ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושבעים-וארבע של הכנסת השבע-עשרה, 2008-11-05 00:00

עתניאל שנלר: בוקר טוב לכולם.

עתניאל שנלר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

עתניאל שנלר: היום יום רביעי, ז' במרחשוון התשס"ט, 5 בנובמבר 2008.

עתניאל שנלר: הסעיף הראשון על סדר-היום הוא שאילתות דחופות.

עתניאל שנלר: אני מזמין את שר התחבורה והבטיחות בדרכים, השר שאול מופז, לעלות לבמה, ואת חבר הכנסת אברהם מיכאלי לגשת למיקרופון ולקרוא את השאילתא.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, מנכ"ל "אור ירוק", עמותה הנאבקת לצמצום תאונות הדרכים בישראל, מתריע שהמלצות ועדת-שיינין ברובן לא מיושמות, אף שחלפו יותר משלוש שנים מאז הוגשו.

אברהם מיכאלי: רצוני לשאול: 1.

אברהם מיכאלי: האם נכון הדבר?

אברהם מיכאלי: 2.

אברהם מיכאלי: אם כן – מה היו המלצות הוועדה?

אברהם מיכאלי: 3.

אברהם מיכאלי: אילו מהן יושמו ואילו טרם יושמו?

אברהם מיכאלי: 4.

אברהם מיכאלי: מדוע לא יושמו כל ההמלצות?

אברהם מיכאלי: 5.

אברהם מיכאלי: מתי הן תיושמנה?

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב.

שאול מופז: אכן, הדוח של ועדת-שיינין הוגש לפני כשלוש שנים, ומטרתו היתה ליצור רשות שתילחם באופן מערכתי בנושא הבטיחות, בנושא תאונות הדרכים.

שאול מופז: ועדת-שיינין הגישה דוח שעיקרו מתייחס לצורך להקים רשות לאומית לבטיחות בדרכים, שתהיה חזקה ומקצועית.

שאול מופז: תקצוב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים היה חלק מהמלצותיה, ודובר על כך שהתקציב יהיה 550 מיליון שקלים לשנה.

שאול מופז: בדיוני הוועדה התגלעו מחלוקות על אופן תקצוב הרשות.

שאול מופז: ההצעה של משרד התחבורה היתה להשית את התקצוב – כדי לתת עצמאות מוחלטת לרשות – כחלק מאגרת ביטוח החובה, אבל ועדת הכלכלה של הכנסת התנגדה לכך וביקשה לעגן את זה כחלק מתקציב הממשלה.

שאול מופז: אפשר היה להמתין עד שההמלצה הזאת של ועדת-שיינין על דרך התקצוב, שהיא מאוד מרכזית, תאושר בכנסת ישראל.

שאול מופז: משעה שנכנסתי לתפקידי חשבתי שנכון להתחיל בכל דרך בהקמת הרשות, עם תקצוב ממשלתי, ובמשך הזמן, כתהליך, לבנות את הרשות כפי שוועדת-שיינין אכן עסקה בנושא, על כל הסעיפים המשתמעים מכך.

שאול מופז: אנחנו בשנה השנייה להקמת הרשות.

שאול מופז: השנה היתה השנה הראשונה שהיה לה תקציב מלא של 550 מיליון שקלים, ולצערי הרב התקציב שלה לשנה הבאה קוצץ.

שאול מופז: אני מקווה שבשבועות הקרובים התקציב הזה יאושר במלואו.

שאול מופז: שוחחתי על כך עם ראש הממשלה ביום ראשון השבוע, והוא הבטיח לי שהוא יתערב בעניין הזה.

שאול מופז: אני חושב שהתקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים הוא תקציב להצלת חיים, והחיים קודמים לאיכות החיים, וצריך לתת לזה את מלוא התקציב.

שאול מופז: את ההתנגדות שלי הבעתי גם בדיון מיוחד בממשלה, ואני מקווה מאוד שהדבר הזה יסתייע.

שאול מופז: עם כניסתי לתפקיד שר התחבורה והבטיחות בדרכים ראיתי לנגד עיני את המלחמה בתאונות הדרכים כשליחות ציבורית ראשונה במעלה, ולכן העברנו את הקמת הרשות במסגרת הכנסת.

שאול מופז: חשבתי שלא נכון להתווכח על כל סעיף וסעיף.

שאול מופז: הסעיף המרכזי היה סוגיית התקציב, כפי שאמרתי, ולבנות תוכנית מערכתית שתאפשר את ההתנעה של הפעילות שלנו לבטיחות בדרכים.

שאול מופז: אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת, שהתוצאות מעידות בעד עצמן, עם כל הכאב והצער על כל תאונה ועל כל פצוע ועל כל הרוג.

שאול מופז: שנת 2007 היתה שנה שבה היתה הירידה המשמעותית ביותר בתאונות הדרכים במשך כל שנות קיומה של מדינת ישראל.

שאול מופז: השנה אנחנו עומדים במצב דומה לזה של השנה שעברה במספר ההרוגים, לצערי.

שאול מופז: אני מקווה שהשנה נוכל לרדת במספר הנפגעים עד סוף דצמבר.

שאול מופז: מכאן לדברים שהצלחנו ליישם, והדרך עוד ארוכה עד שנגיע לחקיקה שנוגעת לדרך התקצוב של הרשות ולמתן עצמאות מוחלטת לרשות.

שאול מופז: אבל בינתיים אני רוצה לומר את הדברים האלה: ראשית, תוצאתית, הקמת הרשות הביאה לירידה בתאונות הדרכים בשנים 2006–2007, ואני מקווה שכך יהיה גם בשנה הזאת, כי בסוף מה שחשוב לנו זה התוצאה, שכן הרשות הוקמה כדי שתהיה ירידה בתאונות הדרכים ובנפגעיהן.

שאול מופז: בנוסף, אנחנו בתהליך של הקמת מרכז המידע הלאומי לבטיחות בדרכים, והתהליך הזה יסתיים בקרוב.

שאול מופז: אנחנו עוסקים בהסברה נרחבת לציבור בכלל המגזרים.

שאול מופז: במגזר הלא-יהודי יש השנה ירידה של 10% בתאונות הדרכים כחלק מהפעילות של הרשות בקרב המגזר הזה.

שכיב מוראד שנאן: זה בזכות – – – שלך.

שאול מופז: יש עידוד של אוכלוסיות שונות במדינת ישראל לשפר את המודעות לבטיחות.

שאול מופז: אני חושב ששדרגנו את מערכות ההצלה לנפגעים בתאונות דרכים.

שאול מופז: הוקמו 254 מטות בטיחות ברשויות ובמועצות, שפועלות עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ומתוקף כך המציאות של הבטיחות בדרכים ברשויות השתפרה לאין ערוך.

שאול מופז: יש עוד מה לעשות.

שאול מופז: אנחנו בתהליך של מיסוד בית-הספר העתידי לנהיגה, או מרכז לימודים לנהיגה – המל"ן – ואנחנו משקיעים באופן מקצועי מאוד באותם מוקדי סיכון בכבישים האדומים וגם בתשתיות בטיחות.

שאול מופז: נכון, יש המלצות נוספות, וההמלצות המרכזיות הן דרך המימון של הרשות ומתן סמכויות לרשות מתוקף היותה רשות סטטוטורית, והן מחייבות עיסוק בנושאי חקיקה.

שאול מופז: אנחנו בתהליך של הכנת החקיקה הזאת, ואני מקווה מאוד שנוכל להשלים גם את הנושאים הללו.

שאול מופז: זה ייקח זמן, אבל הנושאים שקודמו במסגרת ההמלצות של ועדת-שיינין עד היום מבורכים מאוד ומראים התקדמות בתחום הזה.

שאול מופז: יש עוד דרך ארוכה כדי ליישם את ההמלצות המקוריות על-פי דוח-שיינין מיולי 2005.

שאול מופז: כפי שאמרתי, העיקר זה החקיקה והעצמאות המוחלטת של הרשות.

שאול מופז: אני חושב שחברי הכנסת, בכלל הנושאים שעלו לדיון בנושא הבטיחות בדרכים, צריכים לתת את תשומת לבם ואת תרומתם לשני נושאים מרכזיים.

שאול מופז: האחד – להסיר את החסמים הסטטוטוריים והמינהליים בכל אותם נושאים ביורוקרטיים.

שאול מופז: השני – לתת תמיכה במסגרת הכנסת להגברת הסמכויות, היכולת והתקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, כדי שהיא תוכל להיות יותר עצמאית, יותר חזקה, ומתוקף זה לאכוף ביתר שאת את הבטיחות בדרכים.

שאול מופז: לי, אדוני היושב-ראש, אין בעיה אם הנושא הזה יידון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר.

עתניאל שנלר: על-פי התקנון אפשר עוד שלוש שאלות.

עתניאל שנלר: הראשונה שבהן – לחבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אני מודה לך על התשובה המפורטת, ואני חושב שצריך לשבח אותך על המסירות שלך בשנתיים וחצי האחרונות במלחמה בתאונות הדרכים.

אברהם מיכאלי: עם זאת, אדוני השר, השאילתא הזאת עולה כתוצאה מכך שלצערנו, התאונות – מסוג כזה ומסוג אחר – נמשכות, והקורבנות של התאונות רבים.

אברהם מיכאלי: דוח-שיינין המליץ על כמה דברים נוספים, חוץ מחיזוק הרשות למלחמה בתאונות הדרכים.

אברהם מיכאלי: יש הנושא של חינוך לבטיחות בדרכים בבתי-הספר, נוכחות שוטרי תנועה, צמצום מספר כלי הרכב בישראל, רפורמה חקיקתית בתחום דיני התעבורה – כל מיני נושאים שאנחנו ככנסת מוכנים להתגייס עבורם.

אברהם מיכאלי: אולי לא נספיק בחודשיים האלה, אבל בוועדת הכלכלה, או כמי שאמור לטפל בזה, אדוני השר, אם כבוד השר יוביל את זה אצלנו בוועדה, אני חושב שנקבל את ההחלטה כדי ליישם את החוק הזה.

עתניאל שנלר: האומנם?

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

שאול מופז: אמרתי קודם, ואני מדגיש ואומר, שהחינוך בבתי-הספר היא דוגמה לכך שאנחנו משקיעים, מאז הוקמה הרשות, בתקציב החינוך בבתי-הספר יותר מאשר קודם.

שאול מופז: לכן, זאת דוגמה לא טובה.

שאול מופז: יתירה מזו, ביקשתי שבמסגרת התנאים לקבלת תעודת בגרות יהיה גם מבחן בנושא בטיחות בדרכים.

שאול מופז: זה מיושם כבר ברוב בתי-הספר.

שאול מופז: בתי-הספר, בדגש באוכלוסיות מהמגזרים השונים, מקבלים הרבה מאוד שעות וגם הרבה מאוד תקציבים מאז הוקמה הרשות, ואנחנו נמשיך בקו הזה.

שאול מופז: כפי שאמרתי קודם, יש כמה נושאים שהם בתהליך ויש כמה נושאים שקשורים בחקיקה, והם אכן מובאים ויובאו לוועדת הכלכלה של הכנסת.

שאול מופז: האמינו לי שאני רוצה יותר מכם שכל הנושאים הללו יקודמו, ובלוח הזמנים הקצר ביותר.

שאול מופז: אבל אני חוזר ואומר, עם התוצאות הקשות של התאונות, שבסופו של יום, באופן יחסי לשנים קודמות אנחנו בירידה.

שאול מופז: המגמה הזאת תלך ותימשך אם אנחנו נהיה מספיק נחושים לעשות את כל הדברים המתחייבים מאופן הטיפול המערכתי בהצלת חיים בדרכים.

שאול מופז: תודה לכם.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר התחבורה והבטיחות בדרכים, השר שאול מופז.

עתניאל שנלר: משום שלא היו בקשות נוספות, אנחנו עוברים לשאילתא הבאה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את שר המשפטים – יעלה ויבוא, בבקשה – אשר ישיב על שאילתא של חברת הכנסת יחימוביץ.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת יחימוביץ, נא לגשת למיקרופון – שאילתא שלך בנושא פרסום ממצאים בהליכים נגד מועמדים בבחירות לרשויות המקומיות.

עתניאל שנלר: חברי, משום שלוח הזמנים היום עמוס וקצר, אנחנו נקפיד על לוחות זמנים מכאן ולהבא.

שלי יחימוביץ': אדוני שר המשפטים, ידוע לי כי יש מועמדים בבחירות לרשויות המקומיות אשר מנוהלים נגדם הליכים פליליים הנמצאים במצב מתקדם ביותר.

שלי יחימוביץ': ברצוני לשאול: מדוע אין מפרסמים בדחיפות את הממצאים, כדי שיעמדו בפני הבוחרים לפני הבחירות ב-11 בנובמבר 2008?

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, קודם כול, אני מודה לך על השאלה.

דניאל פרידמן: השאלה מעוררת סוגיה רחבה הרבה יותר.

דניאל פרידמן: אני אקריא לך קודם כול את התשובה כפי שהיא הוכנה במשרדו של פרקליט המדינה.

דניאל פרידמן: התשובה עצמה תלמד הרבה מאוד על העניין עצמו, לא מבחינת מה שיש בה אלא בבחינת מה שאין בה.

דניאל פרידמן: ובכן, התשובה היא זאת, ולאחר מכן, כמובן, אני אומר את דברי שלי: פרקליטות המדינה עושה כל שביכולתה לפרסם ממצאים בהליכים אלו מייד עם גיבושן של החלטות בתיקים.

דניאל פרידמן: לצד האמור, יש תיקים שבהם הטיפול טרם הסתיים, וזאת חרף המאמצים לזרז את הטיפול בתיקים בהתחשב בכך שהשנה היא שנת בחירות ברשויות המקומיות.

דניאל פרידמן: ברי כי בתיקים אלה לא נכון יהיה לעדכן הציבור קודם שנתקבלו החלטות.

דניאל פרידמן: טוב, זאת התשובה.

דניאל פרידמן: אני משוכנע שאת רואה אותה כתשובה מאוד משביעת רצון, אבל בכל זאת אני אומר את דברי שלי בנושא הזה.

דניאל פרידמן: ובכן, קודם כול, המצב החוקי – המצב החוקי, שאני אפרט אותו קצת יותר בהמשך דברי, הוא כזה שלמעשה אין מגבלה מעשית על משך החקירות, ואני אסביר את זה בהמשך.

דניאל פרידמן: מנקודת ראותי יש צורך במגבלה ויש גם צורך בבקרה חיצונית על מה שנעשה.

דניאל פרידמן: טיפלתי בנושא, טיפלתי בו לא מעט, ואני גם אפרט בהמשך מה נעשה עד היום ובאילו שלבים אנחנו נמצאים.

דניאל פרידמן: עם זאת, צריך לעמוד על הקושי הגדול לטפל בנושא.

דניאל פרידמן: הקושי נעוץ בכך שכאשר שר בממשלה מבקש לטפל בו, מייד קמים אנשים שאומרים: מה אתה מטפל?

דניאל פרידמן: אתה רוצה להטיל איזו מגבלה על המשטרה?

דניאל פרידמן: אז אם אתה לא מושחת בעצמך, אתה בוודאי מסייע למושחתים.

דניאל פרידמן: יש, כמובן, מערכת שלמה של יריבים פוליטיים, של אנשים שהחקירות האלה מסייעות להם במאבק הפוליטי, כאשר מצד אחד באמת יש אנשים שעברו עבירות שחיתות וצריך לטפל בהם, ומן הצד האחר יש חשודים רבים שהם חפים מפשע והתיק תלוי ועומד מעליהם שנים על גבי שנים, ולא פעם אחת אנחנו מוצאים שעצם קיום החקירה שולל מהאדם את הסיכוי לזכות בבחירות לפעמים ובמקרים רבים לקבל תפקידים.

דניאל פרידמן: אומרים לו שיש חקירה נגדו; זה שהחקירה היא חמש או עשר שנים?

דניאל פרידמן: גם בכנסת יש לנו מישהו – חבר הכנסת איווט ליברמן – חקירה תהיה.

דניאל פרידמן: תפסיק אותי מתי שתפסיק, אין בעיה.

דניאל פרידמן: ברגע שיפסיקו, יפסיקו.

עתניאל שנלר: אני צמוד לתקנון.

דניאל פרידמן: כאשר האווירה היא כזאת, המשטרה מרגישה, וכך גם כל מערכת אכיפת החוק, שבעצם אין למערכת הפוליטית יכולת לבקר אותה, וכל מי שנמצא בצד הזה או בצד השני צרך לחשוב איך מעשיו פועלים או איך הוא פועל בעניין הזה ומהן ההשלכות.

דניאל פרידמן: גם לתקשורת יש לא מעט מה לומר ומה לעשות ומה להשפיע עם הכותרות ועם כל מה שנעשה מסביב לעניין.

דניאל פרידמן: אני פשוט אפרט בקצרה את המצב המשפטי.

דניאל פרידמן: לאחר מכן אפרט מה נעשה, ככל שהיושב-ראש – – –

עתניאל שנלר: על-פי התקנון, אדוני השר, התשובה היא שלוש דקות, ומשום שמספר הדוברים הוא רב וחלפו כבר שמונה דקות, אני ממש מתנצל.

דניאל פרידמן: אין מה להתנצל.

עתניאל שנלר: על-פי התקנון יש זכות לשאלה נוספת.

עתניאל שנלר: אני פשוט רוצה להיות צמוד לתקנון.

דניאל פרידמן: אין לי בעיה, אני סיימתי.

דניאל פרידמן: נקטעתי.

עתניאל שנלר: שאלה נוספת על-פי התקנון.

עתניאל שנלר: בשאלה הנוספת, דקה לשאלה, שתי דקות לתשובה.

עתניאל שנלר: זה התקנון ונקפיד עליו.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי.

שלי יחימוביץ': אדוני שר המשפטים, כפי שאתה יודע, אפילו אני לא מתנגדת לכל דבר שאתה אומר, ובנושא הזה אני מסכימה אתך.

שלי יחימוביץ': השאילתא שלי נגעה לעניין מאוד ספציפי, כיוון שאנחנו ערב בחירות לרשויות המקומיות.

שלי יחימוביץ': אנחנו מנועים מלנקוב בשמות בשאילתות דחופות ולכן אני לא אנקוב בשם, אבל בעיר גדולה מסוימת יש ראש עיר מכהן שמוצו נגדו כל ההליכים הפליליים.

שלי יחימוביץ': הפרקליטות החזירה את החומר למשטרה להערות, המשטרה החזירה, הוחלט על כתב-אישום בכפוף לשימוע.

שלי יחימוביץ': השימוע נעשה לפני חודש, יש החלטה להגיש כתב-אישום, ובכל זאת ההחלטה אינה מתפרסמת.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהדבר פוגע בהליך הדמוקרטי ומונע מאזרחי אותה עיר מידע מלא שיאפשר להם להחליט בידיעה מלאה ובדעה צלולה עבור מי הם מצביעים.

שלי יחימוביץ': האם תוכל להתייחס כרגע – אני יודעת שהאג'נדה שלך נרחבת ביותר – לסוגיה הבוערת העומדת בפנינו, והיא סוגית הבחירות המקומיות?

דניאל פרידמן: אני לא יכול להתייחס למקרה ספציפי.

דניאל פרידמן: אם יש לך מקרה ספציפי, שאני יכול להעביר לגביו שאלה לפרקליט המדינה, אני אשמח להעביר את השאלה.

דניאל פרידמן: בסך הכול אני חוזר ואומר, יש בעיה, והמצב המשפטי מאפשר כיום למשטרה למעשה להאריך בחקירות ללא כל מגבלה.

דניאל פרידמן: אני מנסה להתמודד עם זה בכמה דרכים.

דניאל פרידמן: כאשר יהיה לרשותי יותר זמן אני אפרט את הדרכים, אפרט מה נעשה ובאילו שלבים כל דבר מהצעדים האלה נמצא.

דניאל פרידמן: זה כל מה שאני אומר בעניין הזה.

עתניאל שנלר: השר הרצוג יעלה בבקשה וישיב על שאילתא דחופה של חבר הכנסת אמנון כהן בנושא: ילדים מאשקלון מבקשים אוכל.

עתניאל שנלר: בזמן שהשר עולה אני רוצה לברך בברכת ברוכים הבאים את תלמידי בית-הספר העל-יסודי "משגב" שהגיעו לכנסת ישראל, לביתכם, לכנסת של כולנו.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת כהן ישאל את השאילתא.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, פורסם כי ילדי משפחה באשקלון ביקשו אוכל בערב החג.

אמנון כהן: הילדה בת השנתיים היתה ללא בגדים.

אמנון כהן: לטענת שוטרים ושכנים המצב מזעזע, ולפי שירותי הרווחה המשפחה מטופלת.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מה ידוע לשירותי הרווחה על אודות המקרה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: מה הכוונה במלים "המשפחה מטופלת"?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה נעשה למניעת מחזות דומים במקומות אחרים?

יצחק הרצוג: תודה על השאילתא.

יצחק הרצוג: ראשית, כמובן, מדובר בתמונה חמורה וקשה מאוד.

יצחק הרצוג: דברים כאלה מתרחשים, לצערנו, אף-על-פי שאנחנו מנסים בכל דרך להתמודד אתם.

יצחק הרצוג: אני אציין – להבדיל, אבל גם – בפרשה שבה ילדים קטנים נרצחו על-ידי הוריהם, כמו פרשת הילדה רוז, אחת הדילמות היא כיצד ניתן לאתר ילדים עד גיל חמש הנמצאים במצוקה.

יצחק הרצוג: כשילדים נכנסים למערכת החינוך יותר קל לאתר, ועבודתנו יותר מאורגנת.

יצחק הרצוג: הצענו ליצור תשתית של טיפות-חלב, שטיפות-החלב ישמשו הקלט והאיתור באופן קבוע, כל שנה ושנה, של המקרים הרגישים.

דליה איציק: נא לצלצל.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: נא לצלצל.

יצחק הרצוג: עכשיו לגופו של עניין.

יצחק הרצוג: המשפחה שהזכרת – – –

דליה איציק: אדוני השר, תמתין בבקשה.

דליה איציק: גם יקשיבו לך.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה, חבר הכנסת אלי ישי.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה, נא לשבת.

דליה איציק: תודה לכם.

דליה איציק: חבר הכנסת מרגי, נא לשבת.

דליה איציק: נא לשבת, כי אנחנו עוברים מייד אחר כך להצבעה.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן.

דליה איציק: האם אני צריכה לכל אחד לקרוא באופן – אולי נעבור לפי א"ב?

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: עכשיו נקשיב לך, אדוני השר.

יצחק הרצוג: 1.

יצחק הרצוג: המשפחה מוכרת לשירותי הרווחה מחודש יולי 2008.

יצחק הרצוג: מצוקתה נובעת משילוב של כמה גורמים ובהם משבר כתוצאה מעליית המשפחה ארצה לפני כמה חודשים, מצוקה כלכלית בשל קשיים תפקודיים של ההורים, שהם פרודים, וקשיים נוספים שאני מנוע באופן ברור מלפרטם מעל במה זו, מסיבות של צנעת הפרט.

יצחק הרצוג: 2.

יצחק הרצוג: בחודשים האחרונים זוכה המשפחה לטיפול אינטנסיבי של המחלקה לשירותים חברתיים באשקלון, מחלקה שמתפקדת יפה מאוד בהרבה מאוד מצבים מורכבים.

יצחק הרצוג: הטיפול כולל ביקורי בית, פגישות עם האם וילדיה, פגישות עם קרובי משפחה – –

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, אני אוציא אותך עם הטלפון.

יצחק הרצוג: – – ומתן סיוע חומרי.

יצחק הרצוג: כיום הילדים נמצאים במשפחת קלט במסגרת צו ביניים שהוצא על-ידי בית-משפט, מלווים על-ידי עובדים סוציאליים.

יצחק הרצוג: 3.

יצחק הרצוג: המחלקות לשירותים חברתיים פועלות בכל הכלים שברשותן כדי למנוע מצבים מהסוג הזה.

יצחק הרצוג: כך גם פעלו במקרה הזה, ואנחנו מקווים שמקרים מהסוג הזה לא יישנו.

יצחק הרצוג: תודה לך על פנייתך.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, אני לא חושב שיש המשך.

דליה איציק: אין.

דליה איציק: אז אנחנו נעבור, אדוני השר, לנושא הבא בסדר-היום.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת, חבר הכנסת ששון.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: [מס' כ/163; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' מ', עמ' 19527; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברים, אנחנו הולכים להצביע עכשיו על חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון מס' 4), אני רוצה להדגיש – בקריאה שלישית.

דליה איציק: ביציע לא מדברים.

דליה איציק: איפה הסדרנים?

דליה איציק: מי זה מדבר שם?

דליה איציק: אני אוציא אתכם.

דליה איציק: אני לא אסכים שביום האחרון תהיה פה תחנת רכבת.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, כמו שאתם יודעים – אדוני סגן ראש הממשלה, כמו שאתה יודע – אני מנסה בשבוע האחרון – אדוני שר האוצר, אני מודה לך.

דליה איציק: אני רוצה להסביר משהו, ואני רוצה את ההקשבה שלך.

דליה איציק: כמו שאתם יודעים, אנחנו בשבוע האחרון.

דליה איציק: מאז החלטנו על פיזורה של הכנסת, רוצים מאוד – רציתי מאוד לנהל את הבית הזה בצורה הזאת, על-ידי הסכמה.

דליה איציק: חשוב לי מאוד שנסיים נכון.

דליה איציק: יש לנו אחריות כלפי הציבור, אופוזיציה וקואליציה כאחת.

דליה איציק: יש פה ועדת הסכמות, וגם באופוזיציה וגם בקואליציה יודעים שאני לא התערבתי.

דליה איציק: כשיש תקנון המחייב קריאה שלישית, התקנון גובר על המסקנות.

דליה איציק: אתם גם יודעים שיש חוות דעת של היועצת המשפטית, וכן אתם יודעים שאני מאוד תומכת בחוק.

דליה איציק: לא תמיכתי או אי-תמיכתי חשובה.

דליה איציק: אני מאוד רציתי להגיע להבנה ולהסכמה, אדוני סגן ראש הממשלה אלי ישי, אבל זה לא הסתייע, ואשר על כן, אנחנו נלך עכשיו להצבעה.

אני מבקש הצעה לסדר-היום.

דליה איציק: אין עכשיו הצעה לסדר.

דליה איציק: למה מוכרחים אותה?

דליה איציק: כבר דיברת.

קריאות: – – –

דליה איציק: אנחנו עכשיו עוברים – נא לשבת, נא לשבת – אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד החוק – 58 נגד – 21 נמנעים – 1 חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון מס' 4), התשס"ט–2008, נתקבל.

קריאות: – – –

דליה איציק: לא מדברים בהצבעה.

קריאות: – – –

דליה איציק: לא, לא, לא.

דליה איציק: מה זה?

דליה איציק: נמצאות פה חברותי מ"נעמת".

דליה איציק: שלום לכן.

דליה איציק: בעד – 58, נגד – 21, נמנע אחד.

דליה איציק: ובכן, אני קובעת שהצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון מס' 4) התקבלה בקריאה שלישית.

דליה איציק: אנחנו עוברים – כן, בבקשה, אדוני, בוא תגיד כמה מלים ואנחנו נמשיך הלאה.

למה את לא מאפשרת – – –

נסים זאב: – – –

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת – – –

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני – – –

בושה וחרפה – – –

דליה איציק: חבר הכנסת גפני.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני.

– – –

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, נא לשבת.

מנחם בן-ששון: אני אצטט – אני אסביר לך.

– – –

דליה איציק: אתה מאוד רוצה שאני אוציא אותך.

אני לא רוצה שום דבר, אני רוצה שתוציאי אותו – – – מחטף – – –

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, פעם ראשונה, פעם שנייה, ועכשיו אני גם אוציא אותך – פעם שלישית.

דליה איציק: עכשיו תצא.

– – –

דליה איציק: עכשיו תצא, חבר הכנסת גפני.

דליה איציק: תשאירו אותו, תשאירו אותו.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, שב.

דליה איציק: אני קוראת לך פעם ראשונה.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש – – –

דליה איציק: בבקשה.

אליהו גבאי: – – – הוא דוחה חוק שנה וחצי ולא מביא אותו להצבעה, כי זה לא נוח לו, אבל חוק שהוא רוצה להעביר – – –

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: שב בבקשה.

דליה איציק: אתה רוצה תחרות?

דליה איציק: אתה רוצה עכשיו תחרות?

אליהו גבאי: – – –

דליה איציק: אני קוראת לך פעם ראשונה.

אליהו גבאי: – – –

– – –

דליה איציק: יש פריימריס, אני רואה.

דליה איציק: כן, כן, יש פריימריס.

דליה איציק: אני רואה את הפריימריס.

דליה איציק: שב.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת בן-ששון.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת – – –

– – –

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, מספיק.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, מספיק.

– – –

דליה איציק: אתה לא מכבד אותי.

דליה איציק: אני מכבדת אותך.

אני מכבד אותך מאוד, אני לא מכבד אותו.

דליה איציק: אז אם אתה מכבד אותי – שב.

– – –

דליה איציק: שב.

דליה איציק: בבקשה.

מנחם בן-ששון: יש חוקים – – –

עדיף שהוא לא יאמר.

עדיף שהוא לא יאמר שטויות.

דליה איציק: עכשיו אני מבקשת ממך לצאת.

דליה איציק: עכשיו אני מבקשת ממך לצאת, חבר הכנסת – – –

– – –

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, צא.

דליה איציק: יופי, יופי.

דליה איציק: ראו שנלחמת.

דליה איציק: עכשיו צא.

רק מה שהוא רצה הוא העביר.

בושה.

מחטף ביום האחרון של הכנסת.

דליה איציק: עכשיו צא, בבקשה.

דליה איציק: צא.

בושה.

מחטף, ביום האחרון של הכנסת – – –

דליה איציק: יופי.

דליה איציק: כולם ראו איך נלחמת.

דליה איציק: יש מישהו שלא ראה איך חבר הכנסת נלחם?

דליה איציק: כולם ראו.

דליה איציק: עכשיו צא.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: (חבר הכנסת משה גפני יוצא מאולם המליאה.

דליה איציק: )

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, וחברי חברי הכנסת מהמפלגות הדתיות באופן מיוחד – – –

קריאות: – – –

מנחם בן-ששון: ההצעה הזאת לא באה להתריס, בשום פנים ואופן, על מערכת שהחוק מגן עליה, והיא מערכת בתי-הדין הרבניים.

מנחם בן-ששון: ההצעה הזאת באה לסדר ענייני ממון.

מנחם בן-ששון: זו הצעה שביקשו בשנת 1973 המפלגות הדתיות.

מנחם בן-ששון: הן לא רצו את חוק איזון יחסי ממון, הן התנגדו לו.

מנחם בן-ששון: אני הסברתי את זה כמה פעמים מעל במת הכנסת.

מנחם בן-ששון: אבל, גברתי, לא על זה אני רוצה לדבר.

מנחם בן-ששון: אני דווקא רוצה לדבר על עניין של פיוס.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לומר לחברים ממפלגות דתיות: נועדנו לעשות חוקה בכנסת הבאה.

מנחם בן-ששון: אי-אפשר להפוך כל סוגיה לייהרג ואל יעבור.

מנחם בן-ששון: חוכמתם של חכמים היתה, שיש רק שלוש עבירות שעליהן אדם ייהרג ואל יעבור: עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים.

מנחם בן-ששון: אי-אפשר להפוך כל דבר לנושא שעליו שוברים את הבית, הורסים את ההסכמות.

מנחם בן-ששון: אפשר היה להגיע מזמן מזמן להצבעה על חוקים מן הסוג הזה – לא על החוק הזה.

מנחם בן-ששון: אני רוצה באופן מיוחד להודות לחבר הכנסת מלכיאור ולחבר הכנסת אורלב, שעזרו בהצעת החוק, והצעת החוק הזו דומה להם; לחברי חבר הכנסת עתני שנלר, שניסה להגיע לכל מיני פשרות אחרות וגם אותו הוליכו הליכות סרק.

מנחם בן-ששון: אני רוצה להודות לחברי חבר הכנסת רותם, שליווה את החוק הזה בתבונה, בידיעה מרחיבה ובהבנת העולמות כולם – גם המשפטי וגם הדתי, כמו שהוא עשה במהלך העבודה של הוועדה כולה, וכנראה לא יהיה לי הרבה זמן עוד פעם להודות.

מנחם בן-ששון: אבל עיקר תזכרו, חברים: חוקה עומדת לפנינו.

מנחם בן-ששון: רק ואך ורק בפשרות נגיע לחוקה, ואני מקווה שהיום עשינו צעד גדול לשם כך.

דליה איציק: תודה לחבר הכנסת מנחם בן-ששון.

דליה איציק: חבר הכנסת מלכיאור גם סייע הרבה מאוד.

דליה איציק: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/261).

דליה איציק: ]

דליה איציק: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30), של חברי הכנסת אורי אריאל, יואל חסון, איתן כבל ואורית נוקד – קריאה ראשונה.

דליה איציק: אני מזמינה את חבר הכנסת יואל חסון להציג את הצעת החוק.

דליה איציק: חברי הכנסת, אם מותר לי להגיד מלה, הנה תיקון עיוות שנעשה פה לאלמנות צה"ל, ויש לנו הזדמנות בלתי רגילה היום לתקן את העיוות הזה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק החשובה הזו היא הצעה שבאמת באה לתקן את העיוות שבו אלמנות צה"ל לא יכולות להינשא בשנית, משום שאם הן עושות כן הן צריכות לוותר, למעשה, על התגמולים, ואם הן מתחתנות ומתגרשות הן לא יכולות לקבל את הגמלה מחדש.

יואל חסון: בהצעת החוק הזו דובר רבות בכנסת, גם בוועדה.

דליה איציק: שנייה, חבר הכנסת חסון.

דליה איציק: נא להקשיב.

דליה איציק: ההצעה הזו מחייבת 50 חברי הכנסת.

דליה איציק: אני רוצה שיהיה ברור.

דליה איציק: לכן, תהיו כאן אם אתם רוצים להצביע בעד הצעת החוק הזו.

דליה איציק: בבקשה.

יואל חסון: חברי, אני רוצה לומר לכם – בהצעה הזו דובר רבות.

יואל חסון: אני קודם כול מודה לכל חברי הכנסת השותפים – אורית נוקד, איתן כבל, אורי אריאל, כל חברי הכנסת שהיו מעורבים.

יואל חסון: אני מודה גם לסגן שר הביטחון מתן וילנאי, שדחף ועזר במשרד הביטחון.

יואל חסון: אני רוצה לומר דבר חשוב.

יואל חסון: אנחנו מעבירים את ההצעה הזו בקריאה ראשונה היום כדי להבטיח את הרציפות שלה בקדנציה הבאה, כשבעזרת השם תהיה לנו הזכות להמשיך ולקדם אותה.

יואל חסון: אין עדיין שום משמעות לחוק מבחינה ביצועית, לצערי, אך יש לו משמעות מבחינה חקיקתית, פרלמנטרית.

יואל חסון: אנחנו מעבירים אותו למעשה לכנסת הבאה, ולכן חשיבות ההצבעה על החוק הזה, במהות שלו, ובפרטים שלו עוד נדון, בעזרת השם, בכנסת השמונה-עשרה.

יואל חסון: אני מבקש מכל חברי הכנסת לסייע לנו לגייס את 50 חברי הכנסת לפחות ולתמוך בהצעת חוק חשובה זו.

יואל חסון: תודה רבה.

דליה איציק: הצעת חוק חשובה מאוד.

דליה איציק: מיותר לציין שהאוצר לא הסכים לה.

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל יעלה לבמה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני רוצה – עד שחבר הכנסת אורי אריאל עולה – לבקש מכם בקשה.

דליה איציק: אנחנו היום בעצם מסיימים.

דליה איציק: אפשר קצת שקט?

דליה איציק: ביום שני הקרוב תתקיים אזכרה ליצחק רבין ז"ל.

דליה איציק: אין שום דבר מלבד האזכרה.

דליה איציק: אני לא רוצה שייווצר מצב, אתם לא רוצים שייווצר מצב – אנחנו עשינו דברים שהם חשובים בפני עצמם, אבל אין דבר יותר חשוב מזה.

דליה איציק: הנוכחות של כולנו, אני מבקשת, ביום שני בשעה 17:00, היא ממש חיונית מאין כמוה.

דליה איציק: מיותר להסביר.

דליה איציק: אז אני רוצה לבקש מכם שתבואו.

דליה איציק: דבר שני, אני רוצה להודות לכל חברי חברי הכנסת, אבל במיוחד לחברים שלי באופוזיציה.

דליה איציק: לא שזה מובן שהקואליציה תומכת – היא כועסת עלי יותר מאשר האופוזיציה, אז זה סימן שכנראה נהגתי בהגינות.

דליה איציק: אני רוצה להודות לכולכם על הכתף, על היד, על האצבע, על הנכונות, על העזרה, על כל מה שהיה פה בשנתיים וחצי האחרונות.

דליה איציק: אני רוצה להודות בשמכם למזכיר, למנכ"ל, לצוות הנהדר שיש כאן בכנסת, על כל מרכיביו.

דליה איציק: ואני רוצה להגיד שאף-על-פי שיש ביקורת בחוץ, זו היתה בסך הכול כנסת יעילה, דינמית, טובה.

דליה איציק: אני גם יודעת שמרביתנו עבדנו מאוד מאוד מאוד קשה.

דליה איציק: לא יצא לי להגיד לחבר הכנסת רן כהן המון מלים טובות, אבל אתה יודע, אני רוחשת לך המון טוב.

דליה איציק: אתמול פגשתי בהרצלייה בחור, הוא ניגש אלי ואמר לי: את יודעת, אני כועס עלייך.

דליה איציק: אמרתי לו: למה?

דליה איציק: הוא אמר: איך את לא מונעת בעדו ללכת?

דליה איציק: לך תסביר לו כמה כוח יש ליושב-ראש הכנסת.

דליה איציק: אז אני מאחלת לך המון הצלחה בחיים החדשים, ולצביה גרינפילד.

דליה איציק: וחברי חברי הכנסת, הלוואי ובעזרת השם ניפגש כולנו כאן בכוחות משותפים, ובעיקר נשמור על שיח ושיג, כי יש מדינת ישראל.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת – לקצר?

משה גפני: על זה אני לא – – –

אורי אריאל: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה – – –

דליה איציק: לא, הוא רוצה לבקש ממני סליחה.

משה גפני: הוא צריך להתנצל בפני – – –

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה ראשית להודות לוועדת ההסכמות, שמצאה את הדרך להעלות את החוק הזה.

אורי אריאל: אני מכיר את הקשיים שעמדו בפניכם, בפנינו, מבחינת משרד האוצר ואולי אחרים.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מתן וילנאי, סגן השר, שמבחינת משרד הביטחון נתן את הדחיפה לחוק הזה, ולהזכיר את ידידי חבר הכנסת גבאי, שהציע את החוק הזה לפני שנים רבות והוא שותף אתנו פה היום לאישורו של חוק שמתקן עוול כלפי נשים, שאולי הן מהקבוצות שיותר מגיע להן שהבית הזה בראשותך, היושבת-ראש, יעזור להן לקיים את חייהן בכבוד.

אורי אריאל: בכבוד, לא כל כך מבחינה כספית – לא משום שזה לא חשוב, זה חשוב מאוד, וודאי שמגיע להן כסף כדי לנהל את חייהן; אלא בכבוד, מפני שאלמנות רבות, כדי לקבל את הקצבה, חיות במחתרת.

אורי אריאל: הן נישאות בצורה פורמלית-דתית או לא, אבל חיות עם בן-זוג, והן צריכות להסתתר, הן צריכות להתחבא, הן צריכות לברוח מהביקורות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, זה מצב בלתי נסבל שאלמנות צה"ל לא יכולות לחיות לאור היום, בגלוי, עם בני-זוגן ולקיים יחסי משפחה ציבוריים, להגיע לכל מקום, ללדת ילדים ולגדל אותם בצורה שמחה, כפי שכל אחד מאתנו עושה בביתו ובמשפחתו.

אורי אריאל: שיתוף הפעולה עם ארגון אלמנות צה"ל בראשותה של נאוה שהם – אינני רואה אותה פה אבל אני מודה לה על שיתוף הפעולה – הביא לכך שחברי הכנסת מכל סיעות הבית, ועל כך תודתי, נרתמו לחוק שהצעתי כדי לתקן את העוול הזה ולהביא אותו לפחות לאישור בקריאה ראשונה, כדי שנוכל להחיל עליו דין רציפות בכנסת הבאה, ונעביר אותו, בעזרת השם, כאחד החוקים הראשונים בכנסת הבאה.

אורי אריאל: תורתנו מצווה להתייחס לגר, ליתום ולאלמנה בצורה מיוחדת, ברגישות רבה מאוד.

אורי אריאל: הציווי הזה חוזר וחוזר כמה פעמים, כדי שאנחנו נדע ונשכיל לטפל בהם בצורה מיוחדת במינה.

אורי אריאל: אני חושב שהיום הזה, באפשרות להעביר את החוק – ואני קורא לכל עמיתי מכל המפלגות ללא הבדל להישאר ולהצביע כי חייבים 50 קולות.

אורי אריאל: לכן, אני מקצר ומבקש מכולכם, אם אפשר, שכל אחד בתורו יקצר ונאשר את החוק הזה.

אורי אריאל: אני מנצל את הבמה, אדוני היושב-ראש, להגיד לחבר הכנסת רן כהן: ברכותי לך בדרכך החדשה.

אורי אריאל: אני מצרף את זה גם לחבר הכנסת יוסי ביילין.

אורי אריאל: יכול להיות שהיה עדיף לי, מבחינתי, אם הסיעה לא היתה פה, אבל עכשיו זו לא פלוגתא כזאת, אלא אני רוצה להגיד לאנשים, שבהחלט השקיעו פה מאמץ גדול, בדרכם, בסגנונם, בדרך המחשבה שלהם – להגיד לכם תודה על פועלכם, ובהצלחה לצביה, חברת הכנסת החדשה.

אורי אריאל: אני מבקש שוב מכל חברי הבית להישאר ולהצביע בעד החוק, ונעשה היום עוד מצווה חשובה, ביום הכמעט אחרון של הכנסת.

אורי אריאל: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן כבל – איננו.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ – מוותר.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת יעקב מרגי – יעלה ויבוא.

עתניאל שנלר: עד שחבר הכנסת מרגי יעלה אני רוצה לברך בברוכים הבאים את הקבוצה מעוספיא, מהצפון, מעיר-הכרמל.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכנסת ישראל, ביתכם – ביתנו, של כולנו.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בטרם אתייחס להצעת החוק שמונחת לפנינו, שאין ספק שהיא בדרך לתיקון עוול היסטורי, אינני יכול שלא להתייחס להצבעה שהיתה קודם ולמהותו של החוק.

יעקב מרגי: הזעקה האמיתית, המחאה שנשמעה כאן, או שלא נשמעה בהמולה לגבי ההצבעה על החוק הקודם של איזון משאבים, יחסי ממון כפי שהוא נקרא, זו מחאה שבאה מלב.

יעקב מרגי: אין ספק שההכרעה דמוקרטית.

יעקב מרגי: החוק עבר וההצבעה דמוקרטית ואף אחד לא מוחה על זה.

יעקב מרגי: מוחים על הדרך; כי יש כללים בבית הזה.

יעקב מרגי: יש כללים ויש הבנות.

יעקב מרגי: המחאה היתה כלפי ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, שלצערי הרב עמד בראשה ידידי – אני קורא לו ידידי – מנחם בן-ששון, ולא יכולנו לומר שהעבודה בוועדה היתה לפי סדרי עדיפויות, אכן, ואחידות.

יעקב מרגי: היו דברים שנתקעו.

יעקב מרגי: נכון, אנחנו חברי הכנסת ומייצגים סיעות פוליטיות, אבל יש כללים.

יעקב מרגי: אפשר לעשות 20% פוליטיקה, 30% פוליטיקה, 70% ענייני, סדר בחוקים.

יעקב מרגי: יש חוקים שתקועים בוועדת החוקה מאז הקריאה הטרומית כמעט שנתיים ושנתיים וחצי, ובקושי דפדפו בהם.

יעקב מרגי: זאת היתה המחאה כאן.

יעקב מרגי: אנחנו ציפינו שהכנסת, לקראת פיזורה, ביום האחרון – בהצעת חוק כל כך מהותית בסוגיה של דת ומדינה, של מעמדם של בתי-הדין – שתהיה לארג'יות, שהבוחר יאמר את דברו ויעבור ברוב בפעם הבאה, אדרבה ואדרבה – – –

דוד רותם: איזה יושר?

יעקב מרגי: עוד משפט אחד: אני כאן מצר ומלין על חברי מהסיעות החרדיות-הדתיות, שלא נענו ולא הסכימו לקבל את הפשרה שהציעה חבר הכנסת עתניאל שנלר, ומי שרוצה הכול בסוף נשאר בלא כלום.

יעקב מרגי: לגופו של החוק, חוק אלמנות צה"ל: אנחנו בדרך לתיקון עוול היסטורי.

יעקב מרגי: אני קורא לכל חברי הבית להישאר כאן ולהצביע עבור החוק.

יעקב מרגי: אני חושב שממשלות ישראל לדורותיהן הסתכלו בעין צרה, עין לא נכונה, על התיקון הזה.

יעקב מרגי: אני חושב שהתיקון מתבקש היום, עם הפתיחות שקיימת בחברה הישראלית, וכולנו יודעים שעלות כספית אין בזה.

יעקב מרגי: בסוף בסוף האלמנות ממשיכות לקבל את הקצבאות, החיים יותר חזקים מכל דבר אחר.

יעקב מרגי: ולכן, בואו לא נטמון את הראש בחול.

יעקב מרגי: אני חושב שזה חוק ראוי, חוק הגון, והיום כשאנחנו מקבלים אותו בקריאה ראשונה יחול עליו דין רציפות ונעביר אותו מייד עם כינון הכנסת הבאה.

יעקב מרגי: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לדובר הבא, חבר הכנסת יצחק גלנטי.

עתניאל שנלר: אחריו – חברת הכנסת אורית נוקד.

עתניאל שנלר: הרשימה סגורה.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי כנסת נכבדים, אני חושב שהגיע היום אשר בו הכנסת סוף-סוף מתקנת עוול של שנים.

יצחק גלנטי: הצעת החוק שמונחת לפניכם לקריאה ראשונה היא בעצם תיקון של העוול אשר נעשה לאלמנות צה"ל.

יצחק גלנטי: מדינת ישראל – – –

דוד רותם: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת רותם, אתה רוצה להחליף אותי ולתת הוראות לנואמים?

