ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושבעים-ושתיים של הכנסת השבע-עשרה, 2008-11-03 00:00

עתניאל שנלר: אחרי צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת היום.

עתניאל שנלר: היום יום שני, ה' בחשוון התשס"ט, 3 בנובמבר 2008.

עתניאל שנלר: נתחיל בהודעה של מזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני המזכיר.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק בית העצמאות, התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט; הצעת חוק הסדרת מחקרים במחוללי מחלות ביולוגיים, התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת המדע והטכנולוגיה; הצעת חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון מס' 39), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 12), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

איל ינון: לוח תיקונים להצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 25), התשס"ט–2008.

איל ינון: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2), התשס"ט-2009.

איל ינון: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 104) (איומים ותקיפה), התשס"ט–2008; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 105) (תקיפת מטפל ומאבטח), התשס"ט–2008; הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 8) (ועדה לענייני פיצויים ותמלוגים), התשס"ט–2008.

איל ינון: לדיון מוקדם: הצעת חוק לזכרו של רחבעם זאבי (תיקון – הקמת אתר הנצחה), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת אביגדור ליברמן; הצעת חוק בדיקה רפואית וסודיות רפואית במסגרת בדיקת התאמה לעבודה, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות חברתי למבוגרים, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (ביטול תשלומי השתתפות), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ניהול ושימור אתר קבר רבי שמעון בר יוחאי, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת ודוד אזולאי; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – ייצוג הולם לנציגי המכללות במועצה), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אלכס מילר, אמנון כהן ומשה כחלון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (פיקוח על זיוף רעלים רפואיים וסמי מרפא), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר, אריה אלדד ויצחק אהרונוביץ; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – חובת שימוש במסמכים ממוחשבים), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת אסתרינה טרטמן; הצעת חוק איסוף ופינוי פסולת למיחזור (חובת מיחזור בבית עסק גדול), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת דב חנין, מיכאל מלכיאור, אופיר פינס-פז ואסתרינה טרטמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הגדלת קצבת הילדים המשתלמת בעד הילד הרביעי ואילך), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת נכות לשכר המינימום), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – איסור ניהול משא-ומתן מדיני על-ידי ממשלת מעבר), מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – הקמת בית-משפט לענייני איכות הסביבה), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אסתרינה טרטמן ואיתן כבל; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – פרסום מכרזים בשפה הרוסית), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – מכסת השתתפות לעסקים קטנים ובינוניים), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק לפיזור הכנסת השבע-עשרה, התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת יצחק זיו; הצעת חוק המפלגות (תיקון – פרסום סקר בבחירות מקדימות), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק נציב תלונות הציבור על שופטים (תיקון – החלה על בתי-הדין לביקורת משמורת),

איל ינון: התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת רן כהן, אופיר פינס-פז ודב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק השכירות והשאילה (תיקון – הגבלה על העלאת דמי השכירות), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת מיכאל נודלמן; הצעת חוק הרשות הלאומית למורשת יהדות בבל, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אליהו גבאי, רונית תירוש ויולי יואל אדלשטיין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – תגמול עד להכרעה בערעור), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אברהם הירשזון, זבולון אורלב וקולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון – שיתוף העמיתים בניהול הקרן והגבלת גובה דמי הניהול), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ וחיים כץ; הצעת חוק סיוע ליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון – הארכת מועד), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת שי חרמש וסטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת איסור תקיפה מינית ביחסי תלות וביחסי טיפול), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ וגדעון סער; הצעת חוק אכיפת פסקי-דין למזונות ילדים, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ ומרינה סולודקין; הצעת חוק שירות בנבחרת לאומית (תיקוני חקיקה), התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת אופיר פינס-פז, לאון ליטינצקי ושכיב מוראד שנאן; הצעת חוק שדרות עיר ללא מע"מ, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת יורם מרציאנו, עמיר פרץ ונאדיה חילו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה מארנונה באזור עבודות), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – פטור מארנונה לדירת מגורים שאינה בשימוש), התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק הקרימינולוגים, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת יואל חסון ויובל שטייניץ; הצעת חוק אזור סחר חופשי בעיר שדרות, התשס"ט–2008, מאת חברי הכנסת יורם מרציאנו ועמיר פרץ; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה למסגרות חינוכיות), התשס"ט–2008, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק העונשין (תיקון – אי-מניעת נהיגה בשכרות),

איל ינון: התשס"ט–2008, מאת חברת הכנסת רונית תירוש.

איל ינון: נוסח מתוקן להצעת חוק מתן אזרחות של כבוד לחללי מלחמת הקוממיות, התשס"ט–2008, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

איל ינון: החלטות ועדת האתיקה מיום כ"ט בתשרי התשס"ט, 28 באוקטובר 2008, בעניין השתתפות חברי הכנסת בכנסים הנערכים בישראל; ובעניין היעדרויות חברי הכנסת מישיבות מליאת הכנסת בכנס הקיץ של המושב השלישי.

איל ינון: החלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק להגנה על עדים, התשס"ח–2008.

איל ינון: מסקנות הוועדה המיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה בנושא: היערכות המדינה ומוכנותה לרעידות אדמה.

איל ינון: כמו כן, סגן ראש הממשלה ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה, חבר הכנסת אליהו ישי, מבקש להניח על שולחן הכנסת את ההסכם לשיתוף פעולה כלכלי בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של בולגריה.

עתניאל שנלר: תודה רבה למזכיר.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, על העברת שטחי פעילות מהאגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך אל המשרד לענייני גמלאים.

עתניאל שנלר: אני מזמין את השר לענייני גמלאים, חבר הכנסת רפי איתן, למסור את ההודעה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

מרינה סולודקין: – – –

רפי איתן: אדוני היושב-ראש – – –

עתניאל שנלר: סליחה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: ההודעה הזו אינה דורשת הצבעה, זו הודעה בלבד.

עתניאל שנלר: נשמע את השר ונעבור לסעיף הבא.

מרינה סולודקין: אבל – – –

עתניאל שנלר: המחאה של גברתי נרשמה.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההחלטה בממשלה, עד כמה שאני זוכר, היתה לפני ממשלת המעבר.

שלי יחימוביץ': מה שלא הופך אותה ללגיטימית.

רפי איתן: אני מתכבד להודיע לכנסת, כי הממשלה, בישיבתה ב-17 באוגוסט 2008, החליטה להעביר, בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, מהאגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך אל המשרד לענייני גמלאים, את שטחי הפעולה המפורטים להלן – – –

שלי יחימוביץ': בושה וחרפה.

מרינה סולודקין: בושה וחרפה.

רפי איתן: 1.

רפי איתן: תמיכה בגופים המקיימים קורסים להעשרת מבוגרים בנושאים שונים.

אורי אריאל: – – –

שלי יחימוביץ': – – –

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, חברי חברי הכנסת, נשמע את ההודעה.

עתניאל שנלר: נאזין להודעה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

רפי איתן: 2.

רפי איתן: מימון תוכניות ופעילויות פנאי לאנשים בעלי מוגבלויות.

אורי אריאל: – – –

רפי איתן: 3.

רפי איתן: תמיכה בגופים המקיימים פעילות להנחלת המורשת והעמקת הידע בנושא כוחות המגן והמחתרות בתקופת טרום המדינה, לקהל הרחב; 4.

רפי איתן: תקצוב פעילות העשרה למבוגרים – –

שלי יחימוביץ': אולי גם את האגף – – –

רפי איתן: – – הכוללת קתדראות עממיות וכן קורסים להשלמת השכלה יסודית לאוכלוסייה הבוגרת.

מרינה סולודקין: בוז ליולי תמיר ולאגף למבוגרים.

רפי איתן: כל ההיבטים החינוכיים-הפדגוגיים, לרבות פיקוח, אישור תוכנית לימודים, הענקת תעודות וכדומה, הנוגעים לתוכנית הלימודים, ייוותרו בידי משרד החינוך.

שלי יחימוביץ': אני מציעה להעביר גם את מעונות היום למשרד לגמלאים.

רפי איתן: רגע אחד.

רפי איתן: תקצוב פעילות העשרה לחינוך המבוגרים, המתקיימת ברשויות המקומיות, הכוללת קתדראות עממיות, וכן תקצוב קורסים להשלמת השכלה יסודית לאוכלוסייה הבוגרת.

מרינה סולודקין: בושה.

מרינה סולודקין: בושה.

רפי איתן: גם כאן, כל ההיבטים החינוכיים-הפדגוגיים, לרבות פיקוח, אישור תוכניות לימודים והענקת תעודות, הנוגעים לתוכניות הלימודים, ייוותרו בידי משרד החינוך.

רפי איתן: תקצוב סמינרים לציבור הרחב, בנושאים שונים של מורשת והיסטוריה.

זהבה גלאון: – – –

רפי איתן: הממשלה קבעה גם כי ההחלטה בדבר העברת שטחי הפעולה כאמור לעיל תיכנס לתוקפה ביום 1 בינואר 2009.

רפי איתן: עד למועד זה יפעלו משרד החינוך והמשרד לענייני גמלאים לתיאום הפעולות ביניהם, כמתחייב מביצוע ההחלטה.

מרינה סולודקין: מחטף של ממשלת מעבר.

אורי אריאל: – – –

רפי איתן: אני מתכבד להביא את ההחלטה הנ"ל למליאת הכנסת.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: תודה, חבר הכנסת אריאל.

רפי איתן: קשה לי לשמוע בבת-אחת.

רפי איתן: אני רק רוצה לומר לכם, שאנחנו – – –

מרינה סולודקין: ועדת העלייה והקליטה – – –

רפי איתן: אנחנו מזרימים לנושא הזה – –

עתניאל שנלר: למען הסר ספק, השר איתן – – –

רפי איתן: – – כספים כבר היום, וכבר היום אנחנו מטפלים בחינוך מבוגרים – –

עתניאל שנלר: השר איתן.

רפי איתן: – – כאשר אנחנו מדברים על חינוך מבוגרים, מבוגרים.

עתניאל שנלר: השר איתן, תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה על הבאת הודעת הממשלה.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לשר.

עתניאל שנלר: אנחנו לא פותחים דיון, משום שהנושא איננו דורש הצבעה ואיננו פתוח לדיון.

עתניאל שנלר: היתה הודעה מסודרת.

עתניאל שנלר: אפשר לחלוק על הממשלה ואפשר שלא.

עתניאל שנלר: היתה הודעה מסודרת.

עתניאל שנלר: תודה רבה לך, אדוני השר.

עתניאל שנלר: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני יודיע את הודעתו.

): אדוני היושב-ראש, כבוד השר איתן, אני חושב שנכון וראוי שתעביר לממשלה, שהעבירה דרכך את ההודעה הזו, את המחאה של חברי הכנסת בנושאים הללו, שכן הנושאים הללו חשובים מכדי שיתחילו להעביר אותם למשרד הגמלאים, עם כל הכבוד למשרד הגמלאים.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכנסת החליטה בישיבתה ביום רביעי, ד' בתמוז, 23 ביולי 2008, להעביר לוועדת החינוך, התרבות והספורט את הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – יד בן-גוריון), 2008, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושב-ראש ועדת הכספים ביקש להעביר את הצעת החוק לדיון לוועדת הכספים מן הנימוק שנושא הצעת החוק נמצא במסגרת סמכותה של ועדת הכספים.

): יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט נתן את הסכמתו להעברת הצעת החוק.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת החינוך, התרבות והספורט לדיון בוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): אני מבקש, אדוני היושב-ראש, את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: נצביע על ההמלצה להעביר מוועדה לוועדה לפי בקשת יושב-ראש ועדת הכנסת.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, נא להצביע.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 1 בעד הצעת ועדת הכנסת – 14 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – יד בן-גוריון), התשס"ח–2008, מוועדת החינוך, התרבות והספורט לוועדת הכספים נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: הכנסת אישרה את הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

עתניאל שנלר: [מס' כ/241, כ/246; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ז, עמ' 18531, וחוב' ל"ח, עמ' 18786; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הסעיף הבא הוא הצעת חוק הפיקוח על מכוני הכנה למבחן הפסיכומטרי, התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה, ואני מזמין את יושב-ראש ועדת החינוך, סליחה, את חבר הכנסת סילבן שלום להציג את הצעת החוק בשמו של יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול מודה ליושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת מלכיאור, שנהג באדיבות ובפתיחות ואפשר לי להביא את הצעת החוק שיזמתי.

סילבן שלום: זה חלק ממה שהוא עשה לאורך כל הקדנציה, ואני אדבר על זה אחר כך.

סילבן שלום: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים, שהוא פרי מיזוג של הצעת חוק שיזמתי עם הצעת חוק שיזמו חברי הכנסת אלכס מילר ויוחנן פלסנר.

סילבן שלום: ענף ההכנה למבחנים הפסיכומטריים ממומן בחלקו הגדול מכספי מדינה.

סילבן שלום: מעל 50%, יש אומרים קרוב ל-70% מהכספים של המכונים הפסיכומטריים מגיעים מהכספים שניתנים על-ידי הקרן לחיילים משוחררים.

סילבן שלום: חלק מהתלמידים הם חיילים משוחררים שהקורס שלהם ממומן מכספי הפיקדון, ואם הדבר לא יוסדר, במקרים רבים הכספים האלה יורדים לטמיון.

סילבן שלום: מכיוון שרוב הנרשמים לקורסים הפסיכומטריים הם צעירים העושים את צעדיהם הראשונים בחיים האזרחים, יש צורך בהסדר חקיקתי שיגן על זכויותיהם כצרכנים וימנע שימוש בכספי הפיקדון מצה"ל שלא למטרה שלשמה הם נועדו.

סילבן שלום: לפי הצעת החוק, שתאושר בעוד דקות אחדות, יידרשו מכוני הפסיכומטרי המבקשים לקבל תלמידים במימון הקרן לקליטת החייל המשוחרר לקבל אישור משר החינוך.

סילבן שלום: מאחר שכל המכונים לא יכולים לתפקד ללא אותם חיילים משוחררים, מעתה ואילך לא יוכל להיות מכון פסיכומטרי שלא קיבל היתר להפעלה משר החינוך.

סילבן שלום: האישור הזה יינתן למכון רק לאחר שפרסם את תנאי ההתקשרות שלו, הציג אישור בטיחות וכלל בהסכם ההתקשרות עם התלמיד פירוט כמוצע בהצעת החוק אשר נועד להבטיח שקיפות וגילוי נאות.

סילבן שלום: בנוסף, על מנת להגן על כלל התלמידים הנרשמים למכונים, קובעת הצעת החוק הוראות שיחולו על כל מכוני הפסיכומטרי ללא שאלת המימון מצה"ל.

סילבן שלום: גם מי שלא מקבל את המימון שלו מצה"ל זכאי להגנה.

סילבן שלום: הוראות אלה כוללות חובת פרסום של תנאי ההתקשרות, כללי גילוי נאות בהסכם ההתקשרות, וכן הוראות מדורגות לגבי האפשרות לקבל החזר כספי במקרה של ביטול השתתפות בקורס.

סילבן שלום: החוק קובע שכל תלמיד יהיה זכאי לקבל את כספו בחזרה אם ביטל את השתתפותו בקורס עד חודש לפני תחילת הקורס; מחודש לפני פתיחת הקורס ועד יום פתיחת הקורס ישלם דמי ביטול של 10% בלבד.

סילבן שלום: דמי הביטול ייגבו לפי המחיר ששילם התלמיד בפועל ולא לפי מחיר המחירון, שהוא הרבה יותר גבוה.

סילבן שלום: אם ביטל התלמיד את השתתפותו בקורס לאחר תחילת הקורס עד שליש ממועד הקורס, ישלם 40% בלבד.

סילבן שלום: טופס הבחינה המרכזי יפורסם עם הפתרונות, וזה דבר משמעותי שמשנה את הכללים בצורה משמעותית.

סילבן שלום: ההצעה קובעת כי על המרכז הארצי לבחינות והערכה, אלה שכותבים את הבחינות הפסיכומטריות, לפרסם לציבור טפסים מרכזיים של המבחן, לרבות טפסים בשפות שונות שבהן נערך המבחן, כמובן עם הפתרונות.

סילבן שלום: אולי הדבר החשוב מכול – גם את התפלגות התוצאות.

סילבן שלום: מעתה ואילך נדע מה שיעורי הצלחת התלמידים שלמדו בכל מכון פסיכומטרי.

סילבן שלום: אנחנו נדע אם המכון הזה מצליח להעביר את תלמידיו בשיעור גבוה אם לאו.

סילבן שלום: הבחינה הפסיכומטרית היא בחינה חובה לכל צעיר המעוניין בלימודים אקדמיים.

סילבן שלום: כל צעיר כזה היה עד היום בבחינת לקוח שבוי של המכון הפסיכומטרי.

סילבן שלום: מעתה ואילך הוא הופך להיות חופשי ומשוחרר, והוא יכול לבחור בין המכונים הפסיכומטריים לפי האישורים שיש להם, לפי ההיתרים שיש להם, לפי רמת ההוראה, לפי שיעורי הצלחה בבחינות.

