ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושבעים-ושש של הכנסת השבע-עשרה, 2008-11-24 00:00

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, כ"ו במרחשוון התשס"ט, 24 נובמבר 2008.

עתניאל שנלר: נפתח בהכרזה של מזכיר הכנסת.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני המזכיר.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 48), התשס”ט–2008; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 113), התשס”ט–2008.

איל ינון: החלטות ועדת החוקה, חוק ומשפט: בדבר תיקון טעות בחוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29), התשס”ט–2008; ובדבר תיקון טעות בחוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס”ט–2008.

איל ינון: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, בטרם נעבור לסעיף הראשון אני רוצה לברך בברכת ברוכים הבאים לכנסת ישראל את אנשי היחידה לדמוקרטיה בבית-הספר "אורט הורביץ" בכרמיאל ואת אנשי המרכז למחקר גרעיני בנחל-שורק.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לבית שלכם, כנסת ישראל.

עתניאל שנלר: נעבור לסעיפי סדר-היום.

עתניאל שנלר: נפתח בדיון בהצעות לסדר-היום על-פי בקשתם של יותר מ-25 מחברי הכנסת, בהתאם לסעיף 37(ב) לתקנון.

עתניאל שנלר: להזכירכם, בישיבה מיוחדת של הכנסת הצעה דחופה לסדר-היום תנומק במסגרת זמן שלא תעלה על עשר דקות לחבר הכנסת.

עתניאל שנלר: הצעה ראשונה היא מטעם הליכוד, הצעה מס' 5928: רפיסות הממשלה והעדר התגובה לנוכח התקפות הטילים על אשקלון, שדרות והנגב המערבי.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל איתן לנמק את ההצעה מטעם סיעת הליכוד.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשבועיים האחרונים שוב התעצמו הקריאות "צבע אדום, צבע אדום", בשדרות.

עשרות "קסאמים" נחתו בנגב המערבי, בשדרות, בעוטף-עזה ובאשקלון.

אבל הציבור הישראלי כבר התרגל: אין פצועים, אין הרוגים – אנחנו חיים עם זה.

יש רקטות.

הבוקר, בטרם יצאתי את שדרות, שאלתי את מזל, תושבת העיר, אם לסטודנטית: מה את היית אומרת אם היית צריכה להיות היום בכנסת ולנאום כאן במקומי?

היא לא היססה לרגע ואמרה: הייתי מספרת להם על הטרור שיש פה.

הבת שלי, סטודנטית, לא מסוגלת להתרכז בלימודים.

בכל פעם שיש "צבע אדום", היא נתקפת חרדה המלווה בשלשולים ובהקאות.

אבל מה, אתם שם – כל זמן שאין הרוגים ואין פצועים, זה בסדר.

אני, היא אומרת, הייתי מזמינה את ראש הממשלה שישב פה שבוע.

אני אמלא לו את הדירה בכל טוב, שישב שבוע ויראה מה שקורה פה, ולא בכותרות.

מה שרואים מכאן לא רואים משם.

ואני יכול לומר את זה כתושב שדרות זה שנה:

מה שרואים משם לא ראיתי – אני אישית – משום מקום אחר.

צריכים להיות שם כדי להבין שגם ימי הרגיעה הם לא ימי רגיעה.

אני רוצה להזכיר לכולנו, אדוני שר הביטחון, שבחודש ספטמבר 2007 דוברי "הג'יהאד" וה"חמאס" חגגו.

רקטה שנחתה מצפון רצועת-עזה על זיקים גרמה לפציעה של 67 חיילים, ארבעה מהם קשה.

בשבוע שעבר, שנה וחודשיים לאחר אותו אירוע, התפרסמה בכלי התקשורת במדינת ישראל הידיעה: "בסיס זיקים מוריד את הדגל מהתורן".

בגוף הידיעה נמסר, שבבסיס הטירונים קיפלו דגלים, עזבו ופינו את הבסיס.

זאת התשובה של מדינת ישראל לטרור.

מה יגידו עכשיו אנשי "הג'יהאד" וה"חמאס"?

האם אתם לא נותנים להם יותר מוטיבציה?

האם אתם לא מגבירים את הרצון שלהם לפגוע עוד ועוד?

קיפול הדגלים איננו נורא כל כך כשלעצמו, אבל התוצאות הן איומות ונוראות: לאן הלך כושר ההרתעה של מדינת ישראל?

מה עשתה ממשלת אולמרט-לבני בתגובה על בעיית ה"קסאמים"?

כל הזמן דפנסיבה, כל הזמן התגוננות ומיגון, ועוד מיגון ועוד מיגון.

כשהתחיל מטח הירי הראשון של רקטות על אשקלון, אמרתי כאן בכנסת: רק שלא נתרגל לזה.

לשדרות כבר התרגלנו, לעוטף-עזה התרגלנו, והנה התרגלנו גם לאשקלון.

מדהים לראות מה הממשלה הזאת עשתה.

נכון, זה לא התחיל בזמן הממשלה הזאת.

בעיית ה"קסאמים", צריך להודות, התחילה שנים קודם לכן, והיתה הזנחה.

אבל, אדוני שר הביטחון, בזמן הממשלה הזאת נשבר השיא של מספר הפגיעות, של מספר הנפגעים, של מספר הנוטשים את האזור.

הממשלה הזאת רשמה שיא בטווחים.

לא היה ירי על אשקלון קודם.

באתם ואמרתם: אנחנו נחפש דרכים.

בינתיים גם תושבי אשקלון בטווח הירי.

אני מסתכל על צורת ההגנה; מה הממשלה עושה?

היא הולכת למגן את עצמנו לדעת.

היא מסבירה לאנשים: יהיה מיגון.

תשמעו איזו תופעה לא נורמלית יש במדינת ישראל.

השבוע היו באשקלון פגיעות של "קסאם" ליד בית-ספר.

ילדים הזדעזעו בתוך בית-הספר.

יוצאים ההורים, יוצאים התלמידים להפגין.

מה נושא ההפגנה?

מה הם דורשים?

הם דורשים מיגון.

לדרוש את הפסקת ירי ה"קסאמים" בכלל לא עולה על דעתו של אף אחד.

מיגון יפתור את הבעיה?

רוב האנשים שנפגעו הם אנשים שהלכו ברחוב, שהיו בשטחים פתוחים, אז מיגון לא יעזור.

אולי נתחיל לבנות מחילות מתחת לאדמה, שאנשים ילכו מתחת לאדמה וכך הם יהיו מוגנים גם בזמן המעבר מבית-הספר הביתה או למכללה?

ראש עיריית שדרות דאז, אלי מויאל, התבטא פעם באומץ ואמר: מיגון לא יפתור את הבעיה.

אדוני שר הביטחון, מיגון לא יפתור את הבעיה.

אבל אי-אפשר, כמו שהקבינט המדיני החליט, לומר שמיגון לא יפתור את הבעיה ולכן לא נקצה כסף למיגון, אבל גם לא נפתור את הבעיה וירי ה"קסאמים" יימשך.

זה לא הולך.

איך תסביר את זה לאנשים?

איך אתה יכול להסביר דבר כזה?

הכישלון של הממשלה הוא בכך שהיא לא קבעה בראש סדר העדיפויות הלאומי את הפסקת ירי ה"קסאמים".

לא נוכל, אדוני שר הביטחון, לעמוד במנהרות.

אנחנו לא במכס ואנחנו לא יכולים לשמור נגד הברחות.

הכול לא לעניין.

העניין המרכזי הוא הרתעה, יצירת מצב שבו לא יהיה כדאי למי שיורה "קסאמים"; הפעולה הזאת לא תהיה כדאית.

צריך לפעול כך – אחרת, מה אתם עושים?

אתם מזמינים עוד ועוד.

בסוף השבוע הגיע סגן השר וילנאי לביקור באשדוד.

למה הוא הגיע לביקור באשדוד?

כדי לבדוק את מוכנות העורף באשדוד לירי טילים על אשדוד.

אתם מבינים לאן אנחנו מגיעים?

ומה הוא מודיע שם?

הוא מרגיע את התושבים באשדוד ואומר להם: אל תדאגו, לא צפוי בקרוב ירי רקטות על אשדוד.

נרגענו.

לא צפוי בקרוב.

אבל אחר כך אמרתי לעצמי – אני בטוח שתושבי אשדוד חזרו הביתה מהאספה עם וילנאי, שאמר להם שלא צפוי בקרוב ירי רקטות על אשדוד, ואמרו: רגע, הוא לא אמר לנו זמן; מה זה "בקרוב" לפוליטיקאי – עד הבחירות?

עד אחרי הבחירות?

זאת הבשורה של ממשלת אולמרט, לבני וברק לתושבי אשדוד.

היא אומרת: לא צפוי בקרוב ירי רקטות.

תירגעו.

זה לא יהיה בקרוב.

אני שואל אתכם שאלה: כשאתה שומע את הביטוי הזה – ווילנאי אומר: יש קשת של יישובים – אשדוד, קריית-גת, נתיבות, ואיך הוא אמר שם?

אנחנו לא נרשה שהקשת של ההפגזות תורחב ותגיע לקשת הזאת.

אז מה אנשים שחיים בתוך הקשת צריכים להגיד?

אשקלון זה כבר בסדר.

הממשלה אמרה: לא נרשה להרחיב את הקשת.

לא נרשה שנתיבות תיפגע.

לא נרשה שקריית-גת תיפגע.

לא נרשה שאשדוד תיפגע.

אבל מכלל לאו נשמע הן: מה עם אשקלון?

מה עם עוטף-עזה?

הדם שלהם שונה?

מזיקים התקפלתם, לקחתם את החיילים.

מה אתם רוצים, לקחת גם את התושבים משם?

זה אפשרי?

זה הגיוני?

איך אתם מדברים?

אדוני שר הביטחון, אתה, אולמרט, ציפי לבני, איך אתם מדברים לאנשים?

אתם שולחים את וילנאי להגיד לתושבים באשדוד – אל תדאגו, הממשלה לא תרשה שחגורת הירי של ה"קסאמים" והרקטות תגיע – עד אליכם זה בסדר, אנחנו כבר יודעים, נופלים, התרגלנו, כולם עכשיו עסוקים בעניינים אחרים, יותר דחופים.

אבל לאשדוד, לקריית-גת, לנתיבות – לא נרשה.

אתם יודעים מה?

הצחקתם אותנו.

אם הייתי ה"חמאס" או "הג'יהאד" הייתי מתגלגל מצחוק עכשיו.

הייתי אומר לווילנאי, מה אתה חושב?

הרי אמרתם שלא יהיה בשדרות – יש בשדרות.

אמרתם שזה לא יגיע לעוטף-עזה – יש בעוטף-עזה.

אמרתם שלא יגיע לאשקלון – אתה זוכר, אדוני שר הביטחון, איך צחקתם כאן כשאמרנו שעלולות ליפול רקטות באשקלון?

– ספסלי הליכוד.

כשהבאתם את ערפאת בתור מביא השלום, אמרנו: זה עלול להיגמר ברקטות, תיזהרו.

צחקתם, לעגתם לנו, אמרתם: זה דמיון, אתם סתם מהלכים אימים.

עתניאל שנלר: תודה.

מיכאל איתן: אני מסיים בעוד דקה.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להגיד שיש פתרונות של קסם.

מיכאל איתן: הפתרון צריך להיות משולב – מדיניות ומהלכים צבאיים.

מיכאל איתן: הבעיה שלנו היא בעיה מדינית, כי הצבא היה יכול לפתור את הבעיה לו נתנו לו את כל האמצעים.

מיכאל איתן: הבעיה היא – מדיניות צריכה להגביל את הצבא ואת האמצעים, וזה מקובל עלי – הבעיה העיקרית שלנו היא שאין לכם מדיניות.

מיכאל איתן: אילו היתה לכם מדיניות והייתם אומרים: הדבר המרכזי – של מדיניות החוץ של מדינת ישראל עם ציפי לבני בראשה, של מדיניות הביטחון שאהוד ברק בראשה, של הממשלה שאולמרט בראשה – הוא ליצור אווירה בין-לאומית שבמסגרתה יהיה אפשר ליצור מטרייה מדינית למאבק הכי לגיטימי בעולם: שישראל לא תופגז – היינו משיגים את זה.

מיכאל איתן: אבל הממשלה הזאת לא עשתה את זה; לא היתה יכולה.

מיכאל איתן: תבוא, בעזרת השם ובעזרת ציבור הבוחרים, ממשלה אחרת, ואני מקווה מאוד שהיא תעשה את מה שאתם נכשלתם מלעשות.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת .

עתניאל שנלר: שר הביטחון ישיב במשולב על הצעה זו ועל ההצעה הבאה, מטעם סיעת ישראל ביתנו.

עתניאל שנלר: ההצעה הבאה היא מטעם סיעת ישראל ביתנו, מס' 5930, והנושא: הידרדרות המצב הביטחוני בדרום וההתנהלות חסרת האחריות של שר הביטחון.

עתניאל שנלר: אני מזמין את חבר הכנסת אביגדור ליברמן לנמק את ההצעה מטעם סיעת ישראל ביתנו.

עתניאל שנלר: גם לרשות חבר הכנסת ליברמן עשר דקות תמימות.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי, כנסת נכבדה, הקשבתי, ואני חושב שמיקי איתן אולי שכח נקודה חשובה: לא רק שאין מדיניות; אין מנהיגות.

אביגדור ליברמן: יש לנו פה התרפסות ורפיסות ואנשים שלא מסוגלים לקבל החלטות ומונחים רק משיקולי פריימריס והישרדות פוליטית.

אביגדור ליברמן: אני חושב שנושא הביטחון הוא הדבר האחרון מבחינתם בשיקול הכולל על איך מגינים על תושבי מדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: קודם כול, הפריימריס, קודם כול, ההישרדות הפוליטית, קודם כול, איך אנחנו עוברים את הבחירות.

אביגדור ליברמן: אחר כך כל השאר.

איתן כבל: – – –

אביגדור ליברמן: לך הייתי שוקל להציע לעבור לישראל ביתנו.

איתן כבל: – – –

עתניאל שנלר: אני לא מפריע לכם, כי הזמן יחלוף, ובתום עשר דקות תיגמר ההנמקה.

