ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה התשיעית של הכנסת השבע-עשרה, 2006-05-15 00:00

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אחר-צהריים טובים לכם.

דליה איציק: ברשותכם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שני, י"ז באייר התשס"ו, 15 בחודש מאי 2006.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת - בבקשה.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון - אחוזי נכות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון - שוויון בזכאות לבני זוג מאותו המין), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - מינוי נגיד לבנק), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תשלום לביטוח רפואי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון - עיכוב פינוי חייבים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי הוצאות שכירות), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה) (תיקון - פטור זוגות צעירים מארנונה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - מס בשיעור אפס על מוצרי בטיחות בדרכים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת ואסל טאהא, ג'מאל זחאלקה ועזמי בשארה; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור אפס על ספרי לימוד), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור אפס על ספרי לימוד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - הרשות לסחר הוגן), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק לקידום חיסכון ויעילות בשימוש בחשמל (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק המים (תיקון - כבישים כמזהמים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון - ריבית על יתרת זכות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק הפעלת תחבורה ציבורית ביום המנוחה השבועי, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ורן כהן; הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון - ביטול),

אריה האן: התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק העונשין (תיקון - ביטול העבירה של העלבת עובד ציבור), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק העונשין (תיקון - הגנת אמת בגילוי בהפרת חובה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: הגבלת זכות השתיקה לנבחרי ציבור, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון - ביטול מוסד התביעות המשטרתיות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק העונשין (תיקון – שידול לזנות על-ידי שוטר), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכויים שאין להתירם), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פרישה מוקדמת), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - חסינות בפני חיפוש), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ומיכאל איתן; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - איסור מאסר חייבים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - טוהר המידות וניהול תקין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הכנסת (תיקון - מינוי היועץ המשפטי לכנסת), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק תיעוד המידע בוועדות ציבוריות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (תיקון - עבירות קנס), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק השידוכים, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - רישום פרוטוקול), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הקאדים (תיקון - השוואת שכר הקאדים לשכר הדיינים בבית-הדין הרבני), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת ואסל טאהא, ג'מאל זחאלקה ועזמי בשארה; הצעת חוק הכנסת (תיקון - זימון ראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים לוועדת החוץ והביטחון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - חובת הודעה מוקדמת),

אריה האן: התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון - הוראות שונות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - העדפה מתקנת בחברה שאינה משפחתית), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק המים (תיקון - איסור הפסקת הספקת מים), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק המים (תיקון - איסור הפסקת מים בשל חובות של רשויות מקומיות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון - הגדרת נכות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - טיפול בתלונות על-ידי נציב קבילות הציבור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון - שיעור קצבת פרישה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק שימוש בזרע או ביצית של אדם מת, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הארכת תשלומים למשפחה אומנת, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: שוויון האוכלוסייה הערבית, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק התפזרות הכנסת השבע-עשרה, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון - תיקוני חקיקה), מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק הממשלה (תיקון - כשירות שר הביטחון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק לקביעת מעמדם של בני הזוג שבאו בברית הזוגיות, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, יצחק אהרונוביץ, אלכס מילר וסטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – מינוי שופטים לבית-המשפט העליון), מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - בחירת נשיא בית-המשפט העליון והמשנה לנשיא בית-המשפט העליון), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - תקופת צינון במועמדות חבר הכנסת או שר למשרת שופט),

אריה האן: התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון - יציבות החוק), מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק נציבות זכויות אדם, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - קיצור משך זמן הרכבת הממשלה), מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון - קיצור זמן שידורי תעמולה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק תקנות ההגנה (שעת-חירום) (תיקון - החרמה והריסה של רכוש), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - שינוי שיטת הבחירות ותיקוני חקיקה), מאת חבר הכנסת נתן שרנסקי; הצעת חוק להגנה על עדים, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק-יסוד: גבולות המדינה וריבונותה, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון - איסור הפליה על בסיס גיל), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הגנת כינויי טרום המדינה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון - איסור תעמולה הקשורה במתנות), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק ביטול פקודת סרטי הראינוע, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - מינוי סגני שרים באישור הכנסת), מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הרשות לוועדות רפואיות, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק יחסי ממון בין בני זוג (תיקון - מועד האיזון), מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - השוואת זכויות עיון בפנקס), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק נישואין וגירושין, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הקמת מרכזי תקיפה מינית ואונס, התשס"ו-2006, מאת חברות הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון - מניעת פיטורים מחזוריים),

אריה האן: התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון - שעות נוספות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - מועד ישיבת הפתיחה של הכנסת), מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון - פרסום סקרי בחירות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – מספר חברי הממשלה), מאת חבר הכנסת גדעון סער.

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, רצינו להודיע על יושב-ראש האופוזיציה, אבל הוא איננו כאן באולם.

דליה איציק: אנחנו נדחה את זה עד שיגיע.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשתי הצעות אי-אמון: האחת מטעם סיעת הליכוד בנושא ייקור הלחם ביומה הראשון של הממשלה, והשנייה מטעם סיעת ישראל ביתנו בנושא עמדתה של הממשלה בדבר תקצוב מערכת ההשכלה הגבוהה.

דליה איציק: אני מזמינה את נציג סיעת הליכוד, חבר הכנסת משה כחלון, לנמק את הצעת האי-אמון.

דליה איציק: אני מבקשת להכין את שר התעשייה והמסחר שאמור להשיב.

דליה איציק: אני מבקשת שהוא יהיה כאן.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני לא יודע אם לומר, אני שמח, אבל חשוב שהצעת האי-אמון הראשונה בממשלה של סיעת הליכוד היא על נושא חברתי.

משה כחלון: אני חושב שמבחינת סיעת הליכוד חשוב להוביל, להיות עירנים ולהיות רגישים כמו לפני הרבה שנים לגבי החלקים החברתיים.

משה כחלון: בהזדמנות זו אני רוצה גם לברך על העירנות של יושב-ראש הסיעה שלנו, חבר הכנסת גדעון סער, שמייד כששמע על העלאת מחירי הלחם הוא הגיש את ההצעה הזאת.

משה כחלון: לצערי, זה היה קצת באיחור, אבל הנה זה הגיע.

משה כחלון: חברי הכנסת, אני אשתדל שלא לתקוף אף אחד אישית, כי אני מכיר את המערכת הזאת, מכיר את מערכת האילוצים, אבל על דבר אחד אני לא אהיה מוכן לכסות – על צביעות.

משה כחלון: רק לא על צביעות.

משה כחלון: אפשר להבין את המאפיות, אפשר להבין את הצרכים, אפשר להבין את הלחצים, אבל לא צביעות.

משה כחלון: אני אומר לחברות בקואליציה – הגמלאים, ש"ס, העבודה - שלא תטעו: אהוד אולמרט הוא חותם סדרתי על העלאת מחירי הלחם.

משה כחלון: הוא חותם סדרתי.

משה כחלון: הוא חתם לפני שבעה חודשים, הוא חתם לפני שבועיים, הוא יחתום בעוד שלושה חודשים.

משה כחלון: אל תבואו לספר או לנסות לומר שלא ידענו, עשו את זה בחשכת ליל, עשו את זה כגנבים בלילה.

משה כחלון: הוא עשה את זה, הוא יעשה את זה והוא ימשיך לעשות את זה.

משה כחלון: לא אכפת לי לתת לכם צ'אנס שלא ידעתם – לא רוצה לומר שמצד אחד יש פה אווילות או שותפים רמאים שרימו אתכם, אבל נניח לזה.

רן כהן: וביבי פשוט נלחם - - -

משה כחלון: חבר הכנסת רן כהן, ביבי אשם גם בבצורת באתיופיה.

משה כחלון: בסדר?

משה כחלון: קיבלתם – ביבי אשם בכול.

משה כחלון: אתם מסיתים נגד ביבי בצורה שמעוררת חוסר כבוד.

משה כחלון: הבנו, ביבי.

משה כחלון: היום התפרסם שהיתה צמיחה של 6.6% - - -

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: זה הירשזון.

משה כחלון: אה, זה הירשזון.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, בוא נניח לביבי.

משה כחלון: הסתם, שפכתם את דמו חצי שנה, השגתם את מה שהשגתם בבחירות.

רן כהן: - - - לרעת המדינה.

משה כחלון: הבנו, בוא ניגש לעניין.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, היינו יחד בקיבוץ וגם היית שר תעשייה ומסחר טוב.

משה כחלון: כרגע אני פונה לשותפים בקואליציה.

משה כחלון: אתם צריכים להחליט - או שאתם נשארים ומעלימים עין, אבל אתם יכולים גם לומר לו: או שאתה מסבסד את הלחם – כל יום אנחנו שומעים על מיליארדים שזורמים לקופה, הקופה ברוך השם מלאה, יש כסף.

משה כחלון: ה-7.2% זה בערך 20 מיליון שקל.

משה כחלון: לכן - או לסבסד את הלחם, או לחלופין להסיר את הפיקוח לגמרי.

משה כחלון: גם את זה הממשלה יודעת לעשות.

משה כחלון: אם היא מסירה את הפיקוח, בשלב הזה המחיר אולי קצת יעלה, אבל אחר כך הוא ירד.

משה כחלון: לא יכול להיות שאוחזים את המקל בשתי הקצוות.

מנחם בן-ששון: שני קצוות.

משה כחלון: שני קצוות.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: לא שמתי לב מה אמרתי, אבל תודה.

משה כחלון: אמרתי שני קצוות.

משה כחלון: שתי קצוות?

משה כחלון: תחליטו.

לימור לבנת: במקורות כתוב שתי קצוות.

רן כהן: - - -

משה כחלון: אני רוצה לומר לכם שמחירי הלחם הרבה יותר חשובים.

דליה איציק: חברי הכנסת, שיעור בלשון - לא עכשיו.

משה כחלון: אני רוצה לומר לכם, החברים בקואליציה, שאתם צריכים לקבל החלטה עכשיו, איך אתם רוצים להמשיך עם ראש הממשלה.

משה כחלון: לדעתי, כל הממשלה הזאת מנותקת לגמרי מהעם.

משה כחלון: שמעתי את הדוברים שלה, שאומרים: מה זה 13 ש"ח ומה זה 15 ש"ח?

משה כחלון: חבר הכנסת וקנין, אתה בטח זוכר איך האמהות שלנו שלחו אותנו ביום שישי לקנות שבע או שש כיכרות לחם, כי זה היה המזון העיקרי שלנו.

משה כחלון: זה המזון הבסיסי שלנו, ואי-אפשר לבוא ולומר ש-7% זה לא משמעותי, בטח לא אתם.

משה כחלון: לגבי השותף הבכיר בקואליציה, עמיר פרץ, המשיח החברתי - פעם קראו לו משיח שקר, אבל נעזוב את זה – קראתי בעיתון שהוא ביקש להעביר 50 מיליון ש"ח לפלסטינים.

משה כחלון: אני מבקש מהחברים שלו במפלגה, גם השר שמחון, להזכיר לו שיש גם יהודים.

משה כחלון: יש יהודים.

משה כחלון: שיעביר להם לא 50 מיליון ש"ח, 20 מיליון ש"ח.

משה כחלון: העברת 20 מיליון ש"ח ליהודים ולערבים של מדינת ישראל – מנעת עליית מחירי לחם.

שלום שמחון: זה כסף שלהם.

משה כחלון: את זה שמענו, עזבו את הססמאות.

משה כחלון: חבר'ה, נגמרו הבחירות.

משה כחלון: נגמרו הבחירות - לא כסף שלהם, זה כסף שלנו, זה 50 מיליון ש"ח שרוצים להעביר.

משה כחלון: אתה יודע מה?

משה כחלון: גם אין לי טענות.

משה כחלון: טעמים הומניטריים – בסדר גמור, אני לא נגד זה, אבל אני אומר:

משה כחלון: קודם תדאג ליהודים ולאזרחים שלך, ליהודים ולערבים במדינת ישראל.

משה כחלון: 20 מיליון ש"ח.

משה כחלון: הוא כמעט חולל משבר עם אולמרט על 50 מיליון השקל - נוסחו בצורה גולמית, בצורה יפה או לא יפה.

משה כחלון: עמיר פרץ, באמת אני האמנתי בו, אני האמנתי שהוא באמת חברתי, אמרתי: נתנו לו את תיק הביטחון?

משה כחלון: לא יודע, לא יודע מה השיקולים, אבל גם זה בסדר.

משה כחלון: אבל היום, בדיון כזה על הלחם, גם לא להיות פה, אפילו לא להגיד מלה, לא לפצות פה בנושא כזה כבד, נושא הלחם.

משה כחלון: אני מתאר לעצמי מה הוא היה עושה אילו היה באופוזיציה.

משה כחלון: ועוד היום, ביום הזה, להעביר 50 מיליון ש"ח לפלסטינים, או לפחות לדרוש, לתבוע.

משה כחלון: ואני יודע מי האיש הזה.

משה כחלון: הוא לא יוותר עד שהוא יעביר להם את הכסף.

משה כחלון: היה הרבה יותר פשוט להעביר לפלסטינים 30 מיליון ולישראלים 20 מיליון, וכך הוא יכול היה למנוע את עליית המחירים.

שלום שמחון: זה כסף שלהם.

שלום שמחון: הם קונים דלק, לא אתה קונה דלק.

משה כחלון: לגבי חברי מש"ס, בלי לגעת בשמות, כמפלגה - - -

יצחק וקנין: נשיב לך.

משה כחלון: אתה תשיב לי, ואני אשמח לקבל כל תשובה, כמובן, אם תהיה נכונה.

משה כחלון: אתם קיבלתם עכשיו בהסכם הקואליציוני, השגתם הישג אדיר של 200 מיליון ש"ח כספים ייחודיים.

משה כחלון: חבר הכנסת זאב, אני הרי מכיר את הרגישות שלך.

משה כחלון: לשר יש היום סמכות לבטל את הצו.

משה כחלון: מ-200 מיליון קחו 20 מיליון למען הפיות הרעבים, לעצור את הבושה.

משה כחלון: בוא נעביר להם 20 מיליון, נגמור עניין.