סילבן שלום: ההצעה הזו היא הצעה שמתחברת לראייה הכללית של פתיחת שערי ההשכלה הגבוהה.

סילבן שלום: היום הוא יום בשורה לציבור גדול מאוד של צעירים.

סילבן שלום: אנחנו מוכיחים לצעירים היום שהאינטרס שלהם, האינטרס הצרכני, קודם לכול – צעירים אחרי צבא נמצאים בצומת חשוב בחייהם ומוצאים עצמם נאבקים על עתידם בתחומים שונים, כמו רכישת השכלה, מקום תעסוקה, דיור, נישואים וכדומה.

סילבן שלום: אנחנו מחויבים לעשות הכול כדי להקל עליהם.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לחברי הכנסת אלכס מילר ויוחנן פלסנר שהיו בין היוזמים ולחברת הכנסת רונית תירוש שלקחה חלק מרכזי בגיבוש הצעת החוק והצעות הפשרה.

סילבן שלום: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של ועדת החינוך, מירב ישראלי, הנמצאת כרגע בחופשה, שלקחה חלק מרכזי בגיבוש החוק.

סילבן שלום: אני רוצה להודות ליועצת הנוכחית, מוריה בקשי, שלקחה חלק בישורת האחרונה וסייעה רבות כדי שנוכל להביא את הצעת החוק לאישור עוד היום.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לחברי ועדת החינוך שהצביעו פה-אחד בעד הצעת החוק.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לארגון "אמון הציבור" שסייע רבות בהבאת הנתונים ובגיבוש הצעת החוק.

סילבן שלום: אני רוצה יותר מכול להודות ליושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

סילבן שלום: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור הוכיח בשנתיים-וחצי האחרונות שהוא איש חינוך אמיתי, שהנושא בוער בעצמותיו, שיודע שהחינוך חייב לעמוד בראש סדר העדיפויות של מדינת ישראל.

סילבן שלום: איש נעים הליכות, איש שידע למצוא את הפשרה ואת המחבר במקום את המפריד והמפלג בין הממשלה ובין חברי הכנסת, בין צורכי החינוך לבין צרכים מנוגדים אחרים.

סילבן שלום: מיכאל מלכיאור עשה את עבודתו באמונה, עשה את עבודתו על הצד הטוב יותר, ועל כך אתה ראוי מכולנו לברכת תודה רבה.

סילבן שלום: יישר כוח ועלה והצלח בדרכך בהמשך.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שנתנו יד להצעה הזו, כדי להביא את הבשורה לצעירים שבתוכנו, שמצפים שנבחריהם יעשו עבורם, ולו מעט ממה שצריך.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, ולכל חברי הכנסת.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת סילבן שלום.

רן כהן: זו הצעת חוק טובה.

עתניאל שנלר: עוד מעט נראה את זה לפי ההצבעה.

עתניאל שנלר: ובכן, להצעת החוק אין הסתייגויות ולכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–11 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

עתניאל שנלר: בעד – 18, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: הצעת חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ט–2008, עברה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: עתה נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ט–2008, נתקבל.

עתניאל שנלר: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע שהצעת חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים, התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: יישר כוח.

עתניאל שנלר: לפני שנעבור לסעיף הבא, חבר הכנסת אלכס מילר, אחד היוזמים, מבקש לומר מילות תודה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת מלכיאור, על כך שעשה עבודה מדהימה בקידום הצעת החוק, על כך שגישר בין כל המחלוקות שהיו בין חברי הכנסת ובין כל הגופים, והמעוניינים, והתלמידים וכל מי שהיה קשור להצעת החוק הזאת.

אלכס מילר: אני רוצה להודות לחברי הכנסת סילבן שלום ויוחנן פלסנר, שהיו החלק המוביל.

אלכס מילר: כמובן להודות לצוות הוועדה וליועצת המשפטית.

אלכס מילר: חשוב מאוד להודות לילדי ישראל שמחזיקים את כלכלת ישראל בכך שיוצאים ולומדים ומקבלים תארים מתקדמים.

אלכס מילר: הגיע הזמן שמדינת ישראל תהיה אחראית לא רק לאותם תארים אלא גם לדרך להגיע אליהם.

אלכס מילר: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת מילר.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/263).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 16) (פרסום סקר בבחירות מקדימות), התשס"ט–2008, של חברי הכנסת אופיר פינס-פז, גדעון סער, יולי יואל אדלשטיין וצחי הנגבי – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת אופיר פינס-פז להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, תודה, הצעת החוק לתיקון חוק המפלגות בעניין הסקרים בפריימריס נוגעת למי שיש לו בחירות מקדימות.

אופיר פינס-פז: אנחנו משווים את הנוהל הקיים לנוהל הקיים לבחירות לכנסת, היינו איסור פרסום סקרים בארבעת הימים האחרונים לפני הפריימריס.

אופיר פינס-פז: רציתי יותר, ושכנעו אותי שזה יותר מדי מרחיק לכת, אבל אחרי מה שראינו בפריימריס בקדימה ואת המניפולציה והעיוותים התגבשה הסכמה רחבה בבית, גם בקדימה, גם בעבודה, גם בליכוד וגם ביתר המפלגות שעושות פריימריס, שראוי ללכת על ארבעה ימים, והסכמתי לזה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק, אדוני היושב-ראש, מדברת על איסור פרסום סקרים בארבעת הימים האחרונים לפני הפריימריס.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת גדעון סער – אינו נוכח.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורי מקלב.

עתניאל שנלר: האם יש מישהו שרוצה להירשם לדיון?

ניסן סלומינסקי: אפשר להצביע.

עתניאל שנלר: חברים, אנחנו דנים ואם יש מי שרוצה להירשם – יכול.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת סילבן שלום, בבקשה.

עתניאל שנלר: מייד לאחר מכן נצביע ונעבור הלאה, בניחותא.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא יצא לי לראות את ההצעה במלואה, אבל שמעתי את מה שאמר חבר הכנסת פינס.

סילבן שלום: ברמה העקרונית יש צדק, אבל אני חושב שלמנוע לגמרי פרסום סקרים יביא לגל שמועות חסר תקדים ויכול להביא לדברים מופרכים, שהעיתונים יפרסמו סקרים שיעשו אנשים כאילו הם ידיעה חדשותית.

סילבן שלום: השאלה היא אם יש לכם לזה איזה פתרון.

סילבן שלום: חשבתי שאם נמנע מהעיתונים לפרסם סקר בעמוד הראשון או לפרסם בטלוויזיה וכדומה, האם בידיעה החדשותית כאילו לפי סקר שערך חבר הכנסת אופיר פינס-פז על-ידי מכון x – – –

אופיר פינס-פז: יש איסור – – –

סילבן שלום: יש גם איסור כזה?

סילבן שלום: האיסור הזה הוא עד 14 יום לפני הבחירות – – –

אופיר פינס-פז: ארבעה ימים.

סילבן שלום: אה, ארבעה ימים?

סילבן שלום: אם כך, אני תומך בהצעת החוק.

סילבן שלום: קיבלתי עוד דקה של שידור, אבל בסך הכול אני תומך בהצעת החוק.

עתניאל שנלר: זה מה שנקרא "דקת שידור נוספת".

סילבן שלום: חשבתי שזה 14 יום, אבל ב-14 ימים האלה יכולה להיות כל כך הרבה דיסאינפורמציה.

עתניאל שנלר: אכן כך.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין, ואחר כך נעבור להצבעה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – –

אופיר פינס-פז: יואל – – – אפשר לבטל סקרים בדיעבד.

יואל חסון: – – חבר הכנסת פינס, אני מברך על הצעת החוק ואני גם יודע מאיפה זה מגיע.

יואל חסון: כשמתייחסים לסקרים בפריימריס או לסקרים במפלגות בדרך כלל מתייחסים לעיוותים שהם יוצרים, כי באופן טבעי סקרים בתוך מפלגות – וכבר למדנו את זה כמה וכמה פעמים – יוצרים עיוותים שמשפיעים או לפני או אחרי בצורה כזאת או אחרת.

יואל חסון: למה נוצרים העיוותים?

יואל חסון: זה נובע מהרבה סיבות, אבל אני חושב שהבעיה העיקרית היא שרבים-רבים מתפקדים ושיעורי ההצבעה אינם גבוהים.

יואל חסון: הם בדרך כלל סביב ה-50%, ואם הגזמנו אז זה 60%.

יואל חסון: כשבודקים אצל המתפקד כשהוא יושב בבית ועונה לטלפון, אז אתה מקבל את התוצאה האמיתית אם ההצבעה היתה בבית דרך הטלפון.

יואל חסון: אבל כשזה אומר לבוא להצביע, כשזה אומר לעשות את כל המהלך הזה – זה מביא לעיוות התוצאה בגלל שיעור ההצבעה.

יואל חסון: הייתי רוצה לנצל את הזמן שנותר לי לומר לכם שכולנו צריכים לצאת בקריאה, בוודאי במפלגות הגדולות, ולומר לישראלי הממוצע, ל"מיינסטרים" הישראלי להתפקד למפלגות.

יואל חסון: לא משנה איזו מפלגה, תצטרפו למפלגות ביוזמתכם, תשפיעו על עיצוב המנהיגות של כל המפלגות, כל אחד על-פי דרכו, ואל תיתנו לקבוצות ולאינטרסים, אלא תבואו ותצטרפו למפלגות.

יואל חסון: אז באופן טבעי גם הסקרים ייצגו את התמונה האמיתית בשטח.

יואל חסון: כל ישראלי שצופה בי עכשיו וכל ישראל ששומע – הצטרף למפלגה, התפקדו למפלגות, תשפיעו על המנהיגות באמת, תקבעו את ההרכב של המנהיגות, לא רק הראש, אלא גם מי שישב כאן ויחוקק ויעשה את העבודה הכל-כך חשובה לדמוקרטיה הישראלית.

יואל חסון: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת ראובן ריבלין.

עתניאל שנלר: מייד לאחר מכן נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חבר הכנסת פינס, מובן שאנחנו מסכימים להצעת החוק שלך.

ראובן ריבלין: עם זה יש לנו חשש כבד שהרי גם העיתונים נוטים מאוד חיבה לכיוון הליכוד, הימין הקיצוני בעיניהם.

ראובן ריבלין: יש להם אג'נדה, כך שהסכנה כולה רובצת כמובן על העיתונים עצמם.

ראובן ריבלין: עם זאת, אסור לנו לחוקק חוק שלא ניתן יהיה לאכוף אותו.

ראובן ריבלין: צא ולמד, הרי האינטרנט – – –

אופיר פינס-פז: אינטרנט פחות – – –

ראובן ריבלין: מי יהיה האחראי, הרי יש "טוקבקים", הרי יש מצב שבו אתה מביא ידיעות מהחוץ ואתה יכול לפרסם את הסקרים באתרים שהחוק הישראלי לא חל עליהם.

ראובן ריבלין: אני לא יודע איך תוכל לבלום את הפרסום, ואז יתחיל דיווח על מה שאמור באותם אתרים, והם יבואו ויאמרו: אנחנו רוחצים בניקיון כפינו.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מפרסמים סקרים, אנחנו מפרסמים מה שפרסם אותו אתר באינטרנט.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש שכאשר אתם יושבים על המדוכה לקראת הקריאה השנייה והשלישית תראו אם אתם יכולים לסגור זאת, כדי שלא יהיה מצב שבו אנחנו נחוקק חוק ויצפצפו עלינו.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: לפנים משורת הדין, חבר הכנסת מקלב, לא היית קודם כשקראתי את שמך.

עתניאל שנלר: האם ביקשת לומר דברים להצעת החוק?

עתניאל שנלר: נראה שלא.

עתניאל שנלר: אם כך, חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת החוק כפי שהציג אותה חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 16) (פרסום סקר בבחירות מקדימות), התשס"ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 19, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 16) (פרסום סקר בבחירות מקדימות), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: אני מבקש להוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת ברוורמן, שתמך בהצעת החוק.

ראובן ריבלין: אני מבקש לא להוסיף איש.

ראובן ריבלין: אל תוסיף, הוא תמך.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/261).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: הסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 24) (מעמד המשפחה בפתיחת קבר ובהוצאת גופה מקברה), התשס"ט–2008, של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת סלומינסקי להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אחר כך יש דיון, ומי שרוצה להירשם – נא ירים את ידו.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפני כמה חודשים נפטרה אם משפחה בטבריה.

ניסן סלומינסקי: המשפחה קברה את האמא בבית-העלמין וישבה שבעה.

ניסן סלומינסקי: בתום השבעה היא עלתה, כמנהג ישראל, לקבר, והתברר שהאמא לא נמצאת בקבר, הקבר נעלם.

ניסן סלומינסקי: היה רעש גדול, זה הופיע בתקשורת, והתברר שמשיקולים שונים החליט מי שאחראי על בית-העלמין להזיז את גופת האם ממקום למקום.

ניסן סלומינסקי: זה היה כיוון שלא רצו לקבור אותה ליד גבר אחר – הסיבות לא חשובות.

ניסן סלומינסקי: הוא החליט על דעת עצמו.

ניסן סלומינסקי: זה דבר מזעזע, אבל למרבה הפלא הוא לא עבר על שום חוק.

ניסן סלומינסקי: המציאות היא שלמדינת ישראל בשנת 2008 עדיין אין חוק בנושא, ואנחנו חיים על-פי החוק המנדטורי, שבו אין איסור הוצאת גופה.

ניסן סלומינסקי: אם רוצים, יש עניין רק של רופא מחוזי, שבודק רק אם יש מחלה.

ניסן סלומינסקי: ודאי שאין שום דרישה בחוק ליידע את המשפחה אם רוצים לעשות דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: זה דבר מזעזע ולא ייאמן כשמדובר בנושא כל כך רגיש.

ניסן סלומינסקי: כל אחד ואחד מאתנו, לא עלינו, נתקל בזה, וזו דרכו של עולם.

ניסן סלומינסקי: זה אחד הנושאים הרגישים כאשר אחד היקירים נפטר, בדרך כלל אבא או אמא, סבא או סבתא, לעתים קורה שגם בנים או נכדים.

ניסן סלומינסקי: החוק פרוץ לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק שלי באה לעשות סדר בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, לקבוע בחוק איסור הוצאת גופה סתם כך.

ניסן סלומינסקי: שנית, גם אם מחליטים להוציא, חייבים ליידע את המשפחה הקרובה, לקבל את עמדתה ולתת לה או לחלקה אפשרות לערער, אם היא רוצה בזאת.

ניסן סלומינסקי: רק לאחר תום הערעור מוציאים את הגופה אם יש צורך.

ניסן סלומינסקי: דבר שלישי: מי קובע?

ניסן סלומינסקי: בפקודה המנדטורית יש אלמנט רק של רופא מחוזי, שבודק רק את הנושא ההגייני או את נושא המחלה המידבקת, אבל זה ודאי לא רלוונטי כשמדובר בהוצאת גופה.

ניסן סלומינסקי: לכן החוק מדבר על הקמת ועדה, שבראשה עומד נציג הרשות המקומית בכל רשות ורשות ובדרך כלל הוא משפטן.

ניסן סלומינסקי: השני בוועדה הוא נציג בית-העלמין והשלישי הוא נציגה של הרשות הדתית שלה שייך בית-העלמין.

ניסן סלומינסקי: אם מדובר ביהודים יהיה זה נציג הרב הראשי ואם מדובר במוסלמים יהיה זה נציג המוסלמים וכו'.

ניסן סלומינסקי: זאת הוועדה, היא צריכה לקבל את הבקשה לדון, והיא תדון על-פי הקריטריונים שמופיעים בהלכה היהודית.

ניסן סלומינסקי: רק על סמך זה היא תדון אם להוציא את הגופה או לא.

ניסן סלומינסקי: והיה והיא מחליטה שכן, היא צריכה ליידע את המשפחה המורחבת ולתת אפשרות למי מהמשפחה, אם הוא מתנגד, לערער.

ניסן סלומינסקי: רק לאחר מכן הנושא הזה יוסדר.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהדבר הזה דרוש, והוא יחסוך את הביזיונות שאנחנו חווים בזמן האחרון.

ניסן סלומינסקי: הגיע הזמן שבמדינת ישראל, ב-2008, יהיה חוק מסודר בנושא הזה על-פי הגישה והמסורת היהודית ואצל הדתות האחרות לפי דרכן; שיהיה לנו חוק מסודר ולא נסתמך על חוק מנדטורי, שהוא כבר לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק, ומיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שדחף ועזר לי, לנסות לקדם אותה לכלל חוק, כי זה נושא שיכול להופיע בכל יום ויום.

ניסן סלומינסקי: זה נושא כל כך רגיש, ויפה שעה אחת קודם.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: האם מי מחברי הבית מבקש לדון בנושא?