עתניאל שנלר: הוא נואם, ותכבד את זכותו לנאום בשקט, בשלווה ובנחת.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יצחק גלנטי: חבר הכנסת דוד רותם, גם אם הייתי רוצה לשמוע, אני לא יכול לשמוע את הערותיך.

יצחק גלנטי: רבותי, נוצר מצב שאלמנות צה"ל, בהגדרה הדתית, חיות בחטא, כיוון שאין להן ולא היתה להן אפשרות להינשא שנית מבלי שהן יפסידו את הזכויות המיוחדות שמגיעות להן.

יצחק גלנטי: לכן פה מתוקן מצב אבסורדי.

יצחק גלנטי: אני מבקש מכל הנוכחים היום במליאה לבוא ולתמוך בהצעת החוק הזאת, ומאחל לאלמנות צה"ל המשך חיים תקינים ונורמליים עם בני-זוגן.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת גלנטי.

עתניאל שנלר: חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחריה – חבר הכנסת גדעון סער, ואחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת גבאי.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לוועדת ההסכמות שאפשרה את העלאת החוק הזה, לחברי היוזמים, חבר הכנסת אורי אריאל וחבר הכנסת יואל חסון, ואני רוצה להודות מאוד ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שקידם את החוק לקריאה ראשונה, וכמובן, לסגן השר מתן וילנאי.

אורית נוקד: אני חושבת שהיום הכנסת מביאה בשורה לציבור הנשים במדינת ישראל.

אורית נוקד: זה התחיל עם החוק הראשון, ועכשיו עם החוק הזה, יש תיקון עוול.

אורית נוקד: אני חושבת שהחוב המוסרי שלנו, כחברה, כאזרחים, כחברי הכנסת כלפי ציבור האלמנות, שאיבדו את הדבר היקר להן מכול, עומד להתממש.

אורית נוקד: מאחר שעל מנת להעביר את החוק נדרשת הצבעה של לפחות 50 חברי הכנסת, אני מסיימת וקוראת לכולכם להצביע עבור החוק.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת כנסת נוקד.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, פעם אחר פעם במהלך הימים האחרונים העליתי בוועדת ההסכמות, באופן אישי, את הנושא הזה, על מנת שנספיק לאשר אותו בקריאה הראשונה, ואני שמח שזה הסיכום שאליו הגענו הבוקר.

גדעון סער: החוק הזה, בניגוד לסיפורים, הוא לא חוק תקציבי, כי מה שקורה במצב הנוכחי הוא שמכריחים את אותן אלמנות שלא להינשא, וכתוצאה מכך התגמולים משולמים.

גדעון סער: כלומר, בשינוי החוק לא יהיה איזה שינוי מהסוג שמשרד האוצר כל הזמן מפחיד מפניו.

גדעון סער: המצב הקיים הוא מצב לא מוסרי, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: טוב שהכנסת הזאת, ביום החקיקה האחרון שלה, אומרת את דברה.

גדעון סער: ניתן יהיה להחיל על החוק הזה דין רציפות, ואני מקווה מאוד, וגם מאמין, שהכנסת הבאה תשלים את המלאכה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: אחרון הנואמים – חבר הכנסת אליהו גבאי.

עתניאל שנלר: אתה מוותר?

עתניאל שנלר: אתה מוותר.

עתניאל שנלר: ובכן, חברי חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30) (ביטול שלילת תגמולים לאלמנה שנישאה), התשס"ט–2008.

אליהו גבאי: אני מברך וקורא לכל חברי הכנסת לתמוך בחוק החשוב הזה.

אליהו גבאי: הגשתי את הצעת החוק בשנת 1997, בזמן ממשלת נתניהו, ולא הספקתי להעביר אותו.

אליהו גבאי: אני שמח שכעת החוק הזה יעבור.

עתניאל שנלר: אנחנו מודים על דברי הגישור, חבר הכנסת גבאי.

אליהו גבאי: זה חוק מוסרי ממדרגה ראשונה.

אליהו גבאי: בעבר כאילו אמרנו לאלמנות צה"ל שיחיו בלי להינשא כדת משה וישראל – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גבאי, אתה ויתרת על רשות הדיבור.

אליהו גבאי: – – ואני שמח שכעת יש אפשרות להחזיר את החוב, דבר שמתחייב לעשות לאלמנות צה"ל, שכולנו חייבים להן חוב מוסרי.

אליהו גבאי: אני מקווה שהעוול הזה יתוקן ונאמר להן שהן יכולות לחיות כדת משה וישראל.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: אני מציע לחשוב פעם על תיקון תקנון הכנסת, שנזמין אנשים ללהק בדברי ביניים.

עתניאל שנלר: אם אדוני ויתר על רשות הדיבור, הוא איננו רשאי לעלות ללא רשות דיבור אל הבמה.

עתניאל שנלר: בכל זאת נעבור ברוח טובה להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 72 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30) (ביטול שלילת תגמולים לאלמנה שנישאה), התשס"ט–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עתניאל שנלר: 72 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30) (ביטול שלילת תגמולים לאלמנה שנישאה), התשס"ט–2008, עברה בקריאה ראשונה, והיא תידון בוועדת הכנסת, אשר תחליט באיזו ועדה החוק יידון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לסעיף הבא בסדר-היום.

קריאות: לוועדת העבודה והרווחה.

עתניאל שנלר: חברים, מכיוון ששאלתי לאן צריך להעביר ובמזכירות לא ידעו להגיד, קבעתי ועדת הכנסת.

עתניאל שנלר: אם יש הסכמה על העברה לוועדת העבודה והרווחה, הנושא יידון בוועדת העבודה והרווחה.

עתניאל שנלר: בהצלחה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו מייחדים עכשיו ישיבה לציון שבעים שנה ל"ליל הבדולח".

קולט אביטל: בשעות המוקדמות של 10 בנובמבר 1938 החל גל של אלימות נגד יהודים שהביא להרג ולהרס רב בכל רחבי גרמניה.

קולט אביטל: בתוך שעה תמימה עלו באש 10,000 בתי-כנסת.

קולט אביטל: במקומות שבהם היו אלה צמודים לבתי-מגוריהם של גרמנים, נהרסו בתי-הכנסת בגרזינים.

קולט אביטל: במחקר חדש שפרסם ההיסטוריון האנגלי סר מרטין גילברט הוא מוכיח כי זו לא היתה התפרצות ספונטנית של רגשות, אלא מעשה מתוכנן היטב, מתואם, מהלך כולל – מאות לוחמי דיוויזיות של ה-Sturmabteilung, לובשי המדים החומים, פשטו על השכונות, על בתי-כנסת, הציתו מדורות, השליכו לתוכן רהיטים וספרים מבתי-כנסת ומדירות פרטיות.

קולט אביטל: ברחובות היהודים הושפלו, הוכו, גורשו, עשרות אלפי בתים נפרצו ונבזזו, וזאת בכל עיר ועיירה בכל רחבי גרמניה.

קולט אביטל: בתוך 24 שעות יותר מ-30,000 גברים – רבע מכלל הגברים היהודים בגרמניה – בגילים שבין 16 ל-60 נעצרו ונשלחו למחנות ריכוז, ושם עונו והושמדו.

קולט אביטל: ברחובות גרמניה נהרגו באותו יום 91 יהודים, אך רבים יותר מתו אחר כך במחנות.

קולט אביטל: השם שניתן לאותו אירוע, Kristalnacht, "ליל הבדולח", לילה שבו נשברו כל הזכוכיות, סימל בעבור הגרמנים את רגשות הניצחון על ההשמדה ורגשות של בוז, קולות הצחוק למשמע הזכוכית השבורה.

קולט אביטל: אנחנו מציינים היום בכנסת 70 שנה לאותו אירוע, שבו החלה השואה של יהודי גרמניה, אירוע שאיש לא קם נגדו.

קולט אביטל: באותם הימים היו מאות, אם לא אלפים, של כתבים זרים בגרמניה אשר נתנו לאירוע הזה כיסוי נרחב בכל העולם.

קולט אביטל: העולם החל אולי להבין את הנאציונל-סוציאליזם בצורה אחרת, אבל "ליל הבדולח" הוא גם התחלתה של השואה של העם היהודי, ובעצם הוא מסמל את התחלתה של מלחמת העולם השנייה.

קולט אביטל: ברחבי העולם, ברחבי גרמניה, יציינו את האירוע הזה ביום ראשון הקרוב.

קולט אביטל: ברחבי גרמניה וברחבי אוסטריה כל בתי-הכנסת יהיו מוארים.

קולט אביטל: היום אנחנו נציין זאת גם כאן בכנסת, כדי לזכור.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברותי וחברי חברי הכנסת, כשאנחנו מקיימים דיון כאן בכנסת או עורכים טקס זיכרון בכל מקום בעולם ומציינים 70 שנה לאירועי "ליל הבדולח" בגרמניה, או כל ציון אחר במלאות כך וכך שנים לאירועי הזוועה של שנות האופל באירופה, הרי אנחנו יכולים לעשות זאת מצוות אנשים מלומדה, באופן טקסי, מכובד, המעניק את המקום הראוי לתאריך העגול, לאירוע המסוים שאנו מציינים, תוך שאנו נשבעים – גם כן מצוות אנשים מלומדה – שלא נשכח ולא נסלח, ורגע קצר לאחר מכן לחזור לעניינים שבהווה.

ראובן ריבלין: מי שסבור שדי בכך אל יתפלא כאשר יגלה שהדור הבא כבר שכח, כבר סלח.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, אנו יכולים להתייחס לכל תאריך עגול כאל הזדמנות להנחיל לעצמנו ולשנן באוזני בנינו לא רק את הכרונולוגיה הטראגית, האיומה, אלא את הלקחים ההיסטוריים הפרקטיים, הקיומיים, שעלינו ליישם בחיינו, בהווה, כאן ועכשיו.

ראובן ריבלין: כאן, במדינת היהודים שקמה על אפרם של ששת המיליונים, כאן – בעולם כולו, לא רק היכן שמתקיימים חיים יהודיים, לא רק היכן שמתקיים איום על אותם חיים יהודיים, לא רק היכן שמנפצים מצבות או תוקפים יהודים, אלא בכל מקום בעולם שבו מתקיימים אי-צדק, אפליה, רמיסת זכויות אדם, פשעים נגד האנושות ורצח עם.

ראובן ריבלין: כולנו יודעים כי כל אחד מאתנו, הישראלים, היהודים ובני החברה התרבותית בעולם כולו, נושא עמו את לקח השואה האישי שלו.

ראובן ריבלין: מעטים מבינים עד כמה מהותיים, לא רק מבחינת הכרונולוגיה ההיסטורית אלא בעיקר מבחינת החשיבות של הלקח ההיסטורי המעשי לימינו אנו, היו אירועי "ליל הבדולח" של 1938.

ראובן ריבלין: "ליל הבדולח" הוא, דומני, גם הנקודה על ציר הזמן שממנה ואילך כבר לא יכלו הגרמנים ההגונים להמשיך ולהתעלם, להמשיך בחייהם כאילו הזוועה אינה נוגעת להם ולהעמיד פנים שמדובר בפעולותיו של משטר סמכותי כלפי אויביו הפוליטיים בלבד.

ראובן ריבלין: מנקודה זו ואילך כבר היה צריך להיות וכבר היה יכול להיות ברור מאוד שמדובר במשהו אחר לגמרי – בעל ממדים אחרים, עם יעדים אסטרטגיים מפלצתיים, שונים מכל מה שהגרמנים, ויהודי גרמניה בתוכם, הורגלו לו כביכול בחמש שנות המשטר הנאצי שקדמו ל"ליל הבדולח".

ראובן ריבלין: ואכן, היו כמה אלפי יהודים שקראו נכונה את המפה האסטרטגית, התגברו על העכבות התרבותיות שקשרו אותם בעבותות של אהבה לתרבות הגרמנית, שקראו לה – האמיתית; התגברו על ההתניה האנושית כל כך, זו המסרבת להאמין שהנורא מכול בכלל אפשרי – התניה אנושית שקשה מאוד לשפוט אותה לחומרה בחוכמה שלאחר מעשה – ושלחו את הילדים ב"קינדר-טרנספורט" ללונדון, או הצליחו לארגן לעצמם ויזה לדרום-אמריקה או לפלשתינה, ופשוט ברחו כל עוד נפשם בם.

ראובן ריבלין: ברחו מאותה מולדת שאותה אהבו, החולה כל כך, שבגדה בהם ועתידה היתה לחרות את שמה בדברי ימי האנושות.

ראובן ריבלין: לכל אחד הלקחים האישיים, התרבותיים והלאומיים שלו מן השואה, מ"ליל הבדולח", מן האופן שבו קרסה התרבות הגרמנית, מן האופן שבו התמסרה הדמוקרטיה הגרמנית למי שהבטיח להרוס אותה וקיים מייד את הבטחתו.

ראובן ריבלין: אבל המשותף לכל הלקחים הללו – גם אלה הסותרים זה את זה – הוא ההבנה שהתעלמות, הדחקה, סירוב להכיר במציאות וניסיון לדחות את ההתמודדות עמה והתמכרות לאשליה שהקטסטרופה פשוט לא תיתכן, כל אלה הם מרשם בדוק לאסון, העלול להיות חמור יותר מכל דמיון.

ראובן ריבלין: היום, גבירותי ורבותי, ארגוני ניצולי השואה הם אורחינו כאן ביום זה, במלאות 70 שנה לרגע המכונן הזה בתולדות העם היהודי, בתולדות העם הגרמני; הוא גם היום שבו נשמעים מקצה העולם ועד קצהו שני קולות מנוגדים: קול של שינוי, המבקש להפיח תקווה ואמונה בערכיו של העולם החופשי; והקול הרע, המוכר לנו מאז, המבקש גם כיום לעורר מיליונים להשלים את מלאכתו של היטלר.

קולט אביטל: נא לסיים.

ראובן ריבלין: התמימות הרומנטית, האמונה התמימה בהגינותם של מנהיגים, בהגינותם של עמים, בקיומו של קוד מוסרי כלשהו ביחסים בין מדינות היא שהביאה את העולם כולו, לא רק את העם היהודי, הביאה את כולנו לתהום הנשייה.

קולט אביטל: נא לסיים.

ראובן ריבלין: רק מנהיגים דגולים, שלא חששו לומר את האמת לעמם, שלא חששו להבטיח להם "דם, יזע ודמעות", ולא חששו מהלעג של המכורים לאשליותיהם, הצילו את העולם, פשוטו כמשמעו.

ראובן ריבלין: נלמד, השר רפי איתן, מלקחי העבר, כפי שעשית זאת במשך שנים רבות, ולא עוד – לא עוד – לא לעם היהודי ולא בעולם כולו.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

קולט אביטל: חמש דקות.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד השרים, עם ישראל לדורותיו עמד תמיד במעבר שבין גלות לגאולה.

אברהם רביץ: מאז נהיינו לעם מלווה אותנו הפסוק: "בכל דור ודור עומדים עלינו לכלותנו, והקדוש-ברוך-הוא מצילנו מידם".

אברהם רביץ: זוהי צורת הקיום שלנו, כנראה עד ביאת גואל צדק.

אברהם רביץ: הדבר החל בעשו, ש"שונא ליעקב", דרך עמלק, שהכריז מלחמה על ישראל ללא סיבה ידועה – במלחמה הזאת ניצח ישראל בכוח הרוחני שליווה אותו, בבחינת "והיה כאשר ירים משה ידו וגבר ישראל" – עבוֹר אל בית-המקדש הראשון, אשר הבבלים לא יכלו לראות בקיומו, ועבוֹר אל בית-המקדש השני, כאשר הרומאים לא יכלו לראות בקיומו, והיוונים טימאוהו בימי החשמונאים.

אברהם רביץ: הכול – נגד היהודים, והדבר המאפיין אותם – הם מקבלי התורה, כאשר הלחימה היתה אל מול קודשי ישראל.

אברהם רביץ: גם בדור שזה עתה עברנו, הנאצים, יימח שמם – גם הם החלו את הלחימה וההשמדה של העם היהודי בשרפת בתי-הכנסת.

אברהם רביץ: זו היתה הפעולה המסיבית הראשונה נגד היהודים ב"ליל הבדולח".

אברהם רביץ: הגויים זיהו אותנו לאורך הדורות כנושאי ברית ה', כמבשרי הייחוד של בורא העולם.

אברהם רביץ: המלחמה החלה תמיד כמלחמה אידיאולוגית, כביכול, ועברה מהר מאוד לשנאת עולם לעם עולם ולניסיון לכלותנו.

אברהם רביץ: אבל הבטחתו של הקדוש-ברוך-הוא, שלא תישכח מפי זרעו ומפי זרע זרעו עד עולם, עמדה לנו ועומדת לנו עד היום הזה.

אברהם רביץ: גם בימים אלו, שזכינו לעצמאות חלקית בארץ המובטחת לנו על-ידי הקדוש-ברוך-הוא, אנו המדינה היחידה עלי אדמות והעם היחיד עלי אדמות שגויים – והפעם בדמותה של אירן ושותפותיה – ממשיכים נגדה את הזרע הרע הזה, שהתמסך בדם הרע מאז עמלק, דרך "ליל הבדולח" והפוגרומים למיניהם, שליוו אותנו לאורך הדורות.

אברהם רביץ: במבט היסטורי, נכון יהיה אם נאמץ לעצמנו את אמת הקיום שלנו, שאותם כוחות רוחניים אשר ליוו אותנו לאורך הדורות – והתגברנו ונשארנו ונשרדנו, ואנו קיימים – הם הכוחות אשר נותנים לנו עוז ותעצומות גם היום.

אברהם רביץ: מתוך כותלי בתי-המדרש ובתי-הכנסת, בכל פינה בארץ ובעולם, היכן שגרים יהודים, אחינו, בני עמנו, נמשיך להתקיים, לא יוכלו לנו כל שונאי ישראל למיניהם ואנו נתגבר עד לבוא הגאולה האמיתית והשלמה, שהיא גאולת הרוח בתוך חיי החומר בארצנו המובטחת.

אברהם רביץ: מעניין, יושבים שני שרים ומשוחחים ביניהם – ככה, שיחת בית-קפה.

אברהם רביץ: אולי אתם רוצים כוס קפה?

אברהם רביץ: החיה הנאצית – שהיתה לבושה במדי תרבות ומדע, באלגנטיות ובאמנות – הוכיחה כי יכולה שתהיה שנאה לעם עולם, והיא איננה חייבת להיות לבושה במדים פרימיטיביים של אוכלי אדם.

אברהם רביץ: הם הגדילו לעשות על-ידי שימוש בטכנולוגיות מודרניות ובסדר חברתי כדי להרוס עם ועולם.

אברהם רביץ: אנו חייבים ללמוד וללמד את הפרק החשוב הזה, כי בצד ההתפתחות החומרית, אם לא נשכיל להגביר את הכוח הרוחני שלנו כיהודים, מקבלי דת האמת – לא יעזרו לנו לא פרסי נובל, לא התפתחויות מדעיות ולא כוח פיזי ראוי, כפי שיש כיום לעמנו.

אברהם רביץ: כל הדברים הללו רצויים המה, אבל עצם הקיום שלנו תלוי בהכרה בגדלותו של העם, מבשר האמת הייחודית.

אברהם רביץ: עלינו לעשות הרבה יותר למעננו ולמען הדורות הבאים כדי ללמוד ולא לשכוח את אשר היה ואת הציפייה לעתיד יפה, שלם, אמיתי, אשר ספון במקורות התורה, התפילה והחסד.

אברהם רביץ: אנו חייבים לחזק את המצוות שהן בין אדם לחברו בצד המצוות המחייבות את האדם כלפי קונו.

אברהם רביץ: ראוי כי מדינת ישראל תוביל ותקדיש הרבה יותר למען נדע מי אנחנו, מה אנחנו ולאן אנו צועדים בעתיד.

קולט אביטל: תודה רבה לחבר הכנסת הרב אברהם רביץ.

קולט אביטל: אחרון הדוברים בנושא הזה, השר רפי איתן, בבקשה.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אורחים ניצולי השואה, לרבות ניצולי "ליל הבדולח", השבוע לפני 70 שנה, בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר, פרעו פעילים נאצים ותומכיהם ביהודי גרמניה וגרמו לפגיעות ברכוש ובנפש באירוע המכונה "ליל הבדולח".

רפי איתן: באותו יום מת ארנסט פום-ראט, המזכיר השלישי בשגרירות גרמניה בפריס.

רפי איתן: יומיים לפני כן ירה בו הרשל גרינשפן, צעיר יהודי גרמני שנמלט לפריס.

רפי איתן: מטרתו של גרינשפן היתה לפגוע בשגריר הגרמני לאחר שנודע לו כי משפחתו הוגלתה לפולין עם עוד 17,000 יהודים אחרים מגרמניה, תוך תלאות ורדיפות.

רפי איתן: מותו של פום-ראט סיפק את האמתלה ונתן את האות לפוגרום שתוכנן ותוזמן היטב, מזמן, על-ידי גבלס.

רפי איתן: בליל ה-9 בנובמבר חגגו פעילי המפלגה הנאצית ותומכיהם את יום השנה הכפול לציון "הפוטש במרתף הבירה" מ-1923 ומהפכת נובמבר מ-1918, שזה למעשה ייסוד המפלגה הנאצית.

רפי איתן: תחת שרביטו של גבלס יצאו הפעילים, הלומי אלכוהול ושיכורי כוח, לעשות שפטים ביהודים וברכושם.

רפי איתן: ראשי המפלגה הנאצית ביקשו ליצור את הרושם כי היתה זאת התפרצות ספונטנית של אזרחים גרמנים, אך למעשה היה זה אירוע מתוכנן היטב, שנועד לפגוע בקהילה היהודית בגרמניה ולזרוע בה הרס, חורבן ופחד אימים.

רפי איתן: מאות יהודים נרצחו, אלפים נפצעו, עשרות אלפי בתי-עסק, חנויות ובתי-כולבו של יהודים הושחתו ונבזזו, חלונות ראווה נופצו, ואלפי בתי-כנסת – רובם פאר היצירה הארכיטקטונית של התקופה – נהרסו והועלו באש על תשמישי הקדושה וספרי התפילה והתורה שהיו בתוכם.

רפי איתן: לימים התברר כי הלילה הארור ההוא היה האקורד הפומבי והבולט הראשון, אך לגמרי לא האחרון, במסע שיטתי לחיסול קיומו של העם היהודי על תרבותו, רוחו והווייתו.

רפי איתן: בלילה ההוא קיבלה תוקף נבואתו הקודרת של המשורר היהודי-הגרמני היינריך היינה, מ-1817, כי "במקום שבו שורפים ספרים ישרפו גם אנשים".

רפי איתן: מאיר שוורץ, היושב פה עמנו ביציע, מהעיר נירנברג, היה בן 12 כשפרצו המתפרעים לביתו באותו לילה.

רפי איתן: מאיר ואחיו הבכור, יוסף בן ה-17, היו לבדם בבית.

רפי איתן: אביהם של השניים נרצח שנה קודם על-ידי הנאצים, ואמם החולה שכבה על ערש דווי בבית-חולים יהודי בנירנברג, אשר בהוראת הגרמנים לא היו בו תרופות שיכלו לרפא או להציל חיים.

רפי איתן: כשסיימו הגרמנים להפליא את מכותיהם ביוסף, פנו הפורעים לזרוע חורבן בבית.

רפי איתן: מוכים, זבי-דם ואחוזי אימה הצטנפו מאיר ואחיו באחת הפינות וראו כיצד מכלים המתפרעים את שנאתם בכל הנקרה בדרכם.

רפי איתן: מאיר שוורץ חזר לפני 25 שנים לנירנברג להשתתף בכנס בין-לאומי, הפעם כפרופסור ישראלי בעל שם עולמי, מפתח השיטה לגידול צמחים על מצע מנותק.

רפי איתן: בעת שהותו בנירנברג, הלך פרופסור שוורץ לבקר במקום שבו עמד עד "ליל הבדולח" בית-הכנסת "עדת ישראל", שהיה בית-הכנסת השני בגודלו בעיר ואכלס יותר מ-1,000 מתפללים.

רפי איתן: פרופסור שוורץ מצא במקום תחנת דלק, וכשביקש לברר עם בכירי העירייה מה היה שם קודם ומדוע לא מוצב שם שלט המציין את הדבר, קיבל את התשובה: "לא היה שם כלום".

רפי איתן: אני גאה לארח כאן היום את פרופסור מאיר שוורץ, שמגלם בסיפור חייו את סיפורו של העם היהודי; סיפורו של העם היהודי מפרעות "ליל הבדולח" ועד לתקומתו במולדתו.

רפי איתן: בגיל 13, חודש לפני פרוץ מלחמת העולם, הצליח מאיר לעלות לארץ עם קבוצת נערים כמוהו, כולם ניצולי "ליל הבדולח".

רפי איתן: לימים, כאיש "ההגנה", פעל באירופה להעלאת יהודים; ממקימי קיבוץ חפץ-חיים, אחד החוקרים החשובים בתחום הביולוגיה בארץ וממפריחי השממה בגידולים חקלאיים.

רפי איתן: סיפור חייו של פרופסור שוורץ, כמו של רבים מבני דורו, כמו של רבים מאתנו, נחצב מתוך רסיסי הזכוכיות המנופצות על מדרכות גרמניה ב"ליל הבדולח" ולהבות ההרס והחורבן של אירופה בתקופת מלחמת העולם השנייה, והוא עשה דרכו לעבר חירותו ותקומתו במדינת ישראל שבלבה עיר הבירה ירושלים, שבה אנחנו עומדים היום וזוכרים את מאורעות הימים ההם.

רפי איתן: אנחנו זוכרים את המעשה וגם את הלקח.

רפי איתן: ידעו מבקשי רעתנו באשר הם: אנחנו כאן כדי להישאר.

רפי איתן: לא נהיה שוב קורבנות ולא ניאלץ עוד לשלם את מחיר השנאה כלפינו.

רפי איתן: פנינו מועדות לשלום, אך בעת הצורך ידינו מושטות אלי חרב.

רפי איתן: אסיים בקטע מתוך שיר קינה שכתב אברהם שלונסקי על "ליל הבדולח", "שאלו, שרופים באש": "כי הרוח בת הנצח, הצרורה בגוויל הספר / אש הרשע לא פגעה בה, גם בבגוד בה האדם / היא דומה לעוף הפלא, העולה מתוך האפר: / נהדרת שבעתיים וקיימת לעולם".

רפי איתן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

קולט אביטל: גם אני מבקשת לברך מכאן את ארגוני ניצולי השואה, את פרופסור מאיר שוורץ, ולהודות לכם על נוכחותכם כאן.

קולט אביטל: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): גברתי היושבת בראש הנכבדה, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות: מטעם סיעת מרצ: בוועדת החוץ והביטחון – במקום חבר הכנסת יוסף ביילין, שפרש מהכנסת, יכהן חבר הכנסת רן כהן כחבר; במקום חבר הכנסת רן כהן, שכיהן כממלא-מקום, תכהן חברת הכנסת זהבה גלאון כממלאת-מקום.

): בוועדת החוקה, חוק ומשפט – במקום חברת הכנסת זהבה גלאון תכהן חברת הכנסת צביה גרינפילד ממכסת סיעת העבודה.

): בוועדת הפנים והגנת הסביבה – במקום חבר הכנסת יוסף ביילין, שפרש מהכנסת, יכהן חבר הכנסת אבשלום וילן.

): בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – במקום חבר הכנסת יוסף ביילין, שפרש מהכנסת, תכהן חברת הכנסת צביה גרינפילד.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: הודעה למזכיר הכנסת.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראות שעה) (תיקון), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הכלכלה.

איל ינון: לוח תיקונים להצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 117), התשס"ט–2008.

איל ינון: הצעת החלטה בדבר תיקון טעות בחוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 13), התשס"ח–2008.

איל ינון: החלטת ועדת הכנסת בדבר מועדי פגרת הבחירות ופעילות הכנסת בפגרה.

איל ינון: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: [מס' כ/191; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' י"ג, עמ' 13813; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: נמשיך בחקיקה.

קולט אביטל: הצעת חוק הבוררות (תיקון מס' 2), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: עד שיבוא יושב-ראש הוועדה, אני מבקשת לברך מכאן את האורחים שלנו מדאלית-אל-כרמל, עוספיא, דיר-אל-אסד, בענה, מג'ד-אל-כרום, באקה וג'ת, ובעיקר את השיח'ים הנכבדים שנמצאים כאן ביציע הכבוד, ברוכים הבאים לכנסת.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אישי השר, מלה על "ליל הבדולח": הפעם היחידה שראיתי את חותני עליו השלום, חבר הבית הזה, ד"ר יוסף בורג – ששלשום ציינו תשע שנים לפטירתו – בוכה בציבור, לא במסגרת משפחתית, היתה כשהייתי ילד בכיתה ט', ובאנו לכינוס של מאות ילדים ב"יד ושם".

מנחם בן-ששון: היום היה בדיוק יום "ליל הבדולח".

מנחם בן-ששון: הוא תיאר – הרי את חוויות השואה כל אחד עבר כפי שעבר, והורינו, כל אחד עבר כפי שעבר, ואנו אומה פליטת השואה.

מנחם בן-ששון: הוא תיאר את מה שעבר באותו היום, וגם הוא ראה את מה שגברתי ציינה, שבעצם כל מה שהיה לאחר מכן היה סוף מעשה במחשבה תחילה.

מנחם בן-ששון: לא אחת אנו חווים מאורעות ולא יודעים לקרוא את הכתובת שעל הקיר.

מנחם בן-ששון: אני חושב שמי שחווה, ידע איפה צריך לבכות.

מנחם בן-ששון: הוא גם ידע לומר שהחוכמה היתה לא לבכות לעיני המשנאים, ופה בבית מותר לבכות.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, כוחנו בכך שאנו מסוגלים לעשות את מה שאנו עושים ביום-יום לעומת מה שמתרחש ומשקעי ההיסטוריה.

מנחם בן-ששון: אם כך, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הבוררות (תיקון מס' 2), התשס"ט–2008.

מנחם בן-ששון: זאת הצעה שיזמו חבר הכנסת וחברת הכנסת עמירה דותן, והליווי שקיבלנו מהם, באופן מקצועי מאוד – כדרכו של חבר הכנסת סער – הצליח להביא את החוק הזה, ואולי בכלל את מוסד הבוררות, למקום שלא היה קודם לכן.

מנחם בן-ששון: הבוררות היא מוסד חשוב, אך חוששים הרי מלהידיין בפני בורר מסיבות שונות.

מנחם בן-ששון: ההצעה הזאת בראשיתה רצתה לעגן בחוק את הליך הבוררות בפני בורר נוסף לאחר הבוררים הראשונים – כך, זכור לכם, הביאו המציעים את הדברים לקריאה ראשונה.

מנחם בן-ששון: כך, מוצע לאפשר לצדדים להסכם בוררות אשר הסכימו שעל הבורר לפסוק בהתאם לדין, להסכים כי ניתן יהיה לפנות אל בית-המשפט בבקשת רשות ערעור על פסק הבוררות רק אם נפלה טעות יסודית ביישום הדין, שעלולה לגרום לעיוות דין.

מנחם בן-ששון: כך יתאפשר תיקון טעויות מהותיות, והדבר יקטין את הרתיעה מפני הפנייה להליך הבוררות.

מנחם בן-ששון: כדי לאפשר ביקורת אפקטיבית על פסק הבוררות, מוצע כי בהליך בוררות שבו הוסכם על אפשרות של ערעור ברשות לבית-המשפט, יתועדו ישיבות הבוררות בפרוטוקול או בדרך אחרת שעליה הסכימו הצדדים, והבורר ינמק את הפסק.

מנחם בן-ששון: כדי למנוע כפל הליכי ביקורת על פסק הבוררות בבית-המשפט נקבע בהצעת החוק, כי אם הוגש ערעור לבית-המשפט לא יוכלו הצדדים להגיש גם בקשה לביטול פסק הבוררות, ויהיה עליהם להעלות את הטענות בעניין זה במסגרת הליך הערעור.

מנחם בן-ששון: נוסף על כך, כפי שציינתי, מוצע בהצעת החוק לעגן בחוק הבוררות הליך ערעור בפני בורר שיאפשר ביקורת רחבה יותר על פסק הבוררות כחלק ממנגנון הבוררות עצמו.

מנחם בן-ששון: אומנם גם כיום חוק הבוררות אינו מונע מצדדים להסכים על ערעור בפני בורר, והליך כזה אף מוסדר במוסדות שונים המקיימים הליכי בוררות.

מנחם בן-ששון: עם זאת, נטען בדיוני הוועדה כי עיגון והסדרה של ההליך בחקיקה עשויים להגביר את המודעות לכך ולעודד את השימוש בהליך הבוררות.

מנחם בן-ששון: גם במקרה זה שבו הצדדים הסכימו על אפשרות ערעור בפני בורר, כדי לאפשר ביקורת אפקטיבית מוצע כי בהליך הראשון הבורר יהיה מחויב לנמק את פסק הבוררות.

מנחם בן-ששון: אשר לניהול פרוטוקול, מוצע כי ברירת המחדל תהיה ניהול פרוטוקול, אך הצדדים יוכלו לקבוע אחרת.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק כוללת סדרי דין נוספים המפורטים בתוספת השנייה.

מנחם בן-ששון: כדי למנוע כפל הליכי ביקורת על פסק הבוררות והתארכות יתר של ההליכים, מוצע כי אם הצדדים החליטו על מנגנון של ערעור בפני בורר נוסף, הם לא יוכלו להסכים גם על ערעור לבית-המשפט.

מנחם בן-ששון: מוצע כי במקרה כזה יוכלו הצדדים להגיש לבית-המשפט בקשה לביטול פסק הבוררות רק בעילות מצומצמות, קרי, אם תוכנו של הפסק מנוגד לתקנת הציבור או אם קיימת עילה שעל-פיה בית-המשפט יכול לבטל פסק-דין סופי שאין עליו עוד ערעור, כגון מקרים של שוחד ומרמה.

מנחם בן-ששון: כל טענה אחרת לא תתקבל.

מנחם בן-ששון: תפיסתה של חברתי חברת הכנסת דותן, במהלך דיוני הוועדה, אם קראתי אותה נכון, היתה שחייבים להחזיר שיח אחר לציבור, והוא השיח של ההידברות.

מנחם בן-ששון: הדברים קשורים גם למוסד שצריך יהיה לדון בו, כנראה בכנסת הבאה, והוא מוסד הגישור, ששוב, חברתי חברת הכנסת דותן הקדישה לו כמה דיונים מדיוני הבקרה של הוועדה.

מנחם בן-ששון: חשוב לציין כי כיום, מדינת ישראל – שהיא בעל הדין הגדול ביותר – נמנעת מלהפנות סכסוכים להכרעה בבוררות, בין היתר בשל העדר אפשרות ערעור על פסק הבורר אף במקרה שנפלה טעות יסודית ביישום הדין.

מנחם בן-ששון: הוועדה עצרה את דיוניה וביקשה חוות דעת ואמירה מפורשת של היועץ המשפטי בסוגיה הזאת.

מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי לממשלה הביע את עמדתו בפני הוועדה, והחידוש הוא אדיר, כי הוספת האפשרות לערער בפני בית-משפט תשפיע על נכונות המדינה להפנות סכסוכים לבוררות במקרים המתאימים; את מכתבו של היועץ המשפטי יוכלו החברים לקרוא באתר הוועדה.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: היא תביא לעוד תיקון בחיי המשפט במדינת ישראל.

מנחם בן-ששון: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני, יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת בן-ששון.

מוחמד ברכה: כאמור, אין הסתייגויות להצעת החוק, לכן אני מעמיד אותה להצבעה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אדוני, ברכות.

ראובן ריבלין: גם כשאדוני היה רק בישיבה האחרונה, רשום שהיה סגן יושב-ראש הכנסת, וזה חשוב.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: יש לך זכויות רבות גם בעניין הזה, ואני זוכר את זה מהקדנציה הקודמת.

מוחמד ברכה: לזכותך הדברים ייאמרו גם הפעם.

מוחמד ברכה: רבותי, אנו מצביעים על הצעת חוק הבוררות (תיקון מס' 2) התשס"ט–2008, בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: נא להצביע, כהצעת הוועדה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 1–7 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

מוחמד ברכה: ברוב של 15 בעד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבוררות (תיקון מס' 2), התשס”ט–2008, נתקבל.

מוחמד ברכה: חוק הבוררות (תיקון מס' 2), התשס”ט–2008, התקבל בקריאה שלישית ברוב של 15, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער לברך בשם היוזמים.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, שתי מלים על החוק, ואחר כך תודות.

גדעון סער: המהלך הזה הוא מהלך משמעותי מאוד, בהיותו אחד האמצעים להפחתת עומס ההתדיינויות ולהפחתת העומס על מערכת המשפט, והוא ייבחן לאורך זמן.

גדעון סער: אני מאמין שבסופו של דבר שני המסלולים שיצרנו בחוק, לערעור על פסק בורר, או להשגה על בקשת רשות ערעור וערעור בין בוררים, הם משמעותיים מאוד.

גדעון סער: החוק הזה מצטרף לדברים אחרים שעשיתי בכנסת הזאת, ולכן אני מנצל את ההזדמנות להודות קודם כול לשר המשפטים, שבשלושת המהלכים המשמעותיים שעשיתי בתחום המשפטי – הגנה מן הצדק, שינוי דרך הבחירה לבית-המשפט העליון ושינוי חוק הבוררות – הוא סייע ותמך.

גדעון סער: אני רוצה להודות לך, השר פרידמן, על הסיוע הזה.

גדעון סער: אני רוצה להודות קודם כול לשותפתי ליוזמה ולקידום הצעת החוק, חברת הכנסת , ולומר שנהניתי לשתף אתה פעולה גם בקידום החוק הזה וגם בכלל בכנסת הזאת.

גדעון סער: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון – אני חייב לומר שהוא דחף לקידום החוק הזה לא פחות ממני ומעמירה, ובדרך כלל קשה לדחוף לא פחות ממני, אבל אני חייב להגיד שהוא היה פטריוט של הצעת החוק הזאת לא פחות ממני.

גדעון סער: אני מודה לך על כל העזרה ועל המחויבות.

גדעון סער: אני רוצה להודות לד"ר פרץ סגל ממשרד המשפטים, שליווה את הצעת החוק, לשני עורכי-הדין מלשכת עורכי-הדין שבאו אלינו עם הרעיון – האמת היא שהם באו גם בכנסת הקודמת, אבל בכנסת הקודמת הם לא התקדמו – עורך-הדין רונן סטי ועורך-הדין ישראל שמעוני.

גדעון סער: הגישה המקצועית שלהם, שהיתה ביסוד ההצעה הזאת, היתה לנו לעזר רב.

גדעון סער: אני רוצה להודות ליועצת המשפטית תמי סלע, שליוותה את הכנת החוק, וגם למנהל בתי-המשפט, השופט משה גל.

גדעון סער: בסופו של דבר גם התפיסה שלו, שהוא ביטא בשיחה אתי, שבסופו של דבר המהלך הזה יקל את העומס בבתי-המשפט – ואפשר אולי לשאול למה, כי בסופו של דבר אתה מקנה זכות ערעור, אבל כאשר אתה מצמצם את החשש של אדם שהולך לבוררות, שהוא לא יוכל לתקן טעות, אתה דוחף יותר אנשים למסלול הזה.

גדעון סער: כך שבהחלט היתה גם למנהל בתי-המשפט השפעה על כך שסיימנו את החקיקה, וסיימנו אותה בדרך הזאת.

גדעון סער: תודה גם לכל חברי הכנסת שהצביעו בעד החוק.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך אורחים שיושבים ביציע, תלמידי חטיבת הביניים "עלומים".

מוחמד ברכה: ברוכים הבאים.

מוחמד ברכה: לפני הדיונים בהצעות החוק על פירוק האיחוד אגיד כמה דברי ברכה, אחרי שכל הנאספים יבואו.

מוחמד ברכה: גם עכשיו אברך את אלה שהגיעו, את השיח'ים הנכבדים ואת כל אלה שהגיעו.

מוחמד ברכה: ברוכים הבאים.

מוחמד ברכה: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ב', עמ' 11326, חוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 14), התשס”ט–2008.

מוחמד ברכה: אנחנו דנים בהצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, פרופסור בן-ששון, בבקשה.

מוחמד ברכה: כאמור, אין להצעת החוק הסתייגויות.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, מנהג נהגו במקומותינו, שכאשר משמר עולה ומשמר יוצא, אומרים ברכה.

מנחם בן-ששון: אדוני אפילו נושא בשם משפחתו את הברכה, כי המוברכה היא ברכה.

מנחם בן-ששון: אדוני מבורך בשמו.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לברך את אדוני גם על נועם שיחו, כשהוא מדבר בנועם, ועל צחות לשונו.

מנחם בן-ששון: ה"פוסחה" שבלשונו – אבל של השפה העברית – היא דבר שרבים מאתנו, הדוברים עברית, נהנים לשמוע.

מנחם בן-ששון: לשמוע גם תכנים בדרך ההבעה.

מנחם בן-ששון: הלוואי שהיינו מסוגלים לדבר את השפה הערבית באותה צחות שאדוני מדבר את השפה העברית.

מנחם בן-ששון: אני גם מאחל לו הצלחה בדרכו הציבורית.

מוחמד ברכה: אתה יכול לדבר, אבל בשביל אחרים זה עוד לא מאוחר.

מנחם בן-ששון: הלוואי שהייתי יכול לדבר ערבית כמו שאדוני מדבר עברית.

מנחם בן-ששון: אבל אני מאחל לו הצלחה בתפקיד.

מוחמד ברכה: אני מודה לך מאוד, אדוני.

מנחם בן-ששון: זאת הזדמנות נעימה להציג לפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 14), התשס"ט–2008, שמונחת לפניכם.

מנחם בן-ששון: היא נדונה בקריאה ראשונה כחלק מהצעת חוק ההסדרים, ואתם זוכרים עד כמה אנחנו, חברי הכנסת, מתעקשים שחוק ההסדרים יפוצל ויידון בוועדה.

מנחם בן-ששון: תמיד זה לברכה, גם במקרה שלפנינו.

מנחם בן-ששון: לאחר פיצול ההצעה מחוק ההסדרים היא הועברה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק נועדה לתקן את חוק שירות המדינה (מינויים), כך שהסמכות לפטר עובד המדינה מחמת אי-התאמה, ולא מחמת עבירת משמעת, תופקד בידי נציב שירות המדינה.

מנחם בן-ששון: אציין כי הסמכות כיום לפיטורי עובד המדינה מטעמי אי-התאמה מסורה לשר הממונה.

מנחם בן-ששון: נוסף על כך, הצעת החוק קובעת כי הנציב, באישור ועדת השירות, יהיה רשאי להאציל את סמכותו האמורה לעובד המדינה בהודעה שתפורסם ברשומות.

מנחם בן-ששון: עובד המדינה שרואה עצמו נפגע מההחלטה להפסיק את עבודתו יהיה רשאי לערער על ההחלטה לפני נציב השירות.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק גם נועדה להבהיר כי אין בהוראת סעיף 68 לחוק שירות המדינה (משמעת), התשכ"ג-1963, הקובע כי עובד המדינה לא יפוטר בגלל עבירת משמעת אלא על-פי פסק-דין של בית-הדין למשמעת, כדי למנוע פיטוריו של עובד המדינה מקום שעילת הפיטורים היא אי-התאמתו לתפקידו – בידול ברור בין לבין.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק לא נרשמו הסתייגויות.

מנחם בן-ששון: לפיכך אבקש מחברי הכנסת לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בנוסח שאושר בוועדה.

מנחם בן-ששון: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת בן-ששון.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, כאמור, אין הסתייגויות להצעת החוק.

מוחמד ברכה: נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1–2 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה ברוב של עשרה, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: נעבור להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 14), התשס”ט–2008, נתקבל.

מוחמד ברכה: חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 14), התשס”ט–2008, התקבל בקריאה שלישית, בקולותיהם של 12 חברי הכנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: [מס' מ/404; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' מ', עמ' 19700; נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008.

מוחמד ברכה: יושב-ראש ועדת החוקה – בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני מבקש להודות לצוות הוועדה, בהנהלתה של דורית ואג.

מנחם בן-ששון: אני מבקש להודות לעורך-הדין עשת, שהיטיב הרבה עם החוק.

מנחם בן-ששון: אני לא יודע אם זה לגיטימי, אבל אני מבקש להודות גם ליועצת המשפטית של הכנסת, שהיתה אתנו בעצה אחת, ובניסיון ובתבונה רבה, כמו שאמרתי כבר קודם, עזרה לממשלה לתקן את עצמה בחוק שהיה עלול להביא אותנו לקלקול – אולי לפעמים – שאין בו תיקון.

מנחם בן-ששון: ואני שב לחוק, ברשותו של אדוני.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא לפניכם את הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מנחם בן-ששון: זוהי הצעת חוק ממשלתית.

מנחם בן-ששון: כחלק מניסיונה של מדינת ישראל להילחם בתופעת הסחר בבני-אדם נחקק, בשנת 2003, החוק למניעת סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ג–2003.

מנחם בן-ששון: בחוק זה נכללה שורה של תיקוני חקיקה שנועדו להחמיר את הענישה על עבירות של סחר בבני-אדם ולתת בידי רשויות האכיפה כלים להילחם בתופעה.

מנחם בן-ששון: בין השאר היו בחוק האמור כמה תיקונים לחוק הסיוע המשפטי, התשל"ב–1972, ונקבע כי יוענק סיוע משפטי חינם לקורבנות של עבירת סחר בבני-אדם לשם עיסוק בזנות.

מנחם בן-ששון: ביום ז' בחשוון התשס"ז נכנס לתוקפו חוק איסור סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2006, שהמשיך את המגמה של החוק למניעת סחר בבני-אדם.

מנחם בן-ששון: בחוק הזה היו כמה חידושים מרעננים לעומת כל החקיקה בעולם על סחר בבני-אדם, ובהם הגדרת "עבדות" בעולם מודרני.

מנחם בן-ששון: אני אז שמחתי שכנסת ישראל מובילה מהלך שיש בו כדי להתוות דרך למדינות הנאורות.

מנחם בן-ששון: בחוק נכלל תיקון לחוק העונשין, ונקבעו עבירות חדשות – החזקה בתנאי עבדות וסחר בבני-אדם למטרות שאינן עיסוק בזנות.

מנחם בן-ששון: לפי חקיקה חדשה זו נקבעו, נוסף על סחר בבני-אדם למטרת עיסוק בזנות, גם סחר בבני-אדם לשם נטילת איבר מאיברי הגוף, לשם הולדת ילד ונטילתו, הבאה לידי עבדות, הבאה לידי עבודות כפייה, הבאה לידי השתתפות בפרסום תועבה או בהצגת תועבה וביצוע עבירת מין – כל אלה הם מנזקיו של הכפר הגלובלי.