גדעון סער: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת סער, אנא, אפשר לחבר הכנסת ליברמן להמשיך.

עתניאל שנלר: יש לו הרבה מה לומר.

איתן כבל: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת כבל, מדוע לצעוק?

עתניאל שנלר: בסוף תהיה צרוד.

עתניאל שנלר: אנא, אדוני.

עתניאל שנלר: תמשיך.

אביגדור ליברמן: מעבר לוויכוח פוליטי, אני חושב שכדאי באמת להיכנס לוויכוח עקרוני דווקא ערב הבחירות, ערב גיבוש הדעה הקולקטיבית של עם ישראל.

אביגדור ליברמן: שתי השאלות המרכזיות שהייתי שואל את עצמי ואת כל המנהיגות שלנו הן – קודם כול בנושא השלום, האם הנוסחה הזאת, שטחים תמורת שלום, הצדיקה את עצמה?

אביגדור ליברמן: האם יש סיכוי ללכת במסלול אחר – שלום תמורת שלום?

אביגדור ליברמן: ואני יודע שהשמאל מאוד אוהב את הנוסחה הזאת – שטחים תמורת שלום.

אביגדור ליברמן: אחרת אי-אפשר.

אביגדור ליברמן: ואני שואל את עצמי, האם שטחים הם הסיבה לסכסוך פה?

אביגדור ליברמן: האם לא היה סכסוך לפני 67'?

אביגדור ליברמן: האם לא היה סכסוך לפני 48'?

אביגדור ליברמן: ונתנו את השטחים.

אביגדור ליברמן: מה קיבלנו בתמורה, שלום?

אביגדור ליברמן: אני חושב שקיבלנו בדיוק ההיפך, וממשלת ישראל בפירוש בורחת מהפקת הלקחים הבסיסית והברורה.

רן כהן: – – –

אביגדור ליברמן: ההתנתקות מעזה – מה קרה מאז ההתנתקות?

אביגדור ליברמן: האם מצבנו הביטחוני השתפר?

אביגדור ליברמן: האם מצבנו המדיני השתפר?

אביגדור ליברמן: כמה נשק הבריחו לפני ההתנתקות?

אביגדור ליברמן: כמה אחרי?

אביגדור ליברמן: מהי כמות הנשק שם היום?

אביגדור ליברמן: מהם סוגי הנשק?

אביגדור ליברמן: מי הגיע לשלטון?

אביגדור ליברמן: מה היתה התוצאה?

אביגדור ליברמן: האם לא הבאנו במו-ידינו את "חמאס" לשלטון בבריחה מגוש-קטיף ומרצועת-עזה?

אביגדור ליברמן: השאלה הבסיסית יותר היא – בואו נראה, האם יש תקדימים?

אביגדור ליברמן: כבר אמרתי פה במליאה, ואולי אזכיר במלה אחת: סוריה – וכרגע יש פה מין ריצה מטורפת למכור עוד נכסים ממדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: חבל איסכנדרון, צפון-מזרח טורקיה, על שפת הים התיכון, הוא שטח בן יותר מ-5,000 קמ"ר.

אביגדור ליברמן: לפי הסכם סייקס-פיקו, לפי המנדט הצרפתי, לפי כל האמנות הבין-לאומיות, הוא חלק מסוריה.

אביגדור ליברמן: עד היום בכל ספרי הלימוד, גם בבתי-הספר בסוריה, חבל איסכנדרון מופיע כחלק מסוריה.

אביגדור ליברמן: מאז 1939, מאז השתלטו הטורקים על חבל איסכנדרון, הטורקים יושבים שם.

אביגדור ליברמן: זה חבל מאוד חשוב, ששטחו פי-ארבעה מרמת-הגולן.

אביגדור ליברמן: מה, אין שלום בין טורקיה לסוריה?

אביגדור ליברמן: אין שגרירויות?

אביגדור ליברמן: היום הטורקים מנהלים עבורנו גם את הסכם המכירה של רמת-הגולן?

אביגדור ליברמן: הייתי דווקא פונה לטורקים: לכם יש ניסיון – שלום תמורת שלום.

אביגדור ליברמן: עד היום חבל איסכנדרון הוא חלק מטורקיה, והסורים השלימו עם זה.

אביגדור ליברמן: הייתי נותן דוגמה אחרת, אולי יותר קרובה – השלום עם ירדן.

אביגדור ליברמן: השלום עם ירדן הוא דוגמה קלאסית של שלום תמורת שלום – עם הרבה מרכיבים, ובהם זכויות של קניין, בעלות, ריבונות וחכירה – אבל דוגמה קלאסית – ולא אכנס לכל הסעיפים – דוגמה קלאסית שהיא משהו שאנחנו עשינו.

אביגדור ליברמן: השלום עם ירדן הוא דוגמה קלאסית לשלום תמורת שלום.

אביגדור ליברמן: לכן, הריצה המטורפת הזאת לתת עוד ועוד, תשאלו את עצמכם, מישהו מאמין – אם נחזור ל-1967, עד הגרגיר האחרון, מישהו פה יוכל לצפות שלום?

אביגדור ליברמן: הרי יהיו רק טרור ויותר תביעות.

אביגדור ליברמן: דבר נוסף – הרתעה.

אביגדור ליברמן: ראינו את ההחלטה הכל-כך מוצלחת, 1701.

אביגדור ליברמן: רק השבוע התבשרנו שה"חיזבאללה" ערך תמרון בדרום-לבנון, בניגוד לכל ההחלטות של מועצת הביטחון, של הקהילה הבין-לאומית.

אביגדור ליברמן: מה התגובה שלנו?

אביגדור ליברמן: יש פה שחיקה מתמדת של יכולת ההרתעה שלנו.

אביגדור ליברמן: זה התחיל מהבריחה מלבנון, כשהפקרנו את בעלי-הברית הכי נאמנים שלנו, צבא דרום-לבנון, ואני זוכר, גם אז מישהו בתפקיד שר הביטחון הכריז: אנחנו נצא מדרום-לבנון, אבל אם תהיה ירייה אחת – אנחנו נראה להם.

אביגדור ליברמן: ואני ראיתי מה הראינו ומה הם הראו לנו.

אביגדור ליברמן: אותו הדבר לגבי ההתנתקות.

אביגדור ליברמן: אמרנו: אנחנו נברח מרצועת-עזה, נעשה טרנספר ליהודים בגוש-קטיף.

אביגדור ליברמן: אבל אם יהיה "קסאם" אחד, אנחנו נראה להם.

אביגדור ליברמן: מה התגובה שלנו על התמרון של "חיזבאללה"?

אביגדור ליברמן: זאת הבעיה.

אביגדור ליברמן: ממשלה לוקחת מדינה שלמה והופכת אותה לסמרטוט, במקום לא לוותר על שום דבר, לא לוותר על קוצו של יו"ד.

אביגדור ליברמן: כל פעולה, כל פרובוקציה, היתה חייבת להיתקל בתגובה כזאת שתבטיח שאף אחד לא ינסה אותנו פעם שנייה.

אביגדור ליברמן: פה קורה בדיוק ההיפך – יום אחרי יום שוחקים אותנו.

אביגדור ליברמן: איזה מין רגיעה זאת?

אביגדור ליברמן: כבר מאות מאות טילים ופצצות מרגמה נפלו על היישובים בדרום הארץ מאז הרגיעה.

אביגדור ליברמן: האם זאת רגיעה?

אביגדור ליברמן: האם זאת החלטה 1701?

אביגדור ליברמן: האם כך אנחנו יודעים להגן על האינטרס שלנו?

אביגדור ליברמן: לכן, אני אומר לכם: כמו שאתם מובילים – אין פה מנהיגות, אין פה אחריות ואין פה שכל.

אביגדור ליברמן: יש פה רק עניין פוליטי של הישרדות.

אביגדור ליברמן: רק עניין של פריימריס.

אביגדור ליברמן: אני גם רוצה להגיד לאנשי קדימה, דווקא לאותם שניים או שלושה אנשים שנמצאים פה – לצערי, שרת החוץ לא נמצאת – – –

שי חרמש: – – –

מנחם בן-ששון: – – –

אביגדור ליברמן: ארבעה – דווקא אלה שמייצגים עולים.

אביגדור ליברמן: אין ספק שקדימה שיקרה לעולים, וממשיכה לשקר.

אביגדור ליברמן: יש פה שקר על שקר, כל יום.

אביגדור ליברמן: ואני כבר לא מדבר על ציפי לבני, שהצביעה פה נגד ברית הזוגיות, נגד גיור.

אביגדור ליברמן: אני כבר לא מדבר על זה שמרינה סולודקין, שהיתה מספר שש ברשימה הקודמת, כבר פעמיים דילגו עליה במינוי שר הקליטה.

אביגדור ליברמן: אני מדבר על החודש האחרון.

אביגדור ליברמן: מי שלא יודע, אנשי קדימה – הרי התקבלה בממשלה החלטה מוזרה, החלטה מס' 4227.

אביגדור ליברמן: מה ההחלטה הזאת אומרת?

אביגדור ליברמן: ישראל ביתנו, במסגרת התקציב, השיגה כסף לבנות חדר מיון מוגן ירי בבית-החולים באשקלון.

אביגדור ליברמן: כבר יש הכול – יש אישורים, יש כסף – החליטו לבנות.

אביגדור ליברמן: באו "אתרא קדישא" ואמרו: לא, אנחנו לא נסכים, כי יש פה עצמות.

אביגדור ליברמן: הלכו לכל המומחים לארכיאולוגיה, לרשות העתיקות, וקיבלו חוות דעת כתובה: אין עצמות יהודים בשטח בית-החולים.

אביגדור ליברמן: אז מה קורה?

אביגדור ליברמן: ב-6 בנובמבר השנה – החודש – הולכת הממשלה ומחליטה להקפיא את הבנייה.

אביגדור ליברמן: שוב נכנעים לחרדים.

אביגדור ליברמן: ומי מופקד מהיום על העניין הזה?

אביגדור ליברמן: השר יצחק כהן, וכל שרי קדימה מצביעים בעד – 6 בנובמבר 2008.

אביגדור ליברמן: אז אל תשקרו.

אביגדור ליברמן: ברור שגם אחרי הבחירות תמשיכו לשקר כמו ששיקרתם עכשיו, ושוב העברתם, ב-6 בנובמבר 2008, את נושא הבנייה של חדר מיון מוגן בבית-החולים באשקלון לחרדים.

אביגדור ליברמן: גם החודש נכנעתם.

אביגדור ליברמן: אז תפסיקו לבלבל את המוח ולספר שאתם דואגים לעולים – או שלא תיכנעו לחרדים.

אביגדור ליברמן: אתם תיכנעו.

אביגדור ליברמן: ואני גם אומר לחברי בליכוד: הליכוד תמיד יודע – בכלל, המחנה הלאומי יודע לנצח בבחירות.

אביגדור ליברמן: אבל לשלוט לא יודע.

אביגדור ליברמן: מגיע לנו שפעם אחת נהיה בשלטון וגם נדע לשלוט.

אביגדור ליברמן: אני מצטער שיושב-ראש הליכוד – ופה אני מזהיר גם אותו מאותה כניעה לחרדים – אתם, שפונים היום אל ציבור העולים, תצטרכו לתת תשובה ברורה איך תתנהגו כשיהיה וטו של ש"ס על נושא הגיור, על ברית הזוגיות, על רפורמה בשלטון.

אביגדור ליברמן: לא ניתן לכם לרדת מזה, נדרוש מכם תשובות ברורות לפני הבחירות.

אביגדור ליברמן: מספיק לגמגם.

אביגדור ליברמן: אם אנחנו הולכים לנצח, אז לא רק לנצח – אלא לשלוט.

אביגדור ליברמן: אני רואה שרובי ריבלין ומיקי איתן מסתכלים עלי.

אביגדור ליברמן: אתם רוצים לשלוט?

אביגדור ליברמן: תצביעו ישראל ביתנו, אל תצביעו ליכוד.

עתניאל שנלר: תודה רבה על סיום הדברים של חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

עתניאל שנלר: אני מתכבד להזמין את שר הביטחון אהוד ברק להשיב על ההצעות במשולב.

עתניאל שנלר: אני כבר אומר שאולי יהיו הצעות נוספות.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא באתי הנה כדי להתנצל.

אהוד ברק: אני אינני מצטער על אף יום אחד של רגיעה, ולא אצטער על ימים נוספים של רגיעה, כל עוד היא משרתת את האינטרסים של מדינת ישראל, ובינתיים היא משרתת אותם.

אהוד ברק: אנחנו נכנסנו לתוך הרגיעה הזאת לאחר שיקול דעת, בעיניים פקוחות, מפני שהבנו מה שחלק מחברי הבית כנראה לא מבינים – שבנסיבות הקיימות זאת האלטרנטיבה היותר-טובה.

אהוד ברק: אני מציע לא להשתעשע בססמאות ריקות מתוכן.

אהוד ברק: אין פתרונות קסם מהירים לאיום ה"חמאס" מעזה.

אהוד ברק: אין פתרונות של "זבנג וגמרנו".

אהוד ברק: כבר ראינו מה העלה הניסיון – בחזית אחרת – לפתור בעיה דומה במערכה אווירית סטרילית.

אהוד ברק: בסופו של דבר, מי שרוצה לתת פתרון שורש יציב וקבוע לאיום ה"חמאס" מעזה, יצטרך להיכנס לשם ולטפל בבעיה.

אהוד ברק: אל תשתעשעו במלים ריקות.

אהוד ברק: אם אתם קוראים לכיבוש הרצועה ולחזרה לעזה, תאמרו זאת בקול רם, ותגידו גם מה המשמעויות הנגזרות מכך.

גלעד ארדן: אתה אמרת שצריך להיכנס שם עכשיו – – –

אהוד ברק: לא מדובר פה בתוכנית – – –

ראובן ריבלין: אולי נציע – – –

אהוד ברק: לא מדובר פה בתוכנית ריאליטי בטלוויזיה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ריבלין.

גלעד ארדן: הוא אומר שצריך להיכנס לעשות טיפול שורש.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גלעד ארדן.

אהוד ברק: מדובר בהכרעות גורליות לאומה.

אהוד ברק: מדובר בחיי אדם.

ראובן ריבלין: – – – מטומטמים?

