה, אדוני היושב-ראש – הוא מדבר בשם האופוזיציה, ובפוזה של ראש הממשלה, חבר הכנסת רובי ריבלין.

חיים אורון: סליחה, הוא יושב-ראש האופוזיציה גם בקולי וגם בקולם של חברי הערבים, והמינימום, כשאתה עולה לדוכן באירוע מהסוג הזה, הוא קצת אלגנציה; תגיד את מה שאתה חושב, תתווכח על ירושלים – אני תיכף אגיד על זה משהו.

חיים אורון: אבל נאום בחירות – כשאני אהיה ראש ממשלה – בזמן שלי?

חיים אורון: בזמן של טלב אלסאנע?

חיים אורון: מה?

חיים אורון: מאיפה?

חיים אורון: אבל זאת לא הנקודה המרכזית.

חיים אורון: הוא עולה פה לדוכן ומונה את הצעדים.

חיים אורון: הצעד הראשון, לא במקרה – אני אוריד מסים.

חיים אורון: הצעד השני – אני אתרום לחינוך.

חיים אורון: הוא לא אמר מעל הדוכן את מה שהוא אמר לכם, חבר הכנסת רביץ – אני אחזיר קצבאות.

חיים אורון: הרי בזה הוא קנה אתכם.

חיים אורון: אתם לא מאמינים לו, אני יודע.

חיים אורון: אתה לא מאמין לו, אני יודע.

חיים אורון: אני יודע שאתה לא מאמין לו, אל תגיב – אבל הוא נותן קצבאות מחדש.

חיים אורון: אילו הצגות בוועדת הכספים, חבר הכנסת רובי ריבלין – על הקצבאות, על השמן והרזה, על הממשלה שהיא נטל.

חיים אורון: אוי ואבוי לנו אם היינו מקבלים את כל מה שהוא אמר.

חיים אורון: ממשלות שהן נטל בכל העולם יכולות להציל את כל הקפיטליזם?

חיים אורון: והוא ממשיך, כאילו אף אחד לא יודע מה קרה פה.

חיים אורון: לש"ס הוא מוכר קצבאות, לציבור הוא מוכר חינוך, ולכולם, חבר הכנסת רובי ריבלין, הוא מוכר השקעות נוספות בביטחון סוציאלי.

חיים אורון: מאיפה?

חיים אורון: איך?

חיים אורון: הוא היה ממש הפוך מזה.

חיים אורון: אני מבין שיש בחירות וצריך לעטות מסכה ואז אפשר להגיד מה שרוצים.

חיים אורון: אני לא אנהל משא-ומתן על ירושלים – אם אתם שואלים אותי, חבר הכנסת רובי ריבלין, זאת ממש הפקרות.

חיים אורון: אומר מי שרואה עצמו כראש הממשלה: אני מנתק את קווי הטלפון לעולם.

חיים אורון: הוא יודע ואתם יודעים שאין מנהיג אחד בעולם, לא ברשות הפלסטינית, לא בסעודיה, לא בקהיר, לא בעמאן, בוושינגטון או בפריס שיקבל עמדה ישראלית שאומרת שעל ירושלים לא מדברים.

חיים אורון: תגיד לי, מה יותר חמור, שהוא יודע את זה ומשקר לציבור, או שהוא כל כך אטום שהוא אפילו לא יודע את זה?

חיים אורון: אתה יודע מה?

חיים אורון: אני יותר מדי מעריך אותו.

חיים אורון: הוא יודע את זה והוא עומד פה, כמו שעמדו קודמיו.

חיים אורון: מנחם בגין, זיכרונו לברכה, אמר: אני בונה בית בין סואץ ובין רפיח.

חיים אורון: באמצע, כי לא ניסוג מסיני.

חיים אורון: אריק שרון אמר:

חיים אורון: כפר-דרום זה נגבה.

חיים אורון: מנגבה נסוגים?

חיים אורון: לא נסוגים מכפר-דרום.

חיים אורון: אמר ביבי: אני לא אפנה.

חיים אורון: מה היה בחברון?

חיים אורון: מי פינה את חברון?

חיים אורון: הוא פינה את חברון.

חיים אורון: עשה שם סמטוחה בלתי אפשרית שעוד נשלם עליה דורות, עם כל הפטנטים האלה, אבל הוא פינה את חברון.

חיים אורון: מה הוא בא ואומר פה: אני לא?

חיים אורון: מי שלח את רון לאודר לסוריה, אני?

חיים אורון: אף פעם לא היתה לי סמכות לכך.

חיים אורון: יוסי ביילין?

חיים אורון: אף פעם לא היתה לו אפשרות כזאת.

חיים אורון: אנחנו אמרנו את האמת: כן, תמורת שלום עם סוריה, הסדרי ביטחון והסדרי בעיות המים, נרד מרמת-הגולן.

חיים אורון: הוא חושב שאפשר אחרת?

חיים אורון: מה כל ההצגה הזאת פה?

ראובן ריבלין: זכות השיבה היא קו אדום?

חיים אורון: זכות השיבה היא קו אדום, ואני אומר את זה, וחברי הפלסטינים יודעים את זה.

ראובן ריבלין: יש מישהו בעולם שיסכים עם הפלסטינים?

חיים אורון: כן, יש מישהו בעולם.

חיים אורון: רבים.

ראובן ריבלין: כי הם יודעים שזה קו אדום אצלנו.

חיים אורון: יש אפשרות שמערכת הבחירות תימשך כמו הנאום של יושב-ראש האופוזיציה פה היום – כולם ירמו את כולם וכבר ידעו שמרמים.

חיים אורון: לפעמים יש מצב שבו אתה אומר משהו ובדיעבד מתברר שטעית – זה קורה לכל אחד מאתנו, אבל אני בכוונה נתתי פה שלוש דוגמאות של דברים שמי שאומר אותם, אם הוא לא – סליחה – שתה יותר מדי, יודע שהוא לא אומר אמת.

חיים אורון: מי שאומר: אני פותר כלכלה, אני פותר מיתון, אני פותר חינוך ומוריד מסים – יודע שהוא לא אומר אמת.

חיים אורון: או שהוא לא יפתור את בעיות הכלכלה או שהוא לא יוכל להוריד מסים.

שלמה מולה: אתה יודע שזאת דמגוגיה.

חיים אורון: מי שאומר את מה שהוא אמר על ירושלים, ומי שמוכר לציבור את הסיפורים האלה – מאה אחוז.

חיים אורון: בואו נוריד את המסכות, נלך לבחירות, וכל אחד יאמר מה הוא באמת.

חיים אורון: אני הולך להגיד משפט מאוד חמור, ידידי רובי ריבלין – דיברנו פה הרבה מאוד על שחיתות שלטונית; דיברנו פה הרבה מאוד, והגענו לבחירות האלה בגלל שחיתות שלטונית.

חיים אורון: אני לא מזלזל כהוא-זה במה שקרה בארץ ובצורך הציבורי לעשות את הכול כדי לשים לזה קץ, אבל אני שואל אותך: זאת לא שחיתות ציבורית שאיש ציבור מבטיח דבר ויודע שהוא לא מתכוון למלא אותו?

חיים אורון: איפה מערכת העונשים על הדברים הללו?