מנחם בן-ששון: כדאי לעמוד בפני זה.

מנחם בן-ששון: במקביל תוקן חוק הסיוע המשפטי, ונקבעה בו הוראת שעה, שלפיה יינתן סיוע משפטי חינם גם לקורבנות העבירות החזקה בתנאי עבדות וסחר בבני-אדם למטרות שפורטו, ולא רק למטרת זנות.

מנחם בן-ששון: תוקפה של הוראת השעה נקבע עד ליום ט"ו באלול התשס"ח (15 בספטמבר 2008), בין השאר כדי לאפשר למדינה לבדוק את היקף העלויות של הרחבת הסיוע המשפטי כאמור.

מנחם בן-ששון: לאחר תום הבחינה כאמור, ולקראת תום תוקפה של הוראת השעה, החליטה הממשלה להפוך את הוראת השעה להוראה של קבע.

מנחם בן-ששון: אני אומר את הדברים, כי לעתים אנחנו אומרים – הממשלה יודעת רק לקחת ולא לתת.

מנחם בן-ששון: ובכן, זוהי יוזמה ממשלתית, וראויה הממשלה לשבח על כך.

מנחם בן-ששון: היא החליטה להעניק סיוע משפטי חינם לכל נפגעי עבירות החזקה בתנאי עבדות וסחר בבני-אדם.

מנחם בן-ששון: בכך היא מבטאת את מחויבותה העמוקה של מדינת ישראל להגן על נפגעי העבדות והסחר בבני-אדם לכל מטרה.

מנחם בן-ששון: מהלך זה עולה בקנה אחד עם אמנות בין-לאומיות העוסקות במאבק נגד הסחר בבני-אדם, ובהן פרוטוקול האו"ם למניעה, מיגור והענשה על סחר בבני-אדם, שנחתם בחודש נובמבר 2001 ונמצא כעת בשלבים אחרונים של אשרור, ופרוטוקול שמאשרר אמנת או"ם אחרת, נגד פשע מאורגן.

מנחם בן-ששון: זוהי הצעה שעולה בקנה אחד, לפי הבנתי, גם עם הצעת החוק שיזמה חברת הכנסת גלאון, שהשתבחתי בה קודם והראיתי אותה כהצעת חוק של המדינות המתוקנות בעולם.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק הזאת יש הסתייגות של חברת הכנסת זהבה גלאון.

מנחם בן-ששון: ההסתייגות היא מה שנהוג במקומותינו להגדיר – הסתייגות דיבור, משום שראויה חברת הכנסת גלאון שקולה יישמע בסוגיה זו.

מנחם בן-ששון: תודה, אדוני היושב-ראש.

תודה לחבר הכנסת בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה.

כאמור, יש הסתייגות אחת להצעת החוק, הסתייגותה של חברת הכנסת גלאון.

את רוצה לנמק?

זהבה גלאון: לא, אדוני.

זהבה גלאון: אני מוותרת.

מוחמד ברכה: אז עם הסרת ההסתייגות הזאת – לא נותרו בעצם הסתייגויות.

מוחמד ברכה: על כן אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 9), התשס”ח–2008, בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–2 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

מוחמד ברכה: ובכן, בעד – 14, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008, נתקבל.

הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

[מס' מ/357; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ט"ז, עמ' 14314; נספחות.

]

מוחמד ברכה: אנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק חסינות מדינות זרות, התשס”ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: בבקשה, יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

מנחם בן-ששון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנחם בן-ששון: שוב, תודה לצוות הוועדה ולצוות המשפטי.

מנחם בן-ששון: תודה למדינה כבר אמרתי.

מנחם בן-ששון: חברת הכנסת גלאון, כיוון שאת לא עלית להביע את דברייך, בכל זאת הייתי רוצה לחזור ולחזק את הזכרת חלקך גם במעקב אחר חוק הסחר בבני-אדם.

מנחם בן-ששון: לא אחת הדיווח הזה שאת נותנת מאפשר לנו להיות עוד יותר זהירים בכל הנושא הזה של עבדות בעידן המודרני.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק הממשלתית שמובאת להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית נועדה להציב את ישראל עם המתוקנות במדינות העולם, שיחסיהן עם נציגי מדינות זרות ונכסיהן, השוהים בשטחן, מוסדרים בחקיקה.

מנחם בן-ששון: החקיקה מסיימת למעשה שנים של אימוץ דינים מחו"ל על-ידי בתי-המשפט בישראל, בהעדר הסדרה מפורשת בחוק ומכיוון שהמשפט הבין-לאומי קובע רק עקרונות כלליים בנושא.

מנחם בן-ששון: החוק הישראלי איננו רק שאילה ומתן תוקף להוראות דומות הקיימות בחוקי מדינות אחרות.

מנחם בן-ששון: על המדוכה בהכנת הצעה זו ישבו מיטב המוחות באקדמיה הישראלית, עם נציגים בכירים של משרד החוץ ומשרד המשפטים, העוסקים בתחום הזה, כדי ליצור הצעה מאוזנת.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מבוססת על המלצות הוועדה, שפורסמו בשנת 2005, ומטרת ההצעה – להעניק למדינות זרות חסינות דיונית-אזרחית מפני סמכות השיפוט של בתי-המשפט בישראל ולהעניק לנכסיהן חסינות מפני ביצוע הליכי הוצאה לפועל בישראל.

מנחם בן-ששון: חסינות ריבון זר היא מוסכמה מקובלת במשפט הבין-לאומי זה שנים רבות, ונשענת בעיקרה על המשפט המנהגי.

מנחם בן-ששון: היא מבוססת על השוויון הריבוני בין מדינות.

מנחם בן-ששון: בחוק זה יועלה על הכתב בפעם הראשונה כלל החסינות.

מנחם בן-ששון: עם זאת, חלק הארי בהצעת החוק הוא דווקא החריגים לחסינות, המאפשרים ניהול הליך משפטי בישראל נגד מדינה זרה בעניינים אזרחיים-מסחריים.

מנחם בן-ששון: העיקרון מאחורי החריגים לחסינות הוא שמדינות רבות עוסקות בפעילות מסחרית בתחומי המשפט הפרטי, והחסינות מקנה להן יתרון לא הוגן.

מנחם בן-ששון: כאן הן צריכות להיות כאיש, כאדם או כגוף כלכלי.

מנחם בן-ששון: במובן הזה הצעת החוק מכוונת להעניק בפעם הראשונה בחקיקה סעד לאזרח מן השורה שנתון במערכה מול ריבון זר השוהה בישראל, ושומרת על זכויותיו בכל תחומי המשפט הפרטי, ובהם עסקאות מסחריות, קניין רוחני, תביעות נזיקין נגד אונייה או מטען, וגם בתחום דיני העבודה.

מנחם בן-ששון: בתחום זה היא מגינה גם על זכויות עובדים שמתגוררים בישראל והם לאו דווקא אזרחי המדינה, והדברים קשורים לחוק שדיברנו עליו קודם, גם אם קשר רחוק.

מנחם בן-ששון: מדיניות זרות שאנשים בישראל נפגעו מפעילותן האזרחית והמסחרית לא תוכלנה להסתתר מאחורי הטענה כי הפעילות היתה במסגרת הפעלת סמכות ריבונית מדינית, ולכן היא חסינה, מאחר שבהגדרה "עסקה מסחרית" נכללות כלל הפעולות מתחום המשפט הפרטי שהן בעלות אופי מסחרי, גם אם היתה בהן הפעלה של סמכות ריבונית, כל עוד הפעלת הסמכות הריבונית איננה מהותית.

מנחם בן-ששון: מאחר שהצעת החוק היא מתחום המשפט הבין-לאומי, חלים עליה הכללים הנהוגים בחקיקה לגבי ריבון זר.

מנחם בן-ששון: לפיכך, אף שתהיה לבית-המשפט הישראלי שדן בנושאים כאמור סמכות לתת כל צו נגד מדינה זרה, ככלל אין אפשרות לבצע הוצאה לפועל של צווים אלה נגד נכס של מדינה זרה, וגם אין אפשרות להטיל עליה קנס או מאסר על אי-קיום הצווים, אלא אם כן מדובר בנכס מסחרי, או בנכס מקרקעין שהגיע בירושה, במתנה, או בזכייה ברכוש בלא בעלים, היינו נכסים דיפלומטיים קונסולריים וצבאיים הם מחוץ לתחום.

מנחם בן-ששון: המנהג בתחום המשפט הבין-אומי הוא שמדינות נוהגות לכבד צווים כאמור בלי להידרש לחובת ההוצאה לפועל.

מנחם בן-ששון: נימוס ועיקרון של הדדיות מחייבים, אם כן, להמשיך במנהג הקיים.

מנחם בן-ששון: מאותה סיבה הושמט מנוסחה הסופי של הצעת החוק הסעיף שקובע את הדבר המובן מאליו, שבית-משפט ישראלי מוסמך לתת כל צו, בין עשה ובין לא תעשה, לביצוע בעין, הצהרתי, וכל צעד אחר נגד מדינה זרה, כשהוא דן בתביעה בעניינים אזרחיים.

מנחם בן-ששון: ההשמטה לא נעשתה מתוך כוונה – אני מדגיש: היא לא נעשתה מתוך כוונה להטיל ספק כלשהו בסמכותו של בית-משפט ליתן כל סעד שהוא מוסמך לתת, אלא מטעמים של נימוס שנוהגים בחקיקה כזאת, ואין ללמוד מכך כל מסקנה מהותית על הסמכויות המובנות מאליהן של בתי-המשפט, ואני מדגיש את הדבר ב"דברי הכנסת", כך שיהיה ודאי גם לעיניהם של שופטי ישראל ושל משפטנים ממדינות זרות.

מנחם בן-ששון: חריג חשוב הוא חריג כוחות הצבא הזרים השוהים בישראל.

מנחם בן-ששון: על כוחות אלה, שמעמדם מוסדר בדרך כלל בהסכם מיוחד, יחולו הוראות ההסכם, ולא הוראות החוק.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, זה חוק נדיר, ולכן אני מוכרח לפרט.

מנחם בן-ששון: בדברים אחרים, שהם יומיומיים, אני נוקט לשון קלה יותר.

מנחם בן-ששון: הגדרת מדינה זרה לפי הצעת החוק היא רחבה, וכוללת, כמקובל, גם יחידה מדינית במדינה פדרלית ובנק מרכזי של מדינה זרה, שעל אף אישיותו המשפטית הנפרדת מממשל המדינה הזרה הוא רשות שלטונית שלה.

מנחם בן-ששון: בהצעת חוק ניתנת סמכות לשר החוץ, באישור הממשלה, להחיל בצו את החסינות גם על ישויות מדיניות שאינן מדינות על-פי מעמדן המשפטי הבין-לאומי – אוזנו של אדוני שמעה טוב.

מנחם בן-ששון: סמכות זו מצריכה איזון עדין של שיקולי מדיניות חוץ, ואולי גם של מדיניות ביטחון.

מנחם בן-ששון: עם זאת, משמעויותיה השלטוניות הן רחבות, ולפיכך הוסיפה הוועדה לנוסח את החובה להביא צו כאמור לאישורה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנחם בן-ששון: גם בעניין זה, כדרכה בחוקים אחרים, ראתה הוועדה את סמכויותיה החיוניות של הכנסת בפיקוח על הממשלה.

מנחם בן-ששון: לשמחתנו הממשלה איננה מסתייגת מהוספה זו, כמו גם משאר סעיפי ההצעה.

מנחם בן-ששון: אדוני, זאת הצעה מורכבת, חשובה מאוד, ואני מבקש מחברי הכנסת, חברי, להצביע בעדה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת בן-ששון.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, בהעדר הסתייגויות אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חסינות מדינות זרות, התשס”ט–2008, בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 1–24 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–24 נתקבלו.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה ברוב של 17 חברי הכנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: נא להצביע, רבותי.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק חסינות מדינות זרות, התשס”ט–2008, נתקבל.

ברוב של 15 חברי הכנסת, ללא מתנגדים ולא נמנעים, הצעת חוק חסינות מדינות זרות, התשס”ט–2008, אושרה בקריאה שלישית.

חבר הכנסת מנחם בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה – בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כיוון שאחרי הצעת החוק הבאה לא אני אעלה להודות, אני מבקש בדברי התודה האלה להגיד עוד כמה מלים של תודה.

מנחם בן-ששון: ראשית, לעניין החוק שאישרנו עכשיו – לעורכת-הדין נירה לאמעי, שתבונתה, ניסיונה וידיעותיה ליוו אותנו; לעורך-הדין בני רובין מהמחלקה הבין-לאומית במשרד המשפטים; לעורך-הדין אהוד קינן, היועץ המשפטי של משרד החוץ; לפרופסור משה הירש, לפרופסור סטיבן גולדשטיין, לד"ר מרגלית כהן, פרופסור סיליה וסרשטיין – כולם מהאוניברסיטה העברית, והיא היתה גם יושבת-ראש הוועדה שציינתי קודם.

מנחם בן-ששון: כיוון שהמושב, כמו שאתם יודעים, קרב לסופו, אני מבקש להודות, נוסף על דורית ואג, שכולכם מכירים אותה, כי אין מי שלא זכה לשוחח אתה, לתאם אתה ולראות כיצד היא נאמנה לעבודתה-עבודתנו – אני מבקש להודות לחבורה היומיומית, שהיא האור שנראה כאילו הוא הצל – הן פועלות בצורה כל כך אינטנסיבית בוועדה: אני מבקש להודות לתמי ברנע, אשר על החוקה; לנטלי שלף אשר על הכנת הישיבות; לחופית אלפי אשר על אתר האינטרנט; למבשרת נבו-לנדאו אשר על סדר-היום ואשר על היום כולו; לרעות כהן אשר על התקשורת המיידית, ולגור מוטולה, שמביא את דברי הוועדה לכלל ישראל.

מנחם בן-ששון: ב-30 חודשי העבודה שלה חוקקה ועדת החוקה, חוק ומשפט 45 הצעות חוק ממשלתיות; הצעת חוק אחת מטעם הוועדה; 45 הצעות חוק פרטיות – חבר הכנסת גפני נכנס עכשיו, שלא ילעיז; 94 צווים ותקנות שאושרו; 47 דיוני פיקוח של הוועדה ומעקב אחרי יישום חוקים, פי-שלושה מכל מה שהיה נהוג עד היום.

מנחם בן-ששון: הוועדה הנהיגה, במידה רבה בראשותה של חברת הכנסת דותן, פיקוח על עבודת הממשלה.

מנחם בן-ששון: אני מקווה שנדע להמשיך באותו סגנון – בסגנון הפיקוח.

מנחם בן-ששון: מעירים לי שלא אמרתי מלה על החוקה.

מנחם בן-ששון: ובכן, השלמנו את רוב הסעיפים במגילת הזכויות של החוקה לטיוטה שמוסכמת על רוב חברי הוועדה.

מנחם בן-ששון: השלמנו כמעט את כל פרק החקיקה.

מנחם בן-ששון: בקנאה גדולה אני מסתכל על ראש ועדת החוקה בכנסת הבאה, שכנראה ישלים את מלאכת הכנת הטיוטה לקריאה ראשונה.

מנחם בן-ששון: הלוואי שאלה יהיו האנשים שכאן.

מנחם בן-ששון: [מס' כ/263; "דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 20142; נספחות.

מנחם בן-ששון: ]

אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס”ט–2008.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק המפלגות היא יוזמתו של חבר הכנסת אופיר פינס.

מנחם בן-ששון: זוהי הצעה בעניין סקרים, ומשלימה הצעת חוק אחרת, שעשינו יחד, בעניין הפריימריס – כולנו נכנסים היום למשטר חדש בחוק הפריימריס.

מנחם בן-ששון: ההצעה מוגשת ללא הסתייגויות.

מנחם בן-ששון: זוהי הצעה שכוונתה לאסור פרסום סקרים ביום השלישי שלפני יום הבחירות, ותכליתה היא לנסות, לפחות, להיות יותר מבוגרים בהגעה ליום הבחירות.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת פינס ידע להסביר את הדברים בדיון בקריאה ראשונה.

מנחם בן-ששון: הדברים נאמרו, אני זוכר, הם טריים מאוד באוזנינו, טריות באוזנינו גם החוויות של מה שעברנו במשאות שווא ומדוחים.

מנחם בן-ששון: כפי שאמרו פעם פוליטיקאים ותיקים בבית הזה: מדבר שקר תרחק.

מנחם בן-ששון: ובכן, רחקנו ארבעה ימים.

מנחם בן-ששון: לאחר מפלות שנחלו הסוקרים בשנים האחרונות היו מי שאמרו: ראוי שלא נסקור פריימריס של מפלגות, משום שהתעתוע שבנתוני התשתית הוא כזה שגם התוצאה הראשונית, ובוודאי הסופית, עלולה להביא להטיה לא נכונה.

מנחם בן-ששון: כך או כך, נקטנו זהירות, השווינו למה שקיים בחוק המפלגות, שינינו מעט את הקנס המוטל – כיוון שהוא מוטל על חברות, על מפרסמים, הוא גבוה יותר.

מנחם בן-ששון: בהזדמנות זו תיקנו תיקון קטן גם בחוק הפריימריס, שנועד להבהיר את כוונתנו בחוק הראשון.

מנחם בן-ששון: שלושת הדברים הללו מוצגים לפניכם היום.

מנחם בן-ששון: אין כאן הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הכנסת שיצביעו בעד הצעת החוק הזאת, המבשרת את כניסתנו למשטר של פריימריס.

מנחם בן-ששון: אני מבקש להזכיר לכל חברי הכנסת – משטר הפריימריס הוא משטר חמור ושקוף; הוא מעמיד אותנו כולנו לפני אזרחי ישראל – ולא במערומינו: במלוא עבודתנו היומיומית, הציבורית.

מנחם בן-ששון: כל מה שאנחנו מקבלים וכל מה שאנחנו מוציאים יהיה לנגד עיניכם.

מנחם בן-ששון: תוכלו לראות את הדברים באינטרנט.

מנחם בן-ששון: אנחנו, חברים, מחויבים לפני האזרחים לדווח.

מנחם בן-ששון: זה החוק החדש, ועכשיו הוספנו לו את מגבלת הסקרים, כדי שגם האזרח יוכל להחליט החלטה מושכלת ונבונה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, תודה על הסבלנות.

מנחם בן-ששון: חברי חברי הכנסת, תודה על עבודה משותפת מרתקת.

תודה, אדוני.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לתקן את עצמי; יש ארבעה יוזמים להצעה: שלושת היוזמים שלא הזכרתי הם חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, חבר הכנסת צחי הנגבי וחבר הכנסת גדעון סער.

מנחם בן-ששון: אלה הם יוזמי ההצעה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לתקן את עצמי, פשוט משום שחבר הכנסת פינס היה יכול להתפנות בימים הסוערים האלה וגם ללוות את הצעת החוק, ואילו החברים האחרים היו במשימות אחרות בכנסת.

מנחם בן-ששון: סליחה.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מוחמד ברכה: בהעדר הסתייגויות להצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס”ט–2008, נעבור להצבעה על הצעת החוק בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת, נא להצביע.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 1–3 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

מוחמד ברכה: ברוב של 22 חברי הכנסת, ללא מתנגדים, הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: אני מוסיף את השר מג'אדלה כתומך בהצעת החוק בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: יש לך הזדמנות להצביע בעד החוק בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: נא להצביע, חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 30 נגד – אין נמנעים – אין חוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס”ט–2008, נתקבל.

מוחמד ברכה: ברוב של 30 חברי הכנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים, אושרה הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס”ט–2008, בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: הודעה למזכיר הכנסת.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיע כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה), התשס”ט–2008; לרבות הסתייגויות.

איל ינון: לוח תיקונים להסתייגויות להצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה), התשס”ט–2008.

איל ינון: תודה.

איל ינון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

מוחמד ברכה: אתה רוצה להודות?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת פינס יודה על הצעת החוק הקודמת, לפני שאזמין אותו להציג את הצעת החוק הבאה, כיושב-ראש ועדת הפנים.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: קודם כול אני רוצה להודות למנחם בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, שזאת הזדמנות להודות לו על פעילותו כיושב-ראש מוצלח וראוי של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות גם לצוות הוועדה ולהודיע לכל מי שרץ בפריימריס שהחוק הזה, שהתקבל, חל על כל הפריימריס הקרובים בכל המפלגות.

אופיר פינס-פז: לעניין הצעת החוק על איחוד הרשויות, אי-אפשר שלא להציג אותה.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה הצבעה מייד – זה נחמד, אבל אין דבר כזה בתקנון.

מוחמד ברכה: אדוני, אני אזמין אותך, אבל תן לי קצת זמן.

מוחמד ברכה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת), התשס”ט–2008;

מוחמד ברכה: [מס' כ/151; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' מ' , עמ' 19628; נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים עכשיו לדיון בקריאה שנייה ובקריאה שלישית של שלוש הצעות חוק ברצף.

קריאה: לא צריך דיון.

מוחמד ברכה: יש הסתייגויות, אדוני.

מוחמד ברכה: הצגת הנושא וההסתייגויות – זה נקרא דיון.

מוחמד ברכה: רצף של שלוש הצעות חוק לביטול איחודי רשויות.

מוחמד ברכה: אני רוצה, בהזדמנות זאת, לברך את האורחים משבעת הכפרים שנוגעים בדבר: עוספיא, דאלית-אל-כרמל, באקה וג'ת, מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה.

מוחמד ברכה: אני מברך אתכם.

מוחמד ברכה: עשיתם מאבק ציבורי ראוי לשמו.

מוחמד ברכה: אני מקווה – אף שאני לא אמור לקוות, כיושב-ראש הישיבה – אני מאוד מקווה שתבואו על שכרכם בהחלטת הכנסת בעת הדיון בנושא הזה.

מוחמד ברכה: אגב, שלוש הצעות החוק הן הצעות חוק תקציביות, ולכן נדרשים 50 חברי הכנסת שיתמכו בכל אחת מהן.

מוחמד ברכה: אני רוצה להזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, להציג את הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא), התשס”ט–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להציע לך, אדוני היושב-ראש, לקיים דיון משולב על שלוש הצעות החוק כדי לחסוך בזמן.

אופיר פינס-פז: ההצבעה נפרדת בכל מקרה, אבל – דיון משולב.

אופיר פינס-פז: חבל שאני אעלה שלוש פעמים.

מוחמד ברכה: אנחנו מציעים כך – כך יהיה הסדר: חבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש ועדת הפנים, יציג את שלוש הצעות החוק.

מוחמד ברכה: אחר כך תנומקנה ההסתייגויות לכל הצעת חוק לחוד, אם המסתייגים ירצו, כמובן, ואחר כך נצביע על כל חוק לחוד.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: אדוני שר הפנים.

אופיר פינס-פז: לגבי ההסתייגויות, כל ההסתייגויות שיש – אגב, הן מעטות מאוד – יש שתי הסתייגויות בסך הכול, והן לדיבור.

אופיר פינס-פז: יכול להיות גם שהמסתייגים יסירו אותן לאחר מכן.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להציג, ברשותכם, את שלוש הצעות החוק, שבסך הכול המבנה שלהן הוא כמעט זהה, כדי שנוכל לחסוך בזמן, ומצד שני הכנסת תקבל תמונה ברורה על מה היא מצביעה.

אופיר פינס-פז: אני מציע את הצעות חוק הרשויות המקומיות – ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא, ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת וביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה.

אופיר פינס-פז: מקורן של כל הצעות החוק האלה בשורה ארוכה של הצעות חוק פרטיות שיזמה קבוצה גדולה של חברי הכנסת מסיעות רבות בבית.

אופיר פינס-פז: הצעות חוק אלה אוחדו לשלוש הצעות החוק המונחות לפניכם.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר כך: איחוד הרשויות האלה נעשה בזמן ממשלת נתניהו, נדמה לי – אני לא בטוח, ביוזמת שר הפנים פורז.

ראובן ריבלין: ממשלת שרון.

אופיר פינס-פז: אוקיי, ממשלת שרון.

אופיר פינס-פז: בכל אופן, אנחנו עשינו – אני אומר לכם את זה גם בתוקף תפקידי לשעבר כשר הפנים – עשינו מאמצים גדולים כדי שהאיחודים האלה יצליחו.

אופיר פינס-פז: לצערי הרב הם נעשו במהירות רבה מאוד, שלא לומר מדי, שלא לומר בפזיזות, במסגרת כוונה רחבה מאוד של הממשלה באותה תקופה, לאחד הרבה מאוד רשויות מקומיות.

אופיר פינס-פז: חלק מהאיחודים שנעשו אז הצליחו, חלק נמצאים במצב ביניים, וחלק נכשלו.

אופיר פינס-פז: הכנסת, כפי שהיא באה לידי ביטוי גם בהצבעות במליאה וגם בעבודתה, הגיעה למסקנה ששלושת האיחודים האלה נכשלו ואין טעם להמשיך לקיים אותם גם לאחר הבחירות הבאות, בחמש השנים הבאות.

אופיר פינס-פז: אבל, חברי חברי הכנסת, לפרק איחודים זה מהלך מורכב מאוד ומסובך מאוד, ודאי כשעושים אותו באמצעות חקיקה, ולכן הקדשנו מאמצים גדולים והרבה מאוד ישיבות כדי להגיע לתוצאה האופטימלית, ואני באמת מקווה שהתוצאה שיוצאת מתחת ידנו היא הטובה ביותר, כזאת שתבטיח לרשויות הנפרדות, שיצטרכו להתקיים, שהתושבים שלהן יוכלו ליהנות ממגוון השירותים המוניציפליים הדרושים להם, למרות הקושי של פירוק האיחוד, ובאופן אובייקטיבי זה קושי אמיתי.

אופיר פינס-פז: אני אומר כך: לפי שלוש הצעות החוק, הבחירות ברשויות המחולקות לא תתקיימנה ביום שלישי הקרוב, כמו ברוב הרשויות בישראל; אנחנו דוחים אותן בחוק ל-1 ביוני 2009.

אופיר פינס-פז: שר הפנים ימנה ב-1 בדצמבר שנה זו ועדות קרואות לשתיים משלוש הרשויות – כי בבאקה–ג'ת יש ועדה קרואה; או שהוא יחדש את מינויה, או שגם זה לא נחוץ.

אופיר פינס-פז: בשתיים האחרות ימנה שר הפנים ועדות קרואות, שתפקידן יהיה לעסוק במשך שישה חודשים בפירוק האיחודים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נתנו לשר הפנים מרווח של גמישות – אני חושב שזה מתחייב לנוכח העובדה שאנחנו עוסקים בזה בפעם הראשונה – של שלושה חודשים לשני הכיוונים; רוצה לומר שאם שר הפנים יראה שברשות מסוימת התהליך נעשה באופן יותר מהיר וחלק, הוא יוכל לקצר את התקופה ולהקדים את מועד הבחירות מ-1 ביוני ל-1 במאי או ל-1 באפריל.

אופיר פינס-פז: אבל אם שר הפנים יגיע למסקנה שתהליך הפירוק מצריך עוד חודש, חודשיים או שלושה חודשים, החוק יאפשר לו לדחות את מועד הבחירות, בעוד מועד, עד שלושה חודשים, כדי להשלים את הפירוק.

אופיר פינס-פז: אנחנו, במסגרת הליך הפירוק, מביאים בחשבון את כל הדברים שצריך להביא בחשבון.

אופיר פינס-פז: מובן שהעובדים שעובדים היום ברשות המקומית המאוחדת, כל אחד מהם יחזור לתחומו.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים יקבע תקנים מיוחדים, כפי שהוא יודע, על-פי הקריטריונים שלו לרשויות הנפרדות.

אופיר פינס-פז: זכויותיהם של העובדים יישמרו, וגם ההסכמים הקיבוציים יובאו בחשבון, כמתחייב בחוק – והדגשנו את זה.

אופיר פינס-פז: ברור שחלק גדול מהשירותים המאוחדים היום יינתנו בנפרד, אבל נתנו לרשויות הנפרדות אופציה חוקית להמשיך לשתף פעולה במגוון רחב של נושאים, אם הם ירצו בכך, גם בהמשך.

אופיר פינס-פז: למשל בחינוך, בתברואה, ברווחה – בהרבה מאוד תחומים יהיה אפשר להמשיך לשתף פעולה כרשויות נפרדות, ואנחנו בהחלט נעודד את זה.

אופיר פינס-פז: נוסף על כך, לכל אחת מהרשויות יוצמדו חשבים מלווים לתקופה של שנה, ואפילו חשבים מלווים "פורטה", מה שאנחנו קוראים, עם כל הסמכויות, כדי לוודא שבתהליך ההיפרדות שום גורם לא ייפול בין הכיסאות, והציבור לא ישלם מחיר, והתהליך ייעשה על-ידי הממשלה והגורמים שעוסקים בזה במקצועיות מרבית.

אופיר פינס-פז: זאת ועוד, החלטנו שהממשלה – משרד הפנים יהיה רשאי להעניק לרשויות הנפרדות מענקי פירוק, והדבר הזה נעשה כדי למנוע מצב של שוקת שבורה מבחינה תקציבית, שכן היום הרשויות האלה מקבלות מענקי איחוד, משום שהן היו מאוחדות, ואם המענקים האלה ייפסקו באחת אנחנו עלולים למצוא את עצמנו במציאות תקציבית-כלכלית עגומה, שהתושבים עלולים להידרש לשלם עליה מחיר.

אופיר פינס-פז: לפיכך קבענו בחוק ששר הפנים יהיה רשאי להעניק מענקי פירוק, כדי לשמור על היציבות הכלכלית של היישובים וכדי למנוע, חלילה וחס, כאוס או נפילה דרמטית ביכולת של הרשות המקומית לספק את השירותים המוניציפליים לתושבים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר שהקדשנו מאמצים גדולים מאוד למציאת כל האיזונים הנכונים, הנוסחאות הנכונות והפתרונות הנכונים כדי ליצור תהליך חלק, עד כמה שאפשר, בדרך שבה נצטרך לעבור את הדרך חזרה מרשות מאוחדת לרשויות נפרדות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לממשלה על הגישה שלה בדיונים.

אופיר פינס-פז: הממשלה, באופן בלתי מפתיע, התנגדה להצעות החוק, בעיקר בשל התקדים שלהן, כי הממשלה רוצה תמיד לאחד רשויות, ולא לפרק רשויות שאוחדו.

אופיר פינס-פז: זאת הגישה הממשלתית הידועה, גישה שמלווה את הממשלה מאז ומעולם – את כל ממשלות ישראל.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא יכולים לבוא יותר מדי בטענות כלפי הגישה הזאת, כי היא הגישה מימים ימימה, אף שאני חושב שכשאני הייתי שר הפנים לא קידשתי אותה.

אופיר פינס-פז: חשבתי שכל איחוד היה צריך לראות לגופו של עניין.

אופיר פינס-פז: כל איחוד רשויות שונה במהותו ממשנהו, כי אני מאמין שהשלטון המקומי הוא דיפרנציאלי.

אופיר פינס-פז: יש כאלה שחושבים שהשלטון המקומי עשוי מקשה אחת, שכל הרשויות בישראל דומות במאפיינים שלהן, במוטיבציות שלהן ובדרך ההתנהלות שלהן, ולא היא.

אופיר פינס-פז: אני חושב שיש הבדל דרמטי בין תל-אביב ובין חצור-הגלילית.

אופיר פינס-פז: גודל, מרחק, פריפריה לעומת מרכז – אי-אפשר לגזור גזירה שווה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להסביר לחברים למה אני מרבה בדיבור, שלא כמנהגי.

אופיר פינס-פז: נוצרה בעיה עם ההצבעה, ונדרשתי למשוך זמן.

אופיר פינס-פז: לכן אני נאלץ לשטוח בפניכם את כל משנתי בתחום המוניציפלי, ואני אשמח, אגב, אם תחליטו שאני צריך לקצר אותה.

אופיר פינס-פז: כל זמן שאני לא צריך לקצר אותה – יש לי מה לומר.

יצחק גלנטי: מתקיימת עכשיו ישיבה של ועדת הכנסת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אופיר פינס, יושב-ראש ועדת הפנים, מנמק שלוש הסתייגויות, עשר דקות לכל אחת – או שנפצל.

מוחמד ברכה: אני נוהג בדיוק על-פי התקנון.

מוחמד ברכה: רבותי, אני מבקש שקט.

מאיר שטרית: יש הסתייגויות.

מוחמד ברכה: בלי קשר.

אופיר פינס-פז: אני פשוט עשיתי גילוי נאות.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא חורגים מהתקנות, כי מגיעה לי רשות דיבור עשר דקות על כל הצעת חוק, כלומר יש לי 30 דקות.

אופיר פינס-פז: אני מוכן לקצר, אבל אין לי ברירה – מי מודיע מתי אפשר לסיים את הנאום חוצב הלהבות הזה?

אופיר פינס-פז: מכל מקום, אני רוצה לחזור על הדברים ולומר שאני מעריך את עמדת הממשלה, שלמרות התנגדותה להצעות החוק – ואני מדבר כמובן על משרד הפנים ועל משרד האוצר – היא בכל זאת לא שברה את הכלים ולא החרימה אותן, אלא היתה שותפה למציאת פתרונות קונסטרוקטיביים, כדי שהצעות החוק האלה יביאו מזור ותתקבל תוצאה ראויה ולא חלילה תוצאה שתביא את התושבים למציאות קשה שהם עלולים להיפגע ממנה.

אופיר פינס-פז: אני חושב, לפיכך, שהיחס של הממשלה בדיונים היה יחס חיובי, ואני מוצא לנכון לציין זאת ולהעלות זאת על נס.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לכם שגם התושבים – ואנחנו עשינו מאמץ גדול מאוד לשתף את התושבים בהתייעצויות ובדיונים שלנו, אל תחשבו שזה דבר פשוט.

אופיר פינס-פז: אנחנו דנו בתושבים של שבעה יישובים, שהטריחו את עצמם פעם אחר פעם ובאו לדיוני הכנסת.

אופיר פינס-פז: נתנו פתחון פה לכל התושבים שמחזיקים בדעות כאלה ובדעות אחרות – שמייצגים אינטרסים כאלה ואינטרסים אחרים.

אופיר פינס-פז: אנחנו עשינו מאמץ גדול מאוד גם לשמוע אותם וגם להכניס לתוך הצעות החוק תובנות, רעיונות או הצעות שהיה בהן היגיון, שחשבנו שהן יקדמו את הנושא לקראת פתרון רצוי והולם.

אופיר פינס-פז: לכן אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לתושבים – יש כאן ביציע נציגות מרשימה של התושבים.

אופיר פינס-פז: שלום לכם.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים שבסופו של דבר אתם תזכו ליחס הוגן ולהתנהלות מוניציפלית טובה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהעובדה שגם התושבים, למרות חילוקי הדעות, למרות המתיחויות הפנימיות, אף שהתהליך נעשה ערב בחירות – גם מוניציפליות וגם כלליות – אני רוצה לומר שהדיונים היו למופת, בנימוס, בענייניות, בצורה מכובדת, ואני רוצה להזכיר לחברי הכנסת מכל חלקי הבית: אני רואה שיש כאן איזה קשיים בהצבעה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לכל חלקי הבית, גם מסיעות כאלה וגם מסיעות אחרות: אל תשכחו שאנחנו בעצם, כמחוקקים, לוקחים כאן אחריות לגבי החיים האמיתיים של התושבים באותן שבע רשויות מקומיות – שבעה יישובים.

אופיר פינס-פז: ואני מציע לכל אחד לקחת את האחריות לדבר הזה; למי שחושב שיש לו שם ציבור שתומך בו, ומי שחושב שאין לו שם ציבור שתומך בו.

אופיר פינס-פז: אני רק אומר לכם: בסופו של יום, האחריות שלנו היא אחריות כוללת, ואני מציע לכל סיעות הבית משמאל ומימין, לא לשחק משחקים מיותרים ביום האחרון של הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם, ואני אומר את זה גם לציבור בבית: קיימתי הרבה מאוד התייעצויות על הצעות החוק האלו.

אופיר פינס-פז: הקדשתי להן הרבה מאוד מאמצים.

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר שבמשך כל עשרות השעות בא אלי איזה חבר כנסת – מוועדת הפנים, או לא מוועדת הפנים – מאיזו סיעה בכנסת, משמאל ומימין, יהודים או ערבים, ואמר לי: אנחנו מתנגדים, אנחנו חושבים משהו אחר, אנחנו רוצים להציע הצעה אחרת.

אופיר פינס-פז: היתה התגייסות כוללת של כל סיעות הבית, בתהליך החקיקה הזה.

אופיר פינס-פז: ואני מציע: אם הבית הזה רוצה שהציבור בישראל יתייחס אליו ברצינות, אני מציע שלא יהיה משחק מכוער ביום האחרון; אני ממש מציע, כי לא יהיה אפשר להסביר אותו.

אופיר פינס-פז: לא יהיה אפשר להסביר אותו.

אופיר פינס-פז: היתה כאן התגייסות לאורך כל הדרך באווירה טובה, ובאווירה עניינית, ולא לפי מפתח פוליטי.

אופיר פינס-פז: אני מציע שאם אנחנו רוצים שיכבדו אותנו, בואו נכבד את עצמנו ונעביר את החוק הזה באותו רוב שהעברנו אותו בקריאה הטרומית ובקריאה הראשונה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לכם, ואני רוצה לבקש מכם לא לקבל את ההסתייגויות אם תעלינה ולתמוך בהצעות החוק על-פי הנוסח שגובש בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

אופיר פינס-פז: תודה רבה לכם.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני, חבר הכנסת פינס, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת פינס הציג בעצם את שלוש הצעות החוק לביטול האיחודים – הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא), הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת) והצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה).

מוחמד ברכה: ואני בהחלט יכול להעיד, כמי שליווה ויזם – בין היוזמים הרבים, כמובן, מכל סיעות הבית – את הצעות החוק, שהדיונים אכן התנהלו באווירה של אחדות דעים ושל תמימות דעים, וראוי שהכנסת, ביומה האחרון – הרי הכנסת תתכנס רק עוד לישיבה אחת בשבוע הבא, לזכרו של ראש הממשלה רבין, זיכרונו לברכה, והיום זה היום האחרון – ולדעתי, אדוני סגן היושב-ראש, יש מקום שהכנסת תהיה נאמנה למה שהיא שידרה במשך כל הדיונים שארכו והשתרעו על פני חודשים רבים, מה גם שיש מקום להביא בחשבון – שר הפנים, מה קרה?

מאיר שטרית: תעשה הצבעה, אני לא מבין.

מאיר שטרית: למה עכשיו להזכיר את – – – לזכר רבין?

מאיר שטרית: – – – תצביע.

מוחמד ברכה: נו, מה?

מוחמד ברכה: מה מפריע לך באזכרה לרבין?

מוחמד ברכה: אני לא מבין.

מאיר שטרית: – – – תצביע.

מוחמד ברכה: רבותי – אני לא מבין על מה המהומה, שר הפנים.

מוחמד ברכה: מה יש?

מוחמד ברכה: אמרתי משהו שאתה לא יכול להסכים לו?

מאיר שטרית: לא.

מוחמד ברכה: אז בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: צריך להצביע.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר שהדיונים נתנו מסר די ברור לתושבים בשבעת הכפרים, שהכנסת אכן הולכת ונענית לבקשתם ולרצונם המשותף של הרוב המכריע בשבעת היישובים, וכל הפרה של אותו מסר, אני חושב, תתקבל בצורה מאוד מאוד לא טובה על-ידי התושבים, וגם בכל מה שקשור למעמדה של הכנסת.

מוחמד ברכה: להצעות החוק יש הסתייגויות, רבותי.

מוחמד ברכה: הראשונה היא שלי.

מוחמד ברכה: אני, כמובן, לא יכול לנמק אותה, בגלל המקום שאני יושב בו עכשיו.

מוחמד ברכה: המסתייג השני, חבר הכנסת חנא סוייד – אתה רוצה לנמק את ההסתייגות?

חנא סוייד: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא נישאר להצבעה.

קריאות: – – –

מוחמד ברכה: יולי.

מוחמד ברכה: טוב, חבר הכנסת חנא סוייד מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת , אתה רוצה לנמק?

מוחמד ברכה: – מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת , איפה הוא?

קריאה: איננו.

מוחמד ברכה: הוא לא נמצא, אז הוא לא יכול.

מוחמד ברכה: על כן אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אני 20 דקות יושב פה ומחכה להצבעה – – –

מוחמד ברכה: אז מה?

מוחמד ברכה: מה קרה?

מוחמד ברכה: אנחנו עובדים כאן, חבר הכנסת אדלשטיין.

מוחמד ברכה: 20 דקות, אז מה קרה?

מוחמד ברכה: באמת.

מוחמד ברכה: יש בקשה של יותר מ-20 חברי הכנסת להצבעה אישית.

אורי אריאל: להתראות.

מוחמד ברכה: הצבעה אישית.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל – בעד רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת

קריאה: על מה מצביעים?

מוחמד ברכה: על עוספיא ודאליה.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – בעד

מוחמד ברכה: רגע, אדוני המזכיר.

מוחמד ברכה: הצבעה על כל הצעת חוק בנפרד.

מוחמד ברכה: הרי לא עושים הצבעה על שלוש הצעות חוק.

מוחמד ברכה: אנחנו מדברים עכשיו על הצעת החוק בעניין עוספיא ודאליה.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני המזכיר, תמשיך.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) יעקב אדרי – אינו נוכח יצחק אהרונוביץ – בעד אהוד אולמרט – אינו נוכח חיים אורון – בעד זבולון אורלב – בעד דוד אזולאי – בעד אריאל אטיאס – אינו נוכח עמיחי אילון – אינו נוכח רוברט אילטוב – בעד דליה איציק – אינה נוכחת אפי איתם – בעד – אינו נוכח רפי איתן – בעד אריה אלדד – אינו נוכח בנימין אלון – אינו נוכח טלב אלסאנע – בעד זאב אלקין – אינו נוכח חיים אמסלם – בעד אלי אפללו – אינו נוכח גלעד ארדן – בעד אורי אריאל – בעד מזור בהיינה – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – בעד יעקב בן-יזרי – אינו נוכח יצחק בן-ישראל – אינו נוכח מנחם בן-ששון – אינו נוכח רוני בר-און – אינו נוכח אבישי ברוורמן – בעד מוחמד ברכה – בעד אליהו גבאי – אינו נוכח זהבה גלאון – בעד אלחנן גלזר – בעד יצחק גלנטי – אינו נוכח משה גפני – בעד צביה גרינפילד – בעד עמירה דותן – אינה נוכחת אברהם דיכטר – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח צבי הנדל – בעד יצחק הרצוג – בעד מגלי והבה – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח מתן וילנאי – בעד יצחק וקנין – אינו נוכח נסים זאב – בעד ג'מאל זחאלקה – בעד יצחק זיו – בעד עבאס זכור – בעד נאדיה חילו – בעד דב חנין – בעד יואל חסון – אינו נוכח ישראל חסון – אינו נוכח שי חרמש – אינו נוכח – בעד אחמד טיבי – בעד דוד טל – אינו נוכח אסתרינה טרטמן – בעד שלי יחימוביץ – בעד אליהו ישי – אינו נוכח איתן כבל – בעד אמנון כהן – בעד יצחק כהן – בעד רן כהן – אינו נוכח משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת יצחק לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח לאון ליטינצקי – בעד יעקב ליצמן – בעד סופה לנדבר – בעד גאלב מג'אדלה – בעד שלמה מולה – אינו נוכח שאול מופז – אינו נוכח אברהם מיכאלי – בעד אלכס מילר – בעד סטס מיסז'ניקוב – בעד מיכאל מלכיאור – בעד אורי מקלב – בעד יעקב מרגי – בעד שרה מרום-שלו – אינה נוכחת יורם מרציאנו – בעד משולם נהרי – בעד מיכאל נודלמן – אינו נוכח אורית נוקד – בעד סעיד נפאע – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח חנא סוייד – בעד מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – בעד גדעון סער – בעד גדעון עזרא – אינו נוכח אופיר פינס-

איל ינון: פז – בעד יוחנן פלסנר – אינו נוכח – אינו נוכח עמיר פרץ – בעד אברהים צרצור – אינו נוכח אברהם רביץ – אינו נוכח דוד רותם – בעד ראובן ריבלין – בעד חיים רמון – אינו נוכח יוסף שגאל – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח מאיר שטרית – נגד סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – אינו נוכח ליה שמטוב – בעד שכיב מוראד שנאן – בעד עתניאל שנלר – אינו נוכח משה שרוני – בעד רונית תירוש – אינה נוכחת יולי תמיר – בעד אשוב ואקרא בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בסיבוב הראשון של ההצבעה.

איל ינון: רוחמה אברהם-בלילא – אינה נוכחת אהוד אולמרט – אינו נוכח אריאל אטיאס – אינו נוכח עמיחי אילון – אינו נוכח דליה איציק – אינה נוכחת – אינו נוכח אריה אלדד – אינו נוכח בנימין אלון – אינו נוכח זאב אלקין – אינו נוכח אלי אפללו – אינו נוכח מזור בהיינה – אינו נוכח זאב בוים – אינו נוכח יעקב בן-יזרי – אינו נוכח יצחק בן-ישראל – אינו נוכח מנחם בן-ששון – אינו נוכח רוני בר-און – אינו נוכח אליהו גבאי – אינו נוכח יצחק גלנטי – אינו נוכח עמירה דותן – אינו נוכח אברהם דיכטר – אינו נוכח אברהם הירשזון – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מגלי והבה – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח יצחק וקנין – אינו נוכח יואל חסון – בעד ישראל חסון – אינו נוכח שי חרמש – אינו נוכח דוד טל – אינו נוכח אליהו ישי – אינו נוכח רן כהן – אינו נוכח משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת יצחק לוי – אינו נוכח אביגדור ליברמן – אינו נוכח שלמה מולה – אינו נוכח שאול מופז – אינו נוכח שרה מרום-שלו – בעד מיכאל נודלמן – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח מרינה סולודקין – אינה נוכחת גדעון עזרא – אינו נוכח יוחנן פלסנר – אינו נוכח – אינו נוכח אברהים צרצור – אינו נוכח אברהם רביץ – אינו נוכח חיים רמון – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח סילבן שלום – אינו נוכח שלום שמחון – אינו נוכח עתניאל שנלר – אינו נוכח רונית תירוש – אינה נוכחת האם יש חבר כנסת שנמצא באולם ולא קראתי בשמו?