אהוד ברק: אין לנו שום אשליות לגבי אופיו של האויב העומד לפנינו ולגבי שאיפותיו הזדוניות.

גלעד ארדן: יש לכם רק אשליות.

אהוד ברק: אבל מדיניות מנהלים מתוך שיקול אסטרטגי קר, ולא מתוך התפרצות רגשית מתלהמת.

אהוד ברק: לכל המתלהמים שרוממות ה"זבנג וגמרנו" בגרונם אני מציע לעצור ולחשוב קצת – שנתיים לאחר מלחמת לבנון השנייה.

אהוד ברק: לכל המתלהמים אני מציע לבקר בישובי עוטף-עזה, לשוחח עם התושבים שעמדו – הם ומנהיגיהם – תחת אש שבע שנים בחוסן מרשים, לשוחח אתם ולשמוע מהם מה תרמה הרגיעה לחופשת הקיץ של ילדים, לפתיחת שנת הלימודים, למילוי המצברים.

אהוד ברק: אני מציע לבדוק איך קידמה מערכת הביטחון בתקופה הזאת את הטיפול ביישובי קו העימות בדרום – במיגון המרחב הציבורי, בארגון התמיכה בתושבים, ועד כמה תרם הדבר לשיפור תחושת החוסן של תושבים.

אהוד ברק: יש למגן את קו העימות סביב רצועת-עזה בדרום.

אהוד ברק: אין היגיון במיגון כל המדינה, ואין לנו כוונה למגן את כל המדינה.

אהוד ברק: בחודש אופייני לפני הרגיעה היו מדי חודש יותר מ-500 פגיעות של נשק תלול-מסלול ביישובי עוטף-עזה.

אהוד ברק: בחודשי הרגיעה היו ביישובי עוטף-עזה פחות מעשר פגיעות בחודש.

מיכאל איתן: כמה היו בשבועיים האחרונים?

מיכאל איתן: מה אתה מספר?

מיכאל איתן: בשבועיים האחרונים היו עשרות פגיעות.

מיכאל איתן: מה אתה מספר?

אהוד ברק: בשבועות האחרונים, בעקבות פגיעות מוצלחות של צה"ל במנהרה מתוקתקת ובמבצעי ירי הגיעו התגובות לכשליש מרמתן לפני הרגיעה, והגל הולך ודועך.

מיכאל איתן: מה זה שליש?

מיכאל איתן: תגיד מספר – 150?

מיכאל איתן: 200?

מיכאל איתן: כמה זה?

אהוד ברק: אני אחזור בדיוק בשבילך: לפני הרגיעה היו בחודש אופייני 500 פגיעות או יותר של נשק תלול-מסלול בכל חודש.

אהוד ברק: 500.

מיכאל איתן: כמה היו בשבועיים האחרונים?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן.

אהוד ברק: 500 או יותר.

אהוד ברק: בחודשי הרגיעה מספר הפגיעות לא הגיע לעשר.

אהוד ברק: בשלושת השבועות האחרונים, לאחר פעולה מוצלחת של צה"ל, היו בערך שליש מהפגיעות האלה.

מיכאל איתן: 150 זה כלום?

מיכאל איתן: 150 פגיעות – מה, אתה עושה צחוק?

אהוד ברק: היו שליש מהפגיעות האלה, וזה נרגע והולך, ואני רואה שזה מרגיז אותך.

מיכאל איתן: מרגיז אותי, נכון – 150 פגיעות.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן, שב במקומך.

אהוד ברק: אני רואה שזה מרגיז אותך, אבל אלה העובדות.

מיכאל איתן: מה אתה, סטטיסטיקאי?

מיכאל איתן: 150 – – –

אהוד ברק: אני חוזר ואומר, לא היה לנו – – –

עתניאל שנלר: שר הביטחון – – –

מיכאל איתן: – – – ירי – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן.

אהוד ברק: שמעתי אותך היטב.

אהוד ברק: שמעתי אותך היטב, ואני חוזר ואומר: לפני הרגיעה המציאות בעוטף-עזה היתה שחודש אחרי חודש היו יותר מ-500 פגיעות.

אהוד ברק: לכן, אתה צריך לבדוק – – –

מיכאל איתן: עכשיו 150.

מיכאל איתן: עכשיו יש 200.

אהוד ברק: אני יודע שאתה לא אוהב לשמוע את זה, אבל בחודשי הרגיעה היו פחות מעשר, ואנחנו מתכוונים שבמידת האפשר אנחנו נחזור למציאות של עשר, שבע או שש פגיעות.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: מה זה?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מיקי איתן.

אהוד ברק: צה"ל והשב"כ – – –

מיכאל איתן: – – –

עתניאל שנלר: אנא תירגע.

עתניאל שנלר: אנא תירגע.

מיכאל איתן: למה לשאוף לעשרה?

מיכאל איתן: למה לא לאפס?

עתניאל שנלר: בסדר, אבל תירגע.

אהוד ברק: צה"ל והשב"כ – – –

גלעד ארדן: כך מדבר שר ביטחון?

גלעד ארדן: למה לא לאפס?

עתניאל שנלר: אמרתם את הדברים.

עתניאל שנלר: אמרתם את הדברים.

אהוד ברק: שמענו על גיבורי האפס – – –

גלעד ארדן: שר ביטחון.

גלעד ארדן: למה לשאוף לעשרה?

גלעד ארדן: צריך לשאוף לאפס.

אהוד ברק: שמענו על גיבורי האפס.

אהוד ברק: שמענו עליכם, ראינו אתכם.

אהוד ברק: צה"ל והשב"כ פועלים ביעילות לסיכול פיגועים מהרצועה לעבר חיילי צה"ל והיישובים.

אהוד ברק: צה"ל פוגע במחבלים ובמבצעי הירי.

אהוד ברק: כ-20 מהם נהרגו בשלושת השבועות האחרונים, וירי הרקטות – אני מקווה שלא לצער

אהוד ברק: כם – הולך ונחלש בימים האלה.

אהוד ברק: לא השלמנו ולא נשלים, אבל גם לא נהפוך את עצמנו לבני-ערובה של "קסאם" בודד של ארגון קיקיוני.

אהוד ברק: אני כשר הביטחון אינני חושב שנכון לעת הזאת לפעול אחרת.

אהוד ברק: זה כמובן יכול להשתנות באחת, בכל יום.

אהוד ברק: אך אם וכאשר זה ישתנה כתוצאה מאירועים או כתוצאה ממידע שיחייב פעולה מונעת, צה"ל יפעל.

גלעד ארדן: במה תלוי השינוי?

גלעד ארדן: שזה יפגע בגן-ילדים, לדוגמה?

גלעד ארדן: – – – זה יפגע בילד?

אהוד ברק: לכל המתלהמים, לכל המתלהמים שרוממות המלחמה בגרונם, אני רוצה לומר: אני, שהייתי לוחם ומפקד, שהובלתי לוחמים לקרב, שראיתי את הטובים ביותר שבינינו נהרגים לידי, שקברתי רעים שנפלו במערכה, אינני זקוק להטפת מוסר ממי מכם.

אהוד ברק: לא אתם תלמדו אותי פרק בהלכות מלחמה ושלום, בהלכות אחריות – – –

ראובן ריבלין: לא מטיפים מוסר לגיבור.

ראובן ריבלין: – – – לא מטיפים.

אהוד ברק: כבר אמרתי ואני חוזר ואומר: אינני שר מלחמה.

אהוד ברק: אני שר ביטחון של מדינת ישראל, ותפקידי לספק את הביטחון המקסימלי האפשרי בכל עת, תוך שימוש בכל מגוון הכלים העומד לרשותי.

אהוד ברק: אני מציע לכל המתיימר להנהיג או להשיא עצות, את הכלל הנקוט בידי: לפני שאנחנו שולחים חיילים לקרב, עלינו לדעת ולהיות מסוגלים להביט בעיני כל אם ואב ולומר שעשינו הכול – אני חוזר ואומר, הכול.

אהוד ברק: בחנו וניסינו הכול – –

מיכאל איתן: לא צריך להיכנס.

מיכאל איתן: לא צריך – תנסה.

מיכאל איתן: אל תיכנס.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן.

אהוד ברק: – – ורק מפני שלא היתה ברירה שלחנו את הבנים אל מול פני האש.

מיכאל איתן: אבל אתה לא מנסה.

מיכאל איתן: תנסה.

אהוד ברק: לכל המתלהמים שרוממות המלחמה בגרונם אני אומר: המלחמה לא תברח.

אהוד ברק: אנחנו לא נרתעים ממנה, אך כמי שנושאים באחריות אנחנו גם לא רצים אליה בעיניים עצומות.

מיכאל איתן: לא צריך.

מיכאל איתן: יש דרכים אחרות.

אהוד ברק: לכל זמן ועת לכל חפץ תחת השמים, אמר קהלת.

מיכאל איתן: – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת איתן, באמת.

אהוד ברק: הסדר הרגיעה מאפשר לתושבי עוטף-עזה לשאוף אוויר ולהתארגן ולמדינת ישראל לשפר את מיגון עוטף-עזה ולהכין כהלכה את האופציות האחרות לטיפול ב"חמאס".

אהוד ברק: הוא גם העניק מרחב להמשך המשא-ומתן המדיני, לשיפור המצב בשטח, ביהודה ושומרון, להתמודדות משמעותית של הרשות הפלסטינית עם ה"חמאס" ביהודה ושומרון ולקידום הבנות חשובות בין ישראל למצרים.

אהוד ברק: לא פחות מכך, הוא מאפשר לנו התכוננות טובה יותר וגמישות פעולה אל מול אתגרים אסטרטגיים במרחב – אירן, סוריה וה"חיזבאללה", העולים במשקלם לאין ערוך על אתגר ה"חמאס".

אביגדור ליברמן: מה עם תגובת ישראל על פעילות "חיזבאללה"?

אהוד ברק: את כל זה כדאי להביא בחשבון.

אביגדור ליברמן: מה עם תגובת ישראל על אימוני ה"חיזבאללה"?

אהוד ברק: אומרים לנו ש"חמאס" מנצל את הרגיעה על מנת להתעצם ולהתחזק, ואני שואל: האם קודם לרגיעה הוא לא עשה כן?

אהוד ברק: האם מישהו באמת חושב שהרגיעה חוללה את תהליך ההתעצמות, או שהיא לבדה האיצה אותו?

אהוד ברק: אנחנו מנסים לבלום את התהליך הזה, קודם כול באמצעות המצרים, שאומנם עושים יותר מבעבר, אף כי עדיין רחוק ממה שיספק אותנו, ועל-פי הצורך ובעיתוי הנכון נפעיל גם את האופציה הצבאית.

אביגדור ליברמן: – – – אתה פוגע במובארק.

אהוד ברק: אבל אני רוצה לומר לעצמנו: פעולה מלחמתית רחבה לא פותחים כמלחמת מנע לעצירת התעצמות.

מיכאל איתן: נכון.

אהוד ברק: למי ששכח אזכיר, שמאז מלחמת לבנון השנייה שילש ה"חיזבאללה" את מספר הרקטות שברשותו, והן מכסות גם את באר-שבע, ירוחם ודימונה מלבנון.

אביגדור ליברמן: אתה שר הביטחון, מה עשית בנדון?

אביגדור ליברמן: מה עשית בנדון?

אהוד ברק: יש להם גם הרבה יותר טילי נ"ט – – –

אביגדור ליברמן: – – –

אהוד ברק: מישהו מציע באמת לכבוש את לבנון מחדש?

אהוד ברק: מדינת ישראל היא המדינה החזקה ביותר – 1,500 ק"מ מסביב לירושלים הודות לצה"ל, חייליו ומפקדיו.

אהוד ברק: ישראל חזקה בהרבה מה"חמאס", וגם צה"ל אינו שוקט על השמרים ומנצל את הזמן לשיפור יכולותיו, מוכנותו וכשירותו, תוך יישום לקחי מלחמת לבנון השנייה.

אהוד ברק: ישראל היא חזקה, אבל רק לפני שלוש שנים התנתקנו מעזה.

אהוד ברק: לכל המציעים לחזור לסמטאות ג'באליה כדאי לחשוב ולתכנן מראש גם איך יוצאים משם.

אהוד ברק: בניגוד לדימוי המוזן מהתלה

אהוד ברק: מות גורמים מצדנו, ה"חמאס", תחת לחץ ההרוגים, תחת ההסגר במעברים, ה"חמאס" הוא שביקש את הרגיעה.

אהוד ברק: וגם היום הוא יותר לחוץ משנראה.

אהוד ברק: אנחנו לא נכנסנו לרגיעה מתוך חולשה, ולא נצא ממנה תחת לחץ והתלהמות, המונעים בחלקם ממניעים פוליטיים ברורים של עונת הבחירות.

אהוד ברק: אני אומר לכם שהנושא רציני מכדי להיות נושא לוויכוח פוליטי מפלגתי.

אהוד ברק: מדובר פה בחיי אדם ובאסטרטגיה של מדינה.

אהוד ברק: חלק מהמתלהמים שמעתי בעבר מציעים גם את דרכי הטיפול באסואן ובטהרן.

אהוד ברק: ברור לכולם היום, שטוב שמי שעמד ליד ההגה אז לא שמע בקולם.

אהוד ברק: עוד לא דיברנו על גלעד שליט, חייל סדיר שמדינת ישראל שלחה לחזית, והיא מחויבת להשיבו הביתה בשלום.

אהוד ברק: את כל המתלהמים שרוממות המלחמה בגרונם אני שואל: איך בדיוק אתם מציעים להחזיר אותו הביתה?

אהוד ברק: האם מישהו מאמין באמת שפעולה רחבה בעזה תחיש את שובו?

אהוד ברק: שכחתם מה קרה במלחמת לבנון השנייה?

אהוד ברק: אני אומר לכם, שלפי מיטב הכרתי ושיפוטי לחימה רחבה בעזה לא תחיש את שובו, וייתכן מאוד שתפגע לזמן ארוך במאמצים להביאו בשלום ובמהרה הביתה.

אהוד ברק: יש לנו מחויבות מוסרית ופיקודית להחזיר את גלעד, ועל מדינת ישראל לעשות כל מהלך אפשרי וראוי – לא בכל מחיר ולא רק במשא-ומתן, אבל כל מהלך אפשרי וראוי – על מנת להשיב את גלעד חי הביתה, ואני משוכנע שהרגיעה יוצרת סביבה נוחה יותר לקידום הטיפול בהשבתו.

