ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השמינית של הכנסת השבע-עשרה, 2006-05-10 00:00

דליה איציק: חברי השרים, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב.

דליה איציק: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת ביום רביעי, י"ב באייר, 10 במאי.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו פותחים בהצעות דחופות לסדר-היום שמספריהן 5, 7, 12, 22, 26, 35, 47, 54 ו-60, בנושא ייקור הלחם.

דליה איציק: משום שהנושא מאוד חשוב, אנחנו נאפשר חמש דקות לכל מציע.

דליה איציק: אני מתכבדת להזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת רובי ריבלין, לנמק את הצעתו.

ראובן ריבלין: מי השר המשיב?

דליה איציק: השר המשיב?

דליה איציק: איפה השר המתאם?

דליה איציק: אדוני השר, מי משיב?

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת הנכבדה, אדוני השר המשיב, אדוני השר לענייני גמלאים, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, ב-7 בחודש נובמבר עלה על דוכן זה ראש הממשלה דהיום ושר התעשייה והמסחר אז וענה על הצעת אי-אמון שהגישה סיעת מרצ ואשר נימק אותה בכשרון רב חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש באחד מתפקידיה המרכזיים הקודמים, לא תפקיד מרכזי כפי שהיא נושאת בו היום, היתה שרת התעשייה והמסחר.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה דהיום, ביום חמישי בלילה לאחר השבעת הממשלה, בלי להודיע לשר התעשייה והמסחר העומד להחליף אותו, ואשר נשא את שם מצוקת העניים המרודים בישראל, ובצדק, וגם זכה לתמורה פוליטית ראויה, ובהיחבא, כאילו בלי משים, העלה פעם נוספת את מחיר הלחם - -

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק כהן.

דוד אזולאי: - - -

ראובן ריבלין: - - כפי שהדבר מחויב מפעם לפעם כאשר המחירים בעולם משתנים.

ראובן ריבלין: עם זאת, אי-אפשר שלא לחזור לדבריו של אותו השר אשר ביקש לדחות את ההצעה שהוגשה אז על-ידי חבר הכנסת רן כהן, כפי שגם היום נזדעק והזעיק את העם כולו ביום שישי בבוקר, וכך אומר לו שר התעשייה והמסחר דאז: "אתה צריך לדעת שהלחם האחיד, זה שמחירו בפיקוח כי הוא זול יותר, הוא הלחם הפחות נצרך בחמישון התחתון של האוכלוסייה.

ראובן ריבלין: מדוע?

ראובן ריבלין: משום שהמשפחות העניות קונות את הלחם הפרוס".

ראובן ריבלין: הוא ממשיך יותר מאוחר ואומר: "לפעמים, שר נשאר במצב שאין בו דיבור.

ראובן ריבלין: הדברים הם כל כך חסרי שחר, מעידים על חוסר ידיעה וכל הבנה, שאני מעדיף שלא להגיב על דבריך".

ראובן ריבלין: והנה, מה אפשר לעשות?

ראובן ריבלין: יש חברי כנסת ששומעים את דברי השר וגם מתרשמים ממנו.

ראובן ריבלין: חבר כנסת יכול להיות גם יושב-ראש הכנסת, שכן אין לי כל ספק שגברתי, כאשר תנהל את הישיבות בתוקף תפקידה הנכבד והנעלה, היא גם תשמע את אשר אומרים החברים.

ראובן ריבלין: זכיתי לשבת על כיסא זה, שמעתי והתרשמתי, ואפילו הבעתי פליאה כיצד מזלזלים בחבר כנסת ותיק, אף שיש לי אתו מחלוקות רבות, אבל בהחלט על מחיר הלחם אי-אפשר להתחכם, שהרי חבר הכנסת רן כהן היה גם שר התעשייה והמסחר והוא בקיא בכול.

ראובן ריבלין: קודם כול, יש לחם פרוס שגם הוא נמצא בפיקוח, וכאשר מעלים את מחירי הלחם מעלים גם את מחיר הלחם הפרוס.

ראובן ריבלין: לחם פרוס זה הוא לחם הנצרך על-ידי אותן משפחות מרודות, אותן משפחות אשר אלי ישי, השר הנכבד והיקר, סגן ראש הממשלה, היה להן לפה כאן בכנסת השש-עשרה, ולא היה שבוע שלא היה עולה וזועק את מצוקתן.

ראובן ריבלין: אין לי טענה אליו.

ראובן ריבלין: אני יודע שכאשר אנחנו מפעם לפעם, ברגעים כאלה או אחרים, מתעסקים עם עצמנו, שכן הגענו למשאת נפש כשליחי ציבור העושים באמונה.

ראובן ריבלין: פתאום בלי שהוא ידע בכלל העלו את המחיר.

ראובן ריבלין: אבל, אלי ישי לא היה מהין לעלות לכאן, לזלזל בחברי הכנסת ולומר להם: על מה אתם מדברים?

ראובן ריבלין: מחיר הלחם הפרוס לא עלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אחת משתיים: או שראש הממשלה מזלזל כיוון שהוא נוהג לזלזל, וגבהות לב היא לא תכונה טובה כאשר מדברים באמת על מצוקות של משפחות; או שחלילה הוא אומר זאת מתוך שרלטנות.

ראובן ריבלין: אל תיבהלו.

ראובן ריבלין: "שרלטנות" - לפי מילון אוקספורד כתוב: charlatan - amateur.

ראובן ריבלין: כלומר, אדם שהוא חובבן ומתעסק בדברים שרק מקצוענים צריכים להתעסק בהם.

ראובן ריבלין: ובכן, להווי ידוע לכם, רבותי, שייתכן ששר התעשייה והמסחר לא ידע על מה הוא מדבר, וחבל, כי טוב ששר ידע על מה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: טוב מאוד להיות שר, אבל טוב מאוד ששר ידע על מה הוא מדבר.

ראובן ריבלין: באופן אוטומטי, כאשר מחיר הלחם האחיד עולה, מתעדכנים מחירי כל הלחמים האחרים, גם אלה שאינם בפיקוח.

ראובן ריבלין: אבל, יותר מכך - גם כאשר מדובר בלחם פרוס, אשר היטיב השר לומר שלפי הסטטיסטיקה רוב השכבות החלשות אוכלות אותו מהטעם הפשוט שפריסת הלחם נחסכת מאותו אב משפחה שטרוד באמת בפרנסת משפחתו בבחינת לאחוז את הגוף והנפש יחד ולא בבחינת מותרות, טוב שידע שהדברים שהוא הביא לפנינו כאן אינם מבוססים.

ראובן ריבלין: כפי שאמרתי: או שהוא לא רצה לדעת או שהוא אינו יודע או שהוא הטעה את הציבור.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שאנחנו צריכים להביא לתשומת לבנו, שכן היום הוא כבר לא שר התעשייה והמסחר.

ראובן ריבלין: הוא מתעסק בדברים, ואינני מזלזל בעליית מחיר הלחם.

ראובן ריבלין: השר אדרי, אינני מזלזל.

ראובן ריבלין: אבל צריך לזכור ולהבין, שכאשר אנחנו עוסקים בדיני נפשות, אנחנו צריכים להיות מאוד מדויקים, ובהחלט, כאשר מגיעות משפחות לפת לחם, אנחנו מדברים על דיני נפשות.

ראובן ריבלין: אני יודע שלפעמים יש צורך לייקר - -

דליה איציק: תודה.

ראובן ריבלין: - - כאשר אנחנו נמצאים במצב שבו אי-אפשר עוד לסבסד, משום שאחרת אתה תעמוד מול שוקת שבורה.

ראובן ריבלין: אבל, צריך לדייק וצריך לפעול בשום שכל ודעת תוך לימוד העניין קודם לכן.

דליה איציק: חבר הכנסת רובי ריבלין, תודה לך.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני מבקשת לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה; חמש דקות.

דליה איציק: לא נמצא?

דב חנין: תמיד נמצא.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת דוד אזולאי.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, זוהי הזדמנות עבורי לאחל לך הצלחה בתפקידך ולברך אותך על התפקיד הזה.

דב חנין: כנסת נכבדה, אנחנו דנים היום בנושא חשוב ומהותי, וצר לי שלא כל שרי הממשלה יושבים ושומעים את הדברים אשר נאמרים כאן, כי ראוי היה שהדברים יישמעו.

קריאה: הם לא יודעים מה זה לחם.

דב חנין: כנראה הם לא יודעים מה זה לחם, או לפחות הם לא יודעים מהו הלחם שבפיקוח.

דב חנין: למעשה ההחלטה המעשית הראשונה של הממשלה החדשה היא להעלות את מחירי הלחם.

דב חנין: מדובר בכל סוגי הלחם שבפיקוח.

דב חנין: אנחנו מדברים על שורה שלמה של סוגי לחם שצורכים פשוטי העם, העניים וגם המעמד הבינוני, לפעמים.

דב חנין: ויש הרבה טעמים למה צריך להתקומם נגד ההחלטה הזאת.

דב חנין: הטעם הראשון הוא שההחלטה הזאת מתעלמת מהמציאות.

דב חנין: בישראל מאות אלפי בני-אדם נמצאים מתחת לקו העוני.

דב חנין: האנשים האלה זקוקים לכל אגורה ולכל שקל.

דב חנין: ההעלאה של מחירי הלחם כפי שהיא נעשתה, היא פשוט התעלמות ממצוקתם וממצבם של כל אלה שצריך להתחשב במצוקתם.

דב חנין: בהחלטה הזאת יש גם חוסר רגישות מאוד גדול, כי הלחם, מעבר לכל דבר - -

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה, כבודו, אנא שב.

דליה איציק: אתה יודע, זו סוגיה שממש קשורה אלינו; גם אני הייתי שרת התמ"ת.

דליה איציק: אודה לך מאוד, כי זה מפריע לחברי הכנסת.

דליה איציק: אני יודעת שאתה מקשיב גם משם, ואני גם מכירה את הרגישות שלך לנושא.

דליה איציק: אודה לך אם תתקרב אלינו, לשולחן הממשלה.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: בהחלטה הזאת יש גם חוסר רגישות.

דב חנין: יש בה חוסר רגישות, מכיוון שהלחם, חוץ מערכו כמוצר מזון, הוא גם סמל.

דב חנין: והממשלה, כאשר היא מחליטה להעלות את מחיר הלחם, מקבלת החלטה שיש לה משמעות סמלית, משמעות סמלית כבדה.

דב חנין: יש בהחלטה הזאת מסר לציבור הישראלי: אוזנינו אטומות לשמוע את המסר של הבוחרים, שהצביעו נגד המדיניות החברתית של ביבי נתניהו.

דב חנין: אוזנינו אטומות לשמוע את המסר הזה.

דב חנין: ההחלטה הזאת אינה החלטה מקרית, היא משתלבת בתקציב שהוגש לכנסת, שהוא תקציב אנטי-חברתי, תקציב של עוני, תקציב של המשך המצוקה בכל התחומים.

דב חנין: זאת בדיוק המדיניות שהציבור הישראלי הצביע נגדה, אבל בעצם הממשלה מבקשת מאתנו להמשיך בה.

דב חנין: אנחנו גם צריכים לשים לבנו לעובדה שההחלטה הזאת היא רק שלב ראשון בשורה של הצעות להעלות את המחיר של מוצרים מסובסדים.

דב חנין: בדרך יש גם הצעה להעלות את מחירי התחבורה הציבורית – שוב פגיעה באלה שאין להם רכב פרטי, שוב פגיעה באלה שאין להם רכב צמוד ממקום העבודה, שוב פגיעה באותם נשים, באותם זקנים, באותם ילדים, שנזקקים לתחבורה הציבורית.

דב חנין: ומה אומרים לנו?

דב חנין: המתינו וראו, בקצה המנהרה יש אור, והוא לא אור של רכבת.

דב חנין: אני פונה לחברי הכנסת מסיעת העבודה, מסיעת הגמלאים, מסיעת קדימה – ועם כמה מכם כבר יצא לי לדבר בנושאים האלה – ואני אומר לכולכם, ובוודאי לחברי הכנסת מסיעת ש"ס: אל תתפתו לאמירה הזאת, "המתינו וראו, בקצה הדרך יש אור".

דב חנין: את האור הזה אנחנו צריכים להביא לציבור עכשיו.

דב חנין: הדרך שהממשלה הולכת בה היא דרך לא ראויה ולא נכונה.

דב חנין: כל אחד מאתנו, חברי הכנסת, צריך לשאול את עצמו מה אנחנו כחברי ציבור יכולים לעשות כדי להעביר את הרעה הזאת ולהביא טובה על הציבור הישראלי.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת דב חנין.

דליה איציק: אני מתכבדת להזמין את חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, ראשית, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לברך אותך ולאחל לך לא רק הצלחה אלא גם ברכה בתפקיד החשוב הזה.

דוד אזולאי: אני מאמין, מקווה ומתפלל שתעשי הכול למען שחזור כבודו של הבית הזה, כפי שהיה מימים ימימה.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: בעזרת

דליה איציק: כם כי רבה.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, אני גם רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך את שר התמ"ת, סגן ראש הממשלה, חבר הכנסת הרב אליהו ישי.

דוד אזולאי: בשבוע שעבר, כשהשרים הצהירו אמונים והיו בדרכם לבית הנשיא לתמונה המסורתית – ואנחנו, חברי הכנסת, היינו בדרכנו הביתה – נתבשרנו על העלאת מחירי הלחם.

דוד אזולאי: שאלתי את עצמי: האם הממשלה הזאת ממשיכה בדרכה הרעה של הממשלה הקודמת?

דליה איציק: חבר הכנסת נסים זאב, עד פה אני שומעת את השיחה.

דליה איציק: ודאי אתם לא רוצים להפריע לחבר כנסת מסיעתכם.

דליה איציק: גם בשולחן הממשלה, אם אפשר.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער, זה מאוד מפריע לדובר.

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: אתה גם מפריע לסגן ראש הממשלה להקשיב.

דליה איציק: תודה.

דוד אזולאי: שאלתי את עצמי: האם הממשלה הזאת ממשיכה בדרכה הרעה של הממשלה הקודמת, ומתי הספיקו לעשות את זה, הרי רק עכשיו הצהירו אמונים, מתי?

דוד אזולאי: בבדיקה שערכתי נתברר לי שצריך חתימה של שר האוצר, שר התמ"ת, ואולי אישור של ראש הממשלה.

דוד אזולאי: ואכן, שלושתם התכנסו: שר האוצר אהוד, שר התמ"ת אולמרט וראש הממשלה בפועל אהוד אלמרט.

דוד אזולאי: שלושתם יחד התכנסו והחליטו על העלאת מחיר הלחם.

דוד אזולאי: חברי, זה מזכיר לי פתגם מרוקני ידוע: האורח זוכר תמיד את הארוחה האחרונה.

דוד אזולאי: אז איך יזכור העם את הממשלה הרעה הקודמת?

דוד אזולאי: הנה לכם, הממשלה הקודמת – הפעולה האחרונה הרעה שעשתה: ייקור הלחם.

דוד אזולאי: למען ידע ויזכור עם ישראל שהפעולה האחרונה שעשתה היא ייקור הלחם, וכך כולנו נזכור שתמו ימיה של הממשלה הרעה ההיא, שפגעה אנושות בשכבות החלשות, ואנו מקווים שזה הקץ לצרותינו.

דוד אזולאי: מה לעשות, וזה בדיוק נפל על שולחנו של שר התמ"ת החדש הנוכחי, חבר הכנסת אליהו ישי, סגן ראש הממשלה, שיכול היה לעשות לעצמו חיים קלים ולהגיד: לא, לא אני שר התמ"ת שחתם על זה, אלא זה שר התמ"ת הקודם.

דוד אזולאי: אבל ידידנו השר אלי ישי הודיע באומץ לכל מיקרופון שילמד את הנושא ויפעל לתיקון העוול הזה.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני מצפה ממך שתקום היום ותבשר לעם ישראל, שאו שמבטלים את ההעלאה הזאת, או שמפצים את מי שנפגעו מההעלאה הזאת.

דוד אזולאי: לגבי העתיד: בהכירי מקרוב את רגישותו של שר התמ"ת החדש, חבר הכנסת אלי ישי, בטוח אני שהוא לא יהיה חותמת גומי להעלאות מסוג זה, ואם יהיו אילוצים, אני סמוך ובטוח שהוא ימצא את הדרך לפצות את הנפגעים.

דוד אזולאי: ולסיום, גברתי היושבת בראש ואדוני השר, אני רוצה להציע לך, אולי תצהיר כאן שאתה מנצל את סמכותך ותבטל את ההחלטה האומללה הזאת.

דוד אזולאי: הדבר השני, אני רוצה להביא לידיעתך - ואני בטוח שאתה יודע, אולי אני לא מחדש לך דבר - יש קרטל של תחנות הקמח במדינת ישראל.

דוד אזולאי: יש שלוש תחנות קמח במדינתנו הקטנה ויש להן יד ורגל בהעלאת מחירי הלחם, והן בין היתר גם מכתיבות את המחיר.

דוד אזולאי: אוי לו ואבוי לו למי שיעז להתחרות בהן, מייד יחרימו אותו.

דוד אזולאי: לכן, אדוני שר התמ"ת, אני מציע לך שתיכנס בעובי הקורה ותבדוק אם הדברים נכונים ותבטל את הקרטל הזה ותאפשר תחרות פתוחה, וזה בטוח יהיה אחד המתכונים להורדת מחיר הלחם.

דוד אזולאי: נודע לי שכאשר מאן דהוא מעז לפתוח עוד תחנת קמח ולהיות גוף מתחרה, מייד מחרימים אותו, מייד לא משתפים אתו פעולה.

דוד אזולאי: והנה לנו עוד סיבה למה יש ייקור הלחם.

דוד אזולאי: לסיום, גברתי היושבת בראש, אדוני השר - - -

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אחרים הם היושבים בראש.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לבקש מהממשלה הזאת לגלות קצת יותר רגישות כלפי השכבות החלשות ולתקן את הקלקולים של הממשלה הקודמת, אחרת המצב של כולנו לא יהיה טוב.

דוד אזולאי: תודה.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת דוד אזולאי.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת משה גפני.

דליה איציק: חברי השרים, עד כאן שומעים את השיחה שלכם.

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני, חמש דקות.

דליה איציק: חבר הכנסת דוד אזולאי, הרגע הגנתי על כבודך פה, הרגע.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, זאת ההזדמנות הראשונה שלי לברך אותך על בחירתך לתפקיד החשוב של יושבת-ראש הכנסת.

משה גפני: השם יתברך יעזור לך שתוכלי לנהל את המקום הזה כפי שצריך.

משה גפני: עבודה לא קלה עומדת לפנייך - -

דליה איציק: תודה רבה.

משה גפני: - - אבל בהכירי אותך אני סבור ואני מקווה שבאמת תצליחי בזה ואני מברך אותך.

דליה איציק: תודה לך.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, אדוני סגן ראש הממשלה ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

משה גפני: זאת ההזדמנות שלי לברך אותך על בחירתך לתפקיד סגן ראש הממשלה והתפקיד החשוב של שר התמ"ת.

משה גפני: אני מתפלל ומקווה שתצליח בתפקיד הזה.

משה גפני: בלי כל קשר להסכם שבעקבותיו נכנסת לתפקיד הזה, שעל זה יש לי דיון אחר, אבל אני באופן אישי מאוד מעוניין שתצליח.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לתת לך עצה בחינם.

משה גפני: על דברים אחרים אני אדבר אתך בארבע עיניים, אבל יש לי עצה פומבית שאני רוצה לתת לך.

משה גפני: תדע לך שבקדימה האנשים לא נימוסיים.

משה גפני: סתם תדע.

משה גפני: היום היינו בוועדה המסדרת והיה שם דיון על חלוקת הוועדות ועל כל הדברים.

משה גפני: הם אנשים שאין להם נימוס, אין להם דרך-ארץ.

משה גפני: לא היתה התנהגות מהסוג הזה של מפלגת שלטון, זה לא היה בעבר.

משה גפני: אין סיעה מהסיעות הקטנות שלא יצאה מרוגזת.

משה גפני: ומכיוון שאתם לא סיעה קטנה, אז אני גם כן לא הבנתי, אבל הם אנשים לא נימוסיים.

דוד אזולאי: - - -

משה גפני: אני לא מדבר על אף אחד באופן אישי, אני אומר - כללית.

משה גפני: יכול להיות שהם ילמדו, אבל אין להם נימוס ואין להם דרך-ארץ.

משה גפני: למה אני אומר את זה?

משה גפני: למה זה חשוב לדיון הזה?

משה גפני: הם ידעו, הרב אלי ישי, שאתה הולך לקבל את משרד התמ"ת.

משה גפני: הם ידעו.

משה גפני: הם ידעו שאתה עמדת כאן על הדוכן הזה עם פרוסת לחם ושקית חלב.

משה גפני: כולנו זוכרים את זה, עד עכשיו יש לי דמעות בעיניים, באמת.

משה גפני: זה היה מאוד מרגש.

אחמד טיבי: אני זוכר.

משה גפני: אתה זוכר את הדמעות או אתה זוכר את הלחם?

אחמד טיבי: הכול.

משה גפני: באמת, עמדת פה לא לפני שנות דור.

משה גפני: השנה עמדת כאן, בצדק, ואני הזדהיתי אתך לחלוטין.

משה גפני: הולך ראש הממשלה יום לפני שאתה נכנס לתפקיד או יומיים, או שלושה ימים.

משה גפני: הוא יודע שכשאתה תיכנס לתפקיד לא ייקרו את הלחם ככה.

משה גפני: הוא יודע את זה.

משה גפני: הוא יודע שייקור הלחם ייפול עליך כיוון שאתה שר התמ"ת.

משה גפני: השר כהן, אני מבקש, יש לי כבר הזדמנות לדבר עם סגן ראש הממשלה, אתה מפריע לי.

משה גפני: והוא הולך לפני שאתה נכנס לתפקיד ומייקר את הלחם.

משה גפני: מה, הוא לא יודע שאתה הלכת לבחירות על זה?

משה גפני: הוא לא יודע שש"ס היא מפלגה חברתית לכל דבר ועניין, אפילו יותר מיהדות התורה?

משה גפני: גם יהדות התורה היא חברתית, אבל ש"ס עוד יותר.

משה גפני: מה, הוא לא ידע?

משה גפני: אם מישהו מאתנו היה נכנס למשרד התמ"ת, הוא היה מעז לייקר את מחיר הלחם יומיים קודם?

משה גפני: היינו שורפים את המועדון.

דליה איציק: חבר הכנסת סער וחבר הכנסת ארדן.

משה גפני: אני אומר משהו לא נכון לגבי המועדון?

משה גפני: ההתנהגות, אני לא מדבר לגופו של עניין.

משה גפני: אני מאמין שאתה תיכנס לעניין, תדון בזה.

משה גפני: הרי זה דבר נורא ואיום.

משה גפני: יש אנשים שבאמת אצלם, אלה שקונים את הלחמים היקרים, אצלם זה לא משנה.

משה גפני: כמה שקלים לפה, יותר, פחות, זה בכלל לא משחק אצלם תפקיד.

משה גפני: אבל אתה ואני יודעים שיש אנשים שההעלאה של מחיר הלחם - גמלאים למשל.

משה גפני: אני לא מדבר על גמלאים עשירים, אבל רוב הגמלאים שחיים מהיד אל הפה, עם קצבה שעל-פי רוב משרד האוצר מקצץ אותה - אצלם השאלה היא אם לקנות לחם, כן או לא.

משה גפני: לא יודעים את זה?

משה גפני: אין פתרונות כיוון שבעלי המאפיות מנהלים לובי על העניין.

משה גפני: אין פתרונות להעלאת מחירי הלחם?

משה גפני: מה, אנחנו לא יודעים?

משה גפני: אין פתרונות לעניין הזה?

משה גפני: הרבה מאוד דברים, תשאל את יושבת-ראש הכנסת.

משה גפני: אפשר לעשות הבחנה בין סוגי הלחם.

משה גפני: מה, זאת הבעיה?

משה גפני: באמת, מדינה שמדברת על 30 מיליארד שקל עודפים.

משה גפני: 30 מיליארד שקל על כמה אגורות למשפחות העניות והמסכנות או לגמלאים.