איל ינון: יעקב אדרי – בעד יצחק גלנטי – בעד

דוד רותם: קדימה הגיעו להצביע בעד – – –

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, בעת שאנחנו ממתינים לתוצאות ההצבעה, אני מבקש מכל חברי הכנסת שישבו במושביהם.

מוחמד ברכה: אומנם יש לי בקשות להצבעות אישיות בהמשך, אבל אני מבין שהמציעים ימשכו את זה.

מוחמד ברכה: לכן, כל מי שמעוניין להשתתף בהצבעה, שישב במקומו.

מוחמד ברכה: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת שההצבעה האישית שנערכה זה עתה היא על הקריאה השנייה בעניין של עוספיה ודאליה.

מוחמד ברכה: יש עוד קריאה שלישית ועוד הצבעות על שתי ההצעות האחרות.

מוחמד ברכה: אני מבקש מכולם לשבת, ומי שנמצא מחוץ לאולם ומעוניין להצביע – שייכנס, כדי שנעשה הצבעה אלקטרונית על שאר ההצעות.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, ברוב של 66 חברי כנסת בעד – בלי מחיאות כפיים, במיוחד לא של חברי הכנסת – ואחד נגד, הצעת החוק לביטול האיחוד של דאליה ועוספיה אושרה בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: כעת נעבור להצבעה אלקטרונית בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: הצבעה בקריאה שלישית – נא להצביע.

גדעון סער: קדימה נעלמה, מפלגה שלמה נעלמה.

קריאה: – – –

מוחמד ברכה: לא, עצרתי את השעון.

מוחמד ברכה: ההצבעה הזאת לא נחשבת, ועתה נצביע בקריאה שלישית על ביטול האיחוד של דאליה ועוספיה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 55 נגד – 1 נמנעים – אין חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא), התשס"ט–2008, נתקבל.

מוחמד ברכה: 55 בעד ואחד נגד.

מוחמד ברכה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות דאלית-אל-כרמל ועוספיא), התשס”ט–2008, אושרה בקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת).

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–18 – 49 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1–18 נתקבלו.

נאדיה חילו: לא הספיקו להצביע.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה – – –

קריאה: לא התקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק קיבלה רוב, אבל בהיותה הצעת חוק תקציבית היא לא קיבלה את הרוב הנדרש.

משולם נהרי: בקריאה שלישית היא יכולה לקבל.

קריאות: – – –

מוחמד ברכה: נעבור להצבעה על הצעת החוק השלישית: הצעת חוק הרשויות המקומיות – – –

קריאות: – – –

מוחמד ברכה: אין קריאה שלישית.

מוחמד ברכה: זה לא עבר בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה), התשס”ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: הצבעה בקריאה שנייה, לרבות לוח תיקונים – מי בעד?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–18 – 49 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1–18 נתקבלו.

לא נקלט.

קריאה: שרוני לא נקלט.

מוחמד ברכה: נקלט.

מוחמד ברכה: הצעת החוק – – –

נאדיה חילו: זה לא בסדר.

מוחמד ברכה: הצעת החוק קיבלה רוב, אבל לא את הרוב הדרוש, של 50 מחברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אני, כיושב-ראש הישיבה, מודיע זאת, ואני אומר שאני המום מהתנהגותם של חברי הכנסת – אף שאני יושב-ראש הישיבה – אבל זה מעשה שלא ייעשה, מה שקורה כאן.

נאדיה חילו: זה לא בסדר.

נאדיה חילו: להפריד בין האוכלוסייה – זה לא בסדר.

נאדיה חילו: זה הרצון של האנשים – – –

קריאות: – – –

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת.

נאדיה חילו: זה לא בסדר מה שעשיתם היום.

נאדיה חילו: זה לא בסדר מה שעשיתם – – –

מוחמד ברכה: זה אחד המחזות השחורים בתולדות הכנסת, שהצעות חוק שלא היתה שום התנגדות להן לאורך כל הדרך – פשוט בגלל גישות שאין להן שום נגיעה בעצם העניין – –

נאדיה חילו: לא בסדר מה שעשיתם היום.

נאדיה חילו: להפריד בין אנשים.

נאדיה חילו: אני הסתובבתי שם, זה הרצון של האנשים – – –

מוחמד ברכה: – – ולגופו של עניין, למעט עמדתו של שר הפנים, שהתנגד מלכתחילה; אני לא אומר – אבל זה אחד המחזות השחורים ביותר בתולדות הכנסת.

קריאות: – – –

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד משהו.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, גם יושב-ראש הישיבה – שצריך למלא בנאמנות את תפקידו – גם לו יש רגשות, והוא יכול להיות המום, פשוט המום, מחוסר הקולגיאליות.

מוחמד ברכה: אני אנסה לדלג על הרגשות הקשים ועל רגשות התיעוב, הייתי אומר.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נמשיך הלאה.

מוחמד ברכה: כן, אדוני שר הפנים.

מאיר שטרית: אני יכול לבקש לומר כמה מלים?

מוחמד ברכה: שנייה.

מוחמד ברכה: לחברת הכנסת זהבה גלאון יש הערה מהצד.

מוחמד ברכה: בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהכנסת לא יכולה להמשיך בהצבעות שלה, וכל ההסכמות שהיו עכשיו בין הקואליציה ובין האופוזיציה צריכות להתבטל, כי הקואליציה התנהגה בצורה שאין לה תקדים ואין לה אח ורע בכנסת.

נאדיה חילו: את כל ההצבעות.

מוחמד ברכה: טוב, אני מודה לך.

זהבה גלאון: אני מבקשת להפסיק את ההצבעות.

זהבה גלאון: אין הסכמות.

זהבה גלאון: אין הסכמות.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת זהבה גלאון, אנחנו כפופים לתקנון, ולא נעשה שום דבר מחוץ לתקנון.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: זה לא נכון.

זהבה גלאון: זה לא נכון.

מוחמד ברכה: אני נותן לחברת הכנסת שלי יחימוביץ את האפשרות להודות על החוק שכבר עבר, בעניין של עוספיא ודאליה.

קריאות: – – –

אבישי ברוורמן: רבותי, יש לי הערה.

אבישי ברוורמן: הערה אחת.

אבישי ברוורמן: מוחמד, יש לי הערה.

אבישי ברוורמן: היום נבחר אדם שחור לנשיא ארצות-הברית – – –

מוחמד ברכה: שנייה.

מוחמד ברכה: תן לחברת הכנסת יחימוביץ לומר את הדברים שלה, ואחר כך אני אאפשר להשמיע הערות.

מוחמד ברכה: נא לשבת.

נאדיה חילו: – – – על אזרחי מדינת ישראל – – –

מוחמד ברכה: על-פי הנוהג, חברת הכנסת שלי יחימוביץ – כאחת המציעים, או המציעה הראשונה – רוצה להודות.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת יחימוביץ, שנייה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להכריז לפרוטוקול את מה שכולם יודעים – שהצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת) קיבלה רוב של 49 מול אחד, אבל לא התקבלה משום שהיא הצעת חוק תקציבית; הצעת החוק האחרת, הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה), התשס”ט–2008, קיבלה רוב של 49 בעד ומתנגד אחד, אבל היא לא התקבלה משום שהיא הצעת חוק תקציבית.

מוחמד ברכה: בבקשה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חשבתי לתומי שאני אוכל לעלות לכאן ולברך, כנהוג, על כך שהצעת החוק שלי, לביטול האיחוד בין דאליה ובין עוספיא – הצעת חוק שהצטרפו אליה חברי כנסת רבים אחרים – על כך שהצעת החוק הזאת התקבלה.

שלי יחימוביץ': היא אומנם עברה ברוב קולות הבית – רוב גדול של קולות הבית, כזה הנדרש להצבעה תקציבית – ואני מברכת את חברי בני העדה הדרוזית, שאלמלא הלחץ הכבד שהפעילו – המאבק הנחוש והאמיץ שלהם – ההצעה הזאת לא היתה עוברת.

שלי יחימוביץ': אבל אני מתקשה לשמוח, גם אם הצעת החוק הזאת עברה, שכן ראינו כאן הפרדה – אני מחפשת מלה מתאימה כדי לא להישמע קיצונית מדי – – –

גאלב מג'אדלה: תגידי גזענות, לא הפרדה – – –

שלי יחימוביץ': הפרדה – אני אשתמש במלה גזענות – בין הצעות זהות לחלוטין, אחת עברה ואחת לא – – –

גאלב מג'אדלה: אל תהיי מנומסת – – –

מוחמד ברכה: אלה דברי ברכה, השר מג'אדלה.

שלי יחימוביץ': – – – שתי הצעות חוק זהות בתוכנן – – –

גאלב מג'אדלה: – – –

שלי יחימוביץ': אדוני השר מג'אדלה, אני אבחר את המלים שלי, ברשותך, ואתה תבחר את המלים שלך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עוזרים לך לבחור את המלים הנכונות.

גאלב מג'אדלה: גזענות.

שלי יחימוביץ': שתי הצעות חוק דומות מאוד להצעת החוק שלי לא עברו – הצעת החוק להפריד את האיחוד בין מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה וההצעה להפריד את באקה-אל-ע'רביה וג'ת.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין שכל חברי במפלגת העבודה הצביעו בעד ההצעות האלה, וכל מצביעי המרכז ושמאלה, שמשתעשעים ברעיון שקדימה היא מעין מפלגת שמאל-מרכז, ופניה לשלום, שיסתכלו היטב על ספסלי קדימה ויראו מי לא היה כאן להצביע בעד ההצעות האלה.

שלי יחימוביץ': לא בעבור הערבים ולא בעבור הדרוזים, אף שהיו הסכמות בוועדת ההסכמות, הם התפוגגו מכאן כולם, ולא היו קשובים כלל וכלל לצרכיו של הציבור הזה.

שלי יחימוביץ': יש משהו משותף לשלוש ההצעות – זאת שעברה ושתי אלה שלא עברו.

שלי יחימוביץ': האיחוד הזה, שהחל בקול תרועה רמה בימי נתניהו, היה אמור להיגזר על 150 רשויות, ובסוף על מי הוא נכפה?

שלי יחימוביץ': על הרשויות החלשות ביותר, חסרות המגן ביותר, ובכוח, בלי להתחשב ברצונם של התושבים.

שלי יחימוביץ': היום ראינו שאותה אפליה בין רשויות יהודיות לערביות, בין דרוזיות לערביות, נמשכת גם היום ודבר לא השתנה.

שלי יחימוביץ': אני חוזרת ומפנה אצבע מאשימה אל ספסלי קדימה שנותרו ריקים.

שלי יחימוביץ': אני חוזרת ואומרת: מי שמשתעשע ברעיון שמדובר במפלגת מרכז-שמאל מתונה, יבדוק היטב את ההצבעות של המפלגה הזאת לאורך כל הקדנציה ויראה היטב באיזו מפלגה באמת מדובר אחרי שמסירים ממנה את המסכות.

יורם מרציאנו: נכון.

שלי יחימוביץ': אני מצטערת צער רב על כך ששתי ההצעות הנוספות לא עברו, אבל אני מברכת את חברי תושבי דאליה ועוספיא ושאר בני העדה הדרוזית, שניהלו מאבק מאוד יסודי.

שלי יחימוביץ': בכל זאת אני חשה סיפוק קל מכך שההצעה הזאת עברה.

שלי יחימוביץ': זאת אחת ההצעות הראשונות שהגשתי כחברת הכנסת, ניהלנו עליה מאבק של שנתיים וחצי והצלחנו, וחבל שהשמחה הזאת נמהלת בתחושת שאט-נפש ממה שראינו כאן היום במליאה.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מוחמד ברכה: אני מזמין את שר הפנים, הוא רוצה להתערב בדיון, על-פי זכויותיו השמורות בתקנות.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אני רק רוצה להעיר, ההצעות שלא עברו קיבלו רוב, רוב מכריע, לא מפני שהן הצעות חוק תקציביות הן לא התקבלו, ולא מפני שאנשים לא הסכימו להן הן לא התקבלו, אלא בגלל שיקולים שהם לא לעניין.

יורם מרציאנו: בושה לקדימה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לומר, שלאורך כל הדרך, מהקריאה הטרומית והראשונה וגם עכשיו, התנגדתי לכל ההצעות הללו, לפירוק האיחודים.

מאיר שטרית: אני חוזר על דברי שאמרתי קודם, ההחלטות האלה אינן נכונות, הן החלטות שיהרסו את הרשויות הללו ויפגעו בתושבים.

מאיר שטרית: אני מצטער שהכנסת לא הסכימה לשמוע – לא לשר הפנים, לא למנכ"ל משרד הפנים, לא לצוות המקצועי בוועדת הפנים, וקיבלה עמדה של חברי כנסת, אני אומר את זה בצער, שמונעים משיקולים של פריימריס וחמולות שתומכות בפלוני ובאלמוני.

שלי יחימוביץ': להצעה הוקדשו שעתיים וחצי.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לכם, לצערי הרב, היישובים שלגביהם לא התקבלה החלטה, כפי שאני סברתי, זכו לדעתי ולא הפסידו, כי אצלם, ביישובים הללו יימשך האיחוד, נטפח אותם, והם יכולים להצליח בצורה יוצאת מן הכלל.

מאיר שטרית: אני מצטער על כך שעברה החלטה לגבי דאליה ועוספיא, אף-על-פי שכמו שאתם רואים הסרתי את התנגדותי, לאור רוב בכנסת, ונתתי לכנסת לגמור את הדיון ודחיתי את הבחירות כדי לאפשר לכנסת לקיים דיון.

מאיר שטרית: אני חושב שבסך הכול הם הפסידו.

מאיר שטרית: עובדה היא שראש העיר, ד"ר אכרם חסון, בא לוועדה והתנגד לפירוק.

מאיר שטרית: אז מה, ראשי הערים במקום, גם של אל-שגור וגם של דאליה-עוספיא, עיר-הכרמל, הם מייצגים פחות טוב את התושבים שלהם מאשר חברי הכנסת שיושבים כאן?

מאיר שטרית: אני חושב שלא.

מאיר שטרית: אני חושב שהם מייצגים נאמנה את התושבים שלהם.

מאיר שטרית: צר לי דווקא שעברה ההחלטה בעניין של דאליה ועוספיא, אבל החלטת הכנסת היא החלטה, אני מכבד אותה, גם אם זה בניגוד לדעתי.

מאיר שטרית: אני רציתי לומר, אדוני היושב-ראש, בעיני, עדיף היה להפיל את ההחלטה הראשונה ואת שלושתן, ולא להעביר אחת ואת האחרות לא.

מוחמד ברכה: מה שר הפנים מתכוון לעשות?

מאיר שטרית: בבאקה-ג'ת בכלל לא היה טעם ומקום להגיש הצעה כזאת לפירוק, מכיוון שהיום יש ועדה קרואה, עוד הרבה לפני, כי יש שם בעיות רחבות מאוד שצריך לתקן.

מאיר שטרית: לכן, שם אין בעיה.

מאיר שטרית: באל-שגור, במצב הנוכחי, דחיתי את הבחירות לפברואר, לאור החלטת הכנסת.

מאיר שטרית: אבדוק את לוח הזמנים, אם נוכל לקיים את הבחירות בפברואר, הן יתקיימו בפברואר.

מאיר שטרית: אם נצטרך לדחות – – –

מוחמד ברכה: ב-10 בפברואר יש בחירות לכנסת.

מאיר שטרית: אני יודע.

מאיר שטרית: אם נצטרך לדחות אותן בעוד חודש או חודשיים, אולי נדחה אותן.

מאיר שטרית: אני אבדוק את לוח הזמנים ונעשה מה שטוב לתושבי אל-שגור.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, מתי יתקיימו הבחירות?

מאיר שטרית: אני אקיים אותן בהקדם האפשרי מבחינתי – – –

מוחמד ברכה: לא, במסגרת החודש ההוא, זה בשלושת המקומות.

מאיר שטרית: לא בשלושת המקומות.

מוחמד ברכה: בשני המקומות.

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: בדאליה ובעוספיא, על-פי החלטת הכנסת, הולכים עכשיו לפירוק ביישובים הללו.

מאיר שטרית: לכן, המשמעות בעצם, מינוי ועדה קרואה בעיר-הכרמל שתעשה את הפירוק.

מאיר שטרית: הכנסת קצבה לזה שישה חודשים ועוד שלושה ששר הפנים יכול להאריך.

מאיר שטרית: כי לפרק זה תהליך ארוך, צריך להפריד בין החובות של שני היישובים.

מאיר שטרית: צריך להקים מועצה חדשה בעוספיא.

מאיר שטרית: צריך לפצל את העובדים ולהחליט איזה עובד עובר לאן.

מאיר שטרית: צריך לפצל רחובות וזכויות של רשויות.

מאיר שטרית: זה תהליך ארוך מאוד.

מוחמד ברכה: מה לגבי שתי האחרות?

מאיר שטרית: בבאקה-ג'ת לא יהיו בחירות בגלל ועדה קרואה.

מאיר שטרית: בנושא אל-שגור, נקיים את הבחירות במועד הקרוב ביותר האפשרי, לפי החלטת הכנסת.

מאיר שטרית: אני מצטער, אני אומר את זה בצער, אף שעמדתי היתה נגד, לדעתי היה צריך להפיל את שלוש ההצעות, זה שהעבירו אחת והפילו שתיים, בעיני זה לא תקין, אני חושב שזה לא נכון, היה צריך להפיל את שלושתן.

מאיר שטרית: זה הדבר הנכון לעשות.

מוחמד ברכה: או לקבל את שלושתן.

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: אני אומר, כמי שהתנגד ומתנגד לפירוק היישובים הללו, אני מצטער על כך.

מאיר שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון מס' 88), התשס"ט–2008.

מוחמד ברכה: לפני כן, הודעה למזכיר הכנסת.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק להגנה על עדים, התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת הכספים; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 112), התשס"ט–2008, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

איל ינון: תודה.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אני מבין שאין מי שיעלה את הצעת חוק התכנון והבנייה, לכן אני עובר לסעיף 13: הצעת חוק להגנה על עדים, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: גם כאן אין, נעבור הלאה.

מאיר שטרית: מי שאינו נוכח, תוריד מסדר-היום.

יצחק לוי: אני מוריד מסדר-היום, נחזור אחר כך.

יצחק לוי: אדוני המזכיר, אנחנו נחזור אחר כך.

יצחק לוי: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ב', עמ' 113266, חוב' ו', עמ' 12025, חוב' ל"ו, עמ' 18286; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 15), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, ידידי משכבר הימים, חברי חברי הכנסת, השר בן-אליעזר, הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 15), התשס"ט–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אבישי ברוורמן: הצעת חוק זו נדונה בכנסת בקריאה הראשונה כחלק מהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת 2008).

אבישי ברוורמן: ב-2008 היא פוצלה ועברה לדיון בוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: תיכף אסביר לכם בצורה ברורה מאוד.

אבישי ברוורמן: מדינת ישראל סובלת היום ממיעוט קרקעות.

אבישי ברוורמן: הארץ הזאת, כשהוקמה המדינה ב-1948, היה בה מספר תושבים מועט, הארץ היתה ריקה.

אבישי ברוורמן: גם מארק טוויין שביקר כאן לפני שנים רבות וכתב את הספר "מסע תענוגות לארץ הקודש", אמר: זאת ארץ ריקה שאין בה בכלל אנשים.

אבישי ברוורמן: היום אנחנו אוכלוסייה הולכת וגדלה, כבר עברה את 7 המיליונים, ומצויה במצוקת קרקעות.

אבישי ברוורמן: המצוקה הזאת מחייבת שימוש יעיל ומושכל בעתודות הקרקע לצורכי פיתוח ובנייה.

אבישי ברוורמן: מנגד עומדת מצוקתם של בתי-העלמין ההולכים ומתמלאים, המחייבת היערכות ומעבר לשיטות קבורה חסכוניות בקרקע.

אבישי ברוורמן: הממשלה, במסגרת החלטות ועדת השרים לענייני קבורה מבקשת זה זמן לקדם קבורה בשיטת הקבורה הרוויה, המבטיחה ניצול טוב יותר של עתודות הקרקע לקבורה.

אבישי ברוורמן: בהחלטות ועדות השרים לענייני קבורה נקבעה מדיניות של עידוד הקבורה הרוויה, ועל רקע של בקשתן של חברות קדישא השונות להעלות את תעריפי רכישת חלקות קבר בחיים הותנתה העלאת התעריפים שביקשו החברות קדישא בבניית מתחמי קבורה בשיטת הקבורה הרוויה באותם בתי-עלמין.

אבישי ברוורמן: נושא רכישת חלקות קבר בחיים מצוי היה במשך שנים על סדר-היום הציבורי.

אבישי ברוורמן: בעבר, בהעדר פיקוח ובקרה, גבו חברות קדישא סכומים גבוהים, לפי ראות עיניהן, עבור חלקות הקבר.

אבישי ברוורמן: בשנת 2001 הוסדרו התעריפים במסגרת תיקון מס' 10 לחוק שירותי הדת היהודיים, אשר קבע תעריף לכל החברות קדישא המטפלות בקבורת נפטרים בבתי-העלמין בארץ.

אבישי ברוורמן: במסגרת התעריפים שנקבעו נכללה תוספת עבור פיתוח מתחמי קבורה בשיטת הקבורה הרוויה בבתי-העלמין של תל-אביב, ירושלים וחיפה.

אבישי ברוורמן: למרבה הצער, סכומים אלו לא נוצלו באופן אשר הביא להעמדת תשתיות קבורה רוויה מספיקות בבתי-העלמין כיום.

אבישי ברוורמן: הצעת החוק המונחת לפניכם מאשרת את הצעת הממשלה להעלאת התעריפים המבוקשת לסך של 12,566 ש"ח בארבעת בתי-העלמין.

אבישי ברוורמן: תעריפים אלו יוצמדו למדד תשומות הבנייה.

אבישי ברוורמן: אולם ועדת הכספים בדונה בהצעת החוק לא הסתפקה בהעלאת התעריפים גרידא, אלא קבעה שתוקם קרן פיתוח שתקבוליה יהיו הכספים שהתקבלו עבור מכירת חלקות קבר בחיים, בשיעור שיקבע השר לשירותי דת אשר לא יפחת מ-50% מתקבולי המכירה וכן כל הכספים שיועברו מהמדינה למטרות פיתוח קבורה רוויה.

אבישי ברוורמן: כספים אלו ישמשו אך ורק לפיתוח תשתיות ומבנים לקבורה רוויה.

אבישי ברוורמן: על מנת להגן על כספי הקרן נקבע כי כספי הקרן לא יהיו ניתנים לשעבוד או לעיקול אלא בתנאים מסוימים בלבד.

אבישי ברוורמן: עוד מוצע להרחיב את חובת הדיווח החלה על אותן חברות קדישא ולחייבן להגיש מדי שנה לשר לשירותי דת דין-וחשבון שיפורסם לציבור ויכלול, בין היתר, פירוט הכנסותיהן והוצאותיהן בנוגע לבית-העלמין, פירוט חלקות הקבר השונות שהן מכרו באותה שנה וכן דיווח על התקדמות בניית מתחמים בשיטת הקבורה הרוויה.

אבישי ברוורמן: כניסתם לתוקף של התעריפים החדשים הותנתה באישור השר לשירותי דת, כי הוצגו לפניו מסמכים המעידים על כך שלפחות 50% מסך שטחי הקבורה החדשים באותו בית-עלמין, מיועדים לקבורה בשיטת הקבורה הרוויה, וזאת בהתאם לתוכנית שאושרה למתן תוקף ובהתאם להיתרי בנייה שניתנו לאותם מתחמים.

אבישי ברוורמן: אולם, אם קבע השר לשירותי דת כי עבודות הבנייה והפיתוח של מתחמי קבורה רוויה חדשים אינו עומד בהיקף שקבע, ישובו לחול התעריפים הקודמים טרם העלאתם, בניכוי 10%.

אבישי ברוורמן: לשר לשירותי דת ניתנה סמכות לעדכן את התעריפים בהתחשב בשינויים בעלויות חלקת קבורה רוויה ולכלול חברות קדישא נוספות שיעסקו בקבורה רוויה בהסדר המתייחס לחברות קדישא מסוג זה.

אבישי ברוורמן: על רקע ריבוי התלונות בכל הנוגע לפעילות החברות קדישא בתחום זה, מוצע עוד לקבוע חובת גילוי מוגברת של העוסקים במכירת חלקות קבר כלפי הרוכשים.

אבישי ברוורמן: חובה זו תכלול הן פירוט כל זכויותיהם של הרוכשים לפי החוק והן הצגת מידע מדויק על המצב בבית-העלמין, לרבות מפה המתארת את אזורי הקבורה השונים.

אבישי ברוורמן: הצעת החוק מוגשת עם הסתייגות לשם דיבור.

אבישי ברוורמן: לפיכך אבקש כי הכנסת תתמוך בהצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית כנוסחה בהצעת הוועדה.

אבישי ברוורמן: אוסיף גם שהיתה תמיכה מלאה בוועדת הכספים, ואוסיף גם שכל הארגונים הירוקים תומכים, כי אכן הארץ זקוקה – בתי-הקברות מלאים ומתפרסים, אין מקום, ואנו זקוקים לקבורה רוויה כדי לשמור שארץ זו, שפעם אלתרמן אמר, במובן החיובי, להפוך אותה לשלמת בטון ומלט, היום במובן השלילי היא הופכת לשלמת בטון ומלט, יותר מדי בתי-קברות שמתפרסים.

אבישי ברוורמן: לכן הצעה זו ראויה, והיא גם דואגת למשאבי הקרקע, לאיכות הסביבה.

אבישי ברוורמן: לכן אני מבקש מהבית הזה ומכבוד היושב-ראש להעלות אותה להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.

אבישי ברוורמן: תודה.

דוד אזולאי: מה עם שכרם של עובדי המועצות הדתיות?

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: יש הסתייגות של חבר הכנסת ריבלין והוא איננו, ולכן נצביע על החוק עכשיו, על כל החוק, מכותרתו ועד סופו בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אדוני השר, בברכת בילע המוות לנצח ומחה ה' דמעה מעל כל פנים, הצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 15), גם כותרת החוק וכל הסעיפים.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 1–7 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–7 נתקבלו.

יצחק לוי: 15 בעד החוק, אין נגד, אין נמנעים; אני מוסיף את השר בן-אליעזר.

יצחק לוי: אני מודיע שההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 15), התשס"ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: 16 בעד, אין נגד, אין נמנעים.

יצחק לוי: החוק התקבל גם בקריאה שלישית.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: כבוד השר לענייני דתות רוצה לומר כמה מלים.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, פרופסור ברוורמן, שנרתם במהירות מאז שהפנינו אליו את הבעיה הקשה של מצוקת הקבורה בארץ-ישראל.

יצחק כהן: אכן, בפעולה מהירה הביא זאת לאישור.

יצחק כהן: אני רוצה להודות לחברי צוות ועדת הכספים, לעורך-דין תומר רוזנר, לך ולעוזרתך, לאנשי צוות המשרד לשירותי דת, לעורך-דין נסים אוחיון וכל אנשי הצוות שעשו לילות כימים כדי להביא את החוק הזה לחברות קדישא בארץ.

יצחק כהן: לכם, חברי הכנסת, שהצבעתם פה-אחד בקריאה שנייה ושלישית, למזכירות הכנסת שראתה את הדחיפות והביאה את הצעת החוק ביומה האחרון של הכנסת במושב הזה, יישר כוח, וכפי שאמר יושב-ראש הישיבה – בילע המוות לנצח ומחה ה' דמעה מעל כל פנים וכיפר אדמתו עמו.

יצחק כהן: כל טוב.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: [נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנו עוברים לסעיף הבא: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 13), התשס"ח–2008.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, בחוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 13), התשס"ח–2008, היתה טעות.

אבישי ברוורמן: העלינו את העניין בוועדת הכספים, והוא תוקן, ואני רוצה לקרוא זאת בפניכם כדי לאשר זאת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, לפי סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח–1948:

אבישי ברוורמן: בחוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 13), התשס"ח–2008, בסעיף 5, בסעיף 11ד(ג) המובא בו, במקום "לתקן" צריכה להיות המלה "תתקן".

אבישי ברוורמן: תחילתו של תיקון הטעות ביום תחילתו של סעיף 11ד לחוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב], התשל"א–1971, כאמור בסעיף 7 לתיקון מס' 13.

אבישי ברוורמן: אסביר את משמעות התיקון.

אבישי ברוורמן: חוק שירותי הדת היהודיים התקבל בכנסת ביום ה' בתמוז התשס"ח, 8 ביולי 2008, ופורסם ברשומות בעמוד 648.

אבישי ברוורמן: בשל טעות סופר, נכתבה בסעיף 11ד(ג) המובא בסעיף 5 לתיקון מס' 13 המלה "לתקן" במקום "תתקן".

אבישי ברוורמן: לכן אנחנו מבקשים לתקן את טעות הסופר הזאת, ואני מבקש שנצביע על זה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

יצחק לוי: אנחנו מצביעים על תיקון טעות בחוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 13), התשס"ח–2008.

יצחק לוי: יש פה הצעת החלטה.

יצחק לוי: אדוני המזכיר, האם צריך להצביע על זה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית?

יצחק לוי: אנחנו מצביעים רק על הצעת ההחלטה, הצבעה אחת.

יצחק לוי: בבקשה, נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 19 בעד ההחלטה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 13), התשס"ח–2008, נתקבלה.

יצחק לוי: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק לוי: הכנסת קיבלה את תיקון הטעות.

יצחק לוי: [מס' כ/232; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ח, עמ' 18771; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 88), התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 88), התשס"ט–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זו היא הצעת חוק פרטית שיזמו חברי הכנסת שרה מרום-שלו, אלחנן גלזר, יצחק גלנטי, יצחק זיו ומשה שרוני, והיא אושרה בקריאה הראשונה ב-28 במאי 2008.

אופיר פינס-פז: מדינת ישראל קטנה וצפופה, כידוע לכם.

אופיר פינס-פז: השטחים הפתוחים בה מעטים, והם נתונים ללחצי פיתוח מתמידים, וככאלה הם משאב הנמצא במחסור.

אופיר פינס-פז: לשטחים הפתוחים חשיבות רבה כמקור לאיכות חיים לציבור, כמקום שבו נשמרים אוצרות טבע ונכסי תרבות וכעתודה לפיתוח לדורות הבאים.

אופיר פינס-פז: מטרתה של הצעת החוק המובאת לפניכם היא להדגיש את החשיבות שבפיתוח זהיר של אותם שטחים ולהבטיח את שמירתם והקצאתם גם באזורים עירוניים מאוכלסים.

אופיר פינס-פז: סעיף 61 לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965, מגדיר את מטרותיה של תוכנית מיתאר מקומית.

אופיר פינס-פז: מוצע להוסיף לסעיף זה שני עניינים.

אופיר פינס-פז: מוצע להדגיש שפיתוח הקרקע ייעשה תוך הימנעות מפגיעה בצמחייה וכן בערכי טבע, נוף ומורשת.

אופיר פינס-פז: כך יונחו מוסדות התכנון להעדיף את החלופה המבטיחה כי הפגיעה בסביבה תהיה מזערית.

אופיר פינס-פז: כן מוצע לקבוע כי בין שימושי הקרקע הנקבעים בתוכנית יש להקצות גם שטחים ציבוריים פתוחים, ובמיוחד שטחים לפארקים, גנים וגינות, שחשיבותם לאיכות חיי התושבים רבה.

אופיר פינס-פז: ההקצאה כאמור תיעשה בהתאם לצורכי האוכלוסייה במרחב התכנון המקומי ובאופן שיהלום את צרכיה.

אופיר פינס-פז: נושא הקצאת קרקע לצורכי ציבור זכה להתייחסות מפורטת בהחלטת הממשלה מס' 2873 מיום 28 בינואר 2001, שבה אומצו עקרונות שקבעה ועדה בין-משרדית בתדריך תכנון להקצאת קרקע לצורכי ציבור.

אופיר פינס-פז: בתדריך זה נקבעו מכסות מומלצות לנפש של שטחי גן ופארק בשטחי יישוב.

אופיר פינס-פז: מכסות אלה אומנם נמוכות באופן משמעותי מהמקובל בעולם המערבי – לדוגמה, המכסה המומלצת בתדריך לשטחי גן בשכונת מגורים היא 7 מטרים רבועים לנפש, בעוד שבעולם המערבי מקובלות מכסות הגבוהות עד פי-שלושה – אך בעיגונן בחקיקה יש כדי לשפר את המצב הנוכחי.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זו מטמיעה את נחיצות השמירה על משאב השטחים הפתוחים ברובד התכנוני המקומי, האמון בסופו של דבר על הפיתוח בפועל, ומכאן חשיבותה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד שהצעת החוק הזאת תייצר מציאות שונה במוסדות התכנון, במיוחד המקומיים, ובתוכניות המפורטות, כך שהציבור בישראל יוכל ליהנות מיותר שטחים ציבוריים פתוחים, יותר פארקים, יותר גינות, יותר צמחייה, ושיקול הדעת של ועדת התכנון המקומית לא יהיה בנייה בלבד, בנייה בכל מחיר, בנייה באחוזי בנייה בלתי נסבלים, אלא יביאו בחשבון שבמקומות האלה גם גרים אנשים שמגדלים ילדים וראוי שיהיו להם גם אותם מקומות ירוקים בתוך השטח המאוכלס.

אופיר פינס-פז: לנוכח העובדה שאין להצעת החוק הסתייגויות, אני מבקש מהכנסת לתמוך בה על-פי הנוסח שגיבשה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 88), בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אין הסתייגויות.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 20 בעד סעיף 1 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יצחק לוי: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אנחנו נצביע עכשיו על אותה הצעה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: בבקשה, נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 88), התשס"ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: אני מברך את היוזמים, את יושב-ראש הוועדה.

יצחק לוי: בשם היוזמים – חברת הכנסת שרה מרום-שלו רוצה לברך.

יצחק לוי: בבקשה.

שרה מרום שלו: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, ברצוני להודות מקרב לב לאנשים שסייעו שהצעת חוק חשובה זו תהפוך לחוק רשמי של מדינת ישראל.

שרה מרום שלו: ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס, ברצוני להודות על העבודה המסורה שעשה בקידומו של חוק זה בכל שלביו.

שרה מרום שלו: תודה לחברי הכנסת שתמכו בחוק, ליועצת המשפטית של הוועדה, למנהלת הוועדה, הגברת יפה שפירא, ולעוזרי הפרלמנטריים.

שרה מרום שלו: אני מודה לכם מקרב לב.

יצחק לוי: תודה רבה, גברתי.

יצחק לוי: [מס' מ/380; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' כ"ו, עמ' 16611; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק להגנה על עדים, התשס”ט–2008, קריאה שנייה ושלישית.

יצחק לוי: אדוני יושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר לביטחון פנים, חברי חברי הכנסת, אנחנו מחוקקים הרבה חוקים, והיום הוא יום חקיקה פורה במיוחד.

אופיר פינס-פז: אבל אני רוצה לומר לכם, שלא הרבה פעמים בשנים האחרונות הכנסת נדרשת לחקיקה אסטרטגית.

אופיר פינס-פז: בדרך כלל אנחנו משנים, מתקנים חוקים, אבל מדובר כרגע בחוק להגנה על עדים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה חוק שיכול לשנות באופן מהותי את יכולתה של מערכת אכיפת החוק – בראש ובראשונה משטרת ישראל, היועץ המשפטי לממשלה, פרקליטות המדינה – בהתמודדות שלהם מול הפשיעה החמורה בישראל.

אופיר פינס-פז: זה לא סוד שעבריינים רבים מתחמקים מעונש או לא ניתן להרשיע אותם, ולעתים גם לא ניתן לגבש נגדם כתב-אישום כתוצאה מכך שהם מהלכים אימים על עדים, מחסלים עדים, פוגעים בעדים ועושים את כל מה שהם יכולים לעשות כדי למנוע מאותם אנשים להעיד כנגדם בבית-משפט או במשטרה.

אופיר פינס-פז: גיבשנו הצעת חוק שאמורה לייצר מכשיר חדש במשרד לביטחון פנים, רשות חדשה, רשות להגנה על עדים, שתפתח את הידע המקצועי ותגובה בכלים – גם תקציביים, גם טכנולוגיים וגם באפשרויות לשיתופי פעולה בין-לאומיים – כדי לאפשר הגנה כפי שצריך על עדים, כפי שמקובל בכמה מהמדינות המובילות בעולם בתחומים האלה.

אופיר פינס-פז: הייתי שמח אם לישראל היתה היכולת להשתמש ברשות מהסוג הזה כבר לפני שנים רבות.

אופיר פינס-פז: ייתכן מאוד שלו קמה רשות להגנת עדים לפני 20 שנה, כל המחזות שאנחנו רואים, של ארגוני הפשיעה החמורה, המאפיה שקיימת בישראל, הפשיעה המאורגנת החמורה, היו נראים אחרת לגמרי, ואולי לא היו מצליחים בכלל להגיע, לא לנפח הפעילות ולא לרמת הפעילות ולרמת הנזק שהם גורמים למדינת ישראל ולחברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: את הצעת החוק הזאת יזמה הממשלה.

אופיר פינס-פז: אומנם גם אני, עבדכם הנאמן, יזמתי הצעת חוק פרטית לפני שנים ארוכות, אבל בסופו של דבר, את ההצעה שאני מביא בפניכם יזמה הממשלה.

אופיר פינס-פז: בשנת 2002 מינו פרקליטת המדינה ומפכ"ל המשטרה צוות פעולה בראשותו של פרקליט מחוז ירושלים דאז ופרקליט המדינה היום, עורך-דין משה לדור, במטרה לגבש מודל אפשרי להגנה על עדים.

אופיר פינס-פז: אני מזכיר לכם – שנת 2002, אנחנו כבר בסוף 2008; ללמדכם שהתהליך הזה ארוך, מורכב, אטי באופן שלדעתי לא היה נדרש, אבל זו המציאות.

אופיר פינס-פז: הצוות הזה, שעשה עבודה מאוד מקצועית, הגיש את המלצותיו לממשלה בספטמבר 2004, והמלצות אלה אומצו על-ידי הממשלה בינואר 2006, תוך בחינת חלופות שונות שעליהן המליץ הצוות.

אופיר פינס-פז: בעקבות החלטת הממשלה דאז גובשה הצעת החוק הזו, שהוגשה לכנסת, למיטב ידיעתי, על-ידי השר לביטחון פנים הנוכחי, השר אבי דיכטר.

אופיר פינס-פז: לפי ההצעה, תוקם במשרד לביטחון פנים רשות להגנה על עדים.

אופיר פינס-פז: היתה מחשבה להקים את הרשות במשרד המשפטים, היתה מחשבה להקים את הרשות במשטרת ישראל, ובסופו של יום הוחלט להקים את הרשות במשרד לביטחון פנים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזו החלטה נכונה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהמשרד יוכל להעניק לרשות הזו את הכלים ואת סדרי העדיפויות הראויים כדי שהיא תצליח בעבודתה.

אופיר פינס-פז: הרשות תעסוק בהגנה על עדים ובאבטחה ובשיקום של עדים שההערכה היא שהסכנה הנשקפת להם גבוהה ביותר וההגנה הדרושה להם חורגת מיכולותיה של משטרת ישראל בתחום זה נכון להיום.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר שגם היום קיימת במשטרת ישראל מחלקה שצריכה להגן על אנשים מאוימים.

אופיר פינס-פז: המחלקה הזו לא תפורק; אבל האנשים שיוגדרו על-ידי הצוותים המקצועיים, ראשית כאנשים הנמצאים בסכנה ברמה הגבוהה ביותר – מה שנקרא בעגה המשטרתית רמת סיכון 6 – ויוגדר שהם האנשים הנחוצים ביותר בהעדתם, כדי להרשיע את העבריינים הקשים ביותר הפועלים היום בישראל, כל אלה יוגנו ברשות להגנת עדים.

אופיר פינס-פז: ההחלטה בדבר הכללת עד בתוכנית הגנה תהיה מסורה למנהל הרשות.

אופיר פינס-פז: יש לרשות מנהל, קוראים לו אריה לבנה, לייבו, שהיה ראש אגף חקירות בשב"כ וגויס לטובת המשימה ומונה על-ידי הממשלה.

אופיר פינס-פז: ההחלטה תתבסס הן על הערכות המשטרה לגבי מידת הסכנה הנשקפת לעד, הן על האינטרס הציבורי שבניהול ההליך הפלילי וחשיבותה של עדותו בו, והן על מידת התאמתו של העד לתוכנית כזו, בהתחשב, בין היתר, בעברו הפלילי, במצבו המשפחתי ובהתאמתו הפסיכולוגית והסוציאלית.

אופיר פינס-פז: כדי לסייע בידי המנהל לקבל החלטה בעניין, כל רשות ציבורית תהיה חייבת לסייע לו ולמסור לו מידע הדרוש לו לשם כך.

אופיר פינס-פז: הגנתו של העד תבוא לידי ביטוי בהיבט האבטחתי ובהיבט השיקומי.

אופיר פינס-פז: בהיבט האבטחתי תעסיק הרשות מאבטחים ברמה גבוהה, שיעברו הכשרה מיוחדת בידי הרשות.

אופיר פינס-פז: למאבטחים אלה יינתנו סמכויות חיפוש, דרישת הזדהות, תפיסת חפצים, עיכוב, ובנסיבות מסוימות גם תוך שימוש בכוח סביר.

אופיר פינס-פז: בהיבט השיקומי תוסמך הרשות לפעול לשם שינוי זהותו של העד, העתקת מקום מגוריו – בין בתוך ישראל ובין בחוץ-לארץ – הבטחת רמת חיים סבירה בתקופת תוכנית ההגנה, סיוע במציאת עבודה או בהשתלבות במסגרת לימודים וכל סיוע אחר הדרוש לשם השתלבותו בקהילה החדשה שבתוכה ייטמע.

אופיר פינס-פז: בהקשר זה יחויבו רשויות ציבוריות להגיש לרשות להגנה על עדים את כל הסיוע שיידרש לה לשם ביצוע התוכנית.

אופיר פינס-פז: בכפוף לאמנות בין-לאומיות או להסכמים פרטניים ייקבעו גם תוכניות ההגנה של עדים ישראלים בחוץ-לארץ באמצעות הרשויות המקומיות, וכן של עדים זרים בישראל.

יצחק לוי: אני ביקשתי מהנואם הפסקה קצרה בשביל לקדם בברכה את הברונית דה-רוטשילד, היושבת ביציע, שבאה לבקר במדינת ישראל ובכנסת ישראל.

יצחק לוי: קודם כול, ברכת ברוכים הבאים לברונית ולמלוויה.

יצחק לוי: למשפחת רוטשילד מניות יסוד, עוד טרם הקמת המדינה, במדינת ישראל, בביסוס של המדינה, וגם בבית הזה עצמו, בסיוע בניית הבית הזה עצמו.

יצחק לוי: ואנחנו מברכים, מודים למשפחת רוטשילד על שותפות האמת רבת-השנים עם מדינת ישראל ותושביה.

יצחק לוי: אנחנו מאחלים לך שהות נעימה במדינת ישראל ותודה על שבאת לבקר אותנו.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני.

יצחק לוי: אני מחזיר לך את רשות הדיבור, חבר הכנסת פינס.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר פינס-פז: חוק להגנה על עדים מסדיר גם את אבטחתם של עדים מאוימים שלא ייכללו בתוכנית הגנה של הרשות, בשל רמת סכנה נמוכה יותר הנשקפת להם.

אופיר פינס-פז: עדים אלה ימשיכו להיות באחריותה של המשטרה, והיא תהיה רשאית להעסיק מאבטחים נוספים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר עוד שלושה משפטים לסיום.

אופיר פינס-פז: המשפט הראשון: נתבקשתי על-ידי השר לביטחון פנים – ההצעה הזאת היתה בוועדת החוקה, והשר לביטחון פנים, לנוכח חשיבות העניין, ביקש ממני לפנות את – – –

יצחק לוי: רבותי חברי הכנסת.

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: לא, אדוני, אבל מאשימים אותי – – –

יצחק לוי: לא, לא.

יצחק לוי: אבל אתה יכול את השיחה הזאת לנהל בחוץ.

אופיר פינס-פז: אדוני, כל מה שמאשימים אותך תגיד: מודה אני.

יצחק לוי: תודה, תודה.

יואל חסון: אני רוצה שישמעו כולם.

אופיר פינס-פז: מה, אתה רוצה שנשמיע עוד פעם את ההאשמות?

יואל חסון: לא, אני רוצה – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת פינס, אתה מנהל את הישיבה?

אופיר פינס-פז: חס וחלילה.

יצחק לוי: אז קדימה, תמשיך בענייניך.

אופיר פינס-פז: אדוני, אני רוצה לסיים את דברי ולומר כך: ראשית, השר לביטחון פנים ביקש ממני לקחת את החוק לוועדת הפנים, כמובן בהסכמת יושב-ראש ועדת החוקה, שנעתר לכך.

אופיר פינס-פז: אני הקדשתי את כל הפגרה כדי – לא שניבאתי את נפילת הכנסת, אבל לא הייתי יותר מדי מופתע, ואני פעלתי כאילו הכנסת הולכת לסיים את ימיה, וטוב שכך – והצלחנו, באמת, בדקה התשעים לסיים את הצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: אני מודה לשר ולאנשי משרדו ולאנשי משרד המשפטים ולכל מי שטרח בעניין.

אופיר פינס-פז: אני גם מודה, כמובן, לצוות הוועדה.

אופיר פינס-פז: במקרה הזה יש לי שני יועצים משפטיים – היועצת המשפטית מירי פרנקל-שור בנושאים המשטרתיים, ואני רוצה להודות למירי על הכתיבה והניסוח של החוק, וכמובן למנהלת הוועדה ולכל צוות הוועדה.

אופיר פינס-פז: המשפט האחרון: חברים, אחרי הבחירות ב-10 בפברואר תקום ממשלה חדשה לישראל, ואני קורא לכל מי שרואה את עצמו מועמד לראשות ממשלה להפנים ולהבין שהצעת החוק הזו, אם לא תקבל בסדר העדיפויות הלאומי את המקום הראוי לה, לא תוכל לבצע את הפונקציה הכל-כך מכריעה שאנחנו מייעדים לה.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שהממשלה הבאה שתקום בישראל תקצה את המשאבים הנכונים לרשות להגנת עדים, כדי שסוף-סוף הציבור בישראל יוכל להרגיש שמישהו דואג לביטחון האישי שלו.

אופיר פינס-פז: אנחנו ככנסת עשינו את שלנו.

אופיר פינס-פז: עכשיו תורה של הממשלה החדשה שתקום בישראל לקחת את זה, ובאמת ליישם את החוק הזה בצורה יעילה ואופטימלית.