אהוד ברק: לא ירחק היום וממשלת ישראל תידרש להכרעות קשות בעניינו של גלעד, ואני רוצה לשמוע אז את כל הצעקנים.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, "חמאס" הוא אויב אסטרטגי מר ועיקש של מדינת ישראל, ואנחנו נמצאים במסלול התנגשות עמו.

אהוד ברק: אנחנו לא נרתעים מכך, וכל האופציות עומדות לרשותנו, אולם רצוי שאנו נכתיב את הנסיבות והזמן הנוחים לנו, ולא ניגרר אליהם על-כורחנו.

אהוד ברק: זו לא תוכנית כבקשתך, זה לא משחק ולא מצג של ערב בחירות, זה עניין רציני הדורש הנהגה אחראית עם ידיים מנוסות, יציבות, ועם נאמנות אמיתית לאינטרס ארוך הטווח של המדינה.

אהוד ברק: לפיכך, אני מבקש להוריד את הנושא מסדר-היום.

אהוד ברק: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר הביטחון.

עתניאל שנלר: בטרם נעבור להצבעה, אני רוצה לשאול את המציע הראשון, חבר הכנסת איתן, האם אתה מסתפק בתשובת השר?

מיכאל איתן: אני לא יכול להסתפק בה.

עתניאל שנלר: הצעה אחרת.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער, מהמקום.

עתניאל שנלר: אם יש עוד מישהו שרוצה להעלות הצעה אחרת – נדמה לי שעוד אחד נרשם.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת דוד רותם נרשם, ואלה השניים שיזכו להעלות הצעה אחרת על-פי התקנון.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני שר הביטחון, הרגיעה קיימת אולי בדפי המסרים שלך.

גדעון סער: היא לא קיימת לא בשדרות, לא ביישובי עוטף-עזה ולא באשקלון.

גדעון סער: במשך שנה וחצי שאתה מכהן בתפקיד שר הביטחון לא זכינו פעם אחת לראות אותך מגיע לכאן, משיב על הצעות לסדר-היום או על הצעות אי-אמון.

גדעון סער: לכן אני מסיק אחת משתי אפשרויות: או שהגעת הפעם בגלל הסקרים, או שהגעת כי אתה חושש שבכנסת הבאה כבר לא תוכל להגיע לכאן באותו תפקיד – או ששתי האפשרויות נכונות.

עתניאל שנלר: והצעתך?

גדעון סער: אני מציע לשר הביטחון – הוא דיבר על עברו הצבאי.

גדעון סער: אנחנו מכבדים את עברו הצבאי.

גדעון סער: אנחנו בוכים על ההווה שלו.

עתניאל שנלר: תודה רבה על ההצעה.

עתניאל שנלר: אני עדיין לא הבנתי מה ההצעה, אבל אנחנו נאפשר להעלות הצעה גם לחבר הכנסת רותם.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הביטחון, החכם לומד מהשגיאות של אחרים, והטיפש לא לומד מהשגיאות של עצמו.

דוד רותם: לא רק שלא השגת ביטחון, לא רק שהפקרת את דרום מדינת ישראל, לא רק שאתה ממשיך להתלהם וכל הזמן מספר לנו שאולי תשחרר את גלעד שליט, אלא אתה הורדת את כבוד ישראל, פגעת בכבודו של צה"ל, ואתה הולך ומחמיר את הדברים.

דוד רותם: אתה מכניס היום לבית-לחם חיילים – שוטרים – פלסטינים שיאיימו על ירושלים.

דוד רותם: בעוד כמה שנים, כשהם יירו משם טילים, אתה תגיד: אל תתלהמו.

דוד רותם: תהיה חכם, תלמד מהשגיאות של ההתנתקות, תעצור את המחוות האלה, שאין להן שום טעם, אין להן שום בסיס ואין בהן שום עניין.

עתניאל שנלר: מה הצעתך, חבר הכנסת רותם?

דוד רותם: הצעתי היא לקיים דיון בועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: ובכן, חברי חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

שי חרמש: רגע.

עתניאל שנלר: דקה אחת, רבותי, כדי להבהיר את התקנון: היו שתי הצעות.

עתניאל שנלר: אנחנו נצביע על הראשונה, ולפני שנעבור להצבעה על השנייה, ביקשתם להעלות הצעה נוספת, נדמה לי שאתה וחבר הכנסת – – –

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים להעביר לוועדה.

עתניאל שנלר: ובכן, אנחנו נצביע על בקשת הממשלה להסיר את הנושא מסדר-היום.

גדעון סער: מי שמצביע בעד – מצביע בעד הצעת הממשלה.

עתניאל שנלר: אני אבהיר.

עתניאל שנלר: מי שמצביע בעד מצביע בעד הצעת הממשלה להסיר את הנושא מסדר-היום, משום שיש הסכמה שמי שמצביע נגד מתנגד להעברת הנושא לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: אני מסכם: בעד – זה להסיר את הנושא מסדר-היום.

עתניאל שנלר: נגד – הנושא יועבר לוועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 13 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 10 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 10, נגד – 13, נמנעים – 2.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שההצעה בנושא: רפיסות הממשלה והעדר התגובה לנוכח מתקפת הטילים על אשקלון, שדרות והנגב המערבי, תועבר לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעה השנייה.

עתניאל שנלר: הממשלה ביקשה, לעומת ההצעה שהציג חבר הכנסת ליברמן, להסיר את הנושא מסדר-היום, ויש שתי הצעות נוספות.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת חרמש, לרשותך דקה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אחמד טיבי: יש לי שתי הצעות.

שי חרמש: מכובדי חברי הכנסת, הרשו לי להביע – להיות פה לפה למי שנמצא בזירה.

שי חרמש: אני, קודם כול, רוצה לכבד בברכה את דוד בוסקילה, ראש עיריית שדרות, שטרח להגיע הנה ויושב ביציע, וראוי הדבר לתשומת לב.

שי חרמש: רבותי, בואו נזכיר רק דברים קצרים: מאפריל 2001 נחתו אלפי "קסאמים" ומרגמות על אזור עוטף-עזה.

שי חרמש: אין ממשלה אחת שיש לה בעלות על העניין.

שי חרמש: בואו לפחות את זה נאמר בגלוי.

שי חרמש: התחלפו ראשי ממשלה, שרי ביטחון – ההצלחה הקולוסאלית הזאת היא נחלת רבים פה בבניין.

שי חרמש: אני אומר: רבותי, היזהרו בצניעות

שי חרמש: כם גם בדברים האלה.

שי חרמש: אני רוצה לומר דבר פשוט: תושבים נטשו, ומרגמות נופלות בלא הרף.

שי חרמש: לדאבוני הרב, הרגיעה לא נוצלה.

שי חרמש: כאן אני אומר לך, שר הביטחון:

שי חרמש: הרגיעה לא נוצלה להכנה משמעותית של האוכלוסייה לקראת העימות שאתה וכולנו יודעים שהוא נמצא לפתחנו.

שי חרמש: 3,300 חדרי ביטחון תוקצבו.

שי חרמש: למיטב ידיעתי, בשדרות לא נבנה אפילו חדר ביטחון אחד, בקיבוצים נבנו אולי עשרות בודדות.

שי חרמש: הכשל הוא כשל ביורוקרטי.

עתניאל שנלר: והצעתך?

שי חרמש: אני כבר מביא את ההצעה.

שי חרמש: תן לי עוד דקה בזכות הנסיעה שעשיתי.

עתניאל שנלר: לא, דקה יש לך על הכול.

שי חרמש: אומר דבר אחד: אין שידור של דחיפות; אין שידור של חירום.

שי חרמש: אנחנו גוררים רגליים בבניין החד"מים – חדרי המיגון.

שי חרמש: אנחנו מעכבים במינהל תיקים שמתיישנים.

שי חרמש: לא פתחנו מסלול ירוק להשקעות.

שי חרמש: משרד האוצר לא מאריך כרגע את תוקפן של תקנות ההטבות במס.

שי חרמש: אני רוצה להציע הצעה לסדר.

שי חרמש: ממשלת ישראל בעבר – – –

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, זה נאום.

שי חרמש: איתן כבל, אתה גורם נזק לבוחריך באזור.

שי חרמש: תשתוק.

עתניאל שנלר: מה הצעתך?

שי חרמש: הצעתי אחת ויחידה – לקרוא לממשלה להקים – – –

עתניאל שנלר: אתה לא הבנת את השאלה שלי.

עתניאל שנלר: האם להסיר את הנושא מסדר-היום?

עתניאל שנלר: ועדה?

עתניאל שנלר: מליאה?

שי חרמש: סליחה, יש לי הצעה.

שי חרמש: אני מבקש להציע שכנסת ישראל תקרא לממשלה להקים רשות חירום אזרחית לאזור שדרות ועוטף-עזה, שתקבל סמכויות מוחלטות, מעל מינהל, מעל ועדות, מעל תקציבים.

שי חרמש: דברים עומדים בצנרת ושום דבר לא זז.

שי חרמש: גורם אחד.

שי חרמש: חלון אחד.

שי חרמש: זאת ההצעה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: אתה יודע שדווקא משום שזאת ישיבה מיוחדת אני לא ממש מקפיד, אבל זאת היתה דקה ארוכה מאוד מאוד.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אופיר פינס – בבקשה, אדוני.

שי חרמש: סליחה, זאת הצעתי.

שי חרמש: אתה רוצה להוריד אותה?

אופיר פינס-פז: אני מבקש את אותה דקה – כמו של שי חרמש.

אופיר פינס-פז: זה אפשרי?

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות אל חברי בליכוד.

אופיר פינס-פז: חברים, הדרך שלכם הרי תוביל את מדינת ישראל לאסון.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים את זה ואנחנו יודעים את זה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע מתי הפריימריס שלכם בליכוד, אבל אני מבין שעד אז אנחנו נהיה עדים לאין-סוף צרחות, צעקות והתלהמויות, כי זה כנראה עושה קולות בפריימריס, ואולי גם בבחירות.

אופיר פינס-פז: אבל את האמת אתם יודעים כמו שאנחנו יודעים: את הסכסוך הזה צריך לנהל בנחישות, באיפוק, עם הרבה שכל ובלי התלהמות.

אופיר פינס-פז: שמעתי אתמול את בוגי יעלון שכבר רוצה לחסל את אחמדינג'אד.

אופיר פינס-פז: זה יפה מאוד.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים טוב טוב לאן כל ההצהרות האלה יובילו את מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אולי הוא ייבחר ראשון בפריימריס של הליכוד, אבל הוא יסבך את מדינת ישראל ויגרום לה נזקים כבדים.

אופיר פינס-פז: לכן, פחות התלהמות, יותר רצינות, יותר אחריות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאתם צריכים לברך על הרגיעה.

אופיר פינס-פז: הרגיעה הוכיחה את עצמה, עם כל הבעייתיות שלה, עם כל הקשיים שלה.

אופיר פינס-פז: עדיין היא עדיפה על כניסה לעזה וניסיון לכבוש אותה.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים שאתם יכולים לדבר על זה, אבל אתם לא באמת יכולים לעשות את זה.

אופיר פינס-פז: לכן אני מציע: יש ויכוח פוליטי, הוא לגיטימי, אבל בוויכוח הפוליטי צריך גם להיות ענייניים.

גדעון סער: יש לכם ויכוח עם עמי אילון, תדבר עם עמי אילון.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי.

עתניאל שנלר: לא, על-פי התקנון יש שתי הצעות נוספות.

עתניאל שנלר: האם חבר הכנסת ליברמן – מה אתה מבקש?

אביגדור ליברמן: אני מבקש ועדה.

עתניאל שנלר: נחזור על אותה הצבעה כמו קודם, כי הממשלה ביקשה להסיר והמציע ביקש להעביר לוועדה.

עתניאל שנלר: ובכן, נצביע.

עתניאל שנלר: מי שבעד – הוא בעד הסרת הנושא מסדר-היום.

עתניאל שנלר: מי שנגד – תומך בהעברת הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: אנחנו הולכים להצביע על הצעת ישראל ביתנו.

עתניאל שנלר: מי שבעד – מוריד את הנושא.

עתניאל שנלר: מי שנגד – מעביר לוועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 13 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 13, נגד – 16, נמנע אחד.

עתניאל שנלר: אני קובע בזה שההצעה בנושא הידרדרות המצב הביטחוני בדרום והתנהלותו חסרת האחריות של שר הביטחון תועבר לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, בטרם נעבור לסעיף הבא – הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ידידי גדעון סער, אני מתכבד להודיע בזה על חילופי אישים בוועדות מטעם סיעת ישראל ביתנו – בוועדת הכלכלה: במקום חבר הכנסת ישראל חסון יכהן חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

): [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/415).

): ]

עתניאל שנלר: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 60) (התיישנות), התשס"ט–2008, קריאה ראשונה; מטעם הממשלה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את כבוד שר המשפטים דניאל פרידמן להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההצעה הזאת היא שלב ראשון – אני חושש לא מספיק – בהתמודדות בבעיה המאוד-מאוד כאובה של התמשכות חקירות ללא מגבלת זמן ולמעשה ללא גבול.

דניאל פרידמן: מצבים שבהם אנשים נחקרים שנה – לא נורא, שנתיים – לא כל כך נורא, שלוש – לא כל כך נוח, חמש, שמונה, בעצם בלי גבול.

דניאל פרידמן: יש שלושה צמתים שבהם צריכה הבעיה להיבחן.

דניאל פרידמן: החוק הזה מנסה להתמודד עם צומת אחד בלבד.

דניאל פרידמן: העניין הראשון עוסק במשך חקירה – כמה זמן מותר לחקור.

דניאל פרידמן: ושוב, החוק עצמו איננו עוסק בכך במישרין.

דניאל פרידמן: העניין הזה זקוק עדיין לטיפול נפרד בין בתקנות ובין בחקיקה.

דניאל פרידמן: הסוגיה השנייה עוסקת במשך הזמן שבו נדרש תובע להחליט.