עתניאל שנלר: משום שהדיון רב וסוער ותם, אנחנו נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה, בבקשה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 24) (מעמד המשפחה בפתיחת קבר ובהוצאת גופה מקבורה), התשס"ט–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 15, נגד – 2, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מס' 24) (מעמד המשפחה בפתיחת קבר ובהוצאת גופה מקברה), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [מס' כ/254; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' מ', עמ' 19508; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק הגבלת שירותי שמירה בבתים משותפים, התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: הצעה זו קיבלה פטור מחובת הנחה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת קיבלה פטור מחובת הנחה בגלל חבר הכנסת ביילין.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק ביוזמתו, ורצינו שהוא יעניק את מתנת הפרידה הזאת לבית-המחוקקים טרם סיום תפקידו על-פי החלטתו.

אופיר פינס-פז: לפיכך, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הגבלת שירותי שמירה בבתים משותפים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: לאחרונה ניכרת תופעה של הופעת שומרים חמושים ושאינם חמושים בבתי-מגורים ובסמוך להם.

אופיר פינס-פז: השומרים נשכרים על-ידי דיירים המתגוררים באותם בתים כדי לשמור על רכושם או על ביטחונם.

אופיר פינס-פז: לעתים שמירה זו ואף עצם נוכחות השומרים מפריעה במידה ניכרת לדיירי הבית ולאורחיהם ומטרידה אותם.

אופיר פינס-פז: בהצעת חוק זו, שיזם כאמור חבר הכנסת יוסי ביילין, מוצע לקבוע כי ככלל תיאסר שמירה חמושה ברכוש משותף, בבית משותף או בשטח שאינו ברשות היחיד הסמוך לבית, אלא אם כן קצין משטרה שדרגתו רב-פקד ומעלה אישר זאת.

אופיר פינס-פז: כמו כן, קצין המשטרה יהיה רשאי לאסור שמירה בבית משותף מסוים אף אם אינה חמושה או להתנותה בתנאים אם קיים חשש ששמירה כאמור תביא לפגיעה בשלומו או בביטחונו של אדם, בשלום הציבור או בסדר הציבורי.

אופיר פינס-פז: על החלטת קצין משטרה לאשר או לא לאשר שמירה כאמור ניתן יהיה לערער בזכות לבית-משפט השלום ואחר כך לערער ברשות לבית-המשפט המחוזי.

אופיר פינס-פז: עוד מוצע כי דינו של מי שיעסוק בשמירה בבית משותף בניגוד להוראות החוק המוצע יהיה שישה חודשי מאסר.

אופיר פינס-פז: לבסוף, מוצע לתקן את החוק להטרדה מאיימת כך ששמירה בניגוד להוראות החוק המוצע תיחשב הטרדה מאיימת וניתן יהיה לפנות לבית-המשפט כדי שיורה בצו על הפסקת הפעולה.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זו מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן אבקש כי הכנסת תתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית על-פי נוסח הוועדה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לחבר הכנסת ביילין על יוזמתו זו.

אופיר פינס-פז: נכון שהיו באמתחתו, במסגרת פעילותו הפרלמנטרית, יוזמות יותר חשובות מהיוזמה הזו, יותר משמעותיות מהיוזמה הזו, אבל כל יוזמה היא יוזמה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהכנסת תעביר את החקיקה הזאת בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר פינס-פז: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עתניאל שנלר: להצעת החוק אין הסתייגויות ולכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, נא להצביע.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–7 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

עתניאל שנלר: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק הגבלת שירותי שמירה בבתים משותפים, התשס"ט–2008, נתקבל.

עתניאל שנלר: בעד – 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת כי הצעת חוק הגבלת שירותי שמירה בבתים משותפים, התשס"ט–2008, אושרה ונכנסה לספר החוקים.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ביילין, בבקשה.

עתניאל שנלר: זאת זכות שלי היום להזמין אותך.

יוסי ביילין: תודה, תודה.

יוסי ביילין: הזכות היא כולה שלי.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מודה לכנסת על התמיכה מקיר לקיר בהצעת החוק הזאת.

יוסי ביילין: אין יוזמות קטנות, יש רק אנשים קטנים, והיוזמה הזאת חשובה ככל היוזמות האחרות.

יוסי ביילין: לצערנו, נקלענו למצב לא סימפתי במדינתנו, שמאלץ אותנו לעסוק בחקיקה שלפני שנים לא רבות מדי לא הייתי מעלה על דעתי שאני אציע מין דבר שכזה.

יוסי ביילין: יש מצוקה של אנשים בבתים משותפים, ואני מקווה שהחוק הזה יפטור אותם מן המצוקה הזאת.

יוסי ביילין: אני רוצה להודות במיוחד ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס, על העבודה הנפלאה שהוא עושה בוועדה וגם על העבודה הספציפית בחוק הזה ובזירוז התהליך.

יוסי ביילין: אני מודה לכולכם.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ביילין.

עתניאל שנלר: בטרם נעבור לסעיף הבא, אני רוצה לקדם בברכה רבה את קבוצת התלמידים מתיכון ערערה.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכנסת מדינת ישראל כאן בירושלים.

עתניאל שנלר: [נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לסעיף הבא: החלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, בדבר חלוקת הצעת חוק להגנה על עדים, התשס"ח–2008.

עתניאל שנלר: אין דיון ואנחנו רק נצביע.

עתניאל שנלר: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את החלטת הוועדה, ואחרי הצגתה נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מדבר על הצעת חוק הגנה על עדים, חוק אסטרטגי וחשוב מאוד בלחימה בפשיעה החמורה בישראל.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבקשים את רשות הכנסת למה שאנחנו בעגה שלנו קוראים לפצל ובעגה הפורמלית נקרא לחלק.

אופיר פינס-פז: על-פי סעיף 121 לתקנון הכנסת אנחנו רוצים להשאיר בוועדה סעיף אחד, שהוא סעיף חשוב.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים כרגע לא לחוקק אותו, ואם נצטרך נחזור אליו בהמשך.

אופיר פינס-פז: הממשלה ביקשה שהרשות להגנת עדים תהיה רשות ביטחונית, שלא תהיה בה עבודה מאורגנת על כל המשמעויות שלה.

אופיר פינס-פז: אני, בעוונותי, התנגדתי לעניין הזה וחשבתי שהוא מרחיק לכת יתר על המידה ואינו נחוץ, במיוחד לנוכח העובדה שהממשלה לא ניסתה אפילו להידבר עם הסתדרות עובדי המדינה ולא ניסתה בכלל לבדוק אם יש בעיה, אין בעיה, אפשר לפתור את הבעיה.

אופיר פינס-פז: כלום.

אופיר פינס-פז: הלכו לפתרון הכי קל – שהעובדים יהיו כולם בשכר גבוה ולא מאורגנים, כאילו לא מדובר במשרד ממשלתי.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר, הפשרה שהממשלה קיבלה היא להיכנס להידברות עם הסתדרות עובדי המדינה, עם האוצר, ולנסות לפתור את הבעיות.

אופיר פינס-פז: אני מניח שהבעיות תיפתרנה, ואם הן לא תיפתרנה, אותו סעיף שיישאר בוועדה, אחרי שעבר קריאה ראשונה, בצורה כזאת או אחרת נוכל לשקול את חקיקתו, אבל לא כצעד ראשון.

אופיר פינס-פז: זה צעד מאוד מאוד מרחיק לכת – ובדקתי אותו היטב.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שאנחנו, כחברי הוועדה, לא מצאנו לנכון לחוקק אותו כרגע.

ראובן ריבלין: תצטרך לבקש על אותו סעיף את החלת הרציפות.

אופיר פינס-פז: נכון, נכון מאוד.

אופיר פינס-פז: הממשלה תצטרך לבקש או אנחנו נצטרך לבקש.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון להביא מחר את החוק בשלמותו, למעט הסעיף הזה, ואני מאמין שהחוק יתחיל לפעול בתחילת 2009.

אופיר פינס-פז: אבקש את תמיכתכם.

אופיר פינס-פז: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים מייד להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 8 בעד הצעת ועדת הפנים והגנת הסביבה – 11 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הפנים בדבר חלוקת הצעת חוק להגנת עדים, התשס"ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני מודיע כי ההחלטה של ועדת הפנים והגנת הסביבה, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, בדבר חלוקת הצעת חוק להגנת עדים, התשס"ח–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו נחרוג ממנהגנו בשל סדר-היום המורכב ונערוך הפסקה קצרה בדיונים.

עתניאל שנלר: בשעה 17:00 בדיוק נמשיך את הישיבה בדברי פרידה מחבר הכנסת יוסף ביילין.

עתניאל שנלר: אני מכריז בזאת על הפסקה עד השעה 17:00 בדיוק.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: (הישיבה נפסקה בשעה 16:48 ונתחדשה בשעה 17:10.

עתניאל שנלר: )

איל ינון: חברי הכנסת והמוזמנים מתבקשים לכבד את הנשיא בקימה.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

איל ינון: )

איל ינון: נא לשבת.

דליה איציק: כבוד נשיא המדינה, מר שמעון פרס, אדוני ראש הממשלה, אהוד אולמרט, ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, שרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת יוסי ביילין, הרעיה דניאלה, ילדיו גילי ואורי, אחיו ינון, כלותיו, שאר בני המשפחה, אורחים נכבדים, כשמסר לי חבר הכנסת יוסי ביילין את מכתב ההתפטרות שלו מהכנסת, לא רק שלא הסתרתי ממנו את האכזבה מצעדו, אלא גם היתה לי צביטה בלב, אני מודה.

דליה איציק: זה לא דבר שלא קורה כאן בכנסת שחברי כנסת מחליטים שהם אינם מתמודדים.

דליה איציק: תסכימו אתי אם אני אומר שיוסי הוא באמת מהטובים שבחברי הבית, הוא בחר לצאת למחוזות אחרים ואני מודה שלא ברור לי למה.

דליה איציק: רצונו של אדם כבודו.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני רוצה להיות ישירה ולומר שבמקרים רבים, אפילו כשהייתי בת-פלוגתא שלו, והיינו באותה מפלגה, אני מאוד אוהבת לשמוע את יוסי.

דליה איציק: במעט הפעמים שהצלחנו לשכנע אותו לנאום בכנסת, איזה שקט היה במליאה, ולא כי השתדלתי לעשות כאן שקט, אלא באמת בגלל אישיותו.

דליה איציק: אני אוהבת כמוכם להאזין לדברים שלו, אני אוהבת את חוכמתו, אני אוהבת את שפתו, את דרך הניתוח שלו.

דליה איציק: יש משהו ביוסי – ההתמדה, עוד פעם ועוד פעם, לבוא מהצד הזה ולבוא מהצד השני, לא לוותר ולעמוד על עמדותיו.

דליה איציק: יוסי, מה אני אגיד לך, אתה תופעה ייחודית במקומותינו.

דליה איציק: אני יודעת שהיו לך, גם במפלגת העבודה אני מניחה, גם במפלגה שלך, גם בציבור, רבים שאינם מסכימים עם הדעות המדיניות שלך, וחלקם אולי אפילו לא מסכימים עם הרעיונות שלך לפתרון הסכסוך, אבל גם היריבים הקשים שהיו לך ויש לך, ואולי גם יהיו לך, כי אתה מאלה שלא ילכו לפעילות עסקית ולא יהיה להם מה לומר, תמיד יהיה לך מיקרופון במובן הזה, ואתה מאלה שגם מובילי דעת קהל – נדמה לי שהמון אנשים נשבים בקסם של האישיות שלך.

דליה איציק: אני יכולה לספר לך שהשבוע, מישהו שהוא מתנגד חריף מאוד שלך אמר לי: כמה חבל שהוא הולך.

דליה איציק: יצא לי לשבת ליד יוסי בישיבת הממשלה, אנחנו בוגרי ממשלת ברק לשעבר, ואין סיוט גדול יותר מאשר לשבת ליד יוסי ביילין – אי-אפשר לרכל אתו, אי-אפשר לפטפט אתו, אין שיחות חולין אתו.

דליה איציק: הוא תמיד או יקרא, או יכתוב, או ייצור.

דליה איציק: הוא כיהן כשר המשפטים, ולפני כן באת אלינו כמזכיר הממשלה.

דליה איציק: הוא כיהן כשר המשפטים וכשר הדתות ואחר כך כסגן שר האוצר, והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.

דליה איציק: אפשר לומר עליו שהוא רפורמטור גדול, כי בכל מקום שהוא היה הוא הטביע את חותמו.

דליה איציק: יוסי הוא רפורמטור גדול.

דליה איציק: אל תטעו במבט שלו או בפנים שלו.

דליה איציק: יוסי הוא איש ללא גיל, אבל גם במובן המנטלי של המלה.

דליה איציק: המראה החיצוני שלו, כמו שאתם רואים, לעולם לא מסגיר את גילו.

דליה איציק: הוא צעיר נצחי, יש בו משהו שמערער על מוסכמות, הוא לא חושש לערער אותן.

דליה איציק: גם אל תטעו בפנים המאוד רציניות שלו, יש לו חוש הומור מדהים, דק ומושחז.

דליה איציק: יוצא מן הכלל.

דליה איציק: אני מאמינה, יוסי, שבמקרה שלך הפרישה מן הכנסת היא לא פרישה מהחיים הציבוריים, איך שלא יהיה, תגיע אלינו, תגיע לחיים הציבוריים או תיגע בהם, ואני גם בטוחה שנשמע ממך רבות.

דליה איציק: יש לי צביטה בלב כי עוד חבר כנסת משמעותי מאוד בבית הזה עוזב.

דליה איציק: זה אומר משהו על החיים הציבוריים, זה אומר משהו עלינו, על הבית הזה, אני לא יודעת להגיד.

דליה איציק: אתה עוזב, יוצא לדרך חדשה, אני משוכנעת שהכנסת בלעדיך היא כנסת חסרה, ואנחנו, אני, נתגעגע אליך.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אהוד אולמרט: גברתי יושבת-ראש הכנסת, הגברת דליה איציק, כבוד נשיא מדינת ישראל, מר שמעון פרס, שרי הממשלה, יושב-ראש האופוזיציה, חברי הכנסת, ואחרון-אחרון חביב, חברנו, חבר הכנסת עדיין, יוסי ביילין, לצורך הדיון היום אני עושה הבחנה פרוצדורלית בינך ובין חברנו רן כהן, שוודאי נמצא את הזמן להתייחס אליו ולהביע את הערכתנו האישית אליו.

אהוד אולמרט: גם הוא הודיע על הפסקת כהונתו, ואני מניח שזה עוד יגיע.

אהוד אולמרט: אני מדבר ישירות אליך, יוסי, זאת ישיבה שונה מן הישיבות שמקובל לקיים בכנסת, יש בה ממד אישי מאוד, לא עוד איזו מחויבות פורמלית, ולכן גם בחרתי שלא להכין דברים כתובים, אלא לומר מה שבא לי, מה שאני חש, בשפה שבה הייתי מדבר אתך לו ישבנו עכשיו בלשכתי או במקום אחר ולאו דווקא באולם המליאה.

אהוד אולמרט: אני אומר כמה דברים שאולי יישמעו קצת מוזרים, אז אני מתנצל מראש.

אהוד אולמרט: קודם כול, אני ממליץ לא להגזים בהבעת הצער על התפטרותו, ואני גם רוצה לומר מדוע.

אבישי ברוורמן: אנחנו מצטערים זה על זה, זה הכול.

אהוד אולמרט: אין לנו תרבות פרישה במדינת ישראל.

אהוד אולמרט: אין לנו.

אהוד אולמרט: אני מרשה לעצמי לומר את זה, כי אני מתכוון ללכת בעקבותיך לא עוד הרבה זמן.

אהוד אולמרט: אין לנו תרבות פרישה.

אהוד אולמרט: יוסי ביילין, חבר הכנסת, מנהיג מפלגה, אדם מרשים מאוד בכל קנה-מידה, כיהן בכנסת, הגיע לנקודה שבה הוא אומר: רגע, אני עכשיו כבר אחרי שנות פעילות לא מבוטלות, הגעתי למסקנה שזה הזמן לשים סימן קריאה אחרי פעילותי הפרלמנטרית ולפנות למסלולים נוספים.

אהוד אולמרט: לפי דעתי, במקום לגלגל עיניים במידה מסוימת של התחסדות, צריך לומר לך: כל הכבוד, כל הכבוד שהיתה בך הנחישות כמו שתמיד היתה בך, כל הכבוד שהיתה לך היכולת להחליט כשאתה בוחר, ולא כשבוחרים או כשמכתיבים לך, להגדיר את הזמן, להגדיר את המקום, להגדיר את הנסיבות.

אהוד אולמרט: לי זה דבר שלא צובט בלב לגביך, זה יצבוט בלבי כשזה יהיה קשור בי ודאי, וזה דבר שמעורר הרבה כבוד.

אהוד אולמרט: קודם כול, אני רוצה לומר לך: כל הכבוד.

נסים זאב: הוא למד את זה ממך, אדוני ראש הממשלה.

אהוד אולמרט: אני לא חושב שהוא חושב כך.

יוסי ביילין: יש לי משפחה.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר עוד דבר: יוסי, אתה אדם מרגיז, ואני אסביר לך למה – כן, כן, אני יודע, הם דווקא מסכימים אתי; אני בטוח, לו שאלתי אותם.

אהוד אולמרט: מדוע?

אהוד אולמרט: יש משהו שיוצר כמעט סתירה מיניה וביה כשלומדים להכיר אותך.