משה כחלון: למה אנו צריכים כל שבוע לדבר פה על מחירי הלחם?

משה כחלון: אני מתאר לי שאם אתה תשפיע, ואם אתה תתאמץ קצת, תוכלו לעשות את זה.

משה כחלון: יש לכם סמכות וגם יש לכם כסף.

משה כחלון: שני המרכיבים האלה פותרים את הבעיה בדקה אחת.

משה כחלון: והפנייה האחרונה שלי, חבר הכנסת זיו מהגמלאים, אני חושב שאתם עצמתם עין בצורה – אני לא רוצה להתבטא במלים חריפות, אבל מאוד מאוד לא יפה.

משה כחלון: מאוד מאוד לא יפה.

משה כחלון: אתם יודעים שהצרכנים הגדולים של הלחם האחיד הם הגמלאים?

משה כחלון: אתם יודעים שיש פה מסר אנטי-חברתי ממדרגה ראשונה – עליית מחירי הלחם, ואתם פשוט שתקתם והצטרפתם לקדימה, למפלגה אנטי-חברתית ממדרגה ראשונה?

יצחק זיו: ביקשנו פיצוי.

משה כחלון: אמא שלי גמלאית; אני מחכה שהיא תקבל את הפיצוי.

משה כחלון: הייתי אצלה אתמול בלילה.

משה כחלון: אתמול בלילה היא לא קיבלה שום פיצוי.

משה כחלון: אתם אולי קיבלתם פיצוי, עוד מקום באיזו ועדה.

משה כחלון: הגמלאים לא קיבלו פיצוי.

משה כחלון: חוץ משבעה גמלאים שיושבים בכנסת ישראל, אף גמלאי לא קיבל פיצוי.

משה כחלון: אולי השר איתן קיבל פיצוי, אולי השר בן-יזרי קיבל פיצוי, אולי אתה קיבלת פיצוי, אבל אמא שלי, שהיא גמלאית, היא לא קיבלה שום פיצוי.

אלחנן גלזר: אנחנו עושים - - -

משה כחלון: אני לא יודע מה אתם צריכים לעשות.

משה כחלון: הבוחרים שבחרו בכם ציפו מכם שתדברו, שתגידו.

משה כחלון: יש לכם חבר כנסת מאוד אמיץ שראוי לכל שבח, חבר הכנסת שרוני, שבאומץ לב – לא הספיק לו עד הסוף, אבל הוא הצליח להחזיק מעמד עד הצהריים.

משה כחלון: תדעו, חברי מהגמלאים, שהציבור צופה בכם, והציבור מצפה מכם, ואתם לא יכולים לעצום עין ולשתוק, בטח לא בנושאים האלה.

משה כחלון: על רקע הדברים האלה סיעת הליכוד מגישה היום הצעת אי-אמון בממשלה.

משה כחלון: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חברי הכנסת, ברשותכם, בכפוף להוראות סעיף 11(א)(ב) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994, הודיעני יושב-ראש סיעת הליכוד, חבר הכנסת גדעון סער, שראש האופוזיציה מטעם סיעתו, שהיא הגדולה ביותר בסיעות האופוזיציה, יהיה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

דליה איציק: בהתאם לכך אני מתכבדת להודיעכם, כי קבעתי את חבר הכנסת בנימין נתניהו לראש האופוזיציה.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

דליה איציק: ראש האופוזיציה ייכנס לכהונתו עם מסירת הודעה זו.

דליה איציק: אנחנו ממשיכים בדיון, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, ארבע דקות.

דליה איציק: אנחנו בלחץ של לוחות זמנים.

דליה איציק: טעות שלי.

דליה איציק: אני מזמינה את נציג סיעת ישראל ביתנו, חבר הכנסת אלכס מילר, לנמק את הצעת האי-אמון, בבקשה.

דליה איציק: עשר דקות, בבקשה.

דליה איציק: נעמוד בלוח הזמנים היום.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, ברכות על המינוי.

אלכס מילר: זו הפעם הראשונה שאני עולה לדבר כשאת נמצאת פה, לכן - ברכות על המינוי.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברי הממשלה, תראו, אני עליתי לכאן להביע את האי-אמון שלנו מכיוון שיש לנו פה בעיה, בעיה מאוד רצינית.

אלכס מילר: אני עומד כאן מולכם, זועם ומתבייש; זועם על כך שממשלת ישראל מזלזלת בציבור שהיא הבטיחה לו, ציבור הסטודנטים; היא - המפלגות שמרכיבות היום את הקואליציה הבטיחו דברים מסוימים לפני הבחירות, ואין שום זכר להבטחות האלה בתקציב הקיים.

אלכס מילר: אני גם מתבייש בזלזול כלפי בית-הנבחרים שלנו.

אלכס מילר: הממשלה שלנו חושבת שאנו לא יודעים לספור ולא יודעים לקרוא.

אלכס מילר: אני רוצה לתת לכם דוגמה קטנה מהתקציב.

אלכס מילר: לפי הנתונים של המועצה להשכלה גבוהה, כרגע לומדים במוסדות 249,000 סטודנטים.

אלכס מילר: לפי התקציב, הסטודנטים שמתוקצבים על-ידי המדינה - - -

דליה איציק: חברת הכנסת לבנת, עד פה שומעים אותך.

דליה איציק: הוא מדבר בפעם הראשונה.

אלכס מילר: לפי התקציב, 244,650 סטודנטים מתוקצבים, כלומר יש לנו הפרש של 4,500 סטודנטים שפתאום נעלמו, שהם לא מתוקצבים.

אלכס מילר: איך יכול לקרות דבר כזה?

אלכס מילר: והנתונים האלה הוגשו למשרד החינוך, אם אני לא טועה, באוקטובר 2005.

אלכס מילר: אנו עוברים הלאה.

אלכס מילר: לפי החלטת הממשלה מס' 2872, בשנת 2001, אימצה הממשלה את מסקנות הוועדה להורדת שכר הלימוד בראשות השופט בדימוס אליהו וינוגרד.

אלכס מילר: אמרו אז כי כל הגורמים התחייבו לראות את הכרעות הוועדה כמחייבות, וגם אמרו כי קיימת התחייבות הממשלה למימון הפחתה בשכר הלימוד של הסטודנטים.

אלכס מילר: אז אמרו.

אלכס מילר: בפועל בקושי התקיימו כמחצית מהמלצות הוועדה בדבר הפחתת שכר הלימוד.

אלכס מילר: אף שנציגי הבית הזה ונציגים בכירים משולחן הממשלה נפגשו עם נציגי הסטודנטים לפני הבחירות, בתקציב זה אין זכר להמשך הורדת שכר הלימוד.

אלכס מילר: מבטיחים ולא מקיימים ואחר כך מתפלאים שאמון הציבור בממשלה יורד.

רן כהן: הם אפילו לא מתפלאים.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: את התקציב הזה בנתה הממשלה הקודמת, וחבריה שיושבים כאן היום, אפילו הם מתנגדים לו.

אלכס מילר: מסכת כזאת של מספרים יפים שמשקרים לנו לא ראיתי מימי.

אלכס מילר: לממשלה הזאת לא אכפת מההון האנושי החשוב של מדינת ישראל – לא אכפת לה מהסטודנטים.

אלכס מילר: כל מי שיתמוך בממשלה הזאת יוצא נגד ציבור שלם שמחפש השכלה ורוצה לבנות ולהיבנות בארץ הזאת.

אלכס מילר: אם דאגתכם היא לעתיד ילדינו ולהשכלתם, אני קורא לכם להביע אי-אמון בממשלה.

אלכס מילר: תודה.

דליה איציק: תודה רבה לך, אדוני.

דליה איציק: אני מזמינה את שרת החינוך להשיב, ואחר כך - את השר אלי ישי.

דליה איציק: אם הוא לא יהיה פה אנחנו נמשיך בדיון ולא נמתין.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: לא נמתין לו.

דליה איציק: השר צריך להיות כאן, ודאי יקראו לו.

דליה איציק: אני בטוחה שהוא ירצה לכבד את הבית.

יולי תמיר: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לדברים שנאמרו כאן אין בסיס כלל ועיקר משלוש סיבות עיקריות.

יולי תמיר: ראשית, נושא ההשכלה הגבוהה קרוב ללבה של הממשלה הזאת, וללבי במיוחד.

יולי תמיר: אני חושבת שכולנו מודעים לצורך לחזק את ההשכלה הגבוהה על כל מרכיביה – המחקר, ההוראה והסגל הזוטר.

יולי תמיר: אין לי שום ספק שבשנים הקרובות נראה, בהמשך להסכם שנעשה בשנים האחרונות עם הוות"ת, את העלאת התקציבים למוסדות להשכלה גבוהה, לאוניברסיטאות ולמכללות, כך שהמערכת הזאת תתחזק ותוכל לתת את השירות הנכון והטוב ביותר לכלל אזרחי ישראל.

יולי תמיר: במערכת הבחירות התחייבנו להנהיג שיטת הלוואות לסטודנטים, שאומנם לא תוכל להיות מופעלת מהשנה הזאת, מפאת קוצר הזמן, אבל אנחנו כבר בשלבים של הכנתה.

יולי תמיר: התוכנית הזאת, שנקראת "חופשי ללמוד" – אדוני יכול לראות אותה גם באתר האינטרנט, ואם אתה מכיר אותה – אני שמחה שאתה מכיר ולמדת את החומר – תתחיל להיות מיושמת, כפי שאמרתי, לא בשנת הלימודים הנוכחית, משום שכמו שאדוני מבין, בלתי אפשרי להקים מערך תקציבי מסובך כל כך בשלושה חודשים, אבל היא תיכנס לתוקף בשנה שלאחר שנת הלימודים הנוכחית ותאפשר לכל אדם במדינת ישראל שרוצה ללמוד לקבל הלוואה ארוכת טווח ולהחזיר אותה רק כאשר ישתכר שכר גבוה מהשכר הממוצע במשק.

יולי תמיר: זאת הפעם הראשונה שאנחנו מציעים מערכת הלוואות שתיתן פתרון כוללני לכל השאלה של שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה.

יולי תמיר: נדמה לי שכל מי שעניין ההשכלה הגבוהה קרוב ללבו צריך לברך על התוכנית הזאת, ויושבים פה חברים אחרים מהאקדמיה, שמכירים היטב את מצוקתם של המוסדות להשכלה גבוהה; הם יעידו שזאת התוכנית היחידה שהיתה מקובלת גם על הסטודנטים, גם על האוצר וגם על נציגי המוסדות להשכלה גבוהה, משום שיש בה פתרון – אני לא ארחיב מפאת קוצר הזמן – לחלק ניכר מהבעיות שההשכלה הגבוהה מתמודדת אתן היום.

יולי תמיר: היתרון הנוסף של התוכנית הזאת הוא שהיא משרתת היטב את מעמד הביניים.

יולי תמיר: כבודו ודאי מבין שהבעיה אינה רק בעייתן של השכבות החלשות.

יולי תמיר: דווקא שם אפשר גם היום לקבל סיוע ומלגות.

יולי תמיר: הבעיה הקשה בישראל היא של מעמד הביניים, שאינו מסוגל לקבל תמיכה לצורך השכלה גבוהה.

יולי תמיר: אנחנו רוצים לתת פתרון לכל אדם צעיר שרוצה ללמוד, בלי שום קשר למצב הסוציו-אקונומי של משפחתו ובלי שיידרש להביא טפסים או לפרוס את מצוקתו לפני מי שנותן את המלגה, אלא שכל אחד יהיה זכאי.

יולי תמיר: את השיטה הזאת, כאמור, הביא מאוסטרליה אדם צעיר, שמו גיא שפיגלמן.

יולי תמיר: היא עובדת יפה במקומות אחרים בעולם, ואין שום סיבה שהיא לא תעבוד גם כאן.

יולי תמיר: אני בטוחה ומשוכנעת שתהיה מהפכה בנגישות של מערכת ההשכלה הגבוהה לקהלים גדולים ורחבים.

יולי תמיר: לכן, נדמה לי שאין שום שחר לטענה שנושא ההשכלה הגבוהה נשמט מזיכרונה של הממשלה הנוכחית, וודאי שאין שום שחר לטענה שאני איני עוסקת בכך.

יולי תמיר: אני בתפקידי כשבוע, וכבר ערכתי שלוש או ארבע פגישות בנושא הזה.

יולי תמיר: מובן שאם היתה לי האפשרות הייתי שמחה להגדיל את התקציב להשכלה הגבוהה אלף מונים מגודלו היום, אבל בהינתן המגבלות הקיימות כרגע, נפתח את מערכת הלימודים האקדמית בהסכמה עם המל"ג ועם הוות"ת, ונפעל לכך שבשנה הבאה – לא זאת הקרובה – מערכת המלגות תהיה בתוקף.

יולי תמיר: נדמה לי שזה יהיה פתרון הולם גם לצורכי הסטודנטים, גם לצורכי האוניברסיטאות וגם לצורכי מדינת ישראל בכלל.

דליה איציק: תודה לך, גברתי.

דליה איציק: שר התעשייה והמסחר, בבקשה.

דליה איציק: לאחר מכן נעבור לדיון סיעתי - ארבע דקות לדובר.

דליה איציק: אנחנו נמצאים היום בסד של לוח זמנים.

דליה איציק: אדוני השר, חבריך ביקשו לסיים היום את ישיבת המליאה בזמן, ואני אודה לכם אם תשתפו אתי פעולה.

דליה איציק: תודה.

אליהו ישי: אני מוכן לקצר, כי כולם באמת צריכים להגיע לאירועי ל"ג בעומר, חלקם למירון.

אליהו ישי: היות שהנושא חשוב, אשתדל לתמצת אותו.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, נושא הלחם הוא נושא כאוב.

אליהו ישי: גם בהצעות הדחופות לסדר-היום שהיו בשבוע שעבר התייחסתי לנושא זה בכובד ראש, וגם כאן, להצעות האי-אמון, אני מתייחס בכובד ראש.

אליהו ישי: אני מסכים עם הטענות.

אליהו ישי: יש מקרים שבהם שר – או חבר בממשלה – בא להדוף את הטענות, פעם הוא צודק ופעם הוא לא צודק, אבל הפעם הטענות צודקות, נכונות, כואבות ובמקומן.

