ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השישים-ושבע של הכנסת השבע-עשרה, 2006-12-04 00:00

אמנון כהן: שלום לכולם.

אמנון כהן: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, י"ג בכסלו, 4 בדצמבר 2006.

אמנון כהן: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות (תיקון - פטור מתשלום למופעי תרבות), התשס"ז-2006, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - פטור משירות מילואים לאשה נשואה), התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - דמי אבטלה לעצמאים), התשס"ז-2006, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון - איסור דרישת בחינות כניסה וציון פסיכומטרי), התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון - איסור ניסויים לבדיקת מוצרי קוסמטיקה וחומרי ניקוי), התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון - איסור ייבוא מוצרי קוסמטיקה וחומרי ניקוי שנוסו על בעלי-חיים), התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון - נוסח הצהרת האמונים), מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק העונשין (תיקון - עבירות בזמן מלחמה, פעולות איבה או אסון טבע), התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית בקרב עובדי החברות הממשלתיות), התשס"ז-2006, מאת חברי הכנסת וגאלב מג'אדלה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון - חבלה נפשית), התשס"ז-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הצעת חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה) (תיקון - איסור ייצוג ואיסור עבודה או טובת הנאה בעסקים), התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק המסחר ההוגן ברכב משומש, התשס"ז-2006, מאת חבר הכנסת .

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: 1.

אריה האן: תוכניתו המדינית של ראש הממשלה כפי שהוצגה בנאומו בשדה-בוקר;

אריה האן: 3.

אריה האן: כוונתה להאריך בשנתיים את חוק האזרחות המונע איחוד משפחות פלסטיניות

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הראשון על סדר-היום: הצעות להביע אי-אמון בממשלה.

אמנון כהן: ההצעה הראשונה היא של סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בשל תוכניתו המדינית של ראש הממשלה כפי שהוצגה בנאומו בשדה-בוקר; הצעה דומה לסיעת הליכוד בנושא: תוכנית "הכניעה" של ראש הממשלה.

גלעד ארדן: בטעות יש מרכאות כפולות סביב המלה כניעה.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת לנמק את ההצעה.

אמנון כהן: אחריו ינמק את הצעת הליכוד חבר הכנסת גלעד ארדן.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בא ראש הממשלה לשדה-בוקר, לקבר דוד בן-גוריון, להצהיר על התוכנית המדינית החדשה שלו.

אריה אלדד: והעולם מוחא כפיים.

אריה אלדד: יש אנשים שמתוך קוצר ראייתם, מתוך אפסות חזונם, מתוך אוזלת ידם או חולשתם הגדולה, צריכים להישען על משהו גדול מהם, גדול מדעתם, להיתלות באילנות גבוהים.

אריה אלדד: לו היתה בשורת חיים ותקווה אמיתית בפיו של ראש הממשלה, אולי ראוי היה שיאמר את דבריו בפתיחת מחלקת יולדות, בחנוכת מתקן התפלת מים או בטקס קבלת החיילים החטופים ששוחררו בפעולה נועזת של צה"ל.

אריה אלדד: אבל כיוון שהתוכנית המדינית של אולמרט היא התוכנית לקבורת המפעל הציוני בארץ-ישראל, אולי טוב עשה שהלך לדבר מול מצבות מתים.

אריה אלדד: הוא קיווה שמקצת גדולתו של המת ידבק גם בו, אבל אנחנו יודעים שהמכנה המשותף היחיד לדוד בן-גוריון ולאהוד אולמרט איננו הגדולה, אלא חוסר יכולתם להשפיע על העתיד.

רן כהן: בן-גוריון?

רן כהן: מילא את אולמרט אתה לא אוהב, אבל לומר את זה על בן-גוריון?

אריה אלדד: הוא כבר לא יכול לשנות את העתיד.

אריה אלדד: מה שהוא עשה – עשה, אבל על העתיד הוא לא משפיע.

אריה אלדד: תמיד קינאתי באלה שעורם עבה, ששום דבר לא עושה עליהם רושם, שבלוטות הבושה שלהם התנוונו לחלוטין, שאין דבר בעולם שיגרום להם להסמיק או לאפם להתארך גם כשהם פולטים את השקרים הנחותים ביותר.

אריה אלדד: בלי ספק תכונות פיזיולוגיות מעוררות קנאה.

אריה אלדד: רק לפני שבועות מספר הצהיר אולמרט שאין לו צורך באג'נדה.

אריה אלדד: ופתאום, כמו קוסם, שלף אחת.

אריה אלדד: הוא אפילו לא מוצא צורך להתנצל, לא על ההצהרה האווילית הקודמת ולא על עליבותה של האג'נדה החדשה.

אריה אלדד: רק לפני חודשים מספר הסביר ושב והסביר, ונופף בידיו ליתר תוקף, מדוע מוכרחים התכנסות חד-צדדית, כי אין עם מי לדבר.

אריה אלדד: איך זה שאין לו שום בעיה לבוא ולהציג נסיגה מתואמת כאילו יש לו פתאום עם מי לדבר.

אריה אלדד: אין בושה?

אריה אלדד: אין חרטה?

אריה אלדד: אין הודאה בטעות הנוראה של ההתנתקות החד-צדדית?

אריה אלדד: פשוט מעורר קנאה.

אריה אלדד: יש כמה תכונות שקדימה ויתרה עליהם.

אריה אלדד: השר שטרית, שרק בשבוע שעבר חטף את הסכין בגב שלו מנביא השלום משדה-בוקר, התגאה בכך שקדימה מורכבת מאלו שהתפרקו מ"הקיטבגים האידיאולוגיים" שלהם – בלי ז'בוטינסקי, בלי בן-גוריון, בלי א.ד.

אריה אלדד: גורדון, בלי אורי צבי גרינברג.

אריה אלדד: הריקנות המוחלטת כמעלה.

אריה אלדד: והנה אנו עדים לכך שיש עוד דבר שוויתרו עליו בשמחה – היכולת להתבייש.

אריה אלדד: הצורך לומר: סליחה, טעיתי.

אריה אלדד: הם משוחררים מהמגבלה הזאת.

אריה אלדד: לבנון התפוצצה לנו בפנים, עזה התפוצצה לנו בפנים, ואולמרט יוצא בתוכנית מדינית חדשה: הבה נאפשר גם ליהודה ושומרון להתפוצץ לנו בפנים, שתהיה לנו דרום-לבנון גם בעזה, גם בטול-כרם וגם בקלקיליה, שיהיו לנו הסכין.

אריה אלדד: ואם צריך לגרש מאות אלפי יהודים מבתיהם – נגרש.

אריה אלדד: ואם צריך לוותר על ארץ-ישראל בשביל הערבים – נוותר.

אריה אלדד: רק שאולמרט יהיה ראש ממשלה עוד שלושה חודשים.

אריה אלדד: למה לא? מה קרה?

אריה אלדד: קרה.

אריה אלדד: קרה שלעם ישראל נמאס מהחלקלקות הכושלת הזאת.

אריה אלדד: לנו הוא אף פעם לא האמין.

אריה אלדד: למי שאמר שאסור לעקור את גוש-קטיף ולהקים שם בסיס טרור, הוא לא האמין.

אריה אלדד: אבל אולי יאמין ל-70% מהציבור הישראלי שרואה בו ראש ממשלה כושל?

אריה אלדד: ל-78% מהציבור שרואה בעמיר פרץ שר ביטחון כושל?

אריה אלדד: לרוב הציבור הישראלי שקובע שהרמטכ"ל צריך ללכת?

אריה אלדד: אולי להם הוא יאמין.

אריה אלדד: הפסקת אש הוא מוכר לנו, ולערבים הוא מוכר שחרור מחבלים רוצחים, הבלגה, הקמת מדינה פלסטינית בלב הארץ.

אריה אלדד: אני מייעץ לערבים, בארץ ומחוצה לה: אל תקנו ממנו כלום.

אריה אלדד: עם ישראל כבר יודע שאין לו מה למכור.

אריה אלדד: ואם הוא דופק בדלת ומנסה למכור לנו ש"לעולם לא ניכנע לארגוני הטרור ולא ניכנע לסחטנות ולא ננהל משא-ומתן עם ארגוני הטרור" - תגידו לו: תודה, אנחנו כבר מכירים אותך.

אריה אלדד: תרמנו במשרד.

אריה אלדד: ראש ממשלה שמצהיר כך, וציטטתי מדבריו, ומתכוון לשחרר 1,000 או 1,400 רוצחים, וביניהם ברגותי - אחרי שהצהיר שלא ינהל משא-ומתן עם ארגון טרור ולא ייכנע לסחטנות - הוא לא מי שכדאי לקנות ממנו אפילו מדינה פלסטינית משומשת.

אריה אלדד: פשוט לא כדאי לעשות אתו עסקים.

אריה אלדד: הוא פושט רגל.

גאלב מג'אדלה: - - -

אריה אלדד: פשיטת הרגל המוסרית, המדינית, הצבאית והביטחונית שמאפיינת את הממשלה הזאת היא טוטלית.

אריה אלדד: ממשלה שבשביל דחליל האג'נדה של אולמרט נותנת פקודה לחיילים לא לירות בחוליות יורות "קסאם", היא ממשלה פושטת רגל.

אריה אלדד: אם ה"קסאם" הזה ייפול בגן-ילדים ולא בשדה פתוח - מי יהיה אשם במות הילדים, האג'נדה של אולמרט או אולמרט האיש, שמפקיר בפקודה צינית חיי ילדים ונשים וזקנים, ואולי אפילו חלילה ממתין ש"קסאם" אחד יהרוג מישהו כדי שהעולם יבין למה אנחנו מגיבים?

אריה אלדד: בעולם כולו אין ממשלה כושלת שנותנת פקודה לחייליה לא למנוע הרג אזרחים.

אריה אלדד: ממשלת ישראל עושה כזאת היום.

אריה אלדד: באיזה תוקף מוסרי טענה הממשלה שמותר לה לחסל פצצה מתקתקת אם היא נותנת היום פקודה לחיילים לא לירות בחוליות שמתכוננות לשיגור "קסאם"?

אריה אלדד: מה יותר מתקתק מזה?

אריה אלדד: פושטי רגל, לא מוסריים, מופקרים, מפקירים, מועלים באחריותם, מוסרים את ארץ-ישראל לערבים כדי שיבנו בה מדינה פלסטינית, מפקירים את חיי כולנו בידי 1,400 מחבלים רוצחים שהם מתכוונים לשחרר, ואת חיי תושבי שדרות מדי רגע בפקודות בלתי חוקיות בעליל שהם מוציאים לחיילים להימנע מלפגוע במי שמכוון ויורה אליהם.

אריה אלדד: התוכנית המדינית החדשה של אולמרט, אדוני היושב-ראש, אינה תוכנית; היא אוסף של ססמאות נבובות.

אריה אלדד: היא איננה מדיניות אלא צרור של ספינים פוליטיים ותקשורתיים, ובוודאי ובוודאי שאיננה חדשה – אפילו גוון עתיק שהיה משווה לה הדרת כבוד כלשהי אין לה.

אריה אלדד: רק לפני שלושה חודשים השליכו את התוכנית הזאת לפח האשפה.

אריה אלדד: לשם צלל עכשיו אולמרט, דלה אותה כמו שהיא, מדיפה ריח רע, סמרטוטית, והוא מנפנף בה בהתלהבות לעיני העולם.

אריה אלדד: והעולם אכן מוחא כפיים.

אריה אלדד: העולם מתפעל.

אריה אלדד: יהודים שמוכנים לפתור בעצמם, בדרך של התאבדות לאומית, את בעיית ישראל במזרח התיכון, כמעט תמיד יעוררו מחיאות כפיים בעולם.

אריה אלדד: אין לנו אמון בראש הממשלה הזה, אדוני היושב-ראש, ולכן אין לנו גם אמון בממשלתו כולה, חברי חברי הכנסת.

אריה אלדד: אנו מציעים להצביע אי-אמון בממשלה.

אריה אלדד: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת גלעד ארדן ינמק את הצעת סיעת הליכוד במסגרת זמן של עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר קרה אירוע – אני לא רוצה לקרוא לו מכונן, אבל אירוע חשוב מאוד על סדר-יומם של אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני לא מתכוון דווקא לנאומו של ראש ממשלתנו על קברו של בן-גוריון; אני מתכוון דווקא לחזרתה של התוכנית המצוינת "ארץ נהדרת" ללוח השידורים של ערוץ-2.

גלעד ארדן: אני לא יודע מי מכם צפה באותו משדר, אבל אני חייב לומר שזאת אמורה להיות תוכנית סאטירה, אבל מעולם, מעולם לא הזדהיתי כל כך עם התוכן שהוצג בתוכנית סאטירית כפי שקרה כאשר הוצגה דמותו של ראש הממשלה ביום שישי האחרון.

אמנון כהן: לצערי, לא ראיתי.

ראובן ריבלין: אפשר לראות את זה באינטרנט.

גלעד ארדן: עדיין אפשר לראות את זה באתר האינטרנט של "קשת" - אני לא צריך לעשות להם פרסומת, אבל עדיין ניתן לראות זאת, לטובת שומרי השבת.

גלעד ארדן: באותה תוכנית הוצגה דמותו של ראש הממשלה, לכאורה באופן סאטירי, כמי שהדבר שהכי חשוב לו והכי מעניין אותו הוא האינטונציה של הנאומים שלו ואם הוא מנופף בידיים בצורה הנכונה והטובה ביותר, וכמי שלא חשוב לו באמת מהו התוכן של הנאומים.

גלעד ארדן: יום אחד הוא יכול להגיד בנאום שלו – אתן דוגמה שאני ממציא ממוחי הקודח - שהוא יצא למלחמה ולא יפסיק עד שיחזיר חיילים חטופים והוא לא ייכנע לטרור ולא ינהל משא-ומתן, ויום אחר, בלי שום הסברים ובלי שום תירוצים לרוורס הזה, הוא יכול לבוא אל קברו של המנהיג הראשון של מדינת ישראל, ראש הממשלה הראשון, ולהסביר לכולנו באותו פאתוס שהוא מוכן כרגע גם לשחרר אסירים עם דם על הידיים – במסגרת מכבסת המלים של השמאל הוא מצא לכך ביטוי חדש, "אסירים השפוטים לזמן ארוך" - והוא מוכן לדבר שוב על ויתורים ועל נסיגות, והוא עושה את זה בשמם של מנהיגי עבר.

גלעד ארדן: אין לי ספק שאם הייתי בן-גוריון, כאדם שהיה האחראי הראשון על בניית כוח ההרתעה של מדינת ישראל, הייתי מתהפך בקברי כאשר הייתי שומע את נאומו של ראש ממשלת ישראל, שדווקא ביום האזכרה למותו של בן-גוריון בא להציג - אני לא רוצה לקרוא לכך תוכנית, כי זאת לא תוכנית; זהו אוסף של משפטים נבובים, שאינם קשורים למציאות, שכל מטרתו היא אולי לעשות שתי פרפראזות על דברים שבן-גוריון כן נהג לומר בעבר.

גלעד ארדן: אזכיר לכולנו: בן-גוריון נהג לומר שני דברים, שבעצם לימדו אותנו על מנהיגותו.

גלעד ארדן: הוא היה אומר: אל תאמרו לי מה העם רוצה; תאמרו לי מה העם צריך.

גלעד ארדן: מה שעושה ראש ממשלתנו הוא פרפראזה.

גלעד ארדן: הוא אומר: אל תאמרו לי מה העם רוצה; תאמרו לי מה הפובליציסטים מחכים ממני לומר להם.

גלעד ארדן: והנה, זה עובד.

גלעד ארדן: רק אמר ראש הממשלה את מילות הקסם "נסיגות וויתורים מפליגים", וכבר למחרת תמצאו - ואתם יכולים לבדוק אותי - את גדעון סאמט ב"הארץ", לדוגמה, מסביר שאם ראש הממשלה יוכיח גם במעשים שהוא באמת מתכוון להיכנע, לסגת ולוותר, אפשר באמת לשקול מחדש להוציא את עטיפות הצמר-גפן כדי לעטוף אותו בהן מחדש.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לומר מפני מה אותו עיתונאי - כך הוא מכונה, אבל הוא מבייש כמובן את המקצוע שלו - מתכוון לעטוף אותו.

גלעד ארדן: משפט שני שבן-גוריון נהג לומר, ובכך היה מוכיח את מנהיגותו: לא חשוב מה יאמרו הגויים; חשוב מה עושים היהודים.

גלעד ארדן: את זה, לצערי הרב, ראש ממשלתנו כנראה שכח מזמן.

גלעד ארדן: כי במקרה של ראש הממשלה, הוא זה שבא לפני שלוש שנים ועלה לקברו של בן-גוריון במסגרת היותו איזה בלון ניסוי של ראש הממשלה דאז שרון, דיבר על הצורך בתוכנית ההתנתקות, הנסיגה החד-צדדית, והסביר אז לכולנו שלתוכנית הזאת יהיו גם פירות ביטחוניים, כי היא תשפר את המצב הביטחוני של מדינת ישראל, ויהיו לה גם פירות מדיניים, כי היא תפחית את הלחץ הבין-לאומי על מדינת ישראל - ואני מסוגל לומר את זה אפילו בלי לצחוק: ותיתן לנו אשראי בין-לאומי, שיאפשר למדינת ישראל לעשות את כל מה שצריך.

גלעד ארדן: אז הנה, חלפו להן שלוש שנים.

גלעד ארדן: תוכנית ההתנתקות, שראש הממשלה היה בין הוגיה, בוצעה, תושבי גוש-קטיף גורשו מבתיהם.

גלעד ארדן: והנה, הפלא ופלא, לא רק שהביטחון לא שופר, את כל מה שמומחי הביטחון אמרו לנו – חלק מהם באומץ באופן גלוי וחלק מהם בסתר – הכול קרה.

גלעד ארדן: נכון, יגידו לנו שוב דובריו של ראש הממשלה, "קסאמים" היו גם קודם.

גלעד ארדן: זה נכון, אבל היכולת של הפלסטינים להכניס אמל"ח ארוכי טווח, היכולת שלהם היום לאיים גם על אשקלון, היכולת שלהם היום להכניס רקטות ואמצעי נ"מ נגד מטוסים, היכולת שלהם היום לפתוח את הגבול באופן חופשי ממצרים ולהתחיל תהליך של "חיזבאלליזציה" ברצועת-עזה - זה איום אסטרטגי שלא היה קיים לפני תוכנית ההתנתקות.

גלעד ארדן: ראש הממשלה הבין את זה – והוא כמובן הבין את זה מאוחר מדי - אחרי שהתוכנית ההזויה שלו, תוכנית ההתכנסות, קרסה ברעש גדול, עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה.

גלעד ארדן: הציבור הישראלי הראה לראש הממשלה בסקרי דעת קהל שהאסימון ירד – מובן שזה מצער שמאוחר מדי – והציבור במדינת ישראל סוף-סוף הבין את כל אותם גילויי חולשה.

גלעד ארדן: בכוונה אני נשאר ברמה הביטחונית-האסטרטגית, כי ראש הממשלה אמר שהנושא האידיאולוגי הוא דבר מכביד, הוא נפטר כבר מכל "הקיטבגים האידיאולוגיים".

גלעד ארדן: הוא מתגאה במשהו שמנהיג פוליטי, לטעמי, צריך להתבייש בו, אבל בואו נישאר ברמת ויכוח ביטחוני-אסטרטגי, כי ראש הממשלה מעוניין להתווכח ברמה הזאת.

גלעד ארדן: כשכל הדבר הזה קרה, וכולנו הבנו שהצד הפלסטיני, ובכלל עולם הערבי, מבין את כל הנסיגות והוויתורים הישראליים כסוג של חולשה, ובעקבות זאת הוא בוחר בתנועות אסלאמיות קיצוניות להוביל אותו, כמו תנועת ה"חמאס", והוא – עכשיו רואים - מתחיל לגבות גם את תנועת ה"חיזבאללה", כיוון שהמודל שלה מוכיח את עצמו, חשבנו שאולי סוף-סוף ראש הממשלה של כולנו הבין, וכעת הוא הולך לתקן את דרכיו, וכעת הוא הולך לעשות מה שנכון כלפי אזרחי מדינת ישראל ולא כלפי מה שנכון לאהוד אולמרט ולפובליציסטים שהוא מחפש את קרבתם ואת תמיכתם.

גלעד ארדן: ציפינו שתבוא אמירה ברורה בעקבות מלחמת לבנון, שכזכור לכולנו, היו לה שלוש מטרות: א.

גלעד ארדן: החזרת החיילים החטופים; ב.

גלעד ארדן: פירוק ה"חיזבאללה" מנשקו; ג.

גלעד ארדן: הסרת איום הטילים.

גלעד ארדן: לצערנו, ולצערם של כל אזרחי המדינה, החיילים החטופים עדיין אינם אתנו, ואפילו אות חיים לא קיבלנו מהם.

גלעד ארדן: ה"חיזבאללה", לא רק שלא פורק מנשקו, אלא שקיבל סוג של לגיטימציה לאמל"ח שהוא מחזיק מצפון לליטני.

גלעד ארדן: לגבי הסרת איום הטילים – נו, את זה נראה בקרוב, כאשר יתברר עתידה של ממשלת לבנון, ונראה מה שווה שם הנוכחות של כוחות הבין-לאומיים.

גלעד ארדן: אחרי כל זאת, כאשר ראש הממשלה קיבל את תמיכתנו אך הפסיק את המלחמה באמצע, לפני שהושגו מטרות המלחמה, חשבנו שאם גם העניין של האשראי הבין-לאומי יתפוצץ בפניו הוא סוף-סוף יבין שכנראה דרכו היתה שגויה.

גלעד ארדן: והנה, בשבוע שעבר, לאחר נאום בן-גוריון שלו - בן-גוריון לעניים, כמובן - ולאחר ששוב הוא נותן פתח של תקווה לקיצונים הפלסטינים, שנאלצו להימלט מכוחות הביטחון לפרק זמן מסוים, הוא יוזם הפסקת אש שבה הוא לא נועץ, כפי שצריך להיוועץ, בכוחות הביטחון הישראליים.

גלעד ארדן: לאחר כל זאת יש החלטה ברורה באו"ם שאומרת: כל אי-היציבות במזרח התיכון נובעת מהסכסוך הישראלי-הפלסטיני, והיא דורשת ממדינת ישראל, כמיטב החלטות האו"ם בשנים האחרונות, לסגת לקווי 1967.