חיים אורון: רק הציבור ייענש, אבל בנינו מערכת פוליטית של "כוכב נולד", שבה המבחן הגדול של איש פוליטי הוא לא לומר מה הוא חושב – זה קרה לאהוד ברק בעבודה, זה קרה לקדימה בבחירות, זה קורה לכם עכשיו, והתפקיד שלנו במערכת הוא לעשות שני דברים: ראשית, להגיד באופן הכי הגון שאנחנו מסוגלים מה אנחנו חושבים בכל אחד מהנושאים הללו – לפעמים זה קשה, הרבה פעמים זה מבריח מצביעים, כך אי-אפשר לקבל 40 מנדטים – ושנית, לעשות הכול כדי לקרוע את המסכות מעל פוליטיקאים שעולים לדוכנים, ורוב הציבור יודע שהם לא דוברי אמת, אבל הם מוכרים סיפורים כי כך עושים עוד מנדטים.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת חיים אורון.

עתניאל שנלר: אני חושב שאם רוצים עוד דקה מבקשים עוד דקה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחריך – חבר הכנסת .

עתניאל שנלר: חבר הכנסת טלב אלסאנע, לרשותך ארבע דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לדברי חבר הכנסת חיים אורון.

טלב אלסאנע: אני סבור שהנאום של חבר הכנסת בנימין נתניהו לא היה בשם האופוזיציה, אף שהוא קיבל את הזכות הזו מכוח היותו כאילו נציג האופוזיציה.

טלב אלסאנע: זה היה נאום של יושב-ראש הליכוד, ובתור שכזה אין לו זכות לנאום.

טלב אלסאנע: לכן, הוא ניצל לרעה את הסמכות והזכות שניתנה לו כדי לנאום נאום בחירות שאינו מקובל על חלק מחברי הכנסת באופוזיציה.

טלב אלסאנע: הדבר השני הוא – ולדעתי, זו אחת הסיבות לחוסר היציבות השלטונית – שלדעתי זה שנים במדינת ישראל אין מנהיגים בעלי שיעור קומה כמו בגין או רבין ז"ל.

טלב אלסאנע: יש עסקנים פוליטיים שמבטיחים הכול לאזרחים כדי לקבל את ברכתם ולאחר מכן הם לא עומדים בציפיות ויש אכזבות וסלידה וחוסר אמון והבעת אי-אמון, וזה גורם לחוסר היציבות.

טלב אלסאנע: אין מנהיגים שבאים לציבור ואומרים לו את האמת, אומרים לו שאי-אפשר להגיע לשלום אם לא נסוגים מהשטחים, אי-אפשר להגיע לשלום אם לא מסיימים את הכיבוש, אי-אפשר להגיע לשלום אם לא מפרקים התנחלויות.

טלב אלסאנע: זו האמת.

טלב אלסאנע: אז מר נתניהו אומר: אני לא אסוג מבקעת-הירדן.

טלב אלסאנע: מישהו מעלה על דעתו שלום בלי נסיגה מבקעת-הירדן?

טלב אלסאנע: אני לא אנהל משא-ומתן על ירושלים.

טלב אלסאנע: זו הולכת שולל, אלה דברי בלע, דברי שקר, אך הוא מרשה לעצמו.

טלב אלסאנע: הוא חושב שאנשים מטומטמים.

טלב אלסאנע: לדעתי, אפשר לשקר לחלק מהאנשים כל הזמן, אפשר לשקר חלק מהזמן לכל האנשים, אבל אי-אפשר להוליך שולל את כל האנשים כל הזמן, לבלף, לשקר ולומר דברים שאין להם שום אחיזה במציאות.

טלב אלסאנע: הסוגיה הנוספת: מדינת ישראל המתיימרת להיות דמוקרטית.

טלב אלסאנע: לפני 60 שנה היא קמה, אבל ל-20% מאזרחיה אין ייצוג בעמדות מפתח – לא מנהלי מחוזות ולא מנהלי מחוז בחינוך או בפנים, ובהוויית המשטר יש כמעט התעלמות מהציבור הזה.

טלב אלסאנע: אבל הדבר החמור ביותר הוא שכשנשיא המדינה הטיל את המשימה להרכיב ממשלה על ציפי לבני, שדיברה על פוליטיקה אחרת, היא ניהלה משא-ומתן עם חבר הכנסת אורלב, שהוא נציג המפד"ל, שאמר בריש גלי שלא יצטרף לממשלתה, והיא לא נרתעה מלהזמין אותו, והיא גם ניהלה משא-ומתן עם מרצ – עם כל הקשת הפוליטית הציונית.

טלב אלסאנע: היא ניהלה משא-ומתן עם יהדות התורה ועם ש"ס.

טלב אלסאנע: ממי היא התעלמה?

טלב אלסאנע: היא התעלמה מחברי הכנסת הערבים.

טלב אלסאנע: לגבי המתפקדים של קדימה היא רצה והתחננה.

טלב אלסאנע: קולותיהם של המתפקדים בפריימריס של קדימה הם קולות כשרים, אבל הציבור הערבי, 20% מאזרחי המדינה, ונבחריו – עשרה חברי הכנסת – כאילו לא קיימים.

טלב אלסאנע: אני לא מדבר על להיות חלק מהקואליציה, אבל פרטנר למשא-ומתן, אחר כך אפשר להגיד: סליחה, לא הגענו להסכמה, כמו שהיה עם אורלב, עם יהדות התורה ועם ש"ס.

טלב אלסאנע: אבל לפסול את הציבור הערבי ואת נציגיו זו עמדה גזענית פסולה, וזה דבר חמור מאוד, במיוחד על רקע השסעים שאנו חשים בהם בחברה הישראלית.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שבארצות-הברית מועמד להיות נשיא אזרח אמריקני ממוצא אפריקני, ואשתו וההורים שלה הם צאצאים של העבדים ששירתו את הלבנים, ויהיה שינוי בתפיסה בעולם, אך השינוי הזה פסח על המדינה הזו עד כדי שלא מזמינים חברי כנסת לנהל משא-ומתן, כאשר אנו רואים את הגישה האחרת של רבין; אז.

טלב אלסאנע: ראינו את זה אפילו בזמנו של נתניהו, בוואי-פלנטיישן, ראינו את שרון שפנה לחברי הכנסת הערבים – אורי שני, לאחר ששרון נבחר, התקשר.

טלב אלסאנע: אבל כאן יש דבר שיש להוקיע אותו.

טלב אלסאנע: יש אמירה פסולה.

טלב אלסאנע: אם רוצים פוליטיקה אחרת, צריך פוליטיקה שיש בה בסיס, מבוססת על לגיטימציה אזרחית לכל אזרחי המדינה ולכל נבחרי האזרחים ללא הבדל.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת מוחמד ברכה.

עתניאל שנלר: גם לרשותך עומדות ארבע דקות.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עתניאל שנלר: בבקשה, הפעלתי את השעון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, ביומיים האחרונים שואלים אותנו, כפי ששואלים את רוב הסיעות, אם אנו בעד או נגד הבחירות.

מוחמד ברכה: נוצרה מערכת מושגים שמנותקת מהעיקר, אפילו המצב שהוביל לבחירות מחטיא את העיקר לחלוטין.

מוחמד ברכה: איני יודע באמת אם הסיבה האמיתית של ש"ס לא להיכנס לממשלה היא הפער בין מה שביקשו למה שקיבלו – נדמה לי שהפער מזערי, על-פי מה שפורסם – או שמא הסיבה היא שמי שנושא ונותן אתם הוא אשה.

מוחמד ברכה: איני יודע אם התאריך של יוני 2009 ריחף מעל ראשו של מנהיג ש"ס, והוא המועד שהקלון של דרעי מסתיים, ולכן הוא האיץ את הבחירות לחורף הקרוב.