יצחק לוי: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מכם להצביע על הנוסח שהציעה ועדת הפנים, לנוכח העובדה שאין הסתייגויות להצעת החוק.

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק לוי: חבר הכנסת ברכה, בבקשה לשבת, אנחנו רוצים להצביע.

יצחק לוי: השר שטרית.

יצחק לוי: אנחנו מצביעים על הצעת החוק להגנה על עדים, התשס”ט–2008, הצעת חוק חשובה ביותר, ובאמת מגיעה תודה מיוחדת ליושב-ראש ועדת הפנים על ההשקעה המרובה.

יצחק לוי: ממש הצעה חשובה מאוד.

יצחק לוי: אני מפעיל את השעון – נא להצביע בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אין הסתייגויות, ההצבעה היא על כל החוק.

יצחק לוי: בבקשה.

יצחק לוי: הצבעה מס' 22 בעד סעיפים 1–46 – 28 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–46 נתקבלו.

יצחק לוי: ובכן, בעד – 28, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על כל ההצעה.

יצחק לוי: בבקשה, נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 23 בעד החוק – 25 נגד – אין נמנעים – אין חוק להגנה על עדים, התשס”ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: ובכן, 25 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: אני קובע שההצעה עברה גם בקריאה שלישית.

יצחק לוי: אני מבקש מהשר אבי דיכטר, השר לביטחון פנים – הצעת חוק להגנה על עדים, התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, החוק שעבר זה עתה מאפשר לרשות להגנה על עדים לצאת לדרך ולעבור משלב הארגון לשלב המבצעי, מתחילת שנת 2009.

אבי דיכטר: מדובר בכלי חשוב ביותר בשירותה של מערכת אכיפת החוק בכללה, ובדגש במשטרת ישראל, בפרקליטות המדינה.

אבי דיכטר: הרשות תפעל במשרד לביטחון פנים, ותסייע משם ותתמוך משם הן במשטרת ישראל, הן בפרקליטות המדינה, בלחימה הבלתי- מתפשרת בכנופיות הפשע בישראל.

אבי דיכטר: זה תפקידה, על זה היא תימדד.

אבי דיכטר: בהכנת החוק, בבישולו, בארגונו, עסקו רבים, ואני, ברשותכם, רוצה להודות, באמת, לבולטים שבהם.

אבי דיכטר: בראש ובראשונה לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, שלמרות הקשיים ולמרות הרגישות הרבה שהיתה בסעיפים רבים בהצעת החוק הזאת, חברי הכנסת בוועדה, אנשי הוועדה והעומד בראשה, חבר הכנסת אופיר פינס – והלשכה המשפטית שליוותה את המלאכה בוועדה בראשותה של הגברת מירי פרנקל-שור – עסקו, באמת, במלאכת מחשבת, בהתחשבות רבה מאוד, במטרה לאפשר לתינוק הזה לעמוד על רגליו ובסופו של דבר, כפי שאמר חבר הכנסת פינס, יושב-ראש הוועדה, להביא את זה לכאן היום להצבעה כדי שלא לעכב את הביצוע או את החלק המבצעי של הרשות הזאת, רשות שעליה הוחלט כבר בתחילת 2006.

אבי דיכטר: כמובן, תודה וברכה לאנשי הרשות ולעומד בראשה, מר אריה לבנה, שאיש לא מכיר אותו בשמו זה אלא כולנו מכירים אותו בשמו לייבו, שיחד עם אנשיו סייע רבות לעצב פרקים וסעיפים בהצעת החוק הזאת.

אבי דיכטר: לאנשי המשטרה – המפכ"ל, אנשי אגף החקירות והמודיעין והלשכה המשפטית במשטרת ישראל, שכמובן נתנו את הזווית שלהם, למנכ"ל המשרד, דני ברינקר, המנכ"ל הנוכחי, ולמנכ"ל היוצא, רמי פאלק, שהשקיעו רבות הם ואנשיהם, ובעיקר הלשכה המשפטית במשרד לביטחון פנים, בארגון החוק הזה מהזווית של המשרד ושל הרשות.

אבי דיכטר: לגורמי פרקליטות המדינה, היועץ המשפטי לממשלה ואנשי משרד המשפטים, שעמלו רבות בסוגיה הזאת, וכמובן, לרבים נוספים שאני, מפאת קוצר הזמן, לא מזכיר את שמותיהם.

אבי דיכטר: נתון נוסף שראוי לציין, אדוני היושב-ראש:

אבי דיכטר: בשנה האחרונה נרקמו קשרי עבודה מאוד מאוד חשובים בין אנשי הרשות להגנה על עדים לבין גופים מקבילים בעולם, באותן מדינות מובילות כמו ארצות-הברית, קנדה, גרמניה, ספרד, צרפת ונוספות, ששם קיימת פונקציה בדמות הרשות הזאת.

אבי דיכטר: במרבית המקרים הגופים הם הרבה יותר גדולים, ועם מסורת, עם ניסיון ועם ידע מבצעי שהם ניאותו לחלוק אותו אתנו, לשתף אותנו בו, והדבר עזר לנו מאוד – גם בתהליך החקיקה, אבל הוא יסייע מאוד בעיקר במעבר לשלב המבצעי.

אבי דיכטר: חשוב שהכנסת תדע שרזי הנושא הזה, כפי שהוא קיים במדינות אחרות, הועברו אלינו ללא שום חשש, ללא שום מוטרדות, מתוך אמונה בצורך שלנו בישראל בהקמה של פונקציה כזאת – הרשות להגנה על עדים.

אבי דיכטר: אני משוכנע שהבסיס הזה יאפשר שיתוף פעולה מבצעי פורה בתקופה הקרובה.

אבי דיכטר: שוב, תודה רבה גם לוועדת הפנים, גם ליושב-ראש, שהציג את הדברים, וכמובן לכנסת, שעשתה את מלאכתה נאמנה בחוק הזה.

אבי דיכטר: בכל אופן, להעביר אותו ללא מתנגדים זה לא מובן מאליו.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יצחק לוי: תודה רבה לך, אדוני השר.

יצחק לוי: [נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום: הצעה להחלטה בדבר תיקון טעות בחוק אוויר נקי, התשס”ח–2008.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני צריך להביא תיקון טכני, תיקון טעות בחוק אוויר נקי:

אופיר פינס-פז: בחוק אוויר נקי, התשס”ח–2008, בתוספת החמישית, בסופה יבוא: "דיאוקסינים ופוראנים" – אני מקווה שאני מבטא את זה נכון.

אופיר פינס-פז: תחילתו של תיקון הטעות ביום תחילתו של החוק.

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: הנוסח הקובע הוא הנוסח הכתוב ולא הנוסח שאמר יושב-ראש הוועדה.

יצחק לוי: אנחנו מצביעים על התיקון.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 24 בעד ההחלטה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק אוויר נקי, התשס”ח–2008, נתקבלה.

יצחק לוי: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק לוי: החלטת ועדת הפנים והגנת הסביבה בדבר תיקון טעות בחוק אוויר נקי נתקבלה.

יצחק לוי: [מס' כ/263; "דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 20057; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: הסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראות שעה) (תיקון), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון, בבקשה.

יצחק לוי: ישראל חסון.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש לי שאלה שאינה קשורה כרגע לסדר-היום, אבל היא מטרידה אותי מהיום הראשון של הכנסת הזאת, והיום זה אולי היום האחרון – כל הזמן מעירים לחבר הכנסת חסון "תהיה בשקט", "תהיה בשקט", "תהיה בשקט".

ישראל חסון: בתעודה שלי נרשמות הערות לחבר כנסת אחר.

ישראל חסון: איך מתקנים את זה בהיסטוריה?

יצחק לוי: קודם כול, אני משבח אותך על כוח האיפוק שלך – השאלה שלך היא מהיום הראשון ואתה שואל אותה רק ביום האחרון.

יצחק לוי: כלומר הדבר הוא בהחלט לשבח.

יצחק לוי: חוץ מזה, תדע לך שזה לא לרעתך שמעירים לך הערות.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראות שעה) (תיקון), התשס”ט–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

ישראל חסון: הצעת החוק נועדה לאפשר את המשך שידורי החדשות המקומיות והתוכניות המקומיות בנושאי היום במסגרת שידורי הטלוויזיה בכבלים.

ישראל חסון: השידורים בענייני היום הם כלי ביטוי חשוב של כל האירועים החדשותיים והחברתיים באזורי הארץ השונים, ובכלל זה בפריפריה.

ישראל חסון: כידוע, רוב האירועים האלה אינם זוכים לסיקור ולטיפול במהדורות החדשות המרכזיות, ואף לא בתוכניות טלוויזיה ארציות, ומגיעים לתודעה הציבורית בעיקר באמצעות שידורי החדשות המקומיות.

ישראל חסון: חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב–1982, קובע כי בעל זיכיון אשר הפך מאוחר יותר לבעל רשיון כללי לשידורי כבלים, ישדר חדשות מקומיות ותוכניות מקומיות בענייני היום.

ישראל חסון: הוראה זו, שתוקפה במקור היה עד יום 31 בדצמבר 2006, הוארכה מאז בשני תיקוני חקיקה, כל פעם לשנה אחת – משום שנציגי הממשלה הודיעו בדיוני הוועדה כי בדעת הממשלה לגבש הסדר קבע חלופי לשידורי החדשות המקומיות.

ישראל חסון: עתה עומדת הוראה זו לפוג ב-31 בדצמבר 2008, כשלמרות ההצהרות האמורות לא גובש עד כה הסדר חלופי כלשהו.

ישראל חסון: בתיקון האחרון שנעשה בשנה שעברה תוקן גם חוק רשות השידור, התשכ"ה–1965, באופן שלרשות השידור ניתנה הרשאה להפיק את החדשות המקומיות עבור בעל הרשיון הכללי לשידורי כבלים.

ישראל חסון: לאור החשיבות של המשך שידורי החדשות המקומיות והתוכניות המקומיות בענייני היום, מוצע להאריך את תוקפם של הסדרים אלה בשישה חודשים נוספים.

ישראל חסון: לעניין זה אני מוצא חובה להזכיר שבהצעת החוק, כפי שהוגשה לכנסת ביוזמת חברי הכנסת גדעון סער ושלי יחימוביץ ואושרה בוועדת השרים לענייני חקיקה, דובר על הארכת ההסדר הקיים בשנתיים נוספות.

ישראל חסון: להפתעתנו, ערב הדיון נמסר לנו מטעמו של שר האוצר כי הוא מסכים להארכה של שישה חודשים בלבד.

ישראל חסון: לוועדה לא נמסרו הסברים כלשהם לשינוי זה, ונציגי הממשלה שנכחו בדיון, לרבות נציגו של שר האוצר, לא היו מודעים לתפנית שחלה בעמדת שר האוצר וגם לא ידעו להסביר אותה.

ישראל חסון: לפיכך, ולנוכח חשיבות ההסדר, אישרה הוועדה, כאמור, הארכה רק בחצי שנה.

יצחק לוי: זה אפקטיבי, הארכה לחצי שנה?

ישראל חסון: אני מגיע לזה.

ישראל חסון: עם זאת החליטה הוועדה להוסיף לחוק המוצע הוראה שלפיה שר התקשורת, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יהיה רשאי להאריך בצו את תוקף ההסדר, ובלבד שסך תקופות ההארכה לא יעלה על שנה וחצי נוספת.

ישראל חסון: זאת אומרת, להגיע לשנתיים.

ישראל חסון: כאמור, מדובר בסמכות רשות: ירצו השרים, יעשו שימוש בסמכותם; לא ירצו, לא יאריכו.

ישראל חסון: רצינו לייצר כלי שימנע את כל הסרבול ואת הצורך בחקיקה נוספת.

ישראל חסון: למרות זאת קיבלנו אתמול הודעה ממשרד האוצר, ששר האוצר מתנגד לעגן בחוק אפילו את סמכות הרשות הזאת.

ישראל חסון: אף שלא נמסרו לוועדה הטעמים לעמדתו של שר האוצר – גם כאן לא ידעו להסביר לנו למה – וכדי שלא לסכל את המשך שידורי החדשות המקומיות, נאלצו הוועדה והמציעים חבר הכנסת סער וחברת הכנסת יחימוביץ לחדש את הדיונים בהצעת החוק, והוועדה החליטה על הנוסח המונח עתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, הכולל הארכה בשישה חודשים נוספים בלבד.

ישראל חסון: מסתבר, אם כך, ולפי דרישת שר האוצר, שיהיה זה אחד הנושאים הראשונים שהממשלה החדשה שתקום אחרי הבחירות תצטרך לעסוק בהם.

יצחק לוי: סליחה, אדוני, לא הבנתי.

יצחק לוי: לפנינו מוצעים שלושה סעיפים בחוק, לרבות הארכה ב-18 חודשים.

ישראל חסון: שניים.

יצחק לוי: הנוסח שלפני, אדוני המזכיר, יש בו שלושה סעיפים.

גדעון סער: היום הונח נוסח חדש.

גדעון סער: הוא לפנינו.

יצחק לוי: הנוסח החדש לא לפנינו.

יצחק לוי: איפה הוא מונח?

גדעון סער: – – – לוח תיקונים – – –

יצחק לוי: לא, לוח תיקונים – זה לא נוגע.

יצחק לוי: אני עכשיו מקבל את הנוסח החדש.

גדעון סער: הנה, אדוני, אני אתן לך – – –

יצחק לוי: הנוסח החדש לא כולל תיקונים.

גדעון סער: אני לא יודע.

יצחק לוי: גם אני לא יודע.

יצחק לוי: אבל לנוסח החדש לא מצורף לוח תיקונים.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני.

ישראל חסון: מסתבר, אם כך, ולפי דרישת שר האוצר, שזה יהיה אחד הנושאים הראשונים שהממשלה החדשה שתקום לאחר הבחירות תצטרך לעסוק בהם.

ישראל חסון: ואין לי אלא לקוות שנושא זה לא יוזנח, ועם ישראל יוכל להמשיך ולצפות בחדשות המקומיות גם לאחר 30 ביוני 2008.

ישראל חסון: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, אבל אני רוצה לומר פה משפט אחד: אם בודקים את התנהלות רשתות התקשורת הארציות, נקרא לזה, ואנחנו מוצאים שהסיקור של הפריפריה הוא משהו מתחת ל-5%, ולעתים זה אחד האמצעים היותר חשובים באמת; למה שאנחנו מגדירים נגב, גליל וגם פריפריה זה אמצעי התקשורת היחיד.

ישראל חסון: ואני חושב שחוסר ההסדרה של הנושא הזה, ויתירה מכך – הנוקשות, כפי שהיא באה לידי ביטוי בהתנהלות במקרה הזה, של שר האוצר, הם נשגבים מבינתי.

ישראל חסון: אני פשוט לא מבין מדוע צריך לעשות כדבר הזה.

ישראל חסון: אני קורא להצביע בעד ההצעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ישראל חסון: תודה.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: אנחנו נצביע בעד החוק, אדוני יושב-ראש הוועדה ורבותי המציעים, אבל אני מאוד מתפלא שאין כאן הסתייגות להארכה לשנתיים.

יצחק לוי: אני חושב שהאפקטיביות של החוק תהיה מאוד קטנה.

יצחק לוי: אם שר האוצר לא מסביר את דבריו, הרי אני חושב שהיום בכנסת היינו יכולים להתגבר על העניין.

גדעון סער: היינו יכולים להתגבר, אבל יש עניין של ועדת הסכמות – – –

יצחק לוי: הבנתי.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 25 בעד סעיפים 1–2 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק לוי: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק לוי: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: על אותה הצעה אנחנו מצביעים עכשיו בקריאה שלישית.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 26 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראות שעה) (תיקון), התשס”ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: ובכן, שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת חוק התקשורת (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה) (תיקוני חקיקה) (הוראת שעה) (תיקון), התשס”ט–2008, בנוסח השני שהונח היום על שולחן הכנסת וללא לוח תיקונים, התקבל בקריאה שלישית.

יצחק לוי: אני מברך את היוזמים ומזמין את חבר הכנסת סער לומר כמה מילות ברכה.

יצחק לוי: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להודות לכנסת, בשם חברת הכנסת שלי יחימוביץ ובשמי, על אישור החוק.

גדעון סער: זה החוק השלישי בקדנציה הזו שנוגע לחדשות המקומיות, וזו רק אינדיקציה להזנחה של הנושא החשוב הזה על-ידי הממשלה.

גדעון סער: אני בהחלט שותף – אנחנו שותפים – לביקורת שהובעה כאן מפי יושב-ראש הוועדה, מפיך, אדוני, על העובדה שההוראה הזו היא הוראה לחצי שנה בלבד.

גדעון סער: לצערנו, האלטרנטיבה היתה הפסקת שידורי החדשות המקומיות בעוד פחות מחודשיים, בסוף חודש דצמבר, ולכן נאלצנו להסכים לתנאי הזה.

גדעון סער: אבל אני מאוד מקווה – אומנם אני חושב, אני מסכים עם חבר הכנסת חסון שלא צריך לראות בדברי שר האוצר התחייבות מצד הממשלה הבאה, כי יש לי הערכה אחרת מה יקרה בממשלה הבאה, אבל אני מקווה שהממשלה והכנסת הבאה באמת כבר בתחילתן יפעלו להסדיר את הנושא.

גדעון סער: אני רוצה להודות מאוד גם ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת ישראל חסון, אשר תחת לחץ זמנים מתחילת הכנס, זה בסך הכול השבוע השני – העביר את החוק בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

גדעון סער: אני רוצה גם להודות לצוות של ועדת הכלכלה, למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית של הוועדה, שיושבות כאן, ולקוות שבכנסת הבאה תהיה התייחסות שונה לנושא מצד ממשלת ישראל.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: [מס' כ/250; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 19058; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15).

יצחק לוי: מי מגיש את ההצעה?

יצחק לוי: ההצעה היא לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון – בבקשה, אדוני.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת החוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15), התשס”ט–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ישראל חסון: את הצעת החוק החשובה הזו יזמה חברת הכנסת זהבה גלאון, והיא מתייחסת לנושא שיש לו השלכה על כל אחת ואחד מאתנו.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אנחנו הולכים להיות יותר יפים בעקבות ההצעה הזו.

זהבה גלאון: – – –

יצחק לוי: אנחנו צריכים להודות לחברת הכנסת גלאון שדואגת ליופי שלנו.

יצחק לוי: בכנסת יש ועדת אתיקה.

יצחק לוי: אני חושב שיש גם ועדת אסתטיקה.

יצחק לוי: יפה.

ישראל חסון: הצעת החוק נועדה להגן על צרכנים מפני שימוש בתמרוקים אשר תוקפם פג.

ישראל חסון: כידוע, לרוב התמרוקים חיי מדף מוגבלים, בדרך כלל של שנתיים עד שלוש שנים, ושימוש בהם לאחר תאריך התפוגה עלול לא רק להיות בלתי יעיל אלא אף לגרום בעיות בריאותיות.

ישראל חסון: מיותר לציין שיכול להיות שהצרכן משלם במיטב כספו עבור מוצר שתוקפו פג בלי שהוא מודע לכך.

ישראל חסון: הצעת החוק כוללת הגדרה של תמרוקים, שהם חומרים הבאים במגע עם חלקי הגוף החיצוניים, לרבות שיניים וחלל הפה, במטרה, בין היתר, לנקות, להגן, לטפח או לבשם את הגוף.

ישראל חסון: ההצעה קובעת כי לגבי וק שחיי המדף שלו קצרים מ-30 חודשים, יצוין על גבי התמרוק וכן על גבי אריזתו או עטיפתו תאריך תפוגתו.

ישראל חסון: לגבי וק שחיי המדף שלו עולים על 30 חודשים קובעת ההצעה כי תצוין על גביו וכן על אריזתו או על עטיפתו תקופת התפוגה לאחר פתיחתו, וזאת בהתאם להוראות ולעקרונות שנקבעו בדירקטיבה האירופית ובהתאם להוראות משרד הבריאות.

ישראל חסון: זה המקום להזכיר שבפועל, ואינני יודע אם לא כתוצאה מהגשת הצעת החוק ביוזמתה של חברת הכנסת גלאון, הפיץ משרד הבריאות נוהל מכוח סמכותו לפי צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תמרוקים), התשל"ג–1972, ולפיו חלה חובת סימון כאמור מיום 1 בינואר 2008.

ישראל חסון: עם זאת, גם בדיוני הוועדה הסכימו כל הגורמים הרלוונטיים כי יש לעגן חובה זו בחקיקה ואין להסתפק בהוראת נוהל.

ישראל חסון: מאחר שהדירקטיבה האירופית קובעת סוג וקים שחובת הסימון לא חלה עליהם, כמו למשל דוגמיות של קרמים, ומאחר שנושא סימון הבשמים לא נבחן כלל בשל העובדה שבושם אינו תכשיר שמשרד הבריאות מפקח עליו, אלא משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – עניין שעלה רק במהלך הדיון בוועדה – קובעת הצעת החוק כי שר הבריאות יוכל לקבוע סוג וקים שהוראות הצעת החוק לא יחולו עליהם.

ישראל חסון: בנוסף, הוסמך שר הבריאות לשנות בצו את אורך חיי המדף הקבוע בהצעת החוק, כך שחובת הסימון השונה, החלה בהתאם להצעה לגבי תמרוקים שאורך חיי המדף שלהם הוא עד 30 חודשים או למעלה מ-30 חודשים, תחול לגבי תקופה אחרת שיקבע, ולאו דווקא 30 חודשים.

ישראל חסון: להצעת החוק, אשר נועדה, כאמור, להגן על ציבור הצרכנים מפני סכנות בריאותיות, לא הוגשו הסתייגויות.

ישראל חסון: אני רוצה להודות, לגבי שני החוקים האחרונים שפעלנו בהם, לצוות של ועדת הכלכלה, לגברת לאה ורון ולגברת אתי בנדלר והצוות שלה – שבאמת, בלי התזזית שלהם לא היינו מגיעים עד כאן, ואני קורא לתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק לוי: תודה רבה לך, אדוני.

יצחק לוי: אני מעמיד להצבעה את הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15), התשס”ט–2008.

יצחק לוי: אין הסתייגויות.

יצחק לוי: ההצבעה היא בקריאה שנייה.

יצחק לוי: בבקשה.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 27 בעד סעיפים 1–2 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק לוי: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: החוק עבר בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אני מעמיד להצבעה את אותו החוק – לאישור הכנסת.

יצחק לוי: קריאה שלישית.

יצחק לוי: נא להצביע בקריאה שלישית.

יצחק לוי: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – 1 חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15), התשס”ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 15), קריאה שלישית: 13 בעד, אפס מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק לוי: אני קובע שהצעת החוק עברה.

יצחק לוי: גברת גלאון רוצה לומר כמה מלים?

יצחק לוי: לא, תודה רבה.

יצחק לוי: אנחנו מברכים אותך על החוק.

יצחק לוי: [מס' כ/131; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' כ"ג, עמ' 15842; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אני עובר לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 43), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת יצחק גלנטי, בבקשה.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת יקרים, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 43), התשס”ט–2008.

יצחק גלנטי: אני אודה ליושב משמאלי – – –

שכיב מוראד שנאן: – – –

יצחק לוי: אני שומע.

יצחק לוי: הכול בצדק או שלא בצדק.

יצחק לוי: עכשיו אנחנו דנים בעניין אחר, ואני מבקש לאפשר את הדיון.

יצחק לוי: בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: רציתי רק להגיד לחבר הכנסת יואל חסון – – –

יצחק לוי: אני מבקש ממך כרגע להפסיק עם זה.

יצחק לוי: אנחנו שמענו – כן, כי אנחנו שמענו אותך כמה וכמה פעמים בכמה דיונים, את אותה הערה.

יצחק לוי: אנחנו מודים לך, הערה חשובה.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני.

יצחק גלנטי: אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 43), התשס”ט–2008, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

יצחק גלנטי: מטרתה של הצעת החוק המונחת בפניכם, רבותי, היא להבטיח כי ילדים המצויים בספקטרום האוטיסטי יהיו זכאים לקבל את הטיפולים הדרושים להתפתחותם התקינה ולהשתלבותם בחברה במסגרת סל השירותים הניתן על-ידי קופות-החולים על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יצחק גלנטי: חוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע, בסעיף 20 לתוספת השנייה, את השירותים הכלולים בסל השירותים בתחום התפתחות הילד.

יצחק גלנטי: קופות-החולים, האחראיות למתן שירותים אלו, סירבו עד כה להעניק לילדים האוטיסטים שירותים מתחום התפתחות הילד, בטענה כי הלקות שממנה הם סובלים שייכת לתחום בריאות הנפש וכי אין הן אחראיות למתן שירותים בתחום זה.

יצחק גלנטי: עמדת משרד הבריאות ומשרד המשפטים היא שקופות-החולים מחויבות להעניק לילדים האוטיסטים שירותים אלו מתוקף החוק הקיים, ותיקון החקיקה המוצע נועד אך להבהיר את המצב המשפטי הקיים ולא לתקנו.

יצחק גלנטי: בהסתמך על עמדה זאת קבעה הוועדה כי הצעת החוק אינה הצעת חוק תקציבית, כמשמעותה בסעיף 3ג לחוק-יסוד: משק המדינה.

יצחק גלנטי: לאחר דיונים רבים שהתקיימו בוועדה, החליטה הוועדה לאשר הצעת פשרה שהוגשה על-ידי נציג משרד האוצר, והיא מונחת כאן לפניכם היום.

יצחק גלנטי: בהתאם להצעה זו, ילדים עד גיל 18 שאובחנו כנמצאים בספקטרום האוטיסטי יהיו זכאים לטיפול צוות רב-מקצועי בתחום התפתחות הילד.

יצחק גלנטי: הטיפולים יינתנו על-ידי פיזיותרפיסט, קלינאי תקשורת ומרפא בעיסוק.

יצחק גלנטי: סך שעות הטיפול השבועיות שיינתנו לילד בכלל המקצועות האמורים יעמוד על שלוש שעות, למעט בשנת 2009, שבה תהיה זכאות לשתי שעות טיפול שבועיות בלבד.

יצחק גלנטי: אני מברך את חבר הכנסת ואסל טאהא, שיזם את הצעת החוק החשובה הזאת וקידם אותה.

יצחק גלנטי: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

יצחק לוי: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון 43), התשס”ט–2008 – אני מעמיד את החוק להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אין הסתייגויות.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 29 בעד סעיפים 1–2 – 20 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: 20 בעד, אין מתנגדים אין נמנעים.

יצחק לוי: חבר הכנסת רותם ביקש להודיע שגם הוא תומך בחוק.

יצחק לוי: זאת היתה הקריאה השנייה.

יצחק לוי: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה על אותה הצעה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 30 בעד החוק – 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 43), התשס”ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 43) בקריאה שלישית: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: ההצעה עברה.

יצחק לוי: אני מצרף את קולה של חברת הכנסת חילו.

יצחק לוי: אני מברך את היוזמים ומזמין את חבר הכנסת טאהא לברך בשם היוזמים.

יצחק לוי: בבקשה, אדוני.

ואסל טאהא: כבוד היושב-ראש, אחרי עבודה קשה ותהליך ארוך, סוף-סוף נעשה צדק עם קבוצה חלשה שסבלה, וכל המשפחות סבלו קשות.

ואסל טאהא: היום נעשה צדק אתם, אחרי אישור הצעת החוק לגבי האוטיסטים.

ואסל טאהא: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להודות לחברי הכנסת שהצביעו בעד החוק וסייעו בתהליך החקיקה, לעוזרי המסורים, חאלד בדר ועלי אמארה, למנהל הסיעה מוסא דיאב ולעוזרת היוצאת רים אלחטיב.

ואסל טאהא: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת גלנטי, וליוזמי החוק מסיעתי ומהסיעות האחרות.

ואסל טאהא: תרשה לי להזכיר את חבר הכנסת מרציאנו ואת חבר הכנסת רן כהן ואת חבר כנסת אריה אלדד.

ואסל טאהא: תרשה לי להודות לכולם, לכל אלה שהצביעו ועשו צדק עם הילדים, עם המשפחות שסבלו.

ואסל טאהא: ולבסוף, כבוד היושב-ראש, כמה משפטים על מה שקרה היום.

ואסל טאהא: ביום הזה, שבו נבחר נשיא שחור בארצות-הברית, נעשה כתם שחור – – –

יורם מרציאנו: – – – אל תבואו בטענות – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת מרציאנו.

יצחק לוי: חבר הכנסת מרציאנו, אני מבקש ממך.

יורם מרציאנו: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת מרציאנו, אני מבקש ממך.

יורם מרציאנו: קדימה גילו את הפרצוף האמיתי – – –

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אני מבקש ממך להפסיק.

יצחק לוי: משפט אחד בבקשה.

ואסל טאהא: מפלגת קדימה הכתימה את הדמוקרטיה בכתם שחור – – –

יואל חסון: רגע, רגע – – –

ואסל טאהא: בארצות הברית, אחרי 100 שנה, ואחרי 40 שנה של חקיקה גזענית – סגרו היום את הגזענות, ואתם פתחתם את הגזענות – – –

יואל חסון: היום אתה – – –

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

ואסל טאהא: ואתם פתחתם את הגזענות.

ואסל טאהא: יום שחור עשיתם לדמוקרטיה, לערך של הדמוקרטיה.

יצחק לוי: אדוני, אני מבקש ממך.

יצחק לוי: תודה רבה לך.

קריאות: – – –

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר.

יואל חסון: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון.

קריאות: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון.

קריאות: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון.

יצחק לוי: חבר הכנסת מרציאנו, אני קורא אותך פעם ראשונה לסדר.

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון, פעם ראשונה.

יואל חסון: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון, פעם שנייה אני קורא אותך לסדר.

יצחק לוי: אני מבקש, לפני שאני מוציא את חבר הכנסת חסון, להגיד לו שיפסיק לדבר, הוא צריך עכשיו לעלות להגיש הצעת חוק.

ואסל טאהא: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת טאהא.

זהבה גלאון: הוא צודק.

יצחק לוי: כולם צודקים.

יצחק לוי: אני מבקש כרגע להירגע.

יצחק לוי: חבר הכנסת מרציאנו, כבר קראתי אותך פעם אחת לסדר.

יורם מרציאנו: – – –

יצחק לוי: כן, לך.

יורם מרציאנו: לא אני.

יצחק לוי: לא אתה?

יצחק לוי: אז תיזהר.

יצחק לוי: לא אתה, אז תיזהר.

נסים זאב: – – –

יצחק לוי: רבותי, נא להירגע.

יצחק לוי: חבר הכנסת זאב.

יצחק לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/265).

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' – – –

שכיב מוראד שנאן: – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת שנאן שכיב, אני מבקש ממך.

יצחק לוי: אני קורא אותך פעם ראשונה לסדר.

שכיב מוראד שנאן: – – –

יצחק לוי: אני מבקש ממך.

יצחק לוי: אתה רוצה לצאת – תצא.

יצחק לוי: אל תפריע לדיונים.

יצחק לוי: גם לא חבר הכנסת טיבי.

יצחק לוי: ובכן, הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 105) (תקיפת מטפל ומאבטח), התשס”ט–2008, קריאה ראשונה.

יצחק לוי: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: יש אלוהים – – –

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – – –

יצחק לוי: רק רגע, אדוני.

יצחק לוי: אנחנו רוצים לצרף עוד בחוק הקודם תודה מיוחדת לוילמה, מנהלת הוועדה, מחבר הכנסת טאהא.

יצחק לוי: תודה רבה לך.

יצחק לוי: אדוני חבר הכנסת חסון, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני לא יכול להתעלם מהדברים, מהקריאות שנאמרו כאן.

יצחק לוי: יש לי בקשה אליך.

יואל חסון: לא, אני לא יכול להתעלם.

יצחק לוי: משפט אחד ולא יותר.

יואל חסון: יש לי הזמן שלי, לא ספרת לי את הזמן.

יצחק לוי: לא, אני לא סופר לך.

יואל חסון: אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת:

יואל חסון: אני קודם כול מציע לא לבדוק בציציות של אף אחד מחברי הכנסת כאן שהיו מעורבים, לא משנה מאיזה צד, בהעברת החוקים האחרונים האלה של איחוד הרשויות.

יואל חסון: לא נבדוק אותך, חבר הכנסת טיבי; לא נבדוק את חברת הכנסת גלאון; לא נבדוק אותי; לא נבדוק את אף אחד.

יורם מרציאנו: מה היו השיקולים?

יואל חסון: חבר הכנסת מרציאנו, שנייה, אני עשיתי לך משהו לא בסדר?

יואל חסון: אני לא יודע איפה רמת הענייניות גבוהה יותר.

יואל חסון: אז עכשיו מאשימים אותנו – – –

יורם מרציאנו: העניין שלנו – – –

יואל חסון: אוקיי, המצאה חדשה: קדימה היא גזענית כלפי ערבים מוסלמים, אבל היא לא גזענית כלפי דרוזים; אנחנו גזענים כלפי צ'רקסים או לא גזענים כלפי צ'רקסים?

יואל חסון: אני אגיד לך כלפי מה אנחנו גזענים, חבר הכנסת טיבי.

יואל חסון: אנחנו גזענים כלפי מה שלא טוב למדינה; אנחנו גזענים כלפי מה שלא ענייני; אנחנו גזענים כלפי מי שפועל נגד המדינה הזאת ונגד חוקיה; אנחנו גזענים כלפי מי שלא נאמן למדינה הזאת, זה הכול.

יואל חסון: מי שלא נמצא בקבוצה הזאת, אנחנו לא גזענים כלפיו.

יואל חסון: ובכל זאת, בבית הזה – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון.

אז למה הצבעת נגד ברית הזוגיות?

יואל חסון: אתה אמור לעזור לי, חבר הכנסת רותם, לא להפריע לי.

למה הצבעת נגד ברית הזוגיות?

יואל חסון: ואני רוצה לומר לך, אני רוצה לומר לך – – –

יצחק לוי: אדוני, בבקשה.

יצחק לוי: תמשיך, אבל תקצר בעניין.

יואל חסון: אני רוצה, באמת – – –

אחמד טיבי: – – – נגד המדינה?

יואל חסון: חס וחלילה, אני לא אמרתי.

יואל חסון: אני לא אמרתי שהם נגד.

יואל חסון: אני אומר שיכול להיות בבית הזה, אחמד טיבי, חברת הכנסת גלאון – – –

זהבה גלאון: – – – חבר שלך נגד המדינה?

יואל חסון: אני יכול להגיד לכם, חברים, שיכול להיות בבית הזה – חברת הכנסת גלאון, קורה מדי פעם שלא מסכימים אתך.

זה משהו אחר.

יואל חסון: האמת, זה קורה הרבה בבית הזה, זה קורה הרבה בבית הזה.

יואל חסון: לא הסכמנו אתך.

יואל חסון: החלטנו שאנחנו לא משחקים במשחק הזה.

יואל חסון: אנחנו לא נכנסים למשחק הזה, לא רצינו להיות חלק.

יואל חסון: כל אחד בסיעת קדימה – כי קיבלנו החלטה על חופש הצבעה – – –

זהבה גלאון: נתתם להם הוראה לא להיכנס.

יואל חסון: תשמעי.

יואל חסון: חברי הכנסת של קדימה – את יכולה להעריך אותם קצת יותר – הם לא מקבלים הוראות.

יואל חסון: היתה החלטה – – –

שכיב מוראד שנאן: – – –

זהבה גלאון: – – –

יואל חסון: חברת הכנסת גלאון, היתה החלטה של סיעת קדימה על חופש הצבעה.

יואל חסון: כל אחד מהחברים בא והצביע על-פי צו מצפונו, או לא הצביע.

יואל חסון: זה מה שקורה בפרלמנט, זה העניין, ואני מציע שנרגיע את הרוחות, ואני מציע שנזכור שבסוף, בסוף, צריך להיות השיקול של מה טוב למדינה, ולא מה באינטרס הצר בעיר מסוימת, בכפר מסוים או במפלגה מסוימת.

יואל חסון: כי אנחנו בקדימה חושבים על מה שבסופו של דבר טוב למדינה, ולא מה שטוב לך ברמה האישית.

– – – הצבעת בקריאה ראשונה – – –

יצחק לוי: תודה רבה, אדוני.

יואל חסון: ולאחר מכן קיבלנו החלטה על חופש הצבעה.

יואל חסון: קיבלנו החלטה על חופש הצבעה.

יואל חסון: חבר הכנסת טיבי – –

זהבה גלאון: למה בן-ששון – – –

יואל חסון: – – כשאתה מקבל בסיעה החלטה, אנחנו מכבדים אותה.

יואל חסון: אני מצטער שזה יצא שבדיוק היינו הקול החסר, אבל זוהי דמוקרטיה, מה לעשות, זה המשחק.

יואל חסון: לכן, אני מציע לקחת את כל העניין הזה בפרופורציות ולא לעשות מזה מה שזה לא.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, אני – – –

זהבה גלאון: אתה מתגאה בזה?

אחמד טיבי: אתה מתגאה בהצבעה שלך.

יואל חסון: באיזו מהן?

יואל חסון: היו הרבה הצבעות מאז שאני פה.

אחמד טיבי: – – –

יואל חסון: אני לא הצבעתי.

יואל חסון: אני לא רציתי להצביע, לא להיות חלק מהדבר הזה.

יואל חסון: זאת החלטה אישית שלי, כמו שאתה לא מצביע על דברים אחרים.

זהבה גלאון: – – – חבר הכנסת בן-ששון וחברת הכנסת תירוש לא הצביעו – – –

יואל חסון: באמת, אני באמת מצטער.

יואל חסון: חברת הכנסת גלאון, אני באמת מצטער שקדימה לא סייעה לך לקיים את מה שאת מאמינה בו.

יואל חסון: מה, אנחנו עובדים אצלך?

יואל חסון: אני לא מבין, אנחנו עובדים אצלך?

יואל חסון: אנחנו עובדים אצלך?

זהבה גלאון: לא תהיו בשלטון.

יואל חסון: ימים יגידו.

יואל חסון: מה שבטוח – אני יכול להגיד לך דבר אחד, זהבה גלאון.

יואל חסון: זהבה גלאון, את בטוח לא תהיי בשלטון, אין ספק.

יואל חסון: את לא תהיי בשלטון.

גדעון סער: אבל אתם ניהלתם משא-ומתן קואליציוני רק לפני שבועיים.

גדעון סער: מה קרה?

יואל חסון: התכוונתי באופן אישי אליה.

יואל חסון: התכוונתי באופן אישי אליה.

גדעון סער: – – – אתם יודעים – אתם לא תהיו ואתם לא תהיו.

גדעון סער: שניכם צודקים – – –

יצחק לוי: חבר הכנסת חסון, אתה מתחיל בדבריך על הצעת החוק?

יואל חסון: הצעת החוק שלי מאוד קלה לשכנוע, זו לא בעיה.

יואל חסון: אדוני חבר הכנסת סער, בסופו של דבר אתה יודע הרי שמה שיקרה לאחר הבחירות – כשציפי לבני, בעזרת השם, תיבחר להיות ראש הממשלה, הרי נקים פה ממשלת אחדות.

יואל חסון: כמו שאתם תקימו ממשלת אחדות – וזה מה שנכון למדינת ישראל – אנחנו נקים ממשלת אחדות; אנחנו נגייס את כל הכוחות המתונים – –

זהבה גלאון: – – –

יואל חסון: – – ואת הקיצוניים פחות.

יואל חסון: חברים, אני מציע כרגע להרגיע את הרוחות.

יואל חסון: איזה מזל, ג'ומס מגן עלי.

יואל חסון: זה מה שנקרא תוכנית להגנת עדים.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק שאני מציג כרגע – חבר הכנסת שכיב, כדאי שתקשיב, כי היא מאוד עניינית ולא אישית – ששותף לה יחד אתי חבר הכנסת אורון, אותה הצעת חוק באה למעשה להגביר את הענישה לגבי אלה שתוקפים צוות רפואי וצוותים רפואיים בבתי-החולים – רופאים ואחיות.

יואל חסון: וכולנו זוכרים את אותו סיפור קשה של ד"ר מריוס גיא, שהותקף בבית-החולים, ולמעשה באמת בנס ניצלו חייו.

יואל חסון: רופא הותקף על-ידי בני משפחה של חולים במקום.

יואל חסון: אני חושב שהבית הזה צריך לתת מסר ברור לכל מי שחושב שהדרך לבטא תחושות – שהן לפעמים לא קלות בסיטואציה שבן משפחה נמצא בבית-החולים – שאפשר לבטא תחושות לא קלות באלימות.

יואל חסון: אנחנו אומרים שלא.

יואל חסון: אנחנו קובעים כאן קו ברור – הבית הזה, הכנסת הזאת – קו ברור שאומר: עד כאן.

יואל חסון: לא ניתן לפגוע במי שהם אנשי צוות רפואי; לא ניתן לפגוע במי שעוסק יומם וליל בדבר כל כך קדוש של הצלת חיים בבתי-חולים ובכל מקום דומה לזה.

יואל חסון: לכן, חברי חברי הכנסת, הכוונה היא באמת להעביר את הצעת החוק הזאת כדי שנוכל להמשיך ולקדם אותה, כדי שנוכל להמשיך ולהביא אותה לביצוע ולהגיע באמת לתהליך של ענישה, שתהיה ענישה מרתיעה, ענישה שתגרום לאנשים לחשוב פעמיים אם לנקוט את הדרכים האלה, את דרך הזאת כלפי אנשי צוות רפואי.

יואל חסון: לכן, חברי חברי הכנסת, למרות הדיונים הסוערים שהיו פה עד לא מזמן, אני מציע שהכנסת כולה, בהצבעה בעד החוק הזה של חבר הכנסת אורון ושלי, תגיד בצורה ברורה: די לאלימות, די לאלימות נגד אנשי צוות רפואי – – –

ניסן סלומינסקי: גם שלי.

יואל חסון: וחבר הכנסת סלומינסקי – נכון, אני מתנצל.

יואל חסון: צודק.

יואל חסון: תודה על האזכור הזה.

יואל חסון: חבר הכנסת סלומינסקי הוא שותף מלא לחקיקה ושותף מלא לנו, ואני מתנצל.

יואל חסון: – – – כן לחוק הזה, להגיד לא לאלימות כלפי אנשי צוות רפואי.

יואל חסון: אני אודה לכם, חברי הכנסת, אם תצביעו בעד.

יואל חסון: תודה רבה.

יולי תמיר: – – –

יצחק לוי: תודה רבה לך, אדוני.

יואל חסון: הערה חשובה, גברתי שרת החינוך.

יצחק לוי: תודה רבה לך, אדוני.

יצחק לוי: מכיוון שמדובר בקריאה ראשונה, יש לנו רשימת דוברים.

יצחק לוי: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – אתה לא חייב, אם אתה לא רוצה.

יצחק לוי: מוותר.

יצחק לוי: חבר הכנסת חיים אורון – איננו.

יצחק לוי: חבר הכנסת אופיר פינס – איננו.

יצחק לוי: חבר הכנסת אברהם רביץ – איננו.

יצחק לוי: חבר הכנסת עתניאל שנלר – האם אתה רוצה לדבר, אדוני?

יצחק לוי: בבקשה.

יצחק לוי: הרשימה סגורה.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, אני אומר רק משפט אחד על מנת לא לגזול את זמננו.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להביע צער על שנזקקנו לחוק הזה.

עתניאל שנלר: אינני מבין מדוע החוק הזה עוסק בתקיפת רופאים, למה דווקא בהם ולא במשרתי ציבור אחרים.

עתניאל שנלר: ובכלל, מדוע אנחנו נזקקים לתת כל הזמן עזרה ראשונה ולא לעשות את הניתוח בבסיס.

עתניאל שנלר: לכן, אני בוודאי אצביע בעד החוק הזה, כי הוא חוק ראוי, אבל הוא מצומצם וקטן אל מול הצורך האמיתי.

עתניאל שנלר: ומשום שכך, אני רוצה לבקש לקרוא – אני לא יודע מי מאתנו יהיה בכנסת הבאה, אבל מי מאתנו שיהיה בכנסת הבאה, אני סבור שראוי שהכנסת תעסוק הרבה מאוד בחינוך לערכים, באהבת הרע, בכיבוד האדם באשר הוא אדם, כי בצלם ה' ברא את האדם, בלי קשר לא למקצוע, לא למוצא, לא להשקפת עולם – "האמת והשלום אהבו".

עתניאל שנלר: אז הכנסת תחוקק חוקים שרואים בהם בעיקר את הצד החינוכי-ערכי של החברה הישראלית על כל גווניה.

עתניאל שנלר: לכן, יישר כוח על החוק; זאת תחילת הדרך לחוק רחב וראוי יותר.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אנחנו רוצים להצביע בקריאה ראשונה.

יצחק לוי: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להבהיר, כדי שאחר כך לא תהיה טענת עניין חדש, שבכוונת הוועדה להרחיב את החוק, לא רק לגבי רופאים אלא גם לגבי בעלי מקצוע אחרים, והדבר הזה יידון בוועדה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: החוק לא מדבר רק על רופאים.

יצחק לוי: הדבר הזה יידון בוועדה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית בכנסת הבאה.

יצחק לוי: אז כדי שלא תהיה טענה של נושא חדש – – –

ניסן סלומינסקי: החוק הזה לא מדבר רק על רופאים.

יצחק לוי: אדוני, נתבקשתי להעיר את ההערה הזאת לפרוטוקול כדי שלא תהיה טענה של נושא חדש.

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על החוק הזה.

יצחק לוי: בבקשה, מי בעד?

יצחק לוי: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 105) (תקיפת מטפל ומאבטח), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק לוי: ובכן, 23 בעד, אחד מתנגד, אין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 105) (תקיפת מטפל ומאבטח), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק לוי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון; הצעת חוק תרומת ביציות, התשס”ט–2008, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 89), התשס”ט–2008, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון) (הרחבת תחולת החוק למקצועות בריאות נוספים), התשס”ט–2008; הצעת חוק טיפול בקטינים נפגעי תקיפה מינית, התשס”ט–2008; הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון מס' 2) (יד דוד בן-גוריון), התשס”ט–2008.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הספנות (ימאים) (תיקון מס' 5), התשס”ט–2008.

נאזם בדר: תודה.

יצחק לוי: תודה רבה לך, אדוני.

יצחק לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/265).

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 104) (איומים ותקיפה), של חברי הכנסת יואל חסון, דוד רותם ויוחנן פלסנר.

יצחק לוי: מי מציג את החוק?

יצחק לוי: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת של חבר הכנסת רותם, של חבר הכנסת יוחנן פלסנר ושלי, היא הצעת חוק שבאה להרחיב ולטפל בבעיה מהותית: התגברות האיומים והאלימות כנגד עובדי ציבור, כנגד אנשים שלמעשה פועלים מול הציבור.