אהוד אולמרט: יש לך חזות מאוד נעימה, נימוס שהוא יוצא דופן במקום הזה שבדרך כלל מאופיין בנימוסים טובים.

אהוד אולמרט: אבל אצלך זה באמת כך.

אהוד אולמרט: אתה מדבר בשקט, אבל אתה נשמע בכל מקום.

אהוד אולמרט: אתה רגוע, בוודאי כשרואים אותך, אך אתה מצליח לעורר סביבך מהומות וויכוחים ומחלוקות, ובעיקר ויכוחים ודיונים שאלה שרועמים בתרועות ובחצוצרות לא מצליחים לעשות.

אהוד אולמרט: זה לא מרגיז?

אהוד אולמרט: אתה נאמן מאוד להשקפת עולמך ולמטרות שהצבת לעצמך.

אהוד אולמרט: עכשיו אני אגיד שוב משהו שאולי יעורר תגובה: אני לא חושב שמה שהצטיינת בו או מה שמאפיין אותך הוא מקוריות בהגדרת המטרות שהצבת למדינת ישראל וייעדת לעצמך להיאבק עליהן.

אהוד אולמרט: את הדברים שאתה אומר אמרו גם לפניך, אבל אף אחד לא גילה מחויבות כמו שלך ויצירתיות ביכולת השקטה – אבל הנחושה הזאת – להיאבק על השגת המטרות האלה.

אהוד אולמרט: זה היה יוצא דופן לפי כל קנה-מידה.

אהוד אולמרט: אני מכיר חברי כנסת ואנשי ציבור – כאלה שהיו, כאלה שכבר פרשו, שאמרו דברים דומים וידעו גם לדבר בשבח העמדות שלהם במחלצות סגנוניות שהרשימו מאוד, בעיקר אותם – את אומריהם.

אהוד אולמרט: אתה תמיד היית, מה שנקרא low key, דיברת בטון נמוך.

אהוד אולמרט: היה צריך להתאמץ כדי לשמוע אותך.

אהוד אולמרט: אבל, כשהדברים נשמעו, היה קשה מאוד להתעלם מהם.

אהוד אולמרט: אני לא יכול להשתפך פה ביותר מדי וידויים אישיים כי יושבת-ראש הכנסת ודאי תחשוב שאני מנצל את הדוכן מעל הזמן המקובל במעמדים כאלה, אבל הפעם הראשונה שבאמת הכרתי אותך היתה בערב מערכת הבחירות ב-1977 – לפני 31 שנים – כשהוחלט לקיים ויכוח פומבי בתל-אביב בין שני חברי כנסת צעירים שסיימו את הקדנציה הראשונה שלהם; אחד שהיה ברור שהוא יהיה לפחות ראש הממשלה, אם לא נשיא המדינה, אם לא נשיא כל האזור, ואחד שהיה חבר מפלגת אופוזיציה, ואמרו, בסדר, איכשהו הוא יסתדר.

אהוד אולמרט: הכוונה היא לחבר הכנסת ולשר לשעבר יוסי שריד ולי.

אהוד אולמרט: המפגש הזה עורר סקרנות, כי ביני לבין שריד היתה מידה של שיתוף פעולה שעורר אז תשומת לב, והוצע שהמנחה של הערב הזה, שהיה אמור להיות בכל זאת עם קצת מתח, יהיה יוסי ביילין.

אהוד אולמרט: לא היה ספק מאיפה הוא בא.

אהוד אולמרט: הוא היה אז עיתונאי מתחיל ב"דבר", אבל עם הבטחה גדולה ועם עתיד ענק – לא בעיתונות.

אהוד אולמרט: הוא היה המנחה של המפגש.

אהוד אולמרט: הוא לא הסתיר כבר אז חלק מדעותיו.

אהוד אולמרט: מה שמרגיז, ואולי ירגיז גם כשאומר את זה, זה שכשאני חושב בדיעבד על כל התקופה מאז ששמעתי אותו לראשונה ועד היום, במרבית הזמן כמעט כל מה שהוא אמר הרגיז אותי, ואני חשבתי שהוא טועה.

אהוד אולמרט: זו לא במה של הלקאה עצמית, אבל אני מודה ומתוודה שאני הוצרכתי לשנות מעמדותי יותר מכפי שהוא היה צריך, על-פי איך שאני רואה את הדברים היום.

אהוד אולמרט: שלא תהיה אי-הבנה: עדיין יש בינינו פערים גדולים, ועדיין לא פעם כשהוא אומר דברים הוא מצליח להרגיז – – –

ראובן ריבלין: מהצד השני הוא הרבה יותר מתון – – –

אהוד אולמרט: חבר הכנסת ריבלין, היושב-ראש לשעבר, אני תמיד התפעלתי מהיכולת שלך תמיד לראות את הדברים במהופך, אבל זו זכותך.

אהוד אולמרט: בוא לא נהפוך את זה עכשיו לוויכוח בינינו.

אהוד אולמרט: אנחנו שנינו רוצים לכבד את חבר הכנסת ביילין.

אהוד אולמרט: יש עדיין פערים, והפערים הללו הם הרבה יותר קטנים מכפי שהיו הרבה מאוד שנים, וזה לא משום שהוא שינה את דעתו, אלא, אני מודה, משום שחלק מהדברים שהוא אמר כשהוא היה בודד לגמרי, היה בהם גם יכולת לראות דברים שחלקנו סירב לראות וגם יכולת להיאבק עליהם, גם כשזה היה כרוך בבדידות מזהרת לפעמים.

אהוד אולמרט: מכל הסיבות האלה יוסי ביילין, כפי שאמרה היושבת-ראש, הטביע חותם שיישאר הרבה זמן אחרי פרידתו הלא-מצערת מן המקום הזה.

אהוד אולמרט: אני חושב שהנושאים שהוא שם על סדר-היום הלאומי שלנו, לא נרצה ולא נוכל להתחמק מהם, ונזכור אותו לא בגלל מה שהוא עשה או לא עשה בקדנציה זו או אחרת, אלא בגלל היכולת שלו להיות אחד מהיחידים שכפו עלינו סדר-יום שנוגע במהות העמוקה ביותר של הקיום הלאומי שלנו, גם כשמתווכחים אתו וגם כשמסכימים אתו.

אהוד אולמרט: על כך אני חושב שאתה ראוי להרבה הערכה ולהרבה כבוד.

אהוד אולמרט: אני בטוח שגם הכנסת וגם הקהל שבא למעמד הזה בוודאי מסכימים לפחות עם המסקנה הזאת בסיום דברי.

אהוד אולמרט: תודה רבה לך, גברתי.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

דליה איציק: בינתיים, יושבת אתנו צביה גרינפילד שמחר, אם ירצה השם, תהיה גם חברת הכנסת.

דליה איציק: היא עושה היסטוריה: האשה החרדית הראשונה, נדמה לי.

דליה איציק: נכון, צביה?

משה גפני: לא הבנתי.

דליה איציק: אני אסביר לך אחר כך בחדרי.

קריאה: הוא חושב שהוא הראשון.

דליה איציק: הסבר מפורט בחדרי, חבר הכנסת גפני.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני נשיא המדינה שמעון פרס, ידידתי היושבת-ראש דליה איציק, מכובדי ראש הממשלה אהוד אולמרט וחברי חברי הכנסת, יוסי, אנחנו נפגשנו במעלית לפני שעה קלה, ואמרתי לך שאני לא צריך לכתוב, אפילו לא נקודות, כי הדברים יוצאים בצורה כנה ופשוטה.

בנימין נתניהו: אני רואה אותך כיריב פוליטי וכחבר פרלמנטרי – יש דבר כזה, חבר פרלמנטרי.

בנימין נתניהו: מה זה חבר פרלמנטרי?

בנימין נתניהו: זה מישהו שמייצג משהו שכולנו צריכים לשאוף אליו בפרלמנט הזה, לפי דעתי בכלל בחיים הציבוריים.

בנימין נתניהו: קודם כול – יושרה.

בנימין נתניהו: אני מתכוון יושרה פוליטית, היכולת ללכת נגד הזרם, ללכת עם האמת שלך עד הסוף, ואתה עושה את זה פעם אחר פעם אחר פעם.

בנימין נתניהו: אתה אומר: אני מחויב קודם כול לרעיון גדול אחד, שהוא הרעיון של השגת שלום לישראל, לפי השקפתך, לפי הבנתך, ואתה עובר דרך הגדרות, אתה עובר דרך הקירות לצורך השגה או מימוש של אותו רעיון.

בנימין נתניהו: אני חושב שזאת דוגמה.

בנימין נתניהו: אני לא אומר את זה בלשון מתייפייפת.

בנימין נתניהו: אני חושב שזאת דוגמה לרבים כאן, כל אחד באמת שלו ובדרכו שלו, שאנחנו צריכים לשאוף אליה.

בנימין נתניהו: לא תמיד משיגים אותה, אבל צריך לשאוף אליה.

בנימין נתניהו: ועשית את זה בלי שום שיקול של חשבון אישי, מה קורה לך, מה לא קורה לך, איזה מחיר אתה משלם ולאן אתה מגיע במחוזות הפוליטיים שלנו.

בנימין נתניהו: הדבר השני שאני רוצה לציין היום הוא שיזמת פרויקט חשוב מאוד לעם היהודי, והוא פרויקט "תגלית".

בנימין נתניהו: הרעיון הזה להביא נוער מן התפוצות כדי לחבר אותו לארץ-ישראל, למדינת ישראל, זה דבר עצום.

בנימין נתניהו: זה, אגב, משקף דבר עמוק מאוד שנמצא אצלך.

בנימין נתניהו: מתחת לכל הרבדים, לכל המחלוקות, יש בך משהו ציוני, מהות ציונית אמיתית.

בנימין נתניהו: אני חושב ש"תגלית" מבטא את זה.

בנימין נתניהו: אנחנו אומרים שכל המציל נפש אחת כאילו הציל עולם ומלואו, אתה הצלת הרבה עולמות וחיברת הרבה צעירים יהודים למדינת ישראל ולזהות היהודית.

בנימין נתניהו: הדבר השלישי, נוסף על היושרה, נוסף על "תגלית", שאני מעריך אצלך כחבר פרלמנטרי, הוא העניין.

בנימין נתניהו: אתה מעניין.

בנימין נתניהו: אנחנו באים הנה ושומעים אותך, זה תמיד – לא חשוב איך זה נאמר, באיזה טון – תוסס, זה תמיד נוטף עסיס.

בנימין נתניהו: יש גם פרובוקציות רעיוניות, אידיאיות, אף פעם לא אישיות.

בנימין נתניהו: אני לא מכיר הרבה חברי כנסת שיש להם תנועה אידיאית שאפשר לקרוא אותה על שמם, בייליניזם.

בנימין נתניהו: אבל אני אומר את זה בצד החיובי של העניין.

בנימין נתניהו: אתה בר-פלוגתא ראוי, אתה מעניין, מרתק אותנו.

בנימין נתניהו: שווה לנו להיות פה במליאה ובפורומים אחרים ולהתמודד אתך.

בנימין נתניהו: אז בגלל היושרה, ובגלל "תגלית", ואם מותר לבטא משהו אישי שלי גם, בגלל העניין, תמצא דרך לבוא לבקר אותנו.

בנימין נתניהו: אגב, בכל דרך שתחליט, אנחנו נקבל אותך בברכה.

בנימין נתניהו: דרך צלחה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אני מבטיחה שהוא לא ישב במזנון הכנסת.

דליה איציק: יוסי, לפני כחודש מישהי חיפשה אותך כאן בכנסת.

דליה איציק: היא פגשה אותי במסדרון ושאלה איפה אפשר למצוא אותך, ואמרתי: הוא בוודאי בחדרו.

דליה איציק: היא אמרה: לא, הוא איננו.

דליה איציק: אמרתי לה: אולי הוא בקפיטריה, והיא אמרה: את לא מכירה אותו, את ראית אותו פעם במזנון?

דליה איציק: אדוני שר הביטחון, בבקשה.

אהוד ברק: יושבת-ראש הכנסת, כבוד נשיא המדינה, ראש הממשלה, חברי הממשלה, יושב-ראש האופוזיציה, יושב-ראש סיעת מרצ, חברי הכנסת, דניאלה ומשפחת ביילין, צביה שאני רואה אותה ביציע, ואחרון חביב יוסי עצמו, הנואמים הקודמים חסכו לי הרבה דברים.

אהוד ברק: יוסי, אני מצטרף לכל הדברים החיוביים שנאמרו, ואפילו לחלק מהביקורת המשתמעת.

אהוד ברק: בלי ספק עזיבתך – אני לא יודע איך זה יהיה לך כמי שכבר עזב פעם את החיים הפוליטיים, יכול להיות שלא בהכרח תסבול בחוץ, אבל זו בלי ספק אבדה לבית-הנבחרים שלנו, לכנסת.

אהוד ברק: יוסי הוא איש שממחיש עד כמה התארים לא חשובים ומה שחשובה היא המהות – לא הקנקן אלא מה שבתוכו.

אהוד ברק: התוכן, החותם שהותרת, יוסי, על החיים הציבוריים שלנו, על העשייה, על התחום המדיני, על מקומה של ישראל, על הצורה שהיא נתפסת באזור ובעולם, הוא חותם שאי-אפשר למחות.

אהוד ברק: בפעילות ענפה, בלי קשר למעמד שלך באותו זמן מבחינה פוליטית, גם בתחום הציבורי, המדיני, הכלכלי והתרבותי.

אהוד ברק: יוסי הוא איש של תכנים, של עומק, של ידע, של יצירתיות.

אהוד ברק: הקנאה הראשונה שלי בך התחילה כשהתחלת לכתוב ספרים.

אהוד ברק: כאשר אתה קורא אותם אתה רואה שכל ספר הוא למעשה מעין סיכום או דוח אישי על מאמץ למידה מעמיק של דבר שהיה, לא כדי להבין את מה שהיה אלא כדי להבין את מה שהווה ואת מה שעתיד או צריך להיות.

אהוד ברק: יוסי הוא שובר מוסכמות, הוא איש עם אומץ-לב ציבורי ופוליטי יוצא דופן.

אהוד ברק: היית תמיד דוגמה לנכונות הזאת, ללכת כנגד הזרם, בלי למצמץ ובלי להתנדנד.

אהוד ברק: ידעת גם לנהל מחלוקות, ותמיד, כמו שכבר נזכר פה, אלה היו מחלוקות שיכולת לחוש שהן לשם שמים.

אהוד ברק: ידעת גם לבנות גשרים בתוך התובנה, שבסופו של דבר, עם כל המחלוקות בינינו על דרך, לכל רוחב הבית, לכל רוחב העם, אנחנו אנשים אחים.

אהוד ברק: התרומה המיוחדת שלך להסכמי השלום ולתהליכים המדיניים – אני חושב שגם היום ידועה בפרטיה ובעומקה רק לאלה שהיו מעורבים בהם בפרטים מבפנים.

אהוד ברק: אתה גם תרמת הרבה לשיח הציבורי, ולא במקרה גם אנשים שחלקו עליך לאורך חלק גדול מדרכם מעריכים גם את יכולותיך וגם את הגינותך.

אהוד ברק: אבל אני רוצה לציין דבר שהוא אופייני לך, יוסי, ומעטים אחרים יכולים לומר אותו, שדברים שנשאת, אמרת, דרשת, תבעת ופעלת לכינונם גם לפני שנים ארוכות, הפכו לאמת ולתובנה של אנשים רבים שעמדו בצד השני של המתרס הפוליטי לאורך רוב חייהם הבוגרים.

אהוד ברק: יצא לי להכיר אותך הרבה שנים, עוד כמזכיר הממשלה ובעבודה שלך עם שמעון פרס.

אהוד ברק: היית מהראשונים שישבו אתי וניסו לשכנע אותי מדוע זה נכון לבוא לפוליטיקה.

אהוד ברק: אני זוכר גם אז את הוויכוחים על הדרך, על השאלה מה בדיוק אתה מנסה להביא.

אהוד ברק: כבר אז היה ברור שבבהירות ובחדות של עמדותיך אתה בוחר להיות יותר נביא מכוהן, אבל נביא עם יחס מיוחד לעולם המעשה.

אהוד ברק: עובדה שהדברים התגשמו.

אהוד ברק: אני זוכר אותך – ביום שאני נהייתי שר גם אתה נהיית שר, והתחלנו לשרת יחד בממשלה – ואחר כך את תרומתך העצומה גם לממשלה שלי בתקופת כהונתה.

אהוד ברק: אבל בימים האלה אני נזכר במיוחד בפגישה ובטיסה ארוכה מאוד שהיתה לנו בחזרה מניו-יורק ביום שבו נרצח יצחק.

אהוד ברק: אני זוכר את הפגישה שם, את הדרך הנה ואת ההמשך כאן.

אהוד ברק: יש לי הערכה רבה אליך כשותף לעשייה, כאיש ציבור, כאדם, כחבר לדרך, ואני לא יכול אלא לאחל לך מכל הלב – אני בטוח שבשם עוד רבים, שלא יעלו הנה אל הדוכן – הצלחה בכל מה שתעשה.