גלעד ארדן: לאחר כל זאת, כאשר הכול מתפוצץ בפניו, היינו מצפים שראש הממשלה יבין את המסר, אבל במקום זאת הוא כנראה חוזר ומתמיד באותו מסר ובאותו קו שהוא הציג בניו-יורק רק לפני שלוש שנים.

גלעד ארדן: אני מצטט, כך אמר ראש ממשלתנו: "עייפנו מלהילחם, עייפנו מלהיות אמיצים, עייפנו מלנצח, עייפנו מלהכריע את אויבינו".

גלעד ארדן: אני רוצה לומר לכבוד ראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, העם לא עייף, צה"ל לא עייף.

גלעד ארדן: רוחו של צה"ל ורוחו של העם הזה עוד רחוקה מלהיות עייפה, אבל כנראה, מי שבאמת התעייף, מי שבאמת טעה לאורך כל הדרך זה אתה.

גלעד ארדן: ולכן, מי שצריך ללכת זה אתה, אדוני ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני קורא לכנסת להצביע בעד הצעת האי-אמון.

גלעד ארדן: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: השר יעקב אדרי ישיב על שתי הצעות האי-אמון.

אמנון כהן: בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את הנימוקים להצעות האי-אמון של חבר הכנסת ושל חבר הכנסת גלעד ארדן.

יעקב אדרי: למעשה, זה שידור חוזר של מה שהיה בשבוע שעבר, מהדורה נוספת.

יעקב אדרי: בשבוע שעבר עלה ידידי, חבר הכנסת דני נוה, והגיש את נימוקיו להצעת אי-אמון.

יעקב אדרי: רבותי, אני חושב שסטינו מהעיקר.

יעקב אדרי: בנאום שלו בשדה-בוקר ראש הממשלה הושיט יד, קרא קריאה לעם הפלסטיני לבוא לשולחן הדיונים, ואולי, אולי העמים האלה שהקיזו הרבה דם, אולי בכל זאת יתיישבו למשא-ומתן ארוך ומייגע שבסופו יהיה שלום אמיתי.

יעקב אדרי: אמר ראש הממשלה שתמורת שלום אמיתי נלך לפשרות כואבות.

יעקב אדרי: אגב, אמרתי את הדברים בשבוע שעבר.

יעקב אדרי: אני חושב שכל ראש ממשלה - אמרתי את הדברים בשבוע שעבר ושמעתי את זה פעם אחר פעם - אמר שתמורת שלום אמיתי יהיו פשרות כואבות.

יעקב אדרי: אמר את זה ראש הממשלה באותן מלים, רק הוא אמר גם שהוא מושיט יד.

יעקב אדרי: אני חושב שזה מכובד.

יעקב אדרי: צריך לצפות גם לדברים כאלה מראש הממשלה.

יעקב אדרי: עם זאת, הוא אמר גם דברים נוספים, ואת זה לא שמעתי מכם.

יעקב אדרי: הוא אמר שזה יהיה על-פי מפת הדרכים, על-פי הצעות הקוורטט.

יעקב אדרי: את זה שכחתם, כאילו לא נאמרו הדברים.

יעקב אדרי: שלום, קחו את הכול, יש הצהרה וזהו - זה לא ככה.

יעקב אדרי: זה לא דבר חד-צדדי.

אריה אלדד: אנחנו יודעים שזאת לא תוכנית חדשה.

גלעד ארדן: אבל, אדוני השר, הפסקתם את האש הישראלית ואתם מוכנים לקבל את האש הפלסטינית.

יעקב אדרי: הקשבתי לכל מלה, לא הפרעתי לאף אחד.

גלעד ארדן: אבל לך יש זמן בלתי מוגבל.

יעקב אדרי: אשתדל לדבר אפילו פחות ממך.

גלעד ארדן: מה עם שר רווחה?

גלעד ארדן: מתי יהיה שר רווחה?

יעקב אדרי: תגישו שאילתא, אשמח לענות.

יעקב אדרי: אני חושב שבעניין הזה צריך לומר את הדברים, ולומר אותם בגילוי לב.

יעקב אדרי: לגבי הפסקת האש, ראש הממשלה אמר את זה עוד פעם היום.

יעקב אדרי: הוא אמר שאבו-מאזן התקשר, יושב-ראש הרשות הפלסטינית, ואמר לו שיש הסכמה ל"תהדיה".

יעקב אדרי: האם מישהו מצפה שראש הממשלה יגיד לו: לא, אנחנו לא רוצים, נמשיך להקיז זה לזה את הדם?

יעקב אדרי: או שצריך להגיד: בואו ננסה, אבל בואו נראה אתכם ונבחן אתכם על-פי מעשה?

אריה אלדד: אבל לתת פקודה לחיילים לא לירות כשיש חוליית "קסאם" שיורה עליהם?

יעקב אדרי: צריך לבדוק את הדברים.

יעקב אדרי: אני לא חושב שזה ככה.

יעקב אדרי: אבל אני חושב שזה לא סתם הגיע לזה שפתאום מקבלים טלפון.

יעקב אדרי: כדאי לדעת שבתקופה האחרונה - בקדנציה הזאת - 400 מחבלים של ה"חמאס" חוסלו על-ידי צה"ל.

יעקב אדרי: הם שואלים את עצמם את השאלות האלה.

אריה אלדד: בשביל זה משחררים לו 1,000.

יעקב אדרי: עוד לא שחררו אף אחד.

יעקב אדרי: כולם משחררים, כבר מדברים על שמות.

יעקב אדרי: הרי מה לעשות, העבר מוכיח שבעניינים האלה – הייתי מאוד רוצה לא לשחרר אף אחד, באמת, אריה, אני כמוך, ואתה יודע את תפיסתי בנושאים האלה - לפעמים המציאות היא קשה מאוד, וכל ראשי הממשלות החזקים, מי יותר ומי פחות, שחררו מחבלים.

אריה אלדד: סימן שלא היו חזקים.

יעקב אדרי: אני לא שופט אותם, כי לא הייתי במקומם.

יעקב אדרי: קל מאוד לומר את הדברים מבחוץ, או מעל הדוכן הזה, וקל להגיד: אני לא משחרר, אני לא נותן כלום.

יעקב אדרי: מה לעשות, אשריך שאתה מאמין בזה.

אריה אלדד: אולמרט אמר את זה.

יעקב אדרי: אני לא שמעתי את זה מראש הממשלה.

יעקב אדרי: יכול להיות.

יעקב אדרי: לפעמים המציאות מוכיחה לך שאתה צריך להיות מאוד זהיר במה שאתה אומר.

יעקב אדרי: אני מסכים.

יעקב אדרי: אבל ראש הממשלה – ואולי גם את זה שכחנו, חבר הכנסת גלעד ארדן, אני קצת אפריע לך, וצריך להגיד את זה – ראש הממשלה הזה יצא למלחמה כי פגעו בחיילים.

יעקב אדרי: בעבר, משנת 2000 עד 2006, עד פרוץ מלחמת לבנון השנייה, פגעו בנו פעם אחר פעם.

יעקב אדרי: הייתי שותף לממשלה הקודמת, היינו חברי אותה סיעה, ולא תמיד היה לנו נוח כשראינו שה"חיזבאללה" עושה מה שהוא עושה ואין תגובה של מדינת ישראל, ואין ירי תותחים או מטוסים שעשו יעף והסתלקו להם.

יעקב אדרי: זאת האמת.

אריה אלדד: ואז הוא זכה בתמיכתנו.

יעקב אדרי: ראש הממשלה הזה, שאתם אומרים שהוא לא החלטי, שהוא לא מחליט, יצא בפעם הראשונה למלחמה בגלל - - -

גלעד ארדן: הוא החלטי מדי, לצערנו.

גלעד ארדן: זאת הבעיה.

גלעד ארדן: הלוואי שהוא לא היה יותר מדי החלטי.

יעקב אדרי: אני חושב שהתגובה ל"חיזבאללה" היתה נחרצת, ברורה וחד-משמעית.

יעקב אדרי: יותר לא יתגרו בנו בצורה כזאת.

יעקב אדרי: כשפגעו בחיילים יצאנו למלחמה כואבת.

גלעד ארדן: אל תתחייב.

גלעד ארדן: זה הולך לפרוטוקול.

משה כחלון: אדוני השר, יש לך רב שעושה התרת נדרים?

יעקב אדרי: יצאנו למלחמה.

גלעד ארדן: אמרת: יותר לא יתגרו בנו בצורה הזאת.

יעקב אדרי: אמרתי שיבינו שלהתגרות יש מחיר.

אריה אלדד: ושילמנו.

יעקב אדרי: גם אנחנו שילמנו, בהחלט.

יעקב אדרי: במלחמות אין חד-סטריות.

יעקב אדרי: לצערנו הרב במלחמות שני הצדדים משלמים, מי יותר ומי פחות.

יעקב אדרי: ושילמנו, אני מסכים אתך.

יעקב אדרי: בלבנון הדברים השתנו.

יעקב אדרי: מה שקורה היום בתוך לבנון קורה אולי כי הממשלה בלבנון אמרה: אנחנו רוצים את הכוחות שלנו בגבול – והביאה את הכוחות שלה.

יעקב אדרי: לכן יש אי-שקט בלבנון, ואני לא רוצה להיכנס לעניינים האלה בתוכם.

יעקב אדרי: אבל זו אחת מתוצאות המלחמה – כוחות הביטחון שהגיעו לשם.

יעקב אדרי: אני חושב שצריך להגיד את האמת; אנחנו יודעים שאספקת הנשק ל"חיזבאללה" לא נפסקה לגמרי, אבל אי-אפשר להגיד שלא היו דברים.

יעקב אדרי: אשר לדרום, צה"ל פעל ופועל יום-יום, שעה-שעה, בתוך עזה, והרגו וחיסלו - - -

גלעד ארדן: עד שראש הממשלה היה מאוד נחוש, כרגיל, להקדים את שר הביטחון שלו בתבוסתנות.

יעקב אדרי: היתה פנייה, וצריך להסתכל אל העולם ולהגיד: רק רגע, אנחנו מנסים, בודקים, בואו ניתן לזה צ'אנס.

יעקב אדרי: הרי תמיד אפשר להמשיך להילחם, להילחם ולהילחם.

יעקב אדרי: מובן שיש הבעיה – ואמרתי את זה בשבוע שעבר – של ציר פילדלפי.

יעקב אדרי: צריך לגמור את העניין הזה, וראש הממשלה התייחס גם לזה.

יעקב אדרי: זה לא נגמר, וצריך לגמור את זה מהר מאוד, כי יש שם אוטוסטרדה – שמענו את ראש השב"כ מדבר על זה.

יעקב אדרי: אבל אני שוב אומר שבסופו של דבר צריך לתת צ'אנס.

יעקב אדרי: אני לא תמים, אני לא נאיבי, ואני לא מאמין שזה מאה אחוז, אבל לפחות נאמר שעשינו עוד ניסיון.

יעקב אדרי: אם ילך – מה טוב.

יעקב אדרי: אם לא – לחזור לדרך של צה"ל ולהורות לצה"ל להכות ולהכות.

יעקב אדרי: אני בטוח שראש הממשלה יודע, עם צה"ל, שיכול לעשות דברים נפלאים, ועשה, ויעשה, ואני מאמין שבסופו של דבר מהמהלך הזה, של הפסקת האש – אולי יצא ממנו טוב.

יעקב אדרי: לפיכך אני מציע לדחות את הצעות האי-אמון.

יעקב אדרי: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר אדרי.

יצחק זיו: ההצעה השלישית היא של סיעות חד"ש, רע"מ-תע"ל ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל כוונתה להאריך בשנתיים את חוק האזרחות המונע איחוד משפחות פלסטיניות.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת לנמק את ההצעה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, נראה שהשר אשר ישיב - -

יעקב אדרי: שר הפנים אמור לענות, אבל אני פה.

מוחמד ברכה: - - כבר יודע את כל הטענות ולכן הוא אפילו לא הגיע כדי לשמוע.

רוני בר-און: הגעתי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את מדינת ישראל ואת ממשלת ישראל על החריצות בכל מה שקשור לחקיקה אנטי-דמוקרטית.

מוחמד ברכה: הממשלה מצעידה את המדינה בצעדי ענק בכיוון חקיקה פסולה, שאינה עומדת בשום קריטריון הומני, אנושי, דמוקרטי וכו', וזה כמה שנים שהממשלה מתעקשת לחוקק שוב ושוב הוראת שעה.

מוחמד ברכה: למה הוראת שעה, אגב?

מוחמד ברכה: כי חקיקת חוק צריכה להיות אוניברסלית, והיות שחוק האזרחות נוגע במקום, אבל בעצם יותר משהוא נוגע במקום – בסלעים ובאבנים – הוא נוגע באנשים שבמקום, ולכן הוא נוגע בסוג מסוים של אנשים.

מוחמד ברכה: היות שהחוק הזה נוגע בסוג מסוים של אנשים, או בקבוצה מסוימת של אנשים, קוראים לו "הוראת שעה", כדי לחמוק מהעדר האוניברסליות – בלשון המעטה – של החוק וכדי להצדיק את החקיקה הגזענית הפסולה.

מוחמד ברכה: עצם השימוש בהוראת שעה נעשה כדי לנסות לשוות לחקיקה אופי זמני כביכול, אבל בעצם אין דבר קבוע יותר מהזמניות הזאת, שהולכת ותופסת את מקומה בספר החוקים.

מוחמד ברכה: זה לא חדש, ולא אחדש אם אומר שהסיסמוגרף של המדינה הוא הדמוגרפיה.

מוחמד ברכה: הסיסמוגרפיה האהובה והאהודה על המדינה ועל מוסדותיה, על ממשלותיה, היא הנושא הדמוגרפי, והדמוגרפיה, שדווקא זוכה להסכמה רחבה ביותר בבית הזה – עד כדי מבוכה.

מוחמד ברכה: סוג כזה של חוקים, שמבוססים על שיקולים דמוגרפיים ועל פסילת אנשים בגלל מוצאם, פשוט אינו עומד בשום קריטריון נורמלי בשום מקום נורמלי בעולם, אבל במדינת ישראל דברים כאלה עולים כפורחים.

מוחמד ברכה: ושוב אני רוצה להגיד לממשלה ולשר הפנים "מברוכ" על הצעידה הנלוזה, הלא-דמוקרטית והגזענית הזאת.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, הארכת תוקף חוק האזרחות בעוד שנתיים היא בעצם הכרזת זלזול והתעלמות מפסיקת בג"ץ בנושא הזה.

מוחמד ברכה: לפני כשנתיים, עם חברי כנסת אחרים וגורמים נוספים, פניתי לבג"ץ בבקשה שיחווה את דעתו בנושא חוק האזרחות.

מוחמד ברכה: הדברים שנאמרו כאן היו צריכים לשמש מגדלור לממשלה כדי לא לתעות ולטעות וללכת בדרכים פסולות.

מוחמד ברכה: הממשלה ושר הפנים הנוכחי ושר הפנים שקדם לו מתעקשים לא רק ללכת באותה דרך, אלא לייצר קשיים חדשים בעניין זה.

מוחמד ברכה: אני תמה על היועץ המשפטי לממשלה, מר מני מזוז, שנותן את ידו לסוג כזה של חקיקה, שבאה להתערב בבחירתו של אדם, בבחירתו בכל מה שקשור לחייו, בכל מה שקשור למשפחתו, בכל מה שקשור לביתו, בכל מה שקשור לקביעה מי יחלוק אתו את חייו.

מוחמד ברכה: ממשלה ומדינה שנכנסות לחדר המיטות של האזרחים הן – בלשון המעטה – ממשלה ומדינה שאין להן טיפת בושה, אבל גם אין להן טיפת ביטחון עצמי.

משה שרוני: זאת הטרדה מינית "להיכנס לחדר המיטות".

מיכאל איתן: זה וריאנט שלא חשבתי עליו.

מיכאל איתן: בוא נתחיל מביטחון חיצוני.

מוחמד ברכה: הייתי מצפה שכאשר אנחנו מדברים על נושא כזה, גם אם אנשים יצביעו בעד חוק כזה ובעד הארכה כזאת, של שנתיים, הם לפחות ירכינו ראש ויתביישו שלא מעמד בין-לאומי פוסל זאת, אלא מעמד של בית-המשפט העליון של מדינת ישראל עצמה נותן הנחיות מאוד ברורות בעניין הזה.

מוחמד ברכה: החידוש הוא שלא מדברים עכשיו רק על מה שקוראים לו בעגה הישראלית "האזור", קרי הגדה המערבית ורצועת-עזה – הפלסטינים בשטחים הכבושים, אלא יש כאן הרחבה, למדינות בעלות סיכון, או על-פי הערכת שר הפנים – אם הוא יחשוב כך – למדינות שמתקיים בהן אלמנט של סיכון, או שקרוב משפחה של אותו פלוני או של אותה פלונית יש בו אלמנט של סיכון.

מוחמד ברכה: האדם הרלוונטי, בעל העניין – בן או בת הזוג – אינו רלוונטי לצורך העניין, אלא מקום מגוריו, משפחתו, מה מייצרים פה ומה מייצרים שם.

מוחמד ברכה: איפה נשמע דבר כזה?

מוחמד ברכה: זה נקרא לשמור על ביטחון המדינה?

מוחמד ברכה: עוד מבקשים ממי שרוצה להתאזרח להוכיח מרכז חיים, ובו-בזמן אוסרים על אותו אדם, שבא להתאזרח, להתחתן – לבוא בברית הנישואים – עם אזרח או אזרחית ישראל.

מוחמד ברכה: רואים בו שוהה בלתי חוקי, והוא צריך לצאת מגבולות המדינה לשנה, לשנתיים, לחמש שנים, אני לא יודע לכמה זמן, ולאחר מכן, במהלך התקופה הזאת, ידונו בבקשתו.

מוחמד ברכה: הרי יש אנשים שעומדים בכל התנאים – אדוני שר הפנים, עוד מלפני 2002, עוד לפני שהיתה תקנה ממשלתית ועוד לפני שנחקק החוק הזה – יש אנשים שסובלים יום-יום.

מוחמד ברכה: יש אנשים עם בנים ובנות בגיל ההתבגרות שאינם זוכים באותו מעמד של אזרחות.

מוחמד ברכה: עכשיו לא רק שלא פותרים את הבעיה הזאת, אלא מנסים לומר לנו שאנשים כאלה יגישו בקשה, יצאו מגבולות המדינה לשנתיים, לחמש שנים או לכמה זמן שלא יהיה, ואז המדינה תדון.

מוחמד ברכה: איך תדון?

מוחמד ברכה: במה תדון?

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שהחוק הזה יקבל רוב, אבל הוא יהיה חוק בלתי חוקתי.

מוחמד ברכה: הוא יהיה חוק בלתי חוקתי, ונראה שבכל מקרה המשך הדיון בו לא יהיה בבית הזה, אלא בבית סמוך לבית הזה – בבית-המשפט העליון.

מוחמד ברכה: החוק הזה עוקף שורה ארוכה של פסיקות בג"ץ, ועל כן הוא בלתי חוקתי.

מוחמד ברכה: אני פונה לממשלה ולשר הפנים ואומר שלא כך שומרים על הביטחון.

מוחמד ברכה: גם האמירה שאלה שהתאזרחו, אלה שביקשו להתאזרח, כביכול היו מקור לפעילות עוינת – זה אחד השקרים שמופצים בראש חוצות במדינה הזאת כבר כמה שנים.

רוני בר-און: מה?

מוחמד ברכה: כן, ואתה לא הראשון שמתחיל את טיעוניו בנתונים, אף שאני לא יודע מה הנתונים שתיתן כאן; היו שרים אחרים לפניך שנתנו נתונים שאין להם שום נגיעה באמת.

מוחמד ברכה: פעילות עוינת נעשית גם בלי נישואים.

רוני בר-און: זה בטוח.

מוחמד ברכה: נישואים הם לא גורם מדרבן לפעילות עוינת, כביכול.

מוחמד ברכה: הם אמירה של אותו תושב, שהוא בא לקשור את גורלו עם בן-זוגו או עם בת-זוגו במקום הזה.

מוחמד ברכה: אנשים לא מתחתנים ולא מולידים ילדים מתוך קונספירציה.

מוחמד ברכה: אנשים לא חיים את חייהם האישיים במגמה ליצור מזימה נגד מישהו או נגד משהו.

מוחמד ברכה: לכן, לנסות להדביק מניעים פסולים ולשפוט אנשים בצורה גורפת, בלתי הומנית ובלתי דמוקרטית כזאת, ככל שזה נשמע נדוש, אני חושב שזה כתם שחור על מצחה של הדמוקרטיה במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, בכל מקום נורמלי זה כשלעצמו ולבדו עילה להתפטרות הממשלה.

מוחמד ברכה: אנחנו, כסיעות האופוזיציה, כל מה שאנחנו יכולים לעשות זה להציע אי-אמון בממשלה, אבל במקומות אחרים הממשלה עצמה היתה צריכה להתפטר על רקע חקיקה כל כך בוטה, כל כך גזענית וכל כך בלתי הומנית.

מוחמד ברכה: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מזמין את שר הפנים רוני בר-און להשיב על הצעת האי-אמון.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההצעה היא להביע אי-אמון בממשלה בשל כוונתה להחמיר ולהאריך את תוקף חוק האזרחות.

רוני בר-און: אני אציע לכנסת לדחות את ההצעה הזאת ולא להצביע אי-אמון בממשלה.

רוני בר-און: חוק האזרחות והכניסה לישראל נחקק על-ידי הכנסת הקודמת, ביולי 2003, ולפיו לא יינתן מעמד של קבע או תושבות לפלסטינים שנישאו לערבים ישראלים.

רוני בר-און: החוק התקבל בשעתו בעקבות הפיגוע במסעדת "מצה" בחיפה, במרס 2002, שבו נרצחו בדם קר, בידי מחבל נושא תעודת זהות כחולה, 15 ישראלים.

רוני בר-און: כאמור, התברר כי המחבל שעשה את הפיגוע הנפשע הזה נשא תעודת זהות כחולה, משום שאמו נישאה לערבי ישראלי מהגליל.

רוני בר-און: אמר חבר הכנסת ברכה, שלא כל נישואים מהסוג הזה בהכרח נועדו לייצר טרור, ואני מסכים אתו, אבל מכיוון שחלק מהנישואים האלה – ויש לכך אינדיקציות ברורות של גורמי הביטחון – מייצרים את האפשרות לבצע טרור בזכות תעודת הזהות, החליט מי שהחליט לבקש מהכנסת לחוקק חוק שימנע את הפרצה שדרכה נכנסו מרצחים בני-עוולה.