דניאל פרידמן: תובע קיבל תיק – תובע בפרקליטות, תובע במשטרה, קיבל תיק.

דניאל פרידמן: מונח על המדף – יום, יומיים, שבוע, חודש, שנה, שנתיים.

דניאל פרידמן: ברגע מסוים מוציאים אותו ומחליטים או לסגור או להגיש כתב-אישום.

דניאל פרידמן: גם זה מצב שלא ניתן להשלים אתו ויהיה צורך להתמודד אתו.

דניאל פרידמן: שוב, הצעת החוק איננה מתמודדת עם כך במישרין.

דניאל פרידמן: היא מתמודדת עם סוגיה אחרת שקשורה בשתי הסוגיות הקודמות, וזוהי סוגיית ההתיישנות.

דניאל פרידמן: הדבר הבסיסי שאנחנו יודעים הוא שעבירה צריכה להתיישן – לא בכל השיטות, לא בכל המקומות – אבל האמונה שלנו, ההשקפה שלנו היא שאדם שביצע עבירה, העניין הזה לא יכול לרדוף אותו עשרות שנים או לרדוף אותו כל ימי חייו.

דניאל פרידמן: משך ההתיישנות משתנה בהתאם לחומרת העבירה, והאמת היא שבמקרים מסוימים, כמו למשל בעבירות רצח, היינו מוכנים אפילו – והצעת החוק מאריכה את תקופת ההתיישנות.

דניאל פרידמן: הבעיה המרכזית כיום היא שחוק סדר הדין הפלילי מורה שאם נפתחת חקירה, כל הליך בחקירה מאפס את תקופת ההתיישנות, ובמלים אחרות ההתיישנות מתחילה כאילו מן ההתחלה, ואז התוצאה היא שבכלל לא קיימת התיישנות.

דניאל פרידמן: זאת אומרת, תיק בעבירה – אפילו עבירה לא חמורה, עבירה שהיא עוון, אולי היא עבירה קלה – יכול להיות תלוי ועומד מעל ראשו של אדם עשרות שנים.

דניאל פרידמן: כל פעם עושים צעד בחקירה, עוד פעם אחת, עוד חמש שנים.

דניאל פרידמן: הצעת החוק – החידוש המרכזי שבה הוא קביעת גבול.

דניאל פרידמן: קביעת הגבול, כפי שמופיעה בהצעה – אני מודה – היא פרי פשרה.

דניאל פרידמן: אני רציתי תקופות קצרות יותר, אבל כדי להביא את זה היה צורך להתפשר, והעניין ייבחן.

דניאל פרידמן: החשוב בחוק הזה הוא שנקבע גבול כלשהו ובסופו של דבר יהיה סוף פסוק לעניין.

דניאל פרידמן: גם אם חוקרים, חוקרים שנה, שנתיים, שלוש שנים, חמש; חוקרים, חוקרים, לא אומרים כמה זמן, אבל ההתיישנות בסופו של דבר תקטע את זה.

דניאל פרידמן: זהו, כאמור, הצעד הראשון – צעד חשוב כדי למצוא את האיזון הנכון בין עבירות, חומרת העבירות, ובכל זאת הצורך להגן על חשודים, שרבים מהם חפים מפשע, והדברים תלויים מעל ראשם ללא סוף.

דניאל פרידמן: ואני אוסיף שבמקרים רבים שהדבר תלוי מעל ראשם – עצם קיום החקירה, עצם קיום התיק, מהווה מגבלה.

דניאל פרידמן: אז יוצאת הוראה מפה ויוצאת הוראה משם, יש חקירה, אז אל תמלא תפקיד, אתה פסול מפה ופסול משם.

דניאל פרידמן: כאמור, זה צעד ראשון – אני מודה, לא מספיק – אבל צעד ראשון בכיוון הזה, ואני מבקש מהכנסת ואני אודה מאוד על תמיכה בהצעת החוק.

דניאל פרידמן: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לשר המשפטים.

עתניאל שנלר: ראשון הדוברים בדיון, חבר הכנסת משה גפני, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק טובה.

משה גפני: אני אתמוך בה.

משה גפני: אדוני השר, אני רוצה לשאול אותך: אנחנו מדברים על התיישנות בעבירות הפליליות, וכל מה שהסברת וכל מה שמופיע בהצעת החוק.

משה גפני: אני רוצה לשאול אותך, האם לא שקלת גם להגיש הצעת חוק שתהיה חובה כלשהי של מרווח זמן?

משה גפני: אתן לך דוגמה: אני ישבתי עם המיועדת לראשות הממשלה, שרת החוץ ציפי לבני, על הסכם קואליציוני.

משה גפני: חשבנו להצטרף לקואליציה בראשותה, והיא דיברה – מאוד מאוד – בשבח החרדים.

משה גפני: זאת אומרת: לא יכולה להיות מדינה יהודית בלי החרדים – מאוד מאוד, עד כדי הפלגה, ואני אפילו הסמקתי.

משה גפני: ולא עבר פרק זמן שחלה עליו התיישנות כלשהי, פער כלשהו, ופתאום יום-יום היא מדברת נגד החרדים.

משה גפני: יום-יום.

משה גפני: אני מבקש לדעת, אדוני שר המשפטים, האם אי-אפשר לחוקק חוק שגם בחיים הציבוריים צריך איזו תקופת התיישנות, איזו תקופת צינון.

משה גפני: הרי זה שם ללעג וקלס את המנהיגות הפוליטית של מדינת ישראל, את המנהיגות הציבורית.

חבר הכנסת גפני, כשאתה הסמקת, אתה הסמקת כי ידעת שהיא מרמה אותך.

משה גפני: לא, לא, אני – – –

היא עשתה את אותו דבר עם העולים החדשים – –

משה גפני: לא, לא, אבל אני בתמימות – – –

– – וממשיכה לעשות – – – ועושה את זה גם אתך.

עתניאל שנלר: אתה רוצה להירשם לדיון, חבר הכנסת רותם?

עתניאל שנלר: אתה רוצה להירשם לדיון?

אתה לא יודע שמשקרים?

חברת הכנסת מרינה סולודקין אמרה לי כבר – – –

עתניאל שנלר: חבר הכנסת .

משה גפני: לא, אבל אני ממש לא נכנס לפוליטיקה.

משה גפני: אני מדבר רק על החיים הציבוריים.

משה גפני: הרי מה יאמר האיש הפשוט, האזרח הרגיל, שנדרש ללכת להצביע בבחירות?

משה גפני: הוא יודע שציפי לבני דיברה בשבח החרדים; הוא יודע שהיא רצתה את ש"ס בפנים; אני לא מדבר על יהדות התורה, שזה בכלל – ואנחנו אפילו גם רצינו להיכנס, חשבנו שיש צורך להמשיך את יציבות השלטון.

משה גפני: חשבנו, אבל עצרנו ואמרנו: בסדר, הולכים לבחירות.

משה גפני: ולפתע, האזרח הרגיל במדינת ישראל פתאום שומע את אותה ציפי לבני: מוכרים את המדינה לחרדים – כאילו היא המוכרת וכאילו אנחנו הקונים.

משה גפני: לא משנה לי הרצינות בעניין, אבל שבוע קודם אמרת שאת רוצה שאנחנו נהיה בעמדות בכירות.

משה גפני: אני כמובן לא אומר אילו הצעות הציעו לנו.

משה גפני: אי-אפשר, אדוני שר המשפטים, לעשות חוק שיחייב אנשי ציבור על איזה פרק זמן, כדי שיהיה לה הזמן לחשוב?

משה גפני: אולי באמת מה שהיא אמרה, שהיא צריכה את החרדים, זה לא נכון, שצריך לשנות עמדה.

משה גפני: אבל יכול להיות שמיועדת לראשות ממשלה, שרת חוץ של מדינה, פתאום משנה את עמדותיה, בן-לילה?

משה גפני: מה זה?

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: זמנך עבר, ולגמור בסימן שאלה זה בהחלט משאיר עניין.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: רק חבר הכנסת רותם הפריע לי, אבל בסדר, אני כבר מסיים.

חבר הכנסת גפני, צריך קודם כול חוק שהיא תוכל לחשוב.

עתניאל שנלר: הרב רותם לא יקבל רשות דיבור כי הוא מפריע לנו כל הזמן, לא רק עכשיו.

קודם כול צריך הצעת חוק שהיא תוכל לחשוב.

עתניאל שנלר: אנא, ברשותך, אני לא רוצה לקרוא לחבר הכנסת ריבלין.

משה גפני: אני מסיים במשפט אחד, אדוני.

עתניאל שנלר: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מעבר לציניות שבעניין יש פה דבר שהוא באמת פגיעה אנושה, ואחרי זה שואלים למה מזלזלים כל כך במערכת הפוליטית.

משה גפני: לא יכולה אשה בכירה – שאני מאוד מעריך אותה – אשה בכירה במערכת, שטוענת לכתר ואמורה להיות ראש ממשלה, פתאום לתקוף את הציבור החרדי חמש דקות אחרי שהיא שיבחה אותו.

עתניאל שנלר: תודה.

משה גפני: לא יכול להיות.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת ראובן ריבלין.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: אנחנו עוסקים בחוק משך זמן חקירה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, טוב שהזכרת במה אנו עוסקים.

ראובן ריבלין: אני מתכוון לדבר רק על החוק, אבל איני יכול להתעלם מכך ששר המשפטים הוא דמות יוצאת דופן בממשלת קדימה, כי הוא יודע על מה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: פעמים מסכימים אתו, פעמים לא מסכימים אתו, פעמים חושבים אולי שהצעדים שלו הם מוגזמים, פעמים חושבים שהם מתונים מדי, אבל לפחות ברמה המקצועית הוא יודע על מה הוא מדבר, ובימים האלה, שבהם אין מלך בישראל, מדברים על תוכניות כלכליות בלי שיודעים בכלל במה אנו עוסקים ומה הדברים שאנו צריכים להם.

ראובן ריבלין: ועדות חקירה – הבוקר קמו עם ועדת חקירה, בעוד שש שנים לא ידעו למה קמה אותה ועדת חקירה.

ראובן ריבלין: בינתיים המבול יורד על העולם כולו ומסכן במשבים עזים גם את מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אדוני השר הנכבד, אני חושב שיש איזונים בחוק, וצריך שהחקירה תמוצה בישראל, אך בשום פנים ואופן לא יכול להיות מצב שבו הסדר חוקי מאפשר למשטרה למשוך תיקים לצורך שאינו גילוי האמת לאמיתה ובירור מה עולה בגורל החשדות כלפי חשוד מסוים.

ראובן ריבלין: יש חקירות שמסתיימות לאחר חקירה, ואני חושב שאין אדם שיכול לומר: אני חסין מפני חקירה, גם אם הוא איש ציבור.

ראובן ריבלין: אך אם הבדיקה מסתיימת בחקירתו, במשך שעות, ורק לאחר ארבע שנים מודיעים לו שהתיק שלו נסגר – אני לא מספר לך איזה סיפור ששמעתי או סיפור שראיתי באיזו דרמה.

ראובן ריבלין: אני מדבר על כך שאדם שהוא שליח ציבור, נבחר ציבור, נחקר על-ידי המשטרה בחשד, ומתברר מייד, תוך כדי חקירה, שלא היו דברים מעולם ולא היה צריך אלא לשאול אותו ולקבל מענה, ולאחר שענה, ולא שמר על זכות השתיקה, מחכים שלוש-ארבע שנים, בגלל צורך זר לחלוטין – הדברים האלה באים לידי תיקון מסוים בחוק זה.

ראובן ריבלין: לגבי אותם עניינים שבחוק הבא שאדוני יעלה להציגו לפני הכנסת – וגם בו אני תומך – המצביעים כאלף עדים על מגמות שפשו בחברה הישראלית, וגם אדוני, הניצב וסגן המפכ"ל לשעבר מסכימים שהם דברים שלא יכירם מקומם בחברה מתוקנת, שהרי תפקיד המשטרה לשמור על כל אחד מאתנו ועל הסדר הציבורי, ולא יכול להיות שמשטרה תעשה שימוש לרעה בסמכות שניתנת לה מידי הציבור כולו, ועל-ידי החוק, כדי שתשמור על שלום הציבור ועל כל אחד ואחד מהפרטים בציבור.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת ריבלין.

עתניאל שנלר: אחרון הדוברים בדיון זה, חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אצא ידי חובה אם אודיע, כשם שהודיע ידידי חבר הכנסת ריבלין, שנתמוך בהצעת החוק שעומדת לדיון.

גדעון סער: כך נהגנו כל תקופת כהונת הממשלה וכהונתנו באופוזיציה – נהגנו להפעיל שיקול דעת ענייני ולהחליט אילו הצעות ראויות לתמיכה ולאילו הצעות ראוי להתנגד.

גדעון סער: עם זאת, איני יכול שלא להגיב על דברים שנאמרו, גם מעל במה זו, ועוררו בי הרהורים מסוימים: האם הייתי פה במשך כל תקופת הכנסת הנוכחית בשלוש השנים האחרונות?

גדעון סער: כאשר אני שומע את הספין של אנשי קדימה, שלעת בחירות, מתוך אינטרס פוליטי מפלגתי, תוקפים את סיעת ש"ס, שעדיין יושבת בממשלת קדימה, לאחר שבמשך כל כהונת הממשלה הנוכחית עשו את דברה בכל דבר ועניין ללא שום סייג – האם לא ממשלת קדימה החזירה לשביעות רצונה של סיעת ש"ס את משרד הדתות, לאחר שבוטל בתקופת הממשלה הקודמת, ממשלת הליכוד?

גדעון סער: נדמה לי שאנו התנגדנו לכך לפני כמה חודשים, וכל אנשי קדימה, שהיום מתחזים ללוחמים גדולים נגד ש"ס, דווקא הצביעו בעד, והמשרד הזה אומנם הוחזר.

גדעון סער: האם לא הצביעה סיעת קדימה כאיש אחד – – –

מרינה סולודקין: לא כולם.

גדעון סער: למעט חברת הכנסת סולודקין, ואולי עוד איזה צדיק אחד או שניים, כך עשו כולם, אפילו הגברת לבני, העומדת בראש קדימה, אני עדיין זוכר את הצבעתה – – – בעד חוק האינטרנט, חוק חשוך שנועד להשוות את מצב האינטרנט בישראל למצבו בסין או באירן.