מוחמד ברכה: איני יודע אם אחרי שהגברת לבני ויתרה איך שוויתרה ונתנה 650 מיליון ועוד 370 מיליון שקיימים בגוף התקציב של 2009, שזה קצת יותר ממיליארד, היא לא הסתחררה מסקרים שהונחו על שולחנה ורצה ריצת אמוק לבחירות מוקדמות ככל האפשר.

מוחמד ברכה: איני יודע מה נכון בכל הדברים האלה – יכול להיות שכולם, יכול להיות שחלקם; אך בטוח שעל גבו של הציבור מתנהלת מערכה בלי לגעת בשאלות היסוד.

מוחמד ברכה: גם מראית העין של המחלוקת על ירושלים – אני יודע שממשלת אולמרט, וגם הגברת לבני מדברת על ירושלים במשא-ומתן, אבל אני יודע, כפי שיודעים כל חברי הכנסת, שבעמדות הממשלה ובקווי היסוד של הממשלה אין שום פתח להגיע להסכם בעניין ירושלים.

מוחמד ברכה: כלומר, הם רוצים תהליך של שלום ולא רוצים שלום.

מוחמד ברכה: תהליך של שלום בלי שלום.

מוחמד ברכה: אם זו היתה המחלוקת באמת, אפשר היה להגיע לניסוח פתלתל, והכול היה הולך.

מוחמד ברכה: אך כל המחזה ההזוי הזה שקיים בכנסת של מדינת ישראל יכול לגעת בכל גחמה, בכל קפריזה, בכל שאיפה אישית, אך לא נוגע בשאלות היסוד.

מוחמד ברכה: גם אם תקום ממשלה בראשותו של נתניהו, היא תדשדש באותו מעגל.

מוחמד ברכה: יכול להיות שהיא תנהל משא-ומתן, אבל היא תתקע אותו באותם מקומות ובגלל אותן נסיבות.

מוחמד ברכה: אם יהיה משא-ומתן בראשות ברק, יהיה אותו דבר.

מוחמד ברכה: המערכת הפוליטית במדינת ישראל, שלושת הקטבים – גם עם הקוטב של מפלגת העבודה ההולך ומידלדל ונשחק – אינם בשלים להגיע להכרעות בשאלות היסוד שעומדות על סדר-היום ועל הפרק שלנו, שלנו כעמים, כעם בישראל, כעם פלסטיני, כעמים באזור, והנושא החברתי.

מוחמד ברכה: לכן, הנושא של השלום והנושא של המשא-ומתן לא עומד בנקודה של פריצת דרך – לא תחת הממשלה הזו, לא לפני הבחירות ולא אחרי הבחירות, כל עוד העמדות המוצהרות של המפלגות הן כפי שהן.

עתניאל שנלר: תודה.

מוחמד ברכה: בנושא החברתי, אם הגברת לבני היתה מוכנה לתת את המיליארד בצורה זו או אחרת, למה היא צריכה לתת את זה כאתנן פוליטי?

מוחמד ברכה: למה לא מביאים את זה כעמדה למען הצדק החברתי, למען השכבות החלשות, למען משפחות מרובות ילדים?

עתניאל שנלר: תודה.

מוחמד ברכה: אבל זו ממשלה שהיא אטומה פוליטית, חברתית, ולמרבה הצער, הממשלה שתקום, ולא חשוב מי יעמוד בראשה, לא תהיה שונה בתכלית ממנה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עתניאל שנלר: לרשותך שמונה דקות, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון שאנחנו עורכים היום הוא בעקבות הודעתו של ראש הממשלה מר אהוד אולמרט, וזה בטוח הנאום האחרון שבו הוא פותח כנס של הכנסת, אם זה חורף, אם זה קיץ.

ג'מאל זחאלקה: הנסיבות שבהן הוא מסיים את תפקידו ייראו תמוהות מאוד בעיני ההיסטוריון של העתיד.

ג'מאל זחאלקה: היסטוריון הגון יסתכל ויראה שמר אולמרט עשה הרבה דברים, ודווקא על עניין פעוט ושולי כמו מעטפות כסף, כמו כמה מיליונים של דולרים, דווקא על זה הוא נפל.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת לא התעוררה להפיל אותו בגלל אחריותו הישירה למותם של אלפי אנשים – לבנונים, פלסטינים וישראלים.

ג'מאל זחאלקה: על זה הוא היה צריך לתת את הדין.

ג'מאל זחאלקה: על זה שהוא הטיל מצור על עזה והרעיב עם שלם.

ג'מאל זחאלקה: על זה שהוא שם 1.4 מיליון פלסטינים בבית-סוהר אחד גדול.

ג'מאל זחאלקה: על זה שהוא הפך את חיי העם הפלסטיני לגיהינום – על זה הוא היה צריך לתת את הדין, ולא על עניין של כמה מיליונים.

ג'מאל זחאלקה: גם על זה שבמדיניותו הוא הגדיל את מספר העניים והעמיק את האפליה.

ג'מאל זחאלקה: על זה הוא היה צריך לתת את הדין.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נפרדים לא בצער ממר אולמרט.

ג'מאל זחאלקה: והנה, מי עומד לפנינו ומציע את עצמו כראש הממשלה?

ג'מאל זחאלקה: כנראה יש עכשיו שני מועמדים: מר ביבי נתניהו והגברת לבני.

ג'מאל זחאלקה: הדברים יכולים להשתנות, מר ריבלין, ויכול להיות שקדימה תתמוטט ומפלגת העבודה דווקא תתחזק.

ג'מאל זחאלקה: דברים יכולים לקרות דווקא בתוך תקופה קצרה.

ג'מאל זחאלקה: זה המצב, אבל סביר יותר שהגברת לבני ומר ביבי נתניהו הם המועמדים.

ג'מאל זחאלקה: לפני דיבר חבר הכנסת אורון, והוא דיבר בלשונו על שקרים או על מצגת שקרית בדבריו של מר נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה שלי היא לא השקרים של מר נתניהו; אין לי בעיה רצינית עם השקרים שלו.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה שלי היא האמת שלו.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה שלי היא עם האמת שלו, כי את השקרים אתה חושף.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא האמת הפנימית שלו, מה שהוא מאמין ומה שהוא הציג כאן.

ג'מאל זחאלקה: ולא במקרה צעקתי למר נתניהו: "אתה אדם מסוכן", כי מה שהוא הציע כאן מעל דוכן הכנסת זה לפתוח במלחמה.

ג'מאל זחאלקה: זה הפירוש היחיד של דבריו.

ג'מאל זחאלקה: הוא אפילו הציג אילו מלחמות הוא הולך לעשות, הוא הציג לבחירתנו לפחות שלוש מלחמות: אחת נגד אירן, אחרת נגד לבנון ושלישית נגד הפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: אולי במקרה, או שלא במקרה, הוא שכח את סוריה, אם כי הוא יכול לעשות גם את זה.

יצחק גלנטי: שכחת את אירן.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שהוא אמר.

ג'מאל זחאלקה: הוא חי בעולם של אשליות, כי העולם כולו משתנה במהירות גדולה מאוד בשנה האחרונה, וישתנה עוד יותר בשנה הבאה.

ג'מאל זחאלקה: המדיניות של ג'ורג' בוש פשטה את הרגל, והוא מדבר בהשראה של מדיניות ג'ורג' בוש, והוא תלמיד קטן של הימין האמריקני החדש, ביבי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: זה עולמו, זו תפיסת עולמו – שחור ולבן, בני אור ובני חושך.