מוחמד ברכה: זה לא חוק של ביטחון, זה חוק של דמוגרפיה.

רוני בר-און: הממשלה מתכוונת להאריך את תוקף החוק הזה, שמונע איחוד משפחות פלסטיניות בשנתיים נוספות, למרות הביקורת הקשה שבג"ץ מתח עליו, ואני מצטט את הביקורת ולא נבהל ממנה, אלא רואה אותה לנגד עיני בכל מהלך החקיקה.

רוני בר-און: וכך אמרה הביקורת: "הארכת תוקף החוק והחמרתו תמשיך ותפשע כלפי משפחות פלסטיניות".

רוני בר-און: נכון שבג"ץ מתח ביקורת חריפה על החוק הזה, אבל בסוף היום, ברוב של שישה נגד חמישה, סבר בית-המשפט כי התועלת שהחוק מביא לביטחונם ולחייהם של תושבי שישראל גוברת על הפגיעה בזכויות המיעוט הערבי.

רוני בר-און: אנחנו יודעים שיש כאן פגיעה בזכויות המיעוט הערבי, אבל כשאנחנו שוקלים את התכלית, חבר הכנסת ברכה, מה חשוב יותר?

רוני בר-און: ביטחונם וחייהם של תושבי ישראל – וכשמדובר במסעדת "מצה" ובמסעדת "מקסים" אנחנו מדברים גם על חייהם ועל ביטחונם של תושבי ישראל שאינם יהודים.

רוני בר-און: שאינם יהודים.

רוני בר-און: ערבים שקיימו בגופם, בנפשם וברוחם את הדו-קיום שאנחנו כל כך מטיפים לו כאן, נרצחו בידי מי שנשא תעודת זהות כחולה.

מוחמד ברכה: אני אומר:

מוחמד ברכה: או זה או זה - - -

רוני בר-און: אתה הרי יודע שהיה לי גם מה להגיב על דבריך.

רוני בר-און: נתתי לך לסיים את ההצעה שלך.

רן כהן: אני לא דיברתי עד עכשיו.

רן כהן: תפעילו את כל הכושר הביטחוני כדי למנוע ממחבלים להיכנס ולבצע את זממם.

רן כהן: זה בסדר גמור.

רן כהן: למה להחיל את זה על כולם?

רוני בר-און: חבר הכנסת רן כהן, נוח לי מאוד שההערה באה מפיך, משום שאני יודע את עמדתך כלפי המיעוטים במדינת ישראל וגם את הביקורת שיש לך על המקומות שבהם תחת כותרת של "ביטחון המדינה" נעשות עוולות – לפי מה שאתה טוען ומה שאתה חושב.

רוני בר-און: אני חושב שבמקרה הזה אי-אפשר לבוא בטענות; עושים כל מה שאפשר, וכאשר אי-אפשר באמצעים האלה, שנראים על המפה, צריך לנקוט גם אמצעים שבמידה מסוימת – ואני אומר את זה פעם אחר פעם – פוגעים בזכויות של המיעוט.

רוני בר-און: אבל כאשר מדובר בתכלית ראויה – דומני שאין תכלית ראויה מזו.

מיכאל איתן: יש לי שאלה אליך.

מיכאל איתן: אפשר?

רוני בר-און: בבקשה.

רוני בר-און: אני אענה.

מיכאל איתן: פתאום שכחת לגמרי את עניין הדמוגרפיה.

מיכאל איתן: זה לא שיקול?

מוחמד ברכה: זה השיקול.

רוני בר-און: אני - - -

גדעון סער: אדוני השר, אתה רוצה שאני אענה במקומך?

מיכאל איתן: אדוני השר, אני אומר את זה בלי לחוות את דעתי, כי אני חושב שאנחנו קצת משחקים סביב סביב בלי להתמודד באמת עם בעיה שצריך למצוא לה פתרון.

רוני בר-און: אנחנו מתמודדים אתה.

גדעון סער: חבר הכנסת איתן, אם אני יכול להשיב במקום השר – הצעת החוק הממשלתית, במקור, וגם ההארכות שלה, הובאה לכנסת בהנמקה ביטחונית – והיא אשר הותקפה בבג"ץ – על יסוד נתונים של השב"כ, שהוכיחו היקפי פיגועים של אנשים שנכנסו בפרוצדורה של איחוד משפחות.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש - - -

גדעון סער: אז אומנם הממשלה בהחלט אמרה שכאשר היא תביא את הסדר הקבע של הנושא היא תביא את הטיעון הזה בחשבון, אבל אותה הוראת שעה שמוארכת מזמן לזמן הובאה בארגומנטציה ביטחונית.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך - -

מיכאל איתן: אתה מאמין לזה?

גדעון סער: אני כן.

רוני בר-און: - - אבל בהתחלת הדברים, אדוני היושב-ראש, בטרם נטלת את שרביט ניהול - - -

מוחמד ברכה: אתה מנסה למזער נזקים כדי שהשר לא - - - לבג"ץ.

רוני בר-און: אני יכול ללכת, אדוני היושב-ראש?

גדעון סער: אדוני השר, הרי לא הזקתי לך.

רוני בר-און: העד יכול לשבת?

רוני בר-און: השופט מנהל את הדיון עם הצדדים.

רוני בר-און: העד יכול לשבת?

מיכאל איתן: ואם יגידו לך שבשנה האחרונה היתה ירידה במספר הפיגועים?

גדעון סער: אני אומר שהנימוק שאתה מעלה הוא כבד ביותר, אלא שהוא, כדבר שבעובדה, כפי שהוצג לפני הכנסת ולפני בג"ץ מטעם הממשלה, בשעתו, לא היה כזה.

דב חנין: - - -

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני מרשה לעצמי לומר שטרם כניסתך לאולם – אי-אפשר ככה, חברים.

רוני בר-און: זה לא סימפוזיון, בכל הכבוד.

גדעון סער: אבל, חבר הכנסת חנין, נוצר מצב אבסורדי שהשר - - -

מיכאל איתן: אם זה היה סימפוזיון לא היה אפשר ככה.

מיכאל איתן: מכיוון שזה לא סימפוזיון, אפשר.

גדעון סער: כאשר הוא משיב על הצעת אי-אמון?

גדעון סער: הוא לא יכול להשיב.

גדעון סער: תן לו להשיב ואחרי עוד כמה משפטים תוכל לשאול עוד שאלה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על התשובה המדויקת, שמסייעת בידי בהצגת הדברים.

רוני בר-און: אני רק רוצה להזכיר שטרם כניסתך לאולם ובטרם נטלת את פטיש ניהול הישיבה הזכרתי שאת התיקון הזה בחוק הכנסנו ביולי 2003, לאחר הרצח במסעדת "מצה" בחיפה במרס 2002, שבו נרצחו 15 ישראלים – לא כולם יהודים, הדגשתי זאת – והמחבל בן-העוולה שרצח אותם החזיק בתעודת זהות כחולה שקיבל בזכות אמו, שקיבלה אותה בזכות נישואיה לערבי מהגליל.

רוני בר-און: כך שהתמונה שנתת ברמה הנורמטיבית מתמלאת עד תום בתוכן העובדתי.

רוני בר-און: עכשיו אני אומר, שחרף הביקורת של בג"ץ החוק לא בוטל, והארכתו לא נמנעה, ובפסק-הדין ציין כבוד ממלא-מקום נשיא בית-המשפט דאז, המשנה לנשיא בית-המשפט העליון דאז, שבינתיים סיים את כהונתו, השופט חשין, כי מדינת ישראל נתונה במלחמה עם הרשות הפלסטינית ועם ארגוני הטרור, והיא רשאית – בתקופה זו – למנוע את כניסתם של אזרחי מדינת אויב לשטחה גם אם נישאו לאזרחי המדינה.

רוני בר-און: וכך אמר השופט חשין: "תושבי האזור הפלסטינים - - -

גדעון סער: בספסלי ישראל ביתנו ניכרת המולה מסוימת, והשר הוא שהסב את תשומת לבי לכך.

רוני בר-און: וכך אמר השופט חשין: "תושבי האזור הפלסטינים הם נתיני אויב, המהווים קבוצות סיכון לאזרחיה ולתושביה של מדינת ישראל, ולכן רשאית המדינה, להגנת אזרחיה ותושביה, לחוקק חוק האוסר את כניסתם למדינה".

רוני בר-און: ואני עוד הפעם מדגיש, חבר הכנסת ברכה – ואתה לא תברח מהעובדות – הגנה גם על תושביה הערבים ואזרחיה הערבים של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אתה לא צריך להשתמש בזה.

מוחמד ברכה: בשבילי פיגוע נגד אזרחים הוא מספיק מגונה גם אם הוא נגד אזרחים יהודים – וגם ערבים.

מוחמד ברכה: אתה לא צריך להגיד את זה.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: קודם כול, אני – אני לא רוצה להגיד שאני שמח, אבל זה גורם לי קורת רוח שאתה אומר את זה.

מוחמד ברכה: אני פוסל לחלוטין פגיעה באזרחים חפים מפשע, יהיו אלה אשר יהיו.

רוני בר-און: במהלך החקיקה שמענו, הקשבנו והפנמנו את הביקורת המרכזית של שופטי בג"ץ, והביקורת היתה שאין בחוק מנגנון לטיפול במקרים קשים וחריגים.

רוני בר-און: לכן הכנסנו להצעת החוק את המנגנון הזה, וכעת המקרים ההומניטריים החריגים – אני מדגיש, החריגים – יידונו בוועדה שימנה שר הפנים לשם כך, ובאותם מקרים חריגים תהיה גם אפשרות לקבל מעמד בישראל חרף הוראות החוק.

רוני בר-און: אכן, זה נכון – בסיס החוק נותר על כנו - -

מוחמד ברכה: הוחרף.

רוני בר-און: - - לנוכח המציאות הביטחונית המצערת שהיתה הבסיס לתחיקה הזאת מלכתחילה, ואשר לדעת גורמי הביטחון לא חל בה כל שיפור.

רוני בר-און: הרחבת החוק, עניין הרשימה, מה שקראנו לו "מדינות סיכון", באה לקבוע – אף שאין בה שום החמרה בכל הקשור למי שהחוק הזה חל עליו כיום; אם אתם מדברים על הפלסטינים, היא לא מחמירה.

רוני בר-און: הצעת החוק לא מחמירה את היחס אל הפלסטינים.

רוני בר-און: היא מחמירה עם מי שאנחנו נקבע – כן, מה אני יכול לעשות?

רוני בר-און: אני לא רואה באירן מדינה ידידותית, ואני לא רואה בסוריה מדינה ידידותית, ולא אראה בהן כאלה גם אחר כך, למרבה הצער, אלא אם יחולו פה - - -

מוחמד ברכה: ירדן?

רוני בר-און: סלח לי.

רוני בר-און: בתהליך החקיקה כל הדברים האלה יעלו על סדר-היום.

מוחמד ברכה: ירדן היא מדינת סיכון?

רוני בר-און: הנימוקים הביטחוניים שחלים על הפלסטינים יחולו גם על רשימת מדינות סיכון, מדינות שישראל נמצאת עמן בעימות – אתה זוכר את השאלה?

רוני בר-און: שמע מתוך הדברים את התשובה – מדינות שישראל נמצאת עמן בעימות ואזורים שיוכרזו מקורות אסון.

רוני בר-און: אני מבקש לדחות את ההצעה.

רוני בר-און: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, אדוני השר.

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון בהצעות האי-אמון.

גדעון סער: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת מיכאל איתן, מטעם סיעת הליכוד.

גדעון סער: בהתאם להחלטת ועדת הכנסת, כל חבר משתתף בדיון שלוש דקות.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סיעת הליכוד ביקשה להביע אי-אמון בממשלה על רקע המדיניות שהיא – בראשות אהוד אולמרט – נוקטת אל מול האיומים על המדינה, ובאופן קונקרטי יותר, ההתנהלות אל מול ירי ה"קסאמים" הבלתי-פוסק אל ערי מדינת ישראל.

מיכאל איתן: אני רוצה לבוא ולומר בהגינות וביושר, יש לי רושם שהמדיניות של ראש הממשלה הנוכחי אהוד אולמרט, בהיקף הגדול שלה, וכפי שהיא משווקת, היא לא כל כך רחוקה ממה שאמר יושב-ראש הליכוד הנוכחי, שהיה גם ראש הממשלה, בנימין נתניהו, תחת הכותרת: "ייתנו – יקבלו, לא ייתנו – לא יקבלו".

גדעון סער: אתה רוצה לומר שאהוד אולמרט אימץ את העיקרון הזה?

מיכאל איתן: אני תיכף אסביר.

מיכאל איתן: המרחקים הם לא גדולים.

מיכאל איתן: בואו לא נשחק משחקים.

מיכאל איתן: אהוד אולמרט היה בליכוד לא מזמן.

מיכאל איתן: אם היו מבטיחים לו בליכוד את מה שהבטיחו לו בקדימה הוא היה נשאר בליכוד.

מיכאל איתן: הכול עניינים אישיים.

מיכאל איתן: זה לא שום דבר אידיאולוגי, רעיוני, מי יודע מה.

מיכאל איתן: בליכוד יש גוונים.

מיכאל איתן: הליכוד הוא בעד מדיניות אקטיביסטית, הוא בעד שלום, הוא בעד שלום מתוך מדיניות ריאליסטית, והמדיניות הזאת מוכיחה את עצמה והיא גם מקבלת היום תמיכה ציבורית נרחבת.

מיכאל איתן: היא פשטנית במידה מסוימת.

מיכאל איתן: אחרי כל הקומבינות וכל העניין שבאים אנשים מאוד מאוד מתוחכמים ומסבירים שהפוך על הפוך ועל הפוך ועל הפוך וספינים כאלה ואחרים, בסוף מה נשאר לנו, לאלה שמבינים שצריך לעשות פשרה?

מיכאל איתן: נשאר לנו המשפט הפשטני החכם הזה של בנימין נתניהו: ייתנו – יקבלו, לא ייתנו – לא יקבלו".

מיכאל איתן: ומה קורה עכשיו דרך אולמרט?

מיכאל איתן: הוא מביא אותנו למצב שהממשלה הנוכחית אומרת: ייתנו לנו "קסאמים", אנחנו ניתן להם תמורה.

מיכאל איתן: לא ייתנו - יקבלו.

מיכאל איתן: ייתנו "קסאמים" – יקבלו "קסאמים", או פי-עשרה "קסאמים".

מיכאל איתן: ייתנו מה שישראל רוצה, וזאת האמת - לא יעזור.

מיכאל איתן: ישראל מבקשת שלום, ישראל מבקשת הפסקת ההרג, ישראל מבקשת הפסקת פשעי מלחמה המתבצעים על-ידי מי שמכוונים יום-יום נשק אל מרכזי האוכלוסייה שלה.

מיכאל איתן: ישראל מוכנה להגיע לפשרה טריטוריאלית עם הישות הפלסטינית.

מיכאל איתן: אבל היא צריכה להיות מבוססת על אותו דבר פשוט, ומי שלא הולך בדרך הזאת בעצם מרחיק את השלום.

מיכאל איתן: מי שאומר, אתם תקבלו את שלכם - כי ההצהרה שמצהיר ראש הממשלה, אני מצטט: "ישראל מתקשה באופן זמני לעצור לחלוטין את ירי ה'קסאמים' ולכן יש למצות את הפסקת האש"; אפילו אם המשפט הזה נכון, ראש הממשלה צריך להסביר שבגלל חולשתו ובגלל חולשת שר הביטחון ובגלל חולשתנו אין לנו ברירה אלא להגיע למצב שאנחנו צריכים לחיות מג'סטות בלתי כתובות ובלתי חתומות שעושים לנו ארגונים כאלה או אחרים, שלא מקיימים אותן.

מיכאל איתן: אז הוא אמר: נקבל נקודות בדעת הקהל.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אשתי כל הזמן אומרת לי: תקנה רק בכרטיס אשראי, מקבלים נקודות.

מיכאל איתן: כל הזמן היא אומרת לי: תקנה רק בכרטיס אשראי, מקבלים נקודות.

מיכאל איתן: שאלתי אותה: מה זה הנקודות האלה?

מיכאל איתן: היא אומרת: אחר כך אתה יכול לקנות כל מיני דברים ומורידים לך מייד מהמחיר.

מיכאל איתן: אני שואל את אולמרט: מה קונים עם הנקודות האלה?

מיכאל איתן: יהיה לך מלא נקודות, "מלאנים", אז מה, תבוא לאו"ם ותגיד, עכשיו לא תצביעו נגדי?

מיכאל איתן: מה תעשו עם הנקודות האלה?

מיכאל איתן: תשכנעו את ה"חמאס"?

מיכאל איתן: תפסיקו להיות ילדותיים, תיקחו את המשפט הנכון ותנהלו מדיניות תקיפה של מדינה חזקה: ייתנו – יקבלו, לא ייתנו – לא יקבלו.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר דבר אחד: יש לי רושם שהביטוי הזה, ייתנו – יקבלו, לא ייתנו – לא יקבלו, היה נכון כאשר היתה ממשלה בישראל שידעו שאם היא אומרת, לא יקבלו, הם לא יקבלו, אלא אם הם ייתנו.

מיכאל איתן: כשהיום אולמרט אומר, ייתנו – יקבלו, לא ייתנו – לא יקבלו, יש חשש גדול מאוד שכמו כל האמירות הקודמות שלו אין מאחורי זה דבר, הוא ייתן גם אם לא יקבל.

מיכאל איתן: עכשיו הוא ממחיש את זה.

מיכאל איתן: אסיים בכך: כנראה מדינת ישראל נקלעה למצב שלהנהגה שלה אין כוח ההנהגה, היא חלשה מאוד, חולשתה מביאה לכך שהיא מצהירה הצהרות שהיא גם לא יכולה לעמוד מאחוריהן.

מיכאל איתן: הן לא מתקבלות בזירה הבין-לאומית, הן לא מתקבלות מול אויבינו, והדרך מהאין-מוצא היא לא רק מדיניות נכונה אלא גם צוות אמין שיהיה מקובל, גם בארץ וגם בעולם, כמי שיודע ויכול לעמוד מאחורי הדברים שלו, והצוות הזה יוכל גם להגשים את המדיניות.

מיכאל איתן: יש לי רק קרן אור אחת באפלה - - -

גדעון סער: חבר הכנסת איתן - - -

מיכאל איתן: אני כבר מסיים.

גדעון סער: את זה הבטחת כבר.

מיכאל איתן: אני מרגיש לא נוח, כי שנינו מאותה מפלגה.

מיכאל איתן: אם היית ממפלגה אחרת הייתי מנסה לגנוב עוד כמה דקות.

גדעון סער: הצלחת לא רע.

מיכאל איתן: אני מודה לך.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת איתן.

גדעון סער: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה היה אמור להחליף את - אני רואה שהוא כאן.

גאלב מג'אדלה: אני יכול להרשות לעצמי להיעדר כאשר אתה היושב-ראש?

גדעון סער: אתה מדבר מטעם סיעת העבודה.

גדעון סער: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני רואה שהממשלה נעדרת, מכובדי חברי הכנסת - - -

אמנון כהן: נמצא כאן שר.

גאלב מג'אדלה: סליחה, כבוד השר.

גאלב מג'אדלה: על האי-אמון נגד ראש הממשלה אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, עד שראש הממשלה אמר את מה שאמר, ואני מקווה שגם יעמוד מאחורי זה - - -

גדעון סער: חסר לי שר.

גאלב מג'אדלה: יש שר עסוק.

גדעון סער: הוא מוסווה בספסלי האופוזיציה.

יורם מרציאנו: טוב שיש ממשלה.

גדעון סער: נניח.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: עד שראש הממשלה אמר את מה שאמר באזכרה בשדה-בוקר באים חברינו כמו בני אלון וחברים ממפלגתו ורוצים להביע אי-אמון על כך שראש הממשלה הושיט יד לשלום?

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מקווה שהוא יעמוד מאחורי זה, אני מאוד מקווה שהוא לא יירתע.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, אני בטוח שזאת לא היתה אמירה.

רן כהן: זה עוד לא שלום, זה רק אמירה.

גאלב מג'אדלה: הוא הושיט את ידו לשלום.

גאלב מג'אדלה: לא אמרתי שלום.

גאלב מג'אדלה: הוא הושיט יד.

גאלב מג'אדלה: הוא הרי אמר שהוא מושיט יד.

גאלב מג'אדלה: תראה, מתחילים בהושטת יד, חבר הכנסת רן כהן.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע את זה.

גאלב מג'אדלה: אחר כך מחייכים ואחרי זה מדברים ואחרי זה עולים על הדרך הנכונה.

גאלב מג'אדלה: עד שראש הממשלה סוף-סוף הושיט יד לשלום והציע לדבר, באים חברינו ומציעים אי-אמון בממשלה?

גאלב מג'אדלה: מה הפחד?

גאלב מג'אדלה: למה להציע אי-אמון?

גאלב מג'אדלה: יש לנו דרך אחרת?

גאלב מג'אדלה: ניסינו.

גאלב מג'אדלה: את המלחמה השישית לא מזמן סיימנו.

גאלב מג'אדלה: כולנו יודעים שכולם שילמו את המחיר היקר מכול.

גאלב מג'אדלה: אז מה, עכשיו לא רוצים לנסות את האופציה היחידה שנשארה לנו, להתחיל לדבר?

גאלב מג'אדלה: אולי סוף-סוף נוכל להגיע להבנות, אולי סוף-סוף נוכל להביא בשורה לעמים באזור ונעלה על דרך המלך?

גאלב מג'אדלה: אני תוהה לפעמים, אדוני היושב-ראש, כשאני שומע דברים כאלה ורואה דברים כאלה, מותר לחשוש, מותר להיות מודאג מתוכנית מדינית שמוביל ראש הממשלה.

גאלב מג'אדלה: מותר להעלות סימני שאלה, לתהות.

גאלב מג'אדלה: הכול מותר.

גאלב מג'אדלה: אבל להביע אי-אמון בממשלה משום שהחליטה לבחון דרך אחרת, דרך ההידברות, דרך המשא-ומתן?

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שחבר הכנסת שרוני מסכים אתי.

גאלב מג'אדלה: הוא גם יצביע בעד הממשלה היום.