משה גפני: השר רפי איתן, לא הייתי נשאר יום אחד בממשלה על זה.

משה גפני: יום אחד לא הייתי נשאר.

משה גפני: תאמין לי, אתה לא מכיר את המערכת הפוליטית, היית במוסדות אחרים.

דליה איציק: חבר הכנסת בניזרי.

דליה איציק: סליחה, אדוני סגן ראש הממשלה, הנושא הוא שלך, ממש לא נעים לי להעיר לכם.

דליה איציק: אדוני השר כהן, אני ממש מבקשת שתקשיבו, זה הנושא שלכם וכל הזמן יש כאן הפרעות.

דליה איציק: תודה.

משה גפני: השר רפי איתן, אי-אפשר לדפוק על השולחן?

משה גפני: להגיד אני הלכתי לבחירות כדי לעזור לגמלאים?

משה גפני: אני יודע, השכנים שלי, גמלאים שחיים מהקצבה של הביטוח הלאומי, אמר לי אחד מהם אתמול בבוקר, אותו גמלאי - דתי דרך אגב, זה לא חיסרון - הוא עשה את החשבון, אולי יקנה רק חצי לחם.

משה גפני: זה משחק תפקיד אצל האנשים האלה.

נסים זאב: מאיפה הוא הגיע אליך, הרב גפני?

משה גפני: הוא שכן שלי.

משה גפני: למה, אליך לא הגיעו?

משה גפני: אתה רק מפחד לדבר ואני לא.

משה גפני: גם אליך הגיעו, אתה יודע את זה.

משה גפני: השר רפי איתן, אני לא יודע, זה נראה לכאורה כמו הממשלה הכי חברתית שקמה אי-פעם במדינת ישראל.

משה גפני: קדימה, אני לא יודע מה אתה, היא תחליט על דרכה במשך הזמן.

משה גפני: אבל מפלגת העבודה היא מפלגה חברתית, ככה הם אמרו.

דליה איציק: אדוני, בבקשה לסיים.

משה גפני: הגמלאים - מפלגה חברתית.

משה גפני: ש"ס היא מפלגה חברתית.

משה גפני: אני מעיר לך מפני שאני חבר שלהם.

גאלב מג'אדלה: ודגל התורה?

משה גפני: אני מציע לכם, רבותי השרים שנמצאים כאן, ללכת לראש הממשלה ולהגיד לו, קודם כול תעצור את ההליך הזה, אנחנו נמצא פתרון.

משה גפני: תעשו את זה מהר לפני שניכנס לקואליציה, כיוון שאם ניכנס לקואליציה לא נסכים למצב הזה.

משה גפני: תודה רבה .

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת יצחק לוי.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, הרגע שמרתי עליך ועל כבודך.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהרבה עניינים בחיים חשובים הפגישה הראשונה, הצעד הראשון, המלה הראשונה שאתה מוציא מהפה שלך.

ג'מאל זחאלקה: הראשון חשוב.

ג'מאל זחאלקה: הנה נבחרה ממשלה, והצעד הראשון, הצעד הכלכלי הראשון, זה להעלות את מחירי הלחם.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, זה דבר חמור בפני עצמו, אבל יותר חמור שזה סימפטומטי.

ג'מאל זחאלקה: זה מעיד על הצהרת כוונות.

ג'מאל זחאלקה: איך אני יודע שזה מעיד על הצהרת כוונות?

משה כחלון: הם אמרו בעצמם, התחבורה הציבורית והחלב בדרך.

ג'מאל זחאלקה: תודה על העזרה, אמרת מה שרציתי להגיד.

ג'מאל זחאלקה: אבל יותר מכך, חבר הכנסת כחלון, הנה באה הממשלה ומניחה לפנינו את הספרים העבים של התקציב הקודם.

ג'מאל זחאלקה: יש לנו הצהרת כוונות יותר גדולה מתקציב המדינה?

ג'מאל זחאלקה: לא להעלות בעוד עניין ובעוד עניין, אלא התקציב גופא, כלל המדיניות הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, ייקור הלחם - אם היה צעד שהוא מנוגד למדיניות כלכלית, משהו שהוא מחוץ לתלם, משהו שהממשלה נאלצה לעשות בגלל מצב מסוים, מטחנות, מחיר הקמח, אבל המדיניות היא אחרת – ניחא.

ג'מאל זחאלקה: אבל הבעיה, רבותי השרים ורבותי חברי הכנסת וגברתי היושבת-ראש, היא שייקור הלחם משתלב היטב, הוא נעלם כמעט, אי-אפשר למצוא אותו בערמת השחת של המדיניות הכלכלית של הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, כשעולים לדוכן כאן ומסבירים לנו שנאלצו, המאפיות היו בבעיה, לא יכלו לנקוט צעד זה וצעד זה, מותר לנו לא להאמין לתירוצים של הממשלה, לא להאמין לתירוצים האלה.

ג'מאל זחאלקה: למה לא להאמין להם?

ג'מאל זחאלקה: כי בבקשה, בואו נעבור על התקציב הנוכחי ונראה, שכמו ייקור הלחם יש לנו לא עשרות, אלא מאות דוגמאות שמצטברות עד כדי מדיניות כלכלית כללית.

ג'מאל זחאלקה: לכן חייבים הנציגים שנמצאים בממשלה, שנבחרו על בסיס חברתי, על בסיס התנגדות - -

דליה איציק: חבר הכנסת זיו, אתה מפריע לשר.

דליה איציק: תואיל בטובך לתת לשר להקשיב.

דליה איציק: יש פה בכוונה יותר שרים, בדרך כלל יש רק שר אחד.

דליה איציק: השרים הגיעו כי הם מייחסים כבוד לדיון הזה.

דליה איציק: תודה.

ג'מאל זחאלקה: - - להתנגד לתקציב.

ג'מאל זחאלקה: אחרת הם משקרים, פשוט שיקרו לציבור, וכל הססמאות החברתיות היו סתם.

ג'מאל זחאלקה: עברו הבחירות, עברו הססמאות, יש לנו עכשיו אותו מצב כמו קודם, כאילו לא היו בחירות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאפילו אחוזי ההצבעה מבטאים ניכור של הציבור מהפוליטיקה.

ג'מאל זחאלקה: הצעד הזה, המשך אותה מדיניות כלכלית, ובמיוחד תמיכתם של חברי הכנסת והסיעות החברתיות באותה מדיניות כלכלית מקולקלת - - -

משה כחלון: קלוקלת.

ג'מאל זחאלקה: קלוקלת, מה שאתה רוצה.

ג'מאל זחאלקה: כל הקללות נכונות עליה.

ג'מאל זחאלקה: קראתי לה "אותה הגברת בלי שינוי אדרת", אפילו לא טרחו לשנות את האדרת.

ג'מאל זחאלקה: שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: חייבים להצביע נגד התקציב.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לעמוד כאן על הדוכן ולהגיד: אני נגד ייקור הלחם ולתמוך בתקציב.

ג'מאל זחאלקה: הרי זה אותו דבר.

משה כחלון: תגיד להם: בבחירות הבאות לא יהיה לכם ביבי יותר.

משה כחלון: האשמתם את ביבי.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת כחלון, גם הליכוד הכה על חטא, גם הליכוד אמר שטעה, אחרת היה מקבל שלושה מנדטים.

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים את זה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו הליכוד אמר: אנחנו נבחרים על סמך מדיניות אחרת, אנחנו נשתנה.

ג'מאל זחאלקה: הבטחתם לבוחרים שתשתנו.

ג'מאל זחאלקה: גם מפלגת העבודה הבטיחה להשתנות, גם הגמלאים אמרו: אנחנו מביאים בשורה חדשה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

משה כחלון: לכן עמיר פרץ לקח את תיק הביטחון.

ג'מאל זחאלקה: לכן, גברתי היושבת-ראש, אסור להתייחס להעלאת מחיר הלחם כאל משהו אזוטרי, משהו נפרד מהמדיניות הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: זה אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: המדיניות של הממשלה הזאת היא ייקור הלחם, ייקור החיים לשכבות החלשות.

ג'מאל זחאלקה: זאת המדיניות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי, שעכשיו חבר הכנסת גדעון סער מפריע לו.

אחמד טיבי: הוא לא מפריע לי.

דליה איציק: אתה הפרעת לו? טוב.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, אני נזכר בגעגועים במאבקה של שרת התעשייה והמסחר, בממשלה ששנינו היינו שרים בה, על מחיר הלחם.

יצחק לוי: את זוכרת, גברת דליה איציק?

יצחק לוי: היו דברים מעולם.

יצחק לוי: היו החלטות של ייקור הלחם, והיו החלטות של ביטול הייקור.

יצחק לוי: לפני כמה שנים באה שרת התעשייה והמסחר דליה איציק לממשלה ואמרה: רבותי, עניין ייקור הלחם הוא דבר שבעיקרון.

יצחק לוי: הוא סמל, הוא מאכל העניים; ו"לחם לבב אנוש יסעד", כך אומר דוד המלך בתהילים.

יצחק לוי: העניים אוכלים לחם.

יצחק לוי: דרך אגב, זה אחד ההסברים לכך שבהרבה עדות אוכלים הרבה קוסקוס, כי קוסקוס זה גם לחם, זה חיטה.

יצחק לוי: היום זה הפך להיות מאכל יוקרתי, אבל ביסודו זה מאכל עניים.

יצחק לוי: אבל אנחנו לא עושים מחקר קולינרי כרגע, אלא מדברים על העלאת מחיר הלחם.

יצחק לוי: אז עמדת בראש המאבק הזה וביטלת את העלאת מחיר הלחם, ואני חושב שזה היה צודק.

יצחק לוי: אני אומר לכבוד שר התעשייה והמסחר של היום, חבר הכנסת אלי ישי, סגן ראש הממשלה, שאני מאחל לו הרבה הצלחה בתפקידו – אני מקווה שלא תישארו הרבה זמן בממשלה הזאת, אבל כמה זמן שתישאר, שתצליח - הרגשתי מאוד רע עבורך.

יצחק לוי: קודם כול, קצת רימו אותך פה.

יצחק לוי: ערב כניסתך למשרד עשו מחטף.

יצחק לוי: מה, ראש הממשלה לא יכול היה להמתין יום, יומיים, שלושה?

יצחק לוי: הרי הוא ידע שאתה הולך לקבל את משרד התעשייה והמסחר, אז כבר מרמים אותך?

יצחק לוי: ביום הראשון שנכנסת לממשלה כבר עושים לך טריקים?

יצחק לוי: עוד לא נכנסת למשרד, עוד לא עמדת פה על הדוכן הזה לחתום על מה שצריך לחתום, וכבר אתה שומע ברדיו שהעלו את מחיר הלחם.

יצחק לוי: זה דבר לא חברי, זה דבר לא נכון לעשות, ככה לא מתנהגים עם שותפים לקואליציה, עם שותפים לממשלה.

יצחק לוי: מעבר לעניין הזה, יש ממשלה חברתית חדשה.

יצחק לוי: תביא את עניין ייקור הלחם, אולי אפשר למצוא פתרונות אחרים.

יצחק לוי: אני שומע בתקשורת בשבוע האחרון הרבה מאוד פתרונות יצירתיים לעניין הזה של הלחם.

יצחק לוי: למשל, הפתרון לייקר את הלחם, חוץ מאשר את הלחם האחיד.

יצחק לוי: למה לא?

יצחק לוי: כמה מאתנו אוכלים לחם אחיד?

יצחק לוי: בוודאי חלקנו לא אוכלים בכלל לחם, בגלל הסוכר, הדיאטה, לחץ דם או כל עניין אחר.

יצחק לוי: מי שאוכל לחם, אולי מביאים לו לחמניות, וגם החלות - היום יש אלף סוגי חלות.

יצחק לוי: מדוע, גברתי היושבת-ראש, שלא תהיה כאן החלטה – אני אומר את זה לממשלה - כן לייקר את הלחם, להוציא הלחם האחיד.

יצחק לוי: הלחם האחיד במדינת ישראל יישאר זול.

יצחק לוי: אנחנו לא יכולים ביד אחת להגיד שיש כך וכך מאות אלפי עניים, יש כך וכך עשרות או מאות בתי-תמחוי, ששם מחלקים ארוחות חינם, ולהגיד שהלחם הפשוט ביותר מתייקר.

יצחק לוי: אני חושב שראש הממשלה לא צריך להתעקש בעניין, יש פה איזו עקשנות.

יצחק לוי: אני לא יודע אם זה נכון, אבל ראיתי איזה מבזק – אדוני השר, השר ישי – שכבר הסכמת עם ראש הממשלה שלא לשנות את מחיר הלחם, אני מקווה שזה לא נכון.

אליהו ישי: - - -

יצחק לוי: אני מקווה שאתה תבוא ותודיע לנו כאן שלא הסכמת, וכי תילחם על מחיר הלחם, וכי תיאבק על מחיר הלחם ותפעל להוזיל את הלחם.

יצחק לוי: כי הרי עד שיקיימו את ההבטחות בהסכם הקואליציוני שלך – זה יהיה ב-2007, כולם מבינים את זה.

יצחק לוי: גם אם תקציב 2006 יעבור ביוני, האוצר יפתח את הסעיפים רק באוקטובר, ואתה הרי יודע שלא תוכל לבצע, אז מה יהיה עד אז עם העניים?

יצחק לוי: מישהו אמר לי: מה זה 40 אגורות?

יצחק לוי: אמרתי לו: אתה לא יודע חשבון.

יצחק לוי: זה לא 40 אגורות.

יצחק לוי: זה חצי שקל כפול 3 ליום, כי אצלנו, באזור שלנו – בנתיבות ובמושבים – מדובר על משפחות עם שבעה-שמונה-תשעה-עשרה ילדים.

יצחק לוי: אז שבעה-שמונה-תשעה-עשרה ילדים – אין כיכר לחם אחת משביעה את המשפחה.

יצחק לוי: צריך לקנות שלוש או ארבע כיכרות לחם, וזה אומר 2 שקלים נוספים ביום, ובין 60 ל-80 שקלים נוספים בחודש.

יצחק לוי: פירוש הדבר שהם קונים תרופה אחת פחות.

יצחק לוי: פשוט מאוד, זה החשבון.

יצחק לוי: 80 שקלים – יש אנשים שעבורם זה כסף קטן שנוזל מן הכיס; יש אנשים שעבורם זה נספר בתקציב החודשי.

יצחק לוי: 80 שקלים זה לא מעט עבור אנשים מסוימים.

יצחק לוי: זה הרבה כסף.

יצחק לוי: אני הייתי מעדיף, גברתי היושבת-ראש – סתם, אפילו שייקרו את הדלק בעוד שקל ויורידו את מחיר הלחם, ומישהו גם הציע את זה; שייקרו את המס בנתב"ג בעוד חצי שקל ויורידו את מחיר הלחם.

יצחק לוי: בואו נעשה מעשה חברתי.

יצחק לוי: נבוא לציבור בבשורה מסוימת.

יצחק לוי: עד שייגמרו העניים, עד שייתוספו הקצבאות, עד שיסדרו את קצבאות הילדים – עד ועד ועד ועד – בינתיים אנחנו מורידים את מחירי הלחם.

דליה איציק: תודה לך.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אני מציע להעביר את הנושא – אני חייב להציע לדון בזה במליאה, אבל אני מקווה שהנושא יעבור בכל אופן לאחת הוועדות לדיון רציני, כדי שהמסקנה תהיה שאפשר להוריד את מחיר הלחם.

יצחק לוי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת אחמד טיבי.

דליה איציק: אני בטוחה שהסגן שלי – שעושה שם עבודה נאמנה – חבר הכנסת דוד טל, הרבה פעמים יושב כאן ורואה כמה זה נראה מכאן אחרת, אני מציעה לעשות רוטציה של יושבי-ראש.

דוד טל: אני מוכן, גברתי, ברצון רב, בנפש חפצה.

דליה איציק: תודה על זה שאתה מסייע לי.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי.

אחמד טיבי: רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, יש דברים – רבים, אגב – שהממשלה, והממשלה הקודמת, לא התחשבו בהם בהקשר השכבות החלשות.

אחמד טיבי: למשל, תרופות - סל התרופות, חימום בחורף.

אחמד טיבי: בדרך כלל, משפחות נזקקות נפגעות מייקור המצרכים האלה.

אחמד טיבי: אבל, יש דברים שהם סמלים.

אחמד טיבי: לחם הוא אחד מהם, הוא אחד הבולטים שבהם.

אחמד טיבי: על דברים כאלה - על העלאת מחירי הלחם - חבר הכנסת ריבלין, אנשים יצאו לרחובות בערים רבות בעולם; אנשים נהרגו בהפגנות.

אחמד טיבי: כאן, הדבר נעשה – איך קרא לזה סגן ראש הממשלה ושר התעשייה והמסחר – "מחטף הלחם".

אחמד טיבי: אני לא אשתמש בביטוי לא פרלמנטרי מעל הדוכן ואגיד "השתינו עליהם בקשת" – כי זה ביטוי לא פרלמנטרי – הכוונה, לש"ס.

ראובן ריבלין: - - -

אחמד טיבי: אבל אם לא הייתי, בדיוק הייתי אומר את זה, אבל אני לא אגיד את זה.

משה כחלון: מה היית אומר?

משה כחלון: מה היית אומר?

אחמד טיבי: לא, לא אגיד, כי זה ביטוי לא פרלמנטרי.

משה כחלון: אבל מה הביטוי?

יובל שטייניץ: מה הביטוי שלא היית אומר?

אחמד טיבי: ולכן, יש כאן מצד אחד התעמרות בשכבות החלשות.

אחמד טיבי: יש כאן אמירה ברורה, צעד ראשון - - -

גדעון סער: איך אתה מסביר את זה?

אחמד טיבי: - - - התנכרות – גם לבוחר, גם להבטחות.

אחמד טיבי: אני לא אתייחס כמובן לחבר הכנסת בנימין נתניהו, שהביא את התקציב ההוא ועכשיו הוא התנגד לו.

אחמד טיבי: לא אתייחס, שמא חבר הכנסת גדעון סער יכעס.

אחמד טיבי: לא אתייחס.

גדעון סער: אבל מה עם אלה שתקפו את נתניהו - - - על התקציב?

גדעון סער: איך אתה מסביר את זה?

אחמד טיבי: זה מעניין, הכנסת הזאת מעניינת.

אחמד טיבי: וכי למה?

אחמד טיבי: אני אגיד לך וכי למה.

אחמד טיבי: אלה שהתנגדו לתקציב, עכשיו הם סניגוריו; ואלה שהביאו את התקציב, עכשיו הם מתנגדיו.

אחמד טיבי: אני שמח, אני אפילו גאה, שהתנגדתי אז ואני מתנגד גם היום.

אחמד טיבי: יש מעט מאוד חברים בבית הזה שיש להם עמדה עקבית כזאת לגבי התקציב.

ראובן ריבלין: אבל גם כן לא באותו מקום.

אחמד טיבי: נכון.

ראובן ריבלין: גם אתה לא באותו מקום.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: העיקרון קובע.

אחמד טיבי: את הכיסא אפשר לשנות; העיקרון והאידיאולוגיה נשארים.

אחמד טיבי: הבעיה עם אלה שמשנים אידיאולוגיה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין, זה נורא.

גדעון סער: אתה ממשיך בזה, אף שעכשיו אתה לא - - -

אחמד טיבי: למשל, למשל, חבר הכנסת סער – אתה תאהב את זה, תירגע – למשל, סדר-יום חברתי של מפלגת העבודה - - -

משה כחלון: משרד הביטחון.

אחמד טיבי: יושב-ראש מפלגת העבודה אמר: סדר-יום חברתי.

אחמד טיבי: דבר ראשון שהוא החליט עליו – לחסל חמישה פלסטינים.

גדעון סער: אין לו שם?

אחמד טיבי: שר הביטחון עמיר פרץ.

אחמד טיבי: דבר ראשון – איש השלום והחברה.

אחמד טיבי: לא השאיר לא שלום ולא חברה - א.

אחמד טיבי: קולו נדם כאשר עלה מחיר הלחם – הלך החברתי; ב.

אחמד טיבי: איש השלום, שיבוא לקראת הפלסטינים.

אחמד טיבי: בום, החלטה ראשונה – חיסול.

אחמד טיבי: אני חשבתי שההחלטה הראשונה של עמיר פרץ כשר הביטחון – הוא הרי גנרל אזרחי – תהיה להפסיק את החיסולים.

אחמד טיבי: הדבר הראשון שהוא עשה, הוא אמר: ממשיך - - -

דליה איציק: חבר הכנסת אחמד טיבי, דקה אחת.

נסים זאב: אחמד טיבי, זה לא יהיה חברתי - - -

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי, אני מבקשת.

גדעון סער: קודם שיפסיק את החיסולים הפוליטיים בתוך מפלגת העבודה.

דליה איציק: חבר הכנסת יובל שטייניץ, אני בטוחה שבוועדה שלך אתה לא מרשה את זה.

דליה איציק: אני מבקשת שתשבו ותמצאו את מקומותיכם.

דליה איציק: תודה רבה.

מנחם בן-ששון: - - -

דליה איציק: הדיון הזה הוא דיון רציני והוא נעשה בכובד-ראש.

דליה איציק: אני מבקשת להקשיב.

אחמד טיבי: אבל מה?

אחמד טיבי: ה"ישראבלוף" הקלסי, הטיפוסי, תמיד חוזר.

אחמד טיבי: אחרי חיסולים, אחרי הסלמה, תמיד יש הקלות – ממשלת ישראל, שוב אתה שומע ב"קול ישראל" אותו כתב צבאי, ואז כולם מזמרים אחריו.

אחמד טיבי: החלטה אנושית ממדרגה ראשונה – אחרי החיסולים יש הקלות.

אחמד טיבי: פתאום יש הקלות.

אחמד טיבי: מה ההקלות?

אחמד טיבי: יש יותר פועלים.

אחמד טיבי: ברדיו.

אחמד טיבי: ולכן, מה שרואים מפה לא רואים משם.

אחמד טיבי: לא חברתי, לא מדיני, לא ביטחוני.

אחמד טיבי: ונשאלת השאלה איזה סדר-יום יש לממשלה הזאת.

אחמד טיבי: אין לממשלה הזאת סדר-יום, אין לה אפילו קולגיאליות כלפי סגן ראש הממשלה, אחד מסגני ראש הממשלה.

אחמד טיבי: כמה סגנים יש?

אחמד טיבי: ארבעה?

אחמד טיבי: חמישה?

גדעון סער: יש ארבעה.

גדעון סער: חמישה.

אחמד טיבי: בוא נספור: 1-2-3-4.

אחמד טיבי: חמישה.

אחמד טיבי: חמישה סגני ראש ממשלה.

משה כחלון: בחמש הפסקנו לספור.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: חמישה סגני ראש ממשלה.

נסים זאב: זה לא סופי.

גדעון סער: חמישה סגנים ו-7% לחם.

אחמד טיבי: מה עושים סגני ראש ממשלה?

אחמד טיבי: למה צריך חמישה סגני ראש ממשלה בממשלת ישראל, תסבירו לי.

אחמד טיבי: אני מבין שאפשר ממלא-מקום פלוס סגן אחד, אבל חמישה סגני ראש ממשלה?

גלעד ארדן: אחד ללחם שחור, אחד ללחם לבן - - -

אחמד טיבי: רבותי, איזה אגו מנופח יש לממשלה הזאת, שאפשר לפתור אותו רק על-ידי סגנות ראש ממשלה.

אחמד טיבי: ממשלת אגו.

דליה איציק: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: ולכן, היא לא ראויה לא לאמון, לא להתחשבות – כי היא לא מתחשבת, היא מתעמרת בשכבות החלשות ביותר, לרבות הסגנים - - -

משה כחלון: טיבי, חמישה סגנים ושני מטבחונים.

משה כחלון: שכחת את המטבחונים.

אחמד טיבי: אני לא מכיר את המטבחונים.

גלעד ארדן: מה עם תקציב הביטחון?

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

דליה איציק: אני רואה שעוררת את המליאה.

דליה איציק: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אני אסיים במשפט אחד.