ג'מאל זחאלקה: זאת תפיסה שפשטה את הרגל; העולם מתארגן היום בצורה אחרת.

דוד רותם: לא נצביע בשביל ג'ורג' בוש.

ג'מאל זחאלקה: יש שינויים בארצות-הברית; יש איזונים אחרים בעולם, גם באזור יש נסיגה של ההשפעה האמריקנית, ולאחר מה שקרה בעירק ומה שקרה באפגניסטן הנכונות של העם האמריקני להיכנס להרפתקאות האלה, או שפוליטיקאי קטן כמו ביבי נתניהו יגרור אותם לדברים כאלה – זה לא יקרה, אבל הוא יכול להשתגע.

ג'מאל זחאלקה: הוא עמד על הדוכן ואמר, כך אני מפרש את דבריו, שהוא הולך להשתגע.

ג'מאל זחאלקה: לכן הוא אדם מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: הוא מאוד מסוכן.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים קורה שאנשים שנראים לא כל כך מסוכנים כמו ביבי נתניהו הם יותר מסוכנים ממנו.

ג'מאל זחאלקה: זה קרה עם החגיגה בתקשורת, להזכיר לכולם, עם בחירת הממשלה האזרחית בישראל – ממשלה בראשותו של אולמרט – שר הביטחון עמיר פרץ, שרת החוץ ציפי לבני – שלישייה אזרחית בסוגריים, והנה, דווקא השלישייה האזרחית הזאת היא שפתחה במלחמה בלבנון.

ג'מאל זחאלקה: אולי דווקא מכיוון שהיא שלישייה אזרחית, דן חלוץ הרמטכ"ל עשה מה שהוא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: זה האבסורד של הפוליטיקה הישראלית היום.

ג'מאל זחאלקה: אהוד ברק ושרון לא היו פותחים במלחמה הזאת, כי יש להם אוטוריטה על הצבא ועל הממסד הצבאי; אנשים כמו ציפי לבני וממשלות כאלה מרגישים קטנים מול המצעד הצבאי, הם נמצאים תחת השפעתו, ולכן הם עלולים להפוך יותר מסוכנים, אפילו שהרטוריקה שלהם – בדחילו וברחימו ובזהירות אני אומר את זה – היא קצת יותר מתונה מזו של ביבי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: העובדה שהגברת ציפי לבני לא פנתה אל המפלגות הערביות היא ניצחון של יגאל עמיר.

ג'מאל זחאלקה: היינו מסרבים להיכנס לממשלתה או לתמוך בה – אנחנו כסיעת בל"ד – אבל היא היתה חייבת לפנות אלינו, כי הסיבה שבה יגאל עמיר תירץ את רצח רבין היתה שרבין נשען על קולות של אזרחים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: מה עשתה הגברת לבני?

ג'מאל זחאלקה: היא נכנעה לתפיסתו של יגאל עמיר ולדמגוגיה.

ג'מאל זחאלקה: היא אפילו פחדה.

ג'מאל זחאלקה: לכן ראינו ראשי ממשלות, זה אחר זה, מסרבים לדבר עם המפלגות הערביות, ובתת-מודע, ואפילו במודע שלהם, ראש ממשלה בישראל נרצח על זה, ולכן בזה היא הכריזה על ניצחונו של יגאל עמיר.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת .

עתניאל שנלר: לרשותך ארבע דקות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, הבטיחו לנו פוליטיקה אחרת, לפחות כך הוגדר המשא-ומתן שניהלה המיועדת לראשות הממשלה ציפי לבני כשניסתה לשכנע מפלגות שונות להצטרף לקואליציה; הבטיחו לנו שלא נחרוג מתקציב המדינה, מההוצאה הציבורית, מעבר ל-1.7%, ופתאום נמצאו 950 מיליון שקלים ששולמו למפלגת העבודה, אומנם בפריסה על פני שלוש שנים, אבל חלק מזה חל על התקציב לשנת 2009.

סטס מיסז'ניקוב: פתאום נמצאו מיליארד שקלים לשלם לש"ס – שלא יספרו לציבור שהיא לא נכנעה לסחטנות, כי היא היתה מוכנה לשלם גם מיליארד וגם יותר מזה, וכבר נאמר פה בגלל מה טורפד המשא-ומתן.

סטס מיסז'ניקוב: זו לא פוליטיקה אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: זו חזרה לימי מפא"י, זו חזרה לכספים ייעודיים וייחודיים.

סטס מיסז'ניקוב: זו לא פוליטיקה, והציבור ישפוט את זה.

סטס מיסז'ניקוב: שלא יגידו שלא נכנעו לסחטנות.

סטס מיסז'ניקוב: כל זה נוכח הטלטלה הכלכלית שבפניה ניצבת מדינת ישראל כעת, שמחייבת קבלת הכרעות כלכליות החלטיות שיאפשרו למשק לצלוח את מה שהעולם הגדול בינתיים לא כל כך מצליח לצלוח.

סטס מיסז'ניקוב: כאן אני אציע מה לדעתי צריכה לעשות הנהגה אחראית שכבר מזמן איבדה את הצפון, ולכן אנחנו הולכים לבחירות, אבל אולי תתעשת באותם ארבעה חודשים שנשארו עד הבחירות.

סטס מיסז'ניקוב: אישור התקציב לשנת 2009 בהקדם האפשרי, תוך שמירה על מסגרת ההוצאה הציבורית ועמידה ביעדים הפיסקליים שנקבעו, הוא הצעד הנכון וההכרחי בעת הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: אישור התקציב מעניק לממשלה ולכנסת את הגמישות התקציבית ההכרחית בהתמודדות עם השינויים המהירים בשוק העולמי והשפעתם על המשק הישראלי.

סטס מיסז'ניקוב: לצערי, לא קשה לנבא כי מערכת פוליטית הנתונה בסערה תתקשה לפעול לפי ההיגיון הכלכלי הזה, אבל כולנו צריכים להשתדל לפעול לפי זה.

סטס מיסז'ניקוב: על משרד האוצר לאמוד את השפעת התנועות הכלכליות ולעדכן את הנחות היסוד של תקציב המדינה לשנת 2009.

סטס מיסז'ניקוב: על האוצר, בשיתוף נגיד בנק ישראל, הכנסת והגורמים הכלכליים, לבצע בחינה מחודשת של תחזית הצמיחה, ההכנסות ממסים, שיעור האבטלה, גובה האינפלציה, אומדן שערי חליפין, ועוד, ולייצר כלים שיחזקו את איתנותו של המשק.

סטס מיסז'ניקוב: עגלת המשק עמוסה באתגרים – מחנק האשראי, הבהלה בשווקים הפיננסיים, צמצום ביצוא הישראלי, ההאטה בפעילות המשק, חשש סביר לגידול בשיעור המובטלים שייצור עומס נוסף על תקציב המדינה וירידה בגביית המסים שעלולה להיות מתורגמת לגידול בגירעון הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: על הכנסת לעמוד על כך שעקרונות התקציב החדש יכללו את הפתרונות למציאות הכלכלית החדשה וליצור את מנופי הצמיחה העתידיים לצד מענה ממשי והולם לצרכים חברתיים: השקעה בתשתיות חיוניות המייצרות תעסוקה, כדוגמת רכבת שתגיע גם לכרמיאל, גם לעפולה וגם לאילת; הגדלת ההשקעה בהשכלה גבוהה שתצמצם בריחת מוחות מישראל ותגדיל את כושר התחרות בישראל – וזה במקום לעודד שביתה שתפרוץ, חלילה, בקרב הסטודנטים; עידוד הבנייה הציבורית במיוחד באזורי הפריפריה; הקמת קרן סיוע ממשלתית למיקרו-הלוואות בהיקף של 50 מיליון שקל לסיוע לעסקים קטנים ובינוניים; פריסת רשת ביטחון סוציאלית לשכבות החלשות וסיוע ממוקד לנזקקים ולא רק למשפחות עם ארבעה ילדים.