אהוד ברק: אני שותף לאלה שיודעים שבכל דרך שתבחר תעשה הרבה, לא רק לעצמך ולביתך, אלא לציבור ולמדינה.

אהוד ברק: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני שר הביטחון.

דליה איציק: חבר הכנסת חיים אורון, יושב-ראש מרצ, בבקשה.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, אתה צודק.

דליה איציק: עוד רבים רצו לדבר, אבל היינו צריכים להגביל את זה.

אחמד טיבי: אני חושב שחבר כנסת ערבי היה צריך לדבר.

אחמד טיבי: גם ש"ס.

אחמד טיבי: יש דוברים שלא צריך לדקדק בכל פסיק ובכל – – –

דליה איציק: אני לא אשיב לך, כי את הרשימה לא אני קבעתי.

דליה איציק: אבל – אני לא אשיב לך.

דליה איציק: תתייחס כאילו אני קבעתי.

דליה איציק: אני רגילה שהיושב-ראש אשם בכול.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, אתה כל כך מבקש – אני אתן לך שלוש דקות לדבר.

דליה איציק: הוא לא צריך להתכונן.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: כבוד הנשיא, גברתי היושבת-ראש, משפחת ביילין, חברי חברי הכנסת, אני נפרד היום כאן מיוסי קודם כול כחבר.

חיים אורון: אני מכיר את כל האמירות על חברות בפוליטיקה, ואני מכיר את כל הבדיחות בנושא הזה.

חיים אורון: אני נפרד ממנו כחבר – חבר אישי, חבר לדרך במישור הכי בין-אישי שיכול להיות.

חיים אורון: אולי גם זה סוג של מסר שליוסי ללא ספק יש חלק מכריע בו, של אפשרות של פוליטיקה וחברות, ולאו דווקא בין מפלגות שונות, אלא גם באותה מפלגה – מה שלפעמים יותר קשה אולי.

חיים אורון: ראש הממשלה דיבר על העדר תרבות של פרישה, ואני חושב שגם רן כהן וגם יוסי, כל אחד בדרכו, כל אחד על-פי אופיו השונה, בעצם אומרים שיש תרבות של פרישה.

חיים אורון: מגיע אדם, איש ציבור במעמד רם מאוד, ואומר: החלטתי; חבר'ה, אל תביאו את האלונקות, אל תביאו דיוויזיות ואל תעשו לי תרגילים.

חיים אורון: אני החלטתי בזמני, על-פי שיקול דעתי, שסיימתי את הפרק הפרלמנטרי בחיי, ובדרך כלל לא את הפרק הציבורי בחיי וגם לא את הפרק הפוליטי בחיי.

חיים אורון: את הפרק הפרלמנטרי סיימתי, ואני מפנה את מקומי לאנשים אחרים, מתוך אמונה, שהיא כנראה חשובה בעניין הזה, שיש אנשים שימשיכו בדרכי, כי בעצם אנחנו נמצאים במין מחנה משותף, למרות מחלוקות בתוכו, ולמרות גוונים בתוכו, ולעתים הבדלי גוונים מאוד חזקים, אבל בסופו של דבר אנחנו נמצאים יחד באותה מסגרת, ואני יכול לסמוך על מחליפי ועל ממשיכי שאוכל לראות בהם את נציגי בבית הזה.

חיים אורון: אולי זה חלק מתרבות הפרישה, גברתי היושבת-ראש, שהיה הופך את הבית הזה לקצת פחות רווי – אולי עם קצת, טיפ-טיפה פחות – יצרים.

חיים אורון: ואם גם בתחום זה גם רן וגם יוסי תרמו משהו לתרבות הפוליטית הישראלית, גם על כך מגיעה להם תודה.

חיים אורון: שמעתי את דברי קודמי, וכמובן השתכנעתי עוד יותר למה יוסי הוא כל כך יוסי.

חיים אורון: אני רוצה לעמוד על היבט נוסף – אולי על שני היבטים שפחות עלו כאן.

חיים אורון: אני חושב שהתרומה הייחודית של יוסי היתה בהתמודדות המאוד-מאוד קשה – אולי הכי קשה – בין מי שיש לו חזון, מי שיש לו אמונה – ויש לו ליוסי חזון ואמונה כאלה, והוא לא מסתפק רק בסימון, לא מסתפק רק בנאום טוב על מה שהוא חושב – הוא גם לא נמנע מזה, אבל הוא יודע שהמבחן הקשה שלו, ושל העמדה שהוא מייצג, הוא ביכולת לסמן מסלול מאוד מאוד מדויק, מדויק עד כמה שאפשר, מהנקודה שבה הוא נמצא עכשיו אל החזון שלו.

חיים אורון: כאשר יוסי פנה אלי בהצעה להצטרף אליו במהלך שבסוף הבשיל למסמך של יוזמת ז'נבה, הוא אמר לי את הדברים האלה: ג'ומס, בוא ננסה לשים על השולחן את כל השאלות, לחפש את כל התשובות, וברגע שמישהו ישים על השולחן שאלה אנחנו חייבים לדון בה כאילו אנחנו מסרטטים עכשיו את כל הפרטים מפה עד הסכם השלום.

חיים אורון: לרבים מאתנו כל כך נוח לברוח אל הפראזה, כל כך נוח לברוח אל האמירה הכוללת, אל המקום הנוח, שכאילו זה אידיאולוגיה, ובפועל לברוח מהמבחן הכי קשה של כל אחד מאתנו בכל תחום שהוא עוסק בו, אם הוא עוסק בו בכנות – איך אני, בכל צומת שאני עומד לפניו, מיישם את מה שאני מאמין בו.

חיים אורון: אני לא מכיר עוד מישהו שמוכן כמו יוסי להתמודד עם הפרטים האלו – ולא רק בנושא השלום; גם כשהוא בוחן נושאים חברתיים, גם כשהוא מציע מהפכה מרחיקה לכת במעמד – בקשרים שבין העם היהודי ובין מדינת ישראל – במעמדה של הדת במדינה וכו' וכו'.

חיים אורון: בכל אחד מהנושאים.

חיים אורון: זאת לא הצהרה; זה לא סעיף במצע, אלא ניסיון מאוד ממשי לחבר בין הקצוות.

חיים אורון: אני בטוח שכאשר ייכון שלום בינינו לבין הפלסטינים – כאשר הוא ייכון, ואני לא יודע מתי הוא ייכון, אבל אני בטוח שהוא ייכון – אנחנו נספור אותו, כפי שמופיע במקורותינו, כך וכך שנים אחרי הרעש – כך וכך שנים אחרי אוסלו.

חיים אורון: זוהי הנקודה שממנה תתחיל הספירה.

חיים אורון: אוסלו היא בטביעת אצבעותיו של יוסי.

חיים אורון: כאשר נגיע להסכם, רבים – לא רק אנחנו – נמדוד את המרחק בין ההסכם הזה, שיהיה אז, ובין מסמך ז'נבה.

חיים אורון: ואתם יודעים שזה מה שיקרה; רובכם יודעים שהמרחק יהיה מאוד מאוד קטן.

חיים אורון: מסמך ז'נבה טבוע כולו בחותם מעשיו של יוסי.

חיים אורון: אני אסיים במה שפתחתי בו: היה שלב שבו יוסי הכיר אותי יותר מכפי שאני הכרתי את עצמי.

חיים אורון: איך זה יכול להיות?

חיים אורון: במסגרת האופי המיוחד של יוסי, אחד מהפרסומים הראשונים שלו, הספרים הראשונים שלו, "בנים בצל אבותם", הוא ניסיון ללמוד את מערכת היחסים שהיתה בתוך "השומר הצעיר" ובתוך הקיבוץ הארצי בין דור המייסדים ובין הדור השני.

חיים אורון: אני לא מהדור השני של הקיבוץ הארצי; אני ילד חוץ.

חיים אורון: אני גדלתי בעיר והצטרפתי לקיבוץ הארצי.

חיים אורון: אבל, הדור השני, דור הבנים של הקיבוץ הארצי, חלקם היו בני גילי וחלקם מבוגרים ממני.

חיים אורון: כשקראתי את הספר הזה גיליתי עלי ועלינו דברים שכשהיינו שם לא ידעתי.

חיים אורון: ואז נחשפתי, בפעם הראשונה – והכרתי את יוסי.

חיים אורון: ומאז בכל מיני הצטלבויות המשכנו.

חיים אורון: מעל במה זו אני רוצה להודות לו.

חיים אורון: אני בטוח שהוא ימשיך לתרום, כי הוא לא יכול אחרת.

חיים אורון: אני בטוח שאנחנו נמשיך – אנחנו במסגרת מרצ בלי ספק נמשיך ליהנות מתרומתו ולהיעזר בו.

חיים אורון: שמחתי מאוד שכשהוא אמר לי לפני ימים מספר שהוא החליט שלא לרוץ לכנסת הבאה – כשהוא אמר לי: אני ממשיך לעמוד לשירות

חיים אורון: כם ככל שתרצו, במיטב יכולתי.

חיים אורון: יוסי, אנחנו נרצה, ויש לך הרבה יכולת.

חיים אורון: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, אני מודה לך.

אחמד טיבי: אדוני נשיא המדינה, אדוני ראש הממשלה, דניאלה ויוסי ביילין, רבותי חברי הכנסת, בדרך כלל פוליטיקאי נכשל אם הוא מגיע, עובר ולא שמים לב אליו; אם הוא מגיע, חולף מן העולם ולא משאיר טביעת אצבעות; אם הוא עובר ברחוב ולא מזהים אותו, בארצו שלו ובבירות העולם.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על יוסי מזווית שאולי לא כולם כאן ערים לה: כמעט אין פוליטיקאי בבית הזה כמו יוסי ביילין – גם בתל-אביב, גם בטייבה, גם בעזה, גם בקהיר, גם בתוניס, גם בוושינגטון יודעים מיהו יוסי ביילין, מה זה יוסי ביילין.

אחמד טיבי: אמרת, אדוני ראש הממשלה, שיוסי ביילין מרגיז.

אחמד טיבי: אני אפתיע אותך – גם אותי לפעמים הוא מרגיז.

אהוד אולמרט: אל תיעלב.

אהוד אולמרט: גם אתה מרגיז, אפילו מאוד.

אחמד טיבי: אבל אני לא מתכוון לפרוש בקרוב.

דליה איציק: אין פה תרבות פרישה.

אחמד טיבי: יוסי ביילין הוא אדם מוסרי, אדם שנכנס לפוליטיקה כדי לשנות ולהשפיע, מצויד במערכת ערכים הומנית, שוויונית ואוניברסלית שמביאה כבוד לפרלמנט הזה.

אחמד טיבי: לפרלמנט הזה יחסר המשקל הסגולי של יוסי ביילין העוזב את הבית הזה.

אחמד טיבי: אפשר להסכים עם יוסי ביילין ואפשר לחלוק על דעתו, אי-אפשר להתעלם ממנו.

אחמד טיבי: אולי האילוזיה של "בייבי פייס" מתנפצת מייד כאשר אתה נתקל באידיאולוג שבאופן עקבי עט על מטרתו עד שהוא מגשים אותה, או מתקרב אליה, או משפיע על אחרים כדי לדון בה ולהכריע לגביה – רוטוויילר אמיתי.

אחמד טיבי: אולי השקט שמסתיר את הסערה, את מפלס הדרך, שובר גלים ובעצם אדם שמאמין שצריך לשחות נגד הזרם, כי רק דגים מתים תמיד זורמים עם הזרם ובכיוונו.

אחמד טיבי: יוסי ביילין הוא אדם שוויוני, ולא הרבה פוליטיקאים מאמינים בשוויון ובערכים הומניים.

אחמד טיבי: יוסי, אני גאה להיות חבר שלך.

אחמד טיבי: נמשיך להיות חברים, ואני בטוח שניפגש כאן ובמקומות רבים בעולם, כי עדיין אין שלום.

אחמד טיבי: ועם אנשים כמוך, שימשיכו לרדוף אחרי השלום – אני בטוח שהשקפת עולמך ושל אחדים מאתנו לגבי הפיוס הבלתי נמנע בין ישראלים לפלסטינים, וחזון שתי המדינות קום יקום.

אחמד טיבי: בהצלחה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: last but not least חבר הכנסת יוסי ביילין.

דליה איציק: אתה עוד יכול להתחרט.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אדוני הנשיא מורי ורבי, אדוני ראש הממשלה, תודה רבה לך על דבריך שיצאו מהלב ונכנסו ללב, כמו דבריו של שר הביטחון ויושב-ראש מפלגת העבודה אהוד ברק, כמו דבריו של יושב-ראש האופוזיציה בנימין נתניהו, כמו דבריו של ג'ומס, הלוא הוא חיים אורון, וכמו דבריו של אחמד טיבי.

יוסי ביילין: קודם כול אני רוצה להודות לציבור הישראלי שזיכה אותי בזכות המיוחדת הזו לייצג אותו במשך 20 שנה, זה לא פשוט ולא לכל אחד ניתנת הזכות הזו, זו זכות גדולה.

יוסי ביילין: אחרי כמה שנים זה נראה כאילו מובן מאליו, אבל זה מעולם לא מובן מאליו.

יוסי ביילין: אנחנו 120 אנשים כאשר היו ביישוב 630,000 איש ויש פה יותר מפי-עשרה, זה לא פשוט.

יוסי ביילין: אני רוצה לברך מכאן את ד"ר צביה גרינפילד שתחליף אותי מחר.

יוסי ביילין: אמרתי לה, ואני גם אומר לכם: לא עזבתי בגלל צביה גרינפילד, אבל העזיבה שלי, סיום התפקיד הרבה יותר קל לי כשאני יודע שהיא תחליף אותי.

יוסי ביילין: היא אשה מיוחדת במינה, ואני מקווה שהבית הזה, עוד בקדנציה הזו יספיק להכיר אותה ובוודאי להעריך אותה.

יוסי ביילין: אני רוצה להודות למשפחתי.

יוסי ביילין: אני אומר לכם את האמת: אילו היו מבקשים את אישורי, הם לא היו מקבלים אותו.

יוסי ביילין: אבל הם כנראה רק ביקשו את אישור הכנסת, ואת זה הם זכו לקבל.

יוסי ביילין: אתם באמת נהדרים, ותודה לכם על שבאתם.

יוסי ביילין: אני מאוד רוצה לנצל את ההזדמנות הזו של נאום אחרון כדי לדבר על שתי נקודות; נקודה אחת היא "תגלית".

יוסי ביילין: דובר על "תגלית", ואני מודה לך, ביבי, שדיברת על "תגלית".

יוסי ביילין: אתה היית אחד האנשים הראשונים שאתם התייעצתי לגבי זה, כשהיינו שנינו סגני שרים צעירים ב-20 שנה.

יוסי ביילין: אתה מאוד תמכת בזה והיית בין הבודדים.

יוסי ביילין: המערכת התנגדה לזה נחרצות, כי זו היתה תחרות בשבילה, ואנשים לא הבינו מדוע צריך לממן ילדים עשירים מאמריקה, כדי שיגיעו ארצה לביקור כאשר כאן יש עוני.

יוסי ביילין: זה היה סוג של פופוליזם, ואני שמח שהצלחנו לשכנע ב"תגלית".

יוסי ביילין: אבל תראו, אני אז חלמתי על דבר אחר.

יוסי ביילין: הכנו תכנית עסקית, והמחשבה שלי היתה שרוב הכסף שנאסף במגביות למען ישראל יממן את הביקור של הילדים בארץ.

יוסי ביילין: זה לא קרה.

יוסי ביילין: תחת זאת מה שקורה הוא שאנחנו, כממשלה, מתקצבים את "תגלית", והיו אלה ביבי נתניהו כראש ממשלה שאישר את זה ואהוד ברק שמימש את זה בסכום מכובד מאוד של 70 מיליון דולר לחמש שנים.

יוסי ביילין: אני שמח מאוד שאתם כאן, כי זה לא היה קורה בלעדיכם.

יוסי ביילין: משום שמה שקרה בסוף זה תקציב ממשלה ונדיבים.

יוסי ביילין: הפדרציות כמעט לא משתתפות בזה, והתלות בנדיבים, אני נורא רוצה להיזהר – אנחנו תלויים בנדיבים ובלעדיהם לא היתה "תגלית", אבל זה מפחיד.

יוסי ביילין: זה מפחיד.

יוסי ביילין: המצב הכלכלי גרם לחלק מהם להיות פחות נדיבים.

יוסי ביילין: ואתם יודעים, 200,000 צעירים הגיעו ארצה.

יוסי ביילין: אם נפסיק את זה בגלל בעיות של נדיב זה או אחר, שלאחרונה היה מוכן לתת לזה עשרות מיליוני דולרים – וזה הקל עלינו מאוד – הרעיון הזה, אחרי עשר שנים, עלול חלילה לקרוס.

יוסי ביילין: לכן, אני אומר לכם – אתם שתהיו הממשלה הבאה, מכאן, מהבית הזה: יכול להיות שאפשר לחשוב על כך שישראל תממן את הרוב, כי הכול חוזר.

יוסי ביילין: הכול חוזר בריבית דריבית.

יוסי ביילין: אנחנו לא מפסידים על זה לא אידיאולוגית, לא רוחנית, לא ציונית ולא כספית.