אליהו ישי: אני לא אכנס לדיון איך זה היה, מה היה, מה נכון ומה לא נכון – את זה סיימנו בשבוע שעבר.

אליהו ישי: אני יכול לדבר על הצעדים שמשרדי נוקט כרגע כדי לתת פיצוי הולם לאנשים שנקלעו למצב קשה יותר בגין עליית מחירי הלחם.

אליהו ישי: אין זה סוד שהממשלה הקודמת פגעה פגיעה קשה בקצבאות הנכים, הקשישים והילדים ובתשלומי ההעברה, וכך יוצא שמצד אחד מורידים את הקצבאות ומצד שני מייקרים את הלחם.

אליהו ישי: זאת ממש גזירה קשה.

אליהו ישי: נכון, יש שיאמרו שזה לא הרבה, אבל אני לא מקבל את הטענה שזה לא הרבה.

אליהו ישי: זה הרבה מאוד כשמדובר במשפחה ברוכת ילדים, במשפחה של קשישים או בכל משפחה שמתקיימת בקושי.

אליהו ישי: כאשר מכפילים את מחיר הלחם במספר הכיכרות בשבוע או בחודש, זה כן משמעותי, בפרט משום שמצד שני קיצצו הרבה מאוד.

אליהו ישי: לכן, יש כמה הצעות.

אליהו ישי: יש הצעה שהאוצר מאוד לא אוהב, ולא אוהב לשמוע, והיא סבסוד המצרך – סבסוד הלחם.

אליהו ישי: אני יודע כמה זה קשה, אבל אני מגיש גם את ההצעה הזאת.

אליהו ישי: יש הצעה של סבסוד המצרך, ואני מקווה שההצעה הזאת תעבור בממשלה.

אליהו ישי: אני מביא אותה בשבוע הבא אל שולחן הממשלה.

אליהו ישי: יש הצעה נוספת שדיברנו עליה, והיא הורדת המע"מ.

אליהו ישי: בדרך כלל האוצר אוהב את הורדת המע"מ, לפחות על מוצרי היסוד.

אליהו ישי: מבחינת האוצר זה אולי נשמע יותר סביר, כי הם מדברים על הורדת מסים, ולכן אולי באמת נתחיל מהצעד הזה.

אליהו ישי: אני משלב שורה ארוכה של הצעות ואני מקווה שחלק מהן – או אחת מהן – יתקבלו, ואז ניצור מנגנון פיצוי.

אליהו ישי: אני רוצה להגיע למצב שבו יהיה מנגנון פיצוי קבוע בייקור הלחם, וזה לא סוד.

אליהו ישי: המשא-ומתן על ייקור הלחם התקיים במשך חצי שנה, ולא רצו להעלות את המחירים ערב הבחירות.

אליהו ישי: המחירים הועלו ממש ערב הקמת הממשלה, אבל אני כבר הודעתי שאני לא מתכוון לחתום על הצו הבא.

אליהו ישי: הצו הבא יגיע לפתחי ממש בימים הקרובים, וכבר הודעתי שלא אחתום עליו.

אליהו ישי: אני יודע שזה כבר יעשה בלגן.

אליהו ישי: גברתי היתה שרת התעשייה, המסחר והתעסוקה, אז היא יודעת בדיוק מה זה.

אליהו ישי: גם חבר הכנסת רן כהן היה שר במשרד, אז הוא מכיר את הדברים האלה מקרוב.

אליהו ישי: אני יודע שזה לא יהיה פשוט, וזה ייצור מריבות ואולי גם עיצומים, אבל בכוונתי להיאבק נגד עליית מחירי הלחם מאבק עקבי.

אליהו ישי: אם יהיה פיצוי, אפשר להתקדם.

אליהו ישי: אם לא יהיה פיצוי - אי-אפשר לפגוע בהם מכל הכיוונים, גם בעליית מחירים וגם בקיצוצים פעם אחר פעם.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שזה יעלה בממשלה ביום ראשון הקרוב, או ביום ראשון לאחר מכן, כי ראש הממשלה נוסע לחוץ-לארץ, אבל ההצעות לפתרון ממש בגיבוש.

אליהו ישי: הסברתי פה את המרכיבים.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מקווה שאכן נוכל להעביר את זה.

אליהו ישי: תודה רבה.

רן כהן: - - - ההצעה שלך בממשלה?

אליהו ישי: כן, אני מגיש את ההצעות לממשלה.

אליהו ישי: יהיה שם דיון.

אליהו ישי: אני מקווה שאחת משלוש ההצעות תתקבל.

דוד טל: חבר הכנסת ריבלין רוצה לשאול שאלה.

דוד טל: האם השר מוכן להשיב לחבר הכנסת רובי ריבלין?

אליהו ישי: בשמחה.

ראובן ריבלין: יש לי הצעה.

ראובן ריבלין: מכיוון שמאבקך הוא עם משרד האוצר, מדוע לא תציע למשרד האוצר לדאוג - - -

דוד טל: אבל אמר את זה השר.

ראובן ריבלין: מאה אחוז, עכשיו אני רק מוסיף ושואל, מדוע לא תאמר להם לבטל את הפיקוח על הלחם?

ראובן ריבלין: תאמין לי שבתחרות מחירי הלחם ירדו.

ראובן ריבלין: בזמן היותו באופוזיציה, אדוני היה במלחמה בלתי מתפשרת ומעוררת כבוד - - -

דוד טל: חבר הכנסת ריבלין, אני חושב שאם זה היה טוב, הייתם עושים את זה בקדנציה הקודמת.

בנימין נתניהו: לא היה לנו כסף.

דוד טל: אה.

בנימין נתניהו: עכשיו יש כסף.

אליהו ישי: אני יכול לומר ששר האוצר הקודם מציע סבסוד המצרך?

אליהו ישי: אני יכול לומר את זה?

בנימין נתניהו: או לסבסד או להסיר.

אליהו ישי: אני אשמח מאוד אם יהיה לי גיבוי של שר האוצר שיש לו שם עולמי, לא רק ארצי.

בנימין נתניהו: תבחר - לסבסד או להסיר.

אליהו ישי: מכובדי, יושב-ראש הכנסת לשעבר, השר הנכבד לשעבר, חבר הכנסת ריבלין, זאת נקודה שגם עליה דיברתי בשבוע שעבר.

אליהו ישי: דיברנו עליה באריכות רבה, כי אני חושב שזאת נקודה שמצריכה חשיבה.

אליהו ישי: בגדול, זה נשמע מאוד יפה, להסיר את הפיקוח, רק מי יכול לומר לי פה, שאם אני מסיר את הפיקוח, מחירי הלחם לא יעלו?

אליהו ישי: אני לא יודע.

אליהו ישי: אתה צודק שאם אתה מבטל את המונופול, בתחרות המחירים יורדים.

ראובן ריבלין: היום משלמים לך בשביל שתטלפן.

אליהו ישי: האמן לי שאילו הייתי יודע בוודאות שזה היה מוריד את המחירים, או לפחות לא מעלה אותם, הייתי חותם על זה היום.

אליהו ישי: במשרד אני מנסה להביא למצב שכרגע הפיקוח יישאר.

אליהו ישי: במהלך הבדיקה שלנו אם להסיר את הפיקוח, אני אאפשר להוריד את מחירי הלחם.

אליהו ישי: זה פותח איזה פתח לתחרות.

אליהו ישי: כל מאפייה שרוצה להוריד את מחירי הלחם, שתוריד.

אליהו ישי: כמו בדלק, יש מחירי אקסטרה, ואם אתה רוצה להוריד, בבקשה.

אליהו ישי: אז יש תחרות.

אליהו ישי: אני אאפשר למאפיות למכור יותר בזול, ואז נראה אם זה באמת בר-קיימא כמו שאתה אומר, ואסיר את הפיקוח, כי זה מצוין.

אליהו ישי: אז אני אשקול את הסרת הפיקוח.

אליהו ישי: אבל אם אסיר את הפיקוח ומחירי הלחם יעלו, בוודאי לא לדבר הזה אתה מייחל.

אליהו ישי: גם זה נבחן, מכובדי חבר הכנסת ריבלין.

אליהו ישי: בימים הראשונים שלי במשרד אני משקיע הרבה שעות בעניין הזה, ובצדק.

אליהו ישי: זאת גם חובתי.

אליהו ישי: אני לומד את המשרד.

אליהו ישי: את החלק הראשון של המשרד, התעסוקה, אני מכיר מתוקף תפקידי הקודמים, אבל אני מוכרח לומר שהחלק של המסחר והתעשייה לא כל כך מוכר לי.

אליהו ישי: אני לומד אותו.

אליהו ישי: אבל השקעתי ואני משקיע הרבה מאוד זמן בעניין הלחם, משום שזה נושא חשוב מאוד מאוד.

אליהו ישי: תודה.

דוד טל: נאחל הצלחה לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

דוד טל: חברי חברי הכנסת, ראשון הדוברים - חבר הכנסת פרופסור מנחם בן-ששון.

דוד טל: יש לך ארבע דקות.

מנחם בן-ששון: לפני שכבוד היושב-ראש מפעיל את השעון, אני רוצה לתקן קריאת ביניים שלי: קצוות הם גם שניים וגם שתיים - קצות החושן.

דוד טל: חן חן.

דוד טל: ארבע דקות, אחרי החושן.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "לא ברעב ימות עובד, דרור לנפש פת לדל" שרנו כשהיינו ילדים קטנים ב"שחקי שחקי".

מנחם בן-ששון: יש קשר ויהיה קשר לאורך הדרך בין קמח לבין תורה, אבל אי-אפשר לשכוח את האחד ואי-אפשר להשכיח את השני.

מנחם בן-ששון: אני יודע שיש פצע פעור כואב במי שהגיש, או בסיעה שהגישה את הצעת האי-אמון בעניין הלחם, אחרי שקהל בוחרים נטש אותה בגלל מדיניות קשה, אחרי שבערב פסח פוטרו למעלה מ-70% מעובדי אותה סיעה, ואז גם לחם עוני קשה היה להם לאכול, ואולי גם בעקבות הלנת השכר של השבוע שעבר.

מנחם בן-ששון: אני לא מלין עליהם.

מנחם בן-ששון: הם צריכים באמת לחוש אתנו את הכאב, וזה איננו כאב של סיעה אחת, כפי שכבוד השר הגדיר.

מנחם בן-ששון: צריך לקרוא נכון את תקציב המדינה, חברי חברי הכנסת.

מנחם בן-ששון: אחרי שנים של נגיסות, אחרי שהצליחו להגיע לנגיסות של 997 מיליון שקלים, קרוב למיליארד שקל, במערכת ההשכלה הגבוהה - בממשלות הקודמות קיצצתם – סוף-סוף השנה, חברי חברי הכנסת, מחזירים 421 מיליון.

מנחם בן-ששון: זה לא הכול, זה לא כל מה שצריך, אבל ברור שיש יותר לחם ויש יותר תעשייה ויש יותר חינוך ויש יותר משאבים לכולם כשמערכת ההשכלה הגבוהה עובדת נכון.

משה כחלון: למי יש?

ראובן ריבלין: זה מפני שאולמרט נהיה לראש ממשלה.

מנחם בן-ששון: וכמו שאמרה שרת החינוך, היא אומנם לא ציטטה את המספרים של 421 מיליון - - -

ראובן ריבלין: הכול בשבועיים?

דוד טל: חבר הכנסת ריבלין, על הערה כזאת היית מוציא אותי בקדנציה הקודמת.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אני מצטער שאני לא מסוגל לעשות שני דברים, גם להקשיב וגם לנסות להרצות דברים בארבע דקות.

מנחם בן-ששון: אז יסלחו לי החברים על שאני לא עונה על קריאות ביניים היום.

מנחם בן-ששון: תהיה הזדמנות.

דוד טל: אני לא רוצה להוסיף לך, אבל אם הם יפריעו, אני אוסיף לך דקות.

מנחם בן-ששון: אדרבה.

מנחם בן-ששון: 421 מיליון הם התחלה.

מנחם בן-ששון: אני לא חושב שצריך להסתפק בכך, אבל ברור לכולנו שהישגיה של חברה הם בעקבות יכולתה של המשכוכית, קרי זו שמוליכה את העדר, להתוות את התקן, מה שקוראים לו היום סטנדרד, להראות מה אפשר להשיג, והיזהרו בבני עניים, חבר הכנסת כחלון, כי מהם תצא תורה, ולאו דווקא תורה, אלא גם מדע.

מנחם בן-ששון: לכן הם מקבלים מלגות ולכן הם מקבלים סיוע.

מנחם בן-ששון: הם הראשונים לקבל, ואנחנו נמצא את הדרך לתת להם, ולאחר מכן נמצא דרך גם למסד את העזרה לסטודנטים.

מנחם בן-ששון: בכך לא הכול מתמצה.

מנחם בן-ששון: אי-אפשר לנהל מערכת השכלה גבוהה בלי שיודעים כיצד מגיעים לארבעה חתני פרס נובל בשנתיים.

מנחם בן-ששון: זה לא הישג של הכנסת בלבד.

מנחם בן-ששון: זה לא הישג של מוסדות להשכלה גבוהה בלבד.

מנחם בן-ששון: זה הישג של מדינת ישראל, אבל את זה צריך לפתח.

מנחם בן-ששון: לכן, הזיקה שבין קמח לבין תורה תימשך.

מנחם בן-ששון: ולכן אנשים רעבים יוכלו לקבל את האפשרות ללמוד, משום שזה הדבר החשוב לחברה.

מנחם בן-ששון: אני מאמין שהלימוד האקדמי הזה יוביל אותנו קדימה.

מנחם בן-ששון: ומלה אחרונה על הצעות האי-אמון.

מנחם בן-ששון: כחבר כנסת לא ותיק, כמה אי-אמון – חוץ מאשר במשחק הקואליציוני – אפשר להביע בממשלה שרק שלשום יצאה לדרך?

מנחם בן-ששון: כמה אי-אפשר להאמין לחברים שאתמול היו לצדכם ומחר הם האנשים שמנהלים את המדינה?