יואל חסון: התופעה הזאת – אגב, זה כולל נבחרי ציבור, וזאת הגדרה שנצטרך לדון בה בוועדה.

יואל חסון: האמת, מזה נולדה הצעת החוק המקורית שלי, מתוך העובדה שראשי רשויות, שאמורים לקבל החלטות הקשורות לקרקעות, הקשורות לתקציבים, נמצאים תחת איומים ולפעמים תחת אלימות פיזית, והחוק לא נותן מענה אמיתי.

יואל חסון: החוק לא נותן כאן הרתעה ענישתית אמיתית, שמאפשרת לרשויות החוק ולרשויות האכיפה להתמודד עם הדבר הזה.

יואל חסון: כמו הצעת החוק הקודמת, אני אומר, יש דברים שהכנסת, הבית הזה, בית-המחוקקים של מדינת ישראל צריך לומר – שגם בעניין הזה אנחנו קובעים קו אדום; שאנחנו לא מסכימים לאיומים ולתקיפת עובדי ציבור, נבחרי ציבור.

יואל חסון: אנחנו רוצים לאפשר לכולם לשרת את הציבור בצורה שוויונית, בצורה שטובה לאינטרס של המקום, של התפקיד שהם ממלאים, של המדינה.

יואל חסון: לכן אנחנו צריכים לתת את הכלים החוקיים המתאימים להגנה על אותם אנשים.

יואל חסון: אני חושב שזה מסר חשוב, ואשמח אם חבר הכנסת רותם ישתמש ביתרת הזמן כדי לתת את הדגשים שלו בהצעה הזאת.

יואל חסון: תודה רבה.

יצחק לוי: אין לו צורך ביתרת הזמן כי הוא נרשם לזכות דיבור; זאת קריאה ראשונה.

יצחק לוי: חבר הכנסת דוד רותם, בבקשה.

יצחק לוי: אחריו – חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

יצחק לוי: אחריו – חבר הכנסת רביץ.

יצחק לוי: אחריו – חבר הכנסת שנאן, אחרון הדוברים.

יצחק לוי: הרשימה סגורה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אדוני השר לביטחון פנים, חוק שנוגע להגנה על שוטרים; אני רוצה שאדוני ישמע כי זה מה שאנחנו צריכים לעשות, להגן על השוטרים שאדוני מנהל.

דוד רותם: הצעת החוק היא הצעה ראויה.

דוד רותם: מי שבאמת רוצה ששוטר יוכל למלא את תפקידו, צריך לתת לו הגנה.

דוד רותם: אי-אפשר לשלוח שוטרים להתמודד עם עבריינים ופושעים, עם משפחות פשע ואלימות, ואחר כך, כאשר תוקפים אותם, מאיימים עליהם או על בני משפחותיהם, לא לתת לשוטרים הגנה.

דוד רותם: הצעת החוק באה לומר לכל אחד שהוא עבריין או לכל אחד שהוא אזרח במדינת ישראל: אנחנו רוצים להילחם בפשע ולכן אנחנו נחזק את שוטרי ישראל, נגן עליהם ונהיה חומה סביבם.

דוד רותם: מי שיעז לאיים על שוטר או לפגוע בשוטר או בבני משפחתו או באנשי צוות רפואי או במטפלים אחרים שנותנים שירות לציבור, ייענש במלוא חומרת הדין ויוטל עליו עונש מאסר חובה, אדוני השר, עונש מאסר חובה לתקופות ארוכות.

אבי דיכטר: בפועל.

דוד רותם: בפועל, לא משחקים על-תנאי.

דוד רותם: גם השופטים ילמדו ויבינו שצריך להגן על השוטרים כי הם אלה ששומרים עלינו.

דוד רותם: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעד החוק.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: חבר הכנסת שכיב שנאן, אם תרצה לדבר, בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אין ספק שאחרי דבריו של חבר הכנסת דוד רותם, שאני באמת מרגיש חייב לו, אחרי היום הזה, אני תומך בהצעת החוק ואני בעד כל הגנה על שוטרים שאמורים להגן גם עלינו.

שכיב מוראד שנאן: אבל אני מבקש להפנות רק משפט אחד לחבר הכנסת יואל חסון, שהיה מעל הבמה וניסה לחלק פה תארים: מי שקורא לי לעשות דברים עניינית, צריך קודם גם להיות ענייני בעצמו, ואין ספק שקדימה בהובלה שלה היום עשתה מעשה שהוא נקודה שחורה בתולדות המליאה הזו, וחבל שהדבר הזה נעשה בצורה הזו.

יואל חסון: – – –

שכיב מוראד שנאן: בלי קשר, אני חושב שיואל חסון חייב היה להתנצל מעל הבמה במקום להטיף מוסר לאנשים, והוא לא ראוי ליותר מזה, וההצבעה תהיה עניינית בעד השוטרים וגם בעד השר לביטחון פנים.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: אנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

יצחק לוי: חוק העונשין (תיקון מס' 104) (איומים ותקיפה), נא להצביע בקריאה ראשונה.

יצחק לוי: אם ההצעה תעבור, היא תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יצחק לוי: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 104) (איומים ותקיפה), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק לוי: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: ההצעה התקבלה.

יצחק לוי: [מס' מ/322; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ה, עמ' 10268; פ/1139/17, "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ה, עמ' 10401; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון), התשס”ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

, התרבות והספורט): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את חוק זכויות הסטודנט (תיקון), התשס”ט–2008.

, התרבות והספורט): הצעת חוק זו היא שילוב של הצעת חוק ממשלתית עם הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אלכס מילר.

, התרבות והספורט): מוצע להוסיף פרק לחוק זכויות הסטודנט, שכותרתו:

, התרבות והספורט): התאמות לסטודנטים המשרתים בשירות מילואים.

, התרבות והספורט): בפרק ייקבע כי מוסדות אקדמיים, ובכלל זה מוסדות להכשרת הנדסאים וטכנאים, מוסדות להכשרת עובדי הוראה ומכינות קדם-אקדמיות, יקבעו הוראות בדבר התאמות שיינתנו לסטודנטים המשרתים שירות מילואים, לאחר התייעצות עם נציגי אגודת הסטודנטים של המוסד, ולפי כללים שקבעה המועצה להשכלה גבוהה.

, התרבות והספורט): התאמות במוסדות להנדסאים וטכנאים ייקבעו לפי תקנות של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

, התרבות והספורט): ההתאמות יהיו, בין היתר, בעניינים האלו: תיאום בין המוסד לבין הצבא בקשר לבקשה לדחיית שירות מילואים של סטודנט; זכות לבחינה במועד מיוחד והיעדרות מבחינה במצבים מיוחדים לסטודנט שנעדר ממועד בחינה עקב שירות מילואים או ששירת שירות מילואים ארוך; דחיית מועדים להגשת עבודות והשלמת חומר ומטלות בקורס לסטודנט שנעדר משיעורים עקב שירות המילואים; רישום מוקדם לקורסים לסטודנט האמור לשרת שירות מילואים במועדי הרישום הרגילים.

, התרבות והספורט): בנוסף, מוצע כי ייקבע גורם במוסד שירכז את הטיפול בהתאמות שקבע המוסד.

, התרבות והספורט): אני חושב שיש פה חוק צודק, נכון, שבא לקראת הצעירים שלנו שנטלו על עצמם ועל גבם שירות מילואים ארוך ורציני, וזה המינימום של מינימום; רצינו לעשות הרבה יותר, אך זה מה שיכול היה לעבור בהסכמה, המינימום שאנו כחברה יכולים לתת לחיילי המילואים שלנו.

, התרבות והספורט): לכן אני מבקש מכל חברי הבית לאשר את הצעת החוק שהביאה הוועדה, המוגשת ללא הסתייגויות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: אני מביא את הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון), התשס”ט–2008, להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: בבקשה, נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 33 בעד סעיפים 1–2 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו

יצחק לוי: 16 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: ההצעה עברה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אנו מצביעים על אותה הצעה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: בבקשה, נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 34 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין חוק זכויות הסטודנט (תיקון), התשס”ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון), התשס”ט–2008, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יולי תמיר: זו היתה הצעת חוק ממשלתית, אפשר להודות?

אלכס מילר: גם אני רוצה להודות.

יצחק לוי: חבר הכנסת אלכס מילר לפנייך.

יצחק לוי: בבקשה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות ליושב-ראש , חבר הכנסת מלכיאור, על שביצע עבודה נפלאה בקידום הצעת חוק זו, על שמצא לנכון להילחם עד הסוף שהצעת חוק זו תשולב עם הצעת החוק הממשלתית ונגיע להסכמות, כי הפער היה עצום.

אלכס מילר: לא ראיתי בשום הצעות חוק אחרות פערים כל כך גדולים, ובסוף הצלחנו להגיע להסכמה.

אלכס מילר: אני רוצה גם להודות לשרת החינוך וללשכתה על כך שמצאו לנכון לחוקק את הצעת החוק הזו.

אלכס מילר: חשוב מאוד שהטבות לסטודנטים המשרתים במילואים יהיו מעוגנות בחוק, ולא כמו שהיה בעבר, בהצהרות.

אלכס מילר: חשוב להודות לארגוני הסטודנטים, כמובן, שמייצגים את הסטודנטים במדינת ישראל היום ונלחמים על זכותם.

אלכס מילר: תודה רבה ענקית לצוות ועדת החינוך, תודה רבה ללשכתי, ליועצים שלי, וכמובן, ללשכת השרה.

יצחק לוי: תודה.

יצחק לוי: (רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/413).

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אני מזמין את השרה יולי תמיר גם להתייחס להצעה שעברה וגם להציג את ההצעה הבאה, הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 16), התשס”ט–2008, לקריאה ראשונה.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, לגבי החוק שעבר זה עתה, אני רוצה לברך עליו ולהודות ליושב-ראש .

יולי תמיר: עשינו את החוק הזה בשל ניסיון מר של סטודנטים שחזרו ממילואים, נאלצו לבקש, להתחנן על נפשם, לבקש הטבות, לבקש עזרה וסיוע שהגיעו להם.

יולי תמיר: אחרי המלחמה נחתמה אמנה בין האוניברסיטאות, המכללות ובין הסטודנטים, שהיא גם הבסיס לחוק שעבר, שבעצם מכירה בכך שסטודנט שנעדר מלימודיו משום ששירת במילואים, מגיעות לו כדין הטבות שיאפשרו לו להשלים את הלימודים ולשוב למסלול סדיר.

יולי תמיר: אנחנו מדברים הרבה בימים האלה על המוטיבציה לשרת, על הרצון שלנו שבני-הנוער יראו בשירות חלק מהמחויבות החברתית והאזרחית שלהם, ואין ספק שהצעת החוק האמורה הופכת את השירות לדבר שאנחנו, כחברה, מכירים ומוקירים ונותנים לסטודנטים שמתגייסים לשירות צבאי, לשירות מילואים או חס וחלילה בעת מלחמה, את התמיכה והגיבוי הציבורי שראוי לתת להם.

יולי תמיר: אני רוצה להודות לאלכס מילר.

יולי תמיר: אנחנו עשינו מאמצים גדולים כדי שהחוק הזה יעבור בהסכמה רחבה אתו ובהסכמת הסטודנטים.

יולי תמיר: אני חושבת שזה יום חשוב כי בו אנחנו אומרים לסטודנטים באופן מאוד ברור: אנחנו אתכם.

יולי תמיר: אם אתם משרתים במילואים אנחנו נותנים לכם את הגיבוי המלא, אנחנו והמוסדות האקדמיים, ועל כך – תודה.

יולי תמיר: ועתה לענייני ביצים.

יולי תמיר: התבקשתי על-ידי חברי השר שלום שמחון – – –

בנימין בן-אליעזר: גם אני נתבקשתי.

יולי תמיר: בבקשה.

יולי תמיר: אני חושבת שפואד הרבה יותר מתאים למשימה הזאת.

יצחק לוי: לא, אני מציע שתמשיכי.

יצחק לוי: יש לך את זה ביד וגמרנו.

יולי תמיר: שנינו התבקשנו על-ידי השר שלום שמחון.

יצחק לוי: אצלנו במזכירות כתוב שהשרה יולי תמיר משיבה.

יולי תמיר: השר בן-אליעזר, אני אעשה את זה במהירות.

יולי תמיר: זה תיקון של חוק המועצה לענף הלול.

יולי תמיר: הצעת החוק נועדה לבצע התאמות שנדרשות בחוק המועצה על מנת לשקף את מכלול השינויים והשיפורים המקצועיים והמשקיים שחלו בענף מאז חוקק החוק לראשונה, ואת ההיבטים הווטרינריים והסביבתיים ואת תנאי הרקע הכלכליים המאפיינים כיום את הייצור בענף הלול.

יולי תמיר: השינויים בחוק עוסקים, בין השאר, בעדכון והסדרה של דפוסי המעורבות ושיתוף הפעולה הקיימים כיום בין כל הגורמים המעורבים ישירות בענף הלול, ובכלל זה מעורבותו של משרד החקלאות בהגדרה עדכנית של התשומות העיקריות המשמשות בהליכי הייצור בענף ובדפוסי התכנון, ההסדרה והשיווק הנהוגים.

יולי תמיר: כמו כן עוסק תיקון החוק בהטמעת מקצת מן ההסדרים הנובעים מהחלטת הממשלה מיום 24 ביוני בדבר הנהגת רפורמה מקיפה בענף ההטלה, שנועדה לשדרג את כל תשתיות הייצור והשיווק של ביצי המאכל במדינת ישראל.

יולי תמיר: אני סמוכה ובטוחה שחברי שלום שמחון, שכתב את זה, מבין במה מדובר.

יולי תמיר: אני סומכת את ידי על הצעת החוק מתוך אמון מלא בו ומציעה לכם לתמוך בה.

יצחק לוי: גם אנחנו סמוכים ובטוחים שהוא מבין מה שנאמר כאן.

יצחק לוי: הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 16) בקריאה ראשונה.

יצחק לוי: אין רשימת דוברים.

יצחק לוי: אני עובר להצבעה.

יצחק לוי: בבקשה.

יצחק לוי: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 16), התשס”ט–2008, לו נתקבלה.

יצחק לוי: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 16) התקבלה ועוברת לו של הכנסת.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 57) (שיפוט בענייני תעבורה) (תשריר – הוראת שעה), התשס”ט–2008, קריאה ראשונה.

יצחק לוי: מי מציג את ההצעה?

יצחק לוי: אם אין מי שמציג אנחנו עוברים הלאה.

יצחק לוי: מי מציג את ההצעה הבאה?

יצחק לוי: חבר הכנסת כבל נמצא כאן?

יצחק לוי: איננו.

יצחק לוי: הצעת חוק חתימה אלקטרונית – אין מי שמציג.

יצחק לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 61) (הסדר לסגירת תיק מותנית), התשס”ט–2008, קריאה ראשונה, מי מציג?

יצחק לוי: אין מי שמציג.

יצחק לוי: הצעת חוק הבטחת הכנסה?

יצחק לוי: אין מי שמציג.

יצחק לוי: [מס' מ/410; "דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 20156; נספחות.

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אני עובר להצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק לוי: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה,.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, שיזמה הממשלה.

איתן כבל: עניינה של הצעת חוק זאת בתיקונים בחוק פיצויי פיטורין, התשכ"ג–1963, ובחוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ"ד–1994.

איתן כבל: מטרת תיקונים אלה היא להחיל את הזכויות המוענקות באותם חוקים למי שמשרת או ששירת בשירות צבאי ובשירות לאומי גם על המשרתים בשירות אזרחי כהגדרתו בחוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב–2002, הקובע כללים ותנאים לדחיית שירותם הצבאי של תלמידי ישיבה.

איתן כבל: בחוק פיצויי פיטורין מוצע לקבוע, כי בדומה למי שהתגייס לצה"ל או התנדב לשירות הלאומי, יראו גם תלמיד ישיבה שעזב את עבודתו במהלך שנת ההכרעה שלו, בשל הצטרפותו לשירות אזרחי, כאילו פוטר והוא יהיה זכאי לפיצויי פיטורין לפי החוק.

איתן כבל: כן מוצע להחיל את הוראות חוק קליטת חיילים משוחררים גם על מי ששירת בשירות אזרחי.

איתן כבל: מי ששירת בשירות כאמור יהיה זכאי לפיקדון בשיעור יחסי לתקופת השירות שלו, בדומה לחיילים.

איתן כבל: להצעת החוק הזאת לא הוגשו הסתייגויות.

איתן כבל: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: חברי, אני עושה את זה במקום השר עמי אילון, שהוא הממונה על הנושא.

איתן כבל: הוא ביקש ממני, ואכן העברתי את זה בוועדת החוץ והביטחון.

ראובן ריבלין: זה בתור יושב-ראש ועדה.

איתן כבל: אכן, עשיתי את זה כי היה צריך לעשות את זה חבר הכנסת צחי הנגבי ואני גם יושב-ראש ועדה, והכול בא על מקומו בשלום.

ראובן ריבלין: אבל לא במקום אילון.

איתן כבל: לא, הוא היוזם של העניין.

איתן כבל: תודה.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה) התשס”ט–2008.

יצחק לוי: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

יצחק לוי: החוק ללא הסתייגויות.

יצחק לוי: נא להצביע.

יצחק לוי: הצבעה מס' 36 בעד סעיפים 1–3 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק לוי: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק לוי: ההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: הצבעה מס' 37 בעד החוק – 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, נתקבל.

יצחק לוי: בעד – 9, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק לוי: הצעת חוק שירות אזרחי (תיקוני חקיקה), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/268).

יצחק לוי: ]

יצחק לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 7), התשס”ט–2008, של חברי הכנסת קולט אביטל וזבולון אורלב.

יצחק לוי: מי מציע את ההצעה?

יצחק לוי: בבקשה, חברת הכנסת קולט אביטל; הצעה מאוד חשובה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, ואני שמחה שאחרי שהתאמצנו ושקדנו על החוק הזה בוועדת החוקה, חוק ומשפט יותר משנה, אנחנו יכולים להביא אותו להצבעה בקריאה ראשונה, כך שהעבודה הרבה שהשקענו בו והמחשבה של כל הגופים וכל הארגונים, הורים והורים מאמצים ומשרד הרווחה ומשרד המשפטים ופסיכולוגים ופסיכיאטרים – כל הגורמים – שכל זה לא ירד לטמיון.

קולט אביטל: האמת היא שמאז 1981 לא שונה דבר וחצי דבר בחוק האימוץ.

קולט אביטל: הצעת החוק שהגשנו אנוכי וסגן שר הביטחון וילנאי והצעת החוק הנפרדת של חבר הכנסת , נועדו לקבוע הסדרים במצבים בעייתיים שהגיעו במרוצת השנים לבתי-המשפט ונבחנו בוועדות מקצועיות שקבעה הממשלה.

קולט אביטל: נזכיר לחברי הכנסת, ואולי גם לציבור בבית, מקרה אחד ידוע שהתפרסם בתקשורת – פרשת תינוק המריבה.

קולט אביטל: הבעיה שצצה בין ההורים הביולוגיים, האב שלא ידע על האימוץ להורים המאמצים, כל זה ומקרים רבים אחרים שהגיעו לבתי-משפט – הסתבר לכולנו שבעצם יש הרבה מאוד לקונות בחוק.

קולט אביטל: החוק לא מכסה מצבים קשים, מסובכים ומורכבים.

קולט אביטל: לכן אנחנו התחלנו לעבוד על הנושא, כל אחד מאתנו בנפרד.

קולט אביטל: במקביל להצעות החוק שהגשנו, מינתה הממשלה ועדה בראשות השופט ברנר, ולאחר מכן את ועדת-גרוס, לבדיקת הנושא.

קולט אביטל: המעניין הוא שחלק גדול מההמלצות והמסקנות של אותה ועדה שלא סיימה את עבודתה חופף את הצעות החוק שלנו.

קולט אביטל: אני לא אכנס לכל הנושא המסובך שהחוק מנסה להתמודד אתו.

קולט אביטל: אני רק רוצה להזכיר את הסוגיות העיקריות.

קולט אביטל: למשל, המועד והאופן שבהם תינתן הסכמת ההורים למסירת הילד לאימוץ.

קולט אביטל: קודם כול האם, אבל אם האב לא נמצא ליד האם – הניסיונות לאתר אותו ולקבל את הסכמתו; הכרזת הילד כבר-אימוץ וכל ההסדרים המשפטיים שקשורים בכך; האפשרות ופרק הזמן שבו יכולים ההורים הביולוגיים לחזור בהם מהסכמתם לאימוץ; קציבת מועדים להליכים משפטיים בעניין אימוץ כדי שאלה לא יתעכבו.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שכל סיפור האימוץ לוקח הרבה מאוד זמן, החל בעבודה של עובדים סוציאליים, דרך הסכמת ההורים, דרך האפשרות ופרק הזמן שבו ההורים יכולים לחזור בהם וכלה בבתי-המשפט.

קולט אביטל: כל אלה לוקחים זמן, ובינתיים הילד טל וקורות הרבה מאוד טרגדיות אנושיות, קודם כול זו שההורים הביולוגיים שהתחייבו למסור את הילד לאימוץ נקשרים אליו.

קולט אביטל: כל אלה פרשיות מאוד מורכבות ומאוד מסובכות.

קולט אביטל: ניסינו לתת את הדעת ולנסות להגיע להסדרים הנכונים ביותר כשמדובר בטובת הילד, וגם את טובת הילד לא תמיד ניתן לקבוע בנקל.

קולט אביטל: מה קורה במקרה של אם חד-הורית שלא הגיעה לגיל 18, שבאה מרקע של מיעוטים, שמסתירה את ההיריון מהסביבה?

קולט אביטל: כל אלה דברים שנתנו עליהם את הדעת.

קולט אביטל: היו ויכוחים קשים, ואני מקווה שהצעת החוק הזאת, שתעבור בקריאה ראשונה וייתכן שעוד תתוקן לפני הקריאה השנייה והקריאה השלישית בכנסת הבאה, תספק חלק גדול מהתשובות.

קולט אביטל: אני רוצה לחזור ולא רק לבקש את תמיכתם המלאה של חברי הכנסת אלא לומר שעבדנו גם עם המועצה לשלום הילד, והיא שעזרה לנו לנסח את הצעת החוק שלנו, כשטובת הילד עומדת במרכז העניין, ואני אודה על תמיכתכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחברת הכנסת קולט אביטל.

דוד רותם: אנחנו עוברים לדיון בקריאה ראשונה.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק אימוץ ילדים, תיקוני חקיקה בנושא הם לא דבר פשוט.

נסים זאב: אני לא חושב שהתקיים פה דיון רציני ומעמיק.

נסים זאב: תינוק המריבה – זו לא עילה להוביל, בסופו של דבר, חוק גורף ולא לאפשר לאותם הורים ביולוגיים להילחם על זכותם כהורים.

נסים זאב: אנחנו מכירים מקרים רבים שבהם האם, לאחר הלידה, ואפילו קודם הלידה, עוד בזמן ההיריון שלה, אומרת: אני לא רוצה את התינוק שלי, נמאס לי, אני מוותרת, אני לא רוצה.

נסים זאב: אבל אחרי שבועיים – ואנחנו יודעים מה המשמעות של רגשות של אשה אחרי לידה ומה היא חשה ערב לידה, זה הבדל של שמים וארץ.

נסים זאב: זה כמו בין המוות לחיים.

נסים זאב: אחרי שהיא מתאוששת ומתחזקת – –

קולט אביטל: זה בסדר גמור – – –

נסים זאב: – – לא רק בגופה אלא גם בנפשה, והיא באה ואומרת: נכון, אמרתי אמירה, אמרתי שאני מוכנה לוותר על הילד שלי, והיום אני אומרת שאני מוכנה להילחם כדי לקבל את הילד שלי בחזרה.

קולט אביטל: אז יש לה הזדמנות.

נסים זאב: אז יש לה 60 יום.

נסים זאב: למה להגביל אותה?

נסים זאב: כי אנחנו יודעים שלפעמים לוקח להורה ביולוגי, בפרט כשמדובר באם חד-הורית, שצריכה להתמודד לבד והיא נמצאת תחת לחץ מסוים – אתם מביאים את המקרים האקוטיים ביותר, טרגדיות ומאבקים.

נסים זאב: מקרה של נערה מתחת לגיל 16 – למה אתם לוקחים את המקרים האלה?

נסים זאב: יש מקרים של נשים בוגרות, בנות 30 ו-35, שמתמודדות בבתי-משפט שנים, לפעמים.

נסים זאב: העובדים הסוציאליים לא עוזבים אותן ונלחמים בהן כמו נמרים, כאילו יש להם מבצע לטרוף את התינוק הזה מחיק אמו.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים לנצל מצבים נפשיים קשים של נשים שהן מוכות, ויהיו מוכות פעמיים:

נסים זאב: פעם אחת כי הסכימו משום שהיו במצב נפשי ירוד, ופעם שנייה הן צריכות להיאבק ולהילחם לאחר שחזרו בהן מהסכמתן וחזרו לשפיות שלהן וליכולות שלהן, ורוצות בכל זאת לגדל את הילד הביולוגי שלהן.

נסים זאב: לכן, אני אומר שכל הצעת החוק הזאת נעשתה בפזיזות והיא בלתי אחראית, ולכן אני מתנגד לה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חברי כנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 38 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 5 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 7), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: חמישה בעד, שני מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 7), התשס”ט–2008, עברה בקריאה ראשונה ותעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק משפט של הכנסת בכנסת הבאה.

דוד רותם: אנחנו נצרף את קולה של חברת הכנסת נאדיה חילו בעד.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/410).

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 57) (שיפוט בענייני תעבורה) (תשריר – הוראת שעה), התשס”ט–2008, קריאה ראשונה.

דוד רותם: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-הראש, כנסת נכבדה, בפסק-דין שניתן באוגוסט 2007, נקרא לזה פרשת נתנאל, התעורר ספק בדבר חוקיות צו בתי-משפט שלום משנת 1960 בעניין סמכות שיפוט בעבירות תעבורה.

דניאל פרידמן: כמה יישובים מצויים באזור שיפוט של בתי-משפט של המרכז.

דניאל פרידמן: בצו נקבע, מסיבות של נוחות אדמיניסטרטיבית, כי השיפוט בעבירות שהשופט מוסמך לדון בהן יהיה במחוז תל-אביב – בעבירות האלה.

דניאל פרידמן: אבל בפסק-דין נתנאל נקבע כי בעניין המונח "אזור שיפוט" מתעוררת שאלה אם הוא מאפשר לשר המשפטים – שם מדובר בבית-משפט מחוזי – נאמר שהוא איננו מאפשר לשר המשפטים לקבוע את התיחום בהתאם לסמכויות, אלא רק את התיחום בהתאם לעניין הגיאוגרפי.

דניאל פרידמן: בעקבות פרשת נתנאל נחקק חוק בתי-משפט, שהסדיר את העניין בבית-משפט מחוזי מרכז, אבל העניין נשאר בלתי מוסדר בחקיקה לגבי בתי-המשפט לתעבורה של היישובים האלה, שאומנם נמצאים במחוז מרכז, אבל מסיבות אדמיניסטרטיביות נקבע – כמובן, לפני שנים רבות, לפני כהונתי – שהשיפוט בנושאי התעבורה האלה יהיה בבית-משפט לתעבורה בתל-אביב.

דניאל פרידמן: הצעת החוק מבקשת להסדיר את העניין הזה באופן שיחול על בתי-משפט לתעבורה אלה הסדר דומה או מקביל למה שנעשה לגבי בית-המשפט המחוזי במחוז מרכז.

דניאל פרידמן: נראה לי שהעניין הזה הוא בעיקרו אדמיניסטרטיבי, ואני מבקש לאשר את הצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה.

דניאל פרידמן: תודה.

דוד רותם: תודה, אדוני השר.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני בהחלט תומך בחוק – שופטים ושוטרים תיתן לך בכל שעריך.

נסים זאב: אני בעד שיהיו בתי-משפט לתעבורה בכל רחבי הארץ.

נסים זאב: לצערנו הרב, המגפה האחרונה של "פגע וברח", שיכולים לרצוח אנשים בכבישים ולברוח, מחייבת אותנו לעשות חשבון-נפש בכל מה שקשור לתעבורה.

נסים זאב: אדוני השר, כמה פעמים העליתי כיושב-ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים אפשרות להקים בית-משפט בכל מה שקשור בסחר בסמים ובעבריינים.

נסים זאב: לצערנו הרב, זה הולך ומתרבה.

קולט אביטל: אני חושבת שלא דנו בזה מספיק.

קולט אביטל: זה לא מספיק מעמיק.

נסים זאב: אני יודע.

נסים זאב: זה עכשיו חלק מהדיון.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, מכיוון שממילא הוועדה למינוי שופטים לא יכולה להתכנס, כי הנשיאה קבעה שבממשלת מעבר הם לא יכולים להתכנס, אז בכנסת הבאה תגיש את זה, ואז הוועדה תוכל להתכנס ולמנות שופטים.

דוד רותם: מה יעזור לנו היום להקים בית-משפט?

נסים זאב: אני רק מעלה את הרעיון, כי אני רוצה להאמין שהשר פרידמן ימשיך להיות שר המשפטים, בעזרת השם.

דוד רותם: גם אנחנו.

נסים זאב: כדי לבשל רעיון, צריך לפחות לומר אותו, להניח אותו על השולחן.

נסים זאב: אולי לראשונה כבוד השר שומע את זה.

נסים זאב: אני חושב שכן יש מקום.

נסים זאב: השופטת בקנשטיין, שהיא הנשיאה של בית-משפט השלום בתל-אביב, היא אחת המובילות בעניין הזה.

נסים זאב: היא חושבת שצריך להקים בית-משפט – אם לא בכל עיר ועיר, אני חושב שיש מקום להקים לפחות בערים הגדולות, ירושלים, תל-אביב וחיפה, אולי גם באר-שבע, כדי לעשות יותר מהר צדק בכל מה שקשור בהסגרת העבריינים האלה, שמהווים סכנה לדמוקרטיה ואיום אסטרטגי על מדינת ישראל.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 57) (שיפוט בענייני תעבורה) (תשריר – הוראת שעה), התשס”ט–2008, בקריאה ראשונה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 57) (שיפוט בענייני תעבורה) (תשריר – הוראת שעה), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: ארבעה בעד, אחד נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 57) (שיפוט בענייני תעבורה) (תשריר – הוראת שעה), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט לצורך הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/412).

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2), התשס”ט–2008, קריאה ראשונה.

דוד רותם: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק נועדה לתקן את חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א–2001, על מנת להסדיר בצורה ברורה את אפשרות המדינה, תאגידים ציבוריים וגופים אחרים שהוקמו בחיקוק להנפיק תעודה אלקטרונית לחתימה אלקטרונית.

דניאל פרידמן: החוק היום מאפשר לגורם המכונה "גורם מאשר" להנפיק תעודות כאלה, ככל שעולה בתנאים הקבועים בחוק ורשום אצל הרשם.

דניאל פרידמן: כיום המדינה איננה רשאית להנפיק תעודות אלקטרוניות, וכשהיא נזקקת לפעול באמצעות חתימה אלקטרונית, כשירות לאזרח ובמישור המשפט האזרחי, היא נאלצת לפנות לגורם מאשר מהשוק הפרטי.

דניאל פרידמן: בניגוד לחזון שלאורו נחקק חוק חתימה אלקטרונית, שוק הגורמים המאשרים לא נסק, וכיום קיים גורם מאשר אחד בלבד.

דניאל פרידמן: מספר התעודות האלקטרוניות שהונפקו לפי החוק נמוך יחסית ועומד על אלפים בודדים.

דניאל פרידמן: אם כך, המציאות לימדה כי אין זה מן הראוי לבסס תשתית לאומית מעין זו ולהתלותה בקיום גורם פרטי בלבד.

דניאל פרידמן: עם זאת, אין מטרת החוק לשתק את הגורמים הפרטיים שיבקשו לפעול בתחום, אם יעמדו בתנאים הנדרשים בחוק.

דניאל פרידמן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק.

דניאל פרידמן: תודה.

דוד רותם: תודה, אדוני השר.

דוד רותם: אנחנו עוברים לדיון בקריאה ראשונה.

דוד רותם: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: מוותר.

דוד רותם: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2), התשס”ט–2008.

דוד רותם: הצבעה מס' 40 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: שישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע כי הצעת חוק חתימה אלקטרונית (תיקון מס' 2), התשס”ט–2008, נתקבלה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: אנחנו מצרפים את קולו של יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת פרופסור ברוורמן.

דוד רותם: ההצעה תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט, אדוני השר?

דניאל פרידמן: כן.

דוד רותם: לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: [מס' מ/169; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ה', עמ' 3975; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 37), התשס”ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, למרות מה שאמרת קודם, אדוני היושב-ראש, המליאה אולי ריקה מעט, אבל כבודה עדיין מלא עולם, כי היא עדיין כנסת ישראל, גם אם מספר החברים בה מועט.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להציג את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 37), התשס”ט–2008, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אבישי ברוורמן: על החוק הזה עבדו רבות ברשות לניירות ערך, וכן אנשינו בוועדת הכספים ובמשרד המשפטים וכו', ואני שמח מאוד שהצלחנו להביא אותו.

אבישי ברוורמן: זאת הצעת חוק ממשלתית.

אבישי ברוורמן: היא עברה בקריאה ראשונה כבר בכנסת השש-עשרה.

אבישי ברוורמן: הכנסת השבע-עשרה החליטה להחיל על הצעת החוק דין רציפות בהתאם לחוק רציפות הדיון בהצעות החוק, התשנ"ג–1993.

אבישי ברוורמן: העברנו עכשיו את הצעת החוק במהירות לא משום שיש משבר פיננסי בעולם וחשיבות הרשות לניירות ערך, גם שם וגם בישראל, היא מעל ומעבר.

אבישי ברוורמן: מעבירים את החוק הזה מפני שהוא היה בצינור כבר הרבה מאוד זמן, והיום אנחנו מבינים היטב שבקפיטליזם נאור, שיש בו אחריות – לא כמו בהתפרקות שהיתה היום בארצות-הברית – אנחנו זקוקים לרשות לניירות ערך רצינית, עם סמכויות, מערכת בקרה ואכיפה.

אבישי ברוורמן: אני מוכן לציין בהערה אחת שאני גאה ברשות לניירות ערך בישראל, ובמיוחד גאה שבראשה עומד אדם כמו פרופסור זוהר גושן, שהוא באמת עילוי.

אבישי ברוורמן: אני שמח מאוד שהוא התגייס לשירות הציבורי.

אבישי ברוורמן: בהצעת החוק מוצע להסמיך את חוקרי הרשות לניירות ערך שעברו הכשרה מתאימה, כפי שנקבע במסגרת הצעת החוק, להפעיל, במקרה שבו התעורר חשד לביצוע עבירת ניירות ערך כהגדרתה בחוק המוצע, את סמכויות האכיפה, ובהן חקירה, חיפוש, מעצר, תפיסת חפץ הקשור לעבירה וסמכות לשחרר בערובה.

אבישי ברוורמן: כיום מוסמכים חוקרי הרשות לניירות ערך לבצע חלק מהסמכויות האחרות מכוח ההסמכה של השר לביטחון פנים לתקופה של שנתיים בכל פעם.

אבישי ברוורמן: בהצעת החוק, כפי שעברה בקריאה הראשונה, הוצע להרחיב את מסגרת הסמכויות המוקנות לחוקרי המשטרה כיום, ובהקשרים מסוימים הוצע אף להרחיבן ביחס לסמכות הקיימת לשוטרים.

אבישי ברוורמן: ועדת הכספים בחנה לעומק, במיוחד עם היועצות המשפטיות המבריקות שלה, כל סמכות, או עבירה שבגינה ניתן יהיה להפעיל את הסמכות, והחליטה שלא להקנות לחוקרי הרשות סמכויות רחבות מאלו שיש לשוטרי משטרת ישראל.

אבישי ברוורמן: עם זאת, ולנוכח בקשת הרשות לאפשר לה לתפוס חפצים לתקופה של 12 חודשים ולא רק של שישה חודשים כמו סמכות המשטרה, ומשום שחקירות ניירות ערך מטבען ארוכות יותר, החליטה הוועדה לאשר בקשה זו.

אבישי ברוורמן: בנוסף, הרשות לניירות ערך ביקשה שתתאפשר לה סמכות חיפוש רחבה מזו שקיימת לגבי שוטרים כיום.

אבישי ברוורמן: בתחילה התנגדה לכך ועדת הכספים, אך בסופו של דבר הוחלט לאמץ את עמדת משרד המשפטים, שסבר שמדובר בסמכות שיש להעניקה בעתיד גם לשוטרים.

אבישי ברוורמן: עם זאת, הוחלט כי אם יבוא התיקון לעניין סמכות חיפוש לשוטרים וועדת החוקה תמצא לנכון שלא לאשרו, תושמט – אם יקרה כך – בוועדת החוקה הסמכות הזאת גם ביחס לחוקרי הרשות לניירות ערך.

אבישי ברוורמן: עוד החליטה הוועדה כי חוקרי הרשות לניירות ערך שמינה יושב-ראש הרשות לניירות ערך טרם הצעת החוק, יעברו הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שהוקנו להם בהצעת החוק, כפי שיורה שר האוצר, לפי הצעת הרשות ובהסכמת השר לביטחון פנים.

אבישי ברוורמן: בנוסף, נדרשת המשטרה להודיע לרשות כי איננה מתנגדת למינויו של אותו חוקר מטעמים של שלום הציבור וביטחונו.

אבישי ברוורמן: יושב-ראש הרשות רשאי למנות חוקר ששימש בתפקידו במשך שלוש שנים לחוקר בכיר.

אבישי ברוורמן: לחוקר הבכיר תהיינה, בעניינים מסוימים, סמכויות הנתונות לקצין משטרה ולקצין ממונה, כגון סמכות לאשר כניסה לכל מקום שאינו בית מגורים על מנת לערוך חיפוש ולתפוס כל חפץ הקשור לעבירה מסוג פשע, כאשר שוכנע כי החיפוש נדרש באופן מיידי בשל חשש להעלמת ראיות או חשש לשיבוש הליכי חקירה.

אבישי ברוורמן: הכול במסגרת החשש לביצוע עבירות ניירות ערך.

אבישי ברוורמן: ההסתייגויות להצעת החוק הן הסתייגויות לדיבור בלבד.

אבישי ברוורמן: אבקשכם לאשר את הנוסח המוצע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אבישי ברוורמן: רבותי, תסתכלו מה שקרה בשנים האחרונות בתרבות ניירות הערך בעולם כולו.

אבישי ברוורמן: הרשויות הסתכנו.

אבישי ברוורמן: מערכת האשראי החוץ-בנקאי עלתה באחוזים רבים, כאשר הצמיחה בעולם המערבי היתה נמוכה, והיום ברור לנו שהיו פה עבירות רבות ביותר בעולם.

אבישי ברוורמן: אני שמח מאוד שלא לקחנו את התרבות הוולגרית של וול-סטריט למחוזותינו, אף שהיו ניסיונות להעביר אותה לכאן.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי, הרשות לניירות ערך בישראל היא גוף שהולך ומתפתח, הולך ומשתפר, והסמכויות הנדרשות הן בדיוק הסמכויות המתאימות ובזמן המתאים.

אבישי ברוורמן: לכן אבקש לאשר הנוסח המוצע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

דוד רותם: תודה, אדוני.

דוד רותם: להצעת החוק יש הסתייגות של חבר הכנסת ריבלין.

דוד רותם: הוא איננו נוכח.

דוד רותם: לכן אנחנו עוברים להצביע בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

דוד רותם: הצבעה מס' 41 בעד סעיפים 1–11 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–11 נתקבלו.

דוד רותם: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: לכן אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

דוד רותם: הצבעה מס' 42 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 37), התשס”ט–2008, נתקבל.

דוד רותם: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 37), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

דוד רותם: [מס' מ/283; "דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 20172; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, נעים לי מאוד להיות לימינך, אף שבחלק מהדברים אני לשמאלך.

דוד רותם: אם אתה תהיה לימיני, המצב יהיה טוב.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השרים שאינם נוכחים כאן, גם גברתי איננה נמצאת אתנו, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008.

אבישי ברוורמן: חוק ערי ואזורי פיתוח נחקק בשנת 1988 בעקבות הצעת חוק פרטית.

אבישי ברוורמן: הוא קובע הטבות שונות שעל המדינה להקנות לאזורי פיתוח.

אבישי ברוורמן: חוק ערי ואזורי פיתוח מעולם לא הופעל, משום שבכל שנה נדחתה תחילתו בחוקי ההסדרים השונים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רואים את המצוקה באזורי הפיתוח; ראינו פה צמיחה כמה שנים, שברובה התרכזה במרכז ולא חלחלה לאזורי הפיתוח בפריפריה, ששם לא נבנה כמעט מפעל אחד.

אבישי ברוורמן: במהלך שנת 2007 הביאה הממשלה את הצעתה להסדר קבע לעניין אזורי עדיפות לאומית.

אבישי ברוורמן: זוהי הצעת חוק אזורי עדיפות לאומית, שעברה בקריאה ראשונה והועברה להכנה על-ידי ועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: הצעת הממשלה מסדירה את סמכותה של הממשלה להקנות הטבות בתחומים שונים גם לנוכח ביקורת בג"ץ לגבי סמכות הממשלה לקבוע הטבות לאזורים שונים.

אבישי ברוורמן: הוועדה קיימה כמה דיונים מעמיקים בהצעת החוק, והוחלט על תיקונים שונים לנוסח, כפי שהוגש.

אבישי ברוורמן: עם זאת, טרם התקבלה הכרעה מהו ההסדר הנכון והראוי בסוגיית אזורי העדיפות הלאומית.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני חושש שישראל מחולקת לשלוש מדינות – מדינת תל-אביב הפורחת, מדינת ירושלים שאינה מוגדרת ושאר מדינת ישראל שהצעירים עוזבים אותה – אני חושב שהגיע הזמן שנתחיל גם להתקדם בנושא ההשקעות ובנושא סדרי העדיפויות מעבר למדינת תל-אביב.

אבישי ברוורמן: על מנת לאפשר לוועדה לקיים את המשך הדיון בסוגיות החשובות העולות בהצעת החוק הממשלתית, אזורי עדיפות לאומית, בלי שחוק ערי ואזורי הפיתוח ייכנס לתוקף עד להכרעת הכנסת בנושא זה, מוצע לדחות את תחילתו של חוק ערי ואזורי פיתוח ליום 1 באוגוסט 2009, מתוך הנחה ותפילה לבורא עולם שעד למועד זה ניתן יהיה להגיע להסכמות ולהכרעות בנושא אזורי עדיפות לאומית לאחר מערכת הבחירות הבאה עלינו לטובה או לרעה, מי שלכאן ומי שלכאן, באמונה שתוקם ממשלה רצינית בישראל.

אבישי ברוורמן: מלכתחילה ביקשה הממשלה דחייה של שנה, אולם הוועדה סברה שמוטב לדחות לתקופה קצרה יותר.

אבישי ברוורמן: אמש אישרה מליאת הכנסת את פיצולו של סעיף 7 להצעת חוק אזורי עדיפות לאומית, אשר קובע את ביטולו של חוק ערי ואזורי פיתוח, לפי תקופות, כך שעתה מובאת בפניכם דחיית התחילה בלבד.

אבישי ברוורמן: הסדר הקבע בעניין חוק ערי ואזורי פיתוח יובא בפני הכנסת במסגרת הצעת חוק אזורי עדיפות לאומית, כשתסתיים הכנתה.

אבישי ברוורמן: על מנת לאפשר לוועדה להמשיך ולדון בהצעת החוק הממשלתית, כאמור, מונחת בפניכם לאישור בקריאה שנייה ובקריאה שלישית רק דחיית התחילה, כאמור, של חוק ערי ואזורי פיתוח.

אבישי ברוורמן: לפיכך אבקשכם – גם ממך, חבר הכנסת גלנטי – לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים.

דוד רותם: להצעת החוק הסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון.

דוד רותם: הוא איננו נוכח.

דוד רותם: לכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 43 בעד סעיף 1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

דוד רותם: שישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון מס' 9), התשס”ט–2008, נתקבלה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

דוד רותם: נעבור לקריאה שלישית.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 44 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון מס' 9) התשס”ט–2008, נתקבל.

דוד רותם: שישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק ערי ואזורי פיתוח (תיקון מס' 9), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

דוד רותם: תודה ליושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: [מס' מ/379; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ז, עמ' 18495; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא.

דוד רותם: על סדר-היום הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להציג בפני הציבור הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס"ט–2008.

אבישי ברוורמן: אומר רק הערה אחת בפתיחה: אני חושב שמדינת ישראל כבר שנים רבות אינה עושה את הראוי לגבי עידוד התעשייה, בעיקר בפריפריה.

אבישי ברוורמן: זה 16–17 שנה, עד כמה שאני זוכר, טוענים שאין לעודד את הפריפריה באמצעות תמריצים של מחירים, עידוד השקעות הון, סבסוד, עזרה, אלא באמצעות העברה מסיבית של כספים לתשתיות פיזיות, לפרויקטים לחינוך.

אבישי ברוורמן: לצערי, אני מסתכל על 16 השנים – אני זוכר דיון כזה בבאר-שבע, בזמן ממשלת רבין, שבו היתה פלוגתא בין מנכ"ל האוצר דאז אהרן פוגל לשר התעשייה והמסחר מיכה חריש, ואני הייתי המנחה.

אבישי ברוורמן: לצערי, לא ניתן העידוד המתאים לתעשיות, ומצד שני, איפה ראיתם את כל התשתיות האדירות, את כל הכספים האדירים שעברו לפריפריה?

אבישי ברוורמן: לכן, גם בוועדת הכספים, אני אומר בריש גלי, אנחנו ניאבק עכשיו.

אבישי ברוורמן: אני חושב שממשלת ישראל ומשרד האוצר צריכים לשנות את כל עמדתם לגבי חוק עידוד השקעות הון, במיוחד כשאנחנו נכנסים בשנה הבאה לתקופה של עלייה באבטלה והאטה בצמיחה, והמגזר העסקי מיוסר.

אבישי ברוורמן: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק עידוד השקעות הון (תיקון מס' 65).

אבישי ברוורמן: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית שמטרתה לקבוע כמה תיקונים בחוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט–1959, בנוסחו לאחר תיקון מס' 60, שנכנס לתוקף ב-1 באפריל 2005.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת גלנטי, אני יודע שרצית להעיר של-1 באפריל יש משמעויות מסוימות, ולכן זאת קצת בעיה עם החוק לעידוד השקעות הון.