יוסי ביילין: הנקודה השנייה היא בנושא המדיני.

יוסי ביילין: אני חי כל הזמן בהרגשה שהעת כנר נגרעת, כמו שאמר המשורר; במלים אחרות: שהזמן בורח לנו.

יוסי ביילין: לפני כמה חודשים – זה יצא באותו יום רביעי, ישבתי כאן, ואחד מחברי הבית, מראשי מפלגות הימין, אמר לי: יוסי, תגיד: הסכם פרס–חוסיין מ-1987, אפשר לעשות אתו משהו?

יוסי ביילין: אמרתי: לא.

יוסי ביילין: המלך הופיע ב-31 ביולי 1988 – אני אזכור את זה, כי באותו יום ביבי נתניהו דיבר על זה בטלוויזיה, ואני הופעתי אחריו.

יוסי ביילין: השאלה היתה: מה זה אומר עכשיו, שהגדה המערבית לא תהיה – ירדן לא תובעת אותה.

יוסי ביילין: אבל הוא ירד מזה.

יוסי ביילין: אין הסכם פרס–חוסיין.

יוסי ביילין: אחרי חצי שעה בא אלי מישהו מהשולחן הזה ואמר לי: יוסי, תגיד: ההסכם הזה שלך עם אבו מאזן, אפשר לעשות אתו משהו?

יוסי ביילין: אמרתי לו: לא.

יוסי ביילין: אי-אפשר.

יוסי ביילין: אי-אפשר.

יוסי ביילין: אני אומר לכם: זה לא שיוזמת ז'נבה זה מה שיהיה בדיוק; זה בלי ספק לא בדיוק מה שיהיה, אבל יחלפו, חלילה, שנים, וישאלו: האם אפשר עוד לעשות חילופי שטחים?

יוסי ביילין: אפשר עוד לספח את הגושים הגדולים?

יוסי ביילין: אפשר עוד לעשות משהו?

יוסי ביילין: החזון הזה, המטורף, של מדינה דו-לאומית, שהוא סוף הציונות, סוף מה שכולנו חולמים עליו, יהפוך להיות האלטרנטיבה.

יוסי ביילין: אני אומר לכם: אני כולי בעד פתרון כלכלי, ואני כולי בעד פתרון אזורי, אבל זה לא תחליף.

יוסי ביילין: זה לא תחליף.

יוסי ביילין: זה לצד.

יוסי ביילין: לא יהיה פתרון אמיתי אם לא יהיה גם פתרון כלכלי, ולא יהיה פתרון אמיתי אם לא יהיה פתרון אזורי.

יוסי ביילין: אבל מישהו חושב שאפשר, בכלכלה, להחליף את המדיניות?

יוסי ביילין: זה לא יקרה.

יוסי ביילין: אני לא אומר את זה מתוך התנצחות.

יוסי ביילין: אני באמת מרגיש, מעבר למחלוקת המפלגתית, אבל לא מעבר לתחושה שלי כאדם, כציוני, כפטריוט, וכמי שמאמין שאם לשכן שלי לא יהיה טוב אף פעם לא יהיה לי טוב.

יוסי ביילין: אני אגואיסט גדול; אני אגואיסט לאומי גדול, אבל האגואיזם הלאומי שלי הוא לא Zero Sum Game; הוא לא משחק סכום אפס.

יוסי ביילין: אני רוצה לסיים את דברי בדבר שקשור במקרה לגמרי, או שלא לגמרי במקרה, לשני אנשים שיושבים כאן.

יוסי ביילין: באוגוסט 1998 אהוד ברק נוסע בראש משלחת, עם שלמה בן-עמי, אפרים סנה ועבדכם הנאמן והצנוע לאמריקה.

יוסי ביילין: אנחנו נפגשים עם שרת החוץ מדליין אולברייט ועם סנדי ברגר, היועץ לביטחון לאומי, ופתאום אנחנו מקבלים טלפון: אפשר להגיע למיו-קליניק לפגוש את המלך חוסיין.

יוסי ביילין: שמעתי המון על מיו-קליניק – מאנשים, נדבנים מבוגרים, שבילו שם.

יוסי ביילין: משום מה זה נראה לי, לא יודע למה, כמו איזה קיבוץ, איזה מקום נורא סימפתי, שנותנים בו שירותים רפואיים מיוחדים לאנשים עשירים.

יוסי ביילין: הגענו למיו-קליניק – זה היה אוגוסט גשום, משהו נורא, גשם שוטף – ונכנסנו לבית-חולים שנראה כזה בית-חולים רגיל, עם ריח של בית-חולים וכו', עד שהגענו לקומה.

יוסי ביילין: בקומה של המלך חוסיין היה שטיח – אין בבתי-חולים שטיחים כאלה; מין שטיח פרסי כזה.

יוסי ביילין: ישבנו, נתנו לנו שם קפה טורקי, מה שלא היה אפשר להשיג אז באמריקה – מאז כבר אפשר – וחיכינו למלך.

יוסי ביילין: הוא היה רזה וקירח, ועם עיניים בורקות, באמצע טיפולים כימותרפיים, אופטימי מאוד לגבי הסיכוי לחזור לפעילות.

יוסי ביילין: כאמור, זה היה באוגוסט 1998, כמה חודשים לפני הסכם-וואי.

יוסי ביילין: היתה שיחה מאוד מעניינת אתו, וגם מאוד מרגשת.

יוסי ביילין: הוא הכיר חלק מאתנו היטב, הרבה שנים.

יוסי ביילין: הוא שאל אם ביבי ילך על הסדר כלשהו.

יוסי ביילין: אנחנו מצאנו את עצמנו במצב מאוד משונה.

יוסי ביילין: אהוד ברק נאבק על ראשות הממשלה בעוד זמן קצר, וכולנו אמרנו: כן, אנחנו חושבים שביבי ילך לפחות על הסדר ביניים.

יוסי ביילין: ואז היה איזה רגע של שקט, והמלך שאל אותנו: תגידו, יהיה אפשר לחזור ל-3 בנובמבר?

יוסי ביילין: בהתחלה לא כל כך הבנו למה הוא מתכוון, אבל הבנו שהוא מתכוון למה שקרה שלוש שנים קודם לכן.

יוסי ביילין: הסתכלנו, ככה, זה על זה, ואהוד אמר: כן, אפשר לחזור ל-3 בנובמבר.

יוסי ביילין: ירדנו למטה והגשם המשיך לרדת.

יוסי ביילין: שאלנו את עצמנו אם אמרנו דבר שאנחנו באמת חושבים שאפשר לממש, או שרק הבענו תקווה.

יוסי ביילין: אמרנו זה לזהי: הלוואי.

יוסי ביילין: הלוואי שאפשר לחזור ל-3 בנובמבר.

יוסי ביילין: אני רואה את מה שקרה, ואת מה שקורה, ואת הריאיון שכמעט היה ביום שישי, בהזיה הזאת שלנו, ואני אומר לעצמנו: לא יהיה קל לחזור ל-3 בנובמבר, אבל אנחנו מוכרחים.

יוסי ביילין: להזכיר לכם, 3 בנובמבר זה היום.

יוסי ביילין: תודה.

דליה איציק: יוסי, תודה לך.

דליה איציק: חברים, הנשיא עדיין נמצא כאן.

דליה איציק: לא נוכל – חברים, אי-אפשר.

דליה איציק: הנשיא ממתין, ואנחנו נצטרך קודם להיפרד מהנשיא ולאחר מכן להיפרד מיוסי.

דליה איציק: בבקשה, אדוני הנשיא.

דליה איציק: נשיא המדינה, תודה לך.

איל ינון: חברי הכנסת והמוזמנים מתבקשים לכבד את יציאת הנשיא בקימה.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

איל ינון: )

איל ינון: [מס' כ/262; "דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 20017; נספחות.

איל ינון: ]

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק שמתקנת עיוות של שנים.

דליה איציק: נמצאים פה יתומים שלצערי הרב הוריהם נרצחו במעשי טרור.

דליה איציק: הם באו לפה לראות במו-עיניהם איך אנחנו מתקנים כאן את העוול שנגרם להם.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 25), התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת , להציג את הצעת החוק, לרבות התיקונים.

דליה איציק: הצעת החוק היא הצעה של חבר הכנסת אורלב.

דליה איציק: חבר הכנסת אורלב, אני אומרת תמיד שאם יש כיסא פנוי ליד הקדוש-ברוך-הוא, ולפעמים אנחנו נספרים על מעשים טובים שעשינו, הרי היום עשינו דבר נכון, תיקון עוול נורא שנחשפתי אליו לגמרי במקרה.

דליה איציק: כשהנשיא סרקוזי הגיע לארץ הזמנתי משפחה – בפיגוע במסעדת "סבארו" נרצחה כמעט חצי משפחה – וכשהזמנו חלק מהמשפחה, הילדים לא הסכימו לבוא והיה כעס נורא.

דליה איציק: כשניסיתי לברר אם הכעס כלפי, התברר שהכעס הוא כלפי המדינה.

דליה איציק: אני חושבת שאף אחד לא האמין לנו שניקח את זה לידיים.

דליה איציק: כשנכנסתי לעומק הדברים הבנתי למה הם כועסים ואיזה עוולה נגרמה למשפחות ששני ההורים נרצחו במעשי טרור.

דליה איציק: אחר כך התברר לי שחבר הכנסת אורלב בכלל הגיש הצעת חוק כזאת.

דליה איציק: נרתמנו לעניין, רתמנו את משרד האוצר, הבטחתי להם אז שהכנסת לא תתפזר עד שנתקן את המעוות.

דליה איציק: ביום הזה, חברי חברי הכנסת, אנחנו הולכים להצביע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית על הצעת חוק שיושב-ראש הוועדה נרתם אליה והיום כולנו נסלק עוולה שנגרמה ונצביע.

דליה איציק: אני רוצה להציע שאם אין הסתייגויות מהותיות, נעשה את זה בקיצור, כי עוד מעט לא יהיו אנשים בתוך הבית.

דליה איציק: זאת הצעת חוק שעברה הכי מהר שרק אפשר, אולי המהירה ביותר בקדנציה הזאת.

דליה איציק: אני מודה גם לצביקה ברוט הכתב ולעיתון "ידיעות אחרונות" שנרתמו לעניין.

דליה איציק: אני מודה לשר העבודה והרווחה.

דליה איציק: אני מודה למנכ"לית הביטוח הלאומי שלמדתי ממנה את כל הדברים.

דליה איציק: אני מודה לזבולון, ידידי הטוב, שיחד דחפנו את העניין.

דליה איציק: בעצם, יש כאן הרבה מאוד שותפים לדבר שמזמן היה צריך להיות מתוקן.

דליה איציק: אני מודה לכם על שבאתם ואתם רואים במו-עיניכם שלא ויתרנו, הגם שעד הרגע האחרון אתם חששתם שאולי מישהו ירצה לדחות ומישהו ירצה לסדר.

דליה איציק: לפחות אם אתם מאמינים היום בחלק מהממסד, בזה דיינו.

דליה איציק: חבר הכנסת גלנטי, בבקשה.

יצחק גלנטי: תודה רבה ליושבת-ראש, שכמעט שלא הותירה לי דברים לומר, אבל אני בכל זאת אעביר לכם את הדברים.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 25), התשס"ט–2008, ביוזמתו הברוכה של חבר הכנסת , לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק גלנטי: הצעת החוק המונחת בפניכם נועדה לתת מענה על בעיות שהן ייחודיות ליתומים ששני הוריהם נרצחו בפגיעת איבה.

יצחק גלנטי: עבור היתומים מות שני ההורים מפגיעת איבה אינו שקול לאובדן כפול של הורה, אלא משמעו קריסה של התא המשפחתי כולו וגדיעה של מקורות המחיה, לרבות אובדן זכויות מביטוחי חיים שאינם חלים במקרי פגיעת איבה.

יצחק גלנטי: החוק הקיים שנשען על זכויות לפי חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י–1950, אינו מספק לגבי מקרים אלה, משום שמצב שבו שני ההורים נפטרו כתוצאה ממקרה שמהווה עילה לפי החוק אינו שכיח לגבי חיילים.

יצחק גלנטי: הצעת החוק מיישמת בחלק גדול מהעניינים את המלצותיה של ועדה בין-משרדית לבחינת זכויות נפגעי פעולות איבה ובני משפחותיהם בראשות השופט בדימוס מנחם גולדברג, זיכרונו לברכה.

יצחק גלנטי: הצעת החוק קובעת כי התגמול החודשי ליתום ששני הוריו נפטרו כתוצאה מפגיעת איבה, שטרם מלאו לו 21 שנים או שבשל מום גופני או שכלי אינו עומד ברשות עצמו גם בגיל 21, יהיה בשיעור תגמול חודשי מלא לפי סעיף 13(1) לחוק משפחות חיילים, גם אם במשפחה יותר מיתום אחד.

יצחק גלנטי: יצוין כי לפי לשונו של החוק כיום התגמול ליתום השני ואילך הוא חלקי בלבד.

יצחק גלנטי: לפי המצב החוקי הקיים, יתום ששני הוריו נפטרו כתוצאה מפגיעת איבה, אשר עבר את גיל 21 וטרם מלאו לו 35 שנים, היה זכאי ל-80% מהתגמול החודשי שזכאי לו יתום עד גיל 21, וזאת למשך שנתיים בלבד, שחושבו עם השנים שבהן קיבל תגמול לפני גיל 21.

יצחק גלנטי: הצעת החוק המונחת בפניכם קובעת כי יתום כאמור יהיה זכאי ל-100% התגמול עד הגיעו לגיל 27, ומשמלאו לו 27 שנים ועד שימלאו לו 37 שנים יהיה זכאי ל-80% מהתגמול האמור.

יצחק גלנטי: בתקופת הזכאות לתגמול החודשי לא יהיה היתום זכאי לדמי מחיה המשולמים בעת רכישת מקצוע או השכלה כללית או מקצועית, אך יוכל לבחור לקבל את דמי המחיה במקום התגמול החודשי.

יצחק גלנטי: הצעת החוק מרחיבה את גיל הזכאות של יתום משני הוריו שנפטרו למענק נישואין, ולמענק דיור הנגזר ממנו, עד לגיל 37, וזאת מבלי לגרוע לשלם את מענק הנישואין גם ליתום שטרם נישא ומלאו לו 30 שנים.

יצחק גלנטי: בעקבות המלצת ועדת-גולדברג, קובעת הצעת החוק כי גם מי שנישא לפני שהפך ליתום משני הוריו יוכל לקבל עם פטירת שני הוריו מפגיעת איבה מענק בשיעור 80% ממענק הנישואין, וזאת במגבלה שלפיה לא חלפו שנתיים מעת הנישואין ועד למועד פטירת שני ההורים או ההורה השני.

יצחק גלנטי: הצעת החוק קובעת עוד, בהמשך לפסיקת בית-הדין האזורי לעבודה בתל-אביב, כי ליתום ששני הוריו נפטרו כתוצאה מפגיעת איבה מגיע מענק לפי סעיף 29א לחוק משפחות חיילים מכוח כל אחד מהוריו.

יצחק גלנטי: הוראה זו תחול הן לגבי מענקי נישואין ודיור לפי הסעיף האמור והן לגבי המענק המופחת שקובעת הצעת החוק למי שנישא סמוך לפני שכתוצאה מפגיעת איבה הפך ליתום משני הוריו.

יצחק גלנטי: הצעת החוק המונחת בפניכם קובעת בהמשך להמלצות ועדת-גולדברג כי יתום משני הוריו שנפטרו כתוצאה מפגיעת איבה, וטרם מלאו לו 37 שנים, יהיה זכאי למענק התארגנות חד-פעמי שסכומו המעודכן עומד על 83,600 שקלים.

יצחק גלנטי: מענק זה ישולם עם פטירת ההורה השני מפגיעת איבה או כשהיתום יגיע לגיל 18.

יצחק גלנטי: מענק חד-פעמי אחר שסכומו המעודכן 26,000 שקלים הוא מענק ניידות שישולם ליתום כאמור שטרם מלאו לו 21 שנה.

יצחק גלנטי: הזכאויות לתגמול חודשי ולמענקים האמורים יחולו על מי שהיה ליתום משני הוריו החל מ-1 באוקטובר 2000.

יצחק גלנטי: הצעת החוק המונחת בפניכם עוסקת בנוסף גם בזכויותיו של מי שמונה "אפוטרופוס לגוף" ליתום ששני הוריו שנפטרו מפגיעת איבה ומגדלו אצלו, או מי שאימץ את היתום האמור.

יצחק גלנטי: הצעת החוק קובעת כי האפוטרופוס או ההורה המאמץ יהיה זכאי לתשלום חודשי בשל אובדן הכנסתו עקב התפנותו לטיפול ביתום.

יצחק גלנטי: סכום התשלום החודשי ייקבע בידי שר הרווחה והשירותים החברתיים בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בהתחשב בגורמים שפורטו בהצעת החוק, לרבות מספר היתומים וגילם והתקופות לתשלום.

יצחק גלנטי: השר יוסמך לקבוע בתקנות גם מענק חד-פעמי לאפוטרופוס בעד תקופות שקדמו לזכאות לתשלום חודשי, ואולם הזכאות לתשלום לאפוטרופוס או למאמץ תחול ממועד תחילת החוק ואילך.