מנחם בן-ששון: ולכן נחתום באותו שיר שפתחתי: "כי באדם אאמין, כי עודני מאמין בך".

מנחם בן-ששון: תודה.

דוד טל: חן חן, תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת ישראל כץ, ואחריו – חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אני מברך אותך על התפקיד הזמני.

ישראל כץ: אני מקווה שבקרוב נחליף צדדים.

בנימין נתניהו: תודה לך על הברכה ועל הזמניות שבה.

ישראל כץ: בהחלט.

ישראל כץ: אני מברך את השרים הישנים והחדשים.

דני יתום: לא הבנתי - - -

ישראל כץ: כל עוד נהיה באופוזיציה, הוא יהיה יושב-ראש האופוזיציה.

ישראל כץ: כשנהיה בשלטון, הוא יהיה ראש הממשלה.

ישראל כץ: חבר הכנסת יתום, בזמן האחרון חשבתי שלמדת הלכות פוליטיקה מתוך מפלגתך ואני לא צריך להסביר כאן הסברים.

ישראל כץ: היה שם גם מי שלימד.

דני יתום: - - -

רן כהן: זה רק מראה שלא למדתם שום דבר לאחרונה.

ישראל כץ: תודה.

ישראל כץ: אני לא יכול שלא להתייחס לדבריו של חבר הכנסת החדש, פרופסור בן-ששון, שהטיח בליכוד על זה שהוא משלם משכורות.

ישראל כץ: הוא שכח רק לציין שחבריו, שנבחרו על חשבון הליכוד, נטלו את המנדטים מהליכוד ולא טרחו לשלם את חלקם בחובות הליכוד.

ישראל כץ: אם אנחנו לא עומדים כאן ומטיחים בהם על מעשה הכלנתריזם, למה אתה, אדוני, צריך להזכיר לחבריך את הדבר שהם רק עכשיו סיימו לעשות?

ישראל כץ: אבל אנחנו נתמודד גם עם זה.

מנחם בן-ששון: לא הטחתי, שאלתי.

ישראל כץ: שואל חבר הכנסת בן-ששון, מדוע כבר אי-אמון, כשהממשלה רק התחילה לתפקד?

ישראל כץ: התשובה ברורה – כי המעשה הראשון שהממשלה הזאת עשתה הוא ייקור הלחם.

ישראל כץ: יש כאן רמייה, הפרת הבטחה מצד המפלגה המובילה ושותפותיה ושפוטיה כלפי הציבור.

ישראל כץ: צריך להבין, היתה כאן מערכת בחירות מאוד מיוחדת.

ישראל כץ: מצד אחד, כל הציבור יודע שהכלכלה שנתניהו הוביל, כשר האוצר, יש לה הישגים בלתי רגילים מבחינה כלכלית ברמת המקרו של המדינה.

ישראל כץ: אבל נוצרה אווירה ציבורית - והיה גם מי שליבה את האווירה, חלק בצדק וחלק בדמגוגיה - שהיו גזירות קשות מדי, נטל קשה מדי על הציבור.

ישראל כץ: אני בטוח, אדוני היושב-ראש, שאם היתה באה המפלגה, הממשלה ואומרת: אנחנו פונים לכנסת, אדוני שר הבריאות, ולפני כל התהליך הפוליטי אנחנו מגישים באופן חריג הצעת החלטה לקחת מיליארד שקלים מהעודפים הגדולים שהשאיר נתניהו, ולתת אותם לחינוך, לבריאות לרווחה - - -

דוד טל: אבל אתה יודע שזה בלתי אפשרי.

ישראל כץ: - - - בואו ניתן לפני כל התהליך הזה.

ישראל כץ: אתם זוכרים שהיועץ המשפטי לממשלה אמר, מנימוקים משפטיים: אני מעכב את הדיון בסל הבריאות - ואיזו זעקה קמה כאן.

ישראל כץ: למה אתם מעכבים את העזרה הזאת?

ישראל כץ: לא רק שאתם מעכבים לעניים, לאוכלי הלחם, לשותי החלב – אתם הולכים לייקר גם את החלב.

ישראל כץ: דרך אגב, השר אלי ישי צריך לדעת שהוא הולך לייקר עכשיו את מחירי מוצרי החלב עקב הוצאתם מפיקוח.

ישראל כץ: יושב כאן שר החקלאות.

ישראל כץ: כשאני הייתי שר החקלאות התנגדתי, והנושא הוקפא.

ישראל כץ: היום הלכו והודיעו, וכתוב כאן בספר התקציב, אדוני שר הבריאות, שהולכים להוציא מפיקוח את כל מוצרי החלב, למעט ארבעה מוצרים.

ישראל כץ: המשמעות היא ייקור מיידי – אל תגידו שלא אמרנו - של רוב מוצרי החלב הבסיסים.

ישראל כץ: אז לחם לא יהיה, חלב לא יהיה, יהיו ההבטחות שנתנו, יהיו המנדטים שלקחו, ככה כבדרך אגב.

ישראל כץ: אם על מפלגת העבודה וש"ס אני מותח ביקורת - אבל הם דיברו בבחירות גם על דברים אחרים - הרי שעל הגמלאים אני לא יכול שלא להשתומם, אדוני השר.

ישראל כץ: אתם קיבלתם קולות לא בגלל ההתכנסות ולא נגד ההתכנסות; לא בגלל שום סיבה מדינית; לא בגלל שום סיבה ארגונית.

ישראל כץ: קיבלתם קולות באופן חריג כביטוי למחאה, לרצון עממי להעביר מסר שאומר: אתם תילחמו עבורנו בנושאי החברה והכלכלה, עבור הקשישים ועבור הצעירים שהצביעו עבורכם.

ישראל כץ: מה עשיתם?

ישראל כץ: ראיתי באחד העיתונים של יום שישי שהשר רפי איתן, יושב-ראש המפלגה, שיש לו הרבה זכויות, ארז אתכם כמו סיגרים קובניים ומסר אתכם לאולמרט.

ישראל כץ: אתם מתמזגים עם קדימה?

ישראל כץ: אתם בתוך הוויכוח המדיני?

ישראל כץ: מישהו הצביע עבורכם מסיבות מדיניות?

ישראל כץ: בעד התכנסות, נגד התכנסות?

ישראל כץ: היה חבר כנסת אחד מכם שעוד המשיך ברוח הבחירות לבטא אותנטיות, גם אותו השתיקו.

ישראל כץ: ארזתם אותו.

ישראל כץ: אני מודיע לכם, אין לכם זכות להתנהג אפילו כמו המפלגות הפוליטיות הוותיקות, שגם הן נוהגות לא בסדר וצריכות ללמוד את הלקח הציבורי.

ישראל כץ: אתם צריכים למלא את מה שהתחייבתם.

ישראל כץ: מה זה לחבור למפלגות שיש להן סדר-יום אחר?

ישראל כץ: אתם צריכים להילחם.

ישראל כץ: היה לכם כוח לבטל את העלאת מחיר הלחם, יש לכם כוח היום – ואל תגידו שלא ידעתם – למנוע את ייקור החלב.

ישראל כץ: יש לכם כוח לעשות, אם תפסיקו להתנהג כפוליטיקאים.

ישראל כץ: אם תהפכו לפוליטיקאים, אז ככה תיראו, ותזכרו את שינוי ומפלגות אחרות, שבאו ונעלמו כאשר הן קיפלו את הדגלים שלהם.

ישראל כץ: עקב כל המעשים האלה, שהממשלה כבר עשתה – לא משהו תיאורטי – אני מבקש להביע אי-אמון בממשלה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן, ואחריה – חבר הכנסת פרופסור אבישי ברוורמן.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברות, חברים, סוד גלוי הוא שהייעוד של כולנו בבניין הזה הוא לפעול למען עם ישראל, אזרחי ישראל, בהיבטים השונים - ביטחון, כלכלה, חינוך, פנים, רווחה וכן הלאה.

אסתרינה טרטמן: בעצם, כל העשייה שלנו מחויבת לקהילה, לכל פרט ופרט בקהילה, מבלי להבחין – זכר, נקבה, קטין, בוגר, גמלאי, יהודי, ערבי, דרוזי, ובוודאי לא לפי הצבע.

אסתרינה טרטמן: אנחנו מחויבים לכל אזרחי ישראל באשר הם.

אסתרינה טרטמן: למרות הכול, יש לנו סייגים מסוימים, שפוגעים באוכלוסייה מסוימת, ומובן שזה מתקשר גם לתקציב המדינה, כי זה חלק מהכספים.

אסתרינה טרטמן: במדינת ישראל יש בתי-חולים מסוגים שונים.

אסתרינה טרטמן: יש בתי-חולים פרטיים, יש בתי-חולים ממשלתיים, יש בתי-חולים של קופת-חולים, בתי-חולים ציבוריים.

אסתרינה טרטמן: יש ארבעה בתי-חולים בישראל שנקראים ציבוריים-פרטיים, והם בתי-חולים ציבוריים, ואני מבקשת לדבר על בית-חולים אחד שנמצא פה, בעיר הקודש, בעיר שלנו, וזה בית-החולים "ביקור חולים".

אסתרינה טרטמן: למרות מחויבותנו לציבור של אזרחי המדינה, יש קהל לא גדול, קהל שמונה לפי הנתונים שבידי בסך הכול 520 עובדים, פלוס 120 רופאים - אני לא מתכוונת להעלות את כל סוגיית "ביקור חולים", כי אני יודעת שבעבר כבר דנו בה.

אסתרינה טרטמן: לקהל הזה פשוט נעשה עוול, שלא שילמו בשבילו כל השנים את הפנסיה שהיו אמורים להקציב לו, והיום יש 520 גמלאים שזה ארבעה חודשים לא קיבלו את הגמלה.

אסתרינה טרטמן: אנשים קשי יום - - -

רן כהן: יש 270 גמלאים.

אסתרינה טרטמן: תודה, חבר הכנסת רן כהן.

אסתרינה טרטמן: אמת, אני יודעת, ואני בטוחה שתהיה לנו עשייה משותפת בנושא הזה.

אסתרינה טרטמן: יש 270 גמלאים בפועל, 520 עובדים בסך הכול, גמלאים בפוטנציה, ועוד 120 רופאים.

אסתרינה טרטמן: ארבעה חודשים הם לא קיבלו בכלל שכר, וסוף-סוף, כשפסקו להם שכר, הם מקבלים שני-שלישים.

אסתרינה טרטמן: יש שם אנשים שעבדו 30-35 שנים; את כל חייהם, את מיטב שנותיהם, נתנו בעשייה בבית-החולים, והיום כמעט מתעלמים מהם.

אסתרינה טרטמן: אומנם, חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, קובע שניתן לתת כספים לצורך תמיכה בבתי-חולים ציבוריים.

אסתרינה טרטמן: אבל החוק הזה הציב בסעיף 2 לחוק שבעה סעיפי משנה, שמגדירים מי זכאי ומי לא זכאי.

אסתרינה טרטמן: אני מניחה שכולנו יודעים שזה בית-חולים שממוקם פה, בירושלים, במרכז העיר, ושלא נדע מצרות, במרבית הפיגועים שקרו במרכז העיר, לשם פונו רוב האנשים, ומתוקף מיקומו הגיאוגרפי הוא סייע להצלת חיים בשירות המהיר, בטיפול הרפואי שהוא נתן.

אסתרינה טרטמן: מתוך שבעת הסעיפים המגבילים, בית-החולים "ביקור חולים" עונה על שישה, למעט סעיף אחד.

אסתרינה טרטמן: בסעיף 1 מוגדר כך: בית-חולים ציבורי כללי, שהינו היחיד באזורו לפי מפת האשפוז הלאומית של משרד הבריאות.

אסתרינה טרטמן: בית-החולים "ביקור חולים" הוא אומנם לא היחיד מסוגו במרחב ירושלים – יש לנו גם "הדסה עין-כרם", "הדסה הר-הצופים" ו"שערי הצדק" – אבל הוא ייחודי בגזרה של מרכז העיר שלו.

אסתרינה טרטמן: אבל סעיף המשנה של סעיף המשנה הזה פוסל את בית-החולים מליהנות מתקציב תמיכה, ומי שנפגעים בסופו של דבר הם העובדים האומללים.

אסתרינה טרטמן: ביקשתי מעל הבמה הזאת לעשות פעולה אחת: לעורר את המודעות שלכם, חברות וחברים, כי זה התפקיד שלנו, לדאוג לאוכלוסייה הזאת שנתנה את רוב שנותיה, כדי שגם בית-החולים הזה יוכל לקבל סיוע, לאפשר לאוכלוסייה הזאת של אנשים בני 70-80 – אומנם זה נראה כאילו אני דוברת של סיעת הגמלאים, אבל זאת חובה של כולנו, כי כולנו גמלאים, בעזרת השם, בפוטנציה, שנזכה.

ראובן ריבלין: צריך למכור את בית-החולים.

אסתרינה טרטמן: יש סוגיה, אנחנו מכירים אותה.

אסתרינה טרטמן: בית-החולים הוא הקדש ולכן יש בעיה בעניין המכירה.

אסתרינה טרטמן: ידידי, חבר הכנסת ריבלין, אין לי ספק שאתה מודע לקשיים של פירוק שקשור להקדש.

אסתרינה טרטמן: לכן, גם אם יימכר, הוא יימכר בסכום סמלי לכאורה והוא לא יהווה פתרון לבעיה.

אסתרינה טרטמן: היום, כדי לדאוג לאוכלוסייה האומללה הזאת, הדרך היחידה שלנו באמת היא לקבל תמיכה מתקציב בתי-חולים.

אסתרינה טרטמן: אני מקווה שכולנו נשתף פעולה ונחשוב גם על האוכלוסייה הזאת בזמן הקשה של תקציב.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה לכם.

דוד טל: תודה, גברתי.

דוד טל: חבר הכנסת פרופסור אבישי ברוורמן, בבקשה.

דוד טל: אחריו – חבר הכנסת יצחק וקנין, ואחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברים, אני לא בא להתפלמס, אלא להציע הצעה קונסטרוקטיבית.

אבישי ברוורמן: 100 הימים הראשונים, כשהממשלה יוצאת לדרך, אלה 100 ימים שמאותתים את דרכה.