גאלב מג'אדלה: רק כשמת

גאלב מג'אדלה: חילים לדבר על שלום מציעים אי-אמון בראש הממשלה?

גאלב מג'אדלה: ראית כזה דבר?

גאלב מג'אדלה: אם היה קורה דבר כזה באירופה, מה היינו אומרים עליהם?

משה שרוני: מי אמר?

גאלב מג'אדלה: מכובדי חבר הכנסת בני אלון וחבריו.

גאלב מג'אדלה: תגיד לי, איך היית חש באירופה, בעולם מתקדם, אם מישהו מציע תוכנית שלום ומגישים נגדו הצעת אי-אמון ואומרים לו, תעזוב את דרך השלום, תזרוק את האופציה הזאת ותחזור לדרך המלחמה, לדרך הכוחנית, לדרך הדורסנית?

גאלב מג'אדלה: ניסינו את כל הדרכים שאפשר באופציה המלחמתית, הכוח והכוחנות, ולא הצלחנו.

גאלב מג'אדלה: לכן אני חושב שחבר הכנסת בני אלון, מכובדי, וחבריו, אולי ייתנו סיכוי לשלום.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גדעון סער: תודה רבה לחבר הכנסת גאלב מג'אדלה מסיעת העבודה.

גדעון סער: יעלה ויבוא סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אמנון כהן מסיעת ש"ס.

גדעון סער: לרשותך, אדוני, שלוש דקות.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת רוברט אילטוב.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, לכאורה אנחנו רואים שראש הממשלה באמת מושיט יד לשלום וחושב אולי להפסיק את ההרג בשני הצדדים.

אמנון כהן: אבל ביום שהוא מכריז בשדה-בוקר על התוכנית החדשה שלו, באותו מעמד, ראש ממשלת ה"חמאס", אסמאעיל הנייה, אומר שהם לא מקבלים את הושטת היד ועומדים על תביעתם שלא להכיר במדינת ישראל, וכמובן לא מוותרים על זכות השיבה.

אמנון כהן: אז מצד אחד אנחנו באמת רוצים לכונן שלום ולהפסיק את הסבל של שני העמים, אבל קשה לדבר בצד אחד כשבצד השני אנשים אחרים לגמרי ממשיכים להתחמש ולהחדיר חומרים מסוכנים מאזור פילדלפי, וגם שם, מדינה שלכאורה יש לנו הסכם שלום אתה מאפשרת לפלסטינים להחדיר את החומרים האלה ולהתחמש מחדש, ואני קצת חושש שאת הפסקת אש הם מתרגמים להתארגנות חדשה כדי לממש את זממם בכל האזור.

אמנון כהן: כולנו רוצים שלום; התנועה שלנו רוצה שלום, עם ישראל רוצה שלום, אבל נראה לי שעדיין הזמן לא הבשיל, ואין עם מי לעשות שלום.

גדעון סער: אז איך תצביע סיעת ש"ס?

אמנון כהן: אני אגיד לך בסוף, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: גם כשדיברו על הפסקת אש עדיין ירו "קסאמים" לעבר שדרות ואזור הנגב.

אמנון כהן: לכן קשה לנו מאוד, אבל ראש הממשלה החליט שהוא רוצה לתת עוד כמה ימים, בניגוד לעמדת שר הביטחון וצה"ל.

אמנון כהן: אנחנו חלק מהקואליציה; קשה לנו מאוד עם זה, אבל אנחנו רוצים להראות לכולם, גם לצד השני וגם לערביי ישראל, שפנינו לשלום.

אמנון כהן: אנחנו נותנים צ'אנס.

אמנון כהן: אנחנו נותנים לכולם הזדמנות להתגבש כדי שבעתיד באמת נגיע לשלום המיוחל.

אמנון כהן: זאת הפסקת אש בלבד.

אמנון כהן: אנחנו כמובן מצפים לצעדים בונים בהמשך.

אמנון כהן: כיום, כיוון שאנחנו בממשלה, נצטרך להצביע עם הממשלה, ואנחנו מאוד מקווים שלא טעינו, וצה"ל לא יצטרך לחזור על כל מה שעשה, ולפעול אפילו יותר עמוק, וביד קשה, כי כולנו רוצים להגיע לשלום אמת.

אמנון כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אמנון כהן.

גדעון סער: חבר הכנסת רוברט אילטוב מסיעת ישראל ביתנו, ואחריו אמור לדבר חבר הכנסת יצחק לוי.

רוברט אילטוב: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו, מפלגת ישראל ביתנו, מבקשים לדחות את כל הצעות האי-אמון בכלל, ואת הצעות המפלגות הערביות בפרט, מכיוון שאנחנו סבורים שזכות ההגנה של המדינה על עצמה היא בידינו.

גדעון סער: חבר הכנסת אמנון כהן, שלום זה יפה, אבל לא על חשבון הדובר.

רוברט אילטוב: מדינת ישראל מחויבת להגן על אזרחיה, ולצערנו הפלסטינים הביאו את זה על עצמם בכך שעשו פיגועים במדינת ישראל.

רוברט אילטוב: אני מקווה – למרות מה שאמר בג"ץ, ואני מבין שיהיו עוד עתירות לבג"ץ – שבג"ץ ידחה את העתירות.

רוברט אילטוב: כל המדינות בעולם המערבי מגינות על עצמן מהגירה, ולמדינת ישראל יש אותה זכות להגן על עצמה.

רוברט אילטוב: תודה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אילטוב.

גדעון סער: בהחלט הסברת את עמדתכם לעניין ההצעה השלישית ולא לעניין שתי ההצעות שקודמות לה, אבל זה בסדר.

גדעון סער: אינני רואה את חבר הכנסת יצחק לוי, על כן אני עובר לחבר הכנסת משה שרוני.

גדעון סער: הנה הגיע חבר הכנסת יצחק לוי.

גדעון סער: בהחלט ניחנת בחוש נבואי מסוים, שהתגלה פעם נוספת.

גדעון סער: לרשותך שלוש דקות.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כמה פעמים נחזור על אותו תסריט, כמה פעמים נושיט יד לאנשים שלא רוצים להושיט לנו יד בחזרה?

יצחק לוי: הדבר קרה בעשר השנים האחרונות כמה פעמים.

מוחמד ברכה: אתה בא לעורר רחמים?

יצחק לוי: אני לא בא לעורר רחמים, אני אומר שהממשלה לא שמה לב למה שהיא עושה.

יצחק לוי: היא לא מביאה בחשבון את הניסיון.

יצחק לוי: הממשלה לא מרגישה שאנחנו עומדים לפני מערכה נוספת של טרור, ולא אני אומר זאת; מי שהסדירו את הפסקת האש אומרים זאת.

יצחק לוי: אתה שומע את זה מה"חמאס", אתה שומע מ"הג'יהאד האסלאמי", אתה שומע שהם עצמם אומרים את זה.

יצחק לוי: נו, מה?

יצחק לוי: בעוד חודש, חודשיים או חצי שנה הפסקת האש תיפסק, אנחנו נמצא את עצמנו עומדים מול צבא "חמאסי" הרבה יותר מאורגן, הרבה יותר חזק, הרבה יותר מחומש.

יצחק לוי: חבר הכנסת ברכה, אני רואה שאתה מקשיב.

מוחמד ברכה: אתה מדבר כאילו הלכה ישראל, יא חראם.

יצחק לוי: בדיוק ההיפך; אני אומר שהממשלה לא לומדת לקח ואני מבקש ממנה שתלמד לקח.

יצחק לוי: אף אחד לא הלך, לא אלה ולא אלה.

יצחק לוי: אחד מהשניים: או שיש הסכם מסודר וההסכם המסודר מתחיל בהתפרקות מכל נשק – שזאת היתה הסכמה של האמריקנים ושל האירופים - - -

מוחמד ברכה: התפרקות הדדית?

יצחק לוי: למה התפרקות הדדית, אנחנו טרוריסטים?

גדעון סער: הוא מדבר על ההסכמים שנחתמו, חבר הכנסת ברכה, ולא מדובר בהם על פירוק הדדי.

יצחק לוי: אין גם היגיון בהתפרקות הדדית, כי אפשר להסדיר שלרשות הפלסטינית תהיה משטרה, יהיה נשק, וזה יהיה רשום ומוסדר – לא כמו היום, שכל אחד מחזיק בבית מה שהוא רוצה ואיך שהוא רוצה; 50 צבאות, 22 מיליציות, 80 גדודים, ואף אחד לא יודע מי שולט במי.

יצחק לוי: הצעד הראשון לכל הבנה צריך להיות הסדרת העניין הזה.

יצחק לוי: צריך להסיר את האיום, הסרת האיום – ואנחנו כבר הוכחנו את זה, ועובדה שעכשיו אנחנו מכבדים את הפסקת האש.

יצחק לוי: אני חושב שהממשלה עושה טעות, אבל היא מכבדת את הפסקת האש, אף שממשיכים ה"קסאמים", "קסאם" אחר "קסאם" ממשיכים ליפול באזור שלנו.

יצחק לוי: לא שישה ביום, לא 12 ביום.

יצחק לוי: אחד ביום, שניים ביום.

עזמי בשארה: יצחק, זאת התקדמות בשבילך שאתה קורא - - - אזור שלנו.

עזמי בשארה: עזה זה לא שלכם.

יצחק לוי: זה בוודאי שלנו.

יצחק לוי: זה בוודאי שלנו.

יצחק לוי: אני רק אומר: כרגע - - -

גדעון סער: חבר הכנסת בשארה, זה גם באזור.

יצחק לוי: זה בוודאי שלנו, אני מדבר על האזור שלנו, שאני גר בו.

עזמי בשארה: חצי הכוס המלאה - - -

יצחק לוי: לא, לא.

יצחק לוי: אולי לא הבנת.

יצחק לוי: אני מדבר על האזור שלנו, שאני גר בו.

יצחק לוי: פשוט אני גר סמוך לעזה, ולכן עכשיו אנחנו מתעוררים פחות מ"צבע אדום".

יצחק לוי: פעם היינו עושים את זה שלוש פעמים בלילה, ועוד פעמיים ביום.

יצחק לוי: עכשיו פעם ביומיים, אבל האמת היא שאין הבדל מהותי.

מוחמד ברכה: גם זה משהו.

יצחק לוי: זה משהו, אבל אין הבדל מהותי.

יצחק לוי: ההבדל המהותי פה הוא הבדל כמותי; זה לא הבדל מהותי.

יצחק לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, אינני יודע מתי תתעורר הממשלה, אבל אנחנו לא יכולים לתמוך במדיניות הזאת שהממשלה מנהלת היום – מדיניות שאין לה תכלית; מדיניות שאין לה חזון; מדיניות שאין לה דרך; מדיניות של יום למחרת, שכל יום אנחנו דנים מה יהיה היום - האם נפסיק את הפסקת האש או לא נפסיק את הפסקת האש, האם ייפול "קסאם" או לא ייפול "קסאם", האם נעשה כך או לא נעשה כך?

יצחק לוי: אי-אפשר לתמוך במדיניות שאיננה מדיניות, ולכן, אדוני היושב-ראש, הסיעה שלנו תתמוך באי-אמון בממשלה.

יצחק לוי: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת לוי.

גדעון סער: חבר הכנסת , יושב-ראש סיעת גיל - הגמלאים.

גדעון סער: לרשותך, אדוני, שלוש דקות, ואחריו ידבר חבר הכנסת יעקב ליצמן; יכול להיות שניתן לאתר אותו.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אם לאופוזיציה אין משהו אחר לעשות, וחבריה מגישים כל שבוע אי-אמון במקום לעשות דברים יותר רציניים, חבל על הזמן שלנו.

משה שרוני: המועמד של הליכוד להיות ראש הממשלה גם לא נוכח כאן.

משה שרוני: באמת, איך מגישים דבר כזה?

משה שרוני: אני חושב שהנאום של ראש הממשלה בשדה-בוקר - זה נאום.

משה שרוני: הוא עדיין לא הביא את המדיניות שלו בנושא זה לכנסת, אז לא צריך להיסחף.

משה שרוני: נושא הכניעה של ראש הממשלה – איזו כניעה?

משה שרוני: המועמד שלכם, ביבי נתניהו, החזיר את חברון, ב"וואי פלנטיישן" וכל זה, ואז הוא מופיע כאן ואומר: למה זה?

משה שרוני: מה זה כניעה?

משה שרוני: אנחנו לא נכנעים כל כך מהר, רבותי.

משה שרוני: לכן, אנחנו דוחים את הצעות האי-אמון, חבל על הזמן שלנו.

משה שרוני: ולנושא השלישי – אני מכבד את חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד.

משה שרוני: כל זמן שאנחנו במלחמה, כל זמן שיש פיגועים, כל זמן שיש טרוריסטים, כל זמן שיש מיליציות – החוק הזה הוא מצוין, ואנחנו דוחים את זה.

משה שרוני: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת שרוני, הצגת עמדות ברורות.

גדעון סער: עכשיו ידבר חבר הכנסת יעקב ליצמן מסיעת יהדות התורה.

גדעון סער: אדוני, לרשותך שלוש דקות.

גדעון סער: אחריו – חבר הכנסת אברהים צרצור.

יעקב ליצמן: אני לא צריך שלוש דקות, אבל יש לי כמה דקות מנאומים קודמים.

גדעון סער: אם יהיה צורך - -

יעקב ליצמן: לא, לא, אדוני.

גדעון סער: - - אתה יודע שלא תיתקל כאן בקשיים.

יעקב ליצמן: כן, תלוי איך הנאום יצליח.

יעקב ליצמן: אם זה יהיה טוב לאופוזיציה – זה בסדר.

גדעון סער: בהחלט.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו כמובן נצביע אי-אמון בממשלה - זה חידוש – ואני הייתי צריך לדבר על המצב המדיני, הייתי צריך לדבר על נאום שדה-בוקר, על כל הדברים, אבל אני אשאיר את זה לכל חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: מה כל הדברים האלה שמדברים על שלום?

יעקב ליצמן: לשמור עלינו.

יעקב ליצמן: לשמור עלינו, נכון?

יעקב ליצמן: מה שומר עלינו יותר מהשבת?

יעקב ליצמן: האם יש דבר ששומר עלינו יותר מהשבת?

יעקב ליצמן: ובאה חברת "אל על" – היא אומנם חברה פרטית – ואני מתכונן לעשות בירור יסודי אתה אם יש לה היתר עבודה, אין לה היתר עבודה; כמה עובדים היא מעבידה.

יעקב ליצמן: היא התנגדה ל"שמים פתוחים".

יעקב ליצמן: אולי אתם יודעים, רבותי, מה הייחוס של "אל על" שהיא כל כך מתנגדת ל"שמים פתוחים"?

יעקב ליצמן: כי היא שומרת שבת.

יעקב ליצמן: זה הטיעון כל הזמן, כי בביזנס, השקל הוא אותו שקל, הדולר אותו דולר.

יעקב ליצמן: מה ההבדל בכל זאת בין "אל על" לחברות אחרות?

יעקב ליצמן: כולם מתכוונים לכסף.

יעקב ליצמן: אמרו: "אל על" שומרת שבת.

יעקב ליצמן: אבל אם גם השבת לא - - -

גדעון סער: מאז הממשלה בראשות מנחם בגין.

יעקב ליצמן: כן.

גדעון סער: מאז.

יעקב ליצמן: בהחלט, מאז - - -

גדעון סער: לא לפני זה.

יעקב ליצמן: לא לפני זה, בהחלט לא, אבל אז יש הבדל, אדוני.

יעקב ליצמן: תבוא "אל על" ותגיד: אני חברה פרטית – אין בעיה, אבל היא צריכה להבין שרוב הנוסעים של "אל על" היום הם אנשים דתיים חרדים.

יעקב ליצמן: מי בא לארץ היום, עם כל הכבוד - תבדקו את זה בנתוני התיירות.

יעקב ליצמן: רוב התיירות היום זה דתיים חרדים, והם בעיקר טסים ב"אל על".

יעקב ליצמן: "אל על" צריכה לחשוב, פשוט מאוד – תעזבו את הדת כאן – תדברו ביזנס.

יעקב ליצמן: היא רוצה לבוא לקראת.

יעקב ליצמן: נניח אם "אל על" היתה יודעת שהנוסעים שלה רוצים לאכול בכל טיסה אבוקדו – היא לא היתה קונה אבוקדו בשבילם?

יעקב ליצמן: זה ביזנס.

יעקב ליצמן: היא באה לקראתם, היא מחפשת מה טוב, כך שהיא תוכל למשוך נוסעים.

יעקב ליצמן: רוב נוסעיה הם דתיים וחרדים.

יעקב ליצמן: אם היא רוצה למשוך אותם – היא צריכה לשמור שבת, למה להתגרות?

יעקב ליצמן: אז מה היא אמרה?

יעקב ליצמן: – היא מאוד מקפידה לא להשאיר נוסעים.

יעקב ליצמן: יפה.

יעקב ליצמן: מה היא עשתה ברומא, מדריד – לא יודע איפה זה היה – השאירה אותם שלושה ימים, כי רצתה לשמור על יום ראשון של מדריד, כי שם לא עובדים.

יעקב ליצמן: אז זה בסדר; שבת לא בסדר.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, הכול מתחיל בממשלה.

יעקב ליצמן: ולכן, אני מקווה בעזרת השם, שביום רביעי נגיש אי-אמון בממשלה לשבוע הבא.

גדעון סער: בנושא הזה.

יעקב ליצמן: בנושא הזה של שבת – בטח.

יעקב ליצמן: אני חושב שהממשלה אשמה בכל - - -

יעקב אדרי: זה היה חד-פעמי, הרב ליצמן.

יעקב אדרי: זה היה חד-פעמי, כנראה – כך אני מבין.

יעקב ליצמן: אני יודע שאומרים לי כל שבוע שזה חד-פעמי.

יעקב ליצמן: אני שומע את זה כל פעם - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ליצמן, כשאומרים פעם אחת – זה חד-פעמי; פעמיים – זה לא חד-פעמיות אבל זה מקריות; שלוש פעמים זה שיטתיות.

יעקב ליצמן: ופעם רביעית זה בדיחה.

יעקב ליצמן: אבל מה, גם הממשלה – אדוני יודע שמטעם יושב-ראש הקואליציה כבר היה אולטימטום אחד להדיח אותי לפני כמה שבועות.

יעקב ליצמן: הוא נתן לי עשרה ימים, ואז הודעתי לראש הממשלה שעד סיום האולטימטום אני אפילו לא רוצה לדבר אתם, ואז נתנו לי אולטימטום חדש, שהסתיים ביום חמישי – אם אדוני רוצה לבדוק את פרוטוקול הכנסת, בוועדת הכספים הייתי עדיין יושב-ראש היום – ואני מספר הכול כקוריוז, כי כך נראית הקואליציה - - -

יעקב אדרי: היושב-ראש - - -

יעקב ליצמן: רוב ההעברות בוועדת הכספים מאושרות בניגוד לדעת הקואליציה, בקולות האופוזיציה.

יעקב ליצמן: למה אתה צוחק, זה המצב - -

יעקב אדרי: זה מעציב, זה לא מצחיק - - -

יעקב ליצמן: - - חבל שאין כאן חברי הכנסת הקבועים - רובי ושלי וחיים אורון – תשאל אותם מה קורה – ניסן אפילו, איפה הם?

יעקב ליצמן: כל דבר שצריך להעביר בהעברות תקציביות – בעיקר האופוזיציה.

יעקב ליצמן: אם האופוזיציה מחליטה פעם אחת ללמד לקח את הממשלה – היום לאיזה משרד, שאני לא רוצה לפרט כאן על דוכן הכנסת - -

גדעון סער: אתה יכול לומר.

יעקב ליצמן: - - אז הפילו, והוא מחכה בתור.

יעקב ליצמן: ואם היה שר שהיה צריך לחכות להבטחה של 300,000 שקל - ארבע פעמים הביאו את זה לוועדת הכספים כי לא היתה קואליציה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

גדעון סער: יש לי הרגשה שגם מחר תהיה יושב-ראש ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: דווקא אביגדור קרא לי עוד פעם.

גדעון סער: לדעתי הוא קרא לך לקראת הרצון לקדם את חוק ההסדרים, אבל זאת רק ההערכה שלי.

יעקב ליצמן: מחר בבוקר?

גדעון סער: יכול להיות שאני טועה.

גדעון סער: חבר הכנסת אברהים צרצור, בבקשה.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת חנא סוייד.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין בפי מלים לתאר את הצעות החוק המציפות לאחרונה את הכנסת, שבכל המובנים הן נגועות ברוח שטנית-גזענית מובהקת ובאות לרמוס את שארית זכויות האדם הבסיסיות הקשורות לעשרות, אם לא למאות משפחות שעומדות מול איום של פירוק ואובדן.

אברהים צרצור: הצעות החוק האלה, או הבקשות להאריך בשנתיים את תוקפם של חוקים קיימים מהסוג הזה, הן שערורייה, בושה וחרפה והתעללות גזענית לשמה.

אברהים צרצור: מה ההצעות האלה אומרות באמת ובתמים?

אברהים צרצור: פשוט מאוד, מאות משפחות חשופות לפי החוקים האלה לקריעה ולפיזור לכל הרוחות.

אברהים צרצור: אני חושב שהדעת הנורמלית, האנושית, הבסיסית, אינה יכולה לסבול מצב שבו משפחות במספרים אדירים כאלה מתפוצצות – בדיוק כך – באמל"ח שהממשלה משתמשת בו.

אברהים צרצור: כשאני משתמש במלים אלה אני לא מגזים בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: משפחות שלוות, תמימות, שכל מטרתן לחיות בשקט ובשלווה ולנהל את חייהן בצורה אנושית ונורמלית - הממשלה באה, באים החוקים האלה, באות ההצעות האלה, ומעמידים אותן במצב קשה ביותר, שאין ואי-אפשר לסבול אותו בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: למה ישראל צריכה בכלל את החוקים האלה?

אברהים צרצור: התשובה על השאלה הזאת מתחלקת לשניים: או שהגורם שעומד מאחורי ההצעות האלה אינו סומך על שיקול דעתו של שר הפנים – וכל הגורמים הבוחשים בקערת הביטחון של מדינת ישראל – דרך אגב, בחוקים הקיימים יש סעיפים שנותנים לשר הפנים את מלוא הסמכות שלא לאשר בקשות לאיחוד משפחות אם יש סיבות ביטחוניות שלא לאפשר זאת - או שהגורם שעומד מאחורי ההצעות האלה אינו סומך כלל וכלל על שיקול דעתו של בית-המשפט העליון כשנושאים אלה מגיעים לדיון בו.