סטס מיסז'ניקוב: הרי, חלילה, אם פתאום יתגלה שבעקבות האטה במשק אנשים רבים יפוטרו, אז יסבלו מעוני גם אנשים ומשפחות עם ילד אחד או שניים וכך הלאה, והממשלה צריכה למצוא לכך פתרון.

סטס מיסז'ניקוב: המפתח ליציבות הכלכלית נמצא בידי ממשלת המעבר הזאת, נמצא פה בכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אני קורא לכל חברי הכנסת ולממשלת המעבר ולהנהגה שעוד נשארה פה לגלות אחריות ציבורית, כי בסופו של דבר, כפי שאמר ראש הממשלה, שעדיין מכהן – בסופו של דבר יש מדינה מאחורינו ויש לנהל אותה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

דוד רותם: חבר הכנסת , בבקשה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת חנא סווייד.

דוד רותם: לרשות אדוני ארבע דקות.

יצחק גלנטי: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים.

יצחק גלנטי: המערכת הפוליטית רוגשת וגועשת, ואנו נמצאים בישורת האחרונה של הכנסת השבע-עשרה לקראת הבחירות המתקרבות אלינו.

יצחק גלנטי: חייבים אנו, נבחרי העם, להמשיך לזעוק את זעקתם של אזרחי המדינה הנזקקים.

יצחק גלנטי: הכלכלה העולמית נמצאת בטירוף מערכות, הבורסות קורסות, ולא רחוק היום שבו הכלכלה הישראלית תחטוף את המכה הקשה.

יצחק גלנטי: חייבים אנו להתכונן לגרוע מכול; להכין עוד היום תוכנית מגירה כלכלית שתדאג לכספי הציבור מפני קריסת הכלכלה, ובראש ובראשונה – כספי קרנות הפנסיה וקופות הגמל.

יצחק גלנטי: אנו חייבים להציב בראש המערכת הפוליטית מנהיגות אמיתית עם סדר-יום לאומי וחברתי – מנהיגות אשר תלכד את העם.

יצחק גלנטי: הגמלאים הביאו הצלחות רבות לציבור הקשישים הישראלי, ואולם ההצלחה הגדולה ביותר שלנו היתה העלאת הנושא לסדר-היום הציבורי והתקשורתי.

יצחק גלנטי: מפלגות ניסו לנכס לעצמן את ההישגים של מפלגת הגמלאים.

יצחק גלנטי: הן גילו את הכוח האלקטורלי של הגמלאים וניסו, ומנסות, לשוות לעצמן תדמית שקרית של מפלגות חברתיות אשר כביכול פועלות באמת ובתמים למען הגמלאים וצורכיהם.

יצחק גלנטי: לנו לא חשוב הניצחון הפוליטי, אלא הניצחון של האזרח – הגדלת קצבאות הזיקנה, הצמדתן לשכר הממוצע במשק, ועוד נושאים רבים הקשורים ברווחתם של קשישי ישראל.

יצחק גלנטי: חייבים אנו להמשיך ולדאוג לאלה אשר אינם יכולים לדאוג לעצמם.

יצחק גלנטי: יש להפסיק את הטרור הכלכלי ואת הפגיעה הפיזית בקשישים.

יצחק גלנטי: היתה אינפלציה?

יצחק גלנטי: תזכרו: הקשישים שילמו.

יצחק גלנטי: ויסתו את מניות הבנקים – הקשישים שילמו.

יצחק גלנטי: משבר עולמי כלכלי עומד בפתח, ובטוחני שינסו גם הפעם להטיל את העונש על הגמלאים, והם יהיו אלה שישלמו, אלא אם כן הם הבינו את המסר של מפלגת הגמלאים.

יצחק גלנטי: רבותי, אנחנו מציעים לבוחר צורה אחרת, מפלגה אחרת, שהיא אשר תשנה ותהיה אלטרנטיבה רעיונית-אידיאולוגית.

יצחק גלנטי: הבחירות הבאות אינן מציגות לציבור כל מנהיגות עם קונסנזוס לאומי חלופי.

יצחק גלנטי: המנהיגות שהיתה וכשלה היא אותה מנהיגות המוצעת היום לבוחר.

יצחק גלנטי: אז מה נפקא מינה אם ההנהגה הקיימת או העתידית?

יצחק גלנטי: השינוי בהנהגה יבוא רק בהחזרת האידיאולוגיה של דור מייסדי המדינה אשר עברם העשיר הוא הוא עמוד האש ההולך לפני העם.

יצחק גלנטי: כך, לאחר החזרת האמון ההדדי והסולידריות החברתית תעלה ותבוא הדמות של מנהיג צעיר בעל תעוזה ויכולת הכרעה.

יצחק גלנטי: עד אז יש לבחור הנהגה למדינה רק מקרב זקני העם ומייסדיה.

יצחק גלנטי: ליושב-ראש הליכוד – אכן, הצגת תוכנית חברתית, כלכלית, חינוכית ומדינית משכנעת.

יצחק גלנטי: מדוע לא קיימת אותה אתה בהיותך ראש ממשלה?

ראובן ריבלין: לא היה כסף.

ראובן ריבלין: היום הוא הציל את הכלכלה.

דוד רותם: חבר הכנסת ריבלין.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

דוד רותם: חבר הכנסת חנא סוייד, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: שני אנשים מסיעה אחת?

דוד רותם: את שמונה הדקות אפשר היה לחלק לארבע וארבע.

ראובן ריבלין: הבנתי.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לאור המצב שהמערכת הפוליטית בארץ נקלעה אליו, אני רוצה להעלות שלוש הערות.

חנא סוייד: ראשית כול, אני רוצה להעלות ולהשמיע תרעומת על כך שבמלאכת המרכבה של הקואליציה שרת החוץ, שהוטל עליה להרכיב את הממשלה, לא דאגה להתייעץ, להזמין, לנהל משא-ומתן – ואפילו לדבר בצורה זו או אחרת – עם אף חבר כנסת ערבי, ובוודאי לא עם סיעות ערביות.

חנא סוייד: אני חושב שזה מעשה של דחיקה, של הרחקה, של דה-לגיטימציה.

חנא סוייד: היו לה הזמן והאומץ להרים טלפון ולבקש שאנחנו נמליץ בפני הנשיא שיטיל עליה את מלאכת הרכבת הממשלה, אבל לא אחר כך – לדבר ולנסות להעלות רעיונות משותפים.

חנא סוייד: אני אומר שהתוכניות שלנו – שהראייה שלנו היא לא בדיוק אותה ראייה, אבל ודאי היה אפשר להגיע להסכמות כלשהן על פתרון ביניים, צעד אחד קדימה בעניין השלום, בעניין המשא-ומתן, דבר שמוסכם על כולם ויכול לקדם את תהליך השלום.