אבישי ברוורמן: ראש הממשלה יוצא בעוד תקופת-מה לארצות-הברית לקבל ברכת הדרך לכיוון מדיני מסוים.

אבישי ברוורמן: הממשלה הזאת נבחרה, והשותפות הבכירות שלה נבחרו, כדי לשנות דרך כלכלית-חברתית.

אבישי ברוורמן: אני עומד כאן ופונה לידידי שר האוצר, לאנשים האמונים במשרד האוצר ולחברי הבית הזה: יש עודפי תקציב, ואני לא זוכר את זה כבר שנים רבות במדינת ישראל - - -

ראובן ריבלין: איך זה קרה?

אבישי ברוורמן: יש עודפים, אבל, ידידי היקר, רובי ריבלין, אני, שניסחתי את המצע הכלכלי של מפלגת העבודה, ביקרתי את העובדה שהיו כמה רפורמות שאני בהחלט מחייב אותן, אבל היתה הזנחה של הקשישים, של החינוך, של הבריאות.

אבישי ברוורמן: מדינה, שמצד אחד הצליחה בנתונים המקרו-כלכליים ואין לה אינפלציה ואין לה גירעונות, ויש לה הצלחות כמו עסקת "ישקר" - היא האחרונה בעולם המערבי – יש אי-שוויון, עוני - ברמת חינוך; ברמת שחיתות היא עולה.

אבישי ברוורמן: ולכן אמרנו שצריך תיקון.

אבישי ברוורמן: אין שום בעיה, מבחינת המעמד הבין-לאומי של ישראל - ואני אומר את זה לידידי באוצר, שחזרו ואמרו: האמריקנים לא יאהבו אם אנחנו נעשה מה שכבר חתום בהסכם הקואליציוני עם מפלגת העבודה – אם נוסיף עוד 0.7% לתקציב ב-2006, כמדומני, אדוני היושב-ראש, כ-1.8 מיליארד שקלים.

אבישי ברוורמן: זה כהוא-זה, מכיוון שאין שום גירעון ויש עודפי עתק של מיליארדים, של עשרות מיליארדים.

אבישי ברוורמן: אבל חלק מהכספים האלה – נשב ונעשה מעשה חדש, יחד עם פקידי האוצר, יחד עם שר האוצר, יחד עם חברי הבית.

אבישי ברוורמן: לא נחכה עד 31 בדצמבר או עד היום האחרון; נכניס הרבה מאוד עזים, ואז כל חבר כנסת יוציא משהו מחוק ההסדרים ויצליח.

אבישי ברוורמן: אני, כמובן, לא מורד, יש משמעת קואליציונית, אבל אני אומר מול עם ישראל, עם ישראל מבקש מאתנו עכשיו שנציג תקציב - כי אין פה שום בעיה טכנית.

אבישי ברוורמן: אם היינו אומרים עכשיו שיש מצב חירום וצריך 2-3 מיליארדי שקלים – בום, וזה לא היה פוגע כהוא-זה במעמדה הבין-לאומי של ישראל.

אבישי ברוורמן: לכן, אני פונה אליך, ידידי שר האוצר, חברי, מנהיגות משרד האוצר, בשם הבית הזה, בשם חברי במפלגת העבודה, בואו נשב עכשיו שבועיים, שלושה שבועות ונוסיף את התקציבים החסרים, רק כדי שיצא איתות על הדרך.

אבישי ברוורמן: אפשר כבר לחבר את תקציב 2006 ו-2007 יחדיו, כי הכול מוכן כמעט, אבל אם אינכם – ל-2006.

אבישי ברוורמן: כי, רבותי, יעברו 100 היום ויבואו דברים חדשים, והממשלה הזאת, שנבחרה על האיתות הכלכלי-החברתי, תצא לדרך והציבור לא יקבל זאת, והציבור חכם.

אבישי ברוורמן: לכן, לא בפולמוס כי אם בהסכמה.

אבישי ברוורמן: שתי מלים על ההשכלה הגבוהה ועל לחם.

אבישי ברוורמן: כנשיא הוותיק ביותר בישראל – 15 שנה וחצי; יצאתי עכשיו מתפקידי כיושב-ראש ועד ראשי האוניברסיטאות - אכן בכינו על התקציב ועל הקיצוץ שהיה בשנים האחרונות, ורק באחרונה זה התחיל להתקדם.

אבישי ברוורמן: אתמול השתתפתי בחגיגה לכבודו של ידידי, פרופסור אפרים קציר בן ה-90.

אבישי ברוורמן: היו חתני פרס נובל, נשיא המדינה וגדולי המדענים.

אבישי ברוורמן: המבחן שלנו בעולם הוא לא שאחוזית אנחנו מוציאים דברים.

אבישי ברוורמן: מספר מוחלט.

אבישי ברוורמן: כדי להתחרות עם הרווארד וסטנפורד, הודו וסין צריך להוסיף.

אבישי ברוורמן: אבל מצד שני – ואני אומר את זה מול ידידי בש"ס - ברור שזה בלחם וזה בתורה.

אבישי ברוורמן: לכן, גם כאן אסור לנו שמהבית זה נפתח את הממשלה החדשה בתקציב שאין בו קמח ואין בו תורה.

אבישי ברוורמן: אפשר לעשות את זה בהסכמה ובאהבה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

דוד טל: יישר כוח.

דוד טל: חבר הכנסת יצחק וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, התברכנו היום בדוברים שמכוונים לדעת גדולים, דעתם של גדולים בישראל: אם אין קמח אין תורה.

יצחק וקנין: ראיתי משהו מעניין מאוד.

יצחק וקנין: בספר דברים כתוב: "לא על הלחם לבדו יחיה האדם, כי על כל מוצא פי ה' יחיה האדם".

יצחק וקנין: רבותי, הדבר הזה לא פשוט.

יצחק וקנין: מה הכוונה של הפסוק הזה?

יצחק וקנין: שהדיבור של האדם יותר גדול וחשוב מהלחם שהוא צריך לאכול.

יצחק וקנין: כי אם האדם יקיים את מה שהוא מוציא מהפה שלו, אז אין ספק שלחם לא יחסר והאדם יחיה בשגשוג ורווחה.

יצחק וקנין: זאת אומרת: "שומר פיו ולשונו שומר מצרות נפשו".

יצחק וקנין: זאת ההקדמה שלי לחלק מהדוברים שדיברו מעל הדוכן.

יצחק וקנין: יש איזה סגנון בתקופה האחרונה, לקחת את ביבי נתניהו ולחבוט בו כמו שצריך.

יצחק וקנין: ביבי כבר לא שר האוצר, תשכחו מזה, את שק החבטות הזה אנחנו צריכים לשנות.

יצחק וקנין: אני אומר לממשלה, שאני יושב בתוכה, כחבר בקואליציה, אמרתי זאת בשבוע שעבר ואני חוזר ואומר את הדברים פה: אם הממשלה הנוכחית תמשיך לדבר ולא תעשה מעשים רציניים בכמה עניינים, אני מודיע שגם קדימה תהיה כמו הליכוד.

יצחק וקנין: יכול להיות מצב יותר גרוע, שמפלגה עם 29 מנדטים תהיה גם בלי מנדטים.

יצחק וקנין: כבר ראינו מפלגות עם 15 מנדטים שאינן פה היום, והליכוד בנס ניצל ונשאר עם 12 מנדטים.

יצחק וקנין: רבותי, העם הזה כבר לא טיפש.

יצחק וקנין: אמר את זה ידידי, רן כהן, העם הזה יבוא חשבון עם נבחריו אם לא יקיימו את מה שצריך.

יצחק וקנין: יש כמה עניינים, ואני קורא לכל חברי הקואליציה לתת את דעתם עליהם: השכבות החלשות, התרופות והקשישים.

יצחק וקנין: אני קורא לחברי הגמלאים: בדברים האלה אנחנו צריכים לשתף פעולה ללא משוא פנים, ולא שנאמר אחד בפה ואחד בלב.

יצחק וקנין: אני זוכר, בקדנציה הקודמת, איך סגרנו דילים לפני ההצבעה בוועדת הכספים, ולצערנו הרב, כשנכנסנו להצבעה הצביעו בדיוק הפוך.

יצחק וקנין: אוי לנו אם נגיע למצב הזה.

משה שרוני: למה לא השגתם כסף לסל התרופות?

יצחק וקנין: אני לא הייתי בממשלה הקודמת, ככה שאני באותה סירה אתך.

משה שרוני: הסכם קואליציוני.

יצחק וקנין: אני מבטיח לך, שאם אתה תשיג 2 מיליארדי שקלים, כמו שאנחנו השגנו לקצבאות הילדים ולשכבות החלשות, אני הראשון שיצביע אתך, לא אגיד למה לא.

יצחק וקנין: בוא נקבע שיטה חדשה, נציב לנו מטרות כולנו יחד, בלי להטיל דופי זה בזה.

יצחק וקנין: אם נציב לנו מטרות אמיתיות כלפי החברה, אני מאמין שנצליח לממש אותן.

יצחק וקנין: אבל אם אני אתקוף אותך ואתה תתקוף אותי, אני מודיע לך שתיגמר הקדנציה, ואני לא יודע מה יהיה בסוף.

יצחק וקנין: תודה.

דוד טל: תודה רבה, חבר הכנסת וקנין.

דוד טל: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואחריו – חבר הכנסת יצחק זיו וחבר הכנסת הרב אברהם רביץ וחבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, יש הרבה סיבות להצביע אי-אמון בממשלה.

ניסן סלומינסקי: אבל ראש הממשלה, ועיקר הדיונים שלו – כל הזמן הוא מודיע שהמוטו והנושא המרכזי שילווה אותו הוא תוכנית הגירוש, או איך שהוא קורא לה – ההתכנסות.

ניסן סלומינסקי: הוא כל הזמן מספר גם שהוא הלך על זה לציבור וזכה לאמון הציבור בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: לא זה הדבק שמחבר את הממשלה, ולא זה המוטו.

ניסן סלומינסקי: כי אפילו אם נעשה חשבון, כמה מחברי הכנסת הזאת תומכים – אין לו רוב.

ניסן סלומינסקי: יש לו היום קואליציה של 67, של-12 מהם יש אישור שלא להצביע כמוהו בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אין לו רוב בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מה כן יש?

ניסן סלומינסקי: יש נושא אחד – הנושא החברתי.

ניסן סלומינסקי: בנושא הזה כולם דיברו, וכולם אמרו, גם לפני הבחירות וגם עכשיו, שזה המוטו של הממשלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: לא הנושא המדיני, אלא הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, מכובד.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שבנושא הזה אפשר למצוא הסכמה כוללת.

ניסן סלומינסקי: והנה, להפתעתנו, קמה הממשלה, מצהירים אמונים, יוצאים מהאולם, וההחלטה הראשונה, או המימוש הראשון של הממשלה הזאת – ייקור הלחם.

ניסן סלומינסקי: ייקור הלחם הוא לא סתם פעולה.

ניסן סלומינסקי: בחיים שלנו יש דברים אמיתיים ודברים אמיתיים פחות, אבל יש דברים סמליים; דברים שמסמלים.

ניסן סלומינסקי: גם ביהדות: יהודי שהולך בלי כיפה – כולם יודעים שהוא לא דתי.

ניסן סלומינסקי: כיפה זה לא מהתורה, זו תקנה של חכמים, ויש עבירות דאורייתא שהן חמורות פי-אלף, וכשיהודי לא מקיים אותן, או עובר עליהן, לא אומרים את זה.

ניסן סלומינסקי: הכיפה הפכה לסמל, ברוך השם.

ניסן סלומינסקי: יש דברים שהם סמל.

ניסן סלומינסקי: הלחם, גם במהות הוא הדבר המרכזי, וגם בסמל.

ניסן סלומינסקי: כי מה זה לחם?

ניסן סלומינסקי: זה הדבר הבסיסי שכל אחד אוכל, וזה הדבר שהציבור – גם השכבות החלשות, גם העניים, גם מי שקשה לו – את זה הוא אוכל.

ניסן סלומינסקי: אין לו כסף לקנות פיצה או בשר, אבל לחם – זה מה שיש לו.

ניסן סלומינסקי: וזה הפך – גם באמת, כי זה מה שאוכלים, אבל גם בסמל – לסמל של מדיניות חברתית אמיתית.

ניסן סלומינסקי: אז ממשלה ששמה על דגלה וטוענת שהיא ממשלה חברתית, וזה הרקע שעליו היא נבחרה, מה היתה צריכה לעשות?

ניסן סלומינסקי: ההחלטה הראשונה היתה צריכה להיות: מורידים את מחיר הלחם.

ניסן סלומינסקי: נכון, זה עולה כסף.

ניסן סלומינסקי: אז ברוך השם, יש הרבה כסף.

ניסן סלומינסקי: הממשלה הזאת היא ממשלה עשירה מאוד, שלא יעבדו עלינו.

ניסן סלומינסקי: במשך תקופה ארוכה מצד אחד לא היה תקציב, לא היו מענקים, לא היו לממשלה הוצאות, ומצד שני ההכנסות וגביית המסים גדלו, ויש הרבה מיליארדים – 12 מיליארדים?

ניסן סלומינסקי: תלוי, לא מספרים לנו את כל האמת – שעומדים בצד ומחכים.

ניסן סלומינסקי: יש כסף.

ניסן סלומינסקי: אם הבעיה היא כסף, אפשר למצוא.

ניסן סלומינסקי: אבל רק כדי לבטא – ממשלה שרוצה להראות שהיא באמת ממשלה חברתית, רק כדי להראות – צריכה לקחת את הסמל, הלחם, ולומר: רבותי, אנחנו – החלטה ראשונה – מורידים את מחיר הלחם.

ניסן סלומינסקי: צריך לפצות את המאפיות, גם שם יש עובדים – נמצא דרך לעשות זאת.

ניסן סלומינסקי: יש לנו מספיק תקציבים.

ניסן סלומינסקי: קודם כול נראה לכולם, שידעו שאנחנו ממשלה כזאת.

דוד טל: לסיום.

ניסן סלומינסקי: מה הממשלה עושה במקום זה?