אחמד טיבי: אמרנו שעמיר פרץ התחיל כשר ביטחון שבא מאג'נדה חברתית – נישה, קראת לה, חבר הכנסת וילנאי – "הנישה החברתית".

אחמד טיבי: אמרנו שבנושא המדיני-הביטחוני, דבר ראשון החליט על חיסול, ודבר ראשון אמר לחברי המטכ"ל: אני אשמור על תקציב הביטחון.

אחמד טיבי: חשבו – אפילו חברת הכנסת שלי יחימוביץ חשבה – שיהיה קיצוץ בתקציב הביטחון, כי צריך שיהיה קיצוץ בפרה הקדושה הזאת.

אחמד טיבי: ועמיר פרץ חושב אחרת, פתאום הוא חושב אחרת – כי מה שרואים מפה לא רואים משם.

אחמד טיבי: צר לי, אבל האכזבה מממשלת חמשת הסגנים זועקת לשמים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן; חמש דקות.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת דוד טל.

דליה איציק: אנחנו נסיים עם חברת הכנסת סופה לנדבר, ואחר כך סגן ראש הממשלה יעלה וישיב.

קריאה: איזה סגן?

דליה איציק: שר התעשייה והמסחר.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת רן כהן; חמש דקות.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, אם אפשר לדאוג ששר התמ"ת יהיה כאן, זה חשוב.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כמה הבטחות ניתנו במערכת הבחירות האחרונה, שהסתיימה רק לפני חודש, שתקום ממשלה עם רגישות חברתית?

רן כהן: כמה פנים עצובות וכואבות הציגו הפוליטיקאים שמרכיבים היום את הממשלה וכמה מלים רגישות הם אמרו?

רן כהן: באילו ייסורים ובאיזו חמלה – כל הלב נקרע לנוכח העוני ולנוכח המצוקה.

רן כהן: מה קרה בלילה שבו קמה הממשלה?

רן כהן: בלילה שבו קמה הממשלה ירקו בפרצופן של כל ההבטחות ובפרצופם של כל אותם אנשים שבקושי מתקיימים בעקבות מעשי הממשלה הקודמת.

גדעון סער: אז תודיע שלא תצטרפו אליה.

רן כהן: אמר כאן, בצדק, יושב-ראש הכנסת לשעבר רובי ריבלין: אנחנו הגשנו אי-אמון על ייקור הלחם ב-6% בנובמבר.

רן כהן: עכשיו – ב-7.2%.

רן כהן: ואתם יודעים מה הדבר הפוגע ביותר בתוך כל הסיפור הזה?

רן כהן: העובדה שזה נעשה בציניות ובאטימות, בלי כל מאמץ לנסות ולמצוא דרך אחרת ולא לבצע מהלך מן הסוג הזה.

רן כהן: כאשר הדבר הזה עמד לפני בהיותי שר התעשייה והמסחר, ולאחר מכן אצל שרת התעשייה והמסחר דליה איציק, התייסרנו לכל הפחות בבעיה איך דואגים מצד אחד לכך שהמאפיות ייצרו לחם במחיר ששווה להן לייצר – ודאגנו שהן לא ייסגרו וימשיכו לפעול.

רן כהן: מהצד השני, דאגנו לכך שאותן שכבות חלשות לא ייפגעו.

רן כהן: אבל מתוך הייסורים שהתייסרנו, מצאנו את הדרך.

רן כהן: כאן נוצר הרושם שאף אחד לא התייסר באמת.

רן כהן: זה נעשה במהלך של חתימה אטומה לגמרי.

רן כהן: אחר כך ראש הממשלה אפילו ביקש מהשרים לומר לו תודה רבה על שהוא חסך מהם את הפגיעה הזאת.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, גם תרגיל ההונאה הזה הוא מעליב ופוגעני במידה רבה.

רן כהן: כי ההעלבה הזאת כלפי מי שהשתתף בממשלה ומי שירש את אהוד אולמרט כשר התמ"ת, אלי ישי, שנמצא כאן אתנו, היא תרמית של הכנסת.

רן כהן: משום שהדבר הזה לא הובא לא לישיבת ממשלה, לא לישיבת ועדה, לא להתייעצות – לא היתה אפילו חשיפה פומבית כלשהי של הבעיה.

רן כהן: כאשר זה הונח לפני על השולחן בשבוע הראשון או השני לכהונתי כשר התעשייה והמסחר, במשך חודש או חודשיים זה היה בתהליך של דיונים וניסיון לבדוק מה לעשות, כי לא היה לנו מוצא.

רן כהן: אני זוכר את הוויכוחים עם דני אנג'ל ועם כל נציגי המאפיות שאלי ישי ביקר בהן עכשיו, עד שמצאנו את הפתרון.

רן כהן: אבל לא לחפש פתרון?

רן כהן: הרי זה הדבר הכי מבזה שאפשר להעלות על הדעת.

רן כהן: אומר לכם יותר מכך.

רן כהן: רובי ריבלין ציטט בצדק את מה שנאמר לנו כאן בנובמבר האחרון.

רן כהן: בא לכאן אהוד אולמרט כשר התמ"ת ואמר: רבותי, בדקנו ומצאנו שהלחם הפרוס הוא הלחם שהשכבות העניות צורכות הכי הרבה.

רן כהן: הוא אפילו מנה כמה הן מוציאות על לחם פרוס, ואין לי עכשיו זמן לפרט את זה.

רן כהן: אתם יודעים מה, הלחם הכי יקר עכשיו, בהחלטת הממשלה שלכם, הוא הלחם הפרוס.

רן כהן: לחם אחיד פרוס כהה – 5.6 ש"ח.

רן כהן: לחם לבן פרוס 500 גרם – 4.95 ש"ח.

רן כהן: זה הכי יקר.

רן כהן: אז תחליטו – אם זה הלחם שהמשפחות הכי עניות קונות הכי הרבה, איך אתם הופכים אותו להכי יקר?

רן כהן: הרי לכל הפחות בזה יכול היה להיות לכם שכל ישר ולב הגון.

רן כהן: אבל אתם לא עושים את זה, כי לא אכפת לכם ואתם אטומים.

רן כהן: אגב, גברתי היושבת-ראש, אני ממש נדהם:

רן כהן: אף אחד מחברי מפלגת העבודה לא נרשם לדיון הזה?

יורם מרציאנו: נרשמנו, והיתה כאן טעות טכנית.

משה כחלון: הם עסוקים בביטחון עכשיו.

יורם מרציאנו: קולם של חברים במפלגת העבודה נשמע באופן ברור ביומיים האחרונים.

רן כהן: חבר הכנסת מרציאנו, פשוט עברתי על רשימת הדוברים ולא ראיתי אף אחד.

רן כהן: החלטתי להעלות את הסוגיה, אבל אם אתה אומר שנרשמתם – דברו.

רן כהן: אגב, יש פרוצדורה שאתם מכירים, של הצעה רגילה; זה אפילו עשר דקות, ואתם יכולים לנצל אותה.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, זאת היתה הערה בלבד.

רן כהן: רבותי, חברי הכנסת, האמינו לי, יש דרכים להתמודד עם עליית מחירי הקמח ועליית מחירי הדלקים.

רן כהן: יכול היה לבוא שר האוצר ולומר: אני חוזר מכך.

רן כהן: בסך הכול נדרשים 15-20 מיליון ש"ח כדי לסבסד את מחירי הלחם.

רן כהן: באותו יום הוא קיבל מיליארד דולר.

רן כהן: 15-20 מיליון ש"ח יוצאים בקלות מבין האצבעות של אחרון הפקידים באוצר.

רן כהן: למה אתם לא יודעים לעשות את זה?

רן כהן: זה לא הלך לכם?

רן כהן: יש דרך שנייה.

רן כהן: אגב, אתמול שמעתי את חבר הכנסת שרוני בטלוויזיה והבוקר ברדיו, כאילו הובטח פיצוי לאותן שכבות עניות, שאמורות לשלם 20 ש"ח או 30 ש"ח בחודש.

רן כהן: אני מזמין אותך, אדוני שר התעשייה והמסחר, לעלות לכאן ולומר אם יש החלטה על פיצוי.

רן כהן: למה אתם מסתירים אותה?

רן כהן: אגב, אם יש החלטה על פיצוי, למה היא לא נעשתה ביחד עם העלאת מחיר הלחם?

רן כהן: הרי גם זה אפשרי.

רן כהן: אם לא, תדאגו בבקשה להוזלת הלחם לאותן שכבות שמשתמשות בלחם האחיד, כי ראוי שיהיה מצרך אחד שאת מחירו לא תעלו, באופן שבו כל ילד יוכל לאכול עד שיהיה שבע.

רן כהן: אלי ישי, בטל את הצו או דאג שיהיה פיצוי.

רן כהן: תודה רבה.

אליהו ישי: - - -

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת דוד טל.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, איוב קרא מופיע כדובר הבא.

דליה איציק: אני חושבת שיש מי שמתגעגע אליו.

דליה איציק: הבית מתגעגע אליו.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת טל.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו.

דליה איציק: אדוני, כבוד שר התשתיות, יתכבד.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, אישי הכנסת, אמרתי את דברי אתמול בנושא הזה, והיום אני רוצה להודות מזווית אחרת לראש הממשלה, שהבטיח למצוא חלופה תקציבית כדי לתגמל ולפצות את השכבות החלשות - - -

גלעד ארדן: איך אוכלים חלופה, עם פרוסה או בלי פרוסה?

דוד טל: ידעתי שתפריע, אבל לך אני עדיין מרשה.

דוד טל: זה עד שהתסכול של הליכוד ייגמר.

דוד טל: ברגע שבו זה ייגמר, אני כבר לא ארשה לך.

גלעד ארדן: - - -

דוד טל: גם אני, האמן לי.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, הגני עלי.

דוד טל: השתדלתי להגן עליך בכל כוחי.

דליה איציק: חבר הכנסת גלעד ארדן.

דוד טל: אני רוצה להודות שוב לראש ממשלת ישראל, אהוד אולמרט, על כך שהבטיח למצוא חלופה תקציבית כדי לתגמל ולפצות את השכבות החלשות שנפגעו מייקור הלחם ועל כך שהבטיח – ואני בטוח שהוא יקיים זאת – לסכל את ההעלאה הבאה, הנוספת, שאמורה להיות בעוד שלושה חודשים.

דוד טל: מעבר לכך, גברתי, אני מסכים שאפשר היה למצוא מנגנונים אחרים, ואם יהיה לי זמן אני אפרט.

דוד טל: אני רוצה לגעת בדבר אחר, ברשותך, והוא ועדת המחירים – אותה ועדה מפורסמת, שבעצם קובעת את העלאת המחירים או את אי-העלאת המחירים.

דוד טל: ההרכב של הוועדה הוא שני נציגים ממשרד האוצר ושני נציגים ממשרד התמ"ת, והשאלה המתבקשת – אני חושב שהבית הזה חייב לבקש ולתבוע שיהיה נציג צרכנים; לכל הפחות נציג אחד.

דוד טל: לא יהיה לו רוב, לא צריך לפחד ממנו שהוא יכול להטות את ההחלטה לכאן או לכאן - - -

חיים אורון: - - -

דוד טל: חבר הכנסת אורון, אמרתי אתמול את דברי, ואמרתי אותם בצורה הכי ברורה והכי נחרצת.

דוד טל: אני מפנה אותך ל"דברי הכנסת", ותראה אותם שם.

דוד טל: אבל אתה לא מתכוון שאחזור היום על דברי מאתמול.

חיים אורון: - - -

דוד טל: לכן מצאתי לנכון להעלות פן נוסף: אי-אפשר שנציגי הצרכנים לא יהיו באותה ועדה.

דוד טל: עכשיו, מעבר לכך, אני חושב שהגיע הזמן לשנות את זה.

דוד טל: מעבר לכך, אני חושב שאין שקיפות מידע בקשר לכל הנימוקים והסיבה להעלאת מחיר הלחם, לחם כזה או לחם אחר.

דוד טל: מדוע ועדה, עם סיום עבודתה, למשל, אינה מגלה באופן רשמי לציבור את הסיבות להעלאת המחיר?

דוד טל: יש איזו רשות, הרשות להגנת הצרכן של ההסתדרות, למשל, שנאמר לי שהיא ביקשה אפילו לראות את הפרוטוקול כדי לראות על סמך מה ולמה ובאילו ארגומנטים השתמשו כדי להעלות את המחיר.

דוד טל: ואז פשוט במשרד התמ"ת, אדוני השר אלי ישי, ביקשו לשלם אגרה.

דוד טל: זאת אומרת, אם אני אזרח, אולי לא כל אזרח, אבל רשות, ביקשה לראות את הנימוקים - מבקשים לשלם אגרה.

דוד טל: לא תשלם אגרה, לא תראה את הנימוקים.

דוד טל: אני חושב שאדוני השר יכול לתקן את הטעון תיקון משום שלא יכול להיות - צריכה להיות שקיפות, הציבור צריך לדעת.

דוד טל: ואם לא כלל הציבור אז לפחות הרשויות הרלוונטיות, שהן יוכלו להעביר את זה לכלל הציבור.

דוד טל: כפי שכבר אמרו חברי פה, גם אני חושב שהיה אפשר למצוא מנגנון אחר, ואתמול דיברתי על המנגנון.

דוד טל: אבל, באמת יש הרבה מאוד סוגי לחמים, יכלה הזמן והם לא יכלו: לחם בצל, לחם שיפון, לחם עם צימוקים ואגוזים, לחם מחיטה מלאה, ולחם מחיטה נבוטה, לחם טופו, לחם דגנים, לחם חי, חלה קלה, ג'בטה, באגט, בייגלה, וכל מה שאתם רוצים.

גלעד ארדן: מה עם הפיתה העירקית?

דוד טל: אני לא רציתי להגיד, כיוון שהפיתה הגרוזינית - אז היו מתרגזים עלי גרוזינים.

דוד טל: יש פיתה גרוזינית שהיא טעימה.

דוד טל: אבל ברצינות עכשיו ולא בציניות, אפשר היה למצוא את המנגנון שמי שרוצה לקנות את הלחמים הללו - יעלו להם את המחירים.

דוד טל: אומרים לי חברי השבעים והעשירים, שאם כך, זה לא כל כך נכון, מפני שגם העניים קונים את הלחמים האלה.

דוד טל: אני לא רוצה להחליט לעני, למי שהפרוטה לא מצויה בכיסו, מה לאכול.

דוד טל: אבל אם החליט מישהו, מאן דהוא, שהפרוטה לא מצויה בכיסו, שהוא רוצה לאכול באגט, יתכבד וישלם בעד באגט, וישלם בעד לחם קל, וישלם בעד לחם חי מחיר גבוה יותר, ולו רק כדי שאנחנו בלחם האחיד נשמור על איזו רמה.

דוד טל: זה לא בגלל ההעלאה.

דוד טל: ההעלאה היא לא גדולה.

דוד טל: היא בסך הכול 13 שקלים למשפחה בת שש נפשות, והיא לא גדולה, אבל לפחות למראית העין אפשר היה לבטל אותה.

דוד טל: תודה רבה, גברתי.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת דוד טל.

דליה איציק: אחרונה חביבה - חברת הכנסת סופה לנדבר; חמש דקות.

דליה איציק: לאחר מכן, סגן ראש הממשלה ושר התעשייה יעלה וישיב.

דליה איציק: חברת הכנסת טרטמן נמצאת כאן, מייד אחרי הדיון נאפשר לה.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, רבותי, הגזירה הראשונה של הממשלה היתה ייקור הלחם.

סופה לנדבר: גזירה אנטי-חברתית.

סופה לנדבר: זאת הממשלה, טיפת רגש אין לה.

סופה לנדבר: אין לה רגש חברתי.

סופה לנדבר: "ממשלה חברתית", זו היתה כנראה רק ססמת הבחירות.

סופה לנדבר: התבשרנו שלא די בעליית מחירי הלחם אלא יש כוונה להעלות גם את מחירי מוצרי היסוד – התחבורה הציבורית.

סופה לנדבר: עליית מחירים של מוצרי יסוד בסיסיים במדינה שבה שיעורי עוני כל כך גבוהים מלמדת על ניתוק מהמציאות, רבותי.

סופה לנדבר: כבר נאמר שאם אין קמח אין תורה.

סופה לנדבר: ככל שהציבור עני יותר, מובן שהוא צורך יותר לחם, אין לו ברירה אחרת.

סופה לנדבר: כפי שידוע לכולנו, הרי יש שרים בלי תיק, וחבל שהם בלי תיק, כי יש משרד אחד, אולי, שאתם שמעתם עליו – משרד הרווחה – שעליו אף אחד לא רוצה לקבל אחריות.

סופה לנדבר: ואני שואלת: הרי למה?

סופה לנדבר: כפי שידוע לכולם, הלחם הוא המצרך הבסיסי ויש לו אפילו ברכה מיוחדת: המוציא לחם מן הארץ.

סופה לנדבר: ואתה, אדוני ראש הממשלה - -

משה כחלון: הוא הוציא להם את הלחם מהפה.

סופה לנדבר: - - שעד יום הבחירות דיברת על מדיניות חברתית, הבטחת לדאוג לעניים במדינה, וחתמת על עלייה של 7% במחיר הלחם.

סופה לנדבר: ושר הביטחון של הממשלה שלך, שחרת על דגלו את מצוקת השכבות החלשות, ודיבר מבוקר עד הערב על מספר העניים ההולך וגודל, לא הוציא מלה מפיו עם כניסתו לממשלה.

סופה לנדבר: ואז אני שואלת: הרי למה?

סופה לנדבר: באים ואומרים שההעלאה היא של 7% בסך הכול, ומי שאומר את זה לא יודע שהמשמעות של 32 אגורות למשפחה שמשתכרת 1,900 שקלים בחודש, היא משמעות קשה מאוד.

סופה לנדבר: למשפחות האלה הסכום הזה משמעותי מאוד, רבותי.

סופה לנדבר: ואני שואלת את עצמי: עד מתי תפגעו בעניים ובעולים ותזלזלו בהם?

סופה לנדבר: מדוע אתם חלשים על עשירים וגיבורים על עניים?

סופה לנדבר: האם 4.5 מיליארדי שקל שקיבלה מדינת ישראל עבור עסקת "ישקר", לא תענה לשר האוצר על הצרכים הדחופים שהוא צריך לתת להם מענה?

סופה לנדבר: שר האוצר, אדוני, אני פונה אליך, ידידי, ואני שואלת אותך, למה לא תעלה על במת הכנסת ותכריז שאתה מבטל מייד את העלאת מחיר הלחם?

סופה לנדבר: אני חושבת שאתה גם צריך להוריד את המע"מ גם על מוצרי לחם ומצרכים בסיסיים וגם על התרופות.

סופה לנדבר: מדינת ישראל לא יכולה להרוויח גם על אזרחים חולים וגם על אזרחים עניים.

סופה לנדבר: אם לא תעשו כך, רבותי, אני חושבת שתעשו טובה לעם, תלכו הביתה, רבותי, אם לא תהיו מסוגלים לנהל את החברה הישראלית והממשלה הישראלית כך שהיא תשרת גם את ציבור העניים במדינת ישראל.

דליה איציק: תודה רבה לך.

דליה איציק: אדוני, סגן ראש הממשלה, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, ישיב למציעים.

דליה איציק: הבמה שלך, אדוני הסגן.

גלעד ארדן: צריך להפסיק את הבושה.

גלעד ארדן: זה היה הקמפיין שלך, אלי.

אליהו ישי: אתה תשמע טוב, אל תדאג.

אליהו ישי: תהיה סבלני ותקשיב טוב טוב טוב.

אליהו ישי: חבר הכנסת ארדן, כדאי שתקשיב לי טוב.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי הממשלה.

אליהו ישי: אני אהיה, כהרגלי, הגון ודבק במטרה ואומר את אשר על לבי ואת דרכי הפעולה שאני מתכוון לנקוט בימים הקרובים ובתקופה הקרובה, ובפרט בכל רגע ובכל עת שאנחנו נמצאים בממשלה.

אליהו ישי: ראשית, לכל המציעים והביקורת הקשה - אני לא נכנס לסגנון - והביקורת העניינית, ואני לא אתייחס לססמאות הפופוליסטיות, אבל לעצם הביקורת על העלאת מחירי הלחם, אני מודיע פה כחבר ממשלה וכשר התמ"ת: אני מסכים עם כל מלה.

אליהו ישי: המצב החברתי-הכלכלי במדינת ישראל הוא בכי רע.

אליהו ישי: השכבות החלשות שילמו מחיר כבד וקשה כתוצאה מהמדיניות של הליכוד בקדנציה הקודמת, מדיניות קשה ביותר, רוע ואכזריות.

אליהו ישי: אני חוזר ואומר את זה פה, מעל הדוכן, כחבר ממשלה.

גלעד ארדן: עכשיו אתה לוקח להם גם את הלחם.

גלעד ארדן: אחרי כל מה שאמרת עכשיו, אתה לוקח להם את הלחם.

גלעד ארדן: תתפטר מהממשלה.

אליהו ישי: תקשיב עכשיו טוב.

אליהו ישי: הגעתם ל-12 מנדטים בשל ההתנהלות המבישה והפגיעה הקשה שלכם במסורת היהודית והפגיעה הקשה שלכם בחלשים.

משה כחלון: אתם מייסרים אותם בעקרבים.

משה כחלון: הליכוד ייסר אותם בשוטים ואתם בעקרבים.

אליהו ישי: כדאי שתקשיב טוב גם אתה, חבר הכנסת כחלון.

אליהו ישי: חבר הכנסת ארדן, כדאי שתקשיב לי באמת טוב: שילמתם מחיר כבד מאוד, תתקנו את זה.

אליהו ישי: בקדנציה הזאת ישבנו פה אנחנו כחברי אופוזיציה והזהרנו והתרענו וזעקנו על ההתנהלות ועל ההתנהגות.

גלעד ארדן: מה עם הלחם?

גלעד ארדן: עזוב את ההיסטוריה.

גלעד ארדן: שיעורי היסטוריה בבית-ספר.

אליהו ישי: אם לא תפריע לי אתה תשמע טוב.

אליהו ישי: שלוש שנים - - -

רן כהן: בנובמבר אתם הייתם בשלטון, שכחת?

גלעד ארדן: די לזחול.

גלעד ארדן: אתם כל הזמן מגינים על הממשלה.

גדעון סער: גם אז זה היה אולמרט.

דליה איציק: נראה שעכשיו אני אצטרך בפעם הראשונה להוציא מישהו, ואני מקווה שזאת גם תהיה הפעם האחרונה בקדנציה שלי.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

דליה איציק: עכשיו לא מפריעים לשר.

אליהו ישי: אני לפחות רוצה להיות נקי בגישה, בדרך.

אליהו ישי: אף שאנחנו פוליטיקאים, ולצערי הרב לא מאמינים לפוליטיקאים - והאשמה היא בנו - אני רוצה לומר את הדברים בצורה כנה.

אליהו ישי: גם אם אני יודע את המגבלות, אני אומר את האמת.

אליהו ישי: ההתנהלות הזאת של הקיצוצים - ואגב, עליית מחירי הלחם לפני כמה חודשים - היתה בתקופת הליכוד, וחבל שחבר הכנסת גפני, ידידי הטוב וחברי הטוב, לא נמצא פה.

אליהו ישי: עליית המחירים התרחשה כשגפני היה בקואליציה.

גלעד ארדן: למה אתה מגן על אולמרט?

גדעון סער: - - -

משה כחלון: - - -

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, אם הם לא ייתנו לי לדבר, אין לי שום בעיה, אני אשב פה ואמתין, גם שעה וחצי, ואני אדבר בין לבין, אבל חבל מאוד לאבד את הרצף.

יעקב מרגי: ביבי - - -

דליה איציק: אני מאוד מודה לך על שאתה עוזר לשר, שהוא גם מהמפלגה שלך.

דליה איציק: אגב, אתה גם לא חייב להגיב.

גלעד ארדן: הוא לא משיב - - -

דליה איציק: זו הפעם הראשונה שאני קוראת לך, חבר הכנסת ארדן.

אליהו ישי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אליהו ישי: אני מבין, יש קואליציה, יש אופוזיציה, וזה דבר מאוד טבעי ומאוד נכון בפוליטיקה.