חנא סוייד: אני חושב שהגברת לבני עשתה טעות גדולה, וכולנו יודעים שבסופו של דבר היא הביאה את עצמה למבוי סתום – היתה לה אופציה אחת בלבד ושכרה יצא בהפסדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סוייד, שרת החוץ המיועדת לראשות הממשלה לקחה את העובדה שיש רשת ביטחון מהסיעות הערביות כמובנת מאליה, בלי לדבר אתן.

ראובן ריבלין: אני לא מבין מאיפה היא לקחה את זה בכלל.

ראובן ריבלין: לא שואלים אתכם?

ראובן ריבלין: אני נעלבתי.

חנא סוייד: היא טעתה בגדול, ולכן לדעתי היא פספסה ושילמה את המחיר.

חנא סוייד: הנקודה השנייה היא לגבי עמדות פוליטיות.

חנא סוייד: אנחנו יודעים שבמסגרת המשא-ומתן עם תנועת ש"ס היו שתי נקודות, נקודה אחת היא הקצבאות והנקודה האחרת היא ירושלים.

חנא סוייד: בעניין הכסף התשובה של שרת החוץ ושל הקבוצה שלה שניהלה את המשא-ומתן היתה די ברורה – אמרו: זאת סחטנות, לא ניתן בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: אבל התשובה בעניין המדיני, בעניין ירושלים, היתה טכנית לחלוטין.

חנא סוייד: היא לא אמרה, כמו שאמר ראש הממשלה היוצא, שצריך לנהל משא-ומתן גם על ירושלים, גם על גבולות 1967 וגם על רמת-הגולן, אלא נתנה תשובות טכניות ואמרה שחוק-יסוד: ירושלים מגן על ירושלים, ולכן לא צריך להזכיר את זה ולא צריך להיכנס לזה.

חנא סוייד: אני חושב שמה שחסר בנקודה הזאת הוא עמדות פוליטיות שקופות וברורות, כי כך בסופו של דבר נתקעים – אם לא מצהירים בדיוק, אי-אפשר לגייס את העם.

חנא סוייד: הרי עכשיו הולכים לבחירות.

חנא סוייד: נו, אז מה יקרה בשלושה-ארבעה חודשים?

חנא סוייד: אם העם נוטה ימינה, הוא יבחר בממשלת ימין – אם לא מציגים לו אלטרנטיבה ברורה.

חנא סוייד: וזאת הטעות השנייה של הגברת לבני, ולכן היא נכשלה.

חנא סוייד: כפי שאמרתי, שכרה יצא בהפסדה.

דוד רותם: נא לסיים.

חנא סוייד: תפצה אותי בקצת זמן בבקשה.

ראובן ריבלין: אני הפרעתי לו.

דוד רותם: אבל לך כבר אין זמן שאני יכול להוריד ממך.

ראובן ריבלין: על חשבון מחר.

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: אם כך, לאדוני יש "על תנאי".

חנא סוייד: נקודה שלישית שאני רוצה להעלות – נכון שהמערכת הפוליטית הולכת לשבות עכשיו, הכנסת תהיה מושבתת, אבל יש מערכת שפועלת: המערכת הכלכלית.

חנא סוייד: עכשיו יש מגרסה שפועלת מהוול-סטריט עד תל-אביב, גורסת ונוגסת בחסכונות, במיוחד בחסכונות הפנסיוניים של אזרחים, של עובדים, של עמלים.

חנא סוייד: המערכת הזאת לא תשבות, והיא תמשיך לנגוס עוד ועוד.

חנא סוייד: תארו לעצמכם אנשים על סף פרישה, בגיל 63-62, שמחכים לפנסיה, ופתאום מוצאים את עצמם כמעט עם מחצית הכסף שהם חשבו שיש להם מהפנסיה שלהם.

חנא סוייד: לכן אני חושב שמחובתה של הממשלה הנוכחית, ממשלת המעבר, לנקוט צעדים מהירים, איתנים וחזקים, שיבטיחו בעבור כלל האזרחים, במיוחד בעבור אנשים שחסכו לפנסיה ולקופות הגמל שלהם.

חנא סוייד: האנשים האלה לא סוחרים בבורסה, הם פשוט אנשים שרצו להבטיח את העתיד שלהם.

חנא סוייד: מחובתה של הממשלה הזאת, גם אם היא ממשלת מעבר, לדאוג לעתידן של אותן משפחות, לפנסיה שלהן בעתיד.

חנא סוייד: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת סוייד.

דוד רותם: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת יואל חסון, אחרון הדוברים.

דוד רותם: אחריו נעבור להצבעות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני תמיד אומר שלכנסת יש מכניזם אובדני משלה, בדרך כלל לפני בחירות.

אחמד טיבי: רוב חברי הכנסת לא רוצים בחירות, לפחות חלק מהמפלגות שכנראה לא יהיו בכנסת הבאה, ובכל זאת ערב ההכרזה על פסק-הדין כולם אומרים: אנחנו רוצים בחירות.

אחמד טיבי: האמת היא שבכנסת הזאת מי שבאמת רצה בחירות זה הליכוד.

אחמד טיבי: יש לומר את הדברים האלה בצורה הגלויה ביותר.

אחמד טיבי: לבנימין נתניהו אצה הדרך, כי יש סקרים.

אחמד טיבי: סקרים יכולים להיות נכונים רק לאותו יום שבו הם מתפרסמים.

ראובן ריבלין: הליכוד תמיד ראה את עצמו כמו שמפלגת העבודה ראתה, לא רק כאופוזיציה אלא כאלטרנטיבה.

ראובן ריבלין: לכן הוא רוצה בחירות.

אחמד טיבי: הגברת ציפי לבני, ממלאת-מקום ראש הממשלה, היא הפוליטיקאי השני בהיסטוריה של מדינת ישראל שנכשל בהקמת קואליציה.

אחמד טיבי: ב-1990 פרס נכשל כאן, בכנסת, שעה לפני.

יואל חסון: מה המשותף לשני המקרים?

יואל חסון: בשני המקרים הרכבת הממשלה היתה תוך כדי כהונת הכנסת.

אחמד טיבי: שלא באמצעות בחירות.

קולט אביטל: מה המשותף?

קולט אביטל: שניהם חברי קדימה.

אחמד טיבי: ובשני המקרים חברי כנסת חרדים הכשילו אותם: ורדיגר הכשיל את פרס, ואלי ישי, או אריה דרעי, שהוא לא חבר הכנסת, את ציפי לבני.

אחמד טיבי: אבל זאת לא הסיבה היחידה לכך שציפי לבני נכשלה.

אחמד טיבי: אומרים: אלי ישי ניהל משא-ומתן שלא בתום לב.

אחמד טיבי: אומרים שאצה לה הדרך, היא לא היתה צריכה לבקש מאולמרט להתפטר; והיא נכנסה למשא-ומתן בתקופת חגים, המשא-ומתן הוא בעיקר עם דתיים, וכך הלכה לה חצי התקופה.

אחמד טיבי: ואנחנו אומרים שהיא יצאה מנקודת זינוק של 110 חברי הכנסת בלבד, וביטלה לחלוטין את עשרת חברי הכנסת הערבים.

גדעון סער: היה לוורטר משפט טוב על זה בטור האחרון שלו.

גדעון סער: הוא כתב שאולי היא חשבה שאם היא מקיימת משא-ומתן עם אבו עלא היא מקבלת כבונוס את הסיעות הערביות.

אחמד טיבי: כמו מחזיק מפתחות על מכונית חדשה.