ניסן סלומינסקי: לא רק שהיא לא מורידה את מחיר הלחם, היא מחליטה להעלות את המחיר, ומביישת שר שמפלגתו חרתה על דגלה וטוענת כל הזמן שהיא המפלגה החברתית – ש"ס – והיושב-ראש שלה מונה לשר - - -

דוד טל: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: - - - וקובעת לו עובדה – הוא יוצא מפה ושומע ברדיו שהעלו את מחיר הלחם, שזה הסמל.

ניסן סלומינסקי: איך אפשר לתמוך בממשלה כזאת?

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אז אני אומר:

ניסן סלומינסקי: נוסף על כל הדברים המדיניים וכו', גם זה מצטרף, "יהודה ועוד לקרא", כדי שנצביע אי-אמון בממשלה.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חברי הכנסת החדשים, אני רוצה להזכיר: באולם המליאה לא מדברים בפלאפון.

דוד טל: זה אמור גם לגבי חברות הכנסת.

דוד טל: אנחנו עוברים לחבר הכנסת יצחק זיו.

יצחק זיו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנו, חברי סיעת הגמלאים, נמצאים כאן כדי לשרת את מגזר הגמלאים ולסייע לחלשים ולנזקקים, כחלק מהאג'נדה החברתית שלשמה נבחרנו על-ידי הציבור.

יצחק זיו: בעקבות ייקור הלחם יש לפצות את הגמלאים הנזקקים, אלה שנפגעו מייקור הלחם.

יצחק זיו: מי שנפגעו מהעלאת המחירים אלה האוכלוסיות הנזקקות, אלה שהלחם משמעותי בחייהן.

יצחק זיו: אנו, בסיעת הגמלאים, נדרוש סובסידיה לנזקקים הגמלאים, הן בוועדת הכספים הן בממשלה.

יצחק זיו: לא ניתן יד להחלטה חברתית שפוגעת בעצמאות הכלכלית של מאות אלפי משפחות נזקקות.

יצחק זיו: ההתייקרות מכרסמת ביכולת הקיום שלנו.

יצחק זיו: אנו נפעל כדי לסבסד ולעזור לגמלאים הנזקקים.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת הרב אברהם רביץ, בבקשה, ואחריו - כאמור, חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת טלב אלסאנע, חבר הכנסת חנא סוייד, ויחתום את רשימת נציגי הסיעות חבר הכנסת ואסל טאהא.

דוד טל: אדוני הרב, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להפתיע קצת את חברי.

אברהם רביץ: במדינות העולם השלישי יש תמונה מאוד אופיינית, שבה הולכים אשה או גבר עם סלים מלאים לחם.

אברהם רביץ: מה אוכלים שם?

אברהם רביץ: אוכלים לחם.

אברהם רביץ: ואני חושב – תשאלו כל רופא; אני יודע מה אומרים לי – לחם, לא בריא לאכול כל כך הרבה.

אברהם רביץ: לא צריך לאכול הרבה לחם.

אברהם רביץ: כזית – זה מספיק לסמל.

אברהם רביץ: סלומינסקי דיבר על סמל הלחם.

אברהם רביץ: כזית, זה מספיק.

אברהם רביץ: כל ההמולה הזאת שאנחנו עושים סביב ההעלאה המזערית הזאת של מחיר הלחם – אנחנו עובדים בעיניים על עצמנו.

אברהם רביץ: לא זאת המלחמה בעוני.

אברהם רביץ: עניים אוכלים לחם.

אברהם רביץ: עשירים לא אוכלים לחם.

אברהם רביץ: אם הם כבר אוכלים, הם אוכלים באגט.

אברהם רביץ: טעות חמורה היא שאנחנו שולחים את חצינו לעבר הממשלה על דבר הלחם – בפרט כשהם יכולים להסביר את זה בסובסידיות, במדיניות כלכלית כזאת או אחרת.

אברהם רביץ: אני רוצה לקבוע באופן הברור ביותר: שימשתי באופן פעיל שר במשרד הרווחה; סגן שר.

אברהם רביץ: ואני אומר לכם: מאז הייתי בתפקיד שם, לא נעשה דבר – ואם נעשה, זה היה היפוכו של דבר – כדי להיאבק בעוני.

אברהם רביץ: עוני זה לא לחם.

אברהם רביץ: העוני הוא בדעת, כפי שמישהו כבר הזכיר כאן.

אברהם רביץ: העוני הוא במזון, אבל לא בלחם.

אברהם רביץ: תארו לעצמכם שהממשלה עוד תחלק לנו לחם חינם; תמלא את כרסינו במאכל שרק עניי העולם אוכלים, מכיוון שאין להם ירקות, אין להם חלב, אין להם פירות ואין להם בשר.

אברהם רביץ: מלאו כרסיכם בלחם.

אברהם רביץ: לא זאת המלחמה בעוני.

אברהם רביץ: הממשלה הקודמת נידונה על כך שלא עשתה דבר וחצי דבר כדי לסייע לעניים, ובשל כך היא נפלה.

אברהם רביץ: היו סיבות חיצוניות אחרות, אבל הסיבה הפנימית היא שהיא לא שמה "דֶם" אחד על כל ציבור העניים, שהלך וגדל – וגדל גם היום הזה.

אברהם רביץ: אני מקווה מאוד שהממשלה הזאת, שלפנינו, תכריז, בצד ההכרזות האחרות – היא הולכת עם דגל של ההתכנסות, עם דגלים אחרים, אבל הדגל החברתי אמור להפוך לשיח הציבורי החשוב ביותר שלנו, כי מסתובבים בינינו 750 ילדים שנחשבים בני-אדם שמתחת לקו העוני.

רן כהן: 750,000.

אברהם רביץ: ודאי, מה חשבת?

רן כהן: חסרו לי כמה אלפים.

אברהם רביץ: להם חסרים הרבה אלפים.

אברהם רביץ: אנחנו לא בקואליציה עדיין, ייתכן שנהיה, ואני אומר לכם שהמשימה שלנו תהיה – היא חייבת להיות המשימה של הממשלה – שבאמת נדבר על רווחה.

אברהם רביץ: שלא יהיה משרד רווחה מיותר לחלוטין, כספומט שמעביר כספים שהם על-פי חוק אבל אינו מסוגל לטפל בבעיית העוני בישראל.

מגלי והבה: אבל אתה יושב שם כבר הרבה זמן.

אברהם רביץ: לא יותר מדי זמן, דרך אגב, אבל אני יושב שם, ואני אומר לך מתוך ידיעה.

מגלי והבה: תעשה, אל תגיד "תעשו".

אברהם רביץ: אל תגיד לי "תעשה".

אברהם רביץ: מה, אתה לא היית בממשלה?

דוד טל: הוא מסביר שאין במה לעשות.

אברהם רביץ: אתה היית במשרד החינוך.

אברהם רביץ: אתה יכולת להזיז משהו אצלך, במשרד החינוך, בלי האוצר?

אברהם רביץ: בלי מדיניות?

אברהם רביץ: בלי קו?

מגלי והבה: אם לא יכולתי להזיז, קמתי והלכתי.

רן כהן: אתם אל תעשו – אל תעלו את מחיר הלחם.

אברהם רביץ: לכן, רבותי, אני מבקש לסיים באופן חיובי ולומר לממשלה שהיא חייבת להיות אחרת מקודמתה בכך שהיא תרים את הדגל ותעשה באופן אמיתי ותקציב את התקציבים המתאימים, תעשה סדר עדיפויות אחר, כדי לטפל בעניים, בשכבות החלשות בישראל, ולא לעבוד עלינו עם שבע אגורות לפה ולשם.

אברהם רביץ: פירות, ירקות ולרוץ הרבה.

אברהם רביץ: תודה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: בנימה אופטימית זאת נקרא לחבר הכנסת רן כהן.

דוד טל: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, רבותי השרים, אנחנו נצביע אי-אמון בממשלה בשני הסעיפים, משום שהממשלה, בנושא הלחם, גילתה גם הונאה וגם אטימות.

רן כהן: לעשות את המעשה הזה עוד לפני שהממשלה הספיקה להישבע ולהצטלם – הרי זה כבר צעד של תרמית ושל עבודה בעיניים, צעד שמעיד על אטימות.

רן כהן: להתחיל בזה את הדרך של כל ממשלה, הרי זה מגלה עיוורון בסיסי שלעניות דעתי אי-אפשר לעבור עליו לסדר-היום.

רן כהן: לכן, חבר הכנסת בן-ששון, אנחנו רוצים להביע אי-אמון בממשלה, כדי שלא תמשיך בדרכי העורמה, ההונאה והאטימות האלה.

רן כהן: אני אומר את זה לא במקרה, משום שבעיני הסיעה האחרונה שרשאית להגיש הצעת אי-אמון בשל ייקור הלחם היא סיעת הליכוד, מסיבה מאוד פשוטה.

רן כהן: אני רוצה להגיד לכם דבר שאולי יפתיע אתכם: לא הייתי מתנגד להעלאת מחיר הלחם אם לא היו עניים.

רן כהן: העניין הוא שסיעת הליכוד היא יצרנית העניים הכי גדולה במדינת ישראל, בכל ההיסטוריה שלה: בכל פעם שהליכוד עולה לשלטון בכוח העניים, הוא מגדיל את כוחם של העניים – הוא מגדיל את מספרם של העניים, הוא מגדיל את מספרם של מי שנזקקים למדיניות חברתית צודקת יותר.

רן כהן: זה בעצם האסון שמתמשך מהפוליטיקה הישראלית אל גידול המצוקה החברתית.

רן כהן: ואף שהליכוד מגיש את הצעת האי-אמון, אנחנו נצביע בעד האי-אמון הזה, כיוון שהצעד של הממשלה הוא צעד אופרטיבי נגד אזרחי מדינת ישראל.

רן כהן: יצא לי להופיע בערוץ הכנסת עם חבר הכנסת שרוני מסיעת גיל, ואחר כך שמעתי אותו מבטיח אצל רזי ברקאי שלסיעת גיל כבר יש פתרון איך לפצות את השכבות החלשות שנפגעו מייקור הלחם.

רן כהן: עם כל הכבוד, איפה אתם?

רן כהן: חבר הכנסת שרוני מיועד להיות יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – איפה אתם, סיעת גיל?

רן כהן: אלוהים אדירים, תעלו לכאן, תגידו: יש לנו הסכם כזה וכזה.

רן כהן: בינתיים העניים והגמלאים משלמים את עליית מחיר הלחם, והם לא קיבלו פיצוי מהממשלה הזאת, שעכשיו דנה במענקים של 4.5 מיליארדי שקלים של הורדת המע"מ.

רן כהן: זה דבר מבורך כשלעצמו, אבל מי שיש לו 4.5 מיליארדי שקלים אין לו 70 מיליון שקל בעבור חולי סרטן המעי הגס ואין לו 20 מיליון שקל כדי לפצות את המשפחות החלשות על ייקור הלחם?

רן כהן: מה הצביעות הזאת?

רן כהן: איפה אתם מסתירים את זה?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו חושבים שגם ההשכלה הגבוהה, הגיע הזמן שתקבל את הפתרון האמיתי שהיא זקוקה לו.

רן כהן: הוקמה ועדה מכובדת ורצינית, ועדת-וינוגרד, והיא העניקה את הפתרון.

רן כהן: מה, אתם הולכים להמציא עכשיו את הגלגל מחדש?

רן כהן: עוד ועדה שתבדוק?

רן כהן: עכשיו זה כבר ילך על ההלוואות; בינתיים תעשו את המעשה שמדינת ישראל, ממשלות ישראל והכנסת כבר בדקו אותו, חקרו אותו ואימצו אותו – בדוח ועדת-וינוגרד נקבע שצריך להוריד את שכר הלימוד למחצית במהלך חמש שנים.

רן כהן: בינתיים הסטודנטים משלמים רק יותר ויותר שכר לימוד.

רן כהן: בבקשה, תורידו את שכר הלימוד למחצית, ותעשו את זה בהדרגה.

רן כהן: יש עודפי תקציב, הגיע הזמן שתעשו את זה.

רן כהן: לכן גם בעניין הזה נצביע אי-אמון בממשלה, כיוון שהיא ראויה לאי-אמון.

רן כהן: היא הרוויחה אותו בכבוד, כפי שאומרים.

רן כהן: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה הזאת לא הספיקה לכהן חודש וכבר נרשמים לזכותה שיאים.

טלב אלסאנע: השיא החדש יכול להיכנס לספר השיאים של גינס.

טלב אלסאנע: בטרם קיבלה את אמון הכנסת היא הספיקה לקבל החלטה שאפילו לממשלה של בנימין נתניהו לקח הרבה יותר זמן לקבל אותה – להעלות את מחיר הלחם.

טלב אלסאנע: מרכיבי הקואליציה הזאת הספיקו לשנות את העמדות שלהם בקצב יותר מהיר מזה של זיקית המשנה את צבע עורה.

טלב אלסאנע: כל תעמולת הבחירות נוהלה על גב העוני והרווחה וסביב הרצון להכניס נשמה לתקציב ולמדיניות הכלכלית, וביום הראשון – הדבר הראשון – לפגוע בשכבות הכי חלשות ולהעלות את מחיר המוצר הבסיסי?

טלב אלסאנע: ואנחנו יודעים שזאת רק ההתחלה.

טלב אלסאנע: אם הם חושבים שבדרך הזאת הם יכולים להתמודד עם בעיות כלכליות וחברתיות – זאת אשליה.

טלב אלסאנע: במדיניות הזאת הם יוצרים רק יותר בעיות כלכליות ויותר בעיות חברתיות.

טלב אלסאנע: אתה לא יכול לפגוע בשכבות החלשות ולהגיד שאתה עושה את זה מתוך דאגה; אתה לא יכול לפגוע בשכבות החלשות ולומר שאתה עושה את זה מתוך רצון להקל עליהן.

טלב אלסאנע: המדיניות הזו אינה ראויה לאמון, ולכן סיעת רע"ם-תע"ל תצביע אי-אמון במדיניות הזאת ובכיוון שהממשלה מובילה אליו.