אבישי ברוורמן: בהצעת החוק מוצע להסמיך את מנהל רשות המסים לקבוע כללים לאופן ייחוס ההכנסות של מפעל מאושר או מוטב הפועל בכמה אזורי פיתוח או באזור פיתוח ובאזור אחר.

אבישי ברוורמן: עד כה הסמכות לקביעת הכללים היתה נתונה לשר האוצר ולשר התעסוקה, אך לא נקבעו כללים.

אבישי ברוורמן: מכיוון שמדובר בסמכות ביצוע הדרושה להפעלת החוק, וכדי לפשט את הביצוע, מוצע להעביר את הסמכות הזאת, וכן את הסמכות לקבוע חריגים לכללים אלה, למנהל רשות המסים.

אבישי ברוורמן: נוסף על כך, מוצע לתת סמכות למינהלת מרכז ההשקעות להאריך את תקופת הביצוע של התוכניות המאושרות לתקופה שלא תעלה על 12 חודשים נוספים לגבי מפעלים שממוקמים בשטח שהוכרז לגביו מצב עורף מיוחד.

אבישי ברוורמן: הכוונה לאזור הצפון ולאזור עזה ושדרות – עוטף-עזה – בתקופות שבהן הוכרז לגביהן מצב עורף מיוחד.

אבישי ברוורמן: תיקון נוסף הוא התאמת הוראות המעבר של תיקון מס' 60 ליום תחילתו, קרי ליום 1 באפריל 2005, דבר שעשוי לאפשר למפעלים נוספים להיכנס תחת התיקון האמור.

אבישי ברוורמן: כמו כן, מוצע לאפשר לחברות שקיבלו כתב אישור לפני יום 1 באפריל 2005 לבחור שנת בחירה בשל ההרחבה בחלוף שלוש שנים מתחילת שנת ההפעלה של התוכנית שבשלה התקבל המענק, ולא בחלוף חמש שנים, כפי שנקבע בתיקון מס' 60.

אבישי ברוורמן: בעקבות הצעתו של חבר הכנסת אורון החליטה הוועדה להוסיף להצעה הממשלתית תיקון משמעותי שעניינו הארכת המועדים להגשת בקשות למענקים לפי חוק לעידוד השקעות הון עד יום 1 באוגוסט 2009.

אבישי ברוורמן: אומר למען האמת שכולנו העדפנו שזה יהיה לשנה שלמה, משום שלא ראינו שום סיבה להוסיף חדשות לבקרים חצי שנה וחצי שנה.

אבישי ברוורמן: חברה מתוקנת קובעת חוקים שתחולתם חמש שנים, שש שנים, כדי שלא יהיו שינויים חדשות לבקרים.

אבישי ברוורמן: אבל מכיוון שהיתה פלוגתא עם שר האוצר, ואילולא כן לא היינו מעבירים את זה, הסכמנו לפשרה הזאת, של 1 באוגוסט 2009.

אבישי ברוורמן: הדבר לפחות ייצור יציבות וודאות למפעלי התעשייה עד לתאריך הזה, והדבר חשוב במיוחד בתקופה זו, שכמו שאמרתי לכם – השפל הכלכלי, המיתון בארצות-הברית ובאירופה יביאו להאטה גם בישראל, לצערנו.

אבישי ברוורמן: אילולא אישרה הוועדה את התיקון האמור, המועד לפקיעת הגשת הבקשות למענקים היה סוף שנת 2008.

אבישי ברוורמן: רבותי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק חשובה, שיש בה משום הקלה למפעלים מאושרים, ומשום כך, במיוחד בתקופה קשה זו למשק כולו, אבקשכם לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, כנוסח הוועדה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שוב להודות לכל הצוות המסור בוועדת הכספים, שעזר לצוות המסור בממשלה – לשגית, למירב וכמובן לטמיר המנהל.

אבישי ברוורמן: אני מודה להם כבר עכשיו, ואני מבקש להצביע בעד בקריאה שנייה ובקריאה השלישית.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ברוורמן.

דוד רותם: להצעת חוק זו הסתייגות של חבר הכנסת אורון – איננו.

דוד רותם: לכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

דוד רותם: הצבעה מס' 45 בעד סעיפים 1–5 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–5 נתקבלו.

דוד רותם: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 46 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס"ט–2008, נתקבל.

דוד רותם: שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 65), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/270).

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון מס' 2) (יד דוד בן-גוריון), התשס"ט–2008.

דוד רותם: חבר הכנסת אבישי ברוורמן יעלה ויבוא.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, רבותי, הצעת חוק דוד בן-גוריון מונחת לפניכם לקריאה ראשונה.

אבישי ברוורמן: היא עברה בוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: הבוקר שמעתי את נאומו של ברק אובמה בארצות-הברית על ג'ורג' וושינגטון, על אייב לינקולן, בעיקר על ג'ורג' וושינגטון, שהקים את המדינה – יש כבוד.

אבישי ברוורמן: דוד בן-גוריון, שהיה צנוע, לא ביקש להנציח את עצמו, ולא בנו לכבודו דברים גדולים.

אבישי ברוורמן: יש האוניברסיטה שבנינו אחרי מותו – הייתי חלק מזה – יש נמל תעופה, אבל היו כמה מפעלים שדאגו להנצחה שלו.

אבישי ברוורמן: הסכומים למפעלים האלה הולכים ונעלמים.

אבישי ברוורמן: דוד בן-גוריון, שהוא החשוב ביותר במנהיגי מדינת ישראל – עד שיום אחד אולי יבוא מישהו שגם יביא את השלום הנכסף – הוא במדרגה שונה, כמו שג'ורג' וושינגטון נחשב במדרגה שונה מכל המנהיגים.

אבישי ברוורמן: אני חושש שבעוד כמה שנים תהליך ההנצחה – אני לא מדבר על מורשת.

אבישי ברוורמן: מורשת יש להרבה אנשים.

אבישי ברוורמן: לדוד בן-גוריון יש מורשת אדירה; דוד בן-גוריון כתב ללא הרף; דוד בן-גוריון הגה; דוד בן-גוריון החליט.

אבישי ברוורמן: אני אומר לכם שהצער שלי הוא שבחלק מהמוסדות שהיה להם תקצוב ממשלתי, התקציבים הולכים ופוחתים, וכבר זרקו עלי בעבר – כשהייתי נשיא האוניברסיטה – שאני כבר אדאג גם למכון למורשת בן-גוריון, למכונים לחקר המדבר.

אבישי ברוורמן: בעצם הכול כבר יעבור עוד מעט לחסות של אוניברסיטת בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: והחשש שלי – – –

דוד רותם: אדוני השר.

אבישי ברוורמן: סליחה, השר הרצוג.

אבישי ברוורמן: השר הרצוג, אני נואם על דוד בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: בכל מקרה, הבקשה שלי היא לקבל את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: בעבר, לפי חוק דוד בן-גוריון, היו כמה חברים, שמעון פרס, חיים ישראלי ואחרים – כולם חברים שהם כבר בשנות ה-80 לחייהם – שדאגו לחלק מהפעולות להנצחתו של דוד בן-גוריון מעבר למה שעושה אוניברסיטת בן-גוריון, שהמכונים כבר בראשותה.

אבישי ברוורמן: התקציב בעבר היה, כמדומני, כחצי מיליון שקל – אני לא משווה את זה לגופים אחרים.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוד נשב עם האוצר, אחרי שישבנו בוועדת הכספים, ונדבר על כל הדברים שיהיו במערכת הבקרה והאכיפה והשקיפות.

אבישי ברוורמן: אני גם שוחחתי עם חבר הכנסת רובי ריבלין, ואני גם רוצה לקבל את כל המסמכים לגבי הנצחת מורשת בגין.

אבישי ברוורמן: אני אקח גם את כל המסמכים לגבי הנצחת מורשת רבין, אבל אומר לכם בצורה הברורה ביותר: עם אהבתי – והיום זה לרבין וגדולתו – והערכתי לבגין, דוד בן-גוריון היה הגדול מכולם, החשוב מכולם, ואני מבקש מהבית הזה לאשר בקריאה ראשונה דווקא היום, דווקא היום, את החוק להמשך התמיכה, לגבי תקציב ממשלתי שהופסק בשנת 2000, ולהמשך הנצחת מורשתו של דוד בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: על הפרטים הטכניים אנחנו נמשיך לדון בהכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, נשפר, ונעבוד בהסכמה עם האוצר ועם גופים אחרים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ברוורמן.

דוד רותם: אנחנו עוברים לדיון.

דוד רותם: אין נרשמים, לכן אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: אדוני יגיע למקומו.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 47 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון מס' 2) (יד דוד בן-גוריון), התשס"ט–2008, לוועדת הכספים נתקבלה.

דוד רותם: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון מס' 2) (יד דוד בן-גוריון), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/407).

דוד רותם: ]

דוד רותם: הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008.

דוד רותם: שר הרווחה והשירותים החברתיים.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את התיקון מס' 34 לחוק הבטחת הכנסה, התשמ"א–1980, כדלקמן.

יצחק הרצוג: במסגרת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית) – הגזירות הידועות של בנימין נתניהו משנת 2003 – עוגנה זכאותו של ילד יתום או נטוש לגמלה.

יצחק הרצוג: לפני התיקון האמור עוגנה הזכאות במסגרת התקנות ונקבע כי התנאי הקבוע בחוק, שלפיו על תובע הגמלה להיות תושב ישראל ב-24 החודשים שקדמו למועד הגשת התביעה, לא יחול על ילד נטוש או יתום.

יצחק הרצוג: עקב הטעות נשמטה ההוראה האמורה מנוסח התיקון לחוק במסגרת חוק ההסדרים, והצעת חוק זו מבקשת לתקן טעות זו.

יצחק הרצוג: מוצע אפוא לתקן את סעיף 5 לחוק, כך שהוראת סעיף 5(ה) תקבע כי שיעור הגמלה המשולמת לילד תושב ישראל שאחד מהוריו הוא תושב ישראל שנמצא במעצר או במאסר לתקופה העולה על 30 ימים, והוא מתגורר עם הורהו השני שאינו תושב ישראל, יהיה בהתאם לקבוע בפסקה האמורה.

יצחק הרצוג: כמו כן מובא תיקון הבא להבהיר את נוסח הסעיף, כך שזוכה על-פי פסק-דין למזונות שאינה זכאית לתשלום מכוח חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל"ב–1972, מאחר שאינה עונה על הגדרת "זוכה" שבחוק האמור – פסק-הדין למזונות לא ייחשב להכנסה, ובלבד שלא משתלמים לידיה בפועל המזונות שנפסקו לטובתה, או חלקם.

יצחק הרצוג: לגבי סעיפים 12 ו-12א לחוק, במסגרת אותו חוק הסדרים ידוע שציינתי לעיל תוקנו שיעורי הניכוי מחישוב הכנסתו של הזכאי לגמלה, כך שנקבע כי שיעורי הניכוי שהיו קבועים לפני התיקון האמור יחולו רק על תובע גמלה שמלאו לו 55 שנים, או על מי שמשתלמת לו קצבת שאירים או תלויים.

יצחק הרצוג: שיעורי הניכוי למי שטרם מלאו לו 55 שנים הופחתו.

יצחק הרצוג: מוצע לתקן את החוק ולקבוע כי שיעורי הניכוי החלים על מי שמלאו לו 55 שנים או מקבל קצבת שאירים או תלויים, יחולו גם על תובע גמלה שמתקיים בו אחד מאלה: הוא עובד במפעל מוגן, הוא מועסק עם מוגבלות, כהגדרתו בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות; או מתקיים בו האמור בסעיף 17 לחוק שכר מינימום, אף אם טרם מלאו לו 55 שנים.

יצחק הרצוג: לגבי סעיף 30א לחוק, מדובר בתיקון טעות בנוסח.

יצחק הרצוג: כמו כן מדובר בתיקון התוספת הראשונה לחוק בנושא זכאות לגמלת הבטחת הכנסה של מי שנמצא במעצר-בית.

יצחק הרצוג: נוסף על כך מוצע לתקן את הפסקה ולקבוע כי תובע גמלה שנמצא במעצר-בית בשעות היום, או תובע שנמצא במעצר-בית אך רשאי לצאת את ביתו רק בליווי של אדם אחר, יהיו פטורים מלמלא אחר מבחן תעסוקה כתנאי לתשלום הגמלה, ועוד, ועוד, ועוד.

יצחק הרצוג: יש סעיף שעוסק בזכאות ילדי אסירים ובנושאים נוספים שקשורים לזה.

יצחק הרצוג: ילד תושב ישראל שהורהו התושב אינו זכאי לגמלה בשל היותו אסיר או עציר והורהו השני אינו תושב, יהיה זכאי לגמלה בשיעור הזהה למשתלם לזכאי לגמלה שבן זוגו המתגורר עמו אינו תושב.

יצחק הרצוג: ועדת שרים לחקיקה אישרה את הצעת החוק.

יצחק הרצוג: מוצע לתמוך בה ולהעבירה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לשר הרצוג.

דוד רותם: חברי הכנסת, אין נרשמים לדיון.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 48 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דוד רותם: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 34), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: [מס' מ/374; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' כ"ו, עמ' 16613; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא.

דוד רותם: על סדר-היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יצחק גלנטי, להציג את החוק.

דוד רותם: אני מציע לאדוני – כי כל שלוש דקות זה משתנה.

יצחק גלנטי: באמת כל שלוש דקות זה משתנה, אדוני היושב-ראש, ולכן אני אף פעם לא יודע איפה אני נמצא בסדר-היום.

דוד רותם: אדוני יציג עכשיו את שני החוקים שלו, והוא גמר – – –

יצחק גלנטי: ברצף.

דוד רותם: כן.

יצחק גלנטי: טוב.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש – אני מחפש את השר, אני לא מוצא – רבותי חברי הכנסת הנוכחים, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ט–2008, הצעת חוק מטעם ממשלת ישראל.

יצחק גלנטי: בשנת 1996 חוקקה הכנסת את תיקון מס' 7 לחוק הביטוח הלאומי, שבא לתקן עיוות שלפיו עובדות עצמאית ועקרות-בית לא היו מבוטחות בביטוח זיקנה או בביטוח שאירים, להבדיל ממעמדו של גבר, שהיה מבוטח בביטוח זיקנה ובביטוח שאירים בין שהוא עובד ובין שהוא לא עובד.

יצחק גלנטי: החוק שתוקן כאמור החריג מתחולתו עקרת-בית ואלמנה בת-קצבה שבעת כניסתו לתוקף היו בנות 65 שנים ומעלה.

יצחק גלנטי: רק כעבור כמה שנים התגלה כי בעת חקיקת תיקון מס' 7 נפלה שגגה בניסוחו.

יצחק גלנטי: כך, סעיף 223, שהגדיר מבוטח לעניין פרק ביטוח הסיעוד, ושכלל עקרת בית ואלמנה שזכאית לקצבה, הפנה לרשימת המבוטחים בפרק ביטוח הזיקנה וביטוח השאירים.

יצחק גלנטי: אלא שבפרק הדן בביטוח הזיקנה ובביטוח השאירים, בוטלו באותו תיקון הסעיפים המתייחסים לעקרת-בית ולאלמנה שזכאית לקצבה.

יצחק גלנטי: התיקון המוצע בא לתקן טעות נוסח זו ולקבוע שעקרת-בית ואלמנה שזכאית לקצבה, שנחשבו למבוטחות לעניין ביטוח הסיעוד לפני תיקון מס' 7, יוסיפו להיות מבוטחות בביטוח הסיעוד גם לאחריו.

יצחק גלנטי: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אבקש להצביע בעד הצעה זו באופן חיובי.

יצחק גלנטי: תודה רבה לכם.

דוד רותם: מה תחילת התוקף של החוק הזה?

יצחק גלנטי: תחילת התוקף של התיקון?

דוד רותם: כן.

יצחק גלנטי: אני לא מחזיק בידי את הצעת החוק עצמה – – –

דוד רותם: תחילתו של התיקון ביום ט' בכסלו תשנ"ו, 1 בינואר 1996 – – – זה מה שהתכוונת?

דוד רותם: תיקון רטרואקטיבי.

דוד רותם: אוקיי.

דוד רותם: חברי הכנסת, אין להצעת החוק הסתייגויות.

דוד רותם: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

דוד רותם: הצבעה מס' 49 בעד סעיפים 1–2 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

דוד רותם: אם כך, שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ט–2008, עברה בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 50 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ט–2008, נתקבל.

דוד רותם: ובכן, שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 7) (תיקון), התשס"ט–2008, נתקבל בקריאה שלישית.

דוד רותם: [מס' כ/244; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 18970; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנו עוברים לנושא הבא.

דוד רותם: אדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, אני מבקש ממך להציג את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 112) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, שוב, רבותי – – –

דוד רותם: חבר הכנסת – – – אתה יכול להגיד שאתה רוצה שיהיה פה שר תורן, כי השר אלי ישי הוא השר התורן.

דוד רותם: אם אתה רוצה, אני אפסיק את הישיבה עד שהוא יגיע.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, שאינם כאן, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 112), התשס"ט–2008, הצעת חוק של חברי הכנסת דב חנין, רן כהן, נאדיה חילו ועבדכם יצחק גלנטי.

יצחק גלנטי: ובכן, סעיף 74א לחוק הביטוח הלאומי קובע את מימון הפעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון באמצעות קרן מיוחדת של הביטוח הלאומי.

יצחק גלנטי: סעיף זה חוקק כהוראת שעה לשנים 2003–2007, ובחוק התוכנית הכלכלית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג–2003, נקבע כי הסכום לפעולות לפיתוח שירותים לילדים בסיכון לא יעלה על 15 מיליון שקלים חדשים לשנה מתקבולי דמי הביטוח בענף ביטוח ילדים.

יצחק גלנטי: הוראת השעה הוארכה לשנה נוספת, והיא עומדת לפקוע בסוף שנת 2008.

יצחק גלנטי: רבותי, הכספים העומדים לרשות הקרן מאפשרים למוסד לביטוח לאומי לסייע לפרויקטים המותאמים באופן ממוקד לילדים ולבני-הנוער לצורך טיפול בבעיות זנות, שימוש בסמים ועבריינות במגזר היהודי, הדרוזי והערבי, וכן לסייע להפעלת מוקדים לטיפול בקטינים שהם קורבנות עבירות מין.

יצחק גלנטי: פרויקטים אלה הם לעתים קרש ההצלה האחרון לילדים ולבני נוער בסיכון, שהטיפול בהם, גם במסגרת אותם פרויקטים, נמשך לאורך שנים.

יצחק גלנטי: קטיעת התהליך עם פקיעת הוראת השעה עלולה לפגוע בהמשך שיקומם של הילדים ובני-הנוער באופן משמעותי ביותר, ולעתים אף בלתי הפיך.

יצחק גלנטי: בדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שהכינה את הצעת החוק לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, הסכים משרד האוצר ברוב טובו להמשיך את הוראת השעה עד לסוף שנת 2009.

יצחק גלנטי: אשר על כן, רבותי חברי הכנסת, אודה לכם אם תואילו להצביע בעד הצעה זו, ואני מקווה שיהיה לה המשך גם בשנים שלאחר מכן.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

דוד רותם: תודה רבה לחבר הכנסת גלנטי.

דוד רותם: אין הסתייגויות להצעת החוק.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השנייה.

דוד רותם: הצבעה מס' 51 בעד סעיף 1 – 7 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

דוד רותם: שבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 112), התשס"ט–2008, עברה בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 52 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 112), התשס"ט–2008, נתקבל.

דוד רותם: ובכן, שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 112), התשס"ט–2008, אושר בקריאה שלישית.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, התודות – לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, עמיתי חברי הכנסת, אני שמח שהחוק האחרון שלי – יחד עם אחרים – שאושר בכנסת הזאת הוא חוק חברתי, חוק חשוב, שמגן על מוסד שהוא אחד היפים שיש לנו: הקרן לילדים ונוער בסיכון, אחד הגופים המרשימים, היפים, שעושים פעולה חברתית מבורכת בתחום שהוא ראוי לפעולה ולהתגייסות של המדינה.

דב חנין: אנחנו מחזיקים בשיא בין מדינות המערב בשיעורם של ילדים שנמצאים מתחת לקו העוני, ומספרם של הילדים ובני-הנוער שנמצאים בסיכון גבוה מאוד.

דב חנין: לכן, טוב שיש לנו מוסד כמו הקרן לילדים ונוער בסיכון, ומצער לראות שמשרד האוצר חוזר ומנסה לפגוע במוסד החשוב הזה.

דב חנין: אנחנו ניהלנו בכנסת הזאת מערכה קשה כדי להבטיח את המשך קיומה של הקרן לילדים ונוער בסיכון.

דב חנין: החוק שקידמתי עם חברי נועד להבטיח את קיומה של הקרן כמוסד קבוע, עם תקציב קבוע.

דב חנין: בגלל משטר ההסכמות שיש לנו כרגע בכנסת נאלצנו להגיע להסכמה שתקצוב הקרן יימשך בשלב זה עוד שנה וחודשיים, כדי שהיא לא תהיה בת-ערובה של דיוני התקציב שהכנסת הבאה תתחיל לקיים.

נסים זאב: – – –

דב חנין: לא, זו שנייה ושלישית.

דב חנין: סיימנו את המהלך.

דוד רותם: זה כבר עבר, הוא רק מודה.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שזה דבר טוב שהקרן הזאת לא תהיה בת-ערובה של דיוני התקציב הקרוב, אבל חשוב ורצוי שהכנסת תמצא דרך להבטיח אותה כמוסד של קבע במדינת ישראל.

דב חנין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

דוד רותם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/269).

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים להצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הרחבת תחולת החוק למקצועות בריאות נוספים), התשס"ט–2008.

דוד רותם: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, חברי חברי הכנסת, במושב הקודם הנחנו את התשתית החוקית להסדרת מקצועות הבריאות בכך שהסדרנו את מעמדם המקצועי של הפיזיותרפיסטים, המרפאים בעיסוק, הדיאטנים הקליניים והמרפאות הפרעות בתקשורת.

אריה אלדד: הצעת החוק המונחת בפניכם לקריאה ראשונה היום היא שילוב של כמה הצעות חוק – של חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי, שלי וגם של חבר הכנסת מיכאלי, שעסק באחד מהמקצועות הללו.

אריה אלדד: על הבסיס החוקי שהונח במושב הקודם של ארבעת המקצועות, אנחנו באים לתקן את החוק שכתבנו אז ולהוסיף עליו עוד כמה מקצועות כדי להסדיר את מעמדם, לקבוע מי יכול לעסוק בהם, מה ההכשרה שהוא צריך, מה רמת הלימוד שהוא צריך ללמוד, איזה תואר הוא צריך לשאת ובאיזו עבודה מעשית הוא צריך להתנסות כדי להיות זכאי לתואר בעל המקצוע שעוסק בבריאותם של אנשים – מהמקצועות שאמנה בפניכם מייד – וכן, מהם הדינים השונים של דיני משמעת, לאילו דינים הוא כפוף, מה עליו לעשות, איך מדווחים, איך רושמים, נוהלי האישור, נוהלי קבלת התעודה.

אריה אלדד: אני מניח שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נכתוב גם הוראות מעבר, שיכללו את כל אותם אנשים שעוסקים כבר כיום במקצוע הזה או כבר לומדים אותו – את אחד המקצועות הללו – והחוק הזה יחול עליהם רק חלקית.

אריה אלדד: לאותם ארבעת המקצועות שהסדרנו במושב שעבר אנחנו מוסיפים בחוק הזה את מקצועות האוסטיאופטיה, הכירופרקטיקה, את המטפלים בהבעה וביצירה – שזאת קבוצה רחבה של מטפלים בסוגים שונים של אמנות ובצורות שונות של אמנות – את הפודיאטריה והפודיאטריה הניתוחית, את הקרימינולוגיה הקלינית ואת מקצוע הרנטגנאי.

אריה אלדד: בכך אנחנו משלימים עבודת הסדרה של אותם בעלי מקצועות שעד היום, במתח שבין הרצון להגן על החולים, הרצון להעלות את הרמה המקצועית באותם עיסוקים במקצועות בריאות ומצד שני את חופש העיסוק – במתח שבין הניגודים הללו אנחנו מסדירים את המקצוע, מגינים על החולה וגם מעגנים את מעמדם המקצועי של בעלי מקצועות הבריאות הללו.

אריה אלדד: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת בקריאה הראשונה, כדי שניתן יהיה להחיל עליה דין רציפות בכנסת הבאה.

אריה אלדד: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר כנסת אלדד.

דוד רותם: חברי הכנסת, איש לא נרשם לדיון.

דוד רותם: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 53 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון) (הרחבת תחולת החוק למקצועות בריאות נוספים), התשס"ט–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דוד רותם: שישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לצורך הכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: [מס' כ/261; "דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 20040; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 89), התשס"ט–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

נסים זאב: – – –

דוד רותם: אדוני רוצה לענות על הקושיה שלו?

אופיר פינס-פז: כן, הוא רצה להעלות את הצעת החוק שלו לקריאה ראשונה ולא הספקנו לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 89) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: עצי יער ועצים שניטעו בידי אדם הם מרכיב חשוב בסביבה הירוקה.

אופיר פינס-פז: הם משמשים הן למטרות נוי והן למטרות חקלאיות ונודעת להם חשיבות בתרבות האנושית.

אופיר פינס-פז: בישראל נטיעת עצים ושימור אזורי יער וחורש טבעיים הם ערך לאומי מרכזי.

אופיר פינס-פז: מעבר לכך, לעצים תפקיד חשוב בתחום האקלים ובמניעה וצמצום של התחממות כדור-הארץ.

אופיר פינס-פז: עם זאת, לחצי הפיתוח והרצון להשתמש בחומרי העץ למגוון מטרות מביאים לכריתתם של עצים רבים, בלי להתחשב בתרומתם החשובה לאדם ולסביבה, כפי שתיארתי.

אופיר פינס-פז: לדבר הזה, אגב, יש השפעה קשה במסגרת העבודה בתוך השטח המאוכלס, ויש לו השלכות מרחיקות לכת.

אופיר פינס-פז: בהצעת החוק מוצע לקבוע כי מגיש תוכנית שניתן להוציא מכוחה היתרים, יסמן את כל העצים הבוגרים שבתחום התוכנית ויציין את סוגם וכמותם.

אופיר פינס-פז: על מוסד התכנון יהיה להתייעץ עם פקיד היערות בכל הנוגע לאפשרויות השמירה על עצים אלה לפני אישור התוכנית.

אופיר פינס-פז: עוד מוצע לתקן את פקודת היערות כך שלא יינתן רשיון לכריתת אילנות מוגנים או עצים בוגרים לפי פקודה זו אלא לאחר שהונחה דעתו של פקיד היערות כי במקומם יינטעו עצים אחרים מסוג, בכמות, במקום ובמועד שהוא יקבע.

אופיר פינס-פז: גם רשיון להעברת עצים ממקומם יינתן רק לאחר שפקיד היערות יקבע תנאים שיבטיחו את צמצום הפגיעה בעצים במהלך ההעברה.

אופיר פינס-פז: לבסוף, מוצע כי מנהל משרד החקלאות ופיתוח הכפר יפרסם מדי שנה דין-וחשבון ובו יפורטו מספר העצים שכריתתם הורשתה, מיקומם, זהות מקבלי הרשיון והסיבות להתרת הכריתה.

אופיר פינס-פז: דין-וחשבון זה יהיה פתוח לעיון הציבור ויפורסם באתר האינטרנט של משרד .

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זו הוגשה ללא הסתייגויות, ולכן אבקש מחברי הכנסת לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוצע על-ידי הוועדה.

אופיר פינס-פז: רק בשולי הדיון, אדוני, ראיתי אתמול ב"ידיעות אחרונות" בג"ץ על עקירת אקליפטוס בעפולה על רקע הקמת קניון חדש.

אופיר פינס-פז: חברים, כשהכנסת תעביר את החוק הזה, אני משוכנע שאפשר יהיה לפתח ולבנות ובתוך כך לשמור על העצים בערים וברשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה ייראה הרבה יותר טוב וזה גם ישפר את בריאות הציבור.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אדוני.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 54 בעד סעיפים 1–6 – 7 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–6 נתקבלו.

דב חנין: אני מבקש להוסיף את שמי.

דוד רותם: גם אני לא הצבעתי, לדעתי, כי עצרתי את ההצבעה.

דוד רותם: אם כך, נעשה דבר פשוט: אתה מצטרף בעד וגם אני בעד.

דוד רותם: אז שבעה בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 89) אושרה בקריאה שנייה.

דוד רותם: אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

דוד רותם: הצבעה מס' 55 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – 1 חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 89), התשס"ט–2008, נתקבל.

דוד רותם: שישה בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 89), התשס”ט–2008, אושרה בקריאה שלישית.

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

דוד רותם: אנחנו עוברים לדיווח על מסקנות הוועדה המיוחדת לבדיקת היערכות ומוכנות לרעידות אדמה.

דוד רותם: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

דוד רותם: אני מבקש שתשמור על השקט או שתהיה בחוץ, אף-על-פי שאתה עוזר שר התחבורה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הגיע הרגע שהמתנתם לו בדריכות משעות הבוקר המוקדמות.

אריה אלדד: הוועדה המיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה מפרסמת עכשיו את מסקנותיה.

אריה אלדד: אני יודע שהמתח באולם מגיע לשיאו עד כדי כך שרבים לא עמדו במתח וכבר פרשו לעיסוקיהם האחרים.

אריה אלדד: אני מדבר כאן בשם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת כחלון, וגם בשם חברי הוועדה האחרים שנבצר מהם להגיע למעמד המכובד הזה, חבר הכנסת יצחק בן-ישראל, חבר הכנסת בני אלון, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, חבר הכנסת וחברת הכנסת רונית תירוש.

אריה אלדד: מסקנותינו: הוועדה מדגישה שלא רעידת האדמה היא המסוכנת, אלא הסכנה טמונה במבנים שאינם עמידים בתנודת הקרקע בעת רעידת האדמה.

אריה אלדד: לדעת חברי הוועדה, הואיל והקצאת תקציב ממשלתי לחיזוק מבני ציבור מפני רעידת אדמה מוגבלת ומתפרסת על פני תקופה ארוכה של 25 שנים, יש לבחון חלופות לזירוז משמעותי לצורך השגת המוכנות.

אריה אלדד: הוועדה מדגישה כי הטיפול בסוגיית רעידות האדמה בישראל הוא טיפול מערכתי של כמה משרדי ממשלה ורשויות ביצוע, ובאופן טבעי טיפול שכזה מצריך טיפול ונהלים ושיתוף פעולה כדי ליצור מענה אינטגרטיבי שלם.

אריה אלדד: הוועדה מצאה כי בנושא מימוש תמ"א 38 השימוש שהחוק הזה מאפשר לבתים, לוועדי בתים, להרחיב את הבנייה גם כדי לחזק את השלד של המבנה – השימוש בחוק אינו נהיר לציבור, וגם אם המידע נמצא, קשיים מסוימים בעניין הזה מונעים את יישומה הנרחב של התוכנית.

אריה אלדד: אני אזכיר לחברי שחוקקנו את החוק הזה לפנישנתיים או שלוש שנים מתוך תקווה שהיכולת להגדיל את אחוזי הבנייה, לבנות בנייה נוספת בבתים משותפים, למשל בקומת עמודים, תסייע לנו לגייס תקציבים ובכך נחזק את המבנים, רק שההיענות לאפשרות הזאת היתה דלה ביותר.

אריה אלדד: הוועדה מצאה שיש דרכים לקבל התרעה מוקדמת על רעידת אדמה, שניות עד עשרות שניות לפני התרחשותה.

אריה אלדד: התרעה כאמור עשויה להציל חיים ולמנוע נזקים.

אריה אלדד: לדעת חברי הוועדה תחום רעידות האדמה סובל מהעדר הסברה.

אריה אלדד: על הממשלה להסביר לאזרחי המדינה מהן הסכנות הטמונות באירוע כאמור ומהו אופי ההתגוננות הראוי מפניו.

אריה אלדד: הוועדה ממליצה לממשלה לחזק, בעדיפות עליונה, את המבנים הממשלתיים המשמשים את הגופים המעניקים סיוע בשעת חירום, כגון בתי-חולים ותחנות משטרה.

אריה אלדד: הוועדה ממליצה לבחון רעיונות לשיתוף הון פרטי בחיזוק מבני ציבור, שהממשלה – משרד התשתיות הלאומיות, ועדת ההיגוי הבין-משרדית לרעידות אדמה – תבצע את עבודת המטה לבחינת רעיונות אפשריים לשיתוף גורמים פרטיים בחיזוק מבני ציבור ודרכים למימושם.

אריה אלדד: הוועדה ממליצה לממשלה – למשרד הביטחון ולרח"ל, בתו הקטנה של משרד הביטחון, היא רשות החירום הלאומית – להאיץ קידום ויישום של תורת ההפעלה הסדורה לתיאום בין הגורמים השונים.

אריה אלדד: במקרים רבים מצאנו לקונות ותחומים לא מכוסים עד תום בנהלים ובתיאום בין משרדי הממשלה.

אריה אלדד: אנחנו משוכנעים שיש צורך להשלים את כתיבת התורה ולהדק את שיתוף הפעולה בין הגורמים.

אריה אלדד: הוועדה קוראת לממשלה לסייע בחיזוק מבנים למגורים באזורים שבהם תמ"א 38 אינה מהווה תמריץ כלכלי לחיזוק כזה בשל ערכי קרקע נמוכים, כלומר שווי נמוך יחסית של דירות, בעיקר באותם אזורי פריפריה.

אריה אלדד: על הסיוע להינתן באופן דיפרנציאלי, לפי אזורי הסיכון הסיסמי ובהתחשב ביכולתם של בעלי המבנים לממן את החיזוק באמצעות מימוש זכויות הבנייה שניתנו להם מכוח התמ"א.

אריה אלדד: הוועדה ממליצה שהממשלה תבחן את האפשרויות הטכנולוגיות הקיימות היום לקבל התרעה מוקדמת, של שניות ספורות, לרעידת אדמה, ותפעל להפעלת מערך כזה בהקדם.

אריה אלדד: ההמלצה האחרונה – הוועדה קוראת לממשלה לצאת בפרסומים בתקשורת להסברת החשיבות של עמידות המבנים ושל חיזוקם בפני רעידת אדמה, שכן מבנים שאינם עמידים הם הסכנה האמיתית ברעידת אדמה, הם הגורמים לנפגעים ולקורבנות רבים בנפש.

אריה אלדד: אני מודה לכם בשם כל חברי הוועדה.

אריה אלדד: אני מבקש להודות גם למנהלת הוועדה אריאלה מלכה.

אריה אלדד: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

דוד רותם: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – בקשת סגן ראש הממשלה ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה, חבר הכנסת אלי ישי, להניח על שולחן הכנסת את האמנות האלה: הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי בדבר שיתוף פעולה דו-צדדי במחקר ופיתוח תעשייתי במגזר הפרטי; תיקון ההסכם האירופי–הים-תיכוני בתחום החקלאות, המזון המעובד ותעשיית הדיג.

נאזם בדר: בקשת שר המשפטים, מר דניאל פרידמן, להניח על שולחן הכנסת את ההחלטה בדבר הצטרפות מדינת ישראל לאמנת האו"ם נגד שחיתות.

נאזם בדר: תודה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: התגברות הקטל בכבישים ["דברי הכנסת", חוברת א', עמ' 20067.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לתשובה על הצעות לסדר-היום.

דוד רותם: שר התחבורה והבטיחות בדרכים ישיב על הצעות לסדר-היום מס' 5851, 5854, 5872, 55875 ו-5878 בנושא:

דוד רותם: התגברות הקטל בכבישים.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מיגור תאונות הדרכים ותגבור משמעותי של המאבק בתאונות הוגדרו על-ידי ממשלת ישראל כיעד לאומי.

שאול מופז: בראש החזית למימוש יעד זה עומדים הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, מערכת החינוך, משטרת ישראל ושותפים רבים – המשרד לביטחון הפנים, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, משרד המשפטים, כנסת ישראל, עמותות ורבים נוספים.

שאול מופז: מי שנוסע היום בכבישי ישראל רואה את הנוכחות המוגברת של משטרת התנועה בעיר ומחוצה לה, וכן את אמצעי התקשורת ואת מסרי ההסברה, את הנעשה במערכת החינוך בתגבור שנעשה בשעות חינוך, את הנעשה ברשויות בכל מה שקשור במטות הבטיחות ובטיפול המקצועי של הרשויות, וכמובן את כל הקשור בתשתיות בכבישי הארץ, במוקדי הסיכון בדרום, בצפון ובמרכז.

שאול מופז: אני חושב שזמני הנסיעה מתקצרים והסטנדרט של הכבישים עצמם גבוה לאין ערוך ממה שהכרנו בעבר.

שאול מופז: אנחנו גם יוצרים חקיקה הרתעתית שמסייעת לנו במאבק, ובתי-המשפט אף החלו להחמיר בעונשם של עבריינים.

שאול מופז: יש עוד הרבה מה לעשות.

שאול מופז: המשמעות המעשית של הגדרת יעד זה קיבלה ביטוי גם בנתונים של מספר ההרוגים השנתי ושל כלל תאונות הדרכים.

שאול מופז: בשנים האחרונות אנו עדים לירידה הדרגתית ועקבית במספר ההרוגים בתאונות הדרכים, ושנת 2007 היתה גם השנה עם מספר האבדות הנמוך ביותר זה 40 שנה.

שאול מופז: חשוב לציין שכשאני מדבר על מספר ההרוגים, לא מדובר על ירידה יחסית לעלייה המשמעותית במספר כלי הרכב, הנהגים וסך הכול הקילומטרים שהם נוסעים, אשר אינם מתקזזים עם קצב ההתקדמות האטי במעבר לתחבורה ציבורית, הנובע מכך שמערכת זו איננה מתקדמת דיה בשל מגבלות תקציב, סטטוטוריקה וביורוקרטיה.

שאול מופז: אני מקווה שהתוכנית שהוכנה במשרד אכן תניע את השיפור בתחבורה הציבורית בשנים הקרובות.

שאול מופז: בשנת 2008 חלה עלייה מסוימת במספר ההרוגים, בעיקר בחודשים ינואר, מאי ויוני, אף-על-פי שבסך הכול במספר התאונות ובמספרים של הפצועים קשה וקל יש ירידה.

שאול מופז: ממשלת ישראל נדרשה לנושא זה, כפי שהיא עושה מדי רבעון.

שאול מופז: בסקירה האחרונה הציגו משטרת ישראל והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים את הסיבות העיקריות לעלייה זו.

שאול מופז: מהנתונים עולה כי חלה עלייה במספר ההרוגים, בעיקר בקרב הולכי רגל ונוסעי כלי רכב דו-גלגליים.

שאול מופז: לכן, אנחנו יוצאים, עוד השנה, בתוכנית מקיפה לשיפור הבטיחות של הולכי הרגל, בדגש בטווח העירוני, וכמובן, באמצעי בטיחות נוספים שיסייעו בכל הקשור לבטיחות של כלי הרכב הדו-גלגליים, בעיקר אופנועים.

שאול מופז: בנושא של הולכי רגל אנחנו מתקצבים תוספת של 40 ניידות שיטור שיתמקדו במרחב העירוני, וכן כמה נושאים שקשורים לתשתיות, להסברה ולאכיפה.

שאול מופז: כך גם בכל מה שקשור לנושא האופנועים, יחד עם איגוד האופנועים במדינת ישראל.

שאול מופז: התוצאה של כלל הפעילות המבורכת הזאת היא ירידה של חודשיים רצופים במספר ההרוגים ביחס לשנה שעברה.

שאול מופז: נכון להיום, אנחנו עומדים כמעט במספר זהה, לצערי – בדומה לתוצאות של השנה שעברה – ואני יכול לומר שיש ירידה במגזרים שונים, ירידה יחסית משמעותית.

שאול מופז: במגזר הלא-יהודי ובקרב ילדים, שם בוצעה הסברה אינטנסיבית, חלה השנה ירידה של 11% במספרי ההרוגים.

שאול מופז: כאמור, יש עלייה בקרב הולכי הרגל והנוסעים ברכב הדו-גלגלי.

שאול מופז: בחודש אוקטובר 2008 היינו עדים לירידה יחסית לאוקטובר 2007, וכך גם יחסית לאותה תקופה בשנת 2006.

שאול מופז: אנחנו נמשיך במגמה הזאת ובכל המאמץ המערכתי שאנחנו מפנים לצורך הזה.

שאול מופז: בתקופת החגים, שבה ניכרת כל שנה עלייה בתאונות הדרכים, נערכנו מבעוד מועד בפעילות אכיפתית והסברתית, בשיתוף הרשויות המקומיות, מארגני אירועים וגורמים נוספים.

שאול מופז: התוצאה היא שהשנה השגנו ירידה של 25% במספר ההרוגים יחסית לשנה שעברה בתקופת החגים.

שאול מופז: ממשלת ישראל מחויבת לתקציב רב-שנתי לטובת המלחמה בתאונות הדרכים.

שאול מופז: כאשר הקמנו את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים קיבלה הרשות – והמשרד – הבטחה שלטונית לתקצוב שנתי בסך 550 מיליון שקלים משנת 2008 מאילך.

שאול מופז: לצערנו, בשנה הראשונה שבה היא היתה אמורה לפעול בתקציבה המלא, קוצץ תקציבה בכ-36%.

שאול מופז: השבוע קיימתי פגישה עם ראש הממשלה, ואני מקווה שבשבועות הקרובים – על-פי הנחייתו – תימצא התשובה למתן מלוא הסכום, כדי שנוכל להמשיך ולהציל חיים בנושא זה.

שאול מופז: יש עוד דבר אחד שברצוני לומר, וזה בכל סוגיית החמרת הענישה.

שאול מופז: בכל הנושא של בתי-המשפט והמערכת המשפטית – אנחנו חייבים להחמיר את הענישה של אותם עבריינים, בדגש בעבריינים המועדים.

שאול מופז: אנחנו עושים בתחום הזה פעילות מקיפה מאוד, ואני מקווה שנוכל להיות אנשי בשורה בסוף השנה הזאת ונאמר שעשינו את כל מה שניתן היה לעשות, והוכחנו בתוצאות שאכן יש ירידה במספר התאונות, ההרוגים והנפגעים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: אני רואה שאין אף אחד מהמציעים.

יצחק זיו: אנחנו נעבור לנושא הבא.

יצחק זיו: אין אף אחד מהמציעים.

נסים זאב: זה היה בשבוע שעבר.

יצחק זיו: אין אף אחד מהמציעים, ולפיכך אנחנו עוברים לנושא הבא.

יצחק זיו: העלאת תעריפי התחבורה הציבורית

יצחק זיו: הנושא הבא הוא הצעה לסדר-היום מס' 5926, של חבר הכנסת אורי מקלב: העלאת תעריפי התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא הייתי חבר בבית הזה בזמן המאבק ביוזמה להעלות את מחירי הלחם, אבל כאזרח מן השורה התרשמתי – התרשמתי מאוד – מהמאבק, מהדאגה, מהאכפתיות, מהרצינות של נציגי הציבור, של שרים בממשלה, של חברי כנסת, נגד העלאת מחירי הלחם; מאבק תקשורתי, הפגנות.

אורי מקלב: הפגיעה לא היתה ברוב רובה של האוכלוסייה במדינה.

אורי מקלב: היא היתה בציבור מסוים, והיתה בו פגיעה קשה כתוצאה מייקור הלחם, כי הלחם היה הבסיס המרכזי של המחיה שלו.

אורי מקלב: ברוך השם שאין משפחות רבות כאלה, מספיק מה שיש.

אורי מקלב: החלטת הממשלה והאוצר להעלות בינואר 2009 את תעריף התחבורה הציבורית ב-12%, מעבר להעלאה שכבר היתה השנה, מעל 4% – על אף הירידה במחירי הדלק, היא פגיעה קשה, גדולה וחדה באוכלוסייה; ולא רק באוכלוסייה החלשה – גם באוכלוסייה גדולה שרוצה ומתאמצת לכלכל את מחייתה בצורה מכובדת ולא להזדקק לאחרים.

אורי מקלב: היא חוסכת ומנהלת את משק-הבית שלה בחסכנות וביעילות כדי שתוכל לחיות עם ההכנסה שלה.

אורי מקלב: אוכלוסייה הרבה יותר גדולה – גם היא תיפגע, ותיפגע מאוד, מהייקור הדרסטי של הנסיעות בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: לחלק גדול מהאוכלוסייה התחבורה הציבורית היא מרכיב מרכזי בהוצאה של משק-הבית.

אורי מקלב: לאחר המזון, סעיף התחבורה יכול להיות הסעיף המרכזי והשני בהוצאה של המשפחות האלה; יש משפחות שאצלן זה לאחר החינוך: המזון, החינוך, ואחר כך התחבורה הציבורית, אבל אין ספק שההוצאה היא הוצאה גדולה ומרכיב גדול.

אורי מקלב: יחסית למשפחות שצורכות לחם – שתי כיכרות ביום למשפחה של שש נפשות – ההוצאה לתחבורה ציבורית היא הרבה יותר גדולה.

יצחק זיו: נא לסיים.

אורי מקלב: אני אשתדל לקצר יותר.

אורי מקלב: אני רוצה עוד להגיד שמשפחות רבות, משפחות מכובדות – ואני מכיר את זה מקרוב – מתביישות בתופעה הזאת, ומי שמכיר את זה מקרוב, הילד בא לאבא שלו ואומר: אבא, אני צריך כרטיסייה; והאבא צריך להוציא קרוב ל-60 שקלים כדי לתת לו כרטיסייה.

אורי מקלב: לא עוברים כמה ימים ויש בקשה שנייה – ואתה רואה איך קשה לאבא – בשלושה-ארבעה ימים נגמרת הכרטיסייה בלי שהוא עשה דברים גדולים.

אורי מקלב: הוא רק נסע לבית-ספר – או שלא נסע לבית-ספר, הלך לחבר לעשות שיעורים, ואחרי זה לקניות או לצרכים אחרים.

אורי מקלב: ויש ילד אחד, לפעמים יש כמה ילדים.

אורי מקלב: נפגשתי עם פקיד – לא פקיד בכיר אבל פקיד מכובד במשרד ממשלתי שנמצא פה לידנו בכנסת.

אורי מקלב: נתגלגלה שיחה והוא סיפר לי – והוא מרוויח – כמה קשה לו ההוצאה וכמה ההוצאה היא רבה על ההסעות לילדים לצורך החינוך לבד, כשהם נאלצים לנסוע.