ראובן ריבלין: אני בתור אזרח ישראלי נעלבתי.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, למה אתה לא נותן לו לדבר?

קולט אביטל: אתה רוצה שאוסיף לו זמן בגללך?

ראובן ריבלין: מגיע לו.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, כפי שאמר עמיתי חבר הכנסת חנא סוייד, הגברת ציפי לבני התקשרה אלינו וביקשה שנתמוך בה כמועמדת להרכיב את הממשלה.

אחמד טיבי: עניתי לה שאני לא יכול, אבל תודה שהתקשרת.

אחמד טיבי: אמרה לי: אני מעריכה את גילוי הלב, מטעמי נימוס התקשרתי.

אחמד טיבי: פתאום, כאשר היא קיבלה את המנדט מנשיא המדינה, התנדפו חברי הכנסת הערבים.

אחמד טיבי: הרי ברור שאנחנו לא מצטרפים ולא נתמוך בקואליציה כלשהי.

אחמד טיבי: זאת עמדה אידיאולוגית שלנו.

אחמד טיבי: וברור שהיא לא תרצה שאנחנו נתמוך בה או נצטרף אליה.

אחמד טיבי: אבל מדובר על העובדה שמי שמתייעץ עם האופוזיציה מתייעץ עם כלל הסיעות, ואחר כך אומרים "לא".

אחמד טיבי: היא היתה מקשיבה אולי לתביעות שרע"ם-תע"ל תעלה, אולי שברכה מחד"ש יעלה – לציבור יש תביעות.

אחמד טיבי: היא יכולה להגיד "כן", והיא יכולה להגיד "לא", אבל לפסול על הסף אפשרות של הידברות?

אחמד טיבי: ב-1999, כאשר ברק נבחר, הוזמנתי עם חבר כנסת אחר ועם משלחת אחרת, ומשלחת מפלגת העבודה ניהלה אתנו דיאלוג – לאחר הבחירות, כמנצחים.

אחמד טיבי: גם את חד"ש הם הזמינו.

אחמד טיבי: מה ההבדל בין נתניהו ובין ציפי לבני?

אחמד טיבי: הגברת לבני אומרת – אף לא פליט אחד.

אחמד טיבי: ניסו להגיע לתוצאות במשא-ומתן המדיני על ירושלים ולא הגיעו, אף שמדובר בהנהגה פלסטינית פרגמטית.

אחמד טיבי: יש חוק שריון ירושלים – גם היא השתמשה בטיעון הזה.

אחמד טיבי: ובכל זאת, נתניהו אומר כאן למעשה שהוא יבעיר את האזור.

קולט אביטל: נא לסיים.

אחמד טיבי: האיש שב-1999 כבר ניסינו אותו.

אחמד טיבי: תגידי, גברתי היושבת-ראש, מה יש בפוליטיקה הישראלית שכל הנכשלים בעבר הופכים להיות כוכבים היום?

אחמד טיבי: אהוד ברק וביבי נתניהו – אחד עם מוח אנליטי, ואחד עם שלום כלכלי.

אחמד טיבי: מה זה?

קולט אביטל: נא לסיים.

אחמד טיבי: מרוב אנליטיקה הוא ריסק את עצמו, את המפלגה שלו.

אחמד טיבי: ריסק את הקואליציה שלו.

אחמד טיבי: הוא כנראה מעלה את נתניהו לשלטון.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, תודה על ההתלהבות.

קולט אביטל: אבל, די.

אחמד טיבי: בזה אני אסיים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מולה, יש כאלה שאומרים שברק מעדיף להיות שר ביטחון אצל ביבי מאשר אצל ציפי.

אחמד טיבי: אומרים.

קולט אביטל: הגזמת.

יואל חסון: אני מבין שקשה לך – – – שבין הטיבי ל– – – נכנסה ציפי.

אחמד טיבי: הציבור יכריע.

יואל חסון: הציבור – – –

אחמד טיבי: הציבור שלך אולי?

אחמד טיבי: הציבור שלי אומר – – – גדול.

אחמד טיבי: לכן, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו הולכים לחודשים שיש בהם דשדוש, הפסקת תהליך מדיני – לא במסלול הפלסטיני, לא במסלול הישראלי.

אחמד טיבי: אין הקשבה לצרכים של הציבור הערבי, אין הקשבה.

יולי יואל אדלשטיין: עד עכשיו היה נהדר, עכשיו – – –

אחמד טיבי: דיברו, דיברו.

אחמד טיבי: אני אמרתי על גברת ציפי לבני שהיא יותר מאוהבת בתהליך מאשר בשלום.

אחמד טיבי: מדברים, דיאלוג, משא-ומתן, משא-ומתן, דיאלוג.

אחמד טיבי: מה עם שלום?

אחמד טיבי: אלוהים ישמור?

אחמד טיבי: יחכו.

אחמד טיבי: מה יהיה?

קולט אביטל: מה יהיה?

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, נא לסיים.

אחמד טיבי: אולי נחכה לכנסת הבאה.

אחמד טיבי: לצערי הרב, הקואליציה בכנסת הבאה תהיה מורכבת מיואל חסון ומגדעון סער.

אחמד טיבי: חזון אחרית הימים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת יואל חסון, נא לסיים את הרשימה.

קולט אביטל: האם אני יכולה לבקש מחברי הכנסת המכובדים, חבר כנסת שרוני, אדוני השר?

קולט אביטל: חבר הכנסת שרוני, חבר הכנסת שרוני, אתה גמלאי, אבל אתה שומע.

משה שרוני: אני שומע היטב.

קולט אביטל: אתה שומע, אז נא לשבת.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה ממך תאפשר לו לדבר.

קולט אביטל: בבקשה.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, ראשית, אני רוצה לומר מלה על ראש הממשלה אהוד אולמרט שנאם כאן את נאומו כראש הממשלה.

יואל חסון: יכול להיות, אני לא – – –

יולי יואל אדלשטיין: תגיד מלה טובה, מה אכפת לך?

יואל חסון: אתה אומר: זה מפתיע שאני אומר מלה טובה על אולמרט.

יואל חסון: אני רוצה לומר מלה טובה על אולמרט, ואני חושב שהבית הזה כולו צריך לומר מלה לאדם ששירת את מדינת ישראל – עדיין משרת כראש ממשלה – למעלה מ-30 שנה.

יואל חסון: פטריוט ישראלי אמיתי, אדם שבאמת עשה דברים רבים במשרדי ממשלה רבים.

יואל חסון: אדם שאני באופן אישי מאוד מאוד מחבב.

אורי אריאל: יואל, אני מציע לך לא להספיד אותו, כי פתאום אנחנו נראה שהוא – – –

יואל חסון: אני לא יודע אם יש לך תוכניות למנות אותו לראש ממשלה.

יואל חסון: בכל אופן, אני באמת מכבד ומוקיר את אהוד אולמרט, והיתה לי זכות גדולה כחבר הכנסת להיות תחת הנהגתו.

יואל חסון: אני מאחל לו את כל הטוב שבעולם.

יואל חסון: חברים, שמעתי כאן את כל הדוברים.

יואל חסון: אין ספק שכולנו מריחים את הבחירות ומבינים שהולכים כאן לבחירות.

יואל חסון: בכלל, בסוגיה הזאת קצת מוזר לראות חלק מסיעות הבית שדיברו גבוהה גבוהה על בחירות, וכמה חשובות בחירות, והנה, כשאנחנו באים לקבוע בחירות, ורוצים בחירות, פתאום אומרים: רגע, בואו, חודש יותר, שבוע פחות, שתי דקות קודם, שתי דקות אחרי זה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול להיות יותר ספציפי?