אליהו ישי: עכשיו האופוזיציה תוקפת את מה שהם עשו כשהם היו בקואליציה.

אליהו ישי: הכול נכון.

אליהו ישי: לכן אמרתי בראשית דברי, שהביקורת על עליית מחירי הלחם צודקת, גם אם חברים רבים שהיו שותפים להחלטה ותמכו בה בקדנציה הקודמת זועקים היום.

אליהו ישי: אבל אני לא אכנס לפוליטיקה הזאת, ואני אומר שהביקורת נכונה וצודקת.

גאלב מג'אדלה: מה עושים?

אליהו ישי: אתה בקואליציה.

אליהו ישי: אתה יכול לבוא ולומר גם דברים אחרים, אתה יכול גם להצביע נגד.

גאלב מג'אדלה: יחד אתך.

גאלב מג'אדלה: יש משפחות ברוכות ילדים.

גאלב מג'אדלה: אני בן בכור במשפחה שבה 16 ילדים.

דליה איציק: אתה מפריע.

דליה איציק: אתה ראית שהערתי כבר, אז אתה לא צריך להגזים.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מי שחושב שבבית הזה אני אסביר ואכנס לפרטים הטכניים ולנוסחאות של רווח והפסד של המאפיות, של המפקחת על המחירים, של דיוני אגף הצרכנות, מה נכון ומה לא נכון, ומה לגבי עליית מחירי החיטה, פשוט טועה.

אליהו ישי: גם אם החישובים של סוארי, כפי שהם מוצגים, נכונים לשיטתם או לא, אני מבחינתי לא אכנס לפרטים.

אליהו ישי: מה שאני כן אעשה ומה שעשיתי ביום הראשון לתפקידי, מייד אחרי חילופי השרים במשרד ולאחר ישיבת הממשלה, זה להתייצב במאפיות "אנג'ל" ו"ברמן".

אליהו ישי: קיימתי שם דיון מעמיק.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, ישבו פה שרי התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם רן כהן שדיבר פה.

אליהו ישי: החלפנו כמה מלים בימים האחרונים.

אליהו ישי: אני זוכר שישבתי בממשלה עם הגברת דליה איציק והיינו באותה דילמה.

אליהו ישי: כל שר תעשייה, מסחר ותעסוקה חברתי נמצא באותה דילמה.

אליהו ישי: אבל לי לא תהיה דילמה קשה בעניין, משום שאני כבר אומר לכם שיש עוד דרישה, שבחודשים הבאים, בעוד כמה חודשים - בטענה שהמחיר לא היה צריך לעלות ב-7%, אלא ב-14% - תהיה העלאה נוספת, ואני הודעתי שאני לא אחתום על עלייה נוספת.

רן כהן: - - -

גלעד ארדן: - - -

אליהו ישי: תקשיבו טוב, אני בוודאי לא נהניתי מכך ומהעובדה שעליית מחירי הלחם היתה טרם כניסתי לתפקיד.

יורם מרציאנו: אדוני השר, זאת ההצעה שאתם קיבלתם?

אליהו ישי: לא, אני רק מציע לך לשמוע את הדברים.

אליהו ישי: אתה חבר הקואליציה, אתה רשאי כחבר הקואליציה להצביע נגד או בעד.

אליהו ישי: זאת החלטת הסיעה שלכם.

אליהו ישי: אני מאוד מחבב אותך באופן אישי, מיודד אתך הרבה שנים ומכיר את פועלך ואת עבודתך.

אליהו ישי: בואו נעשה את העבודה שמוטלת עלינו כפי שאנחנו באמת יודעים לעשות.

קריאה: - - -

אליהו ישי: דרך התקשורת.

אליהו ישי: רבותי, אני לא מתכוון באמצעות הממשלה - גם אם זה יישמע אולי לא מספיק מכובד - להגן על ההחלטה להעלות מחירי הלחם, גם אם אותם אנשים מקצועיים סוברים מה שהם סוברים, מהסיבה הפשוטה שאני מסכים עם הביקורת העניינית שעלייה במחירי הלחם מביאה לפגיעה קשה.

אליהו ישי: הממשלה הקודמת פגעה קשות בקצבאות, בתשלומי ההעברה לקשישים, לנכים, למובטלים, לילדים ולחד-הוריות, ולכן אי-אפשר להעלות את מחירי הלחם כשלאנשים אין מה לאכול.

אליהו ישי: לעצם העניין, מה אפשר באמת לעשות?

אליהו ישי: ישבתי, בחנתי ובדקתי - ואני לומד את העניין וממשיך ללמוד - מה באמת אפשר לעשות.

אליהו ישי: יש כאלה שאומרים - ובעבר זה היה נכון - שכאשר מעלים את מחירי כל המאפים השונים, הלחמניות, ודוד טל בקיא בכל סוגי הלחמים, עם הצימוקים, עם השקדים - - -

גלעד ארדן: - - -

אליהו ישי: אני לא בקיא בכל הפרטים האלה, אבל נכון שהיתה גם שיטה להעלות את המחירים שם במקום את מחירי הלחם, שהם מפוקחים.

אליהו ישי: מה מפוקח?

אליהו ישי: - סתם כדי לסבר את האוזן למי שלא יודע - הלחם השחור והלבן, הלחם הלבן הפרוס והלחם השחור הפרוס והחלה.

אליהו ישי: אלה הלחמים שיש על מחיריהם פיקוח.

אליהו ישי: על כל השאר אין פיקוח.

אליהו ישי: בעבר היה סבסוד, היום אין סבסוד.

אליהו ישי: יש שתי חלופות כשבאים להתמודד עם הבעיה.

אליהו ישי: יש כאלה שטוענים שהמאפיות יקרסו וייסגרו, כי הן יפסידו.

אליהו ישי: יש גם כאלה שאומרים שצריכים להוריד לגמרי את הפיקוח.

אליהו ישי: צריך להקשיב ולשמוע את זה, כי אולי זה נכון ואולי לא.

אליהו ישי: יש הסוברים שאם יורידו את הפיקוח, מחירי הלחם יעלו.

אליהו ישי: יש הסוברים שאם יסירו את הפיקוח, תהיה תחרות ומחירי הלחם ירדו.

אליהו ישי: אני לא יודע, יכול להיות שכדאי לקבוע סף של מחירי הלחם, ואז תהיה תחרות חופשית על הורדת מחירי הלחם.

אליהו ישי: גם זה יכול להיות.

אליהו ישי: אני לא יודע.

אליהו ישי: אני יודע שאני ארבעה ימים בתפקיד, ואני לומד את מה שקורה במשרד.

אליהו ישי: הייתי בכמה משרדים, למדתי טוב מה שקרה בכל משרד, לאחר מכן קבעתי את המדיניות שלי, ואז הלכתי בה בצורה ברורה וללא שום בושה.

אליהו ישי: אני אקבע את המדיניות שלי ואיישם אותה.

אליהו ישי: בכל רגע שאני ארגיש שאני יכול להיות שותף בממשלה והממשלה תלך על-פי תביעת הבוחרים, כי העם אמר את דברו - העם אמר את דברו נגד המדיניות הכלכלית הקודמת, בכך שהוא נתן אמון במפלגות חברתיות, וזה צריך לבוא לידי ביטוי.

אליהו ישי: התקיים על זה גם היום דיון עם ראש הממשלה ועם ראשי הסיעות, כשדיברנו על הנושא של סובסידיה.

אליהו ישי: יש זעקה גדולה, לא מוכנים לסבסד.

אליהו ישי: יש טענות שאני לא מקבל.

אליהו ישי: כשמסבסדים את הלחם, המחיר כל כך זול - נותנים לבהמות לחם, כי זה יותר זול מדברים אחרים.

מוחמד ברכה: תעשה מעשה, בידך הסמכות - - -

גלעד ארדן: מה שידעת זה שאסור להעלות את מחיר הלחם.

גלעד ארדן: היום אתה כבר יודע הרבה דברים - - -

אליהו ישי: אבל היושבת-ראש קראה אותך לסדר פעם ראשונה.

אליהו ישי: אני ארגיש מאוד לא נוח אם היא תקרא אותך לסדר פעם שנייה ושלישית ותצא החוצה, כי אני מאוד רוצה שתקשיב לי.

גלעד ארדן: - - -

אליהו ישי: אני רוצה מאוד שתקשיב לי.

גלעד ארדן: - - -

דליה איציק: אבל אני לא אהיה גאה, ואל תעשה לי את זה.

ראובן ריבלין: הוא אפילו לא יודע - - -

אליהו ישי: חבר הכנסת ארדן, הגנת על המדיניות האכזרית והקשה בקנאות כזאת עצומה, אז תקשיב לי עד הסוף.

גלעד ארדן: - - -

קריאה: - - -

גלעד ארדן: - - -

אליהו ישי: יש כאלה שהגנו בחירוף נפש על המדיניות הכלכלית הנכונה והצודקת.

אליהו ישי: יש כאלה שהצדיקו את המדיניות הקפיטליסטית.

אליהו ישי: יש כאלה שאמרו שחייבים להוריד את הקצבאות וחייבים לפגוע בקשישים ובנכים, כי זה מציל את המדינה ואת העם, ואז ראינו מה קרה.

אליהו ישי: אותם אנשים יושבים היום באופוזיציה, ואנחנו נמצאים בקואליציה על מנת להשפיע.

חיים אורון: יש כמה כאלה - - -

אליהו ישי: נכון, ויש גם כאלה שהיו בקואליציה בעבר, וגם להם לא היתה ברירה.

אליהו ישי: רן כהן היה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, והוא היה שר טוב, והוא באמת ידיד טוב, ומחירי הלחם עלו בתקופה שלו גם כן.

אליהו ישי: חבר הכנסת אורון, מחירי הלחם עלו גם בתקופה שאתם הייתם בממשלה ושר התעשייה, המסחר והתעסוקה היה חבר במפלגתך.

אליהו ישי: עכשיו, רבותי, תרשו לי לפחות לומר את הדברים, ומה שבאמת מעניין אתכם זה מה הולך לקרות ומה הולך להיות, זה הדבר הכי חשוב.

אליהו ישי: אני לא בורח מאחריות, אף שמי שחתם על הצו היה שר האוצר והתמ"ת.

אליהו ישי: אגלה למי שלא יודע, וזה לא סוד גדול, ואסביר לו במפורש, שעל מנת להעלות את מחירי הלחם או להורידם צריך חתימה של שר האוצר ושר התמ"ת.

אליהו ישי: אני שר התמ"ת בלבד.

אליהו ישי: לא היתה לי הזכות להיות כמו קודמי גם שר האוצר וגם שר התמ"ת.

מוחמד ברכה: הנה, שניכם פה.

קריאה: - - -

אליהו ישי: אני לא רוצה לקחת את התפקיד - - -

משה כחלון: ביבי חתם.

משה כחלון: אתה יודע מה?

משה כחלון: ביבי וזהו, ובוא ונגמור.

משה כחלון: אני רואה שהסתבכת - - -

אליהו ישי: אתה תקשיב לי טוב.

אליהו ישי: כחלון, כדאי שתקשיב לי טוב, כי אני מכבד אותך באופן אישי.

אליהו ישי: אתה ישבת פה נבוך לא אחת כסגן יושב-ראש וחבר כנסת מהליכוד, ואמרתי לך לא אחת במסדרונות ובאוזן שאתם תתרסקו על ההתנהגות הזאת.

אליהו ישי: תתעשתו.

אליהו ישי: שמעת את זה.

אליהו ישי: שמעת.

משה כחלון: ואתם לא תתרסקו?

משה כחלון: אתם תתרסקו.

משה כחלון: - - - השכבות החלשות.

אליהו ישי: תקשיב טוב, כי ש"ס, בעזרת השם, לא תיתן את ידה למה שאתם עשיתם.

משה כחלון: השכבות החלשות - יהיה יום אחד שהן יהיו חזקות, והן יכו בכם כמו שהן הכו בנו.

רן כהן: - - -

אליהו ישי: אני לא יכול לקחת - - -

גלעד ארדן: בזה שלא - - - .

גלעד ארדן: היית עושה ישיבה ב"אנג'ל".

אליהו ישי: אני שר התמ"ת ולא שר האוצר.

אליהו ישי: אני גם לא מתיימר - - -

גלעד ארדן: - - - שר התקשורת.

אליהו ישי: אני מודיע פה לכל החברים שאני לא מתיימר להיות שר האוצר, כי יש שר אוצר מצוין.

אליהו ישי: אני לא מתיימר לקחת את תפקידך.

רן כהן: מצוין, אבל - - -

אליהו ישי: אבל, אדוני שר האוצר, הצענו היום לראש הממשלה.

אליהו ישי: מי שרוצה לשמוע תשובות, שיקשיב להן עכשיו, ומי שלא - יכול להמשיך לצעוק.

אליהו ישי: ישבנו עם ראש הממשלה ואמרנו שיש שתי חלופות.

אליהו ישי: האחת היא סבסוד המצרך, סבסוד הלחם.

אליהו ישי: האופציה השנייה היא סבסוד ותמיכה לנצרך.

אליהו ישי: אגלה לכם שהאוצר מאוד לא אוהב סבסוד.

אליהו ישי: אומרים באוצר שתמו ימי, שנות או תקופת הסבסוד ואין סובסידיה יותר.

אליהו ישי: האופציה שנשארה היא להעלות את הקצבאות בשיעור גדול יותר מההתייקרות של מחירי הלחם - הן קצבאות ילדים, הן קצבאות הנכים, הקשישים, החד-הוריות ומקבלי הבטחת הכנסה.

אליהו ישי: זו כנראה הדרך היחידה שניתן באמצעותה להתגבר על הבעיה.

אליהו ישי: סיכמנו היום עם ראש הממשלה בדיון ראשי סיעות, שבין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית יתקיים דיון בקבינט החברתי על תוספות התקציב בגין עליית מחירי הלחם.

אליהו ישי: אני רוצה לומר פה, שאם אכן זה יתבצע - ואני מקווה ומאמין שבמאבק משותף של הקואליציה זה אכן יקרה - אם אכן זה יקרה, דבר כזה לא היה מעולם כפיצוי על מחירי הלחם.

אליהו ישי: שר האוצר, אני מאוד מקווה - - -

רן כהן: בינתיים תורידו את המחיר.

אליהו ישי: אדוני שר האוצר, אני מאוד מקווה היום שאכן הדבר הזה - - -

גלעד ארדן: בינתיים תבטלו את ההעלאה עד לדיון בקבינט החברתי.

רן כהן: בינתיים תבטלו את ההעלאה.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה - - -

גלעד ארדן: למה להחזיק את העניים כבני ערובה?

אליהו ישי: חבר הכנסת ארדן, תשמע.

אליהו ישי: - - -

גלעד ארדן: - - - בעלי המאפיות בעוד חודש.

אליהו ישי: אני מוכרח לומר, שאני איהנה להשתעשע אתך מדי פעם במליאה.

אליהו ישי: תאמין לי שאני אעשה את זה בתענוג רב.

גלעד ארדן: לדפוק את העניים - בסדר.

גלעד ארדן: זה התענוג.

רן כהן: - - -

אליהו ישי: אני אעשה את זה בתענוג רב.

אליהו ישי: אני אצטט את כל מה שאמרת וכל מה שאתה אומר כלפי המדיניות הכלכלית בעבר.

אליהו ישי: אצטט פעם אחר פעם.

גלעד ארדן: לדפוק את העניים.

אליהו ישי: אני אומר דבר אחד:

אליהו ישי: אנחנו לפחות בתוך הממשלה כדי להשפיע, לסייע ולעזור.

אליהו ישי: אנחנו לפחות נביא את החלופות לטובת החלשים, בעזרת השם.

גלעד ארדן: - - -

אליהו ישי: חכה.

אליהו ישי: הממשלה הזאת קיימת שלושה-ארבעה ימים.

אליהו ישי: אתה תראה שלפחות כשאנחנו בתוך הממשלה הזאת נעשה למען החלשים - בדיוק הפוך ממה שאתם עשיתם.

אליהו ישי: אתם פגעתם בהם והתאכזרתם אליהם, ואנחנו, בעזרת השם, נעשה למענם.

אליהו ישי: זה השירות שלנו וזה התפקיד שלנו.

אליהו ישי: ניאבק ונילחם.

אליהו ישי: נאמר את זה בגאווה ובלי בושה.

אליהו ישי: זה מה שש"ס תעשה בתוך הממשלה.

אליהו ישי: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להיות קצת אופטימי שאכן הדבר הזה יעבור, כי אחרת באמת יהיה זעזוע קשה מאוד בממשלה.

גלעד ארדן: משרד הרווחה פנוי.

גלעד ארדן: אתם יכולים לבקש.

אליהו ישי: זה שמור ליהדות התורה, ואני מקווה שהם ייכנסו, ואני מאמין שגם הם יהיו שם.

אליהו ישי: תמתין בסבלנות.

דליה איציק: אדוני השר, אתה לא - - -

אליהו ישי: אדוני חבר הכנסת ארדן, תמתין בסבלנות.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה.

אליהו ישי: אני כבר מסיים.

דליה איציק: לא, אתה לא צריך לסיים.

דליה איציק: אני רק מחכה להצעה כדי לדעת.

דליה איציק: מה אדוני מציע?

אבשלום וילן: דיון במליאה.

אליהו ישי: על מנת שזה יהיה ענייני אני דווקא מציע, אף שזה לא יהיה מיידית - - -

יורם מרציאנו: תגיד שאתה מבטל את העלאת מחירי הלחם.

יורם מרציאנו: תעשה לו מה שהוא עשה לך.

יורם מרציאנו: הוא לא הודיע לך - אל תודיע לו.

אליהו ישי: אפשר להסתפק בדברים שלי.

קריאה: אדוני השר, היות שהנושא הזה - - -

רן כהן: אפשר לדעת מה - - -

אליהו ישי: כל שר קנאי לעצמו בצדק ומבקש להסתפק בדבריו ומסת

אליהו ישי: פק אולי להוריד זאת לוועדה.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה - - -

אליהו ישי: חבר הכנסת רן כהן, תקשיב לי היטב.

אליהו ישי: אתה מכיר אותי טוב מאוד, וגם אני מכיר אותך היטב.

אליהו ישי: אנחנו מכירים את העבודה של הקואליציה ושל האופוזיציה, ואני אשמח מאוד אם האופוזיציה תהיה עירנית ותמתח ביקורת צודקת.

אליהו ישי: גם אם זו ביקורת לא צודקת - אקום ואתייחס בצורה הגונה מאוד.

רן כהן: נשמור לכם מקום.

אליהו ישי: בדרך כלל, השרים אומרים בצדק להסתפק בדברים.

אליהו ישי: אני כבר אומר לך: היות שאני מאמין שיהיה, בעזרת השם, פיצוי הוגן וטוב, כי אנחנו נעמוד על כך, אני לא אומר לכם, לחברים פה, להסתפק בדברי, ואני גם לא אומר להוריד את זה לוועדה ושם יהיה דיון מצומצם.

אליהו ישי: אם החברים מבקשים דיון במליאה, כואב, זועק ואמיתי, על מנת שתהיה הפקת לקחים ועל מנת שבפעם הבאה כשירצו לדבר על עליית מחיר הלחם ואני אסרב, והמאפיות יכולות להשבית ויהיה פה בלגן גדול ורעש גדול - אני ארצה גם את הסיוע ואת העזרה שלכם.

אליהו ישי: הרב גפני, לא היית פה.

אליהו ישי: אמרתי שאני מכבד אותך מאוד.

אליהו ישי: בקדנציה הקודמת מחירי הלחם עלו כשאתם הייתם בקואליציה, ומאוד זעקתי וכאב לי, ולכן גם היום אני זועק וכואב.

אליהו ישי: אמרתי שאם היו משאירים לחתימתי את הצו, לא הייתי חותם.

משה גפני: אבל אתה יודע שאנחנו חוזרים - - -

אליהו ישי: כן.

אליהו ישי: הרב גפני, לא הייתי חותם על הצו.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אני מכיר אותך.

אליהו ישי: אני גם הודעתי.

אליהו ישי: כבר אמרו לי שהעלייה במחיר לא מספיקה ורוצים באוגוסט עלייה נוספת, והודעתי: אל תצפו ואל תיגשו אלי, כי אני לא אחתום.

אליהו ישי: הודעתי על כך.

אליהו ישי: אני מודה שיש לי עוד הרבה מה ללמוד במשרד, ואני אלמד.

אליהו ישי: מכל מקום, אנחנו נעמוד, בעזרת השם, על כך שיהיה פיצוי במסגרת קצבה לנתמך - במקום למצרך לנצרך.

אליהו ישי: יש שתי אופציות: או לסבסד או לתת לנצרך.

אליהו ישי: כולם פה מסכימים שעדיף לתת את הסבסוד לנצרך מאשר למצרך.

אליהו ישי: יש פה איזו הסכמה רחבה לפחות בעניין הזה.

אליהו ישי: על זה ניאבק ונעשה.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, מבחינתי, אפשר להביא את זה לדיון במליאה, משום שאני לא מתכוון לברוח - לא מאחריות ולא מדיון קשה ונוקב ככל שיהיה, כי אני שותף לזעקה ולכאב האמיתיים לגבי מחירי הלחם.

אליהו ישי: אני איאבק ואלחם נגד התייקרות הלחם.

דליה איציק: חבר הכנסת ברוורמן.

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו.

דליה איציק: הצעתו של סגן ראש הממשלה היתה, כאמור, לקיים דיון במליאה, אבל בינתיים נרשמו הצעות אחרות; דקה אחת.

דליה איציק: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת משה כחלון.

דליה איציק: אנחנו נסיים את הדיון הזה.

משה כחלון: זו הצעה אחרת?

דליה איציק: כן, אלה הצעות אחרות.

דליה איציק: חבר הכנסת אלסאנע, אנשים יקשיבו לך.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה.

דליה איציק: המזכירות והמזכירים, העוזרים הפרלמנטריים, יש פה באולם רעש שהוא לא מוצדק.

דליה איציק: תודה.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אין דבר שיכול לחשוף את הכוונות האמיתיות של הממשלה הזאת יותר מאותה החלטה שהיא קיבלה - הן מבחינת העניין והן מבחינת הזמן.

טלב אלסאנע: באותו יום ממש שהממשלה נשבעת ומקבלת אמון של הכנסת, היא מעבירה מסר לאן פניה מועדות, מעבירה מסר לאותן שכבות חלשות, מעבירה מסר שכל מה שאמרו, לא באמת התכוונו.

טלב אלסאנע: הם התכוונו עד יום הבחירות, ואחרי יום הבחירות הם התכוונו להתעלל באותם אזרחים שקיבלו את התמיכה שלהם.

טלב אלסאנע: היום אנחנו שומעים "אנחנו הולכים לתקן", כאילו מישהו אחר קיבל את ההחלטה ולא אנחנו קיבלנו את ההחלטה - איזו גזירה משמים.

טלב אלסאנע: זו לא גזירה משמים.

טלב אלסאנע: אלה מעשי ידיה של הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: כל מי שיושב בממשלה נושא באחריות לאותו עוול שנעשה ולאותה התאכזרות שנעשית.

טלב אלסאנע: אני מקווה שהצעד הזה לא מעיד על הכוונה ועל המגמה.

טלב אלסאנע: לכן, אני קורא לממשלה לחזור בה מהחלטה אומללה ומסוכנת זו.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת כחלון, בבקשה.

דליה איציק: חבר הכנסת דני יתום.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, אני מאמין לכל מלה של אלי ישי.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, הרגע הערתי לך.

דליה איציק: זה מפריע.

משה כחלון: סגן ראש הממשלה ישי, אני רוצה לומר לך שאני מאמין לכל מלה שלך, אבל קשה לי להאמין שאותו אדם שבמשך שבעה חודשים חתם פעמיים על העלאת מחירי הלחם יישמע להנחיות שלך או להוראות שלך.

משה כחלון: עוד דבר - אמרת שהעלו את מחירי הלחם ללא ידיעתך.