גדעון סער: מאחר שסיעת קדימה היתה במצוקה, והיתה זקוקה לקולות של ש"ס, היא עשתה את הדבר הטוב ביותר שהיא יודעת לעשות, שהוא גם הדבר היחיד שהיא יודעת לעשות: להיכנע.

גדעון סער: והיום, כשהיא במצוקה אחרת, מצוקת בחירות, כאשר התבוסה קרובה ומוחשית מאי-פעם, היא ממציאה את ההיסטוריה מחדש, משכתבת אותה וממציאה נרטיב חדש לעת בחירות.

גדעון סער: זה לא יעבוד, שכן לכל הצבעה יש תוצאה.

גדעון סער: אחרי כל הצבעה אפשר להוציא את הפלט מהמחשב, לראות מי הצביע בעד ומי הצביע נגד, ויש מספיק זמן להביא את המידע הזה לידיעת הציבור.

גדעון סער: תודה.

עתניאל שנלר: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 60) (התיישנות), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 60) (התיישנות), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, ותועבר לדיון בוועדת החוקה, וחוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/416).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנו עוברים להצעה הבאה בסדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 61) (הסדר לסגירת תיק מותנית), התשס”ט–2008, מטעם הממשלה – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את כבוד שר המשפטים דניאל פרידמן להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת נועדה להגדיל את מספר האפשרויות העומדות לפני תובע שמגיע לפניו תיק של נאשם או של חשוד.

דניאל פרידמן: את הצעת החוק הזאת אפשר לראות משתי זוויות; זווית אחת – וזאת הזווית העיקרית, ובה אני רוצה לראות אותה – היא לאפשר סגירת תיק – מה שנקרא לפעמים אכיפה אלטרנטיבית – נגד חשוד שהמעשה שעשה הוא קל ערך במידה שאינה מצדיקה הרשעה פלילית.

דניאל פרידמן: במקרים רבים שאדם עומד לדין בעבירה לאו דווקא חמורה ביותר הוא מורשע, ולפעמים הוא מקבל בבית-משפט עונש פעוט, אולי קנס, אולי קצין מבחן או משהו מעין זה, לפעמים בית-המשפט אפילו קובע שהנאשם עבר את העבירה אבל לא מרשיע אותו.

דניאל פרידמן: בכל המקרים הללו בית-המשפט קבע את הקביעה הזאת, ואז הדבר נרשם לאדם כרישום פלילי, ואף שהעונש עצמו יכול להיות קל מאוד, קנס, קצין מבחן או משהו אחר, ההרשעה עצמה היא כתם לשנים רבות, שעלול להכביד עליו בקבלת עבודה ודברים מהסוג הזה.

דניאל פרידמן: הצעת החוק הזאת מאפשרת פתרון: מצד אחד האדם לא יוצא פטור בלא כלום, ומצד אחר בכל זאת לא ירבץ עליו הכתם החמור הזה.

דניאל פרידמן: במידה מסוימת זה דומה לשיטה של ברירת קנס.

דניאל פרידמן: אם נתאר לעצמנו נער, או אפילו בחור צעיר, שהוציא מפתח וסרט מכונית, אצלנו זה פשע וגרימת נזק לכלי רכב.

דניאל פרידמן: השאלה היא מה עושים.

דניאל פרידמן: אפשרות אחת היא לסגור את התיק, וכאן יש הזווית האחרת: אולי זה לא מוצדק, אולי הוא לא צריך לצאת פטור בלא כלום.

דניאל פרידמן: במקום לסגור את התיק יש אפשרות אחרת: להעמיד אותו לדין.

דניאל פרידמן: במקרה כזה, למשל, שנים על גבי שנים ירבץ עליו כתם שלא יאפשר לו לקבל סוגים רבים של עבודות.

דניאל פרידמן: כאן החוק מאפשר איזו קביעת עונש ללא משפט, ללא הליך משפטי, כמובן בהסכמתו.

דניאל פרידמן: אם החשוד אומר שהוא חף מפשע, אז לא, אז הוא יוכל להישפט.

דניאל פרידמן: אבל אם הוא מכיר בזה שהוא עשה את המעשה ואיננו רוצה את הכתם, החוק הזה נותן פתרון.

דניאל פרידמן: אני חושב שהחוק גם יכול להקל את העומס מעל בתי-המשפט, להקל את עומס ההתדיינות, ולמצוא פתרון הומני במקרים המצדיקים זאת.

דניאל פרידמן: אודה לכנסת על תמיכה בהצעת החוק הזאת.

דניאל פרידמן: תודה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחריו – חבר הכנסת גדעון סער.

עתניאל שנלר: יחתום את הדיון חבר הכנסת מנחם בן-ששון, והרשימה נעולה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לברך בברוכים הבאים את תלמידי בית-הספר "שיטים" בערבה.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, גם בחוק הזה אתמוך, אני חושב שהחוק נכון.

משה גפני: אני רוצה לדבר שוב על דבר שנוגע למשרד המשפטים בעניינו של החוק, של סגירת תיק מחוסר עניין לציבור.

משה גפני: הרעיון הוא נכון, צריך לפשט את הדברים.

משה גפני: אגב, לא הבנתי קודם את גדעון סער.

משה גפני: מי יותר נגד החרדים, הליכוד או קדימה?

משה גפני: נבחן את השאלה הזאת, לגבי חוסר עניין לציבור.

מנחם בן-ששון: אתה מרוויח את זה ביושר, הרב גפני.

עתניאל שנלר: עכשיו אתה מדבר על חוסר עניין לציבור?

משה גפני: לא, לא.

גדעון סער: חבר הכנסת גפני, אני לא דיברתי נגד החרדים, דיברתי נגד הצביעות.

משה גפני: נכון, נכון.

משה גפני: עכשיו אני רוצה באמת לדבר על הצביעות, זאת אומרת על משרד המשפטים לגבי החוק הנוכחי.

משה גפני: הממשלה עשתה תוכנית כלכלית להבראת המשק בעקבות המיתון המסתמן והמצב הכלכלי הקשה בעולם, ובין יתר הסעיפים – ראיתי שזה תפס כותרות, כמובן – להוציא את החרדים לעבודה.

משה גפני: זאת ססמה.

משה גפני: תמיד החרדים אשמים בזה שיש מצב כלכלי קשה בעולם.

משה גפני: זה ברור, בזה אין ספק בכלל.

משה גפני: אנחנו זוכרים את זה מ"הפרוטוקולים של זקני ציון".

משה גפני: יש בעיה עם החרדים, בסדר.

משה גפני: רוצים להוציא אותם לעבודה.

משה גפני: אני שואל את עצמי שתי שאלות.

משה גפני: אדוני השר, חשוב לי מאוד לקבל על זה תשובה.

משה גפני: בוועדת הפנים היה דיון על חוק של אופיר פינס, יושב-ראש הוועדה, לתת עדיפות לנשים, לנכים, לעולים חדשים, לאתיופים, וביקשתי להכניס גם את המלה חרדים.

משה גפני: מה יותר טוב מזה?

משה גפני: הרי הממשלה רוצה להוציא את החרדים לעבודה.

משה גפני: שיעור החרדים המועסקים בעיריית ירושלים הוא אפסי, לא מתקרב אפילו לשיעורם באוכלוסייה.

משה גפני: מרכז המחקר והמידע של הכנסת הביא את זה.

משה גפני: אמרתי: תכניסו חרדים.

משה גפני: אם החרדים לא רוצים לצאת לעבודה, לא קרה כלום, לא רוצים לצאת.

משה גפני: ואם הם רוצים, זה משתלב עם מדיניות הממשלה.

משה גפני: בא נציג משרד המשפטים, חד-משמעית, בשום פנים ואופן הוא לא מסכים.

משה גפני: אז לא הבנתי.

משה גפני: זה חוסר עניין לציבור, הנושא של החרדים?

משה גפני: זה לא מעניין את אף אחד?

משה גפני: הממשלה רוצה לשלב חרדים בעבודה?

משה גפני: אמרתי: אני נציג החרדים, אני חבר בוועדה.

משה גפני: אותו הדבר, אגב, בוועדת החוקה, אצל חבר הכנסת בן-ששון, יש חוק של אחמד טיבי וחוק ממשלתי.

משה גפני: אני מבקש להכניס חרדים, הם רוצים לצאת לעבודה.

משה גפני: ואתם מקבלים כותרות, אתם הממשלה, שיש לכם תוכנית להוציא חרדים לעבודה.

משה גפני: צבועים שכמותכם, על מי אתם מספרים את הסיפורים האלה?

משה גפני: זה טוב בשביל כותרות למערכת בחירות, זה לא טוב כשזה מגיע לדבר המעשי.

משה גפני: אני מבקש, לא אתם – אני מבקש להוציא חרדים לעבודה.

עתניאל שנלר: בקשתך נרשמה.

עתניאל שנלר: התכוונת לעבודת השם בוודאי.

משה גפני: אני מבקש, משרד המשפטים מתנגד, אדוני השר.

משה גפני: איפה חוסר עניין לציבור?

משה גפני: רק למערכת בחירות זה טוב?

משה גפני: רק להוציא את החרדים בכותרות?

משה גפני: אבל כשזה מגיע באופן מעשי, כשאני אומר, נציג החרדים, משרד המשפטים מתנגד.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: זה מה שנקרא עבודה בשעות נוספות.

משה גפני: אני מסיים, אדוני היושב-ראש, ואומר: ראיתי את הכותרת שעשרות אלפי אנשים הולכים להיות מובטלים, לצערנו הרב, אבל את החרדים לא שוכחים.

משה גפני: נוציא אותם לעבודה.

משה גפני: לאן?

משה גפני: לאותם מקומות שעובדים בהם עשרות אלפים שהולכים להיות מובטלים.

משה גפני: יש גבול לצביעות.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

עתניאל שנלר: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

עתניאל שנלר: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר המשפטים, כנסת נכבדה, אני אתמוך בהצעת החוק שמביא שר המשפטים, אשר בעיני היא משפרת או יש לה הפוטנציאל להוריד במשהו את פוטנציאל העומס על המערכת המשפטית שלנו, כאשר מרחב שיקול הדעת של התובע בסגירת תיקים משתפר.

גדעון סער: אבל אני גם רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן ולצטט, וחבר הכנסת גפני בוודאי יתקן אותי אם אני טועה, את אותם דברים אשר יוחסו לשלומציון המלכה, אשר אמרה בשעתה שאין להתיירא לא מן הפרושים – –

מנחם בן-ששון: ינאי לשלומציון המלכה.

גדעון סער: – – ולא מן הצדוקים, אלא מן הצבועים העושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

גדעון סער: וזה מה שעושה קדימה היום.

מנחם בן-ששון: רייטינג כזה, מי היה חולם?

גדעון סער: חברי הכנסת, הרי עמדות הן לגיטימיות.

גדעון סער: אפשר לנקוט עמדות שונות, אבל ללבות שנאה מטעמים פוליטיים, כשכל הקדנציה הייתם – אני לא רוצה להשתמש במלה שהשתמשתי בה פעם אחרת מעל הדוכן הזה, אבל היא מאפיינת אתכם מאוד, מה לעשות.

גדעון סער: עשיתם בדיוק את כל מה שהם רצו, עבדתם בשבילם.

גדעון סער: עשיתם כל מה שהם רצו: חוק נהרי, חוק כזה, חוק אחר.

גדעון סער: בסדר, זה לפעמים לגיטימי במערכת פוליטית.

גדעון סער: אבל עכשיו לבוא בצביעות הזאת, כאילו זה הדגל שאותו הנפתם כל הקדנציה, ולהסית נגד שבט שלם בישראל מטעמים פוליטיים?

גדעון סער: נניח תיאורטית שהיה לכם סיכוי לקבל את אמון העם, דבר שלא קיים, עם מי הייתם פונים להרכיב קואליציה?

גדעון סער: הרי אנחנו כבר הבהרנו לכם כל הקדנציה שאנחנו לא נלך לממשלה בראשותכם, גם כשמאוד התחננתם, כי הדרך שלכם היא דרך שגויה.

גדעון סער: הייתם הולכים למפלגת העבודה, שאולי תמנה חצי תריסר חברים בכנסת הבאה, הייתם הולכים לקושש עוד חצי תריסר חברים מסיעת מרצ, ומה הייתם עושים אחרי זה?

גדעון סער: הרי כשהיה לכם בלוק של 70 חברי כנסת לא הצלחתם להקים ממשלה.

גדעון סער: הייתם מתחננים בפני ש"ס.

גדעון סער: רק מפני שהגיעו הבחירות ואתם הולכים להפסיד בהן, אתם עושים דבר שיש בו כדי ללבות את מערכות היחסים הפנימיות בחברה הישראלית?

גדעון סער: מה יצא לכם מזה?

גדעון סער: אני מציע לכם לשמור על שאריות כבודכם בחודשיים הבאים.

עתניאל שנלר: תודה על דבריך.

עתניאל שנלר: בבקשה, חבר הכנסת בן-ששון.

עתניאל שנלר: אנחנו בדיון על חוק סדר הדין הפלילי.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לברך בברוכים הבאים את תלמידי בית-הספר "עמל מרץ" בתל-השומר.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אווירה של בחירות.

מנחם בן-ששון: אני שמח ששמה של קדימה שב ומועלה.

מנחם בן-ששון: אני לא ארד למניין של כמה פעמים ראש סיעה, שטוען שהוא האיש שמתאים לתפקיד ראש ממשלה, קרי נתניהו, לא השתתף פה בהצבעות.

גדעון סער: נתניהו הוא ראש מפלגה.

מנחם בן-ששון: סליחה, ראש מפלגה, שלא השתתף פה בהצבעות כאלה ואחרות בגלל קוניונקטורות פוליטיות כשלא כדאי ולא ראוי לאדם שיודע את דרכו נכוחה להתחמק מהבעת עמדה באמצעות הצבעה.

מנחם בן-ששון: גם חלק מחברי הסיעה, בחישובים מסוימים.

מנחם בן-ששון: אבל בהחלט, ראוי לומר כמה דברים על אחוות אחים ועל רעות רעים, כי הימים הם ימי בחירות.

מנחם בן-ששון: אני אגיע גם לחוק, אדוני היושב-ראש.