אברהים צרצור: הרי זכותו של אזרח במדינת ישראל לפנות אל בית-המשפט העליון אם משרד הפנים אינו מאשר בקשה כזאת.

אברהים צרצור: אז אלה שעומדים מאחורי החוקים השטניים האלה, הפאשיסטיים במלוא מובן המלה, אינם סומכים על שיקול דעתו של שר הפנים, וגם לא על שיקול דעתו של בית-המשפט העליון.

אברהים צרצור: אני חושב שזאת פגיעה קשה מאוד במוסדות שסמכותם המלאה היא, בלא סייג, לטפל בסוגיות האלה.

אברהים צרצור: משפט אחרון – אשר לתוכנית השלום: הצהרות לעומת מעשים.

אברהים צרצור: ממשלת ישראל תמיד מאשימה את הפלסטינים שהם מדברים הרבה ולא עושים כלום.

אברהים צרצור: נראה שבתקופה האחרונה התפקידים האלה התחלפו, וישראל מתנהגת כמו שהיא טוענת שהצד השני מתנהג: ממשלת ישראל מדברת, מדברת ומדברת, אבל לא עושה דבר לחזק את עשיית השלום הרצינית.

אברהים צרצור: אנחנו מברכים על האיפוק ששמענו עליו בימים האחרונים, אבל אני בטוח שאם אנחנו באמת רוצים שהפסקת האש הזאת תחזיק מעמד צריך ללכת קדימה עוד כמה צעדים; צריך עוד אומץ.

אברהים צרצור: צריך שהממשלה תחליט להרחיב את הפסקת האש גם לגדה המערבית, ולא תיתפס לכל מיני צידוקים שלעניות דעתי אין להם רגליים – אין שום אחיזה בינם לבין המציאות.

אברהים צרצור: לכן, אנחנו רוצים בהפסקת האש, רוצים בשלום, רוצים בהתקדמות רצינית בכיוון של השכנת שלום והשקטת כל הגבולות וכל החזיתות בין הפלסטינים ובין ישראל, אבל אני חושב שכל עוד הפסקת האש הזאת לא מורחבת יש סכנה שהכול יתמוטט ונהיה במצב מסוכן.

אברהים צרצור: תודה, כבודו.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת צרצור.

גדעון סער: עתה ידבר חבר הכנסת חנא סוייד מסיעת חד"ש.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: לרשותך שלוש דקות.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מה עוד לא נאמר על חוק האזרחות והכניסה לישראל מבחינת ההשפעה שלו והסבל שהוא מסב למאות אם לא לאלפי משפחות ערביות, גם לגברים וגם לנשים, אבל בעיקר לילדים, שמוצאים את עצמם חצויים בין אבא ובין אמא, בין שהייה כאן ובין שהייה בשטחים, בגדה או בעזה.

חנא סוייד: אני לא רוצה להכביר ולהוסיף הרבה תיאור של הסבל הזה.

חנא סוייד: אני חושב שמה שנאמר כאן בהחלט מספיק.

חנא סוייד: אנחנו בהחלט חושבים שמדובר כאן בכיסוי.

חנא סוייד: הכוונה האמיתית של החוק הזה היא כיסוי על מה שנקרא "הסכנה הדמוגרפית".

חנא סוייד: אין כמעט קשר בין החוק הזה ובין ביטחון.

חנא סוייד: אני רוצה להיכנס לרגע לקונספציה הזאת, כאילו החוק הזה מכוון להתמודד עם בעיה ביטחונית.

חנא סוייד: מובן שבמאזן בין הצורך הביטחוני לכאורה מצד אחד ובין הגורמים האנושיים וההומניים מצד אחר צריך למתוח את הקו במקום כלשהו.

חנא סוייד: מצד אחד, כפי שנטען כאן, יש העניין של הגנה על אזרחי המדינה.

חנא סוייד: השר הרחיב ואמר שמדובר לא רק באזרחי המדינה היהודים, אלא גם באזרחי המדינה הערבים.

חנא סוייד: תודה רבה.

חנא סוייד: אי-אפשר לקבל את ההיגיון הזה כדי להשית חוק כזה, שפוגע באופן גורף באוכלוסייה שלמה.

חנא סוייד: כאן צריך לחפש איזון שקשור לתכונות של מי שמחליט.

חנא סוייד: כאן נכנסת השאלה כמה אתה מחשיב את עצמך ואת הביטחון שלך, לכאורה, לעומת הכבוד וההומניות של האנשים, של כלל הקהל, של כלל האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

חנא סוייד: מתברר שהמאזן כל כך נוטה לצד של אבסולוטיזם מוחלט, שלא רוצים להסתכן בשום פנים ואופן, ולכן הפתרון הוא על חשבון כל התופעה: אנחנו רוצים לבטל את זה באופן גורף לחלוטין ולא לקבוע מידה כלשהי של בחירה, או ברירה פרטנית, ולא לבדוק כל מקרה לגופו.

חנא סוייד: אם באמת יש ידיעות מודיעיניות, צריך להתייחס אליהן; אבל לבטל במחי יד, במכה אחת ובאופן גורף כל כך, ולגרום סבל כל כך גדול לאוכלוסייה שלמה, אני חושב שזה לא ממעלת האיזון שחברה מתוקנת צריכה לקבל על עצמה.

חנא סוייד: בסופו של דבר, בדברים כאלה לא הכנסת ולא הקואליציה תשפוט.

חנא סוייד: מי שישפוט כאן הוא ההיסטוריה, שתגיד את דברה אשר לאמצעים לא מקובלים, גזעניים, פאשיסטיים, שאי-אפשר לקבל אותם בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: תודה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת סוייד.

גדעון סער: חבר הכנסת , בבקשה.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת חיים אורון.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש לנו הרבה דברים לומר על חוק האזרחות.

עזמי בשארה: זה אחד מחוקי האזרחות המוזרים בעולם.

עזמי בשארה: הוא חוק אידיאולוגי – לא היה חוק כזה שמחשיב בדיעבד אנשים שגרו כאן

עזמי בשארה: כאילו נכנסו לארץ מכוח חוק השבות.

עזמי בשארה: מהרגע הראשון הוא יצר שני סטטוסים של אזרחים: אחד אידיאולוגי, שלשמו קמה המדינה, והאחר מקרי.

עזמי בשארה: יש אנשים שנמצאו פה כשקמה המדינה ולכן הם אזרחים.

עזמי בשארה: יהודים שנולדו לפני מאה שנה פה נחשבו כאילו נכנסו לארץ מכוח חוק השבות.

עזמי בשארה: חוק מוזר מאוד חוק האזרחות הישראלי.

עזמי בשארה: הוא קשור גם לנושא אידיאולוגי שנקרא חוק השבות.

עזמי בשארה: גם האזרחות עצמה לא יוצרת זיקה הדוקה בין אזרח למדינה אלא השייכות האתנית היא שיוצרת את הזיקה הרצינית בין יחיד למדינה.

עזמי בשארה: הרבה דברים יש לנו להגיד - אחרי שהרבה תושבים natives, תושבים מקוריים, הוגלו מהמקום בכוח ולא נתנו להם לחזור גם כשרצו וגם כששככו הקרבות ותמו.

עזמי בשארה: הרבה דברים יש לנו להגיד על חוק האזרחות מבחינה היסטורית, והרבה דברים על העוול ההיסטורי.

עזמי בשארה: אבל מדינת ישראל מובילה אותנו בכיוונים מוזרים ביותר כאשר היא מכפיפה את נושא האזרחות האוניברסלית למה שהיא קוראת לו "סכנה דמוגרפית".

עזמי בשארה: אין היום דמוקרטיה.

עזמי בשארה: יש חלוקת רשויות, איזון, checks and balances, וזכות הצבעה.

עזמי בשארה: אזרחות היום היא מוקד הדמוקרטיה.

עזמי בשארה: כאשר משחקים בחוק האזרחות, לדעתנו, משחקים בכל הסדר החברתי הקיים.

עזמי בשארה: בישראל יש נטייה להכפיף את נושא האזרחות לכל מיני נושאים כמו סכנה דמוגרפית ועניינים אידיאולוגיים.

גדעון סער: חבר הכנסת ברכה, אתה צריך להחליט אם להמשיך בשיחה - - -

מוחמד ברכה: אני לא מדבר.

גדעון סער: חבר הכנסת בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אתה יודע וחברי הכנסת יודעים - ואני לא יודע אם היית בכנסת אז, ואתה חושב שהיית - שאלי ישי דיבר על כך שהוא מכין חוק כזה לפני שהתחילה האינתיפאדה השנייה, לפני הפיגועים.

עזמי בשארה: הייתי פה, ישבתי ושמעתי אותו אומר זאת, ואפילו קראנו לו קריאות ביניים.

עזמי בשארה: אמרו שמכינים חוק כזה להגביל, והוא קרא לזה זכות שיבה זוחלת, ואמר שצריך להפסיק את זכות השיבה הזוחלת הזאת.

עזמי בשארה: איך קשרו זאת פתאום לפיגועים?

עזמי בשארה: ומה המשחק הציני הזה בנושאי אזרחות וביטחון?

עזמי בשארה: יש שני פיגועים: האחד - שמי שהוביל היה כזה, ואפשר להגיד שיש אזרחים קיימים שגם יובילו, ויכולים להיות גם יהודים וערבים במונית או באוטו, והפיגוע השני - שיבואו לפה ויגידו: זה משת"פ שישראל יישבה בתוך גבולות מדינת ישראל - הפיגוע בחיפה.

עזמי בשארה: ישראל יישבה במדינת ישראל אנשים מסוימים שיש להם זיקה במקרים לפיגועים.

עזמי בשארה: אין קשר.

עזמי בשארה: העניין הוא דמוגרפי.

עזמי בשארה: עכשיו, אחרי כל הרקע ההיסטורי שדיברתי עליו, על הקשר שלנו עם האזרחות הישראלית, באה מדינת ישראל ובעצם אומרת, שזכות אזרחית כמו להינשא, להתחתן, תהיה כפופה לפוליטיקה ולאידיאולוגיה, והיא לא.

עזמי בשארה: מטבעה היא לא כפופה.

עזמי בשארה: כאשר לא היה מצור, כאשר היתה עבודה בשטחים וכאשר אנשים התחתנו עם נשים או גברים מרמאללה או משכם, אני אומר לכם ומעיד לפניכם - הרי גרתי שם עשר שנים - שהיתה זרימה משני הכיוונים.

עזמי בשארה: אנשים התחתנו וגרו ברמאללה, והרבה נשים מהנגב התחתנו וגרו בעזה.

עזמי בשארה: התהליך שקרה הוא תהליך טבעי שקורה בכל מדינות העולם, שיש זרימה למקום שיש בו עבודה ויש יותר שקט, והדברים יכולים גם להתהפך כאשר התנאים שונים.

עזמי בשארה: אבל בישראל מכפיפים את זה פתאום והופכים את זה לאידיאולוגיה.

עזמי בשארה: לכן פותחים שאלות ופצעים גדולים שטרם הגלידו בנושא הזה של האזרחות.

עזמי בשארה: אנחנו חושבים שזה תהליך מסוכן מאוד.

עזמי בשארה: חברי כבר היטיבו להסביר כמה זה לא צודק וכמה זה עושק וכו'.

עזמי בשארה: אבל לטווח הרחוק, מהבחינה הזאת משחקה של ישראל בנושא האזרחות והכפפתו לכל מיני שיקולים אידיאולוגיים וכו' הוא דבר מסוכן מאוד לעניין שהוא האבן העיקרית שמסדירה יחסים בין יחיד לחברה בחברה המודרנית.

עזמי בשארה: תודה רבה.

דליה איציק: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

דליה איציק: יסיים - חבר הכנסת צחי הנגבי.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כל פעם שעולה הנושא, שחבר הכנסת בשארה העלה אותו כאן עכשיו, אני רואה חובה, כיהודי וכציוני, לומר שאני מסכים אתו.

חיים אורון: אני חלוק עליו מכול וכול בראייתו את מדינת ישראל כמדינת כל אזרחיה.

חיים אורון: אני רואה במדינת ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית ומדינת כל אזרחיה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, אי-אפשר אפילו להשחיל פה מלה.

חיים אורון: אני לא מוכן לוותר על הזהות היהודית והדמוקרטית של מדינת ישראל.

חיים אורון: מתוך נקודת המוצא הזאת אני אומר, שחוק האזרחות, שתוקפו יוארך בעוד שנתיים, פוגע בתפיסה הזאת ובהצדקה המוסרית להתמודד עליה, כי יש בי תוקף מוסרי להגן על מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

חיים אורון: אין בי תוקף ואין בי רצון להגן על מדינת ישראל - -

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, תמתין בבקשה.

דליה איציק: רבותי השרים, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, את האנרגיות תשמור לכיסא שלך, בבקשה.

דליה איציק: שב בבקשה.

דליה איציק: זה מפריע לחבר הכנסת אורון.

חיים אורון: - - להגן על חקיקה שנושאת את שם הביטחון לשווא, כי אמרנו שגם כאשר החוק הזה חוקק בכנסת בתחילה כלפי מי שיש נגדו ולו חשד במעורבות באיזה מעשה שפוגע בביטחון המדינה, יש בחוקים הקיימים כל הכלים להתמודד עם השאלה הזאת.

חיים אורון: מדובר פה בחוק שריח חריף מאוד של חקיקה גזענית עולה ממנו, ומוטב שלא יתקיים בספר החוקים.

חיים אורון: משפט נוסף - אני רוצה להתייחס לשתי ההצעות האחרות שמופיעות כאן כאי-אמון בממשלה.

חיים אורון: הימין זועק מרה על נאומו של ראש הממשלה בשדה-בוקר.

חיים אורון: נאומו של ראש הממשלה בשדה-בוקר - אם מי ממפלגתי היה צריך לנאום אותו, יכול להיות שהוא היה נואם נאום קצת אחר.

חיים אורון: אבל המסר העיקרי שעולה מהנאום הזה, בעיני הוא חשוב בעיתוי הזה, הוא חיובי בעיתוי הזה, וטוב שנאמר כך מאשר כל מיני אמירות אחרות וכל מיני נאומים אחרים שנישאים בבית הזה ובמקומות אחרים.

חיים אורון: על-פי הבנתי, הנאום הזה אומר באופן ברור שממשלת ישראל רואה את עצמה כשותף לרשות הפלסטינית בהנהגת אבו-מאזן - וכשתהיה בממשלה שה"חמאס" חלק ממנה - למשא-ומתן רציני על פתרון הסכסוך בינינו לבין הפלסטינים.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, אמרו לי כבר במקום אחר: "אתם ממציאים אתרוג חדש".

חיים אורון: אנחנו לא ממציאים שום אתרוג חדש.

חיים אורון: אם נמשיך את הדימוי של חג הסוכות, אנחנו אולי ממציאים עכשיו לולב חדש.

חיים אורון: אנחנו ננער וננער אותו, עד שילך ברצינות במסלול של התקדמות בתהליך השלום.

חיים אורון: זה תפקידנו בבית הזה.

חיים אורון: לכן, שום אתרוגים - נענוע של לולבים.

חיים אורון: לכן נימנע בהצבעות על הצעות הליכוד והאיחוד הלאומי, ונצביע בעד הצעת האי-אמון של הסיעות הערביות.

מיכאל איתן: הבעיה היא, שבכל נענוע נופלים עוד "קסאמים".

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: יחתום את הדיון הזה חבר הכנסת צחי הנגבי, יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

מיכאל איתן: ללולב אין טעם ואין ריח, וזו הבעיה.

דוד טל: יש לו טעם.

מיכאל איתן: יש לו טעם ואין לו ריח.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, מזכיר הכנסת - - -

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: אדוני השר, השר כהן, נא לשבת.

דליה איציק: בבקשה.

קריאה: לא שומעים.

דליה איציק: תיכף ישמעו.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: סליחה, אבל שם לא מדברים.

דליה איציק: אני אוציא שם את האנשים.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, הרגע עשיתי לך שקט, נכון?

דליה איציק: אדוני השר, שר הדתות.

רוני בר-און: אין דבר כזה.

דליה איציק: אבל יהיה.

דליה איציק: מה?

דליה איציק: אני מדליפה משהו?

רן כהן: אפשר לקרוא לזה: שר הדתות בפועל.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

צחי הנגבי: גברתי היושבת בראש, רבותי חברי הכנסת, על מה יצא קצפה של האופוזיציה, לא היה קל להבין בדיון הזה.

צחי הנגבי: נאום שדה-בוקר - תקראו אותו מכל כיוון שלא תקראו בו - חזר בפעם המי-יודע-כמה על נכונותו של כל אזרח ישראלי, של כל מנהיג ישראלי, של כל סיעה בבית הזה להגיע לשלום אמת עם השכנים הפלסטינים תוך כדי עמידה איתנה על משמר האינטרסים הלאומיים והביטחוניים של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: זו השורה הראשונה וזו השורה התחתונה של נאום ראש הממשלה.

צחי הנגבי: אתה הופך בו בנאום והופך, ואינך מגלה בו דבר שלא נאמר על-ידי כל ראשי הממשלות שכיהנו בבית הזה לפני מלחמת ששת הימים וקל וחומר לאחר מלחמת ששת הימים.

דליה איציק: נא לשבת.

גלעד ארדן: לרבות האסירים ששפוטים לזמן ארוך?

צחי הנגבי: אני חושב שאסירים כאלה שוחררו בממשלות ישראל בהיקפים שאני ואתה מצרים עליהם, אבל היו - - -

גדעון סער: אתה תמיד התנגדת לזה, ולכן אנחנו - - -

צחי הנגבי: אני עדיין מתנגד לזה, אבל ראשי הממשלות שאותם אנחנו מייצגים בבית הזה ולא את עצמנו, עשו - - -

גדעון סער: אנחנו מייצגים את ראשי הממשלות?

צחי הנגבי: כן.

צחי הנגבי: אני חושב שאתה מייצג את יצחק שמיר ואת מנחם בגין, ועושה זאת בהצלחה.

צחי הנגבי: גם ממשלות יצחק רבין וגם ממשלות אריאל שרון עשו עסקאות.

צחי הנגבי: גם הם כולם דיברו על שלום.

צחי הנגבי: גם ראש האופוזיציה דהיום באחד מהראיונות האחרונים שלו דיבר על מדינה פלסטינית.

צחי הנגבי: אינני חושב שיש ראש ממשלה ישראלי אחד שלא נשא ביום מן הימים את נאום שדה-בוקר שלו, שבו הוא מייחל לשלום אמיתי ומדגיש את העובדה שאם יגיע רגע כזה - אין הרבה בבית הזה שמאמינים שהרגע הזה מתקרב, וגם לא אני - הוא יהיה כרוך בפשרות כואבות של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: דברים קלאסיים, שגרתיים ובנאליים.

צחי הנגבי: אני זוכר שאפילו יצחק שמיר - האיש שלא זז ולא נכנע - הלך למדריד.

ראובן ריבלין: - - -

צחי הנגבי: ומי ישב שם?

צחי הנגבי: - כולנו זוכרים.

צחי הנגבי: אז אופוזיציה זו אופוזיציה.

צחי הנגבי: כולנו בשלב כזה או אחר באופוזיציה, וכולנו באופוזיציה שוכחים את הימים שהיינו בקואליציה.

צחי הנגבי: תפקיד הקואליציה להזכיר לאופוזיציה מה היה כשהיא היתה בקואליציה.

צחי הנגבי: לכן, אני מזכיר לידידי באופוזיציה את נאום - - -

ראובן ריבלין: - - - שמיר.

ראובן ריבלין: בסדר, אתה מרגיע אותנו.

צחי הנגבי: כן, תשמע, יש שינויים.

גלעד ארדן: הקול קול אולמרט אבל הידיים ידי שמיר.

צחי הנגבי: ראש האופוזיציה דהיום הוא לא יצחק שמיר, אז הבה לא נשלה את עצמנו.

צחי הנגבי: הרוצה לשקר - ירחיק עדותו.

ראובן ריבלין: - - -

צחי הנגבי: היום יש לנו אופוזיציה, ובאופוזיציה יש גוונים.

צחי הנגבי: הייתי אומר שהגוון המתון באופוזיציה גבר על הגוון שאולי אחרים מייצגים באופוזיציה.

דליה איציק: סדרנים, בבקשה לא לתת שם לדבר.

גלעד ארדן: המציאות גברה על שניהם.

צחי הנגבי: אני עוד יכול להבין מדוע האופוזיציה מצאה לנכון לתקוף את נאום שדה-בוקר.

צחי הנגבי: בכל זאת, בנאום שדה-בוקר יש גם אמירות - -

בנימין אלון: אבן בהיסטוריה היהודית.

צחי הנגבי: - - שלא קל לשמוע.

צחי הנגבי: אבל מדוע האופוזיציה תקפה את הפסקת האש?

צחי הנגבי: את זה אני לא הצלחתי להבין.

צחי הנגבי: כלומר, מה יש בהפסקת האש - - -

צבי הנדל: אתה לא - - -

אריה אלדד: יש חוליות "קסאם" שיורות - - -

צחי הנגבי: בדרך כלל, נהוג שהדובר עושה פיליבסטר ולא שהמפריעים לדובר עושים פיליבסטר.

צחי הנגבי: הפסקת האש מחזקת את מעמדה המדיני של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: היא מציגה בעולם כולו פנים פרגמטיות וריאליות.

גלעד ארדן: ראינו בנאום - - -

גדעון סער: ראינו בנאום.

גדעון סער: סיפורי הסבתא האלה.

דליה איציק: חבר הכנסת חסון.

צחי הנגבי: האופוזיציה טוענת שהפסקת האש גורמת נזק ביטחוני למדינת ישראל.

צחי הנגבי: מה הנזק?

צחי הנגבי: – נורו שבעה או שמונה "קסאמים".

גלעד ארדן: 15.

בנימין אלון: התחמשות.

צחי הנגבי: לא.

צחי הנגבי: ההתחמשות - אני לא שמעתי באופוזיציה אמירות על ההתחמשות.

גלעד ארדן: פעם ידעתם להסתכל גם קדימה מה קורה.

צחי הנגבי: גברתי היושבת-ראש, אם אפשר לסייע לי.

צחי הנגבי: שמעתי שנורו שמונה - - -

רן כהן: זו לא ועידת הליכוד.

גלעד ארדן: גם לא ועידת מרצ.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון.