אורי מקלב: רוב רובם של הנוסעים בתחבורה הציבורית הם קשישים, עולים, נוער; משפחות רבות בישראל נאלצות לנסוע בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: כולנו יודעים על הקושי שקיים – אני לא רוצה עכשיו להרחיב, אין זמן להרחיב – על השירות המוגבל שמקבלים עבור העלייה הזאת, שרחוק מלהיות משביע רצון.

אורי מקלב: מעבר לכל ההוצאות שהיום מוטלות על המשפחות האלה – על מזון, על ייקור מוצרי המזון, ארנונה, העלייה במחירי המים – עכשיו זה בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אבל האבסורד והתמיהה היותר גדולה היא על הממשלה; ממשלה שקבעה והשקיעה כסף רב בהעדפה לאומית לתחבורה הציבורית, בעידוד השימוש בתחבורה הציבורית – זה מה שמעודד תחבורה ציבורית?

אורי מקלב: צמצום תאונות הדרכים, הגברת הביטחון בכבישים.

אורי מקלב: רק היום יש שתי הצעות לסדר-היום שנוגעות לנושאים של תחבורה ציבורית ותקציבי החינוך לבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על פגיעה במשק מהעומס בכבישים.

אורי מקלב: הממשלה מוציאה כסף רב כדי להגביר את השימוש בתחבורה הציבורית, והגדירה את זה כמשימה.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על פגיעה באיכות הסביבה.

נא לסיים.

אורי מקלב: יד שמאל מכה את יד ימין במכה חזקה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להודות ליושבת-ראש הכנסת ולחברי הנשיאות, שהכירו בהצעה שלי כהצעה דחופה, אבל אנחנו גם יודעים שהכנסת היא בסוף תקופתה, ואני מבקש את עזרתכם, שלא נישאר כקול קורא במדבר; שנוכל לעשות גם משהו, שהדבר הזה של ההעלאה בתעריפי התחבורה הציבורית לא יישמע בחלל הריק.

אורי מקלב: תודה רבה לכם.

דוד רותם: תודה, אדוני.

דוד רותם: שר התחבורה והבטיחות בדרכים, בבקשה.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, את מחירי התחבורה הציבורית לא קובע משרד התחבורה והבטיחות בדרכים אלא משרד האוצר, אשר מביא את העלאת המחירים לחתימה פורמלית של שני השרים.

שאול מופז: אני רוצה להסביר כי מנגנון מחירי התחבורה הציבורית בישראל הוא מנגנון אוטומטי, והוא נקבע על-פי הוראות צו פיקוח על מצרכים ושירותים.

שאול מופז: על-פי מנגנון זה יש להעלות את תעריפי הנסיעה באוטובוסים בהתאם לעלייה במדד המחירים לצרכן.

שאול מופז: בשל עליית המדד בשנת 2008, בעיקר במחירי המזון והדלק, נדרשה עלייה של כ-3% במחירי התחבורה הציבורית על-פי מנגנון זה.

שאול מופז: התייקרות זו מתווספת להתייקרות של 9% במחירי התחבורה הציבורית, שאותה קבעה הממשלה במסגרת ההחלטות הנגזרות מהתוכנית הכלכלית לשנת 2009.

שאול מופז: סך ההעלאה המתוכנן לינואר 2009 הוא 12%.

שאול מופז: אני הבעתי את דעתי על ההעלאות הללו במסגרת הדיונים מול משרד האוצר, ואף התנגדתי להעלאה האמורה בישיבת הממשלה, אך משהתקבלה ההחלטה, משרד התחבורה מחויב להחלטות הממשלה, ואנו נדרשים על כן ליישמה.

שאול מופז: ככלל, העמדה שלי ועמדת גורמי המקצוע במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים היא שיש לעודד את השימוש בתחבורה הציבורית, הן על-ידי בניית תשתית מתקדמת, יעילה וזמינה, והן על-ידי סבסוד הנסיעות לטובת האזרחים ועידוד המעבר מרכב פרטי לתחבורה ציבורית.

שאול מופז: לצערי הרב, אינני יכול לומר כי העלאת תעריפי הנסיעה שיזם משרד האוצר עולה בקנה אחד עם עמדתי זו.

שאול מופז: יש לציין כי לייקור בפועל נדרש אישור משותף של שר האוצר ושל שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

שאול מופז: על כן, כשתוגש אלי בקשה זו, אשקול אותה על-פי העמדה שהצגתי.

דוד רותם: מה אדוני מציע?

שאול מופז: אני מציע להמתין עד אשר תוגש ההצעה הזאת.

שאול מופז: כרגע אני לא רואה צעד נוסף שאפשר לעשות.

דוד רותם: אדוני מציע להסתפק בתשובתו.

שאול מופז: לעת הזאת, כן.

דוד רותם: חבר הכנסת מקלב, השר מציע להסתפק בתשובה.

דוד רותם: אדוני מסכים?

אורי מקלב: מחוסר ברירה.

דוד רותם: אם כן, אנחנו נרשום לפנינו שהמציע מסכים להסתפק בדברי השר.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: אירועי אלימות בעכו ["דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 20059.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא – חבר הכנסת זיו, הייתי מקדים אותך, רק שאין לי שר שישיב לך – הצעות לסדר-היום מס' 5835, 5855, 5868, 5871, 5874, 5883, 5894 ו-5896: אירועי אלימות בעכו.

דוד רותם: אדוני השר, בבקשה.

דוד רותם: אצל אדוני זה רק תשובות.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, נבצר ממני להיות כאן בדיון בשבוע שעבר בגין ההשתתפות באזכרה לשר לשעבר רחבעם זאבי, גנדי.

אבי דיכטר: אני רוצה להודות לכנסת וליושב-ראש על כך שגיליתם סבלנות ואפשרתם לי להשיב היום בנפרד מהדיון שהתקיים בשבוע שעבר.

אבי דיכטר: ההצעות מתייחסות לשני אירועים חמורים שהתרחשו בעיר עכו: אירוע אחד בערב יום הכיפורים האחרון, שבו פרצו אירועים לאומניים בין יהודים לערבים תושבי עכו, והאירוע השני, ב-26 באוקטובר לפנות בוקר, שבמהלכו הוצת אחד ממשרדי הישיבה "רוח צפונית" שבעיר עכו.

אבי דיכטר: אגב, המשטרה לא מצאה, נכון להיום, כל ראיה הקושרת בין שני האירועים שאני עוסק בהם.

אבי דיכטר: באירוע ההצתה מדובר במשרד בישיבה.

אבי דיכטר: לא נגרם נזק לספרי תורה או לתשמישי קדושה.

אבי דיכטר: החקירה של מקרה ההצתה הוטלה על היחידה המרחבית של מרחב גליל, והיא שחוקרת גם את אירועי ערב יום הכיפורים והימים שלאחר מכן.

אבי דיכטר: בכל מקרה, מהזירה עצמה נאספו ממצאים שיש בהם כדי לסייע בחקירת האירוע עצמו.

אבי דיכטר: אשר לאירועים שהחלו בערב יום הכיפורים, ב-8 באוקטובר – באותו הערב, סמוך לחצות, הגיע רכב ובו שני בני מיעוטים לרחוב אלקלעי בעכו.

אבי דיכטר: מהרכב בקעה מוזיקה רועשת.

אבי דיכטר: הנהג עצמו הדליק סיגריה כהתגרות בחבורת יהודים שהיתה במקום.

אבי דיכטר: חבורת נערים יהודים שחלפה סמוך לרכב ביקשה מהנהג לכבד את קדושת החג ולכבות את הסיגריה.

אבי דיכטר: בין הצדדים החל עימות, ובסיומו שני בני המיעוטים שהיו ברכב נמלטו לדירה בשיכון שבה מתגוררים בני מיעוטים אחרים.

אבי דיכטר: בעקבות האירוע הופצה שמועה, שאגב עשתה את דרכה למערכת הכריזה בעיר העתיקה בעכו.

אבי דיכטר: לפי השמועה או לפי מה שעלה בכריזה, נהרג בן מיעוטים בידי יהודים, ויש ערבים נוספים שנחטפו ומשמשים בני-ערובה.

אבי דיכטר: מייד לאחר השמעת מסרים אלה בכריזה בעיר העתיקה בעכו, החלה נהירה של בני מיעוטים רבים שיצאו מהעיר העתיקה לעבר השכונות היהודיות, והחלו עימותים אלימים בין בני מיעוטים ליהודים, לרבות גרימת נזק לרכוש, ובין היתר פגיעה בכלי רכב, בחנויות ובבתים.

אבי דיכטר: בעקבות האירועים האלה החלה משטרת ישראל בגיוס כוחות גדולים שעברו לפעילות מוגברת בכל אזורי העיר, לרבות תגבור של יחידות ארציות, על כל המשתמע מכך – ביטול פגרות וחופשות.

אבי דיכטר: אני מזכיר לכם שבערב יום הכיפורים עסקינן.

אבי דיכטר: בסופו של דבר היו בעכו יותר מ-1,000 שוטרים.

אבי דיכטר: באותו הערב או במשך יום הכיפורים עצמו, בשעות שלאחר מכן, המשטרה החלה בפיזור ההמון הזועם, תוך שימוש באמצעים לפיזור המון.

אבי דיכטר: בין היתר, המשטרה פעלה לצמצום החיכוך שבין שני הצדדים, יהודים וערבים, להפסקת הפגיעה ברכוש ולמניעת פגיעה בחיי אדם.

אבי דיכטר: כמו כן, הוחל מייד בביצוע מעצרים של מפירי החוק, שעל-פי החשד – ובהמשך, על-פי המידע המודיעיני – היו קשורים להפרות הסדר בעיר.

אבי דיכטר: במקביל, החלו משטרת ישראל ופרנסי העיר במאמצי הידברות – פרנסי העיר, יהודים וערבים כאחד, בינם לבין עצמם.

אבי דיכטר: באותם מקרים שזה לא התבצע באופן טבעי, סייעו להפגיש חברי הכנסת, ראש העיר, חברי מועצת העיר, אנשי דת משני הצדדים, במטרה להביא להרגעת הרוחות.

אבי דיכטר: אגב, אדוני היושב-ראש, אני אישית נפגשתי עם שני הצדדים אחרי שפגישה שהתקיימה ערב קודם לכן התפוצצה ממש בתחילתה – פגישה שתיווך בה או יזם אותה ראש העיר.

אבי דיכטר: לאחר מכן היתה פגישה אצלי, שהיה בה כל צד בנפרד.

אבי דיכטר: בהמשך, ביום המחרת היתה פגישה ביוזמת נשיא המדינה במשרדו של ראש העיר, עם כל הצדדים.

אבי דיכטר: במהלך הימים שלאחר יום הכיפורים הפעילה המשטרה – וממשיכה להפעיל עד היום – מאות שוטרים כדי למנוע את התחדשות האירועים ולנסות להחזיר את החיים בעיר עכו לשגרה.

אבי דיכטר: היום בעכו אנו מונים יותר מ-300 שוטרים.

אבי דיכטר: מטבע הדברים, זה במכפלות מעל מספר השוטרים בתחנה בימים כתיקונם.

אבי דיכטר: לשאלתו של חבר הכנסת מלכיאור בשבוע שעבר בעניין החזרת המשפחות שבתיהן נפגעו או הוצתו, אני רוצה לעדכן שמרבית המשפחות חזרו לבתיהן.

אבי דיכטר: אותן משפחות שטרם שבו לבתיהן ממתינות לסיום השיפוץ בטרם ייכנסו בחזרה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אזולאי ששאל בעניין האדם שלקח את מערכת הכריזה.

אבי דיכטר: ובכן, בנושא זה המשטרה ממשיכה לפעול, ומטעמים מובנים לא אפרט כרגע מעבר לכך.

אבי דיכטר: במהלך האירועים בעיר עכו נפתחו 14 תיקים פליליים, נעצרו 79 חשודים, יהודים וערבים, ו-17 חשודים עדיין נתונים במעצר.

אבי דיכטר: היערכותה המהירה של המשטרה, תוך גילוי נחישות ורגישות באותם מקרים שהיא נדרשה, היתה הסיבה היחידה שהאירועים הקשים בעכו הסתיימו בנזקי רכוש ולא בפגיעה בחיי אדם.

אבי דיכטר: הפצועים היחידים – לשמחתנו, פצועים קל – היו מקרב השוטרים, שחצצו – פשוטו כמשמעו, חצצו בגופם בין יהודים לבין ערבים כל תקופת האירועים שהיו בעכו.

אבי דיכטר: חקירת המשטרה בשני האירועים תימשך עד מיצוי הדין עם העבריינים.

אבי דיכטר: הנוכחות המתוגברת של המשטרה בעכו על בסיס הערכות מצב תימשך.

אבי דיכטר: אני מזכיר כי מייד לאחר יום הכיפורים התקיים בנושא הזה של האירועים בעכו דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, ולפיכך אני מציע להסתפק בדברי.

אבי דיכטר: תודה.

דוד רותם: הצעה אחרת – חבר הכנסת אריה אלדד.

מוחמד ברכה: למה הצעה אחרת?

דוד רותם: מכיוון שאין פה כל המציעים, הוא יכול לא להסתפק ולהציע משהו אחר.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה.

אריה אלדד: גם אני, אף שאני בין המציעים, לא הייתי באולם באותה שעה, כי הייתי באותה אזכרה שהשר השתתף בה.

אריה אלדד: אני מבקש להזכיר בדקה שהמשטרה עמדה באותו ליל יום הכיפורים בחיבוק ידיים, והשר תיאר בפנינו מצב נקודתי לעיר עכו שהתגלגל מאותם מאורעות, אך נדמה לי שהוא מתעלם מכך שהבעיה היא מערכתית, וקיימת בכל הערים המעורבות.

אריה אלדד: בשבוע שעבר נשרף בית-כנסת בעיר לוד בשכונה שיהודים לא מעזים להסתובב בה בלילה בגלל אלימות ערבית.

אריה אלדד: אני מבקש לשאול, מתי תתחיל המשטרה לעסוק באכיפת חוק במגזר הערבי, למרות השיעור הגבוה יחסית של מתפקדים ערבים במפלגת העבודה ובקדימה?

אריה אלדד: אני מציע להעלות את זה דבר ראשון לוועדת הפנים, גם בכנסת הבאה.

דוד רותם: אדוני מבקש ועדה.

דוד רותם: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

דוד רותם: בעד – ועדה; נגד – הסרה.

דוד רותם: הצבעה מס' 56 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

דוד רותם: ארבעה בעד, שלושה נגד, אחד נמנע.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההצעה תידון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד רותם: פיגוע דקירה בשכונת גילה בירושלים ["דברי הכנסת", חוב' א', עמ' 20065.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנו עוברים לנושא הבא, בהסכמת השר לביטחון פנים – תסיים, בקצרה.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום 23 באוקטובר, בבוקר, ב-10:45, במהלך סיור יזום, נסעו שוטרת ושוטר בניידת בשכונת גילה בירושלים.

אבי דיכטר: בשעה שהשוטר נהג בניידת הבחינה השוטרת באדם שעורר את חשדה והחליטה לבצע בדיקה לגביו.

אבי דיכטר: היא ביקשה מהשוטר לבצע סיבוב פרסה בניידת, וכשעצרו סמוך למחבל פנתה השוטרת לאדם החשוד, תשאלה אותו בעברית ולאחר מכן בכמה שאלות בערבית כפי שידעה, ולבסוף ביקשה ממנו להזדהות באמצעות מסמכים.

אבי דיכטר: בשלב זה החשוד הציג בפני השוטרת, כשהיא עדיין בניידת, את תעודת הזהות שלו.

אבי דיכטר: היא בדקה את פרטיו במסוף המשטרתי וביקשה לראות את אישורי הכניסה שלו לישראל.

אבי דיכטר: משהשיב שאין ברשותו היתרי כניסה, ביקשה מהשוטר לרדת מהניידת ולבצע חיפוש על גופו של החשוד לפני שיילקח למחסום 300, מחסום הכניסה לישראל, להמשך טיפול.

אבי דיכטר: השוטר ירד מהניידת וניגש אל החשוד, שעמד ליד קיר בית-הספר, כדי לבדוק אותו.

אבי דיכטר: בשלב זה החשוד שלף סכין והחל לדקור את השוטר, בבטנו תחילה ולאחר מכן בגבו.

אבי דיכטר: כשיצאה השוטרת מהניידת הבחינה בשוטר שנדקר.

אבי דיכטר: השוטר פתח באש מאקדחו לעבר אותו מחבל שדקר אותו רגע לפני כן.

אבי דיכטר: המחבל נפגע מכדור אחד במותנו, המשיך לברוח מהמקום בצליעה ונעלם בעיקול הראשון, כעבור מטרים ספורים.

אבי דיכטר: לאחר שעבר את אותו עיקול נתקל המחבל באברהם עוזרי, זיכרונו לברכה, דקר אותו פעמיים והמשיך במנוסתו.

אבי דיכטר: אברהם עוזרי נפטר מאוחר יותר מדקירות המחבל.

אבי דיכטר: השוטר עצמו קיבל טיפול מהשוטרת ומרופא שהיה במרפאה סמוכה, ולאחר מכן באמבולנס שהוזעק.

אבי דיכטר: במקביל, השוטרת הזעיקה ניידות לאזור.

אבי דיכטר: ניידת בילוש התקרבה למקום, זיהתה את המחבל מרחוק על-פי פרטי הלבוש ואחריו דולק אזרח תושב האזור בשם יואב מזרחי.

אבי דיכטר: כאשר המחבל רץ והגיע לגרם מדרגות שעולה לבניינים סמוכים, אפסו כוחותיו, והאזרח הצליח להשתלט עליו ולהוציא ממנו את הסכין תוך שהמחבל מבקש ממנו לקחתו לבית-חולים.

אבי דיכטר: ניידת הבילוש ושוטרי הבילוש שהיו בה הגיעו למקום ממש זמן קצר אחרי שהאזרח השתלט עליו והשלימו את ההשתלטות על המחבל, ובכך הסתיימה התקרית – לצערנו, עם אזרח הרוג, אברהם עוזרי, זיכרונו לברכה, בן 86, ושוטר פצוע.

אבי דיכטר: בתחקיר שביצעה המשטרה עלו כמה נקודות לגבי האופן שבו היה צריך להתבצע חיפוש על החשוד על-פי הנחיות המשטרה, וכמובן בנושא הזה גם סוגיית החתירה למגע של השוטרת – סוגיה שנבחנה בתחקיר בנפרד.

אבי דיכטר: במקביל, צוינה עירנותה של אותה שוטרת, שלולא התעקשה לבדוק את החשוד, שהתברר שהוא מחבל, אין ספק שההימצאות שלו באזור בתי-ספר היתה עלולה להסתיים בצורה הרבה יותר טראגית.

אבי דיכטר: ביקרתי במהלך השבעה בביתו של האזרח שנרצח – באמת איש מעניין, משפחה מרתקת, ולצערי הנסיבות היו קשות.

אבי דיכטר: ביקרתי במקביל את השוטר שנפצע ולשמחתנו הוא יצא מכלל סכנה.

אבי דיכטר: הוא בתהליך של החלמה, ובהחלט במצבו, עם פציעה בבטן, לירות ולפצוע מחבל ולבלום בכך את המשך מנוסתו – אחרי שלצערנו הוא רצח אזרח – בהחלט השוטר פעל בהקשר הזה כהלכה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אני ממליץ להסתפק בדברי.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מסכים?

נסים זאב: מסכים, אבל למה לא עוסקים בסוגיית הריסת הבתים?

אבי דיכטר: סוגיות הריסת הבתים – הן אלה שהוגשו והן במקרה הזה מטופלת בקשה להריסת בית.

אבי דיכטר: הנושא של הריסת הבתים – כל מקרה משלושת המקרים הקודמים נמצא בהליך משפטי כזה או אחר, והוא לא נבלם על-ידי המערכות אלא בהחלט על-ידי הבחינה המשפטית, שכולנו כפופים אליה.

דוד רותם: תודה, אדוני השר.

דוד רותם: בהסכמת המציעים נסתפק בתשובת השר.

דוד רותם: אנחנו עוברים להצעת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור: ביטול תקציבי לימודי בטיחות בדרכים בבתי-הספר.

דוד רותם: חבר הכנסת מלכיאור איננו נוכח.

דוד רותם: הקשישים יחזרו לשלם את אגרת הרדיו והטלוויזיה

דוד רותם: הנושא הבא: הקשישים יחזרו לשלם את אגרת הרדיו והטלוויזיה – הצעה לסדר-היום מס' 5906 של חבר הכנסת יצחק זיו.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, חברי השרים, אנחנו שוב עדים להתעללות הקשה בגמלאים.

יצחק זיו: החזרת הגזירה בביטול הפטור לקשישים מתשלום אגרת רשות השידור והעלאת מחירי התחבורה הציבורית מבשרות גל גזירות חדש נגד הגמלאים.

יצחק זיו: סקר שנערך מציין ששני-שלישים מהציבור סבורים שהמדינה אינה מאפשרת לאזרחיה לחיות בכבוד לאחר היציאה לגמלאות.

יצחק זיו: המדינה, אשר היתה אמורה להגן על זכויות הגמלאים, פוגעת בהם שוב ושוב, בציניות ראויה לציון מיוחד.

יצחק זיו: בינואר 2009 יסתיים הפטור לשנתיים מתשלום האגרה לרשות השידור.

יצחק זיו: פנו אל האוצר להעביר אליהם את הכספים, אך אלה מסרבים לממן את אגרת הטלוויזיה לקשישים.

יצחק זיו: זו אוכלוסייה אשר מתחילת שנת 2009 תשב בביתה מול מסך חשוך.

יצחק זיו: השלכותיה של החלטת האוצר, אם תתבצע, תפגע קשות בציבור הגמלאים שבשכבות החלשות.

יצחק זיו: יש למצוא לכך פתרון מיידי.

יצחק זיו: חזרה זו של האוצר מהחלטתו הקודמת נוטעת בי את התחושה שאנשי האוצר לא יושבים בקרב בני עמם.

יצחק זיו: הם מנותקים מאתנו ומתנכלים ומתנכרים לנו.

יצחק זיו: האם שכחו לרגע שאנו ההורים, הסבים והסבתות שלהם?

יצחק זיו: הגמלאים דרשו במהלך הדיונים להרכבת הקואליציה לחדש את הפטור, אך עם כישלון הדיונים לא חודשה ההטבה, והקשישים צפויים לקבל שוב הודעות תשלום.

יצחק זיו: כאשר בוחנים את הרכב האוכלוסייה הקשישה אשר צורכת שירות זה, אנחנו מגלים קבוצה של כמה מאות אלפים, שרבים מהם מתחת לקו העוני והם מרותקים לבתיהם.

יצחק זיו: מנתונים שנבדקו התברר שכל קשיש רביעי במדינה חי מתחת לקו העוני.

יצחק זיו: העלאת מחירי התחבורה הציבורית והחשכת המסך הן פגיעה קשה באיכות חייו של הקשיש, ועלינו לעצור זאת.

יצחק זיו: אני דורש לבטל את רוע הגזירות ולהיענות למצוקת הגמלאים והקשישים עוד בכנסת הזאת.

יצחק זיו: אני לא רוצה לתת לכם מספרים, אחוזים, על מצב הגמלאים במדינה.

יצחק זיו: אני מבקש שנמליץ שהוועדה תסגור את הנושא הזה ותחייב את אנשי האוצר לפתוח קצת את לבם ולהחזיר לנו את הכבוד שנלקח מאתנו.

יצחק זיו: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת זיו.

דוד רותם: אדוני השר, בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לחבר הכנסת זיו, סגן יושב-ראש הכנסת, על פנייתו בנושא.

יצחק הרצוג: אכן אני מטפל בנושא הזה, הן בכובעי כשר הרווחה והשירותים החברתיים, המופקד על השירות לגמלאים ועל טובתם, והן כשר הממונה על רשות השידור.

יצחק הרצוג: יש פה תקלה חמורה מאוד בנושא הזה, שהורתה בעובדה שאנחנו נכנסים לתהליך בחירות, שאין תקציב מדינה, ולצערי, גם בשל העובדה שמפלגת הגמלאים – ואני אומר את זה לא בצורה פוליטית – לא עיגנה את הנושא הזה בצורה הסדרית, מוסכמת ורבת-שנים, היות שכל הנושא כולו נבע מהסכם קואליציוני.

יצחק הרצוג: בשנתיים האחרונות בלבד אוצר המדינה מימן את תשלום האגרה לגמלאים.

יצחק הרצוג: מדובר ב-70 מיליון שקל לאוכלוסייה של 400,000 גמלאים.

יצחק הרצוג: ברור לי לגמרי שגמלאים רבים בישראל מתקיימים מקצבאות הביטוח הלאומי בלבד, ועבורם תשלום אגרת רשות השידור הוא בבחינת נטל כלכלי שספק אם יוכלו לעמוד בו.

יצחק הרצוג: אציין שמדובר באגרה שהיא 50% מגובה האגרה הרגיל, אך ודאי שזה נטל, נטל קשה מאוד.

יצחק הרצוג: חלק לא מבוטל מהם לא מנויים על ערוצי הכבלים והלוויין, ולכן צפייה בשידורי רשות השידור, בשידורי הערוץ הראשון, היא שמחברת אותם לאקטואליה היומיומית ולתוכניות פנאי ותרבות.

יצחק הרצוג: אני זימנתי אלי בדחיפות רבה, כשהגיע דבר הנושא לידיעתי לפני כמה ימים, את יושב-ראש רשות השידור משה גביש.

יצחק הרצוג: הנחיתי אותו שרשות השידור תעשה כל מאמץ ותבחן לעומק את הסוגיה, ותעשה כל שביכולתה לבחון את הנושא ולמנוע גביית אגרה מהגמלאים בשנת 2009.

יצחק הרצוג: הבעיה היא שכיום, בהעדר חוק אחר, בינואר 2009 לכאורה צריכה לחול אגרה.

יצחק הרצוג: אנחנו נעשה כל מאמץ לפתור את הבעיה.

יצחק הרצוג: אני מציע שהשר לענייני גמלאים, יחד אתי, ייזום פגישה עם ראש אגף התקציבים באוצר ועם שר האוצר כדי להתמודד עם הסוגיה, ואני מציע שהשר לענייני גמלאים, שהיה חתום על ההסכם הקואליציוני בהקשר זה, ילך לראש הממשלה, ידפוק על השולחן, ואני אעזור לו בכל דרך כדי להסיר את רוע הגזירה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דוד רותם: ולכן אדוני מציע?

יצחק הרצוג: אני לא אתנגד לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת, אם אתה רוצה להמשיך את התהליך.

יצחק זיו: הוועדה לא עובדת.

יצחק הרצוג: הוועדה לא עובדת?

יצחק הרצוג: הוועדה לא תעבוד?

יצחק הרצוג: אז תסתפקו בתשובתי בשלב זה.

יצחק זיו: – – –

דוד רותם: להעביר לוועדה.

יצחק הרצוג: ועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד רותם: אם כך, אנחנו פשוט נצביע, זה הכול.

דוד רותם: הצבעה מס' 58 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 5, נגד – אין, נמנעים – אין.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שההצעה לסדר-היום בדבר הקשישים שיחזרו לשלם את אגרת הרדיו והטלוויזיה, של חבר הכנסת יצחק זיו, תועבר לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד רותם: חברי הכנסת, התבקשתי להודיע לכנסת, כי בעקבות פנייתו של סגן יושבת-ראש הכנסת, חבר הכנסת מוחמד ברכה, שנמסרה סמוך לאחר ההצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד-אל-כרום, דיר-אל-אסד ובענה), התשס"ט–2008, שלפיה כתוצאה מתקלה טכנית לא נקלטה הצבעתו ועקב כך לא זכתה הצעת החוק לרוב הדרוש והוסרה מסדר-היום, החליט ממלא-מקום יושבת-ראש הכנסת, חבר הכנסת עתניאל שנלר, לאחר בדיקת הדברים, כי יש לפסול את ההצבעה, ולפיכך היא בטלה.

דוד רותם: נשיאות הכנסת תחליט בדבר המשך הליכי החקיקה של הצעה זו, אם בכלל.

דוד רותם: הודעת ראש הממשלה בדבר חידוש המשא-ומתן עם סוריה

דוד רותם: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום מס' 5900, 5907, 5912, 5913, 5919 ו-5920 בנושא:

דוד רותם: הודעת ראש הממשלה בדבר חידוש המשא-ומתן עם סוריה.

דוד רותם: חבר הכנסת דוד אזולאי – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני חושב שההודעה של ראש הממשלה על חידוש המשא-ומתן עם סוריה היא הודעה ראויה ובמקומה.

מוחמד ברכה: השלום הוא לא דבר שחלה עליו התיישנות והוא לא דבר שיכול להיכנס להקפאה מפני שזו ממשלת מעבר.

מוחמד ברכה: אני מבין שראש הממשלה לא הולך לחתום על הסכם שלום עם סוריה לפני שהוא עוזב את תפקידו, אבל המאמץ לקדם את התהליך הוא מאמץ ראוי ובמקומו.

מוחמד ברכה: הבעיה עם השלום עם סוריה היא לא שהתשתית של השלום אינה קיימת או שהדעות חלוקות על מחירו של השלום בצורה תהומית.

מוחמד ברכה: גם בישראל, ובממשלות ישראל לדורותיהן – גם הממשלה של רבין בזמנו וגם פרס וגם נתניהו עם לאודר, והשליחות של לאודר אל הנשיא המנוח אסד וגם ברק וגם שרון – כולם ידעו את מחיר השלום עם סוריה, וגם הביעו נכונות לעשות את הוויתורים או לעשות את הנסיגה; זה לא ויתורים, מי שמוותר מוותר על דבר שהוא שלו, פה הנסיגה היא לא נסיגה מנכס ישראלי, אלא מנכס ומאדמה סוריים.

מוחמד ברכה: לכן, אני תוהה על ההתקוממות של אנשי ימין ואופוזיציה למיניהם, שכל פעם שיש דיבור על שלום – כאילו זה דחליל.

מוחמד ברכה: הבוקר למשל, אחרי ניצחונו של אובמה, יש אנשים שהביעו חשש שמא הנשיא החדש ידחף את ממשלת ישראל לכיוון של שיחות שלום.

מוחמד ברכה: ריבונו של עולם, מה האסון?

מוחמד ברכה: מה אנשים משקשקים?

מוחמד ברכה: כל פעם שהמלה "שלום" מוזכרת בפני כמה גורמים במדינה ובכנסת – כאילו נופפת בסמרטוט אדום מול שור זועם.

מוחמד ברכה: אני חושב שהשלום הוא דבר שצריך לרדוף אחריו ולהשיג אותו ולהביא אותו, לכן אין לי שום טענה על חידוש המשא-ומתן.

מוחמד ברכה: יש לי טענה שהממשלה צריכה לומר שהיא מוכנה ללכת על עקרונות השלום על-פי המתווה הבין-לאומי ועל-פי המתווים שממשלות ישראל התחייבו להם, ושהם תואמים את החוק הבין-לאומי.

מוחמד ברכה: בחצי הדקה שנותרה אני רוצה להתייחס להודעה של אדוני היושב-ראש בעניין איחוד שלושת הכפרים דיר אל-אסד, בענה ומג'ד-אל-כרום.

מוחמד ברכה: אם היה מדובר בחבר כנסת שישב במליאה, היה אפשר לטעון שהוא לא שם לב או שנמנם או שיצא.

מוחמד ברכה: אבל אני אפילו חרגתי מהמקובל בדבריו של יושב-ראש אחרי ההצבעה, שבאמת הממה אותי והדהימה אותי, וחשבתי שזה ביטוי של גזענות גסה ושל כפל מוסר מזוויע.

מוחמד ברכה: אחרי שירדתי מניהול הישיבה לגלות שהשם שלי דווקא – ולא של אף אחד אחר – הוא שנעדר מגיליון ההצבעה, וההבדל בין 49 ל-50 הוא שהחוק עבר או לא עבר, זה פשוט דבר שלא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: הפתרון שהובא על-ידי ממלא-מקום יושבת-ראש הכנסת, חבר הכנסת שנלר, הוא סביר, אבל אני חושב שהיה ראוי לאשר את ההצבעה ולומר שהחוק אושר ברוב של 50, היות שהצעת החוק היא הצעת חוק תקציבית.

מוחמד ברכה: אבל גם כך היו נדרשים לדיון בקריאה שלישית במועד אחר, לכן אני חושב שהפתרון שהועלה כאן וההחלטה של הממלא-מקום היתה סבירה, ואני מקווה ודורש שיושבת-ראש הכנסת והנשיאות, לפנים משורת הדין או לפי חוקי הצדק הטבעי, יביאו את הצעת החוק להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית עוד ביום שני הבא, חצי שעה לפני האזכרה לראש הממשלה המנוח יצחק רבין.

מוחמד ברכה: אני חושב שבזה ייעשה צדק.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

דוד רותם: חבר הכנסת אריה אלדד – בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, תודה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני דווקא אפתח בהודעה אישית ולא אסיים בה.

אריה אלדד: זה שש שנים אני חבר הכנסת מטעם מפלגת מולדת, סיעת האיחוד הלאומי.

אריה אלדד: סיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל עוברת שינויים בימים אלה, ולכן הודעתי ליושב-ראש מולדת לפני יומיים שאני פורש ממפלגת מולדת, והצטרפתי אתמול למפלגה חדשה, מפלגת התקווה, ואני אתמודד לעמוד בראשה.

אריה אלדד: לעניין המשא-ומתן עם סוריה – הציבור, דעת הקהל, התקשורת על כל סוגיה, גרמו לכך שראש ממשלת ישראל הבין את המסר.

אריה אלדד: הציבור רואה בו ראש ממשלה מושחת, והוא התפטר.

אריה אלדד: ועכשיו, כשאהוד אולמרט מכהן כראש ממשלת מעבר – ממשלת מעבר שנשיאת בית-המשפט העליון, השופטת בייניש, קבעה שבתקופה כזאת אפילו אי-אפשר למנות שופטים חדשים – ראש ממשלת מעבר כזאת בא בתערובת מדהימה, מדהימה ממש, של חוצפה והפקרות, לנהל משא-ומתן עם סוריה על רמת-הגולן.

אריה אלדד: בעוד יומיים, כך התבשרנו בתקשורת, יעבור אהוד אולמרט את החקירה התשיעית שלו.

אריה אלדד: אפילו הנביאה רוחמה אברהם-בלילא, כשאמרה: זאת לא החקירה הראשונה ולא השנייה ולא השלישית ולא הרביעית, לא הגיעה לחקירה תשיעית בכוח הנבואה שלה, אבל גם היא יודעת כבר מה קרה.

אריה אלדד: מה שקרה הוא שראש הממשלה התפטר בסוף, כי יש גבול גם לרמת השחיתות שהציבור המיואש והכמעט אדיש יכול לסבול.

אריה אלדד: ראש ממשלה כזה, על סף החקירה התשיעית, מחלק התחייבויות בשם מדינת ישראל.

אריה אלדד: נכון שהוא לא יכול לחתום, אבל גם אמירה והצהרה מדינית של ראש ממשלה – אפילו ראש ממשלה במעמדו – לכאורה יכולה להסב נזק מדיני חמור מאוד למדינת ישראל.

אריה אלדד: אז להווי ידוע שכל הצהרה וכל התחייבות שמחלק ראש ממשלת ישראל בימים אלה, דינה כצ'ק שנותן פושט רגל ואין לה כיסוי.

אריה אלדד: אני מצפה מראשי המערכת המדינית, מכל מי שחושב שהוא עתיד להיות ראש ממשלה אי-פעם במדינת ישראל, להצהיר כבר עכשיו שהצהרות והתחייבויות וסיכומים שייתן ראש ממשלת ישראל, או שליחיו, במשא-ומתן עם סוריה, לא יחייבו איש מהם, ולכן מוטב לו לצד השני שלא להסתבך בקבלה או במשיכה של צ'קים בלא כיסוי.

אריה אלדד: סוריה היא האויב המר ביותר שלנו.

אריה אלדד: רמת-הגולן היא בקונסנזוס לאי-מסירתה לסורים, וכאשר שואלים את הציבור בישראל – גם לא בהסכם שלום.

אריה אלדד: אבל הציבור מיואש כשהוא רואה שראש הממשלה שלו מתעלם מהלך הרוח הציבורי, ממה שהציבור שואל, ממה שהציבור מצפה.

אריה אלדד: הוא עושה את שלו למרות מעמדו המעורער כראש ממשלת מעבר.

אריה אלדד: הציבור המיואש הזה באמת צריך תקווה חדשה.

אריה אלדד: תודה רבה.

דוד רותם: תודה, אדוני.

דוד רותם: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח; חבר הכנסת רן כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח.

דוד רותם: אדוני השר, בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בפברואר 2007, לאחר שמונה שנות קיפאון, החל ראש הממשלה לצעוד בדרך שהלכו בה שלושה ראשי ממשלה קודמים: יצחק רבין, זיכרונו לברכה, בנימין נתניהו ואהוד ברק, שייבדלו לחיים ארוכים.

יעקב אדרי: קיום המגעים עם ראש ממשלת טורקיה בדבר חידוש השיחות העקיפות עם סוריה נעשה מתוך אחריות ואמונה כי ניהול משא-ומתן מדיני הוא חובה לאומית שעלינו למצותה.

יעקב אדרי: מעבר לכך, בתחילת השבוע קבע היועץ המשפטי לממשלה כי אין בחידוש המשא-ומתן חריגה מסמכויותיו של ראש הממשלה בתקופת ממשלת מעבר.

יעקב אדרי: לאור זאת אני מציע להסיר את ההצעות מסדר-היום.

יעקב אדרי: תודה.

אריה אלדד: אני מציע להצביע אי-אמון בממשלה.

דוד רותם: זה בסדר, אנחנו מייד נעבור להצבעה.

דוד רותם: חבר הכנסת אריה אלדד, מה אדוני מציע?

אריה אלדד: להביא למליאה.

יעקב אדרי: בבקשה.

יעקב אדרי: אני לא מתנגד.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב רוצה להציע הסרה.

דוד רותם: אדוני יודע – עכשיו הוא יכול להציע רק הסרה.

נסים זאב: אני גם יכול להציע ועדה.

נסים זאב: ועדת החוץ והביטחון כן מתכנסת בימים האלה, ואין עליה מגבלה.

נסים זאב: לכן אני מציע שזה יידון בוועדת החוץ והביטחון.

דוד רותם: בבקשה.

דוד רותם: חבר הכנסת אלדד?

דוד רותם: ועדה.

דוד רותם: אדוני השר?

דוד רותם: יופי.

דוד רותם: אם כך, נעביר לוועדת החוץ והביטחון.

נסים זאב: צריך לזכור שראש הממשלה, לפני עזיבתו את המפלגה – לפני שהוא עוזב את הממשלה ולפני שבכלל ראש הממשלה מסיים את תפקידו, הוא צריך להכריז קצת הכרזות.

נסים זאב: אני לא חושב שהוא באמת מתכוון למה שהוא אומר, שחבר הכנסת אלדד כל כך תוקף אותו, כאילו הוא אמר איזו אמירה מחייבת.

נסים זאב: הוא באמת לא האמין גם למה שהוא אמר קודם לכן.

נסים זאב: אנחנו, כפוליטיקאים, לא השכלנו עדיין להבין מתי הוא מדבר ברצינות ומתי הוא מדבר כפוליטיקאי.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שהנושא הזה ראוי לדיון מעמיק כל כך בוועדת החוץ והביטחון, אני מוכן לקבל את הנושא הזה אולי – לדון בו בוועדה למלחמה בסמים.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי שבעד להעביר לוועדת החוץ והביטחון – בעד; מי שבעד הסרה יצביע נגד.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 59 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

דוד רותם: חמישה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעותיהם של חבר הכנסת אריה אלדד ו בנושא הודעת ראש הממשלה בדבר חידוש המשא-ומתן עם סוריה תועברנה לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

דוד רותם: אזהרת ראש השב"כ על סכנת רצח פוליטי נוסף

דוד רותם: הנושא הבא: הצעות לסדר-היום שמספרן 5904, 5905, 5914, 5915, 5923 ו-5924.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין – בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אתמול ציינו את יום השנה לרצח ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

דב חנין: אתמול התפרסמה אזהרה – נוספת, אני חייב לומר – של ראש השב"כ בדבר הסכנה של רצח פוליטי נוסף במדינת ישראל.

דב חנין: אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו לא יכולים לעצום את עינינו בפני הסכנות שקיימות.

דב חנין: אחרי 4 בנובמבר הנורא ההוא אנחנו לא יכולים לומר עוד שרצח פוליטי לא יתרחש אצלנו.

דב חנין: אנחנו צריכים לצאת מתוך הנחה שרצח פוליטי אפשרי, ייתכן וצריך לנקוט נגדו ומול הסכנה של התרחשותו את כל האמצעים הנדרשים.

דב חנין: צריך להתחיל את המהלך במערכת החינוך, להמשיך אותו בזירה הפוליטית, שבה, לצערי, עדיין משתמשים בהסתה, בהכפשה, בהשמצה, בהטלת דופי ביריבים פוליטיים, בהאשמתם באי-פטריוטיות – באי-נאמנות למדינה או באי-נאמנות לעם, בגלל העובדה שדרכם הפוליטית היא שונה, בגלל העובדה שהם, לפי אמונתם, מאמינים שאת העם הזה צריך להנהיג בדרך אחרת.

דב חנין: התופעה הזו, עמיתי חברי הכנסת, היא מדאיגה ומסוכנת, ומגיעה למישורים רבים ורחוקים.

דב חנין: האופציה של הסתה שלוחת רסן הפכה להיות כלי לגיטימי ואפשרי במאבקים פוליטיים.

דב חנין: אנחנו צריכים להוקיע את הדברים האלה; אנחנו צריכים לגנות אותם; אנחנו צריכים להימנע מלשתף פעולה אתם; אנחנו חייבים לומר אמירה ברורה וחד-משמעית – יש מחלוקת בציבור הישראלי?

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: מחלוקת עמוקה, מחלוקת קשה – מהי הדרך הנכונה?

דב חנין: לאן צריך ללכת?

דב חנין: מה ראוי לנו לעשות?

דב חנין: מה לא ראוי לנו לעשות?

דב חנין: המחלוקת הזאת היא מחלוקת על דרך.

דב חנין: מי שאיננו מסכים עם דרכי, מן הסתם מאמין שבדרכו הוא מוביל אותנו למקום יותר טוב.

דב חנין: אם אני לא מסכים עם דרכו של מישהו אחר, אני יודע שאני מנסה לקדם את העם שלי ואת הארץ שלי לפי דרכי לעתיד יותר נכון ועתיד יותר טוב.

דב חנין: לכן, חייבים לייצר במערכת הפוליטית נוגדנים אמיתיים מפני הסתה, מפני השמצה פוליטית, מפני האשמות שווא בהעדר נאמנות ובהעדר פטריוטיות.

דב חנין: צריך להעביר מסר ברור, שמי שמשתמש בכלים האלה נושא באחריות לתוצאות האפשריות.

דב חנין: וכמובן, אדוני השר, על רשויות המדינה לפעול נגד גורמים שמתארגנים, אולי, כדי לעבור מהסתה למעשים ולגרום בפועל פגיעה באישים ציבוריים, במנהיגים, באנשים שמציעים לציבור דרכים שאינן מקובלות על אותן קבוצות ועל אותן התארגנויות.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, לא מספיק להזהיר מפני הסכנה.

דב חנין: צריך לנקוט אמצעים אמיתיים ותקיפים למניעת התרחשותה.

דב חנין: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

דוד רותם: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חברת הכנסת – אינה נוכחת; חברת הכנסת נאדיה חילו – אינה נוכחת; חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

דוד רותם: אדוני השר אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, על-פי החוק, שירות הביטחון הכללי מדווח על הערכותיו לממשלה ולוועדת המשנה של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יעקב אדרי: כך נעשה גם בעניין הזה.

יעקב אדרי: מעבר לזה, אני מסכים עם כל מלה שחבר הכנסת דב חנין אמר מעל הדוכן הזה.

יעקב אדרי: תודה.

דוד רותם: ולכן אדוני מציע?

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, אין שום ספק – אדוני יקבל הצעה אחרת.

דוד רותם: אדוני מסכים להעביר לוועדה?

דוד רותם: איזו ועדה?

נסים זאב: ועדת החוץ והביטחון, לא?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם ראש השב"כ, כשאמר את הדברים, התכוון ברצינות למה שהוא אמר.

נסים זאב: הוא זרק איזה משפט לחלל והשאיר את זה לשיח הציבורי.

נסים זאב: אני חושב שנעשה פה שימוש מוגזם בהערכות, בפרט של פוליטיקאים, כאילו עומדים לרצוח עוד איש פוליטי בדרג של ראש הממשלה, חלילה וחס, או אחד השרים.

נסים זאב: אני חושב שזה מוגזם ביותר.

נסים זאב: אם לחשוש, צריך לחשוש מרצח פוליטי על-ידי פלסטינים, ולזה הייתי מצפה שראש השב"כ יתייחס יותר ברצינות.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, רק לפני שבוע אני קיבלתי מכתב איומים.

דוד רותם: לא כתב אותו מדריך ב"בני עקיבא" ולא מדריך בתנועת הנוער של ש"ס.

דוד רותם: הוא הגיע מצד שמאל של המפה הפוליטית בישראל, וחוששים שאולי רוצים לפגוע בי.

דוד רותם: לזה התכוון חבר הכנסת דב חנין כשהוא אמר שצריך לנקוט פעולות.

דוד רותם: הוא לא התכוון למחנה מסוים.

נסים זאב: אוקיי.

נסים זאב: אז לכן אני אומר – זה צריך להיות מאוד קונקרטי, ספציפי, לנושא שעליו מדברים.

נסים זאב: עם זה, אדוני, צריך לבדוק לגופו של עניין.

נסים זאב: אבל לתת לזה השלכות – הייתי אומר השלכות רוחב – שכל פוליטיקאי יחשוש לחייו, אני חושב שזה מוגזם.

דוד רותם: ולכן אדוני מציע להעביר לוועדה.

דוד רותם: חברי הכנסת, מי שבעד ועדה יצביע בעד, מי שנגד – יצביע נגד.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 60 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

דוד רותם: חמישה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אם כך, אני קובע שהצעה לסדר-היום בנושא אזהרת ראש השב"כ על סכנת רצח פוליטי נוסף תועבר לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

דוד רותם: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

דוד רותם: הישיבה הבאה תתקיים, בעזרת השם, ביום שני, 10 בנובמבר 2008, י"ב בחשוון התשס"ט, בשעה 17:00.

דוד רותם: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת – זו אזכרה לראש הממשלה הנרצח, חבר הכנסת יצחק רבין.

דוד רותם: ישיבה זו נעולה.