מנחם בן-ששון: תולדות היהודים בארצות המזרח ותרבותם אינן קניינו של גוף מסוים.

מנחם בן-ששון: עבדכם, למשל, עסק בהוראה של הנושא, חקר את הנושא ויודע שיש לא מעט אנשים שעוסקים בחינוך בישראל, ותעיד על כך חברתי ששימשה מנכ"לית של משרד החינוך, חברת הכנסת תירוש, שבזמן כהונתה טיפחה היא אישית מפעלים גדולים מבלי להתייחס לשאלה לאיזו מפלגה היא שייכת, באיזו עדה היא, באיזה מין היא.

מנחם בן-ששון: הנחלה התרבותית היא נחלת כולנו, חבר הכנסת סער.

מנחם בן-ששון: ללבות האחד כנגד השני באצטלה של התחסדות, של אי-הצבעה על חוק אחד או על חוק אחר, זה מן הדברים שראויים אולי להיעשות באספות בחירות.

מנחם בן-ששון: במת הכנסת, כדאי שתעסוק במה שהוא נקודות המוקד המאפיינות כל גוף.

מנחם בן-ששון: נקודת המוקד שראוי שתאפיין גופים היא שיהדות צריכה לא להיות עניין אך ורק למקצוענים; לא אך ורק למי שלבוש באצטלה מסוימת.

מנחם בן-ששון: יהדות, למי שיהדות חשובה לו, היא סוגיה שראוי שנעסוק בה במגוון היבטים כמה שיותר רחב, מתוך ראייה פלורליסטית, משום שכזאת היא היתה תמיד; היא תמיד ידעה להסתכל החוצה, וזה סוד קיומה לעתיד.

מנחם בן-ששון: אחרת, גופים שאינם מסתכלים החוצה ושואבים מצד אחד ולא יכולים להמשיך מצד שני – – – אשר לחוק שלנו, זה חוק שמשתלב נהדר בסדרה של רפורמות שאפיינו את כהונתו של אדוני כשר המשפטים, את כהונתה של הממשלה הזאת, ואני שמח.

מנחם בן-ששון: עבודתה של ועדת החוקה, חוק ומשפט, שאדוני היושב-ראש היה חבר בה וחלק ניכר מחבריה גם יושבים פה במליאה – בסדר-יומה היתה חוקה, היו שינויים בשיטת ממשל, והיו רפורמות שבאו להקל את העול מעל בתי-המשפט ולהביא לסבירות בתפקוד בתי-המשפט מול הציבור.

מנחם בן-ששון: לכן, אדוני השר, לבד מכל מה שאדוני אמר, יש עוד היבט אחד: חלק מהעול שרובץ לפתחו של בית-המשפט, במקרה הזה גם הוא מוסר.

מנחם בן-ששון: זה לא באחת.

מנחם בן-ששון: כמו שהדגשנו פעמים מספר, ואדוני שב והדגיש את הדברים: צריך לדעת להסיר את העול הבלתי-רלוונטי מעבודת מערכת המשפט פריט אחר פריט, מטלה אחרי מטלה; מה שיכול להיעשות בחלופות שייעשה בחלופות.

מנחם בן-ששון: ואומנם, יש לפתחנו הצעות חוק גם של שני חברי כנסת – ראוי שנזכיר אותם:

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת חנין וחבר הכנסת אורלב – שגם הן מעוניינות לעסוק בחלופות ענישה, אם כי לא למבוגרים, אלא במקרה הזה לציבור צעיר.

מנחם בן-ששון: ראוי להצביע בעד ההצעה הזאת, אדוני.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת מנחם בן-ששון.

עתניאל שנלר: אני מודה לך על שבמבט עיניים ראית את השעון.

עתניאל שנלר: חן-חן.

עתניאל שנלר: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 61) (הסדר לסגירת תיק מותנית), התשס"ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 11, אין מתנגדים, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע בזאת שהצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 61) (הסדר לסגירת תיק מותנית), התשס"ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/418).

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

עתניאל שנלר: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17) (חברות במפלגה אחת בלבד), התשס"ט–2008, מטעם הממשלה – קריאה ראשונה.

עתניאל שנלר: אני מזמין את כבוד שר המשפטים דניאל פרידמן להציג את הצעת החוק.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני השר.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק המפלגות קובע איסור להירשם כחבר ביותר ממפלגה אחת.

דניאל פרידמן: החוק קובע גם מהם התנאים לחברות במפלגה, ולפיהם רשאי להיות חבר מפלגה אזרח ישראל שמלאו לו 17 שנה, והוא תושב הארץ המקיים את התנאים שנקבעו בתקנון לחברות במפלגה ובלבד שאינו חבר במפלגה אחרת.

דניאל פרידמן: כך, אף שחוק המפלגות קובע איסור להירשם כחבר מפלגה ביותר ממפלגה אחת, הוא איננו קובע מי יבדוק אם אדם חבר ביותר ממפלגה אחת וכיצד תיעשה הבדיקה.

דניאל פרידמן: הצעת החוק הנדונה, שהוכנה במשרד המשפטים, מבקשת לקבוע הסדר המחייב את המפלגות להגיש לרשם המפלגות בכמה מועדים את רשימת חברי המפלגה ולהסמיך את הרשם לערוך בדיקה של הרשימות שהועברו אליו לשם איתורם של אלה שנרשמו כחברים ביותר ממפלגה אחת.

דניאל פרידמן: הצעת החוק מבקשת גם לחייב כל אדם שנרשם כחבר מפלגה להצהיר כי אינו חבר במפלגה נוספת.

דניאל פרידמן: הצעת החוק אמורה להעמיד לרשות המפלגות כלים לבדוק מי הם החברים הרשומים במפלגתם אשר רשומים גם במפלגה או במפלגות נוספות, כאמור בניגוד לחוק.

דניאל פרידמן: אציין כי בעבר נקבע במסגרת חוק המפלגות (תיקון מס' 5) כהוראת שעה הסדר למניעת חברות כפולה במפלגות, אולם הוראת שעה זו פקעה וההסדר לא אומץ כהסדר של קבע.

דניאל פרידמן: לכן אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה להמשך דיון בוועדת החוקה.

דניאל פרידמן: אין צורך להדגיש שהדבר הזה חשוב במיוחד לאותן מפלגות שמתקיימות בהן בחירות מוקדמות או פריימריס; הוא בעל חשיבות אולי פחותה אבל בכל זאת קיימת לגבי אותן מפלגות שאינן מקיימות פריימריס, וייתכן שיהיה צורך בהוראה המקלה במידה מסוימת על המפלגות האלה.

דניאל פרידמן: כפי שציינתי, אם יהיה צורך אני חושב שהממשלה תהיה מוכנה לכך.

עתניאל שנלר: אני מודה לך, אדוני שר המשפטים.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לדיון.

עתניאל שנלר: ראשון הדוברים בעניין הצעת חוק המפלגות, חבר הכנסת משה גפני, שבוודאי יקפיד מאוד עכשיו על סעיף 67 לתקנון המחייב לדבר על הנושא.

קריאה: – – –

עתניאל שנלר: בעזרת השם.

עתניאל שנלר: קודם הוא דיבר על עבודת השם.

עתניאל שנלר: עכשיו הוא ידבר על הצעת חוק המפלגות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, אדוני שר המשפטים, אני תומך גם בחוק הזה.

משה גפני: בזמן האחרון אני תומך בכל החוקים שלך.

משה גפני: זה נכון לחלוטין שאדם חייב להיות חבר במפלגה אחת, והוא לא יכול להיות חבר בכמה מפלגות.

משה גפני: המציאות היא כזאת, החוק צריך לאסור את זה, וזה חוק נכון.

משה גפני: אבל יש לי הסתייגות מכך: אדם חייב להיות חבר במפלגה אחת, אבל אם הוא נבחר מטעם המפלגה לכנסת, והוא מקבל תפקיד ממלכתי ונהיה יושב-ראש הכנסת או יושב-ראש ועדה, אסור לו להיות חבר מפלגה אחת – הוא צריך לדאוג לכולם.

משה גפני: זו מהות הכנסת שהיא בעצם זו שבאה לייצג את הדעות של כולם.

משה גפני: מכיוון ששמעתי את יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת בן-ששון, בדיון הקודם שמאוד הרשים אותי, החלטתי לבדוק את העניין הזה פומבית: האם באמת הוא ממשיך להיות חבר מפלגה אחת בהיותו יושב-ראש ועדת החוקה, שהיא אחת הוועדות החשובות בכנסת, ואולי להכניס הסתייגות בקריאה השנייה והשלישית לחוק, שאתה, אדוני השר, מניח.

משה גפני: יושב-ראש ועדת החוקה הוא יושב-ראש ועדה שחלק גדול מהחוקים מתנקזים אליה.

משה גפני: דיבר חבר הכנסת בן-ששון – ואגב, אנחנו חברים טובים באופן אישי, אבל תהום אידיאולוגית פעורה בינינו – על העניין שהיהדות צריכה להיות פלורליסטית, והיא צריכה לראות הכול במבט כולל.

משה גפני: בסדר, אני מסכים.

משה גפני: היהדות באמת רואה את הכול במבט כולל.

משה גפני: הלכתי לבחון בדקות הספורות האלה האם הוא כך נהג כיושב-ראש ועדת החוקה.

משה גפני: האם הוא הביא את החקיקה לכנסת באמת במבט הפלורליסטי?

משה גפני: למשל, הוא דיבר על חוק בתי-המשפט – על מניעת העומס והקלה בדיונים בבתי-המשפט – האם גם בבתי-הדין הרבניים הוא עשה את זה, במבט פלורליסטי, שצריך להביא את כל החוקים מנקודת ראותם של כל חברי הכנסת?

משה גפני: הרי יש כאן חילוקי דעות.

משה גפני: הכנסת לא שייכת למפלגה אחת, היא שייכת למגוון דעות ולמגוון מפלגות.

משה גפני: בחנתי והתברר לי חד-משמעית שבמהלך הקדנציה הנוכחית בוועדת החוקה אין חוק אחד – אגב, מעשה חסר תקדים לחלוטין – חוק אחד שנוגע לבתי-הדין הרבניים שאנחנו, חברי הכנסת, הבאנו לוועדה, והוא לא תקע את זה שם.

משה גפני: אז איך אפשר לטעון שהיהדות צריכה להיות פלורליסטית ולראות הכול במבט רחב?

משה גפני: אדוני, יושב-ראש ועדת החוקה, חברי חבר הכנסת בן-ששון, אתה דורש מהיהדות מה שאתה לא דורש מעצמך.

משה גפני: אם המבט צריך להיות רחב, אני לא צריך להסביר לך – אתה יושב-ראש ועדת חוקה – מה המשמעות של פרלמנט במשטר דמוקרטי.

משה גפני: צריך להביא למליאת הכנסת את מלוא החקיקה הקיימת.

משה גפני: אפשר להצביע בעד, אפשר להצביע נגד, ואפשר להפיל.

משה גפני: לא, שום דבר.

משה גפני: רק חוקים שהם בהתאם להשקפת עולמו של חבר הכנסת בן-ששון.

משה גפני: אף חוק אחד – אחד – לא עבר בוועדת החוקה והגיע למליאה.

משה גפני: אז לפני שאתה אומר ליהדות שתהיה פלורליסטית ורחבה, ולפני שאתה אומר לנו "טול קיסם מבין שיניך" – – –

מנחם בן-ששון: אני אומר "טול קורה".

משה גפני: אתה אומר "טול קורה"?

עתניאל שנלר: משום שמייד אתה עולה לדבר, אתה תדבר על הקורות, ואתה על הקיסמים, אבל זמנך תם, אדוני היקר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה, אבל העובדות הן נגדך.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

עתניאל שנלר: יעלה ויבוא חבר הכנסת מנחם בן-ששון, ואחריו – חברת הכנסת רונית תירוש, והרשימה סגורה.

עתניאל שנלר: אחריה נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חבר הכנסת גפני, הכיצד?

מנחם בן-ששון: על מה רעשה ארץ?

מנחם בן-ששון: אדוני לא היה צריך לעשות עבודה סטטיסטית של רגע.

מנחם בן-ששון: הרי אדוני הוצא מהמליאה כי את העבודה הסטטיסטית שהוא עשה בשנייה הזאת הוא כבר עשה לפני הדיון שהוא הוצא ממנו, והוא אמר את אותם הדברים.

מנחם בן-ששון: זאת אומרת שאין חדש תחת השמש, אבל יש – וכאן אני אענה לאדוני.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת גפני, חוק איזון משאבים בין בני-זוג עוסק גם בבתי-דין רבניים.

מנחם בן-ששון: מהו פלורליזם?

מנחם בן-ששון: הגישה הנכונה היא לקבל את העמדה המוטעית של אדוני, שתפקידם של בתי-הדין הרבניים הוא ללוות את מעשה היפרדות המשפחה עד לרגעים שהם הרבה יותר מהרגעים האחרונים, או גישתה של ועדת החוקה?

מנחם בן-ששון: התחלנו דיון בוועדת החוקה בדיוק בסוגיות אלה.

מנחם בן-ששון: התחלנו לשאול את עצמנו: תקנות ששר המשפטים מביא – דן יחיד בבתי-הדין הרבניים – ורצינו רק להדגיש ולהבהיר בתקנות אלה, שלא יטעה אדם, כמו שמישהו טעה והטעה רבים במזיד והתייחס לפסק-דין של שופטת בית-המשפט העליון כהוביטר ובכך אמר שאין להתחשב בו.

מנחם בן-ששון: אדוני יודע שזאת סכנה.

מנחם בן-ששון: אמרה ועדת החוקה: כששר המשפטים מנסח את החוק שלו – את התקנות, אנחנו מבקשים שיהיה ברור, להוציא מלבם של מטעים וטועים כמוך – שיהיה ברור שאין לבתי-הדין הרבניים סמכות בדיני ברירה בעניין תקנות יחיד.

מנחם בן-ששון: מייד רצו חברי ועדת החוקה, וחברי בראשם, ואמרו: אולי נחכה עם ההצבעה על התקנות האלה – ואני רציתי להשלים את העבודה.

משה גפני: אבל אלו התירוצים.

מנחם בן-ששון: יותר מזה.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה עסקה באריכות בבתי-הדין הרבניים.