טלב אלסאנע: אנחנו מופתעים מאוד מכך שדווקא מפלגת העבודה בראשות עמיר פרץ, שכל הזמן דיברה על גנרל חברתי שיוביל מהפכה חברתית, ההחלטה הראשונה שהיא שותפה לה היא נגד אותן שכבות וסותרת את ההבטחות.

טלב אלסאנע: אין סתירה מובהקת יותר מההחלטה הזאת, ואין דבר מקומם יותר ממנה.

טלב אלסאנע: אילו היו באופוזיציה היו משמיעים זעקה, והיום עוברים לסדר-היום.

טלב אלסאנע: גם ש"ס שותפה לקואליציה הזאת.

טלב אלסאנע: היא נותנת יד.

טלב אלסאנע: אומרים, אנחנו נדון ונתקן.

טלב אלסאנע: למה בכלל נתקבלה החלטה?

טלב אלסאנע: למה נתתם יד לקבלת החלטה כזאת?

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אנחנו רגילים לשמוע הרבה הבטחות.

טלב אלסאנע: אנחנו רגילים, כי אנחנו, במגזר הערבי, כבר שמענו הבטחות לפני הבחירות, אחרי הבחירות, לא פעם גם מקימים ועדות.

טלב אלסאנע: בדוח מבקר המדינה, אחד הדברים שהוא מותח עליהם ביקורת הוא איך ממשלות ישראל יודעות להבטיח הבטחות ולא לקיים אותן.

טלב אלסאנע: ספרתי יותר מ-24 החלטות של ועדות שונות של ממשלות ישראל הנוגעות לציבור הערבי שאינן ממומשות.

טלב אלסאנע: מה שדואגים לממש הוא אותן החלטות שבאות לפגוע בציבור הערבי, אם בהריסת בתים ביישובים הלא-מוכרים בנגב ואם על-ידי מתקפה קשה נגד הציבור הערבי בלוד כפי היום עושים.

טלב אלסאנע: איך יכול להיות שתופעת הריסת הבתים והתופעה של בנייה בלא היתר – שלא הציבור הערבי יצר אלא המדיניות הגזענית הפסולה שממשלות ישראל יצרו – הציבור הערבי משלם את המחיר עליה?

טלב אלסאנע: מדוע מצוקת הדיור היא אך ורק בקרב הציבור הערבי?

טלב אלסאנע: מדוע תופעת הריסת הבתים היא אך ורק בקרב הציבור הערבי?

טלב אלסאנע: מדוע אי-אפשר לפתור את הבעיה בדרך אחרת, לא בהריסת בתים אלא בתכנון אלטרנטיבי, בתכנון שייתן מענה על הצרכים של התושבים ביישובים, אם היישובים הערביים בנגב ואם התושבים הערבים בלוד?

טלב אלסאנע: אם נשפוט את הממשלה הזאת בהחלטות החברתיות כמו ייקור הלחם, ואם נשפוט אותה בהחלטה של בג"ץ שמאשררת הצעת חוק גזענית, אנחנו אומרים שאין לנו שום אמון בממשלה, ולכן נצביע אי-אמון בה.

טלב אלסאנע: שלא לדבר על המדיניות שלה לגבי שכר הסטודנטים, שלא מממשים, כאשר אנחנו יודעים שזה המשאב החשוב ביותר.

טלב אלסאנע: כל השקעה בסטודנטים היא רווח פי כמה וכמה למדינה ולממשלה.

טלב אלסאנע: לכן, מהסיבה הזאת ומטעמים אחרים, אנחנו נצטרף לאי-אמון.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

דוד טל: את רשימת הדוברים יחתום חבר הכנסת ואסל טאהא.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בקשר להצעת האי-אמון הראשונה, שהוגשה על-ידי הליכוד, בעניין ייקור הלחם – אנחנו נצטרף להצעת האי-אמון הזאת, מכיוון שהעלאת מחירי הלחם באמת פוגעת כמעט בכל משפחה בישראל.

חנא סוייד: עם זאת, אי-אפשר שלא לציין את המדיניות של הליכוד, המדיניות הכלכלית שהביאה לריבוי ולהגדלה מטאורית של מספר המשפחות העניות ומספר העניים במדינת ישראל, שהעלאת מחיר הלחם היא ודאי קריטית מאוד בשבילם.

חנא סוייד: אני רוצה לציין כאן נקודה נוספת, שהיא רלוונטית מאוד לעניין התקציב, והיא העלאת מחירי הדלק במדינה.

חנא סוייד: כולם מזדעקים, ובצדק, כאשר מעלים את מחירי הלחם, אבל אנחנו עדים לתופעה שכמעט כל שני וחמישי מעלים את מחיר הדלק במדינה.

חנא סוייד: היום, מחיר חבית נפט בשווקים – נפט גולמי – 70 דולר בערך.

חנא סוייד: אנחנו האזרחים משלמים 200 דולר בערך.

חנא סוייד: אם תביאו בחשבון שחבית היא 160 ליטר, אנחנו משלמים פי-שלושה מהמחיר שהמדינה משלמת בעבור הנפט הגולמי.

חנא סוייד: אנחנו יודעים שמחירי הנפט עולים – אנחנו לא רחוקים מהרגע שמחירי הנפט יהיו 100 דולר לחבית נפט גולמי, כלומר אנחנו נשלם בערך 300 דולר לחבית.

חנא סוייד: אני קורא לכל סיעות הבית: נעמוד נגד המגמה הזאת, של העלאה רציפה של מחירי הדלק.

חנא סוייד: נכון שכחברי הכנסת אנחנו לא מוציאים מהכיס שלנו על דלק, אבל כמעט כל האזרחים מוציאים כסף או שמוסיפים על האוברדרפט שלהם כדי למלא דלק או לנסוע בתחבורה הציבורית.

חנא סוייד: ייקור הדלק פוגע בתחומים רבים – תחבורה, תעשייה ותעסוקה, וחשוב מאוד להתנגד למדיניות הזאת.

חנא סוייד: אשר להצעת האי-אמון השנייה, שהגישה סיעת ישראל ביתנו, בעניין החינוך הגבוה במדינת ישראל - זה נושא חשוב מאוד.

חנא סוייד: אני חושב שהנימוקים שניתנו כאן נכונים במאה אחוז.

חנא סוייד: בתנאים רגילים היינו מצטרפים להצעת האי-אמון הזאת, אבל מפלגה שמטיפה לגזענות לא יכולה ביום בהיר אחד לומר: בוא ננקה את השולחן, הכול רגיל, ולבקש – מאתנו במיוחד, כחברי כנסת ערבים וכציבור ערבי – "ללכת עם ולהרגיש בלי": ללכת עם הגזענות ולהרגיש כאילו אין גזענות.

חנא סוייד: אנחנו לא נוכל לעבור על כך לסדר-היום, ולכן איננו יכולים להצטרף להצעת האי-אמון הזאת, עם כל הביקורת שיש לנו על מדיניות הממשלה בנושא החינוך הגבוה, מתנאי הסף לתלמידים מבחינת ההישגים בבחינות הבגרות שמאפשרים כניסה לאוניברסיטה, עד האפשרות של סטודנטים ממשפחות עניות ללמוד, ועד הקושי, בפרט לאקדמאים ערבים, למצוא מקומות עבודה מתאימים.

חנא סוייד: כפי שאמרתי, אנחנו נימנע בהצבעה על הצעת האי-אמון השנייה.

דליה איציק: תודה רבה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת ואסל טאהא - ארבע דקות.

דליה איציק: חברי הכנסת, אתם מתבקשים לשבת במקומותיכם, אנחנו עוברים עוד מעט להצבעה.

דליה איציק: חבר הכנסת ברוורמן, אתה מפריע לחבר הכנסת ליצמן – ולהיפך.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני חודש וחצי, חודשיים, היינו עדים להתרוצצות של כל מנהיגי הסיעות היושבים כאן ממקום למקום, כולם חרתו על דגלם את הבעיות החברתיות, נשאו את הדגל החברתי ופעלו לפי האג'נדה החברתית: נגד העלאת מחירים, לעזור לקשישים, לעזור לגמלאים, לעזור לעובדים שחיים מהבטחת הכנסה, למובטלים – לא השאירו דבר; שימשו סניגוריה על החלשים ועל הנזקקים מהמשפחות שסבלו רבות בשנים האחרונות ובשנים שעברו.

ואסל טאהא: אבל בתחילת המושב הזה הפתיעו אותנו בייקור הלחם.

ואסל טאהא: פירוש הדבר הוא שזה מגמתי ולא סמלי, כפי שאמרו חלק מהחברים לפני.

ואסל טאהא: חבר הכנסת רביץ דיבר כאילו זה סמלי; ייקור הלחם פירושו העלאת מחירי כל הדברים.

ואסל טאהא: חבר הכנסת סוייד דיבר על העלאת מחירי הדלק.

ואסל טאהא: מה עם מוצרי החלב?

ואסל טאהא: מה עם התחבורה הציבורית?

ואסל טאהא: הנפגעים הראשונים הם החלשים.

ואסל טאהא: המגמה צריכה להיות שכאשר מעלים את מחירי הדלק הממשלה חייבת להוריד את מחירי התחבורה הציבורית, כדי לעזור לנזקקים.

ואסל טאהא: מה שאנחנו רואים זה ההיפך – העלאת המחירים כוללת את כל האלמנטים, את כל מוצרי המזון, את כל הדברים הנוגעים ישירות במשפחות העניות ובשכבות שנפגעו מתקציב 2005 וכעת ממשיכים לפגוע בהן בתקציב הזה.

ואסל טאהא: ש"ס והעבודה התגאו בהישגים שהשיגו.

ואסל טאהא: גם הגמלאים התגאו בהישגים שהשיגו בהסכם הקואליציוני.

ואסל טאהא: וכשמעלים את המחירים של הלחם ושל שאר המוצרים, הממשלה גובה את ההטבות האלה דרך המסים.

ואסל טאהא: ומי הנפגעים?

ואסל טאהא: הנפגעים ודאי הם החלשים, אותם החלשים שניסיתם להגן עליהם.

ואסל טאהא: לכן, העניין החברתי חוצה מפלגות.

ואסל טאהא: אכפת לכל אחד מאתנו, כל חברי הכנסת שהסתובבו והתרוצצו בכפרים, בערים, הבטיחו להגן על החלשים, לעזור לחלשים, לנזקקים, למשפחות שניזוקו מהתוכנית הכלכלית המתועבת שאושרה כאן.

ואסל טאהא: לכן, העניין הזה חשוב לכל אחד מאתנו.

ואסל טאהא: אני קורא לכל אלה החברתיים, שהתגאו כל הזמן שהם חברתיים, להצביע נגד הממשלה הזאת, מפני שהיא לא ראויה לאמון.

ואסל טאהא: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אדוני השר, אתה ביקשת - בבקשה.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש.

אליהו ישי: אני באמת מוכרח לומר שאני מרוצה - - -

דליה איציק: אדוני השר, מפריעים לך כמה אנשים במליאה, תמתין דקה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אדוני השר.

אליהו ישי: אני מרוצה מהמאבק בעניין מחירי הלחם כפי שהוא בא לידי ביטוי בכנסת הזאת ובבית הזה בימים האחרונים ממש.

אליהו ישי: דבר כזה לא היה בקדנציה הקודמת, לצערי הרב, כי עשו דברים קשים ביותר וזה עבר כל כך מהר וחלק והכול היה אפשרי והכול היה מותר.

אליהו ישי: היום יש עירנות, ואני מוכרח לומר שהעירנות מוצאת חן בעיני, משום שאני מתכונן להביא לתיקונים מתוך הממשלה, בעזרת השם, ולשינויים בכל מה שקשור למחירי הלחם.

אליהו ישי: אמרתי את זה, גברתי היושבת-ראש, בתשובתי על האי-אמון בהרחבה רבה.

אליהו ישי: באופציות שאני מביא לממשלה, או בסבסוד המצרך, שהאוצר לא אוהב ולא יאהב, או בהורדת המע"מ, שזה הדבר החשוב ביותר – הורדת המע"מ על מחירי הלחם ומחירי מוצרי היסוד.

אליהו ישי: זה מתאים מאוד לאוצר, משום שהאוצר רוצים להוריד מסים כמה שיותר, אז אני מאוד מקווה שלפחות אחת מההצעות שאני אציע לממשלה בשבוע הבא או בעוד שבועיים, כי ראש הממשלה לא יהיה בארץ – אני מקווה שאחת מההצעות האלה תתקבל, ובמקביל יש בחינה מדויקת, מדוקדקת של המשרד, גם במחיר התוספת, העלייה האחרונה, גם שם אני מקווה שיש דרך להביא לתיקון המעוות.

אליהו ישי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני השר.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: אני לא אחשיב שום הצבעה של חבר כנסת שאינו יושב במקומו.

דליה איציק: סדרנים, לסגור דלתות, בבקשה.

דליה איציק: העוזרים הפרלמנטריים ביציע אינם מדברים.

דליה איציק: חבר הכנסת גלעד ארדן, בוא תעזור לנו, גם חבר הכנסת יואל חסון, שני הצעירים.

דליה איציק: יש עוד בעיות טכניות.

דליה איציק: חברי הכנסת, חברי השרים, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: לפנינו שתי הצבעות נפרדות.

דליה איציק: לא מדברים בשעת ההצבעה.

דליה איציק: אנחנו מבקשים תחילה להצביע על ההצעה בנושא ייקור הלחם ביומה הראשון של הממשלה, מטעם סיעת הליכוד.

דליה איציק: מי בעד ההצעה – ירים את ידו.

דליה איציק: מונים בבקשה.

דליה איציק: מי נגד – ירים את ידו.

דליה איציק: תספרו גם את עצמכם.

דליה איציק: נא לספור גם אותי.

דליה איציק: לא מדברים בשעת ההצבעה.

דליה איציק: עוד פעם: מי נגד - נא להרים את היד.

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה - 42

דליה איציק: נמנעים – אין

דליה איציק: ובכן, 42 קולות בעד, 56 נגד.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת הליכוד בנושא ייקור הלחם לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על הנושא השני – עמדתה של הממשלה בדבר תקצוב מערכת ההשכלה הגבוהה.