משה כחלון: אני כבר מודיע לך, סגן ראש הממשלה, ולרפי איתן מהגמלאים, ולמשיח החברתי עמיר פרץ, שכנראה הפתרון שלו לעליית מחירי הלחם הוא חלוקת מנות קרב לנזקקים, שהוא בכלל לא פה בדיון כזה על מחירי הלחם - המשיח החברתי שלטעמי הוא משיח שקר, שהיום נמצא במשרד הביטחון, כשאנשים מעלים להם מחירים של המוצר הכי בסיסי שיכול להיות - אבל השר ישי, סגן ראש הממשלה, אני מגיע אליך.

משה כחלון: אני רק רוצה לעשות לך חידון טריוויה ולשאול מי אמר לפני שבעה חודשים: "מורי ורבותי חברי הכנסת, זו לא רשעות?

משה כחלון: זה בדיוק מה שחסר למדינת ישראל - העלאת מחירי פת הלחם?

משה כחלון: זה דבר היחיד שנשאר לאותם ילדים".

דליה איציק: תודה רבה.

משה כחלון: עוד משפט אחד: "לאותן משפחות שאין להן לא עוף ולא בשר" - אתה יכול להגיד לי, סגן ראש הממשלה, מי אמר את זה לפני שבעה חודשים?

משה כחלון: אם אתה לא יודע, זה מוענק לך באהבה מיושב-ראש הסיעה שלך הקודם, יאיר פרץ.

משה כחלון: להתראות.

רן כהן: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה; דקה.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, והנה דמעת הפוליטיקאים ואין להם מנחם.

נסים זאב: לבי לבי על זעקותיהם, מעי מעי על דמעותיהם.

נסים זאב: איזה מזל שמחיר הלחם סוף-סוף עלה ויש לפוליטיקאים איפה לזעוק.

נסים זאב: אמר בצדק שר התמ"ת: ראש הממשלה חתם.

נסים זאב: אני שמעתי את זה בתקשורת.

נסים זאב: אפשר לתקן.

נסים זאב: תנו מאה ימי חסד לתקן.

נסים זאב: יש לנו עוד דיונים במהלך הימים הקרובים, 45 יום.

נסים זאב: מה אתם מנצלים את הזעקה הזאת כאילו חרבה פה הארץ?

נסים זאב: הרי העלאת מחיר הלחם היא אולי גזירה שבאמת צריכים לתקן אותה, אבל צריכים גם לבלום גזירות נוספות שעומדות בפתח.

נסים זאב: צריכים לתת צ'אנס לממשלה הזאת כדי לתקן.

נסים זאב: מעניין איך הגיעו כל הזקנים אל חבר הכנסת משה גפני עוד לפנות בוקר ואמרו לו שהם כבר לא יכולים לקנות לחם, ובמקום לחם אחד הם יאכלו רק חצי לחם, כאשר מחיר הלחם עלה רק ב-25 אגורות.

נסים זאב: מעניין שכל המסכנים האלה מגיעים אליך.

נסים זאב: תשלח אותם גם אלי כדי שאני אוכל לעזור להם.

נסים זאב: תודה.

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: - - -

נסים זאב: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, בבקשה; דקה אחת.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת מג'אדלה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הציניות חוגגת פה גם ברמה של המינהל התקין, ששר שיודע שהוא מסיים את תפקידו באותו יום, ואני מתכוון לאולמרט, הוא כופה על השר החדש ישי מהלך שהוא יודע מראש שהוא לא יקבל אותו.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד, את מפריעה.

דליה איציק: תודה.

מוחמד ברכה: השר ישי עכשיו מתפתל כדי להשלים את המהלך הזה, כדי שהמהלך הזה יושלם בסופו של דבר.

מוחמד ברכה: אבל, הציניות מגיעה לשיאים דרך הדברים של אנשי הליכוד, שדווקא מחו, כמו חבר הכנסת כחלון, שציטט את דברי יאיר פרץ לפני שבעה חודשים על העלאת מחיר הלחם, שכחלון דווקא הסכים לה.

מוחמד ברכה: תשמע, יש גבול לציניות שאפשר לשאת בבית הזה.

מוחמד ברכה: כנראה שההגנה על פת הלחם היא עיסוק פוליטי נמוך ולא עמדה עקבית.

מוחמד ברכה: אני חושב שהרוב בכנסת צריך לומר את דברו.

מוחמד ברכה: אם הממשלה לא מתעשתת - הרוב בכנסת עכשיו ומייד צריך לומר את דברו ולהגיד "לא" לייקור הלחם.

מוחמד ברכה: כשהשרים נשבעו אמונים, הם אמרו בסוף שבועתם שהם יכבדו את החלטות הכנסת.

מוחמד ברכה: אני רוצה שנבחן אותם כבר בשבוע הראשון אם הם מכבדים את השבועה הזאת.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, תודה רבה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה; דקה.

משה כחלון: יש פרוטוקול.

משה כחלון: לא סתם להגיד דברים.

מוחמד ברכה: - - -

משה כחלון: מה ממשלה?

משה כחלון: אולמרט.

גאלב מג'אדלה: אדוני ראש הממשלה, מכובדי שר התמ"ת, המחאה שלי: מפריעים לי שני דברים.

דליה איציק: חבר הכנסת אפי איתם, אני בטוחה שאתה רוצה להקשיב לחבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: בדרך כלל, אנחנו לא מקשיבים הדדית.

גאלב מג'אדלה: מפריעים לי שני דברים: הגישה והדרך שבה העלו את מחיר הלחם והעלאתו העקרונית שפגעה בכולנו.

גאלב מג'אדלה: הדבר הנוסף - הפתרון ששמענו משר התמ"ת, שלא שמענו עליו.

גאלב מג'אדלה: תודה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

דליה איציק: אחריו יסיים חבר הכנסת עתניאל שנלר.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, איחולי הצלחה.

דליה איציק: אדוני, תודה.

אורי אריאל: מי שחסר פה זה ראש הממשלה שחתם על הצו הזה.

אורי אריאל: כולם יכולים לדבר.

אורי אריאל: סגן ראש הממשלה קיבל צו חתום, וראש הממשלה, שחתם לפני שבעה חודשים והסביר שלא מעלים את מחיר הלחם הפרוס האחיד כי זה מה שאוכלים העניים, פרוסות דקות-דקות כאלו, כמובן שכח את זה וחתם על ההעלאה והשאיר אחריו מבול.

אורי אריאל: גם מחיר הלחם הפרוס עולה, כי ראש הממשלה לא מבין שיש אנשים שב-1 בחודש הם במינוס של 2,000 שקל ואין להם במה לשלם: לא חשמל, לא מים, לא לימודים ולא כלום.

אורי אריאל: איך אמר חבר הכנסת מרציאנו: כגנב בלילה?

דליה איציק: שר המדע.

אורי אריאל: אדוני סגן ראש הממשלה מר אלי ישי, מכך שלא אמרת תאריך שבו יקרה התיקון שלך עם שר האוצר, אני מבין שיש בעיה - בגדר הרוצה לשקר ירחיק עדותו.

אורי אריאל: אני פונה אליך ואומר לך: מעשיך יקרבוך, מעשיך ירחקוך.

אורי אריאל: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה; דקה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו תיכף מסיימים את הדיון.

עתניאל שנלר: גברתי היושבת-ראש, זה נראה לי כאן קצת כמו מאבק על הפת הפוליטית ולא על פת הלחם.

עתניאל שנלר: אני רוצה להציע שהכנסת תברך את ראש הממשלה ואת שר האוצר על שני דברים.

עתניאל שנלר: האחד - ההחלטה לסכל את העלאת מחירי הלחם בעוד שלושה חודשים - -

חיים אורון: - - -

עתניאל שנלר: - - והשני - ההחלטה לתגמל את אלה שראוי לתגמל אותם.

עתניאל שנלר: דומה שההצעה הזאת מבטאת את האיזון הנכון בין הדאגה להנהיג כלכלה נכונה לבין האחריות המלאה לכל אחד מאזרחי ישראל.

עתניאל שנלר: לכן, אני מציע להסתפק בדברי התשובה של סגן ראש הממשלה, השר ישי.

אבשלום וילן: - - - הדבר הכי פחות מוסרי שקיים.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של סגן ראש הממשלה.

דליה איציק: חבר הכנסת אלקין, אתה מפריע לי באמצע ההצבעה.

גלעד ארדן: מה הציע השר ישי?

גלעד ארדן: להוריד מסדר-היום?

גלעד ארדן: מה הוא הציע?

קריאה: דיון במליאה.

דליה איציק: כל ההצעות הן לדון במליאה.

דליה איציק: חבר הכנסת אלקין, פעם שלישית, ואתה באמצע הצבעה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של - - - חבר הכנסת ברוורמן, אני בטוחה שאצלך בנשיאות לא היית מרשה את זה.

דליה איציק: אנחנו באמצע הצבעה.

דליה איציק: חבר הכנסת ברוורמן.

מוחמד ברכה: ההצבעה היא לא על - - -

דליה איציק: על כל ההצעות.

מוחמד ברכה: המציעים.

מוחמד ברכה: - - -

דליה איציק: נכון.

דליה איציק: על כל ההצעות של המציעים פלוס - - - מי בעד ההצעה לקיים דיון במליאה?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: נדמה לי שיש רוב מסיבי ומוחץ, ועל כן אפילו לא נקיים את ההצבעה אלא למען הפרוטוקול.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום - רוב

דליה איציק: ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

גדעון סער: למה ראש הממשלה לא בא?

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער, אני באמצע הצבעה.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער, אני באמצע.

דליה איציק: תודה רבה לכם.

דליה איציק: אם כן, הנושא יעבור לדיון במליאה.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 300.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון הבא.

דליה איציק: אנחנו ממשיכים את הדיון על הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006.

דליה איציק: אני רוצה להגיד שהדיון הוא רק עם ראשי הסיעות.

דליה איציק: אני לא יודעת להעריך כמה זמן זה ייקח, חבר הכנסת רן כהן.

דליה איציק: אני מעריכה שזה ייקח בערך שעה.

דליה איציק: ראשון הדוברים - חבר הכנסת יואל חסון; חמש דקות.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה - גברתי היושבת-ראש, ברכות, המון הצלחה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, נאפשר לחבר הכנסת יואל חסון לדבר ונקשיב לו בכבוד הראוי לו.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, אני חייב לומר שבימים האחרונים האזנתי בקשב רב לחברים מהקואליציה ומהאופוזיציה שדיברו רבות על התקציב – חברי אופוזיציה שכתבו את התקציב ותמכו בו בממשלה, והיום באים ומדברים נגד התקציב שהם היו חלק ממנו; וחלק מחברי הקואליציה, שטרם הפנימו את היותם חברי קואליציה.

יואל חסון: הם לא מבינים דבר אחד פשוט: הציבור לא טיפש, הציבור מבין שיש חובה אמיתית למען כלכלת ישראל, יש חובה אמיתית לציבור, ולממשלה ולמדינה הזאת שהתקציב הזה יעבור.

יואל חסון: הרי כולם יודעים שאם התקציב הזה לא עובר בקריאה הראשונה, השנייה או השלישית, אנחנו הולכים לבחירות.

יואל חסון: האם יש כאן מישהו שמסוגל לבוא לציבור ולהגיד: חודשיים אחרי הבחירות אנחנו הולכים לבחירות נוספות, משום שאנחנו לא תומכים בתקציב – תקציב שכולנו יודעים שהוא חייב לעבור?

יואל חסון: יותר מזה, כמה מאתנו יודעים שמשום שהתקציב לא עובר ולא קיים ארגונים חברתיים ועמותות חשובות אינם מקבלים תקציב כבר חודשים רבים, החלטות ממשלה חשובות אינן מתממשות כי אין תקציב – כמה מאתנו יודעים את זה?

יואל חסון: האם זה מה שנכון למדינת ישראל?

יואל חסון: האם נכון שנמשיך להתנהל ללא תקציב?

יואל חסון: אלו מאתנו שהם שותפים בקואליציה הכניסו שינויים חשובים ומשמעותיים שייכנסו לתקציב ויגיעו להצבעה אחרי הקריאה הראשונה.

יואל חסון: השינויים האלה ייכנסו, וכל חברי הקואליציה ידעו שהם יכלו להכניס את השינויים האלה, והשינויים האלה יהיו.

יואל חסון: צריך להעביר את התקציב הזה, בראש ובראשונה משום שצריך להשיב את האמון של הציבור בפוליטיקה הישראלית ובבית הזה.

יואל חסון: מצפים מאתנו להעביר תקציב ולהיערך כמה שיותר לתקציב 2007, שיהיה טוב יותר, חזק יותר, רגיש יותר – שיהיה בו ביטוי לדברים שאנחנו מאמינים בהם כקואליציה וכממשלה.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, הציבור רואה אותנו.

יואל חסון: ובדיוק כפי שהצבענו על דברים מסוימים בלי קשר לאופוזיציה וקואליציה, כל הבית הזה צריך להתגייס כדי להעביר את התקציב הזה, בצורה טובה, כדי להיערך לתקציב 2007, כמו שאמרתי.

יואל חסון: זה מה שהציבור מצפה מאתנו, ולא להיות ציניים – ופתאום מי שבאופוזיציה, והם שהכינו וכתבו את התקציב, הם נגד התקציב; ואנחנו בקואליציה, חלקנו מתנגדים לתקציב.

יואל חסון: לכן, אני מאמין ומקווה שרוב חברי הבית הזה, ובוודאי כל חברי הקואליציה, יצביעו בעד התקציב, ולאחר הקריאה הראשונה ייתנו בו ביטוי לדברים שנאמרו במשא-ומתן הקואליציוני, ונוכל להתחיל בעבודת הכנסת, בעבודת הממשלה, ולתת ביטוי נכון לכל המטרות שאנחנו מאמינים בהן בתקציב 2007 הקרוב.

יואל חסון: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת יואל חסון, שאפילו קיצר.

גדעון סער: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, אני עומד פה היום ביום לא קל עבורי.

יורם מרציאנו: אני בעצם חבר בקואליציה – ושוב, אני מאחל שהממשלה הזאת תאריך ימים, לטובת מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: אני לא מוכן ולא מסכים שיקראו לי מורד, כי אינני מורד, ועם זאת, ואף-על-פי ששמעתי פה חברים נוספים שאמרו: מה, לנו אין מצפון?

יורם מרציאנו: לכל אחד מאתנו יש מצפון – אצלי המצפון הוא לא רק מצפון, הוא גם שליחות והוא גם דרך.

יורם מרציאנו: כשנבחרתי לכנסת הזאת, נבחרתי במשבצת חברתית, במשבצת השכונות של מפלגת העבודה, והתחייבתי לציבור ששלח אותי לכנסת ישראל להיות כלב השמירה בנושאים החברתיים, ואכן כך אני מתחייב לעשות.

יורם מרציאנו: שמעתי בשבוע שעבר את הנאום של ראש הממשלה בעת שהניח את קווי היסוד והציג את ממשלתו החדשה.

יורם מרציאנו: שמעתי שראש הממשלה מדבר על חמלה.

יורם מרציאנו: אני בעד חמלה, וזה יוצא באמת מעמקי נשמתי.

יורם מרציאנו: עם זאת, אי-אפשר לדבר על חמלה ועל רגישות חברתית מצד אחד ומצד שני לנהוג בדיוק הפוך.

יורם מרציאנו: שמעתי גם את סגן ראש הממשלה, את אלי ישי, שעמד כאן לפני.

יורם מרציאנו: הוא אמר שגם הוא עצמו, אף-על-פי שהוא עמד להיות שר התמ"ת, לא ידע כלל על העלאת מחירי הלחם.

יורם מרציאנו: כשכל השרים נסעו יחד לבית הנשיא על מנת להשיק כוסית לחיי הממשלה החדשה, אנחנו שומעים בכלי התקשורת הודעה שזה עתה העלו את מחירי הלחם.

יורם מרציאנו: חבר'ה, עם כל הרצינות וכל הכבוד, צריך לכבד את האנשים שיושבים כאן.

יורם מרציאנו: בכלל, אתם מביאים בפנינו היום הצעת תקציב לקריאה ראשונה, כשמשהו קורה בבית הזה.

יורם מרציאנו: זה אותו תקציב של ביבי נתניהו, שר האוצר הקודם.

יורם מרציאנו: הוא הניח אותו.

יורם מרציאנו: אני שומע שמצד אחד אנשי הליכוד בראשות ביבי נתניהו יצביעו נגד תקציב שהם עצמם הביאו.

יורם מרציאנו: אני לא מבין את העניין הזה.

יורם מרציאנו: ומצד שני, יש מי שמדברים על חמלה ורגישות חברתית.

יורם מרציאנו: מעבר למחירי הלחם, בשבוע שעבר חגגנו את יום העצמאות למדינת ישראל.

יורם מרציאנו: באותו יום עמדנו כולנו בבתי-העלמין מול קבריהם של האחים שלנו, כל אחד עמד בבית-העלמין כנציג המדינה.

יורם מרציאנו: ראינו שם את אלמנות צה"ל, היינו אתן, הבטחנו להן, הבטחנו לנופלים.

יורם מרציאנו: והנה אני רואה את חוק ההסדרים.

יורם מרציאנו: אותה אלמנה, שכבר תרמה תרומה אדירה למדינת ישראל בעצם אובדן בעלה, אומרים לה באותו חוק הסדרים, שאם היא רוצה לחיות עכשיו עם בן-זוג, היא מפסידה את הגמלה.

יורם מרציאנו: איזו חמלה, איזו חברה, אילו ערכים?

יורם מרציאנו: קשה לי לדבר על זה, אבל אני אומר לכם כחבר כנסת צעיר וחדש, שאני באמת מקווה שהממשלה הזאת תאריך חיים ותאריך שנים – לטובת מדינת ישראל, כי מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה ללכת למערכת בחירות כל שנה.

יורם מרציאנו: אבל נאה דורש ונאה מקיים, ומי שמדבר על חמלה, שלא רק יאמר זאת במלים, שיעשה, כי באמת יש ציבור מסכן במדינת ישראל, לצערי הרב, שמחכה לנו בכיליון עיניים.

יורם מרציאנו: לכן, חברותי וחברי, עם כל הכבוד ועם כל הצער, היום לא אצביע בעד התקציב הזה.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת יורם מרציאנו.

גדעון סער: יש מי שמדברים על החמלה וחושבים על החמאה.

גדעון סער: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הבית, אני שומע את הקואליציה, את הממשלה אומרת שזה התקציב שלי.

בנימין נתניהו: יש לי שלוש הערות לאמירה השגויה הזאת.

בנימין נתניהו: דבר ראשון, אתם מביאים לקריאה ראשונה תקציב שאתם יודעים מראש – ובעצם לא מסתירים – שלקראת הקריאה השנייה והשלישית תשנו אותו.

בנימין נתניהו: במה תשנו אותו?

בנימין נתניהו: במושג שכולנו קיווינו שהוא כבר נעלם ממקומותינו – כספים ייחודיים למפלגות.

בנימין נתניהו: זה לא היה בתקציב שאני הכנתי לפני שנה.

בנימין נתניהו: זה חדש.

בנימין נתניהו: הייתי אומר שזה חידוש של נוהל ישן ופסול, ואתם הבאתם אותו במלוא העוצמה.

בנימין נתניהו: אתם נותנים למפלגות לחלק כספי ענק למוטביהן, ואתן דוגמה.

בנימין נתניהו: יש כאן למשל סעיף נכבד, שמחלק כספים לנוער חרדי מנותק.

בנימין נתניהו: אני חייב לומר לחברי במפלגות החרדיות, ובכלל, שאני בעד.

בנימין נתניהו: אם יש נוער כזה במצוקה בציבור החרדי, ראוי שיעזרו לו.

בנימין נתניהו: אבל ראוי גם לעזור לנוער חילוני מנותק, לנוער דתי-לאומי מנותק, לנוער של עולים – בכלל, הממשלה הזאת הפקירה את העולים – לנוער מיעוטים מנותק.

משולם נהרי: - - -

גדעון סער: אדוני השר, זה חידוש ששרים קוראים קריאות ביניים.

גדעון סער: אומנם בפרלמנטריזם יש מעת לעת חידושים, אבל - - -

משולם נהרי: רק לא הבנתי - - -

בנימין נתניהו: הוא לומד – הוא חדש.

גדעון סער: לא, הוא מנוסה.

גדעון סער: הוא חדש ליד השולחן הזה, אבל הוא מנוסה בבית הזה.

בנימין נתניהו: אז יש לו אינרציה ישנה.

בנימין נתניהו: בכל אופן, ראוי היה לתת לכל מי שזקוק לעזרה, ולא באופן סקטוריאלי.

בנימין נתניהו: וזה בדיוק מה שמתבצע כאן:

בנימין נתניהו: מתן כספים סקטוריאליים, סעיף אחר סעיף.

בנימין נתניהו: וכמובן, איך זה ימומן?

בנימין נתניהו: הרי יבואו לממן את זה.

בנימין נתניהו: יממנו את זה בקיצוצי flat - קיצוצים רוחביים – והקיצוצים הללו יפגעו בחינוך, ברווחה ובבריאות.

בנימין נתניהו: כלומר, הכספים שהיו צריכים לעזור לחלשים ולנזקקים הופכים לכספים סקטוריאליים, הופכים לכספים ייחודיים.

בנימין נתניהו: זה פסול, זה לא היה בתקציב שהגשתי, וזה כמובן לא צריך להיות בתקציב הנוכחי.

בנימין נתניהו: דבר שני, אתם כל הזמן אומרים שזה התקציב שלי, התקציב של נתניהו.

בנימין נתניהו: אני זוכר שבמשך ששת החודשים האחרונים שפכתם את דמי.

בנימין נתניהו: אמרתם שהתקציבים שהבאתי פגעו במדינה, הרסו את המדינה.

בנימין נתניהו: מה זאת אומרת?

בנימין נתניהו: מהרגע שבו שרון ביקש ממני לכהן בתפקיד שר האוצר המצאתי את העוני?

בנימין נתניהו: לא היה עוני במדינה?

בנימין נתניהו: הוא לא עלה מדי שנה במשך עשור?

בנימין נתניהו: את כל הדברים תליתם בעניין הזה, ואמרתם: אנחנו נביא תקציב אחר לחלוטין.

בנימין נתניהו: והנה, עכשיו אתם אומרים: אנחנו מביאים את אותו תקציב.

ראובן ריבלין: בשם האחריות הלאומית.

בנימין נתניהו: אז אחת משתיים: או שרימיתם את הציבור לפני הבחירות, או שאתם מרמים את הציבור עכשיו.

בנימין נתניהו: אתם יודעים מה - ביכולת

בנימין נתניהו: כם לעשות את שני הדברים בו-זמנית.

בנימין נתניהו: נקודה שלישית: התקציב שהכנתי, ששונה מהתקציב שלכם ואיננו כולל את הכספים הייחודיים, הוכן לפני שנה.

בנימין נתניהו: הייתי מאוד זהיר בהכנת תקציבים, ואני ממליץ על כך גם לשר האוצר החדש.

בנימין נתניהו: לא חילקתי כסף שלא היה ברשותנו.

בנימין נתניהו: אבל אמרנו שהמדיניות שלנו תביא לצמיחה ותאפשר לעזור לחלשים.

בנימין נתניהו: היא תאפשר להביא לחמלה – ואם להשתמש בדבריו של חבר הכנסת גדעון סער, היא תביא חמאה לחמלה, היא תמלא את הקופות.

בנימין נתניהו: זה היה לפני שנה, הקופות עדיין לא התמלאו, או בוודאי התמלאו באופן חלקי.

בנימין נתניהו: ובינתיים, בשנה הזאת, הקופות התמלאו הרבה מעבר לציפיות הוורודות שלנו.

בנימין נתניהו: המדיניות פעלה בצורה אדירה, והיא פועלת גם עכשיו, עדיין.

בנימין נתניהו: היא מילאה את הקופות.

בנימין נתניהו: ובכן, אפשר היה לעשות שני דברים.

בנימין נתניהו: ראשית, להוריד את המע"מ בבת-אחת.

בנימין נתניהו: זה מס רגרסיבי.

בנימין נתניהו: זה מס שמכביד על החלשים בחברה, ואין שום סיבה לחכות עם זה.

בנימין נתניהו: בעודף גביית המסים, אפשר וצריך היה לעשות את זה.

בנימין נתניהו: אבל דבר שני קרה: בעוד הקופות מתמלאות, הן גם לא התרוקנו, משום שהממשלה סירבה להצעתנו, הצעת חסרת תקדים שהצעתי מן האופוזיציה לראש הממשלה.