נסים זאב: - - -

צחי הנגבי: נורו שמונה "קסאמים".

צחי הנגבי: כמה נורו לפני שהפסקת האש יצאה והגיעה לפרקה?

צחי הנגבי: - -

דליה איציק: נא להגביר את הרמקול לחבר הכנסת צחי הנגבי.

צחי הנגבי: - - 800 "קסאמים".

צחי הנגבי: כלומר, אם מפחיתים את מספר ה"קסאמים" באופן דרמטי ב-90%, זו פגיעה דרמטית בביטחונה של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: עוד מדברים על ההתחמשות וההתעצמות - - -

מיכאל איתן: מה עם ההסכמה לתוכנית הסעודית?

מיכאל איתן: מה עם זה?

גדעון סער: אתה לא מאמין למלה אחת שאתה אומר.

דליה איציק: חבר הכנסת אפי איתם.

דליה איציק: חבר הכנסת אפי איתם.

דליה איציק: על כל אחד צריך להעיר בנפרד?

צחי הנגבי: חבר הכנסת , אני שמח שסוף-סוף אחרי הרבה שנים אתה צועק עלי.

צחי הנגבי: זה בסדר, הגיע הזמן.

גדעון סער: מה שאמרת - אתה לא מאמין.

נסים זאב: העיקר שאנחנו מאמינים.

נסים זאב: מה זה משנה?

דליה איציק: חבר הכנסת נסים זאב, אל תעזור לי.

דליה איציק: בבקשה.

צחי הנגבי: הפסקת האש - אומר ראש הממשלה, חזור ואמור יום-יום, שאנחנו בוחנים אותה מדי יום.

צחי הנגבי: בינתיים, לא נראה לי שהמבחן הזה גרם למדינת ישראל נזק.

אפי איתם: לא - - - שיודו שזו הפסקת אש.

צחי הנגבי: מה שכן ברור הוא, שהיום כל חובת ההוכחה עברה אל הצד הפלסטיני.

צחי הנגבי: מעמדנו מתחזק, ואם הם מפירים - מעמדנו שוב מתחזק.

צחי הנגבי: כל צעד שלא תבחן בו את ההתפתחות בהפסקת האש הוא טוב לישראל.

צחי הנגבי: תסתכל על זה מהצד החיובי, שאולי יש פה בכל זאת דינמיקה של הבשלה בצד השני, שבאלימות הם רק מביאים על עצמם טרגדיה, שה"קסאמים" האלה לא תרמו תרומה אחת להתקדמות, לא ביטחונית ולא מדינית שלהם, ש-400 פלסטינים נהרגו בגין ההרפתקאות האלה - -

דליה איציק: השר הרצוג.

צחי הנגבי: - - ומדינת ישראל לא נסוגה אינץ' אחד מעמדותיה, וממשלת ישראל הורתה לצה"ל פעם אחר פעם לבצע סדרה בלתי פוסקת של מבצעים מוצלחים מאוד, שפיקוד הדרום הוביל לאורך כל התקופה מאז חטיפת גלעד שליט, שבהם כמעט לא היו נפגעים ישראלים.

צחי הנגבי: אולי הצד השני מתחיל להבין שמחיר האלימות הוא המשך בלתי פוסק של גביית מחיר מהחברה הפלסטינית, המשך המצור הבין-לאומי, המשך הבידוד הבין-לאומי, וישראל עומדת איתנה וחזקה.

צחי הנגבי: אז אם ישראל עומדת איתנה וחזקה, מה טעם מוצאת האופוזיציה לבקר את מדינת ישראל?

צחי הנגבי: מה טעם מוצאת האופוזיציה לייבב וליילל על כישלונו של צה"ל במאבק נגד ה"קסאמים"?

גדעון סער: כישלון הממשלה.

צחי הנגבי: אל תגיד "כישלון הממשלה".

גדעון סער: צה"ל לא נכשל.

גדעון סער: אנחנו אף פעם לא אמרנו את זה.

גדעון סער: רק אתם נכשלתם.

צחי הנגבי: אתם אמרתם: תנו לצה"ל לנצח.

גדעון סער: את זה אתה אמרת.

צחי הנגבי: ואתה אמרת.

גדעון סער: את זה אתה אמרת.

צחי הנגבי: ואם נותנים לצה"ל לנצח וצה"ל עושה את שלו בגבורה ובעוז רוח עילאיים יום-יום - - -

גדעון סער: - - - פרוטוקול - - -

דליה איציק: חבר הכנסת סלומינסקי, תיכף אוציא אותך כי אתה מפריע.

צחי הנגבי: אז האופוזיציה, במקום להיות אופוזיציה לדרג המדיני, הפכה לאופוזיציה למערכת הביטחון.

גדעון סער: מערכת הביטחון, נו באמת.

צחי הנגבי: אופוזיציה לצה"ל - זה מה שנהייתם.

צחי הנגבי: אתם כל הזמן תוקפים את הצבא.

גלעד ארדן: אוי, אוי, אוי.

צחי הנגבי: כל הזמן אתם תוקפים את מערכת הביטחון: למה לא מצליחים?

צחי הנגבי: למה לא מסכלים?

צחי הנגבי: למה ה"קסאמים" ממשיכים ליפול?

צבי הנדל: - - - שקרן.

צבי הנדל: ממתי נהיית שקרן?

דליה איציק: חבר הכנסת הנדל.

צחי הנגבי: רבותי, מה שאני מציע לאופוזיציה זה לתת לא לצה"ל לנצח - לתת לממשלה לבצע את המהלך שהיא מובילה תוך איזון - - -

גדעון סער: היא מובילה.

צבי הנדל: הממשלה היא האופוזיציה לצה"ל.

צבי הנדל: הממשלה נכשלה.

צחי הנגבי: הרי אתם טוענים שהממשלה מובילה לכיוון לא נכון.

גדעון סער: היא מובילה.

גדעון סער: היא לא מובילה כלום.

דליה איציק: חבר הכנסת סער.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, אתה ממלא פה את מקומי לא מעט פעמים.

דליה איציק: אתה כל הזמן מפריע.

צחי הנגבי: על זה נאמר, כאשר משהו מרגיז ומכעיס, נראה שניכרים דברי אמת, אחרת לא היתה סיבה להתרגז ולהתקומם.

צחי הנגבי: אבל זה כואב, כואב שפתאום כל האזהרות שלהם לא מתממשות.

צחי הנגבי: כולן.

צחי הנגבי: ישראל מתחזקת בזירה הבין-לאומית - - -

גדעון סער: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער.

מיכאל איתן: כל הנבואות התקיימו.

מיכאל איתן: כולן.

מיכאל איתן: אחת לאחת.

מיכאל איתן: מה עם תוכנית ההתכנסות, למשל, שהלכתם אתה לבחירות?

צחי הנגבי: מיקי, דיברת מעל הדוכן?

דליה איציק: חבר הכנסת הנגבי, אתה כבר ארבע דקות אחרי הזמן.

צחי הנגבי: לסיכום, גברתי היושבת-ראש, המדיניות הנחושה שהפגינה ממשלת ישראל בחודשים האחרונים מול הטרור, והמדיניות הריאלית והפרגמטית שהפגין ראש הממשלה בנאום בשדה-בוקר - - -

דליה איציק: שר הפנים, שב בבקשה.

צחי הנגבי: נושא אחד עלה בדברי האופוזיציה, ואני חושב שמן הראוי שגם כאשר יש הסכמות נעלה אותן מעל הדוכן.

צחי הנגבי: ברצועת-עזה מתנהל תהליך של בניין כוח והתעצמות שמטרתו להעביר את רצועת-עזה למודל דמוי "חיזבאללה" בדרום-לבנון.

צחי הנגבי: דברים אלה הם נחלת הכלל, הם לא סודות מדינה; חוזרים עליהם ראשי המדינה – ראש הממשלה, שר הביטחון, הרמטכ"ל, ראש השב"כ – גם בהופעותיהם הפומביות וגם בהופעותיהם בוועדות הכנסת.

צחי הנגבי: אין שום סיכוי שהשאננות שהופגנה בשעתו, ועליה מצרים בונה, אני מתאר לעצמי – גם אלה שצידדו בה בעבר, קל וחומר אלה שהזהירו מפניה בעבר – תמצא את ביטויה מול החזית הדרומית.

צחי הנגבי: מי שנכווה ברותחין נזהר בצוננין.

צחי הנגבי: מדינת ישראל, ממשלת ישראל, אני מאמין שהבית הזה על כל חלקיו, כולנו יודעים שאם נמצא את עצמנו מול מודל דמוי "חיזבאללה" ברצועת-עזה, כאשר נתעמת אתו, אם זה יהיה מאוחר מדי, המחיר שייגבה ממדינת ישראל יהיה כבד מנשוא.

צחי הנגבי: לכן, כל הבית הזה יודע שאין בהפסקת האש הזאת כדי לתת אור ירוק – הסכמה שבשתיקה או השלמה שמתוך רשלנות – לתהליך ההתעצמות של ה"חמאס".

צחי הנגבי: מדינת ישראל תתמודד אתו, תמצא את הדרך היעילה והנכונה לקעקע אותו, ואין בהקשר זה הבחנה בין אופוזיציה ובין קואליציה.

צחי הנגבי: תודה, גברתי.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעות.

דליה איציק: לפנינו שלוש הצבעות נפרדות.

דליה איציק: תחילה נצביע על הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בשל תוכניתו המדינית של ראש הממשלה כפי שהוצגה בשדה-בוקר.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 21 נגד – 59 נמנעים – 11 הצעת סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל – יהדות התורה לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בשל תוכנית "הכניעה" של ראש הממשלה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 20 נגד – 60 נמנעים – 11 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת הליכוד לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון מטעם סיעות חד"ש - רע"ם-תע"ל - בל"ד.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות חד"ש - רע"ם-תע"ל - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 11 נגד – 75 נמנעים – 3 הצעת סיעות חד"ש - רע"ם-תע"ל - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעות חד"ש - רע"ם-תע"ל - בל"ד לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להודעת הממשלה בדבר הקמת משרד חדש, אשר ייקרא "המשרד לנושאים אסטרטגיים", ובדבר ההחלטה כי השר אביגדור ליברמן יכהן בתפקיד השר לנושאים אסטרטגיים ויעמוד בראש המשרד לנושאים אסטרטגיים, נוסף על תפקידו כסגן ראש הממשלה.

דליה איציק: אני מזמינה את השר .

דליה איציק: בתום דבריו אנחנו עוברים לדיון, ולאחר מכן - הצבעה.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי הממשלה החליטה ב-3 בדצמבר 2006, על-פי סמכותה לפי סעיף 31(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, להקים משרד חדש אשר ייקרא "המשרד לנושאים אסטרטגיים".

יעקב אדרי: כן החליטה הממשלה ב-3 בדצמבר 2006, על-פי סמכותה לפי סעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לשנות את חלוקת התפקידים בממשלה ולקבוע כי השר אביגדור ליברמן יכהן בתפקיד השר לנושאים אסטרטגיים ויעמוד בראש המשרד לנושאים אסטרטגיים, נוסף על תפקידו כסגן ראש הממשלה.

יעקב אדרי: בהתאם לסעיפים 31(ג) ו-31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש, בשם הממשלה, את אישור הכנסת לשתי ההחלטות האמורות של הממשלה.

יעקב אדרי: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: יפתח את הדיון חבר הכנסת מיכאל איתן.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת זאב אלקין.

דליה איציק: חברי חבר הכנסת מיקי איתן, יש לך חמש דקות, אדוני.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כשהייתי ילד היה לנו מין משחק: היינו מחזיקים ביד שבלול, חילזון כזה, והיינו שרים לו שיר, מחכים לראות מתי הוא יצא מהקונכייה.

זבולון אורלב: איך היה השיר?

מיכאל איתן: היום אני עושה פרפראזה על השיר.

מיכאל איתן: יש לנו היום מין חילזון בתוך קונכייה, ששמה הממשלה, וקוראים לו ליברמן.

מיכאל איתן: היום אני אומר: ליברמן, ליברמן, צא החוצה, אבא ואמא יתנו לך משהו ממה שביקשת.

מיכאל איתן: הרי ליברמן שלנו ביקש חמישה דברים; הוא אמר ככה: דבר ראשון אני מבקש ועדת חקירה ממלכתית.

מיכאל איתן: הוא קיבל?

מיכאל איתן: לא קיבל בממשלה.

מיכאל איתן: ואני אומר לו, ליברמן, ליברמן, צא החוצה, אולי מהאופוזיציה תוכל לעשות ועדת חקירה ממלכתית.

רן כהן: הוא קיבל 20 מינויים פוליטיים.

מיכאל איתן: אחר כך הוא ביקש ברית הזוגיות.

מיכאל איתן: הוא קיבל ברית הזוגיות?

מיכאל איתן: ליברמן, ליברמן, צא החוצה, אולי תקבל בחוץ את ברית הזוגיות.

מיכאל איתן: לא קיבלת כלום.

מיכאל איתן: הדבר השלישי, הוא אמר לפני חודש – תסתכלי אסתרינה, את יודעת לקרוא, בעברית וברוסית, אפילו בכתב ברייל זה התפרסם, לעיוורים שהולכים אחרי בן-אדם בלי לקרוא, בלי להבין; יש כמה כאלה בכנסת, שיש להם מנהג: הוא מינה אותם, אסור להם לחשוב, אסור להם לדבר, הם רק צריכים ללכת כמו עיוורים.

מיכאל איתן: לאלה התפרסם בכתב ברייל, שליברמן אמר שבתוך 30 יום תשונה שיטת המשטר.

מיכאל איתן: נו?

מיכאל איתן: ליברמן, ליברמן, צא החוצה, בוא תגיד לנו איפה השתנתה שיטת המשטר.

מיכאל איתן: אתה בקונכייה, אתה שם בפנים.

אסתרינה טרטמן: מעניין מה היית אומר אם לא היו כאן מצלמות.

אסתרינה טרטמן: את האמת אתה יודע.

מיכאל איתן: הנושא הבא היה שהוא מבקש שינוי בתוכנית המדינית.

מיכאל איתן: נו, שמעתם עכשיו, כרגע, שיש שינוי בתוכנית המדינית – אבל בדיוק הפוך מזה שהוא רצה.

מיכאל איתן: ליברמן, ליברמן.

מיכאל איתן: והנושא האחרון, כדי שתהיה הצלחה של מאה אחוז, הוא תבע אי-פינוי המאחזים, וכאן הוא צודק – זה עוד לא קרה, כי הממשלה הזאת היא בלתי צפויה, אף פעם לא יודעים מה היא עושה.

מיכאל איתן: אז יש דבר מסוים שהוא יכול להגיד: את זה – בינתיים – השגתי.

גלעד ארדן: אז אפשר להישאר.

מיכאל איתן: אז תמורת ההישג החלקי הזה ליברמן שלנו יושב שם בקונכייה, שותק ולא רואה מה קורה בעולם.

מיכאל איתן: דרך אגב, היום היתה ביקורת חריפה מאוד בסיעת הליכוד על הממשלה ועל התוכנית המדינית, ואני אמרתי להם: תראו, יש גם קרן אור.

מיכאל איתן: שאלו אותי: מה קרן האור?

מיכאל איתן: אמרתי: קראתי היום בעיתון שליברמן קיבל 20 עובדים כדי לטפל באיום האירני.

מיכאל איתן: אז יש לנו עכשיו קרן אור, אפשר להירגע, לא צריך להתרגש, לא הכול שחור במדינה.

מיכאל איתן: הנה, בא בן-אדם, הולך לטפל באיום האירני, בתוך חודש ימים הוא קיבל 20 פקידים, כולם מישראל ביתנו, אני מניח, כי הם מבינים את הראש שלו, וכך יהיה צוות מלוכד שיפתור את בעיית האיום האירני.

מיכאל איתן: דרך אגב, אני לא יודע אם שמתם לב, מאז מונה ליברמן לטפל באיום האירני קוצרה תקופת כהונתו של אחמדינג'אד.

מיכאל איתן: ואתם עוד לא מבינים מה זה – זה בחירות מוקדמות, והצוות האסטרטגי של ישראל ביתנו כבר יטפל בבחירות באירן, אל תדאגו.

מיכאל איתן: אתם חושבים שזה סתם?

מיכאל איתן: עכשיו אתם גם מבינים מדוע ליברמן שלנו נמצא בקונכייה: כי יש לו תוכניות סודיות, ואם הוא יצא מהקונכייה עוד עלול להתברר שהוא מסוגל לפתור את האיום האירני, אבל התוכניות יוצאות לאוויר העולם בטרם עת ועלולות להיכשל.

מיכאל איתן: לכן הוא שם, בתוך הקונכייה.

מיכאל איתן: אני חוזר וקורא ואומר לו: ליברמן, צא החוצה.

רן כהן: פעמיים ליברמן.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת איתן.

גדעון סער: חבר הכנסת זאב אלקין מסיעת קדימה הוא הדובר הבא.

גדעון סער: לרשותך, אדוני, חמש דקות.

גדעון סער: אחריך יהיה חבר הכנסת יורם מרציאנו.

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עמד כאן חבר הכנסת איתן והרעיד את האולם בקריאה לאביגדור ליברמן "צא החוצה", ואני חושב שהוא התחיל כאן בפעולה שלהערכתי הוא יצטרך להמשיך ולהתמיד בה עוד כמה שנים טובות.

זאב אלקין: אני חייב להתחלק אתו בחוויה; עמדתי וצעקתי מעל הדוכן הזה כמה פעמים בחצי השנה שעברה; קראתי את אותה קריאה, רק הפוך: אביגדור ליברמן, תיכנס פנימה.

זאב אלקין: כי מלכתחילה היה ברור שהכניסה הזאת פנימה והצירוף הזה לקואליציה מתבקשים.

זאב אלקין: אנחנו דנים כאן במינוי שר לעניינים אסטרטגיים, ואפשר לדון בזה בשני הקשרים שונים: התפקיד כשלעצמו והצורך הקואליציוני.

זאב אלקין: אני אתחיל דווקא מהצורך הקואליציוני.

זאב אלקין: כמה נורא, הוקמה קואליציה, הורחבה הקואליציה במדינת ישראל, וכמה נורא, המחיר של הרחבת הקואליציה במדינת ישראל, וצירוף 11 חברי כנסת, הוא משרד עם 20 עובדים.

זאב אלקין: הרי זה נורא ואיום, זה שובר את כל כללי המשחק.

זאב אלקין: ראשי ממשלה רבים במדינת ישראל הרחיבו קואליציות, וזה אף פעם לא היה רק משרד אחד קטן עם 20 עובדים; זה תמיד היה תקציבים גדולים ומשרדים רבים.

זאב אלקין: אולי זה מקור הדאגה והצעקה.

זאב אלקין: זה שובר את כל כללי המשחק.

זאב אלקין: הפלא ופלא.

גלעד ארדן: זה לזכות ליברמן או אולמרט?

זאב אלקין: זה לזכותם של השניים.

גלעד ארדן: כי זאת ממשלה חסכונית.

זאב אלקין: אני רוצה לראות עוד שני מנהיגים פוליטיים במדינה מגיעים להסכם הזה של הרחבת הקואליציה.

גלעד ארדן: ממשלה עם 18 שרים, שאתה, אגב, תמכת בה.

זאב אלקין: אני עוד אגיע לזה, למי שעמד בראש ממשלה של 18.

זאב אלקין: נקודה נוספת: כאן, באולם הזה, רעדו אמות הספים על זה שחסר שר, נציג המגזר הרוסי בממשלה.

זאב אלקין: כמה הצטערו חברי מתנועת הליכוד.

זאב אלקין: נדמה לי, אדוני היושב-ראש, שאז אפילו יזמת את הדיון.

גלעד ארדן: המגזר הרוסי זה איום אסטרטגי?

גלעד ארדן: הוא מטפל במגזר הרוסי?

גלעד ארדן: איך אתה אומר דבר כזה?

אבשלום וילן: אתה יודע מתי אביגדור ליברמן עלה לארץ?

זאב אלקין: כן, בשנות ה-70.

אבשלום וילן: אה, גם אמי נולדה ברוסיה.

זאב אלקין: מצוין.

זאב אלקין: אבל בדיון שהתקיים כאן, באולם הזה, אני לא זוכר שמישהו מהדוברים ומחברי בתנועת הליכוד אמר שמותר לשר מהמגזר הרוסי, שהם כל כך הצטערו על היעדרו בממשלה, להיות רק השר לענייני קליטה, לדוגמה.

זאב אלקין: וכל כך בכו כאן, וכל כך הצטערו, וכמה נורא – סוף-סוף יש בממשלה הזאת שר נציג המגזר.

זאב אלקין: הייתי בטוח שהשמחה שוב תחבר את הבית הזה, כמו שאז הצער הזה חיבר אותו, והפלא ופלא, זה לא קרה.

זאב אלקין: כמה נורא, יש חברי כנסת עולים רבים בקואליציה, ועכשיו הם יכולים לשתף פעולה למען האינטרסים של מגזר העולים.

זאב אלקין: כמה נורא, עכשיו חס וחלילה יסכימו ביניהם חברי הכנסת העולים מקדימה ומישראל ביתנו לשתף פעולה בוועדת הכספים מול משרד האוצר ולדאוג יחד לאינטרסים של מגזר העולים.

זאב אלקין: זה הרי נורא ואיום, כי אולי משרד האוצר יצטרך בסופו של דבר ללכת לקראתם ולקראת מגזר העולים, ועל זה ירעדו אמות הספים בבית הזה.

זאב אלקין: המשרד לעניינים אסטרטגיים כשלעצמו – צר לי, הייתי שמח לו רשמנו לעצמנו את זכויות היוצרים על ההמצאה הזאת, אחת החסכוניות במדינת ישראל, אבל לצערי זה לא רשום על שמנו.

זאב אלקין: דמויות אחרות בפוליטיקה הישראלית רשמו את הרעיון, וזכות היוצרים שמורה להן.

זאב אלקין: אנחנו חייבים לכבד את זה.

זאב אלקין: נראה שמישהו אחר הגה את הרעיון הזה בזמנו, כשהיה ראש הממשלה, והחליט שהוא זקוק בדחיפות לשר לעניינים אסטרטגיים.

זאב אלקין: אגב, גם אז זה היה קשור להרחבת הקואליציה.

זאב אלקין: לגופו של עניין, אני חושב שלמדינה כמו שלנו – כל מי שרואה את הדיונים כאן – לא יזיק שר לעניינים אסטרטגיים.