מנחם בן-ששון: לא היה נושא שעסקנו בו ביסודיות יותר מזה.

מנחם בן-ששון: נמצאת פה חברת הכנסת דותן – ורק היום קיבלתי ממנה שלושה מכתבים; אחד, ואז השני ואחריו השלישי – שעסקה בבירור ובהעמקה במצב בתי-הדין הרבניים; עד כמה המצב קשה, עד כמה אנחנו צריכים לבדוק את התקנות, עד כמה אנחנו חושבים שנעשים שם דברים לא ראויים.

מנחם בן-ששון: חברת הכנסת דותן עסקה בזה לעומק, וזה משום שטיבה של כנסת ישראל שהיא עוסקת בסוגיות האלה מתוך האופק והעומק המיוחדים לכנסת ישראל, ולצערי אנשים לא יודעים את זה.

מנחם בן-ששון: בא חבר הכנסת סער ומעיד, מתוך בורות, שתנועה שלמה, במקרה זה קדימה, לצורך העניין, עסקה בדברים מתוך כניעה.

מנחם בן-ששון: הרי לא צריך יותר משטר הכשרות של אדוני כדי לטעון את הטענה ההפוכה – אם כי אני לא צריך אותו.

מנחם בן-ששון: אני חושב שתפקידנו לחוקק נכון, וכתבתי את זה לאדוני כמה פעמים, ואני חוזר ואומר את זה בשלוש השניות האחרונות: אדוני, חבר הכנסת גפני, מפלגות, חשוב שאנשים לא יהיו חברים בהן כפל חברות.

מנחם בן-ששון: במקרה הזה חשוב שתהיינה נבדלות אחת מהאחרת, ומאידך גיסא כשבאים הדברים לשולחן הבית – יפה החליט הבית בכמה נקודות שהחליט כדי להבהיר שכנסת ישראל מייצגת את הציבור בישראל ואינה נכנעת אך ורק לתכתיב של אינטרפרטציה אחת של דת ישראל ותרבותו.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחבר הכנסת מנחם בן-ששון.

עתניאל שנלר: תעלה ותבוא חברת הכנסת רונית תירוש.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה להודות באופן אישי, וגם בשם ציבור גדול, לשר פרידמן על החוקים הטובים שהוא מביא לנו לאחרונה, חוקים שיש בהם כדי לחדש ולרענן את מערכת החוק והמשפט, וטוב שכך.

רונית תירוש: התייחסות קצרה לנושא המפלגות בעידן הבחירות – אני חייבת לומר שזו הפעם הראשונה שאני נמצאת בהליך של פריימריס.

רונית תירוש: אין ועדה מסדרת, וזה סיפור מאוד לא קל.

רונית תירוש: מה שחורה לי הוא שדווקא בתקופה הזאת יוצאים כל הדברים הרעים ומתחדדים.

רונית תירוש: לאחרונה הייתי עדה, כמו כל הציבור בישראל – עדת שמיעה, או נכון יותר קריאה – לדבריו של הרב עובדיה יוסף, ואני מאוד מכבדת אותו.

רונית תירוש: כאשת חינוך, מורה ומחנכת בישראל כ-30 שנה, וכמנכ"לית משרד החינוך במשך שנים לא מעטות, מאוד כאב לי.

רונית תירוש: כאב לי לקרוא שאלה הדברים שמיוחסים לרב עובדיה.

רונית תירוש: מאחר שאני קצת ביקורתית כלפי העיתונות, חשבתי שיהיה נכון לבדוק את הדברים ישירות.

רונית תירוש: פניתי אל לשכתו של הרב, ולצערי הרב לא הצלחתי לדבר אתו וגם לא הצלחתי לדבר עם מי שמייצג אותו כאן, בסיעת ש"ס, השר אלי ישי, ולכן אני נשארת עם העיתונות ועם הדברים, וקשה לעבור עליהם לסדר-היום.

רונית תירוש: .

רונית תירוש: אני חייבת לומר שבשנות כהונתי בתפקיד מנכ"לית משרד החינוך ראיתי לנכון להחדיר ערכים של יהדות, של מוסר על-פי ההלכה, כמו גם ערכים של דמוקרטיה ואזרחות טובה.

רונית תירוש: עשינו מאמץ והשקענו, גם בשנים של קיצוצים בתקציב, בתוספת של שעה לכל אחת מכיתות חטיבות הביניים בארץ, כדי ללמד את העוללים, הפעוטות והילדים קצת ערכים טובים, ערכים נכונים לחברה הגונה, דווקא בעידן הגלובלי הזה, שפרוץ בגבולותיו מכל בחינה.

רונית תירוש: עשינו מהלך, אבל מי שקיבל על עצמו את העבודה הקשה היה דווקא מורי ישראל.

רונית תירוש: הם הלכו להשתלמויות, במכון הרטמן ובמקומות אחרים, קיבלו על עצמם לימוד חומר חדש, השקיעו מזמנם ועשו את מיטב יכולתם כדי להעניק לילדי ישראל את החינוך הטוב והערכי ביותר.

רונית תירוש: בד בבד עשינו מהלכים גם כלפי המגזר החרדי, אם זה "מעיין החינוך התורני" או החינוך העצמאי.

רונית תירוש: עשינו הרבה מהלכים שבהם סייענו להם בלימודים שחשובים להם, וגם בנושאי מחשבים ודברים שמאפיינים את העולם הרחב.

רונית תירוש: זכינו לשיתוף פעולה והגענו להישגים טובים, ואני חושבת שהמערכת עבדה בשיתוף פעולה מצוין, כשכל אחד מפרה את האחר, גם המגזר החרדי, גם הדתי, גם החילוני – חיינו בשלום, חיינו בטוב.

רונית תירוש: לכן אני תמהה על האמירה הזאת, שבאמת יוצרת מלחמת תרבות, מלחמת אחים.

רונית תירוש: זה מיותר.

רונית תירוש: גם אם אנחנו קצת נסחפים בעידן הבחירות, זה ממש מיותר ולא במקום.

משולם נהרי: את מדברת על העבר או על ההווה?

רונית תירוש: אני באמת לא יודעת מה עשתה השרה יולי תמיר מאז, אבל אני רוצה להאמין שהמורים שהשתלמו בכל מה שביקשנו מהם להשתלם בנושאי מורשת היהדות, ערכים ומוסר הם אותם מורים.

רונית תירוש: הפנייה לא היתה לשרה, אלא למורים, והמורים לא השתנו.

משולם נהרי: אני יכול להגיד לך שתורמים גדולים רצו לתרום למשרד החינוך, ומישהו טרפד את זה, בעוד הנוער צמא לזה.

רונית תירוש: אין לי ספק שהוא צמא, והדברים שנאמרו הם נכונים.

רונית תירוש: הדרך היא לא נכונה.

רונית תירוש: אני אסיים, אם תרשה לי, דווקא במשפט מימי הסליחות.

רונית תירוש: כשאני יושבת בבית-הכנסת בערב יום כיפור, יש משהו שתמיד חוזר ואני תמיד זוכרת אותו; תרשו לי לומר אותו: יהי רצון מלפניך ה' אלוהינו ואלוהי אבותינו שתרחם עלינו ותמחל לנו על כל חטאינו – על חטא שחטאנו לפניך בזלזול הורים ומורים, על חטא שחטאנו לפניך בגאווה ובבוז.

משולם נהרי: ועל חטא שחטאנו לפניך בזדון.

עתניאל שנלר: תודה רבה לחברת הכנסת רונית תירוש.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

קריאה: זה חוק המפלגות?

עתניאל שנלר: כן, זה חוק המפלגות.

עתניאל שנלר: אני מודה על הערת אדוני.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17) (חברות במפלגה אחת בלבד), התשס”ט–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 17) (חברות במפלגה אחת בלבד), התשס”ט–2008, התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: אנחנו מוסיפים לפרוטוקול את הצבעתה של חברת הכנסת רונית תירוש בעד החוק.

דניאל פרידמן: התבקשתי להבהיר לפרוטוקול שמפלגה שאין בה פריימריס, יהיה צורך לגביה בהסדר מיוחד.

מנחם בן-ששון: בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

דניאל פרידמן: אני מבין שיש מפלגות שאומרות שאין להן בכלל חברים.

עתניאל שנלר: הצהרת השר נרשמה בפרוטוקול.

עתניאל שנלר: דברי תשובתו של יושב-ראש הוועדה שזה יידון לקראת ההכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, יירשמו אף הם.

עתניאל שנלר: אנחנו יכולים לעבור לסעיף הבא.

עתניאל שנלר: אדוני, השר נהרי, האם אתה אמור להציג הצעת חוק כאן?

משולם נהרי: לא.

עתניאל שנלר: מישהו אמור להציג?

עתניאל שנלר: [נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר תיקון טעות בחוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29), התשס"ט–2008.

עתניאל שנלר: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, להציג את החלטת הוועדה, ומיד בתום דבריו אנחנו נצביע.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, שהוא גם חבר ועדת החוקה, חברתי חברת ועדת החוקה, עוד חבר ועדת החוקה, סליחה שאני אומר את זה, אדוני היושב-ראש – נמצא פה צוות שעבד על החוק הזה.

מנחם בן-ששון: כמה עבדנו עליו?

מנחם בן-ששון: עבדנו עליו שנתיים.

מנחם בן-ששון: לסיכום עבודת הוועדה.

מנחם בן-ששון: לא היה חוק שוועדת החוקה עבדה עליו מבחינת השעות יותר מאשר על חוק ההוצאה לפועל.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני זוכר שרצו להביא את זה כחלק מחוק ההסדרים?

מנחם בן-ששון: כמה פעמים אמרנו לעצמנו: אשרינו שהתעקשנו לעבוד על החוק הזה כפי שעבדנו, כי אם הוא היה עובר כחוק ההסדרים, אילו סתירות היו, איך היו המערכות מתנגשות זו בזו ולאיזה חורבן היינו עלולים להביא אם היינו מצביעים על כך בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: אדוני השר, זה לקח שכנסת ישראל צריכה לזכור אותו כשרצים עם חוקי הסדרים, כדי שלא תביאו לנו דברים שלא ראוי שיהיו בחוקי הסדרים, בפרט לא חקיקה כזאת.

מנחם בן-ששון: טרחנו והקפדנו ובכל זאת נפל שיבוש, וזה השיבוש הקטן שאני בא לתקן עכשיו בחוק ההוצאה לפועל.

מנחם בן-ששון: לסעיף אין משמעות בצורה שבה הוא נכתב כתוצאה מטעות ופליטת קולמוס.

משה גפני: על מה זה, אדוני היושב-ראש?

משה גפני: משהו של בתי-הדין?

עתניאל שנלר: אדוני ישב כאן כשהכרזתי, הוא בוודאי גם שמע.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני ימשיך.

מנחם בן-ששון: בחוק ההוצאה לפועל יש שני סעיפים על בתי-הדין, אם כבר דיברנו על זה, ואדוני גם זוכר אותם.

מנחם בן-ששון: בחוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29) אנחנו מבקשים שהמלים – "הוראות סעיף קטן (א), על אף האמור בכל דין" יבוא "לא יחולו" – יימחקו.

מנחם בן-ששון: ואז לא תהיה חזרה, כפילות וחוסר קונסיסטנטיות בסעיף.

מנחם בן-ששון: נדמה לי שיש לי רוב, אז אני יכול להישאר ליד הדוכן.

עתניאל שנלר: אדוני יישאר כאן, אף שהוא גמר לנמק את הנימוק להחלטת הוועדה.

עתניאל שנלר: נעבור להצבעה, נכריז מייד על תוצאותיה ונעבור לתיקון הבא.

עתניאל שנלר: הצבעה, בבקשה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 6 בעד ההחלטה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29), התשס"ט–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 3, אין נגד, אין נמנעים.

עתניאל שנלר: אם כן, אני קובע כי החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט, כפי שנמסרה על-ידי יושב-ראש הוועדה, נתקבלה.

עתניאל שנלר: מוסיפים לפרוטוקול את הצבעתו בעד של חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

עתניאל שנלר: [נספחות.

עתניאל שנלר: ]

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא: החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר תיקון טעות בחוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס"ט–2008.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני יושב-ראש הוועדה, אנא הצג את החלטת הוועדה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני, כאן העניין הוא עוד יותר מעניין מבחינת הליך החקיקה.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא משנים דבר בנוסח החוק שעבר.

מנחם בן-ששון: מה שאנחנו עושים הוא שאנחנו מתייחסים אל העמימות שעליה יושב החוק בחוק המפלגות.

מנחם בן-ששון: מחקנו שם יחידה, והיינו צריכים למחוק עוד משהו, וזה מה שאנחנו עושים, כי אחרת תצא תוצאה לא ברורה.

מנחם בן-ששון: כתוב בחוק שהבאנו וקראנו בקריאה השנייה ובקריאה השלישית "יום שישי", וצריך להיות "בתום יום שישי שלפני פתיחת הקלפיות", ומכאן ואילך הדברים רצים קדימה ומוסברים בדברי ההסבר.

מנחם בן-ששון: אין לי מה להוסיף אלא רק לבקש את אישורכם.

עתניאל שנלר: תודה רבה על ההצגה של החלטת הוועדה.

עתניאל שנלר: נעבור להצבעה.

עתניאל שנלר: נחכה שתגיע למקומך, לאט-לאט, אנחנו לא אצים לשום דבר, על אף הפריימריס.

עתניאל שנלר: הצבעה.

עתניאל שנלר: הצבעה מס' 7 בעד ההחלטה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה בדבר תיקון טעות בחוק המפלגות (תיקון מס' 15), התשס"ט–2008, נתקבלה.

עתניאל שנלר: בעד – 4, אין מתנגדים, ואין נמנעים.

עתניאל שנלר: אני קובע כי החלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט, כפי שנמסרה על-ידי יושב-ראש הוועדה, התקבלה.

עתניאל שנלר: אנחנו מברכים את הוועדה על הפעילות האינטנסיבית שלה במהלך החודשים האחרונים.

עתניאל שנלר: תודה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

עתניאל שנלר: הישיבה נעולה.

עתניאל שנלר: סעו בזהירות.

עתניאל שנלר: יום טוב.