יואל חסון: חבר הכנסת גלנטי, רציתי להסב את תשומת לבך לכך שהמליאה כולה השתכנעה מדבריך.

יצחק גלנטי: תודה רבה, אדוני.

יצחק גלנטי: תיכף אני מסיים.

יצחק גלנטי: הבנתי את הרמז, לא צריך פעמיים.

יצחק גלנטי: התשלום האמור יבוא נוסף על התשלומים המבטיחים את צורכי היתומים שלגבי חלק מהם התגמולים החודשיים ומענק הניידות קובעת הצעת החוק כי כל עוד לא קבע בית-המשפט אחרת, מטעמים מיוחדים, יועברו תשלומים אלה לידי האפוטרופוס לגוף שמגדל את היתומים ולא לידי האפוטרופוס לרכוש.

יצחק גלנטי: אני קורא לכם, חברי הכנסת, לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית לפי הנוסח שאישרה הוועדה.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: הרשו לי לפני כן להודות למנכ"ל הכנסת, שמטעמי טרח, עבד, אסף והתווכח וכו'.

דליה איציק: אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות להצעת החוק.

דליה איציק: האם – יופי.

דליה איציק: חבר הכנסת אורלב מוריד.

דליה איציק: אני רואה שגם חבר הכנסת מוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן איננו כאן.

רן כהן: אני פה, אני מוותר על זכות הדיבור.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנחנו נעבור להצבעה על שם החוק.

ראובן ריבלין: אם אין הסתייגויות אפשר להצביע על כל החוק.

דליה איציק: אין בכלל?

דליה איציק: אין בכלל.

דליה איציק: אתה צודק, חבר הכנסת ריבלין.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת החוק עם לוח התיקונים כולו.

דליה איציק: נא להצביע.

דליה איציק: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–5 – 25 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

דליה איציק: בעד – 25, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת הוועדה התקבלה בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 25), כולל לוח התיקונים.

דליה איציק: נא להצביע.

דליה איציק: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 27 נגד – אין נמנעים – אין חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 25), התשס"ט–2008, נתקבל.

דליה איציק: בעד – 27, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני קובעת שהצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 25), התשס"ט–2008, כולל לוח התיקונים, התקבלה בקריאה שלישית; ובא לציון גואל.

דליה איציק: לא, לא.

דליה איציק: אסור.

דליה איציק: אני מבינה את השמחה, אתם צודקים, אבל אנחנו לא מוחאים כאן כפיים.

דליה איציק: אחר כך תעברו לחדרי ונדבר שם.

דליה איציק: אני מודה לחבר הכנסת אריה אלדד, לכל מי שיד ורגל לו כאן.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, עד היום חוקקתי כ-40 חוקים, ואני מוכרח לומר שחוק זה הוא מהיקרים לי ביותר באשר הוא מילוי חובה אנושית, מוסרית כלפי יתומים שמדינת ישראל לא ידעה לשמור על הוריהם ושני הוריהם נרצחו בפיגוע טרור מאז אוקטובר 2000.

זבולון אורלב: אזרחי מדינת ישראל עומדים לעתים בפני מציאות טרור קשה, טרור פלסטיני נפשע המכוון לכתחילה כלפי אזרחים תמימים, ולכן חלה חובה על המדינה לסייע למי שנפגע.

זבולון אורלב: גברתי היושבת-ראש, בהיותי שר הרווחה התייצבו אצלי ילדי משפחת הורביץ מקריית-ארבע, ששני הוריהם נרצחו בעת שמחבל נכנס לביתם ורצח אותם.

זבולון אורלב: בעקבות כך הקמתי את ועדת-גולדברג בראשות השופט מנחם גולדברג, זיכרונו לברכה – שהיה נשיא בית-המשפט הארצי לעבודה, ובינתיים נפטר – על מנת לגבש המלצה.

זבולון אורלב: ההמלצות התקבלו לאחר שהתפטרתי מהממשלה בגלל ההתנתקות; וכידוע לך, במשך שנתיים לא היה שר הרווחה.

זבולון אורלב: לכן יזמתי הצעת חוק פרטית.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של הביטוח הלאומי, שפרשה, רות אורן, שהתגייסה לנסח את החוק הזה.

זבולון אורלב: עבדנו בהנחייתך בשיתוף עם היתומים.

זבולון אורלב: עדיין לא השלמנו את החוק והותרנו לכנסת הבאה את הסיוע גם ליתומים ששני הוריהם נרצחו בפיגועי טרור לפני אוקטובר 2000.

זבולון אורלב: יש שני מקרים: אוטובוס הדמים בכביש החוף וגם האוטובוס במעלה-עקרבים בשנות ה-50.

זבולון אורלב: להם אמרנו שנמצא פתרון נקודתי ונראה מה ניתן לעשות.

זבולון אורלב: כמו כן, עדיין לא פתרנו והשארנו לכנסת הבאה את הסוגיה של יתומים שהורה אחד נפטר ממחלה והורה שני נרצח בפיגוע טרור, ושוב, נשארו ילדים בלי שני הורים.

זבולון אורלב: כאמור, נשלים את המלאכה בכנסת השמונה-עשרה.

זבולון אורלב: חברי חברי הכנסת, כפי שאמרתי, חוקקתי 40 חוקים, אבל בשום חוק לא נהניתי מסיוע מסיבי כל כך של יושב-ראש הכנסת.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שזה היה מעשה חריג ביותר, שאפשר גם להשיג הסכמה עם משרדי הממשלה – משרד האוצר, הביטוח הלאומי, משרד המשפטים, משרד הרווחה וגורמים נוספים – וגם גייס את כל הכנסת בראשותו של יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, , שהתגייס כולו.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות גם לחבר הכנסת אלדד שהעביר את החוק בקריאה ראשונה.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות באמת על מעשה בלתי רגיל ואני מוכרח לומר לך שאת לא ראית אותו בפעולה, אבל אני ראיתי את מנכ"ל הכנסת בפעולה.

זבולון אורלב: את נתת הנחיות והוא היה אתנו.

זבולון אורלב: ראינו אותו בפעולתו, ואני רוצה להודות לאבי בלשניקוב, מנכ"ל הכנסת, שדאג להוציא לפועל את ההנחיות של היושבת-ראש.

זבולון אורלב: לסיום אני רוצה לומר לכם, היתומים, בדרך כלל אנחנו משפילים מבט.

זבולון אורלב: אני חושב שהכנסת יכולה היום להישיר מבט אליכם ולומר שאף שקרה אסון והמדינה לא היתה יכולה להגן על ההורים ושני ההורים נרצחו, אנחנו יכולים להישיר מבט אליכם ולומר: עשינו ככל יכולתנו כדי להסדיר את הסיוע, את התמיכה ואת הגיבוי כדי שתוכלו להמשיך ולקיים את חייכם מתוך רווחה ראויה, כפי שההורים שלכם, כך אני בטוח, היו דואגים לכם ואף יותר.

זבולון אורלב: כאמור, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה יצחק גלנטי.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לצביקה ברוט, שלקח על עצמו לשים את הנושא על סדר-היום התקשורתי.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות ללשכה המשפטית בראשותה של יועצת הוועדה נועה בן-שבת שעשתה עבודה בלתי רגילה, ולמנהלת הוועדה וילמה מאור, ובא לציון גואל.

זבולון אורלב: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

אמנון כהן: הודעהה למזכיר הכנסת.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת אישור החלטה לפי סעיף 138(ב1) לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז–2007.

איל ינון: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה למזכיר הכנסת.

אמנון כהן: [נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: החלטת ועדת הכלכלה לפי סעיף 138(ב1) לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז–2007.

אמנון כהן: יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת ישראל חסון, יציג את החלטת הוועדה.

אמנון כהן: נשמע ואם נשתכנע שהיא טובה, נצביע.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז–2007, נדונה בכנסת בקריאה טרומית ביום י' באדר התשס"ז, 28 בפברואר 2007, והועברה לוועדת הכלכלה של הכנסת.

ישראל חסון: הצעת החוק באה לקבוע מתן פטור ממס ערך מוסף וממסים עקיפים – מכס, בלו ומס קנייה – לטובין המיובאים על-ידי מוסד ציבורי לצורך מתן סיוע הומניטרי.

ישראל חסון: ועדת הכלכלה קיימה כמה דיונים בהצעת החוק ובין היתר בשאלה אילו סוגי טובין ראוי לכלול בטובין שייהנו מהפטור המוצע במסים עקיפים, במגמה לעודד את תרומתם בחו"ל לצורך סיוע הומניטרי בארץ.

ישראל חסון: כדי לאפשר לוועדה לבחון את המשמעות וההשלכות של מתן הפטור כאמור לגבי סוגי טובין שונים, לרבות ההשלכות התקציביות, החליטה הוועדה להציע לכנסת לחלק את הצעת החוק לשתי הצעות חוק נפרדות, כך שהצעת חוק אחת תתייחס לפטור ממסים עקיפים לטובין מסוג ביגוד, הנעלה וציוד רפואי והצעת חוק אחרת תתייחס לפטור לטובין מסוג מזון וציוד ביתי.

ישראל חסון: אנחנו מבקשים לאשר את הפיצול.

ישראל חסון: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד הצעת ועדת הכלכלה – 7 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז–2007, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת ועדת הכלכלה לפי סעיף 138(ב1) לתקנון הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז–2007, התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו מחליפים את הצבעתו של חבר הכנסת ישראל חסון עם חבר הכנסת אביגדור ליברמן, שהצביע בטעות במקומו.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

אמנון כהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/410).

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס"ט–2008.

אמנון כהן: אני מזמין את השר עמיחי אילון להציג את הצעת החוק בשם ראש הממשלה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

עמיחי אילון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי השר, הנושא הוא יישום חוק טל, ואנחנו מציעים תיקון לחוק שירות אזרחי, על מנת להפוך את חוק טל למשהו שניתן לממש אותו.

עמיחי אילון: הכוונה בסעיפי החוק היא להחיל על כלל המתנדבים לשירות האזרחי, האברכים שחוק טל עוסק בהם, את אותן הטבות שמקבלות בנות השירות הלאומי זה שנים רבות על-פי החוק הקיים היום.

עמיחי אילון: אנחנו עוסקים בשתי סוגיות.

עמיחי אילון: הסוגיה הראשונה היא פיצויי פיטורין.

עמיחי אילון: עובד שהתפטר מעבודתו בסמוך לגיוסו או אם גויס/גויסה לשירות לאומי הוא זכאי/זכאית לפיצויי פיטורין מהמעסיק ובלבד ששירת לפחות שישה חודשים.

עמיחי אילון: אנחנו רוצים להחיל את זה גם על אברכים שמתנדבים לשירות האזרחי.

עמיחי אילון: שנית, אנחנו רוצים להכניס תיקון בחוק שמתייחס לאברכים באותו הקשר שבו אנחנו מתייחסים היום לקליטת חיילים משוחררים ואנחנו רוצים להחיל עליהם את מה שמקבלות היום בנות השירות הלאומי, דהיינו את המענק והפיקדון שיינתן להם בתום שנת שירות.

עמיחי אילון: את התנאים שניתנים היום לבנות השירות הלאומי אנחנו רוצים להחיל גם על אברכים.

עמיחי אילון: אני רוצה להזכיר שהיום יש כבר מאות אברכים שמשרתים בשירות אזרחי במסגרת חוק טל.

עמיחי אילון: הצעת החוק הזאת מקובלת על האוצר; מובן שיש לה עלות תקציבית, אבל זה בתיאום עם האוצר.

עמיחי אילון: היא עברה את ועדת השרים לחקיקה והיא מוגשת מטעם הממשלה.

עמיחי אילון: כמובן, היא נדונה ואושרה בוועדת העבודה והרווחה.

עמיחי אילון: אני מבקש להעלות אותה לקריאה ראשונה.

עמיחי אילון: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה לכבוד השר.

אמנון כהן: ראשון הדוברים בנושא הזה הוא חבר הכנסת אורי מקלב.

אמנון כהן: חבר הכנסת מקלב, נרשמת לדיון?

אמנון כהן: מוותר.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא בטוח שההטבות האלה הן שיביאו עוד אברכים לבוא ולהתגייס לשירות האזרחי.

נסים זאב: אני חושב שזה עניין של אידאולוגיה ומוטיבציה שיש להרבה בחורי ישיבה, שחושבים שהם רוצים לתת למען המדינה, ולא ההטבות האלה הן שישנו את דרכם.

נסים זאב: אני חושב שזה נכון מאוד, אני תומך בזה בעיקרון.

נסים זאב: נכון שאם אדם צריך להתפטר מעבודתו בגלל שירותו האזרחי, לא יכול להיות שהוא ייפגע ואותם הכללים יחולו עליו.

נסים זאב: חשוב שהמשרת הנותן שירות אזרחי למדינת ישראל ירגיש שהוא תרם את תרומתו ושהוא נתן את חלקו למדינה הזאת.

נסים זאב: אני זוכר שבשירות הלאומי היו מעניקים תעודות לנותני שירות לאומי והם הרגישו שזה החלק המרכזי והמרכיב המרכזי בהוקרה ובהכרה של מדינת ישראל בשירותם הלאומי.

נסים זאב: אותו הדבר בשירות האזרחי.

נסים זאב: אני רוצה לשאול מה קורה עם ערבים שרוצים לשרת שירות אזרחי.

נסים זאב: האם אותם תנאים יחולו עליהם?

אמנון כהן: הוא יענה אחר כך.

נסים זאב: לא, יש לי שלוש דקות ומותר לי לשאול ולקבל תשובה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר, אתה יכול להשיב.

עמיחי אילון: הכוונה היא שבהמשך כן.

עמיחי אילון: החוק הזה דן רק באברכים.

נסים זאב: אני רוצה לומר מה ההבדל בין שירות אזרחי של ערבים ושל אברכים.

נסים זאב: לאברך יש מחויבות שנים מספר קודם לכן ללמוד בישיבה ותורתו תהיה אומנותו, ורק בגיל מסוים, על-פי חוק טל, מותר לו לשרת שנה אחת שירות אזרחי, שהוא במקום השירות הצבאי.

נסים זאב: לאף אזרח ערבי, ואני לא מקל ראש בזה, אין שום מחויבות קודם לכן.

נסים זאב: לכן, אני אומר שאני בעד לתת הטבות וזכויות במקרה של פיטורין וכו', אבל השאלה היא אם אותה חובה, שאנחנו רואים שיכולים לתת בהמשך לאזרחים ערבים שרוצים לשרת במדינת ישראל שירות אזרחי, לא ראוי שהיא תהיה בערוץ נפרד ולא לחבר את זה עם השירות הלאומי ועם השירות הסדיר.

נסים זאב: אני חושב שצריך למצוא מוצא קצת שונה, ואני בטוח שהשר עמי אילון, שמוביל את העניין הזה, ימצא את הדרך.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר עמי אילון, כנסת נכבדה, ההצעה הזאת היא הצעה שבאה לעשות דבר שהוא מובן מאליו.

גדעון סער: בהחלט לא עולה על הדעת שכל מי שמשרת, גם שירות לאומי, כאשר ההטבה או המענק נגזרים פרופורציונלית מהיקף השירות מבחינת אורכו לעומת מענק של חייל משתחרר, שאותו דין לא יחול גם על אותם אברכים שעושים שירות אזרחי.

גדעון סער: אני חושב שזה דבר טוב, אני חושב שזה דבר חיובי.

גדעון סער: שוחחתי הבוקר עם מר ראובן גל, ראש מינהלת השירות האזרחי במשרד ראש הממשלה, והוא אמר לי שבשנה האחרונה הצטרפו 450 חרדים למסגרת השירות האזרחי במסגרת חוק טל.

גדעון סער: אני חושב שזה דבר מאוד מאוד חשוב, וחבל שהדבר הזה לא ידוע מספיק.

גדעון סער: חוק טל הובא בקדנציה הזאת להארכה, והוא היה בשעתו חוק קונטרוברסלי.

גדעון סער: אבל אם אנו מתחילים לראות תוצאה של כניסה למסגרת השירות האזרחי, זה מצוין, זה טוב, כמובן, והיינו רוצים לראות את זה בהיקפים גדולים יותר.

גדעון סער: אנו עושים כאן דבר קטן, בסך הכול, למען המגמה הטובה הזו.

גדעון סער: אני חייב לומר שאני גם בעד שערביי ישראל ישרתו שירות אזרחי.

גדעון סער: נשאלת השאלה כמובן באיזו מסגרת, ואפשר לחשוב על מסגרות שונות, אבל אני חושב שאם מישהו רוצה לחתור למדינה שיש בה באמת אינטגרציה ושוויון, חלק מזה צריך להיות שוויון בחובות.

גדעון סער: צריך כמובן להתחשב ברגישויות של ציבורים שונים, אחרים, אבל צריך למצוא את הדרך המתאימה לשלב גם בעשייה – גם בחובות – וזאת גם הדרך הנכונה להגיע לשוויון מלא, גם במובנים של אינטגרציה בתוך החברה הישראלית.