בנימין נתניהו: אמרתי לו: למה לחכות בהוצאה התקציבית?

בנימין נתניהו: הרי יש בחירות – ינואר, פברואר, מרס, אפריל ומאי.

בנימין נתניהו: במשך חצי שנה אנשים זקוקים לקבל את מה שהם זקוקים לקבל, במיוחד החלשים.

בנימין נתניהו: הנה, אנחנו מן האופוזיציה מוכנים להעביר את התקציב אז, על מנת שיתחילו לחלק את הכספים הללו.

בנימין נתניהו: לא נעניתי עד היום.

בנימין נתניהו: אבל, מה שקרה בינתיים הוא, שחמישה חודשים של הוצאה הצטברו בקופת המדינה, והעודף הזה איננו מחולק היום כולו לצרכים.

בנימין נתניהו: הצרכים ברורים – צרכים חברתיים ברורים, פירוש הדבר לעזור למי שיכולים לעבוד ולעודד אותם לצאת לעבודה, ולעזור עוד יותר לאלה שאינם יכולים לעבוד – נכים שאינם יכולים לעבוד, קשישים ואחרים.

בנימין נתניהו: הכסף הזה ישנו.

בנימין נתניהו: כלומר, התקציב הזה איננו משקף את התקציב שהכנתי בזמני בגלל הכספים הייחודיים והוא גם איננו משקף את מה שהייתי עושה בחלוקה לחלשים, חלוקה מושכלת ונכונה, משום שאתם לא מחלקים בדרך המושכלת, ואפילו לא בדרך השלמה.

בנימין נתניהו: יכולתם לעשות זאת.

בנימין נתניהו: יכולתם לשנותו לטובה, ושיניתם אותו לרעה.

בנימין נתניהו: על כן אנחנו נצביע נגד התקציב.

בנימין בן-אליעזר: אתה מצביע נגד התקציב שלך?

בנימין נתניהו: זה לא התקציב שלי.

גדעון סער: אדוני השר, נדמה ששמעת את השורה התחתונה בלבד, ולא את כל הנאום.

גדעון סער: חבר הכנסת שלמה בניזרי, נציג סיעת ש"ס.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לא נעים לי לומר על ראש ממשלה לשעבר עם תוכניות לעתיד, שדבריו גובלים אפילו בחוצפה.

שלמה בניזרי: מי שזוכר, במערכת הבחירות הוא מעין הודה שהוא פגע בחלשים, כי לא היתה ברירה, וכי הוא ילך וישאף לתקן.

שלמה בניזרי: פתאום עכשיו הוא אומר שיש כאן חלוקה, איזו חלוקה של ייחודיים, שנתנו לקבוצות מסוימות שלא מגיע להן.

שלמה בניזרי: הוא הזכיר דווקא, לא פחות ולא יותר, נוער מנותק – מה שנקרא בלשוננו "שבאבניקים", או נוער בפוטנציאל לפשע.

שלמה בניזרי: ועל זה הוא בא ומצר ומלין – איך נתתם?

ראובן ריבלין: נוער מנותק חרדי.

שלמה בניזרי: חוץ מזה, צריך לזכור שבהסכמים הקואליציוניים כל המפלגות קיבלו.

שלמה בניזרי: אז למה אתם תמיד טורחים לומר ש"ס וש"ס וש"ס?

שלמה בניזרי: הרי אנחנו קיבלנו ייחודיים, ומפלגת הגמלאים לא קיבלה?

שלמה בניזרי: ויישר כוח, מר איתן.

שלמה בניזרי: ומפלגת העבודה לא קיבלה?

שלמה בניזרי: כולם קיבלו, כי אתה יצרת את כל אותן עוולות.

שלמה בניזרי: שאלת אם לא היה עוני לפני שהיית שר האוצר.

שלמה בניזרי: היה עוני, אבל אתה העמקת את העוני בצורה נוראית ופגעת בכל אותם אנשים – למעלה ממיליון וחצי אנשים שאין להם מה לאכול, מתחת לקו העוני.

שלמה בניזרי: מה עשית בשבילם בשלוש השנים שבהן כיהנת כשר האוצר?

שלמה בניזרי: האם היטבת אתם?

שלמה בניזרי: נתת להם משהו חיובי?

שלמה בניזרי: צ'יפרת אותם?

שלמה בניזרי: הלכת ופגעת בקצבאות הילדים.

שלמה בניזרי: הרי יש כאן בבניין הזה צביעות.

שלמה בניזרי: אף מפלגה, למעט המפלגה שלנו, לא היתה מוכנה לבוא ולדבר על קצבאות הילדים.

שלמה בניזרי: הוא מדבר על הורדת המע"מ ב-0.5% או ב-1%.

שלמה בניזרי: מה זה משנה לאזרח, למשפחה שפגעת בקצבאות הילדים שלה, והורדת 3,000 ו-4,000 ש"ח בחודש?

שלמה בניזרי: תשנה 0.5% במע"מ – זה משנה לו?

שלמה בניזרי: הוא צריך כסף ללכת למכולת ולשלם את כל החובות שלו.

שלמה בניזרי: אבל בבית הזה, שומעים קצבאות – מה פתאום, זה מיועד לחרדים ולערבים.

שלמה בניזרי: מה פתאום לדאוג לשתי האוכלוסיות האלה.

שלמה בניזרי: קשישים – גם ההורים שלי קשישים, וגם אני אגיע בעזרת השם לשלב הזה.

שלמה בניזרי: אבל אם אתם באמת רוצים להיטיב עם החלשים – וכולם פתאום צועקים כאן על הלחם – הדרך הטובה ביותר, שנהוגה בכל העולם, היא לבוא ולתת להם כסף ביד.

שלמה בניזרי: כסף.

שלמה בניזרי: וכל מדינות העולם עושות זאת דרך קצבאות הילדים.

שלמה בניזרי: אנחנו לא עושים כאן טובה.

שלמה בניזרי: אנחנו לא המצאנו את הגלגל.

שלמה בניזרי: בכל העולם זה קיים.

שלמה בניזרי: תן להם כסף ישירות.

שלמה בניזרי: היום הידרדרנו, ובקצבאות הילדים אנחנו במקום ה-23 מתוך 24.

שלמה בניזרי: אולי רק ספרד עקפה אותנו.

שלמה בניזרי: אתם מבינים לאן דרדרתם את המצב?

שלמה בניזרי: וכל זה לא היה ענייני, אלא משנאת ילדי החרדים וילדי הערבים.

שלמה בניזרי: כן, זאת גזענות שהיתה כאן בכנסת, והיא עדיין קיימת.

שלמה בניזרי: בכל העולם זה קיים.

שלמה בניזרי: אתם לא עושים טובה, כי אלה אזרחים שמשלמים כסף ומגיע להם לקבל את זה דרך הביטוח הלאומי.

שלמה בניזרי: מי שבאמת רוצה להיטיב את מצבם של אותם עניים – וכולכם נהייתם גיבורים היום; רוצים לתת כסף ולדאוג ללחם, ל-20-30 אגורות – אם אתם באמת אמיתיים, בואו נראה אתכם: תנו להם כסף ישירות, לאותן משפחות שמהן אתם מונעים.

שלמה בניזרי: אגב, נהניתי לשמוע את הפעיל החברתי מרציאנו, שאני מכיר אותו עוד מהשכונות, והוא באמת עושה עבודה טובה.

שלמה בניזרי: אבל הוא נשלח דרך עמיר פרץ – איפה עמיר פרץ?

שלמה בניזרי: שר הביטחון הסתגר בקריה?

שלמה בניזרי: אנחנו באיזו מלחמה, אדוני היושב-ראש?

שלי יחימוביץ': הוא כאן בחדר הסמוך.

שלמה בניזרי: אז אנחנו לא במלחמה עכשיו.

שלמה בניזרי: אין איזה פיגוע, ברוך השם – לא נפתח פינו לשטן.

שלמה בניזרי: למה הוא לא נמצא כאן?

שלמה בניזרי: למה הוא לא נמצא פה?

שלמה בניזרי: למה הוא לא עולה לדבר, להגיד איזו מלה, משהו, לעודד את אזרחי מדינת ישראל שמחכים למוצא פיו?

שלמה בניזרי: חוץ מזה, אני לא מבין את ההיגיון של עמיר פרץ.

שלמה בניזרי: הרי כל חברי הכנסת שלו וכל היועצים שלו אמרו לו: תשמע, שנה את האסטרטגיה שלך ולך על נושא ביטחוני-מדיני בבחירות, אל תלך על הנושא החברתי.

שלמה בניזרי: אתה תאבד את כל המנדטים שלך.

שלמה בניזרי: ובאמת הוא איבד חלק גדול מהמנדטים – חלק מגזענות של מצביעי מפלגת העבודה, שלא יכלו לסבול את העובדה שמרוקאי יעלה.

שלמה בניזרי: אוהו.

שלמה בניזרי: חלק מהם הוא הפסיד.

שלמה בניזרי: אבל חלק הוא הפסיד מפני שהוא הלך על אג'נדה חברתית.

שלמה בניזרי: ואם הלכת על אג'נדה חברתית, מה פתאום הגעת לקריה?

שלמה בניזרי: היית צריך להיות בכלל שר האוצר.

שלמה בניזרי: תאמין לי, אדוני שר האוצר הירשזון, קיבלת את זה במתנה כי הוא ויתר לך.

שלמה בניזרי: זה לא מפני שאתם רציתם.

אברהם הירשזון: מה זאת אומרת במתנה?

שלמה בניזרי: לא, זה מגיע לך בזכות.

אברהם הירשזון: אתה משתלח.

אברהם הירשזון: עמיר פרץ שוחח אתי בימים האחרונים פעמים מספר על נושא הרווחה וזה מאוד מעניין אותו, ואני מציע לך - - -

שלמה בניזרי: הייתי מציע לו שלא רק יתעניין אלא קודם כול יפעל בנושא הזה, אף שהוא לא קשור למפלגתי.

אברהם הירשזון: אתה חבר בקואליציה.

שלמה בניזרי: הייתי מציע לו שלא ישלח את מרציאנו ואת חבריו.

שלמה בניזרי: חברי השר איתן ממפלגת הגמלאים, יש לך איזה בחור צעיר שם בגיל של אבא שלי, שיהיה בריא, בשם שרון, נכון?

גדעון סער: חבר הכנסת שרוני.

שלמה בניזרי: כן, שרוני.

שלמה בניזרי: שמעת אותו בזמן האחרון?

שלמה בניזרי: אתה יודע איזה דברים חמורים הוא אמר?

שלמה בניזרי: הוא אמר - לבטל את נושא הכשרות.

שלמה בניזרי: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, לא הפעלת לי את השעון, לכן אני לא יודע מתי להפסיק.

גדעון סער: מאחר שעשיתי את הטעות הזאת, אני אקסטרה לארג'.

שלמה בניזרי: בסדר גמור.

שלמה בניזרי: הוא אמר: לבטל את הכשרויות.

שלמה בניזרי: זה לא משהו גזעני?

שלמה בניזרי: אני לא מצליח להבין את זה.

שלמה בניזרי: הרי 70% לפחות מאזרחי מדינת ישראל אוכלים כשר, ומיום ליום מצב הכשרויות הולך ומתחזק, רוצים יותר בד"צים.

שלמה בניזרי: זו דרישה של אזרחי מדינת ישראל.

שלמה בניזרי: אז מה זאת החוצפה הזאת להגיד שהמחירים הגבוהים במדינת ישראל הם בגלל הכשרויות?

שלמה בניזרי: כמה עולה הכשרות הזאת?

שלמה בניזרי: אני לא מבין.

שלמה בניזרי: למה צריך פיקוח של משרד הבריאות?

שלמה בניזרי: זה לא מייקר?

שלמה בניזרי: יבואו אזרחים ויגידו: אני מוותר גם על הפיקוח הזה וגם על הפיקוח הזה.

שלמה בניזרי: הוא גם טען שלקחנו את כל הכסף, לכן עלה המחיר של הלחם.

שלמה בניזרי: רגע, אתם לא קיבלתם, אדוני?

שלמה בניזרי: ואני מקווה שאתה גאה בכך שהגעתם להישגים תקציביים.

שלמה בניזרי: גם המיליארד ו-800 המיליון שקיבלנו הולכים לכספם הפרטי של חברי הכנסת?

שלמה בניזרי: הרי זה הולך לחלוקה.

שלמה בניזרי: מה שהממשלה לא השכילה לעשות, אנחנו בלחצים פוליטיים הצלחנו.

שלמה בניזרי: אז מה הטענה כלפינו?

שלמה בניזרי: אני רוצה רק להזכיר לחבר הכנסת שרוני, שבקדנציה הקודמת - למי שהספיק לשכוח כי זיכרוננו קצר - היו פה 15 חברי כנסת, שבראשם עמד טומי לפיד.

שלמה בניזרי: הם הצליחו בהתחלה.

שלמה בניזרי: הם גדלו, גדלו, כי הם למדו את הכלל מדברי חז"ל: כל המצר לישראל נעשה ראש, שנאמר "היו צריה לראש".

שלמה בניזרי: אתה רוצה להצליח - תיכנס בחרדים.

שלמה בניזרי: אבל להזכירו, יש עוד פסוק.

שלמה בניזרי: כתוב: "בפרח רשעים כמו עשב ויציצו כל פועלי און", אבל יש המשך: "להשמדם עדי עד".

שלמה בניזרי: מי שראה את הסוף של טומי לפיד וחבריו ראה ששנאה והסתה זה טוב, זמנית אתה יכול להרוויח, אבל בסופו של דבר ההפסד יהיה כל-כולו שלכם.

שלמה בניזרי: ואשר לנושא הלחם, אני חושב שחבר הכנסת ישי הבהיר: אנחנו לא עשינו את זה.

שלמה בניזרי: אני לא בא להלין על שר האוצר ולא על ראש הממשלה.

שלמה בניזרי: היה לחץ של המאפיות.

שלמה בניזרי: ברור.

שלמה בניזרי: בימים ראשון-שני יכול להיות שהיו סוגרים את המאפיות, ואז היינו עומדים פה ואומרים: איך עשיתם דבר כזה.

שלמה בניזרי: יצאה פה תקלה מכל הסיפור.

שלמה בניזרי: יש שני פתרונות שמדברים עליהם: האחד, דרך הביטוח הלאומי, או סובסידיה.

שלמה בניזרי: והשני - יש הבדל בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה.

שלמה בניזרי: אין לנו גם הרבה זמן למתוח את זה.

שלמה בניזרי: בסך הכול נשארו 38 יום, נדמה לי, אפשר יהיה לתקן.

שלמה בניזרי: אם לא, הכנסת תצטרך להביע דעה.

שלמה בניזרי: זה לא דבר שאתה יכול לשקר בו.

שלמה בניזרי: כל הרוצה לשקר, ירחיק עדותו.

שלמה בניזרי: יש לנו בסך הכול פחות מ-40 יום שבהם נוכל לבדוק את כנותם של שרי הממשלה; ואני חלק מהקואליציה.

שלמה בניזרי: אני מאמין שברצון טוב – ודאי שיש שר תמ"ת עם רגישות גבוהה - הנושא יבוא על פתרונו.

שלמה בניזרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת בניזרי.

גדעון סער: חבר הכנסת יורי שטרן, נציג סיעת ישראל ביתנו, בבקשה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי, אגיד קודם כמה מלים על עצם צורת הדיון בתקציב המדינה שמקובלת בכנסת.

יורי שטרן: היא חריגה בעולם.

יורי שטרן: אין מקום שבו ניתנים פחות מארבעה חודשים לדיוני התקציב בפרלמנט.

יורי שטרן: אין מקום שאין בו - אני מדבר על הדמוקרטיות כמובן - צוות מיוחד של יועצים כלכליים שעוזרים לפרלמנט בדיונים התקציביים.

יורי שטרן: אצלנו זה צ'יק-צ'ק, הופ-טופ, והתוצאה תמיד עגומה.

יורי שטרן: התקציב הזה מכניס את הכנסת למצב מגוחך במיוחד.

יורי שטרן: במקום לקבל אותו, כפי שהזכיר חבר הכנסת נתניהו, עוד בסוף שנת 2005, כשזה היה אפשרי והאופוזיציה היתה מוכנה לתת גיבוי לממשלה בשביל להעביר תקציב לפחות חצי-שנתי, ולהיות עכשיו במצב שבו אנחנו יכולים לדון ברצינות בגזירות החדשות, בתוכניות החדשות - אנחנו במהירות בלתי נסבלת חייבים היום לאשר את התקציב בקריאה ראשונה, אחרי שקיבלנו אותו זה עתה.

יורי שטרן: אי-אפשר ללמוד אותו, אי-אפשר לקרוא את חוק ההסדרים, שבו בדרך כלל טמונים הדברים הכי קשים והכי לא נכונים והכי מנוגדים לרוח של הכנסת.

יורי שטרן: אנחנו צריכים לאשר אותו עכשיו בקריאה ראשונה, ואומרים לנו שכל התיקונים יתבצעו בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית, ואנחנו יודעים שלא יהיה זמן.

יורי שטרן: לא יהיה זמן כי המדינה נשארת ללא תקציב, יהיה לחץ, הממשלה תביא את כל התיקונים האלה בחיפזון, והכנסת, בחלוקה האוטומטית בין קואליציה לאופוזיציה, תצטרך לאשר את התקציב.

יורי שטרן: מהו התקציב?

יורי שטרן: כבר דובר פה על כך שהתיקונים החברתיים שהיו חייבים להביא מתבצעים כעת על בסיס פוליטי לחלוטין.

יורי שטרן: ישראל ביתנו לא נכנסה לממשלה, אז לא יהיה תקציב לעולים.

יורי שטרן: הגמלאים נכנסו - יש תקציב לגמלאים.

יורי שטרן: ש"ס ביקשה תיקון בקצבאות הילדים - נכון, לא נכון, לא זאת השאלה עכשיו, אלא שתוך כדי זה עוצרים קיצוץ נוסף בקצבאות הילדים כמו בקצבאות הזיקנה.

יורי שטרן: אבל, שורה שלמה של קצבאות אחרות – לנכים, למקבלי הבטחת הכנסה, סיוע בשכר דירה, מה שלפי התוכניות הקודמות והלא-נכונות והפוגעות של הממשלות הקודמות, אוטומטית הקצבאות האלה מקוצצות מדי שנה באחוזים מסוימים - על זה כבר לא מדובר.

יורי שטרן: כי זה לא פוליטי.

יורי שטרן: זו לא אותה חלוקה שנעשתה תוך כדי הדיון הקואליציוני.

אביגדור יצחקי: - - -

יורי שטרן: לממשלה הזאת יש איזו ראייה כלכלית חברתית אמיתית, או שהכול סחר-מכר?

יורי שטרן: להשאיר קבוצות שלמות, כמו העולים, כמו הצעירים, מחוץ למסגרת הזאת, כי זו מסגרת עניינית בדיוק כמו שחלוקת התיקים בממשלה היתה עניינית.

יורי שטרן: מי שלא יודע מה זה ביטחון, עושים אותו לשר הביטחון.

יורי שטרן: מי שלא יודע מה זו תחבורה, עושים אותו שר התחבורה.

יורי שטרן: כך גם התקציב: הוא לא ענייני, כולו פוליטי, הוא לא יחזיק מים.

יורי שטרן: הוא לא יחזיק מים, קודם כול כי לממשלה הזאת יש רק תזה אחת שעליה היא בנויה.

יורי שטרן: זו לא תזה חברתית, זו לא תזה כלכלית, זו תזה פוליטית פסולה ששמה התכנסות.

יורי שטרן: במלים פשוטות יותר, גירוש היהודים מביתם, ללא ניסיון אפילו להשתמש באותם יישובים, באותם שטחים שאנחנו מחזיקים בהם מאז מלחמת ששת הימים, כקלף מיקוח במשא-ומתן מדיני.

יורי שטרן: ללא הכרה בגבולות ישראל על-ידי הקהילה הבין-לאומית, אותם הגבולות שהממשלה הזאת רוצה לסגת אליהם, הרי זו נסיגה לפני הנסיגה הבאה.

יורי שטרן: הממשלה הזאת היא הראשונה בתולדות המדינה שבבסיסה נמצאת התזה הכי לא הגיונית שבעולם – בואו ניסוג למשהו שהבג"ץ יחליט עליו.

יורי שטרן: הבג"ץ הרי מחליט לפי הטענה שמדובר על גדר ביטחונית.

יורי שטרן: אם היה מדובר על גדר פוליטית, אולי בג"ץ בכלל לא היה מתערב, אולי בג"ץ היה מחליט אחרת, אולי בג"ץ לא היה מכניס נקניקיות של השטחים הפלסטינים שיתיישבו על כביש מס' 1 או על שכונת רמות.

יורי שטרן: ככה לא החליט בג"ץ.

יורי שטרן: בג"ץ החליט לפי הטיעונים שזו גדר ביטחונית.

יורי שטרן: עכשיו הופכים אותה לגדר פוליטית, וגם ככזאת אין לה שום אחיזה בעולם החיצון.

יורי שטרן: הרי אנחנו מתכוונים פה, מדינת ישראל, לעשות מעשה חרקירי - מעשה התאבדות יפני.

יורי שטרן: הפעם זה מעשה התאבדות יהודי.

יורי שטרן: לגרש את היהודים, להרוס את היישובים, לשחרר שטחים לשלטון הטרור, למחוק את הנוכחות היהודית במקומות הקדושים לעם ישראל, לחלק עוד יותר, לפלג את העם הזה.

יורי שטרן: בשביל מה?

יורי שטרן: ובאיזה מחיר?

יורי שטרן: אם כעת אנחנו מדברים רק על ההיבט התקציבי, מדובר פה בסכומים שעולים על תקציב המדינה.

יורי שטרן: מה ערך לכל הדיונים שלנו פה כאשר אחר כך באים עם סכומים שלא יתוארו בכלל בשביל לבזבז אותם על האמביציות הפסולות של ראש הממשלה; על טמטום ושיתוף פעולה קרייריסטי של שאר שרי הממשלה; על משהו שלא נעשתה לו שום הכנה, ששום דיון אסטרטגי לא התקיים עליו.

יורי שטרן: וזו כבר מחויבות של הממשלה הזאת.

יורי שטרן: לכן, אנחנו דנים בתקציב שהוא פעמיים וירטואלי.

יורי שטרן: הוא וירטואלי כי קצב הדיון לא יאפשר להפוך אותו לתקציב אמיתי, בדוק, נלמד, נדון; והוא וירטואלי כי אחר כך באה ממשלת הגירוש הזאת ומציעה להוציא מיליארדים על פגיעה בביטחון ישראל, בחוסן העם היהודי, בערכים ציוניים ובחלק גדול מאוכלוסיית ישראל.

יורי שטרן: סיעת ישראל ביתנו תצביע נגד התקציב.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן.

גדעון סער: יעלה ויבוא נציג סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, אדוני שר האוצר, שזה הנושא שלך, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני חושב שלא היה אבסורד, אני לא יכול להגיד שאני לא זוכר כי אני לא כל כך ותיק פה, אבל אני חושב שלא היה אבסורד יותר גדול ממה שעומד להתרחש כאן בעוד כמה דקות.

ניסן סלומינסקי: כנסת ישראל עומדת להיות חוכא ואטלולא בעיני הציבור הרחב.

ניסן סלומינסקי: יקיימו כאן הצבעה, ולדוגמה, מפלגת העבודה תצביע בעד התקציב.

ניסן סלומינסקי: וזה בדיוק אותו תקציב שלפני חצי שנה היא דיברה נגדו, הצביעה נגדו ואמרה שהוא האסון הגדול ביותר.

ניסן סלומינסקי: אבל זו לא רק מפלגת העבודה.

ניסן סלומינסקי: אותו דבר ש"ס, שהיתה כל כך נגד ואמרה שזה לא תקציב חברתי, שזה לא, שזה לא - היא תצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: ואילו הצד ההפוך, אלה שהביאו את התקציב והכינו אותו והיו בעד, הפעם יצביעו נגד.

ניסן סלומינסקי: אז מה אנחנו מצפים מהציבור הרחב שעומד ומסתכל על זה?