זאב אלקין: אגב, אני חושב שעוד יותר דרוש לנו שר לתכנון אסטרטגי.

זאב אלקין: אולי כבר מאוחר, אבל זאת הצעה לסיעת ישראל ביתנו – אולי כדאי לשקול את השם.

רן כהן: שר לענייני כלום.

זאב אלקין: מה אתה אומר?

זאב אלקין: שר לענייני כלום - - -

רן כהן: עד עכשיו ראש הממשלה, שר הביטחון ושרת החוץ לא דאגו לנושאים אסטרטגיים?

רן כהן: מעכשיו הם לא ידאגו?

זאב אלקין: לפי העיקרון הזה, אני שוב חייב להסיק שאני לא מבין את הצעקה שקיימת בבית הזה למינוי דחוף של שר הרווחה.

זאב אלקין: האם ראש הממשלה לא דואג לענייני רווחה?

רן כהן: לא.

זאב אלקין: אם הנושא של תכנון אסטרטגי חשוב, ובעיני הוא חשוב, ועם האיומים האסטרטגיים על המדינה הזאת, מה נורא בכך שהממשלה תורחב במחיר הכי נוח לתקציב המדינה בכל תולדותיה, נדמה לי, וסוף-סוף יהיה מישהו שזה יהיה עיסוקו העיקרי - במצב שאנחנו נמצאים בו?

רן כהן: הממשלה עושה את זה מטעמי שרידותה, ולא מטעמי טובת העם והמדינה.

זאב אלקין: הממשלה עושה את זה כי היא אמרה מהרגע הראשון – אני מזכיר לכולנו שעל הדוכן הזה עמד ראש ממשלה, ועמדו חברי כנסת רבים מסיעת קדימה, ומתחילת הדרך הם אמרו: אנחנו רוצים קואליציה רחבה; אנחנו רוצים קואליציה מאוזנת, עם שמאל מצד אחד וימין מצד שני.

זאב אלקין: הם עמדו כאן וקראו לאביגדור ליברמן: אביגדור ליברמן, תיכנס.

זאב אלקין: לכן, אני וחברי לסיעה שמחים שהוא נכנס, שמחים שהוא נכנס בהקשר הזה ובזמן הזה, והייתי מציע לחברי חברי הכנסת להתאחד סוף-סוף ולהביע את שמחתם על סיום הצער שחצי שנה הם היו שותפים לו, שלא היה בממשלה שר נציג המגזר הרוסי.

זאב אלקין: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אלקין.

גדעון סער: יעלה ויבוא חבר הכנסת דני יתום מסיעת העבודה.

גדעון סער: אחריו - יושב-ראש סיעת ש"ס, חבר הכנסת יעקב מרגי.

גדעון סער: חבר הכנסת יתום, לרשותך חמש דקות.

גדעון סער: בבקשה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זאת פעם נוספת ששרי הממשלה אינם מיוצגים במליאה.

גדעון סער: אין שר באולם?

גדעון סער: אני מפסיק את ישיבת המליאה לחמש דקות.

גדעון סער: אני מבקש מהמזכירות לדאוג לכך ששר מהממשלה יהיה נוכח באולם, ואתה, חבר הכנסת יתום, תדבר לפני נציג הממשלה.

גדעון סער: הישיבה נעולה.

גדעון סער: (הישיבה נפסקה בשעה 18:19 ונתחדשה בשעה 18:25.

גדעון סער: )

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הדיון.

גדעון סער: חבר הכנסת דני יתום, ואחריו - כאמור, חבר הכנסת .

גדעון סער: בבקשה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אל תעזוב, כי אנחנו ניאלץ להפסיק שוב את הישיבה.

יעקב אדרי: אני לא עוזב אותך, אני פה.

יעקב אדרי: אני לא אשאיר אותך יתום, אל תדאג.

דני יתום: מאה אחוז.

דני יתום: חברי חברי הכנסת, מדינת ישראל ניצבת בפני איומים אסטרטגיים וסוגיות אסטרטגיות מהמעלה הראשונה.

דני יתום: כדי לטפל בנושאים אסטרטגיים על הממשלה כולה להיות ערה וערוכה.

דני יתום: אין די במשרד אחד, גם אם השם שלו, אדוני היושב-ראש, הוא "המשרד לעניינים אסטרטגיים".

דני יתום: לפחות, השם מוצלח יותר מהשם המקורי, אדוני השר, שהיה "המשרד לאיומים אסטרטגיים", כאילו במשרד אחד מרכזים את הטיפול בכל האיומים האסטרטגיים שמדינת ישראל ניצבת בפניהם.

דני יתום: אבל גם שמו המעודכן, אולי החדש, של המשרד, אינו יכול, או לא יוכל, לשנות מהותית את מצב הדברים בכל מה שקשור לחוסר תכנון אסטרטגי ולחוסר בתכנון ארוך טווח שמדינת ישראל סובלת מהם זה שנים ארוכות.

דני יתום: ממשלת ישראל הנוכחית, כמו, לצערי הרב, כל הממשלות שקדמו לה, לא השכילה להבין שמדינה אי-אפשר לנהל על בסיס ישיבות ממשלה שבועיות.

דני יתום: נקודה.

דני יתום: ממשלה מושלת בישראל צריכה לפעול על בסיס תוכנית אסטרטגית, וכדי שתהיה תוכנית אסטרטגית, וכדי שתקום תוכנית אסטרטגית, על הממשלה ועל משרדי הממשלה, אדוני הרב גפני ואדוני הרב רביץ, לעסוק בצורה מתואמת, קוהרנטית, בתוכנית שתשמש בסיס לתוכניות של משרדי הממשלה השונים, וכל תוכנית שנתית צריכה להיגזר מתוכנית רב-שנתית, מכיוון שלהשגת היעדים נדרשים משאבים רבים וגם זמן ארוך, ואי-אפשר לבנות בכל פעם מחדש, ועל בסיס אפס, את תוכנית העבודה של הממשלה.

דני יתום: לקראת כל שנה קלנדרית נאספים כל המומחים, אצים-רצים השליחים ויוצאים עם תוכנית שנתית שלעתים אינה דומה לתוכנית של השנה הקודמת, והרבה מאוד פעמים אינה קשורה אליה כלל, וכך אי-אפשר להגיע באופן מסודר להגדרת יעדים, להגדרת סדר עדיפויות ולהשגת היעדים.

דני יתום: אולי משרדו של איווט ליברמן ישכיל להקים לנו סוף-סוף תוכנית אסטרטגית וישכיל לרכז את כל הכוחות שעוסקים בכך – או מנסים לעסוק בכך – היום, טיפין-טיפין, בצורה מבוזרת ומפוזרת, לא בצורה מרוכזת ולא בצורה שמונהגת כך שיהיה אפשר לחבר את כל המאמצים לכלל מעשה אחד.

דני יתום: אני חושב שהממשלה צריכה לתת את דעתה, אדוני השר, גם לעלויות.

דני יתום: ממשלה צריכה להיות דוגמה לכך שהעלויות תהיינה קטנות ככל האפשר.

דני יתום: אני מבקש לבדוק אם יש צורך ב-20 או 25 תקנים, או שמא מספר המשרות במשרד החדש יכול וצריך שיהיה קטן יותר, שהרי זה משרד שתפקידו, על-פי ההגדרה, לתאם בין גורמים קיימים.

דני יתום: לא מקימים גופים חדשים, אלא מתאמים ואמורים לתאם בין גופים קיימים, החל במועצה לביטחון לאומי וכלה בארגונים השונים, שכל אחד עוסק היום בנושאים הללו מנקודת המבט שלו ובתחומו הצר יחסית למישור הלאומי.

דני יתום: אני מבקש לברך על כך שסוף-סוף יימצא ל"נתיב" אבא, והארגון שנקרא "נתיב" לא יישאר יתום, מכיוון שאני זוכר שנים ארוכות שבהן "נתיב" נפל בין הכיסאות ולא זכה לקבל טיפול של גורם מיניסטריאלי, אף שעל-פי ההגדרות ארגון "נתיב" כפוף לראש הממשלה.

דני יתום: יש חילוקי דעות ביחס לשאלה, אם צריך להמשיך ולקיים את הארגון.

דני יתום: אני גורס שצריך להמשיך ולקיים את הארגון, אבל ודאי שכל עוד הארגון קיים, חייב להיות מעליו שר שיטפל בו ויהיה אחראי על פעולתו.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, לסיכום, תפיסה אסטרטגית היא תפיסה כוללת.

דני יתום: יש בה מרכיבים ביטחוניים, כלכליים, מדיניים, חברתיים, תשתיתיים ועוד.

דני יתום: מה שחסר היום יותר מהמשרד לעניינים אסטרטגיים הוא תכנון אסטרטגי.

דני יתום: אם אפשר יהיה לחבר את המשרד לעניינים אסטרטגיים עם החסר כל כך, התכנון האסטרטגי שממנו תבוא לידי ביטוי או תיגזר תוכנית אסטרטגית, או אז נצא נשכרים.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת דני יתום.

גדעון סער: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב-ראש סיעת ש"ס, ואחריו – יושבת-ראש סיעת ישראל ביתנו, אסתרינה טרטמן.

משה גפני: מתי אני?

גדעון סער: יש עוד כמה דוברים לפני חבר הכנסת גפני.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת מרגי, לרשותך חמש דקות.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי המקוננים, אני באמת יכול לקבל את הקינה שלכם בהבנה ואפילו בהסכמה, אם רק הייתי יודע מהיכן זה בא.

יעקב מרגי: האם הקינה היא על בסיס חיזוק הקואליציה הנוכחית, או על כך שרימו אתכם, שכן אולי אין איום אסטרטגי ולמרות זאת הקימו משרד שנועד לטפל באיומים האסטרטגיים – אני גם מבין אתכם - או שקינה זו באה כיוון שהמשרד הזה גורם לבזבוז משאבי המדינה, שכן מדובר במשרד חדש ובתקנים חדשים.

יעקב מרגי: מדובר ב-20 תקנים בעלויות של כמה מיליוני שקלים שאינני מזלזל בהם.

יעקב מרגי: כל מי שמלין היום על מינויו של אביגדור ליברמן כשר בממשלה וכאחראי על משרד שאמור לטפל באיומים האסטרטגיים, הייתי באמת רוצה שיאמר בכנות ובשקיפות מה הסיבה לכך.

יעקב מרגי: למה זה לא נראה לכם?

יעקב מרגי: למה זה כל כך מקומם אתכם?

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודיע לכל מי שיצטרף לממשלה הנוכחית ויחזק אותה, שאני אברך על כך.

יעקב מרגי: חבל לי באמת שסיעת יהדות התורה המאוחדת לא הצטרפה.

יעקב מרגי: אני ציפיתי שהיא תצטרף לקואליציה.

יעקב אדרי: עדיין לא.

יעקב מרגי: זה רק טבעי שזה מקומה של יהדות התורה המאוחדת.

יעקב מרגי: זה יותר טבעי מהממשלה הקודמת.

יעקב מרגי: ארבע שנים בקואליציה הנוכחית יכולות קצת לכפר על תקופה מסוימת שבה ישבתם בקואליציה לא טובה.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה קורה לכם שם.

יעקב מרגי: אני באמת לא יודע למה יהדות התורה המאוחדת לא מצליחה להגיע להסכם קואליציוני.

משה שרוני: אתה לא תופס - כשהליטאים אומרים כן, החסידים אומרים לא.

משה שרוני: כשהחסידים אומרים כן, הליטאים אומרים לא.

יעקב מרגי: באמת זו הבעיה?

יעקב מרגי: לא ידעתי.

אורי אריאל: שרוני, אתה ליטאי או חסיד?

משה גפני: הוא חסיד הליטאים.

יעקב מרגי: אני חשבתי שזה באמת משא-ומתן קואליציוני מהותי ומפרך, ובאמת חבר הכנסת גפני הכניס אותי ללחץ.

יעקב מרגי: הוא אמר שהוא הולך להתחשבן אתי – הוא אמר מלה אחרת – על הדוכן.

יעקב מרגי: אני מברך על הצטרפותו של אביגדור ליברמן לממשלה, אבל הייתי מצפה שהמלינים היום על הבשורה הזאת של משרד חדש לנושאים אסטרטגיים, ילינו על יהדות התורה.

משה גפני: מרגי, למה אתם בקואליציה?

משה גפני: תגיד לי מה עשיתם שבעה חודשים - - - אפילו את תקציב הישיבות אנחנו הבאנו מהאופוזיציה.

משה גפני: מה עשיתם?

משה גפני: חוק החינוך?

יעקב מרגי: שכחתי להודות לך גם על האוויר שאנחנו נושמים.

משה גפני: תגיד דבר אחד, מלבד זה שיש ג'ובים.

גדעון סער: חבר הכנסת גפני, הרי אתה נואם יותר מאוחר וגם אתה בורכת בכשרון רטורי.

גדעון סער: אתה הרי תוכל להשיב.

גדעון סער: אם תגיד כרגע את כל הנימוקים מהספסלים האחוריים, מה תעשה כשתעלה לכאן?

משה גפני: יש לי כל כך הרבה נימוקים - בשביל יממה שלמה.

גדעון סער: אני מבין.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: כל אלה שמלינים היום על הצטרפותו של אביגדור ליברמן, חשבתי שיאשימו מפלגה אחת, את יהדות התורה המאוחדת, כי אם היא היתה נכנסת, יכול להיות שאביגדור ליברמן היה נכנס – וזאת ברכה שהוא נכנס – אבל נכנס לקואליציה יותר רחבה.

יעקב מרגי: יכול להיות שהיינו ממנים - אולי - שר לנושאים אסטרטגיים מיהדות התורה, אבל זה לא קרה, לצערי הרב.

יעקב מרגי: אני חושב שההגינות והיושר האינטלקטואלי שלך מחייבים - - -

משה גפני: אבל עם יהדות התורה, לא עם ש"ס.

יעקב מרגי: היושר מחייב שתבוא ותגיד, שלי הרעה הזו, אם זו רעה.

יעקב מרגי: מבחינתי, זו ברכה שישראל ביתנו הצטרפה.

יעקב מרגי: זה ממתן קצת את נאומי שדה-בוקר וממתן כל מיני תוכניות אחרות.

יעקב מרגי: זה משקל הנגד להרבה דברים בממשלה הזאת, ולכן אני די שמח.

יעקב מרגי: יש בה גם צבע קצת יהודי, יש בה גם צבע קצת ימני.

יעקב מרגי: הכול יותר טוב.

יעקב מרגי: אני לא מנסה לעשות השוואה בין הקואליציה הקודמת לקואליציה הנוכחית, אבל אני לא מצליח להבין אתכם.

יעקב מרגי: עכשיו אעבור לגופו של עניין.

גדעון סער: חבר הכנסת מרגי, חשבתי שלגופו של עניין היה עד עכשיו.

גדעון סער: אחרי סיום הזמן מתחילים להעלות את גופו של עניין?

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, למען ההוגנות, אתה יודע שהיו הפרעות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אם אתה יכול, תוסיף לו דקה כדי שיגיד מה השיגה ש"ס בקואליציה.

גדעון סער: בסדר.

גדעון סער: בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, תודה.

יעקב מרגי: לגופו של עניין, כל חברי האופוזיציה, בלי יוצא מהכלל, עלו על הדוכן הזה והלינו על כך שהם לא כל כך רגועים ובטוחים ביכולות של ראש הממשלה ושל שר הביטחון.

יעקב מרגי: הם עלו בזה אחר זה לדוכן הזה ואמרו שהם לא ישנים טוב בלילה.

יעקב מרגי: בא ראש הממשלה בשיא ההגינות והקשיב לכם.

יעקב מרגי: נוכח האיומים על המדינה, האיומים החדשים ואלה שהיו בעבר – ויש איומים, ואף אחד לא יכול להגיד שמצב המדינה שלנו כתמול שלשום, שכן יש מצב משברי הן מבחינה ביטחונית והן מבחינה מדינית בין-לאומית - מצורף פה שר חשוב כמו אביגדור ליברמן.

יעקב מרגי: אתם יודעים מה?

יעקב מרגי: סוף-סוף יש שר שגם יודע לומר מה הוא חושב, אם תסכימו אתו או לא, מה שהרבה בבית הזה לא עושים.

יעקב מרגי: הייתי קצת מצפה ליושר.

יעקב מרגי: רבותי, תודו ותברכו על המהלך, כי בסך הכול כולנו יודעים מה הבהלה היום - יציבות שלטונית.

יעקב מרגי: אז ברוך השם ראש הממשלה ייצב את הממשלה, כדי שלא תתלוננו בפעם הבאה על כך שהממשלה מחזיקה רק שנה וחצי, שנתיים.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב כהן: מה עם הילד הרעב?

יעקב מרגי: הלפרט - - -

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת מרגי.

גדעון סער: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן היא הדוברת הבאה.

גדעון סער: אחרי חברת הכנסת טרטמן ידבר חבר הכנסת אורי אריאל, יושב-ראש סיעת האיחוד לאומי - מפד"ל.

גדעון סער: חברת הכנסת טרטמן, לרשותך חמש דקות, בבקשה.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברי, שמעתי בקשב רב את קודמי שעמדו פה על הדוכן ודיברו, ואודה ולא אבוש, נהניתי.

אסתרינה טרטמן: מובן שנהניתי מדבריהם של חברי לקואליציה, שללא ספק אמרו דברים של טעם, הן בעניין הצורך והן בעניין האיש, אבל עוד יותר נהניתי לשמוע את חברי האופוזיציה.

אסתרינה טרטמן: הרי כולכם יודעים, לולא המצלמות ולולא החובה האופוזיציונית שלכם – לא לפני הרבה זמן ישבתי לצדכם, גם בתקופת המלחמה, ויחד עם חלקכם אפילו קוננתי על המצב הקשה של המדינה, ודיברנו על הצורך בחיזוק אמיתי, של מי שיודע לעשות את העבודה, ועם אידיאולוגיה נכונה, עם ניסיון וכושר ניהולי, ארגוני וביצועי יוצאים מן הכלל, ותודה לאל, נקרתה ההזדמנות והיום יש יכולת לסייע ולעשות לטובת עם ישראל.

אסתרינה טרטמן: אז מה קרה?

אסתרינה טרטמן: רק כי אתם עדיין בצד השני של המתרס צריך לומר דברים?

אסתרינה טרטמן: אפילו אתם בתוככם, עם היושר הפנימי שלכם, יודעים שאכן יש במדינת ישראל היום צורך במשרד ברמה מיניסטריאלית לטיפול בנושאים אסטרטגיים.

אסתרינה טרטמן: הרי כולנו דיברנו על המצב הקשה של ראש הממשלה, על האחריות שמוטלת על כתפיו, ואני לא מדברת כרגע על פרסונה כזאת או אחרת – עומס האחריות שמוטלת על כתפי ראש הממשלה בקואליציה, אפילו בוועדות חקירה שעומדות לנגד עיניו, בנושאים כלכליים, בנושאים בין-לאומיים, ונוסף על כך בנושאים ביטחוניים, הוא עומס שמצריך כוחות לא אנושיים כמעט.

אסתרינה טרטמן: צריך לחזק פה את הדבר הזה, לטובת העם והמדינה.

אסתרינה טרטמן: מדינת ישראל, זאת עובדה, נתונה בתקופה קשה מאוד, בתקופה לא נוחה.

אסתרינה טרטמן: רק עכשיו בקושי סיימנו מלחמה בצפון, אחרי שש שנים של שאננות הצימרים, ואת המחיר הקשה שילמנו בחיי אנוש, שיקרים לכם, אין לי ספק, חברי האופוזיציה, בדיוק כמו שהם יקרים ללב כל אחד ואחד בקואליציה.

אסתרינה טרטמן: אין פה סוגיה - - -

משה גפני: את מדברת אלינו?

אסתרינה טרטמן: לא, אני מדברת על אחרים.

אסתרינה טרטמן: אתם בסדר.

משה גפני: אני רוצה לדעת.

אסתרינה טרטמן: חבר הכנסת גפני, אל תפריע לי.

אסתרינה טרטמן: כשאתה תדבר אני מבטיחה לך לא להפריע.

משה גפני: מה יקרה אם לא ייתנו לכם את ראשות ועדת הכספים?

אסתרינה טרטמן: השאלה היא מה היה קורה אילו אתם הייתם מקבלים את קצבאות הילדים, איך הייתם מדברים עכשיו.

אסתרינה טרטמן: בוא לא נתקזז על הסוגיה הזאת.

אסתרינה טרטמן: בוא נמשיך הלאה.

יעקב כהן: - - -

אסתרינה טרטמן: אני מסכימה אתכם שצריך לעשות פרו ורבו בעם ישראל.

אסתרינה טרטמן: הרי בדעה אחת אנחנו.

אסתרינה טרטמן: גם אמרתי לכם את דעתי בעניין הזה, אף שאני חברה בקואליציה.

אסתרינה טרטמן: אין סתירה.

אסתרינה טרטמן: אבל, חברים, בואו נחזור לנושא.

אסתרינה טרטמן: מדינת ישראל, זאת עובדה, נמצאת בתקופה קשה.

אסתרינה טרטמן: יצאנו ממלחמה בצפון, אנחנו במעין הפסקת אש שאחרי הכרזתה עוד 15 "קסאמים" הוטלו עלינו בדרום.

אסתרינה טרטמן: אנחנו בבעיה קיומית אמיתית בצד המזרחי, ויש לנו היום צורך בגוף שירכז את חמשת גופי המודיעין של המדינה – המוסד, השב"כ, אמ"ן, מב"ל - המועצה לביטחון לאומי - והוועדה לאנרגיה אטומית.

אסתרינה טרטמן: יש לנו מקורות מידע טובים, מקצועיים ואיכותיים.

אסתרינה טרטמן: צריך לרכז אותם, צריך ליצור שיתוף פעולה ולרכז את הגופים האלה, כדי למנוע מצבים לא נוחים ולא נעימים כמו מה שהיה בוויכוח בין השב"כ ובין גורמים אחרים בשאלה אם ניתנה התרעה על סכנת חטיפה לפני חטיפת החייל גלעד שליט.

אסתרינה טרטמן: זה אמר כך וזה אמר כך.

אסתרינה טרטמן: אילו היה המשרד הזה קיים אז, הוויכוחים האלה היו מיותרים ולא היו קיימים בכלל, כי היה גוף נכון שירכז את המידע ואת הסוגיה ויטפל בה בצורה ראויה.