יולי יואל אדלשטיין: מי אומר את זה?

יואל חסון: חבר הכנסת אדלשטיין, הפור נפל.

יואל חסון: אנחנו הולכים לבחירות, וראוי שהבחירות האלה יהיו כמה שיותר מהר כדי שנוכל לחזור לבית הזה, לממשלה, להקים ממשלה טובה, ממשלה בראשות ציפי לבני שתמשיך ותוביל את המדיניות הנכונה.

יואל חסון: שמעתי כאן אנשים אומרים: ציפי לבני נכשלה בהקמת הממשלה, נכשלה בזה, נכשלה בזה.

יואל חסון: שיהיה כאן ברור – לציפי לבני – – –

דליה איציק: נא לצלצל.

יואל חסון: שלום, גברתי היושבת-ראש.

דליה איציק: שלום, אדוני; מה שלומך?

דליה איציק: נא לצלצל.

דליה איציק: חבר הכנסת שנלר, אני רואה שאין אצלכם בכלל בסיעה אף אחד.

דליה איציק: הם כבר הלכו הביתה כולם?

יואל חסון: חברי, ציפי לבני בחרה, בחרה לא להקים ממשלה.

יואל חסון: היתה לה ממשלה.

יואל חסון: היא יכלה היום, כנראה בשעה הזאת, להיות ראש ממשלת ישראל.

סילבן שלום: לא יכלה.

יואל חסון: היא יכלה להיות, סילבן.

יואל חסון: היא יכלה להיות ראש ממשלת ישראל.

יואל חסון: היתה לה ממשלה.

יואל חסון: אבל בניגוד לפוליטיקאים אחרים שמוכנים לשלם כל מחיר, כל מחיר כדי להיכנס לתוך האקווריום המפורסם בקומה השנייה במשרד ראש הממשלה, היא אמרה: עד כאן, אני לא משלמת כל מחיר כדי להיות ראש ממשלה.

יואל חסון: אני אהיה ראש ממשלה מתוך בחירות.

יואל חסון: אתם יודעים יפה מאוד שהגענו לתהומות – שאני לא יודע מתי הגענו אליהם לאחרונה – של דרישות אין-סופיות, דרישות תקציביות בלתי אפשריות.

דליה איציק: נא לצלצל.

דליה איציק: אדוני המזכיר, יש לי הרגשה שחברי הכנסת – אדוני המזכיר, אתה מוכן להקשיב לי?

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: נא לצלצל.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, דרישות תקציביות בלתי אפשריות, כשמנסים או ניסו לעטוף את הדרישות הכספיות הקטנות האלה בהיקפים של מיליארדים באיזה מצב אידיאולוגי, כאילו ירושלים.

יואל חסון: כולם יודעים שאין כדבר הזה, שאין כדבר הזה, נושא חלוקת ירושלים.

יואל חסון: אגב, אני מציע לכל חברי הכנסת שיש להם במשרדם בכנסת אתר אינטרנט, ויש להם אינטרנט והם יכולים להיכנס לאתרי האינטרנט, לקרוא בעיון את מצע קדימה שמדבר בצורה ברורה על ירושלים בריבונות ישראלית.

יואל חסון: אף אחד לא מדבר על חלוקת ירושלים.

יואל חסון: זה יכול להיות ספין מאוד נחמד, ותירוץ מאוד נחמד למה לא להיכנס כאילו לממשלה כשכולם יודעים שהסיבות הן מצד אחד פנימיות קנטרניות קטנות ומצד שני דרישות תקציביות בלתי אפשריות.

יואל חסון: אנחנו בקדימה מייצגים את המרכז השפוי, את ה"מיינסטרים" הישראלי שמדבר על מתינות מדינית וקשיחות ביטחונית.

יואל חסון: אנחנו לא חלק מאותה קואליציה שעומד בראשה בנימין נתניהו, של ימין קיצוני.

יואל חסון: אגב, אני חייב לומר ששמעתי את נאומו של בנימין נתניהו כמו כולכם.

יואל חסון: קודם כול, אני שמח שיש בכנסת מערכת מתוחכמת של הקלטת נאומים.

יואל חסון: מדהים לחזור ולהחזיר ולהשמיע שוב ושוב את נאומיו של נתניהו, שכל פעם כל קשר בינם לבין המציאות מקרי בהחלט.

יואל חסון: ההבטחות הן יפות לקראת בחירות.

יואל חסון: הוא כבר מגן, ושומר, והוא מציל את החינוך שהוא קיצץ ממנו, והוא מציל את הכלכלה, שחלק מאותות המשבר של הכלכלה היום זה מפני שהוא שם את כל קרנות הפנסיה, וקופות הגמל, באותו שוק שמתרסק היום.

יואל חסון: זה ביבי נתניהו.

יואל חסון: זה ביבי נתניהו שהיום למעשה שם את כל העתיד הפנסיוני של כולנו בבורסות העולם, ולמעשה הימר על העתיד של כל אחד ואחד מאתנו.

יואל חסון: אנחנו הולכים לקראת בחירות ברורות מאוד, כשהאופציות הן ברורות – או קדימה בראשות ציפי לבני או הליכוד בראשות בנימין נתניהו.

יואל חסון: זו האופציה האמיתית שעומדת בפני הציבור הישראלי – מול מה שהיה הישן, בנימין נתניהו שכולנו מכירים עם הימין הקיצוני הסהרורי שמסביבו; אל מול מפלגת מרכז אמיתית, מנהיגת מרכז אמיתית, שיכולה להוביל כאן ליציבות, למתינות מדינית, ויכולה להוביל כאן לכלכלה, ולעמוד באתגרים הכלכליים שיש לנו.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר, ברשותכם, מלה אחרונה.

יואל חסון: נאמנו כאן נאומים רבים.

יואל חסון: אלו ימיה האחרונים של הכנסת השבע-עשרה, ומתוך הבית הזה אני חייב לומר קודם כול באופן אישי שהכרתי אנשים ראויים מאוד, אנשים טובים.

יואל חסון: באמת שמחתי לגלות ולהכיר אנשים טובים, שלצערי התדמית שלהם ושלנו ביחד היא כל כך רחוקה מהמציאות האמיתית של העבודה היומיומית של האנשים כאן, עובדי ציבור אמיתיים ברובם, שעושים כאן כדי להקל על הציבור הישראלי ולעשות את המדינה הזאת למקום שטוב יותר לחיות בו.

יואל חסון: אני מאחל לכולנו שנצא למערכת בחירות שתהיה כמובן סוערת ולא פשוטה, כי יש פה נושאים אמיתיים על הפרק, אבל שנשמור על הגינות, על חברות, ובסופו של דבר נפעל לטובתה של המדינה הזאת שאנחנו כל כך גאים בה וכל כך אוהבים אותה.

יואל חסון: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת יואל חסון.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: נצביע עכשיו על הודעתו של ראש הממשלה.

דליה איציק: נא להצביע.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הודעת ראש הממשלה – 33 נגד – 9 נמנעים – 14 הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכניותיה למושב הקרוב נתקבלה.

דליה איציק: הודעתו של ראש הממשלה התקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

דליה איציק: הישיבה הבאה תתקיים מחר, 28 באוקטובר, בשעה 16:00.

דליה איציק: הישיבה נעולה.