ניסן סלומינסקי: שכבודה של הכנסת יגדל כתוצאה מזה?

ניסן סלומינסקי: שהם יוכלו ללכת לישון בשקט ולהגיד, אפשר לסמוך על האנשים האלו בכל התחומים, לרבות תחום הביטחון, כשהם רואים את הצחוק ואת האבסורד?

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד כאן מלים קשות יותר על מה שאנחנו עצמנו עושים.

ניסן סלומינסקי: אלה שבעד יצביעו נגד ואלה שנגד יצביעו בעד.

ניסן סלומינסקי: איזה צחוק ואיזה אבסורד.

ניסן סלומינסקי: ואחר כך אנחנו מתפלאים למה הציבור הרחב מתייחס כך לכנסת ישראל ולממשלה.

ניסן סלומינסקי: האבסורד השני, שקשור גם לזה, הוא שהתקציב - כולם יודעים שאנחנו מצביעים על משהו שהוא איננו, משהו וירטואלי.

ניסן סלומינסקי: היה יותר מכובד אילו שמו כאן ספרים עם עמודים ריקים.

ניסן סלומינסקי: יש דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: הספר הכי פופולרי זה הספר עם הכריכה היפה, אבל בפנים עמודים ריקים.

ניסן סלומינסקי: כי הרי כולנו יודעים שלמעשה זה לא התקציב.

ניסן סלומינסקי: התקציב יהיה אחר לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: אז איזה אבסורד, איזה דבר הזוי, מה אנחנו עושים שאנו הולכים ומצביעים על משהו שאנחנו יודעים שזה לא זה.

ניסן סלומינסקי: אז מה זה?

ניסן סלומינסקי: איפה הרצינות?

ניסן סלומינסקי: מה אנחנו משדרים לכל הציבור כולו?

ניסן סלומינסקי: יותר נכון בהקשר של התקציב לדבר על מה הוא לא ולא על מה הוא כן.

ניסן סלומינסקי: ולגופו של עניין, אנחנו יודעים, יש לנו מדינה שמצד אחד היא עשירה מאוד.

ניסן סלומינסקי: יש כל הפרמטרים, הם רצים קדימה ובאמת מגיע הרבה מאוד יישר כוח לשר האוצר הקודם, לביבי נתניהו, בנושא של הפרמטרים שרצו וממשיכים עכשיו לרוץ, ואני מניח שגם ראש הממשלה וגם שר האוצר הנוכחי ימשיכו אותם.

ניסן סלומינסקי: אבל מצד שני, כזה ניגוד משווע - עם עני.

ניסן סלומינסקי: העוני הולך וגדל, ואני לא רואה איך התקציב נותן לזה פתרון.

ניסן סלומינסקי: זה אחד העיוותים היותר גדולים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נגיע חס ושלום למצב של המדינות בדרום-אמריקה, למשהו שימוטט אותנו.

ניסן סלומינסקי: כך גם הפער בשכר.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד משכורות אדירות שאי-אפשר לדמיין ומצד שני ציבור אדיר שמקבל 2,000 שקל לחודש; זה אפילו לא מגיע לשכר מינימום.

ניסן סלומינסקי: איך אפשר?

ניסן סלומינסקי: איך חברה יכולה לחיות כך?

ניסן סלומינסקי: בפרט לא החברה היהודית, שהיא חברה שתמיד היתה יותר מלוכדת, מאורגנת, עם ערכים של ערבות הדדית, אחד דואג לאחר.

ניסן סלומינסקי: איך אפשר לחיות כך?

ניסן סלומינסקי: גם בתקציב הזה אנחנו רואים, שככל שאנחנו מדברים גבוהה-גבוהה על החינוך - שהוא הבסיס, הוא העיקר; אם יהיה חינוך טוב הכול יהיה טוב, לא תהיה פשיעה, אנשים יוכלו למצוא עבודה – בפועל, כשמסתכלים בתקציב רואים שיש כל הזמן ירידה וירידה בנושא החינוך.

ניסן סלומינסקי: פחות שעות.

ניסן סלומינסקי: ילדים כבר מגיעים הביתה ב-12:00, בצהריים.

ניסן סלומינסקי: מי שרוצה שהילדים ילמדו יותר, צריך לשלם מכיסו, ואנחנו משלמים כל חודש על כל ילד 1,300 שקל כדי שילמד עוד שעות.

ניסן סלומינסקי: זה אבסורד.

ניסן סלומינסקי: בחינוך חובה אני מדבר על גילאים של חינוך חובה.

ניסן סלומינסקי: כי תקציב המדינה נותן עד 12:00.

ניסן סלומינסקי: אז איך אנחנו מצפים לעשות תיקונים ולהגיע למשהו לעם הזה כשאנחנו מדברים גבוהה-גבוהה ובפועל לא עושים את זה?

ניסן סלומינסקי: כך גם בנושא הביטחון האישי, בנושא הבריאות.

ניסן סלומינסקי: כל זה, איפה זה בא לידי ביטוי בתקציב הזה, משהו שמביא איזו בשורה?

ניסן סלומינסקי: הרי עברנו מערכת בחירות, איפה זה בא לידי ביטוי?

ניסן סלומינסקי: ולצערי, אני אומר - - -

גדעון סער: חבר הכנסת סלומינסקי, תואיל לסיים.

ניסן סלומינסקי: לצערי, אני רוצה להגיד, שמה שאנחנו כן רואים מהתקציב עם ההסכמים הקואליציוניים זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: הדבר היחיד שמלכד את כל האנשים המכובדים שיושבים סביב שולחן הממשלה ואת הסיעות שלהם הוא רק דבר אחד - הכסף.

ניסן סלומינסקי: אין שום רעיון שמלכד.

ניסן סלומינסקי: אפילו הרעיון שראש הממשלה דיבר עליו, ההתכנסות, גם הוא לא מלכד, כי יש מפלגה חשובה אחת, שבלעדיה אין רוב, שיש לה פטור מזה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אין שום דבר שמלכד את כל החבורה הזאת שיאפשר לקרוא לה קואליציה.

ניסן סלומינסקי: מה כן מלכד?

ניסן סלומינסקי: הדבר היחיד זה הכסף.

ניסן סלומינסקי: לכן, אל תחפשו היגיון, אל תחפשו שכל.

ניסן סלומינסקי: פשוט כל אחד קיבל את המתת שלו, את המנה שלו כדי שיסכים להצטרף, וככה רוצים ללכת ולנהל מדינה.

ניסן סלומינסקי: לכן מפלגתי תצביע נגד התקציב הזה, בתקווה ובתפילה שאולי יהיה לנו יום אחד תקציב טוב יותר.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת סלומינסקי.

גדעון סער: יעלה ויבוא נציג סיעת יהדות התורה, חבר הכנסת אברהם רביץ.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, ראש הממשלה, אני בכל אופן רוצה להקדיש את דברי בקשר לתקציב לנושא שהיה כל כך מדובר בזמן מערכת הבחירות, ויכול להיות שהוא הנושא אשר בגללו נפלה הממשלה הקודמת.

אברהם רביץ: אני חושב שהוא הולך ונשכח, וצריך לשים אותו בראש סדר-היום שלנו.

אברהם רביץ: אני רוצה לדבר על העוני ממש.

אברהם רביץ: אני מכוון את דברי לשר האוצר.

אברהם רביץ: אנחנו למדים שקרה כאן משהו בסיסי, מהותי, בהסתכלות של הממשלה על בעיית העוני בישראל.

אברהם רביץ: עד היום חיינו בשיטה מסוימת, שנתונה בוויכוח אוניברסלי, בוויכוח עולמי, איך חברה מסוימת מטפלת בעוני.

אברהם רביץ: חיינו במין גן-עדן, שהוא הדבר היפה ביותר, שהטיפול בעוני יהיה אוניברסלי.

אברהם רביץ: זאת אומרת, כדי שלא לבייש את מי שאין לו – ואנחנו הרי רוצים, כחברה, במיוחד חברה יהודית, אנחנו מחויבים מוסרית וערכית לטפל בחלשים – אמרנו:

אברהם רביץ: אנחנו ניצור שיטה, וקראנו לה קצבאות ילדים.

אברהם רביץ: כל ילדי ישראל באשר הם, ללא כל הבחנה, יקבלו.

אברהם רביץ: המדינה, מעצם העובדה שיש ילדים במשפחה, משלמת כסף כדי שיהיה יותר קל לגדל אותם.

אברהם רביץ: זה מין שיטה שיש הומניות רבה מאחוריה, אבל לא כל מדינה יכולה כנראה להרשות לעצמה לטפל כך בעוני.

אברהם רביץ: אנחנו יודעים שבאירופה עושים כך.

אברהם רביץ: קחו מדינה כמו צרפת, מדינות אחרות באירופה, המטפלות בעוני או במשפחות ברוכות ילדים - זו בהחלט יכולה להיות סיבה לעוני במשפחה - בדרך של נתינה לכל החברה באופן שווה.

אברהם רביץ: וכך נהגה מדינת ישראל.

אברהם רביץ: נראה שהמצב השתנה, והממשלה לאט לאט – והיא לא תמיד אומרת זאת במפורש – אבל לאט לאט, מתכוונת להגיע למצב אחר, לבטל את השיטה הזאת, שהיא שיטה אוניברסלית, הומנית, יפה.

אברהם רביץ: אבל, אני מוכרח לומר שהממשלה הקודמת – אני עדיין לא מאשים את הממשלה הזאת; אני מקווה שזה לא יקרה פה - הממשלה הקודמת שכחה, כאשר היא אמרה: אנחנו לא יכולים לעמוד במשימה הזאת, ואנחנו לא הולכים לתת למשפחות ברוכות ילדים - מעצם העובדה שיש להן ילדים רבים – אנחנו לא הולכים לתת כסף לכולם, לעשות את הדבר הנלווה לכך.

אברהם רביץ: אם לא שיטה אוניברסלית, אז חייבת להיות שיטה ייחודית, המכוונת בדיוק לעניים, שם לתת את הפתרון.

אברהם רביץ: מה היא עשתה?

אברהם רביץ: היא קיצצה את קצבאות הילדים, אבל לא יצרה שום אלטרנטיבה.

אברהם רביץ: לכן זו היתה ממשלה ללא חמלה – כולנו אמרנו זאת.

אברהם רביץ: הבעיה לא היתה השיטה הכלכלית.

אברהם רביץ: השיטה הכלכלית הוכיחה את עצמה.

אברהם רביץ: אבל כשאתה יוצר שיטה כלכלית חדשה ואתה מזניח את החלשים שבחברה, זה מביא למשבר החברתי הגדול ביותר.

אברהם רביץ: ולפי דעתי, אחד הגורמים לנפילת הממשלה הקודמת היה שהעניים לא טופלו, במקביל.

אברהם רביץ: אני לא מצפה לראות בתקציב הנוכחי את הפתרון לכך, כי התקציב הנוכחי באמת, במסגרת הקריאה הראשונה, לא מטפל בפתרון לשכבות העניות בישראל.

אברהם רביץ: ובכלל, החברה עצמה, לפי עניות דעתי, איננה מטפלת נכון בעניין.

אברהם רביץ: הם מדברים על הפער החברתי - עזבו את הפער החברתי.

אברהם רביץ: לא מדברים על העוני, ואני בא ממשרד שזה עניינו, לטפל בעניים.

אברהם רביץ: ולא קיבלנו שום מענה.

אברהם רביץ: בתקציב הנוכחי אני לא רואה שום סימנים לכך.

אברהם רביץ: אינני מאשים את שר האוצר הנוכחי.

אברהם רביץ: הוא לקח תקציב, הביא אותו למליאה, להצבעה, וכנראה הוא יעבור היום.

אברהם רביץ: אבל, אני אומר לשר האוצר - - -

גדעון סער: חבר הכנסת רביץ, האם תוכל לסיים, אדוני?

אברהם רביץ: אני כבר מסיים, אדוני.

גדעון סער: תודה.

אברהם רביץ: אני אומר לשר האוצר במלוא הידידות והחברות שנוצרו במשך שנים של עבודה משותפת, ואני אומר לממשלה הזאת:

אברהם רביץ: אם אתם לא תתנפלו מייד על הבעיה, אם לא תיתנו במקביל פתרון לעניים שהוא באמת לא סימפתי - הוא פתרון לא סימפתי, הוא פתרון של עניים, אולי בלי כבוד, אבל עם לחם.

אברהם רביץ: תודה רבה.

גדעון סער: תודה רבה, חבר הכנסת אברהם רביץ.

גדעון סער: חברת הכנסת שרה מרום-שלו, נציגת גיל, גמלאים.

שרה מרום שלו: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנו עומדים בפני אישור תקציב המדינה בקריאה ראשונה אשר אין בו בשורות מיוחדות.

שרה מרום שלו: בישראל של שנת 2006 חיים מיליון וחצי ישראלים עניים.

שרה מרום שלו: מספר המובטלים הוא 200,000.

שרה מרום שלו: כל ילד שלישי וכן 25% מהגמלאים חיים מתחת לקו העוני.

שרה מרום שלו: על כל 1,500 קשישים יש עובד סוציאלי אחד בלבד.

שרה מרום שלו: הנתונים הקשים הם עוד רבים.

שרה מרום שלו: החברה הישראלית כיום היא חברה ענייה יותר, חברה שבה הפערים בין עשירים לעניים גדולים וגדלים מדי יום.

שרה מרום שלו: בישראל של היום חיים מאות אלפי אנשים שידם אינה משגת לספק את צורכי משפחתם המינימליים, שלא לדבר על לחיות בכבוד.

שרה מרום שלו: במדינת ישראל יש היום אלפי ילדים שחוזרים הביתה למקרר ריק ומעבירים את היום ללא ארוחה חמה.

שרה מרום שלו: אלפי קשישים אינם מצליחים לשלם עבור תרופות וחיים בעוני ובעזובה.

שרה מרום שלו: שירותי הרווחה קורסים ומערכת הבריאות אינה עומדת בנטל.

שרה מרום שלו: הרשויות השונות אינן מצליחות לספק פתרונות, והמצב רק הולך ונעשה גרוע מיום ליום.

שרה מרום שלו: ממשלת ישראל צריכה להציב את הנושא החברתי בראש סדר העדיפויות שלה.

שרה מרום שלו: עליה להעמיד את כל המשאבים האפשריים לטובת המלחמה בעוני ובפערים החברתיים.

שרה מרום שלו: עליה להציג מדיניות כלכלית שמצד אחד ניתן יהיה ליישם אותה, ומצד שני תביא בהדרגה למצב שבו יחיו בישראל פחות ילדים וקשישים עניים.

שרה מרום שלו: מפלגת הגמלאים נבחרה לייצג ציבור של 750,000 איש, שרבים מהם חיים במצוקה כלכלית קשה ובעוני מחפיר.

שרה מרום שלו: עלינו לעשות כל שביכולתנו על מנת להיטיב את מצבם ולשפר את איכות חייהם.

שרה מרום שלו: זאת, על-ידי הגדלת סל הבריאות והתרופות וטיפול בנושאים מיוחדים למגזר השלישי.

שרה מרום שלו: יש לנו הזדמנות עכשיו, לקראת הקריאה השנייה והשלישית ואישור התקציב, ליישם את כל הדברים האלה, שלא יפגעו באף אחד בישראל.

גדעון סער: תודה רבה לחברת הכנסת שרה מרום-שלו, שגם דיברה פחות מהזמן שהוקצב לה.

גדעון סער: עכשיו ידבר חבר הכנסת אברהים צרצור מסיעת רע"ם-תע"ל.

אברהים צרצור: בסמאללה אל-רחמן אל-רחים.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, אני מניח שרבים מחברי הכנסת ומכל הקשת הפוליטית – כל אחד לפי טעמו – התייחסו לתוצאות הזוועתיות של הסקר שפורסם אתמול על-ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה: יותר מ-60% מהנשאלים הם בעד עידוד הגירה של ערבים ממדינת ישראל.

אברהים צרצור: נתון מדהים, מזעזע ומאיים, אף שהוא לא הפתיע אותי.

אברהים צרצור: מכאן, אנו עדים להתעצמות המגמה הפאשיסטית הזאת, שלצערי הרב מוצאת לה פה בכל זווית ומקום במדינת ישראל, לרבות בבית זה.

אברהים צרצור: רוח המגמה הזאת באה לידי ביטוי בשעות אלה, שבהן כוחות משטרה מתוגברים מאבטחים כלים כבדים שהורסים עכשיו בתים בכפר פורעה שבנגב.

אברהים צרצור: כן, הורסים את החיים, את התקווה, ומחזקים את תחושות התסכול, הקיטוב והניכור.

אברהים צרצור: תופעה דומה שמבטאת בצורה הגועלית ביותר את המגמה הזאת היא התנכלות של מתנחלים בדרום הר-חברון לתלמידים פלסטינים של בית-ספר יסודי.

אברהים צרצור: כן, כבוד היושב-ראש, ילדים קטנים אלה נחשפים להתעללויות ברוטליות של מתנחלים גסי-רוח.

עתניאל שנלר: אתה ראית את זה פעם, או שזו סתם השמצה?

אברהים צרצור: אין דבר המאיים על ישראל יותר מהתעצמות מגמות פאשיסטיות כאלה – לא אירן המאיימת ולא הטרור, אלא תופעות אלה שמכרסמות ביסודות המדינה.

עתניאל שנלר: המגמה הפאשיסטית הזאת היא בנייה בלתי חוקית.

אברהים צרצור: אני מצהיר כאן כי מגמות כאלה לא ירתיעו אותנו בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: נילחם בהן בכל דרך לגיטימית, ומי שלא מוכן לקבל אותנו כחלק אינטגרלי מהמדינה הזאת – בבקשה, שערי המדינה פתוחים בפניו, שיעוף מכאן.

אברהים צרצור: עכשיו לגופו של עניין – הנושא של התקציב.

אברהים צרצור: בכנות מלאה, חיפשתי נקודות אור בתקציב.

אברהים צרצור: לצערי הרב, לא מצאתי.

אברהים צרצור: ההתעלמות מהצרכים האמיתיים של האוכלוסייה הערבית, הנגיעה המבזה והמוגבלת ביותר בצרכים אלה איננה מבשרת טובות.

אברהים צרצור: הדבר שמקומם אותי, כבוד היושב-ראש, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, הוא שכולם מכירים בעובדה שיש פער אדיר בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית, שמשתקפת גם בין היתר בדוחות אין-סופיים של מוסדות מחקר ומוסדות ממשלתיים וגם בדוחות מבקר המדינה.

אברהים צרצור: למרות העובדה הזאת, כשבאים לקבל החלטות ולהכין הצעות חוק, האפליה חוגגת, איננו רואים את האור בקצה המנהרה, אנחנו נמחקים סתם ככה בהינף-יד.

אברהים צרצור: הוכחה לכך – התקציב שמונח בפנינו, שלצערי הרב אינו יוצר שום תקווה, אלא ההיפך.

אברהים צרצור: הוא מחזק את תחושות הניכור, האכזבה והייאוש.

אברהים צרצור: אין אנו יכולים לקבל מצב שבו מצד אחד מכירים בעובדה שיש פער, ומצד שני, כשבאים לקבל החלטות, הכול נמחק לחלוטין.

אברהים צרצור: אנו מרגישים שאין לנו מקום לא בחשיבה האסטרטגית של המדינה ולא בתכנון האסטרטגי של מקבלי ההחלטות וקברניטי המדינה הזאת.

אברהים צרצור: אני לא אמנה כאן את רשימת הכאבים של האוכלוסייה הערבית, שבוודאי הרבה חברים בכנסת – ערבים ולא ערבים – מנו אותם, ואני רואה לנכון, כבוד היושב-ראש, להגיד כמה מלים בנושא שלצערי הרב אף אחד לא התייחס אליו, וזה הנושא של נכסי ההקדש המוסלמי.

אברהים צרצור: מבחינתנו – ובזאת אני פונה לכבוד שר האוצר, ומבקש ממנו באופן ישיר שידאג שהנושא הזה באמת יעלה על סדר-היום, שימצא את המסגרת שבתוכה או דרכה יכולים לדון בנושא כזה כואב, ובכל הרמות: ברמה התקציבית והכספית וגם ברמה המוסרית.

אברהים צרצור: נכסי ההקדש המוסלמי, כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השרים, נגזלו על-ידי המדינה משנות ה-50 במסגרת מה שנקרא חוק נכסי נפקדים.

אברהים צרצור: אני לא אכנס לפרטים, אולי תהיה הזדמנות אחרת שבה נוכל להיכנס לפרטים האלה, אבל אני אתמקד בכך שהצעת תקציב שלא מודה בזכותנו כערבים, כמוסלמים במדינת ישראל, בזכותו של הציבור הערבי ליהנות ממלוא הכנסות ההקדש המוסלמי, היא הצעה לא הוגנת, בלשון המעטה.

אברהים צרצור: יש צורך בשינוי אסטרטגי, שיתחיל בהכרה של הממשלה הזאת במיוחד, שאני מאוד מקווה ומאחל לה הצלחה מלאה – הצלחתה בסופו של דבר גם תניב פירות לאוכלוסייה הערבית.

אברהים צרצור: אני מאוד מקווה וטוען שיש צורך בשינוי אסטרטגי, שיתחיל בהכרה של הממשלה בזכותו של הציבור הערבי, שההכנסות של הווקף – נכסי ההקדש המוסלמי – יופנו במלואן למטרות פיתוח ורווחה ביישובים הערביים.

אברהים צרצור: משפט אחרון – אני אומר במלוא הכנות, שאם מעבירים את הכספים של נכסי ההקדש המוסלמי, תאמינו לי, זה יקל מאוד על משרד האוצר וזה יקל מאוד את המימוש של חלק מהשוויון שאנו מייחלים לו.

אברהים צרצור: תודה רבה לך.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אברהים צרצור.

גדעון סער: אחרון הדוברים בדיון הסיעתי יהיה יושב-ראש סיעת חד"ש, חבר הכנסת מוחמד ברכה – עשר דקות.

גדעון סער: אני מבקש לצלצל.

גדעון סער: אחריו ישיב שר האוצר, וראוי שהוא יישא דברים בפני מליאה מלאה.

גדעון סער: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מכובדי השרים, כבוד שר האוצר, אני מאחל לך הצלחה בתפקידך החדש.

אברהם הירשזון: תודה.

מוחמד ברכה: אני ראיתי אותך מנהל את ועדת הכספים, הייתי שם, ואני יודע שאתה בקיא ויודע את הצרכים של המשק ושל החברה בישראל.

מוחמד ברכה: אני מקווה שבתפקידך החדש תיטיב פשוט לתקן עוולות שהצטברו ונערמו על שולחנה של החברה הישראלית.

מוחמד ברכה: אבל, אני לא יכול להימנע, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, מהמסקנה שהממשלה, על-פי קווי היסוד שלה, היא עדיין ממשלת ההון הגדול.

מוחמד ברכה: בהצעה אחרת, בדיון על הלחם, אמרתי: נפתלות דרכי הפוליטיקה, אבל הפוליטיקה היא פוליטיקה, זאת אומרת יש עמדות חברתיות ויש עמדות קפיטליסטיות ויש עמדות כאלה ואחרות.

מוחמד ברכה: הבעיה היא לא עם העמדות.

מוחמד ברכה: לא נפתלות דרכי הפוליטיקה, אלא נפתלות דרכי הפוליטיקאים, שקופצים ממקום למקום, ובעצם מה שהיה נכון אתמול הוא לא נכון לחלוטין היום עבור כמה אנשים שעמוד השדרה הפוליטי-החברתי שלהם כרוך בכיסא שהם יושבים עליו ולא בעמדות שהם מאמצים לעצמם.

מוחמד ברכה: התקציב שמובא הוא תקציב ההון הגדול, הוא תקציב האטימות החברתית, ולכן מוזר, בהמשך הדברים, שאותו תקציב של נתניהו – שעמיר פרץ נלחם בו ואמר שיתנגד לו – הוא עומד עכשיו להצביע בעדו; וביבי נתניהו - שעמד על הדוכן הזה לפני כמה רגעים – שהגיש את התקציב, יצביע נגדו בטענה שבקריאה השנייה והשלישית זה ישתנה.