גדעון סער: יש לנו נוהל כמובן, לשקול – "אנחנו" זה סיעת הליכוד, האופוזיציה – באופן ענייני הצעות חוק של הממשלה, ובהצעה הזאת נתמוך.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כל מי שרצה להביע את עמדתו הביע.

אמנון כהן: לכן נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה).

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 7, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע בזאת שהצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לדיון בוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עמיחי אילון: לא עבודה ורווחה?

גדעון סער: השאלה היא מהו המסלול הכי מהיר.

עמיחי אילון: – – –

גדעון סער: אני הייתי מציע את ועדת החוץ והביטחון.

עמיחי אילון: מבחינתי זה בסדר.

אמנון כהן: אז נשאיר את זה לפי מה שקבעו הכנסת והמזכירות – בוועדת החוץ והביטחון, והצעת החוק תועבר לשם לצורך הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: אנו עוברים לשאילתות לסגן שר הביטחון.

אמנון כהן: כבוד סגן שר הביטחון, בבקשה תעלה לדוכן להשיב על שאילתות של חברי הכנסת שממתינים לכבודו בכיליון עיניים.

אמנון כהן: ברכות על שלום הבית ועל איחוד הכוחות.

אמנון כהן: אחדות היא תמיד טובה.

אמנון כהן: בבקשה.

מתן וילנאי: יש כלל שהשואלים צריכים להיות פה.

אמנון כהן: ודאי.

אמנון כהן: את התשובות על שאילתות של מי שלא נמצא נעביר לפרוטוקול.

אמנון כהן: אנו דנים בשאילתא 2078 של חבר הכנסת אבשלום וילן.

אמנון כהן: הוא לא נמצא, לכן התשובה תהיה לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבשלום וילן שאל את שר הביטחון ביום ו' בתמוז התשס"ח (9 ביולי 2008):

אמנון כהן: נודע לי כי ב-20 במרס 2008 הוכנסו חמישה קרוונים להתנחלות טנא-עומרים ליישוב משפחות שפונו מגוש-קטיף, באישור ממשלת ישראל, למרות התחייבות ישראל לארצות-הברית שלא ליישב מפונים מגוש-קטיף ביהודה ושומרון ולהקפיא את המשך הבנייה בהתנחלויות.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מדוע אושרה הכנסת הקרוונים למרות ההתחייבות לארצות-הברית?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: מה היא מדיניות הממשלה בנושא הרחבת ההתנחלויות?

אמנון כהן: תשובת סגן שר הביטחון מתן וילנאי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

אמנון כהן: אכן אושרה הכנסת חמישה מבנים יבילים לטנא-עומרים אשר ישמשו למגורים.

אמנון כהן: אושרה הובלה והצבה של המבנים היבילים בתחום תב"עות בתוקף במגרשים המיועדים למגורים.

אמנון כהן: המבנים היבילים משמשים במקום בנייה קשיחה שעל-פי החוק היה אפשר לממשה מכוח היות התוכנית בתוקף.

אמנון כהן: לעניין ההתחייבות לארה"ב – ההתחייבות היתה שלא להעביר יישוב או קבוצת אנשים באופן קולקטיבי להתיישב ביהודה ושומרון, ואינה חלה על יישוב בודדים.

אמנון כהן: שאילתא 2135 של חבר הכנסת מיכאל איתן, שכנראה עסוק בפריימריס כרגע.

אמנון כהן: גם זה יגיע לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת מיכאל איתן שאל את שר הביטחון ביום ו' בתמוז התשס"ח (9 ביולי 2008):

אמנון כהן: ב-10 בינואר 1961 טבעה הספינה "אגוז" שהפעילו גורמי ביטחון ישראליים לעלייה בלתי לגלית של יהודי מרוקו למדינת ישראל.

אמנון כהן: עם הספינה טבעו 44 עולים ושני אנשי צוות.

אמנון כהן: בעקבות האירוע נכתב דוח מטעם גורמי הביטחון על נסיבות האסון.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מדוע לא יפורסם הדוח, כולו או חלקו?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: האם, לדעתך, הצורך להפיק לקחים מהאירוע הטרגי אינו מצדיק פרסום חומר מלפני כ-50 שנה?

אמנון כהן: תשובת סגן שר הביטחון מתן וילנאי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

אמנון כהן: לאחר תחקיר שערכנו, להלן תשובת משרד הביטחון: ב-10 בינואר 1961 טבעה סמוך לחוף המרוקני ספינה קטנה נושאת עולים ממרוקו, ונוסעיה מצאו את מותם.

אמנון כהן: במרס 1961 מונה מר אליעזר שושני על-ידי ראש הממשלה ועל-ידי ראש המוסד לחקור את נסיבות האסון.

אמנון כהן: הדוח הועבר בזמנו למשפחות, שיוצגו על-ידי הגברת גילה גוטמן מנשר.

אמנון כהן: הגברת גוטמן פנתה כבר בשנת 1993 אל שר הקליטה דאז, צירפה את דוח-שושני וביקשה זכויות כספיות למשפחות חללי הספינה.

אמנון כהן: בשנת 1992 הועלו עצמות הנספים ממרוקו לישראל ונקברו בטקס ממלכתי.

אמנון כהן: בהמשך ולאור ההתפתחות האמורה ביקש אז פרופסור שמעון שטרית מראש הממשלה יצחק רבין ז"ל לפרסם את הדוח – אשר הועבר לעיונו – ברבים, ואף ערך מסמך המנתח את הנימוקים התומכים בכך.

אמנון כהן: על-פי מסמך שנמצא בתיקנו, מ-18 באוגוסט 1993, ראש הממשלה קיבל המלצה זו והחליט להתיר את פרסום הדוח.

אמנון כהן: שאילתא 2298 של חבר הכנסת נסים זאב – שכבר סיים את הפריימריס והוא פה – בנושא פינוי מאחז שבות-עמי תוך חילול שבת.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד סגן השר.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר הביטחון ביום כ' בתמוז התשס"ח (23 ביולי 2008):

אמנון כהן: נודע לי כי כוחות צה"ל והמשטרה הגיעו בשבת, כ"ה בסיוון, לפנות את מאחז שבות-עמי, החרימו ציוד ועצרו צעיר דתי תוך כפייה לחלל שבת.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נכון הדבר?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מדוע נעשה הפינוי בשבת?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: האם נעשה הדבר בתיאום עם הרב הראשי לצה"ל? 4.

אמנון כהן: מה ייעשה כדי להימנע מחילול שבת?

מתן וילנאי: 1–4.

מתן וילנאי: הייתי עונה מייד שכדי להימנע מחילול שבת צריך לא לעשות את כל המעשים הבלתי-חוקיים שנעשים בשבות-עמי, אבל התשובה המפורטת היא: האתר המכונה "שבות עמי" הוא אתר בלתי חוקי.

מתן וילנאי: כמה פעמים בעבר נכנסו ישראלים למקום זה, והדבר חייב את כוחות צה"ל, את משמר הגבול ואת משטרת ישראל לפנותו, לאטום אותו ולנקוט את כל הצעדים הראויים למניעת התיישבות בלתי חוקית בו.

מתן וילנאי: למרות זאת שבו ישראלים למקום ופרצו את אטימת המבנים.

מתן וילנאי: יש לציין כי במהלך הפינויים שנעשו עוד בשנת 2007 הוגשו כמה כתבי אישום פליליים נגד המעורבים בכך.

מתן וילנאי: למותר לציין כי האזור הוא שטח צבאי סגור וכי פעולות המניעה והאכיפה של כוחות הביטחון בו מרתקות כוחות וגוזלות משאבים יקרים.

מתן וילנאי: עוד יצוין כי הוגשה עתירה לבג"ץ על-ידי תושבת כפר קדום הטוענת כי מדובר בקרקע שבבעלותה וכי על צה"ל לאכוף את ההוראות בצו שטח צבאי סגור ולהציב כוח קבוע בחלקה זו.

מתן וילנאי: בשאילתא נטען כי בשבת, 28 ביוני 2008, הגיע כוח צה"ל ומשטרת ישראל למאחז שבות-עמי ובאירוע נעצר צעיר תוך כפייה לחלל שבת.

מתן וילנאי: מבדיקה שנערכה בצה"ל עולה כי הפינוי נעשה עקב הפרות סדר שבמהלכן יידו צעירים אבנים לעבר כלי רכב פלסטיניים שנסעו בכביש שבין קלקיליה לקדומים ויצרו בכך סיכון של ממש לשלומם.

מתן וילנאי: במהלך הפינוי אומנם נעצר נער בן 16, אשר יידה אבנים, ופונה מהמקום בידי גורמי אכיפת החוק.

מתן וילנאי: יום השבת אינו יכול לשמש אצטלה להפרת חוק ולפגיעה בחפים מפשע, ויש חשד שהמתפרעים אומנם מנסים לנצל את המצב.

מתן וילנאי: נגד כל מי שמפר את הסדר, גם בשבת, ינקטו גורמי הביטחון ואכיפת החוק את הצעדים הדרושים, מתוך התחשבות ראויה ברגשות פורעי החוק.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת נסים זאב.

צבי הנדל: אם יתברר שזה לא נכון, מישהו מוכן להתפטר?

נסים זאב: בממשלת מעבר אין התפטרויות.

נסים זאב: אדוני סגן השר, לא ראיתי קשר בין אותו נער שיידה אבנים ובין פינוי המאחז.

נסים זאב: יכול להיות שהיה אירוע מסוים – נערים צעירים שיידו אבנים.

נסים זאב: אבל לצערי הרב מה שנראה פה הוא שמלכתחילה צה"ל תכנן את פינוי המאחז דווקא בשבת; היה אפשר להימנע מזה ולעשות את זה במוצאי-שבת או לכל היותר ביום ראשון.

מתן וילנאי: שוחחתי עם מפקדים שהיו בשטח – לא באירוע הזה, אלא באירועים אחרים בשבות-עמי.

מתן וילנאי: הם אמרו לי בפירוש שמנסים לנצל את כניסת השבת כדי למנוע מעצרים, ואני מציע שכנסת ישראל לא תיתן יד לפורעי חוק למיניהם.

מתן וילנאי: המצב חריף יותר מכפי שנראה כאן כרגע, ואני חושב שיש לאפשר לפעול בצורה ראויה נגד כל מי שפורע חוק, וזה באמת מה שנעשה במקרה הזה בשבות-עמי, ולצערי זה לא נגמר בזה.

מתן וילנאי: כל הזמן חוזרים לשם, ומציקים לכוחות הביטחון, שבמקום לעסוק במשימת הגנה הם עוסקים ברדיפה אחרי פורעי חוק.

אמנון כהן: תודה לכבוד סגן שר הביטחון.

אמנון כהן: השאילתא הבאה היא שאילתא 2338 של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אמנון כהן: לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את שר הביטחון ביום ה' באב התשס"ח (6 באוגוסט 2008): אזרחים ערבים נהרגו בפעולות שונות בגבול לבנון בשנת 1974.

אמנון כהן: מאז הרשויות מסרבות למסור את גופותיהם למשפחות.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נמסרו הגופות במסגרת העסקה האחרונה עם "חיזבאללה"?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם לא – מתי הן יימסרו למשפחות, כדי שיזכו לקבורה על-פי מצוות הדת?

אמנון כהן: תשובת סגן שר הביטחון מתן וילנאי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) במסגרת חילופי השבויים עם ארגון ה"חיזבאללה", ב-15 ביולי 2008, הוחזרו גופותיהם של 185 חודרים לבנונים מאז שנת 1982.

אמנון כהן: שלושת השמות שמסר חבר הכנסת זחאלקה לא אותרו ברשימה שהועברה ל"חיזבאללה".

אמנון כהן: אומנם נכללים ברשימה שלוש גופות של אלמונים, אך אלה נקברו בשנים 1978-1977, ולא בשנת 1974.

אמנון כהן: בבדיקה שנערכה בשיתוף עם ענף הזיהוי והקבורה של הרבנות הצבאית, לא אותר ברשימת בית-הקברות לחללי אויב אף אחד משלושת השמות שהוזכרו בשאילתא של חה"כ זחאלקה.

אמנון כהן: לסיכום, אין בידי צה"ל מידע על קבורת שלושת המוזכרים בשאילתת חה"כ זחאלקה.

אמנון כהן: שאילתא 2341 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז בנושא: מכרז הליסינג של צה"ל.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר הביטחון ביום ה' באב התשס"ח (6 באוגוסט 2008): פורסם שמינהל הרכש והייצור של משרד הביטחון מגבש מכרז ל-10,000 מכוניות לצה"ל בליסינג תפעולי.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם תינתן במכרז עדיפות לרכב היברידי?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: מה המשקל שיינתן לנתוני זיהום האוויר של המכוניות במכרז?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: האם צה"ל מעודד שימוש ברכב היברידי?

אמנון כהן: 4.

אמנון כהן: כמה כלי רכב היברידיים נמצאים כיום בשימוש צה"ל ומשרד הביטחון?

מתן וילנאי: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל, האם צה"ל מעודד שימוש ברכב היברידי?

מתן וילנאי: כמה כלי רכב היברידיים נמצאים כיום בשימוש צה"ל ומשרד הביטחון?

מתן וילנאי: לצערי, אין לי תשובה על הנתונים האחרונים.

מתן וילנאי: רק עכשיו שמתי לב לזה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

מתן וילנאי: 1.

מתן וילנאי: במכרז הליסינג איננו מכתיבים סוג רכב אלא פרמטרים, לרבות גודל, נפח מנוע וכיוצא בזה.

מתן וילנאי: 2.

מתן וילנאי: המאפיין את חברות הליסינג מתבטא בהקצאות רכב אשר מבוקש בשוק וניתן למכירה בקלות יחסית.

מתן וילנאי: 3.

מתן וילנאי: אחד משיקולי קביעת מחיר החכירה של חברות הליסינג הוא קביעת התקבול על הרכב בתום תקופת הליסינג.

מתן וילנאי: המשמעות, שדרישה לרכב היברידי, שהינה ייחודית, עלולה להקשות על מכירת רכב בעתיד ועלולה לייקר לצה"ל את מחיר הליסינג.

מתן וילנאי: למרות זאת, בראייה לעתיד, בכוונת צה"ל להצטייד בשירותי ליסינג לרכבים היברידיים, כפיילוט לשלוש השנים הקרובות, ובהתאם לכללים שנקבעו מול משרד האוצר, הוחלט לכלול במכרז הרכב החדש גם דרישה לרכבים היברידיים.

מתן וילנאי: ראוי להבהיר כי רכבים היברידיים, הנמצאים בקבוצת רישוי 4 – רמה זו, יכולה להתאים אך ורק לדרגת תת-אלוף, דבר המקטין באופן משמעותי את יכולת המשרד להתחייב ולכלול מספר רב יותר של רכבים היברידיים, ובנוסף להשיג מחיר אטרקטיבי.

מתן וילנאי: הכוונה הינה, בשלב הראשון, לרכוש בליסינג כ-20 רכבים היברידיים לאלופי-משנה.

מתן וילנאי: היה וכדאיותם הכלכלית תוכח, סביר להניח כי ההצטיידות תגדל בהתאם.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אופיר פינס-פז: ראשית, אני מברך על התשובה.

אופיר פינס-פז: אני מודה על כך.

אופיר פינס-פז: אדוני סגן שר הביטחון, הגישה החדשה שאתה מציג כאן מרעננת ואפילו מפתיעה, ואני שמח על כך.

אופיר פינס-פז: שתי הערות קצרות.

אופיר פינס-פז: האחת – במגוון השיקולים של משרד הביטחון היה חסר לי השיקול הסביבתי, כי ברור שרכב היברידי פולט פחות גז לסביבה, רעלים וכדומה.

אופיר פינס-פז: השנייה – יש כאן אלמנט חסכוני.

אופיר פינס-פז: הרכב הזה הרבה יותר חסכוני בדלק.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שבמחיר הליסינג ובמכירה יש עלויות יותר גדולות, אבל אין ספק שבניצול הדלק הוא הרבה הרבה יותר זול מרכבים אחרים, וגם את זה צריך להביא בחשבון.

אופיר פינס-פז: אני יכול להעריך שאם שני הפרמטרים הנוספים שדיברתי עליהם יובאו בחשבון, הפיילוט יצליח, ואני מקווה מאוד שצה"ל, שיש לו צי רכבים משמעותי, ילך יותר ויותר לכיוונים של רכבים גם חסכוניים וגם יותר ידידותיים לסביבה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אמנון כהן: בבקשה.

מתן וילנאי: חבר הכנסת פינס-פז, אין לי מה להוסיף.

מתן וילנאי: אני מודה לך על תשומת הלב, ואנחנו צריכים באמת לעקוב אחרי הפיילוט הזה ולהגיע לכך שמספר רב של רכבים מהטעמים שציינת יהיה אכן בשירות הצבאי.

אמנון כהן: תודה לכבוד סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי, על התשובות.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, כבוד סגן השר, בזה אנו סיימנו את סדר-היום.

אמנון כהן: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, ביום שלישי, ו' בחשוון התשס"ט, 4 בנובמבר 2008, בשעה 16:00.

אמנון כהן: ישיבה זו נעולה.