דליה איציק: אני מבקשת את המונים - בבקשה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה, אותם מונים.

דליה איציק: בואו, קדימה.

דליה איציק: אני מקווה שלא אמרתי דבר פוליטי.

דליה איציק: מי שבעד ההצעה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד - להרים את היד.

דליה איציק: נא לספור גם אותי.

דליה איציק: בעד הצעת סיעת ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה - 39

דליה איציק: נמנעים – 5

דליה איציק: ובכן, בעד - 39, נגד - 58, חמישה נמנעים.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם ישראל ביתנו לא התקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, ברשותכם, אני מבקשת לומר כמה דברים לזכרו של יוסי בנאי.

דליה איציק: חברי הכנסת, אין אנחנו נוהגים לעמוד דקת דומייה אלא כאשר מדובר באחד מחברי הכנסת, ובכל זאת, במקרה המיוחד הזה אני מבקשת מכולכם להתייחד עם זכרו של השחקן יוסי בנאי בדקת דומייה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: )

דליה איציק: אפשר לשבת.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, קשה לדבר על יוסי בנאי בלשון עבר, קשה וכואב.

דליה איציק: נסיך הבמה, הזמר והפזמונאי, יוצר מחונן שהלך לעולמו.

דליה איציק: מה היה בו, באיש הזה, שיצר סביבו קונסנזוס לאומי?

דליה איציק: יוסי בנאי היה אנחנו; הוא היה אחד משלנו; הוא היה הישראלי הכי ישראלי.

דליה איציק: התפקידים שהוא גילם במשך 55 שנותיו על הבמה בלתי נשכחים.

דליה איציק: היתה לו נוכחות בימתית בלתי רגילה.

דליה איציק: מופת לאיכות, מופת למצוינות.

דליה איציק: המערכונים שהוא כתב כבשו את לבנו, כי בעצם הם דיברו עלינו – על האהבות שלנו, על הקנאות שלנו, על ההנאות שלנו, על הפחדים ועל הצער שלנו.

דליה איציק: ולכן הם והפזמונים שהוא חיבר הפכו נכסי צאן ברזל של כולנו.

דליה איציק: יוסי דיבר אלינו בקול חם, מלא ומרגש.

דליה איציק: והנה, לפתע, נקטעו עם מותו הרבה צלילים.

דליה איציק: כולנו שותפים להרגשה שצלילי חייו הם גם צלילי חיינו.

דליה איציק: כשיוסי בנאי נפטר, חשנו כי אחד מסמליה של ארץ-ישראל הישנה והטובה נעקר מנוף חיינו.

דליה איציק: ואנחנו הירושלמים מרגישים שעוד פיסה מירושלים שלנו הלכה לה.

דליה איציק: אף שאת רוב שנותיו הוא עשה בתל-אביב, הוא היה הירושלמי האולטימטיבי.

דליה איציק: "אני בחיים לא אהיה תל-אביבי; אני בגלות מתוך רצון" – הוא התנצל בהומור.

דליה איציק: הוא ליטף את ירושלים ושר לה שירי אהבה.

דליה איציק: נופי הילדות והנעורים שלו – שוק מחנה-יהודה הצבעוני, שבו נולד, סמטאות האבן, הדמויות הירושלמיות הציוריות שהכיר – היו גם לסמטאות שלנו.

דליה איציק: גיבורי השירים שלו מירושלים הפכו לפתע מוכרים גם לנו, מוכרים וחביבים על הכול.

דליה איציק: "נשמתי תמיד חוזרת אל דוכנים של שוק וממתקי סוכר" – הוא שר בערגה על מחוז ילדותו.

דליה איציק: יוסי הביא לנו גם את הניחוח של העולם הגדול – את השנסונים הצרפתיים.

דליה איציק: אלה התמזגו אצלו עם שירי הווי שכונתיים לאהבה אחת גדולה.

דליה איציק: הוא היה מקומי כל כך, ובעת ובעונה אחת איש העולם הגדול.

דליה איציק: חברות וחברי הכנסת, בשנותיו האחרונות הרבה יוסי להגות במוות.

דליה איציק: הוא ידע שהחיים והמוות אינם משא-ומתן של "תן וקח"; אין דילים.

דליה איציק: "אני לא יכול לומר שהמוות לא מציק לי.

דליה איציק: אתה מבין שהיום אתה פה, ומחר – אתה איננו", כך הוא אמר.

דליה איציק: במערכון שכתב על פגישה הזויה עם מלאך המוות, הוא הוזמן להצטרף ללהקת השחקנים שבשמים.

דליה איציק: "תתחילו את החזרה בלעדי", הוא ביקש.

דליה איציק: עכשיו הוא שם, הוא אתם.

דליה איציק: בשקט ובדממה, כפי שהוא ביקש, הוא יצא מאתנו.

דליה איציק: למזלנו, מתת-החסד, הכשרון הבימתי הוא נחלת משפחת בנאי כולה, והיא עוברת כחוט השני אצל ה"בנאים".

דליה איציק: אלוהים לקח אותך אליו, יוסי, ואנחנו נותרנו עם הזיכרונות, ולנו נשארה הגאווה על שזכינו להיות במחיצת אמן דגול כמוך.

דליה איציק: וכמו ששרת: "אני מרוב אהבה שותק", אנחנו, יוסי, מרוב אהבה שותקים, ועצובים.

דליה איציק: תודה לכם, חברי הכנסת.

דליה איציק: [נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת הוועדה המסדרת בדבר הרכב הוועדות הקבועות.

דליה איציק: אתם מתבקשים לאשר את הוועדות, לכן הישארו במקומותיכם.

דליה איציק: אנחנו מסיימים בעוד דקתיים.

דליה איציק: תודה לכם.

אביגדור יצחקי: גברתי היושבת-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 2א(ג) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994, הנני מתכבד להביא לאישור הכנסת הצעה בדבר הרכב הוועדות הקבועות של הכנסת, כפי שנקבע בוועדה המסדרת, לפי העיקרון של נציגות סיעתית, כאמור בסעיף 9 לתקנון הכנסת.

אביגדור יצחקי: יש סיעות שטרם השלימו את איוש החברים בוועדות.

אביגדור יצחקי: כדי שוועדות הכנסת יוכלו לתפקד, אני מביא את ההרכב הבא לאישור הכנסת.

אביגדור יצחקי: ההרכב השמי המפורט של כל ועדה וועדה מונח על שולחנכם.

אביגדור יצחקי: עם אישור הרכב הוועדות יחדלו לכהן שתי הוועדות הזמניות שבחרה הוועדה המסדרת.

אביגדור יצחקי: נבקש את אישור הכנסת להצעה זו.

אביגדור יצחקי: אף שההרכב השמי נמצא אצלכם, התקנון מחייב שאני אקרא כמה נציגים יהיו לכל סיעה, ואני אקרא את זה במהירות.

אביגדור יצחקי: ועדת הכנסת - 25 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – חמישה חברים; סיעת העבודה-מימד – ארבעה חברים; סיעת ש"ס – שלושה חברים; סיעת גיל – שני חברים; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שלושה חברים; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – שני חברים; סיעת מרצ – חבר אחד; סיעת רע"ם-תע"ל - חבר אחד; סיעת חד"ש – חבר אחד; משקיף מסיעת בל"ד.

אביגדור יצחקי: ועדת הכספים – 19 חברים – זה יעבור עוד בחקיקה, כרגע 17.

אביגדור יצחקי: קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שלושה חברים; סיעת ש"ס – שני חברים; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד; סיעת רע"ם-תע"ל – חבר אחד; סיעת חד"ש – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת החוץ והביטחון – 17 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שלושה חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – שני חברים; סיעת מרצ – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת החוקה, חוק ומשפט – 17 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שלושה חברים; סיעת ש"ס – שני חברים; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת רע"ם-תע"ל – חבר אחד; סיעת בל"ד – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת הכלכלה – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שני חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת חד"ש – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת הפנים ואיכות הסביבה – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – שלושה חברים; סיעת העבודה-מימד – שני חברים; סיעת ש"ס – שני חברים; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד; סיעת רע"ם-תע"ל – חבר אחד; סיעת חד"ש – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת החינוך, התרבות והספורט – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שני חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת רע"ם-תע"ל – חבר אחד; סיעת בל"ד – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: הוועדה לענייני ביקורת המדינה – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שני חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד; סיעת חד"ש – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: הוועדה לקידום מעמד האשה – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד - שלושה חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת הליכוד – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד; סיעת רע"ם-תע"ל – חבר אחד; סיעת בל"ד – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת המדע והטכנולוגיה – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שלושה חברים; סיעת ש"ס – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – שני חברים; סיעת ישראל ביתנו – חבר אחד; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – שני חברים; סיעת בל"ד – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – ארבעה חברים; סיעת העבודה-מימד – שני חברים; סיעת ש"ס – שני חברים; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת יהדות התורה – חבר אחד; סיעת הליכוד – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – 15 חברים.

אביגדור יצחקי: סיעת קדימה – שלושה חברים; סיעת העבודה-מימד – שלושה חברים; סיעת ש"ס – שני חברים; סיעת גיל – חבר אחד; סיעת הליכוד – חבר אחד; סיעת ישראל ביתנו – שני חברים; סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל – חבר אחד; סיעת מרצ – חבר אחד; סיעת בל"ד – חבר אחד.

אביגדור יצחקי: חלק מהסיעות הגדולות ויתרו על מקומות לטובת הסיעות הקטנות.

אביגדור יצחקי: במהלך הימים הקרובים אנחנו גם נעשה כמה שינויים – שלושה או ארבעה – שלא הצלחנו לעשות אותם היום ונביא אותם לידיעת חברי הכנסת.

אביגדור יצחקי: מחר כל הוועדות יכולות להתכנס ולבחור ראשי ועדה.

אביגדור יצחקי: יש לנו איוש לעשר מתוך 12 הוועדות הקבועות ולשתיים מוועדות הרשות.

אביגדור יצחקי: כל השאר יוחלט בהמשך.

אביגדור יצחקי: בינתיים יקבעו חברי הוועדה יושב-ראש זמני מדי ישיבה.

אביגדור יצחקי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש הוועדה המסדרת, צריך להזכיר לפרוטוקול שיושב-ראש האופוזיציה הוא חבר בוועדת החוץ והביטחון אקס-אופיציו.

אביגדור יצחקי: אם זה אקס-אופיציו אז אין בעיה.

קריאה: הוא חבר גם כי הוא ראש ממשלה לשעבר.

דליה איציק: נכון, גם בהיותו ראש ממשלה לשעבר.

דליה איציק: ההרכב השמי ייכנס לפרוטוקול ובכך חסכנו זמן.

דליה איציק: אני מעמידה להצבעה את הצעת הוועדה המסדרת.

חיים אורון: יש ועדות - - - של 19 חברים וכרגע יש 17.

אביגדור יצחקי: כרגע אנחנו מאשרים ועדה של 17.

אביגדור יצחקי: אחד יורד מישראל ביתנו ואחד יורד מהעבודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת הוועדה המסדרת.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה המסדרת – רוב

דליה איציק: הצעת הוועדה המסדרת בדבר הרכב ועדות הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: אני מודיעה בזה שהכנסת אישרה את הרכב הוועדות הקבועות כהצעת הוועדה המסדרת.

דליה איציק: תודה רבה לכם.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף הבא: בחירת סגנים ליושב-ראש הכנסת.

דליה איציק: יושב-ראש הוועדה המסדרת, בבקשה.

אביגדור יצחקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, על-פי התקנון, ליושבת-ראש הכנסת יהיו שבעה סגנים.

אביגדור יצחקי: מאחר שיש רצון שיהיה נציג ערבי בקרב סגני היושבת-ראש, בישיבה אצל היושבת-ראש היום הוחלט שאנחנו לא מאשרים את זה כרגע.

אביגדור יצחקי: אנחנו נעשה מאמץ להגדיל את המספר הזה באחד.

אביגדור יצחקי: לכן הוועדה המסדרת מציעה לכנסת לבחור בשישה חברי כנסת לכהן כסגנים ליושבת-ראש הכנסת.

אביגדור יצחקי: בהתאם לסעיף 10 לחוק הכנסת וסעיף 1 לתקנון הכנסת, זהו ההרכב המוצע: מטעם סיעת קדימה – חבר הכנסת מגלי והבה; מטעם סיעת העבודה-מימד – חברת הכנסת קולט אביטל; מטעם סיעת ש"ס – חבר הכנסת אמנון כהן; מטעם סיעת גיל – חבר הכנסת יצחק זיו; מטעם סיעת הליכוד – חבר הכנסת גדעון סער; מטעם סיעת ישראל ביתנו – חבר הכנסת ישראל אהרונוביץ.

אביגדור יצחקי: הנציג הערבי טרם נקבע.

אביגדור יצחקי: מחר או מחרתיים תקבע הוועדה המסדרת את המנגנון לבחירת הנציג הערבי ובכך תושלם בחירת שבעה חברים.

קריאה: אומרים שהחבר הרביעי - - -

אביגדור יצחקי: נכון לרגע זה, על-פי החלטת הוועדה המסדרת, הוא נבחר לחצי קדנציה.

אביגדור יצחקי: בהבנה עם יושבת-ראש הכנסת ייעשה מאמץ לקבוע הוראת שעה להגדיל באחד ואז אולי גם אתם תזכו.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מוחמד ברכה: נראה לי שבחרנו סגנים אחרים - - -

דליה איציק: התשובה היא שהם התפטרו.

דליה איציק: אתה צודק ואני מודה לך על ההערה.

דליה איציק: חברי הכנסת, מי בעד ההצעה של יושב-ראש הוועדה המסדרת - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: בעד הצעת הוועדה המסדרת – רוב

דליה איציק: הצעת הוועדה המסדרת לבחור את חברי הכנסת מגלי והבה, קולט אביטל, אמנון כהן, יצחק זיו, גדעון סער ויצחק אהרונוביץ לסגנים ליושבת-ראש הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, תם הדיון.

דליה איציק: אנחנו ניפגש מחר, יום שלישי, בשעה 16:00.

דליה איציק: תודה לכם.