מוחמד ברכה: ואז, אנחנו לא יכולים להימנע מהמסקנה – אומנם ישתנה, אבל איך ישתנה?

מוחמד ברכה: האם מסגרת התקציב תיפרץ?

מוחמד ברכה: שר האוצר אומר שלא, הממשלה אומרת שלא.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, התקציב ישתנה בתוך התקציב, אבל כשאנחנו רואים שהמוביל של האג'נדה החברתית, עמיר פרץ, מודיע כבר עכשיו שהוא ישמור על תקציב הביטחון, אז מאיפה יעבירו ולאן?

מוחמד ברכה: האם יעבירו מתקציב הבריאות לתקציב הקצבאות?

מוחמד ברכה: מקצבאות לתשתיות?

מוחמד ברכה: מתשתיות לרשויות?

מוחמד ברכה: מרשויות לחינוך?

מוחמד ברכה: מחינוך לתרופות לחולי הסרטן?

מוחמד ברכה: ממה יעבירו למה?

מוחמד ברכה: זאת אומרת, זה כמו עם השמיכה הקצרה: אתה מכסה את הראש – חושף את הרגליים, אתה מכסה את הרגליים – חושף את הראש; בעצם זה מה שמייעדים לנו בתקציב החדש.

מוחמד ברכה: מה שבטוח, שעמיר פרץ ישמור על תקציב הכיבוש, הגדר, ההתנחלויות וההתכנסות, ויכול להיות שבמסגרת המשימות החדשות, הוא ידרוש תוספת.

מוחמד ברכה: אחת הצרות הגדולות של התקציב הזה היא חוק ההסדרים והתקציבים הייעודיים שנוספו לו.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אם היתה תקווה כלשהי שאפשר להמר עליה באותן יוזמות חקיקה של חברי כנסת בנושאים חברתיים, שאמורים לתקן עוולות, בא חוק ההסדרים בעצם ומבטל את תחילתם של אותם חוקים, או משנה את תחילתם, ואז יורדים לטמיון חוקים חברתיים למען העובדים, למען מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: נקודה שלישית היא המיסוי על ההון.

מוחמד ברכה: אומנם בתקופת כהונתו של סילבן שלום כשר האוצר הוחל במיסוי ההון הגדול, ונודע לי שההכנסה מאותו מיסוי, אדוני השר, בשנה הקודמת או בשנה שלפניה, היתה קרוב ל-3 מיליארדי שקל.

מוחמד ברכה: מובן שזה נותן מרחב של תיקון עוולות, אבל לאן הולך הכסף?

מוחמד ברכה: אני חושב שזאת שאלה מאוד חשובה.

מוחמד ברכה: למה המיסוי על ההון עדיין נמוך מהמיסוי על העבודה?

מוחמד ברכה: איפה נשמע דבר כזה שעל העבודה ועל המאמץ ועל ההשקעה הפיזית והשכלית יש מיסוי גבוה, ועל הרווחים הספקולטיביים של ההון בעצם המיסוי הוא קטן?

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שכל חברי הכנסת קיבלו את הדוח של מרכז "מוסאוא" על חלקו של הציבור הערבי בתקציב החדש.

מוחמד ברכה: בעצם אנחנו לא רואים בתקציב החדש שום טיפול בבעיית העוני, שהלך והעמיק בעקבות קיצוץ הקצבאות על-ידי הממשלה הקודמת של שרון ונתניהו.

מוחמד ברכה: קיצוץ הקצבאות היה עירוב מרושע של גזענות ושל דיכוי חברתי ומעמדי.

מוחמד ברכה: די להסתכל במספרים של המוסד לביטוח לאומי כדי לגלות ש-59.2% מהילדים הערבים חיים מתחת לקו העוני, בזמן ש-20% מהילדים היהודים חיים מתחת לקו העוני.

מוחמד ברכה: ניתן לראות בעובדה ש-80 מתוך 82 יישובים ערביים נמצאים בארבע השכבות הנמוכות של המצב הסוציו-אקונומי את מידת המחויבות של הממשלה לנושא של הצדק החברתי ושל הפערים החברתיים בין יהודים לערבים ובכלל בתוך החברה הישראלית.

מוחמד ברכה: בתקציב אין שום תשובה על צורכי החינוך בכלל ועל צורכי החינוך הערבי בפרט.

מוחמד ברכה: אנחנו עוד לא מדברים על רמת חינוך ועל תוכניות לא פורמליות.

מוחמד ברכה: אנחנו עדיין מדברים על מחסור בכיתות לימוד, והתקציב החדש לא נותן שום תשובה, או משהו שמתקרב לתשובה, על המחסור ב-2,000 כיתות לימוד בבתי-הספר הערביים.

מוחמד ברכה: זאת בזמן שאנחנו מגלים שברמה המהותית, ההשקעה של המדינה בתלמיד יהודי בממוצע היא קרוב ל-3,200 שקל, וההשקעה בתלמיד ערבי היא 830 שקל, ואני שמח שגברתי שרת החינוך נכנסה למליאה, כי אני חושב שהמספרים האלה זועקים לשמים ומחייבים טיפול מהיר בתקציב הבא, בתקציב הזה ובתקציבים הבאים של הממשלה.

מוחמד ברכה: גם הנושא של הבריאות עדיין, על אף המחזה האלקטורלי, של הבחירות, של העלאת תקציב סל הבריאות, עדיין המחסור קשה ותרופות חיוניות אינן נכללות בסל.

מוחמד ברכה: מה גם שבתי-החולים היחידים בקרב האוכלוסייה הערבית, שנמצאים בנצרת, סובלים ממצוקה קשה ומחוסר התעניינות, טיפול ותמיכה.

מוחמד ברכה: בנושא התעסוקה, אדוני היושב-ראש, האבטלה הולכת ומתרחבת, במיוחד ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: ואם לא די בכך, באו ויישמו את מה שקראו תוכנית ויסקונסין, שהיא פשוט אחת מהתוכניות המרושעות והאטומות הפוגעות בחלשים ובמקבלי הקצבאות, תוכנית שבאה להשפיל ולגזול את המעט שהיו מקבלים.

מוחמד ברכה: לכן, יש מקום גם כן להוריד ולהוציא את הסעיף של תוכנית ויסקונסין מחוק ההסדרים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אתמול פרסם מבקר המדינה את הדוח השנתי שלו, ובין השאר התעכב על כשלים חמורים במאבק בתאונות הדרכים.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהשר החדש ייתן תשומת לב לעניין הזה גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת סדר העדיפויות, וכל הנושא הזה של תשתיות בתחבורה ותשתיות בדרכים וחינוך לבטיחות בדרכים יקבל תאוצה בתקציב החדש.

מוחמד ברכה: אבל, למרבה הצער אנחנו לא רואים את זה.

מוחמד ברכה: במה שקשור לתוכניות המיתאר של היישובים הערביים: בקווי היסוד של הממשלה יש סעיף שמדבר על כך שהממשלה מתכוונת להסדיר את הנושא של שטחי השיפוט.

מוחמד ברכה: מה שדרוש הוא לא להסדיר אלא להרחיב את שטחי השיפוט.

מוחמד ברכה: לאשר תוכניות מיתאר שמופקדות כבר חמש, עשר ו-20 שנה במשרד הפנים.

מוחמד ברכה: העלות של אישור התוכניות האלה אינה עולה על 20 מיליון שקל, אבל זה יוצר בעצם מרחב של התפתחות ופיתוח בתוך היישובים הערביים.

מוחמד ברכה: קריסת הרשויות המקומיות - לדעתי היא דבר שפוגע באזרח הפשוט.

מוחמד ברכה: הממשלה גלגלה כל מיני תפקידים חברתיים על הרשויות המקומיות ופטרה את עצמה ממחויבויות חברתיות, ובאותו זמן היא גרמה לקריסת השירותים המוניציפליים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, המטלות התרבו והאפשרויות התמעטו.

מוחמד ברכה: חברי חבר הכנסת צרצור דיבר לפני רגע על מה שקורה בנגב, על הריסת הבתים.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן גם שהתקציב החדש יענה על השאלה של הכפרים והיישובים הבלתי-מוכרים.

מוחמד ברכה: אנחנו לא רואים שום רמז שהתקציב החדש וגם ההסכמים הקואליציוניים הולכים לפתור כל מה שקשור למצוקה הקשה והעמוקה של הנגב ושל ערביי הנגב, גם בעידנו של השר המיועד, או השר שהוא פשוט שר לענייני הגליל והנגב, שאני לא רואה בתוכניות שלו שום בשורה לגבי התושבים הערבים והיישובים הבלתי-מוכרים, למעט נישולם מהאדמות שלהם והריסת בתיהם.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לומר, אם מישהו חושב שככל שירע לאזרחים הערבים כן ייטב למדינת ישראל, הוא טועה.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן, גברתי היושבת-ראש, שממשלה בישראל תיטול את הדגל של השוויון, ובמקום לדבר על כיבוי שרפות תיזום סקר צרכים כדי להגיע או כדי לסגור את הפער בין הערבים לבין היהודים אזרחי המדינה.

מוחמד ברכה: גם אם תיקבע תוכנית רבת-שנים של חמש, עשר, 15 שנה לסגירת הפער הזה, אני חושב, לפחות, שאנחנו נעלה על מסלול ברור שאומר שהאפליה היא רעה ומאוד מסוכנת לחברה בישראל והגזענות רק תגביר את המתחים ואת חוסר היציבות החברתית בתוך מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, לא יצא לי לדבר כשאת ישבת בראש הישיבה, ולכן אני מנצל את ההזדמנות לברך אותך ולאחל לך הצלחה וכל טוב.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: יעלה ויבוא שר האוצר.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, בימים האחרונים קיימתי כמה שיחות עם ראש הממשלה, וגם הבוקר התקיימה פגישה של ראשי סיעות הקואליציה עם ראש הממשלה בכל הקשור לאישור תקציב המדינה לשנת 2006.

אברהם הירשזון: אני רוצה להודיע לחברי הבית, כי על דעת ראש הממשלה, בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית ידונו ויגבשו מרכיבי הקואליציה, במסגרת ההבנות שסוכמו במשא-ומתן הקואליציוני, את המענים לאוכלוסיות החלשות ולצרכים החברתיים, תוך התייחסות להחלטות שהתקבלו לאחרונה.

אברהם הירשזון: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, שהממשלה הזאת היא ממשלה - - -

גאלב מג'אדלה: תקציב 2006 או 2007?

אברהם הירשזון: אני מדבר על 2006, אני התחלתי בזה.

אברהם הירשזון: הממשלה הזאת היא ממשלה שיש לה אוריינטציה חברתית.

רן כהן: - - -

אברהם הירשזון: הממשלה הזאת מתכוונת לטפל בכל הרצינות בנושאים החברתיים, ובכוונתה לשלב בעשייה הכלכלית של משרד האוצר את התוכנית החברתית שהתווה ראש הממשלה.

אברהם הירשזון: זאת לצד שמירה על מדיניות כלכלית ברורה, מדיניות אשר תמצב את ישראל בין המדינות שכלכלתן צומחת ומתפתחת.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר, שישבתי פה ושמעתי את חברי הכנסת.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת כחלון, שמעתי את הזעקות על נושא הלחם.

אברהם הירשזון: אני בעד קצת יושר וכנות.

אברהם הירשזון: אתה ואני היינו באותה מפלגה שגזרה גזירות קשות על הציבור.

אברהם הירשזון: לא שמעתי את קול הזעקה.

משה כחלון: אני התנגדתי גם אז.

אברהם הירשזון: היא לא פילחה את דממת הלילה.

קריאה: - - -

אברהם הירשזון: לא ראיתי את זה.

גלעד ארדן: אבל אתם דיברתם - - -

אברהם הירשזון: דברו חלש, שתהיה לכם מידה של צניעות, כי הממשלה הזאת מתכוונת בארבע השנים הבאות לשלב בין כלכלה נכונה לבין חברה נכונה.

אברהם הירשזון: הקואליציה הזאת אימצה את הכלים הנכונים לעשות את הדברים האלה.

אברהם הירשזון: לכן אני רוצה לומר לכם, ביום הראשון - קצת ענווה.

אברהם הירשזון: מילא חבר הכנסת אורון אומר דברים.

אברהם הירשזון: הוא אמר אותם לפני שנה, לפני שנתיים.

אברהם הירשזון: לפחות יש עקביות.

חיים אורון: תגיד בעוד שנה.

אברהם הירשזון: בעוד שנה.

אברהם הירשזון: לפחות יש עקביות.

אברהם הירשזון: אבל אני רוצה לומר שהממשלה הזאת מחויבת - - -

משה כחלון: איפה עמיר פרץ?

אברהם הירשזון: חבר הכנסת כחלון, אני רוצה לומר לך שעמיר פרץ היה אתי בפגישות בימים האחרונים, יותר ממך, בכל הנושאים שקשורים לענייני חברה.

אברהם הירשזון: אני מציע שלא לשפוט אדם לפי הימצאותו או היעדרו.

אברהם הירשזון: הוא הקדיש לזה הרבה מאוד שעות.

אברהם הירשזון: לכן, רבותי, מאחר שאני יודע שמרכיבי הקואליציה - וקדימה בראשם - ילכו לתוכנית כלכלית וחברתית, אני פונה לחברי הבית ומבקשם לתמוך בקריאה ראשונה בתקציב ובחוק ההסדרים לשנת 2006.

אברהם הירשזון: תודה רבה, גברתי.

דליה איציק: תודה רבה, אדוני שר האוצר.

קריאה: - - -

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: כולם מתבקשים לשבת.

דליה איציק: אף הצבעה אחרי ההצבעה לא תיחשב.

דליה איציק: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, ביקשתי הצבעה אישית.

דליה איציק: כן, גברתי, אנחנו נקיים אותה.

דליה איציק: חברת הכנסת זהבה גלאון ביקשה הצבעה אישית והגישה 20 חתימות, ולכן אנחנו נקיים אותה.

דליה איציק: חבר הכנסת בני אלון, יש לך רשות הדיבור.

בנימין אלון: גברתי היושבת-ראש, תודה לך.

בנימין אלון: שמעתי את דבריו של שר האוצר באופן כללי לגבי שינויים שיהיו, אבל בדברים שנאמרו מעל במות שונות ובעיקר פה במליאה - וגם בפרוטוקולים אפשר לקרוא את זה - חברי כנסת, למשל חבר הכנסת אלחנן גלזר, מנו סכומים מדויקים שהם ידרשו כתנאי להצבעה היום, בגלל העלאה במחיר הלחם ושינוי בהסכם הקואליציוני.

בנימין אלון: בהסכם הקואליציוני עם הגמלאים כתוב 75 שקלים לאדם בודד, והם אמרו: אנחנו נדרוש עכשיו להגדיל את זה ל-100 שקלים לאדם ו-150 שקלים לזוג, וכן רשימה ספציפית ומדויקת.

בנימין אלון: שאלתי היא, אם היתה הסכמה ויש הסכם.

בנימין אלון: אם זה בכתב, יש התייחסות בחוק הממשלה.

בנימין אלון: אם זה לא בכתב, אבקש מהשר לפרט מהם ההסכמים עם הגמלאים ועם האחרים.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, מבקש חבר הכנסת בני אלון לדעת האם היו הסכמים לפני כן.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, אתה רשאי לעלות לבמה כאן ולהשיב לחבר הכנסת בני אלון.

זאב בוים: אלה לא הסכמים קואליציוניים, אין צורך - - -

דליה איציק: אדוני השר, אני מודה לך.

דליה איציק: שר האוצר מדבר.

דליה איציק: אנחנו נאפשר לשר האוצר לדבר ונסיים את הדיון מייד.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בני אלון, בתשובה על שאלתך, הממשלה הציגה את ההסכמים הקואליציוניים שהיו לה.

אברהם הירשזון: פרט להסכמים שהציגה הממשלה, אין שום הסכם נוסף.

דליה איציק: תודה רבה לך, אדוני השר.

רן כהן: - - - על הלחם.

דליה איציק: חברי הכנסת, לפי סעיף 62(ב), הוגשו למעלה מ-20 חתימות להצבעה אישית.

דליה איציק: חברת הכנסת זהבה גלאון, הצבעה אישית.

דליה איציק: מזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד - בעד יעקב אדרי - בעד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - נגד - בעד אריאל אטיאס - בעד עמיחי אילון - אינו נוכח רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - בעד אפי איתם - נגד מיכאל איתן - אינו נוכח רפי איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - נגד טלב אלסאנע - נגד זאב אלקין - בעד חיים אמסלם - בעד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - נגד אורי אריאל - נגד זאב בוים - בעד יוסף ביילין - נגד בנימין בן-אליעזר - בעד יעקב בן-יזרי - בעד שלמה בניזרי - בעד מנחם בן-ששון - בעד רוני בר-און - בעד אבישי ברוורמן - בעד שלמה ברזניץ - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - נגד זהבה גלאון - נגד אלחנן גלזר - בעד יצחק גלנטי - בעד משה גפני - נגד עמירה דותן - אינה נוכחת אברהם דיכטר - בעד - בעד שמואל הלפרט - נגד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - נגד יצחק זיו - בעד עבאס זכור - נגד נאדיה חילו - בעד דב חנין - נגד יואל חסון - בעד ישראל חסון - נגד שי חרמש - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - בעד אסתרינה טרטמן - נגד שלי יחימוביץ - אינה נוכחת אביגדור יצחקי - בעד אליהו ישי - בעד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אמנון כהן - בעד יעקב כהן - נגד יצחק כהן - בעד רן כהן - נגד משה כחלון - נגד ישראל כץ - נגד ציפי לבני - בעד לימור לבנת - נגד יצחק לוי - נגד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נגד סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - בעד שאול מופז - בעד אברהם מיכאלי - בעד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - בעד יעקב מרגי - בעד שרה מרום-שלו - בעד יורם מרציאנו - אינו נוכח משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - נגד אורית נוקד - בעד - נגד

יואל חסון: אתה כתבת את התקציב הזה.

דליה איציק: חבר הכנסת חסון, ממש אל תגרום לי להוציא אותך על הרקע הזה.

דליה איציק: לא מדברים בהצבעה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני מזכיר הכנסת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) חנא סוייד - נגד מרינה סולודקין - בעד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - נגד גדעון עזרא - בעד אופיר פינס-פז - בעד מאיר פרוש - נגד שמעון פרס - בעד עמיר פרץ - בעד

גלעד ארדן: אני לא מאמין, אני בשוק, אני בהלם.

דליה איציק: חבר הכנסת ארדן, אתה מתעקש להיות הראשון שמוצא מהאולם?

גלעד ארדן: לא.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אברהים צרצור - נגד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - נגד חיים רמון - בעד יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - נגד סילבן שלום - נגד שלום שמחון - אינו נוכח ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - בעד משה שרוני - בעד - אינו נוכח רונית תירוש - בעד יולי תמיר - בעד אני עובר לקרוא בשמות אלה שלא הצביעו.

אריה האן: עמיחי אילון - אינו נוכח מיכאל איתן - אינו נוכח אריה אלדד - אינו נוכח עזמי בשארה - אינו נוכח עמירה דותן - אינה נוכחת צבי הנדל - אינו נוכח שלי יחימוביץ - אינה נוכחת יורם מרציאנו - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח - אינו נוכח

דליה איציק: נמתין לתוצאות ואחר כך נעבור להצבעה על חוק ההסדרים במשק.

דליה איציק: ההצבעה הבאה היא על חוק ההסדרים, וגם היא תהיה אישית, על-פי בקשת חברת הכנסת זהבה גלאון - 20 חתימות.

זהבה גלאון: אני מסתפקת בהצבעה על חוק התקציב.

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: חברי הכנסת, בעד הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006 בקריאה ראשונה - 62, נגד – 47, נמנעים - אין.

דליה איציק: לכן אני קובעת כי ההצעה עברה בקריאה ראשונה ותעבור לוועדת הכספים לדיון.

דליה איציק: חברת הכנסת זהבה גלאון, את הסרת?

זהבה גלאון: כן.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה להעביר את הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה לוועדת הכספים.

דליה איציק: הפעם נמנה שני מונים.

דליה איציק: אני מבקשת מחבר הכנסת כחלון ומחבר הכנסת יואל חסון, שהפעם לא יפריע בהצבעה.

דליה איציק: חברי הכנסת אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: מי בעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים - 62

דליה איציק: נמנעים - אין

דליה איציק: חברי הכנסת, בעד – 62, 44 נגד.

דליה איציק: האם יש נמנעים?

דליה איציק: אין נמנעים.

דליה איציק: ובכן, 62 בעד, 44 קולות נגד.

דליה איציק: אני קובעת בזאת שההצעה עברה בקריאה ראשונה ועוברת לדיון בוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים אורון: - - -

דליה איציק: ועדת הכנסת תדון.

דליה איציק: תודה לכם.

דליה איציק: חברי הכנסת, לא קמים.

דליה איציק: יש לנו נושא נוסף, שנוגע לכולכם.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 278.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הודעת הממשלה, כפי שהובאה על-ידי השר יעקב אדרי, על העברת הסמכויות משר לשר.

דליה איציק: השר אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: לא, הצבעה.

דליה איציק: אתה כבר נימקת.

דליה איציק: ההצבעה תהיה הפעם בהרמת ידיים, ואני מקווה שלא צריך מונים.

דליה איציק: מי בעד ההצעה - ירים את ידו כדי שאתרשם.

דליה איציק: אפשר להוריד.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: בעד הודעת הממשלה – רוב

דליה איציק: הודעת הממשלה על חלוקת משרד החינוך, התרבות והספורט ועל העברת סמכויות משר לשר נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שההודעה עברה ברוב, ואני מאשרת את הודעתו של השר יעקב אדרי ופרטיה, שהונחו בפניכם על שולחן הכנסת.

דליה איציק: חברי הכנסת, אישרתי לחברת הכנסת טרטמן לבוא לכאן מהצד, על-פי סעיף 35 לתקנון הכנסת, לדקה.

דליה איציק: עד שחברת הכנסת טרטמן תופסת את מקומה לצד המיקרופון, אני רוצה לומר שאנחנו מסיימים היום את הדיון.

דליה איציק: חשבנו שהוא יימשך לאורך הלילה, והצלחנו לעמוד בסדר-היום כולו, וגם לקיים דיון מכובד.

דליה איציק: על כן, ננעל את מליאת הכנסת, וביום ראשון – שימו לב, כיוון שאנחנו בהתחלה יש קצת שינויים, ואתכם הסליחה.

אסתרינה טרטמן: גברתי היושבת-ראש, תודה ובהצלחה.

דליה איציק: תודה לך.

אסתרינה טרטמן: היום, 10 במאי, נקבע כיום ההתרמה הארצי של עמותת "חיים" למען ילדים חולי סרטן.

אסתרינה טרטמן: ביום ראשון האחרון הוזמנו, חברות כנסת ונשים של חברי כנסת, לבית-החולים "שניידר", לפגישה עם האמהות של הילדים, עם הילדים ועם חברים בעמותת "חיים", שעושים מלאכת קודש.

אסתרינה טרטמן: באותה פגישה נתבקשנו לכבד את היום הזה, להזדהות ולהעלות למודעות הציבורית את ההתרמה למען העשייה נגד המחלה הזאת, שחוצה את כל שכבות האוכלוסייה – ילדים בני חודשים ספורים, נערים, נערות, ללא אבחנה של גזע, דת, צבע או מין.

אסתרינה טרטמן: נתבקשנו אנחנו, כחברי כנסת ישראל, כנבחרי העם, להביע הזדהות בדרך פשוטה וקלה – לענוד את סיכת הדש של עמותת "חיים" על דש בגדנו.

אסתרינה טרטמן: כל חברי הכנסת קיבלו את הסיכה.

אסתרינה טרטמן: אנחנו מתבקשים לכבד את הבקשה ואת המעשה הנאמן ולענוד את הסיכה, שלא לדבר על הרמת תרומה, כל אחד כטוב לבו.

אסתרינה טרטמן: תודה לכם, ושלא נדע מצרות.

אסתרינה טרטמן: רק בריאות.

אסתרינה טרטמן: תודה.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, תמה הישיבה.

דליה איציק: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני הבא.

דליה איציק: תודה רבה לכם.