אסתרינה טרטמן: אגב, גוף דומה לזה כבר היה לנו בתקופה של דן מרידור, שהיה השר לענייניי מודיעין.

אסתרינה טרטמן: תפקיד המשרד לנושאים אסטרטגיים הוא באמת לכנס, לרכז, לאסוף את הנתונים, לבחון אותם, לנהל אותם, להיות שותף – אחד מקודמי אמר שהוא צריך להיות שותף גם לתכנון – נכון, להיות שותף לתכנון, לגבש המלצות ולעשות את כל זה לצד ראש הממשלה, כך שבעת קבלת ההחלטה של ראש הממשלה בנושא הביטחוני הוא יוכל להיות הרבה יותר רגוע; ולא רק הוא.

אסתרינה טרטמן: אנחנו, חברי הכנסת, חברי הפרלמנט ואזרחי המדינה, נוכל להיות הרבה יותר רגועים כשנדע שההחלטה שהתקבלה אומנם התקבלה לנוכח ביקורת נוספת, עם איסוף מידע, עם פיקוח, וגם של אדם הרבה יותר נוח שקל מאוד לסמוך עליו.

אסתרינה טרטמן: בואו נראה: יש לנו הסוגיה של האיום האירני.

אסתרינה טרטמן: האיום האירני הולך ומתחזק.

אסתרינה טרטמן: כל יום אנחנו לומדים על עוד בעיה.

אסתרינה טרטמן: לבנון מכוסה באיום של אירן עם "חיזבאללה".

אסתרינה טרטמן: רצועת-עזה, גלוי וידוע – סוד גלוי – אירן תומכת בארגון ה"חמאס".

אסתרינה טרטמן: סוריה מגובה לגמרי על-ידי האירנים, גם זה לא סוד.

אסתרינה טרטמן: היום כבר שמעתי בוועדה שישבתי בה בבוקר, ועדת החוץ והביטחון, שגם עירק כולה, עם כל השיעים, כולם מגובים על-ידי אירן.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת שהסכנה האירנית הולכת ומתעצמת – הם מתפשטים ומתחזקים.

אסתרינה טרטמן: מצד שני, בחומה שהוצבה נגד האיום האירני, לצערנו מתגלעים בקיעים.

אסתרינה טרטמן: צאו וראו, מה עשתה מועצת אירופה?

אסתרינה טרטמן: אירופה הטילה אולטימטום על אירן.

אסתרינה טרטמן: תמה תקופת האולטימטום, ומה קרה?

אסתרינה טרטמן: איך אומרים בצרפתית?

אסתרינה טרטמן: – גורנישט.

אסתרינה טרטמן: כלום.

אסתרינה טרטמן: אפילו סנקציות לא ננקטו.

אסתרינה טרטמן: אני אתקדם.

גדעון סער: הבקשה, חברת הכנסת טרטמן, היא לא שתתקדמי, אלא שתסיימי.

אסתרינה טרטמן: כבר.

אסתרינה טרטמן: לא רק באירופה יש התערערות, גם עם רוסיה, ולא רק שם.

אסתרינה טרטמן: בארצות-הברית, המעצמה, תראו מה יצא מדוח-בייקר.

אסתרינה טרטמן: גם שם יש המלצה להתחיל לדבר עם הארגונים האלה.

אסתרינה טרטמן: תגידו לי, מה ההמלצה הזאת אם לא סדקים ברורים בחומה נגד ציר הרשע?

אסתרינה טרטמן: מדינת ישראל לא עמדה מעולם מול איום קשה כל כך; לא רק מבחינת הנשק הלא-קונבנציונלי, גם בפיתוח ה"שיהאב 3" וה"שיהאב 4".

אסתרינה טרטמן: זאת לא בעיה שאנחנו עומדים בפניה?

אסתרינה טרטמן: רק הטיפול בנושא האירני מצריך עבודה של 24 שעות ביממה.

אסתרינה טרטמן: לא צריך לצד ראש הממשלה מישהו שיעשה את זה?

אסתרינה טרטמן: יש גם תקדימים.

אסתרינה טרטמן: אנחנו רואים תקדים כזה בארצות-הברית, בגופים שקיימים שם, במינהל סוכנות הביון וגם בנוסף במועצה לביטחון לאומי.

אסתרינה טרטמן: אנחנו רואים, דרך אגב, גופים דומים גם במצרים ובירדן.

אסתרינה טרטמן: אנחנו, מדינת ישראל, צריכים – והיינו צריכים כבר קודם – משרד חזק, ברמה מיניסטריאלית, לצד ראש הממשלה, שיעסוק באיסוף מידע, בפיקוח על הנתונים, בתכנון, בבחינת דפ"אות – מלשון דפ"א, דרכי פעולה אפשריות - שיגיש המלצות ויוביל את ראש הממשלה להחלטות הכי טובות, הכי נכונות והכי אמיצות, בראשות השר אביגדור ליברמן.

אסתרינה טרטמן: ואני מקווה שבעזרת השם עם ישראל יעשה וגם יצליח.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחברת הכנסת טרטמן.

גדעון סער: אם אני יכול רק להעיר דבר שרציתי להעיר, ובמהלך הדברים לא רציתי לקטוע: לא מקובל לומר מעל הבמה מה שנאמר בוועדת החוץ והביטחון.

אסתרינה טרטמן: מכל מלמדי השכלתי.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

גדעון סער: חבר הכנסת אורי אריאל, יושב-ראש סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, ואחריו - חבר הכנסת , יושב-ראש סיעת גיל.

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: לרשותך חמש דקות.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, ברצוני קודם כול לברך את השר לענייני אסטרטגיה, ידידי השר אביגדור ליברמן, בברכת עלה והצלח.

אורי אריאל: הלוואי שתמגר את כל אויבינו, כמו שהציגה פה יושבת-ראש סיעת ישראל ביתנו, חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

אורי אריאל: עם הגעתך, מייד נוצר מצב חדש.

אורי אריאל: אני זוכר שסיפרת לי – אני חושב שהיום כבר מותר לגלות שבהופעתך לפני שנים רבות כמנכ"ל משרד ראש הממשלה אמרת שצריך להוריד את אסואן, וזה מייד עלה למצרים 100 מיליון דולר, כי הם קנו טילים נגד מטוסים, כי הם לקחו אותך ברצינות.

אורי אריאל: אם הם לוקחים אותך ברצינות, מה אתה חושב שאני אעשה?

אורי אריאל: אני מייד מברך, מייד מקווה שכולם עומדים בשלשות - - -

גדעון סער: אני מקווה שאתה לא מוציא כסף.

אורי אריאל: אני לא, כי הוא ידיד שלי, אני מוגן, אבל לאחרים יש מה לחשוש.

אורי אריאל: אני משוכנע שראש הממשלה ויתר על תפקידיו המרכזיים, היות שהוא הגיע למסקנה שהוא נכשל - ואכן על זה אנחנו מסכימים – ועכשיו יש מישהו שמחזיק את המושכות.

אורי אריאל: ברוך השם.

אורי אריאל: באמת צריך לברך על כך, כי האיום האירני הוא איום.

אורי אריאל: על זה אין מחלוקת בבית הזה.

אורי אריאל: קצת יותר, קצת פחות - זהו איום רציני.

אורי אריאל: ועכשיו, כשאתה עם המושכות ביד, אני חושב שצריכה לדעת כל אם עברייה שילדיה בידיים טובות, בטוחות.

אורי אריאל: היא יכולה להמשיך לגדל את ילדיה בהשקט ובבטחה ולקוות ולסמוך עליך ועל חבריך שהדברים יהיו בסדר.

אורי אריאל: הדבר משפר את הממשל הישראלי, כי יש עוד שר, וכידוע, כל שר שאנחנו מוסיפים מייד גורר אתו עשרות משרות.

אורי אריאל: ועשרות משרות זה דבר חשוב – זה מוריד את האבטלה.

אורי אריאל: גם זה משהו בימים טרופים אלה.

אורי אריאל: אם יזדמן לנו, ותשיב כאן לדוברים או תתייחס, הייתי רוצה לדעת מהם תפקידי המשרד.

אורי אריאל: אם אחד מהם יהיה למשל הדמוגרפיה - נושא שרבים וטובים טוענים שהוא בעיה אסטרטגית למדינת ישראל - איך אתה ומשרדך מציעים להתמודד עם הבעיה הזאת?

אורי אריאל: נניח שיש בעיה אסטרטגית בהשתלטות על אדמות המדינה.

אורי אריאל: הפקר.

אורי אריאל: משתלטים על הרכוש של המדינה.

אורי אריאל: על נכסי הדלא-ניידי.

אורי אריאל: איך יתמודד משרדך עם בעיה כה חריפה?

אורי אריאל: אם הדברים האלה יובאו בפני הבית, אולי נשתכנע ואפשר יהיה לתת תמיכה לרעיון ולביצוע של המשרד הזה, הכל-כך חשוב.

אורי אריאל: המציאות במדינת ישראל מראה שידידי השר ליברמן יישאר עם 20 התקנים שאושרו לו – ובעזרת השם יאושרו עוד כמה תקנים, ויהיה גם איזה תקציב – ולצערי הרב לא יצא מזה דבר.

אורי אריאל: זאת תהיה פארסה, וחבל לי, כי אני מחשיב את אביגדור ליברמן ואני מצטער שהוא נקלע למצב כל כך מביך; ולא אשתמש במלים קשות יותר.

אורי אריאל: הרעיון והמחשבה ששר הביטחון, למשל, יקרא לו מייד, יציג בפניו את כל המידע וייתן לו את האפשרות לנהל את הישיבות בנושאים הכל-כך חשובים, או לחלופין יעשה זאת ראש הממשלה, ראש השב"כ או ראש המוסד, היא מחשבה מעניינת מאוד, רק שאין מאחוריה שום דבר.

אורי אריאל: לא רק אני יודע את זה.

אורי אריאל: היות ששמעתי רבים משרי הממשלה מדברים בלשון חריפה יותר, נדמה לי שיש כאן איזו תקלה.

אורי אריאל: איך הגענו לתקלה הזאת?

אורי אריאל: יש לי הערכה משלי, אבל אינני בטוח, ולכן לא נפרוס אותה פה מעל הבמה הזאת.

אורי אריאל: בכל מקרה אני רוצה לאחל לכולנו שהבחירות תתקיימנה בעוד שנה.

אורי אריאל: עד אז מה שיספיק לעשות השר ליברמן הוא יעשה.

אורי אריאל: זה יהיה כמעט כלום או אולי כלום.

ראובן ריבלין: כלום זה משהו.

אורי אריאל: כן, אני מסכים.

אורי אריאל: הוא יעשה כלום, שזה משהו.

אורי אריאל: משהו-צ'יקונצ'יק כזה.

אורי אריאל: אני מעריך שהשר ליברמן ירצה למחוק את הפרק הזה מהרזומה שלו, כפי שאומרים.

אורי אריאל: בכל מקרה, אני מסיים פעם נוספת בברכת עלה והצלח, השר ליברמן, שלא ברור מה תפקידיך בממשלה זאת.

אורי אריאל: בהצלחה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אריאל.

גדעון סער: יעלה ויבוא יושב-ראש סיעת הגמלאים, חבר הכנסת משה שרוני.

גדעון סער: אחריו ידבר חבר הכנסת משה גפני מיהדות התורה.

גדעון סער: גברתי סגנית המזכיר, אני מציע לאתר אותו בהקדם.

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: לרשותך חמש דקות.

משה שרוני: אדוני יושב-ראש הכנסת, מכובדי השר, חברי הכנסת - - -

אורי אריאל: לא הייתי מעלה אותו בדרגה כל כך בקלות, כלאחר יד.

אורי אריאל: הוא יושב-ראש הישיבה.

משה שרוני: למה?

משה שרוני: כל עוד הוא נמצא כאן הוא יושב-ראש הכנסת מבחינתי.

גדעון סער: חבר הכנסת אריאל, אם אני לא מתקן אותו, למה אתה?

משה שרוני: רבותי, יש דבר אחד: כשמביאים לכנסת נושא – הודעת הממשלה בדבר הקמת משרד חדש אשר ייקרא המשרד לנושאים אסטרטגיים – אני חושב שזהו שינוי בהסכם הקואליציוני.

משה שרוני: אני רוצה לקרוא מה אומר ההסכם הקואליציוני: השר אביגדור ליברמן ימונה לסגן ראש הממשלה ולשר במשרד ראש הממשלה, המופקד מטעם ראש הממשלה על גיבוש מדיניות ישראל ביחס לאיום האסטרטגי.

משה שרוני: הוא יימצא במשרד ראש הממשלה.

משה שרוני: זהו שינוי בהסכם הקואליציוני.

משה שרוני: שינוי כזה צריך להביא בפני הכנסת לפני שמביאים הצעה לסדר.

משה שרוני: אין לי שום דבר נגד ליברמן.

משה שרוני: אין לי שום דבר נגד סיעת ישראל ביתנו.

משה שרוני: הייתי רוצה לראות את האיחוד הלאומי בקואליציה, את יהדות התורה, את כולם.

זהבה גלאון: אדוני, גם אותנו.

משה שרוני: גם את מרצ.

משה שרוני: אבל הנוהל לא תקין.

משה שרוני: בסדר-היום של הממשלה, בסעיף ח', כתוב: הקמת המשרד לעניינים אסטרטגיים.

משה שרוני: לא כתוב: שינוי ההסכם הקואליציוני.

משה שרוני: אני חושב שזאת הטעיה, ואני חושב שחברי הכנסת צריכים לדעת את זה.

משה שרוני: אם בממשלה לא יודעים מה הוא נוהל תקין, אני חושב שצריך ללמוד את זה.

משה שרוני: יש נוהל תקין, ואני חושב שפעם אחת ולתמיד צריך לדעת שאי-אפשר להביא דברים לפני שמביאים בפני הכנסת שינוי הסכם קואליציוני.

משה שרוני: לכן אני אצביע נגד.

משה שרוני: חברי חופשיים, ואמליץ להם להצביע נגד.

משה שרוני: אני חושב שצריך להחזיר את זה לממשלה ולהביא לכנסת ישראל את שינוי ההסכם הקואליציוני תחילה, ואחר כך לעשות את זה.

משה שרוני: תודה רבה.

גדעון סער: יש חופש הצבעה, אדוני, לחברי סיעת הגמלאים?

משה שרוני: כן.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת .

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן.

גדעון סער: בבקשה, אדוני, לרשותך חמש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני ממלא-מקום שר המשפטים לשעבר ושר הבינוי והשיכון הנוכחי, האמת היא שלא כל כך הבנתי מה זה השר לעניינים אסטרטגיים.

משה גפני: האמת היא שבאחת הפעמים של המשא-ומתן הקואליציוני אתנו ביקשתי לקבל סגן שר לענייני צפון-מערב אירן – אם יש נושא העניינים האסטרטגיים, אולי כדאי גם לקחת סגן שר לענייני חלק מאירן.

משה גפני: אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: הממשלה הזאת היא ממשלה של ג'ובים.

משה גפני: היא לא ממשלה של אידיאולוגיה.

משה גפני: ירד העניין הזה מסדר-היום.

משה גפני: אין לממשלה הזאת סדר-יום – לא בתחום המדיני והביטחוני, לא בתחום הכלכלי והחברתי, לא בתחום של לעשות טוב לאזרח, להוציא אותו מהשפל המורלי שהוא נמצא בו.

משה גפני: אין הנהגה למדינה.

משה גפני: אין.

משה גפני: אני מבקש, ברשותך, אדוני היושב-ראש, מכיוון שקודם עלה לכאן יושב-ראש סיעת ש"ס ודיבר על כך שסיעת יהדות התורה אשמה בכניסתה של סיעת ישראל ביתנו לקואליציה, משום שהיא לא נכנסה לקואליציה - סיעת ישראל ביתנו היא סיעה סוברנית להחליט על דרכה.

משה גפני: אני חושב שהיא עשתה שגיאה, אבל אני מכבד את זה.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: היא תבוא לבוחר ותצטרך להסביר למה היא נכנסה לספינה הטובעת הזאת תמורת אפס מחיר.

משה גפני: אין לה שום יכולת השפעה על הממשלה.

משה גפני: אבל זה בסדר.

משה גפני: אבל אני רוצה לפנות לחבר הכנסת מרגי, שאינו נוכח כאן, הבטחתי לו שאשיב במה אשמה יהדות התורה, אז אני רוצה לספר לכם על דיון שהיה היום בקואליציה.

משה גפני: אני וחבר הכנסת יצחק לוי וחבר הכנסת אורלב הוזמנו לדיון על נושא מתמשך של חוק בתי-הדין, שמדבר על זה שאם שני אנשים מבקשים להתדיין בהסכמה בדיני ממונות בבית-דין רבני על-פי דין תורה - שהחוק הזה יעבור.

משה גפני: קראתי פרק שלם מההסכם הקואליציוני עם ש"ס - החוק הפשוט ביותר, הליברלי ביותר, ועד לרגע זה אני לא מבין למה החוק הזה לא עבר.

משה גפני: סיפרתי בדיחה, אדוני היושב-ראש, כשאמרו לי לחכות, כי יש הסכם קואליציוני.

משה גפני: מישהו עלה לשמים וחזר לארץ, ושאלו אותו איך זה למעלה, והוא אמר שהכול שם פי-מיליון.

משה גפני: שאלו אותו מה עשה.

משה גפני: הוא אמר שביקש מהמלאך הלוואה של שקל, הכול פי-מיליון.

משה גפני: והמלאך אמר: לי אין בעיה, תקבל, רק חכה דקה...

משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי, זה מה שאומרים לכם כל הזמן בקואליציה, תקבלו כל מה שהבטיחו לכם, רק חכו דקה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לחבר הכנסת מרגי, ליהדות התורה יש היתרונות והחסרונות שלה, היא איננה מפלגת ג'ובים.

משה גפני: היא לא נכנסת לקואליציה תמורת כיסא בממשלה, לא לעניינים אסטרטגיים, לא שר עם סמכויות מעורפלות, לא שר לעשירים במשרד התמ"ת, לא שר לעשירים במשרד התקשורת, ולא שר במשרד האוצר שאין לו מעמד, אפילו לא של פקיד זוטר.

משה גפני: למה אנחנו כן מוכנים להיכנס, ורוצים להיכנס?

משה גפני: לדברים שבהם הציבור שלכם ושלנו מקופח באופן החמור ביותר.

משה גפני: אני רוצה לספר לך, שתדע, שבירושלים, מיום שישי, במוסדות החינוך החרדיים כולם, החינוך העצמאי, "מעיין החינוך התורני", נאסר בעירייה לעשות להם ניקיון בבית-הספר - נאסר לנקות את כיתת הלימודים.

משה גפני: נשאלה השאלה, למה?

משה גפני: התברר שיש החלטה של פקיד במשרד המשפטים, וכשניהלנו את המשא-ומתן יחד אתכם ידענו שזה עלול לקרות ושמנו שני סעיפים שמדברים על המקרה הזה, ובסעיפים 33 ו-34, אם אני לא טועה, בהסכם הקואליציוני כתוב דבר מאוד פשוט, שאם אכן לא ישלימו את חוק החינוך החרדי עד סוף 2006, שאלה הסעיפים הקודמים, ומובן שלא, אין חוק, אפילו לא הוקמה הוועדה להתחיל לדון בחוק החינוך החרדי - בתוך 60 יום מיום כינון הקואליציה יעבור החוק כדי לפתור את הבעיה האלמנטרית הזאת, שהכיתה של הילדים תהיה נקייה.

משה גפני: אתה שואל אותי, חבר הכנסת מרגי, למה לא נכנסנו לקואליציה?

משה גפני: אולי תענה לי למה אתה נשאר בקואליציה, כשהבטיחו לך בהסכם הקואליציוני שלך שינקו את הכיתה של הילד שלך ולא מנקים.

משה גפני: למה אתה נשאר בקואליציה?

משה גפני: משום שאתה מפלגת ג'ובים.

משה גפני: מה שיש לך מהקואליציה הזאת זה דבר אחד - כיסאות.

משה גפני: יש להם ערך, אין להם ערך...

משה גפני: מה אתה עושה במשרד התקשורת?

משה גפני: אפילו רדיו לחרדים לא עשית.

משה גפני: את כל הרדיו הפיראטי שהביא לכם קולות בבחירות, גם את זה לא עשיתם, גם זה נשאר לא חוקי, וזה לא ענייני.

משה גפני: אני מדבר על הדברים הכי בסיסיים, הכי אלמנטריים.

משה גפני: החליט בג"ץ ששני בני זוג מאותו מין יוכלו להירשם כנשואים, ואמר שהכנסת צריכה לתת את דעתה.

משה גפני: חבר הכנסת מיכאל איתן הביא הצעת חוק ביום רביעי שעבר, ואמרו שזה יבוא לוועדת שרים ביום שני, וזה יעבור בוועדת שרים.

משה גפני: חוק כל כך פשוט, ובוועדת השרים כל שרי קדימה הצביעו נגד.

משה גפני: לא אני ולא אתה הצענו את החוק - חבר הכנסת מיכאל איתן.

משה גפני: יושב השר משולם נהרי בוועדת השרים היום והיא מחליטה על חוק פשוט ואלמנטרי.

גדעון סער: חבר הכנסת גפני, אתה לא חושד שאני, בלי להתערב בתוכן, נהנה קצת מנאומך, אבל בכל זאת הזמן חלף.

גדעון סער: כל הזמן המתנתי שתגיע לעניין "אל על", ואני יושב וחושב מתי הוא יגיע לעניין, ועולה עוד נושא ועוד נושא.

משה גפני: אני מודה לך על רוחב לבך, אין זמן, ואני גם לא יכול לעכב את חברי הכנסת האחרים, אבל אני אומר לך שהייתי יכול לעמוד פה שבוע ימים ללא הפסקה ולהסביר לחברי הטובים מש"ס למה אסור להם להישאר בקואליציה.

משה גפני: אני לא מדבר על זה שאתם בקואליציה ויש התחייבות של הממשלה בהפרטת "אל על" שהיא לא תטוס בשבת, והיא טסה בשבת, לא שמעתי מכם מלה.

אורי אריאל: תעשה טובה.

משה גפני: לא שמעתי מכם מלה על מה שקרה בבג"ץ בכל העניין של הגיור הרפורמי.

משה גפני: הרי יש התחייבות של שמירת הסטטוס-קוו, הייתם צריכים להביא חוק.

גדעון סער: חבר הכנסת גפני, חשבתי לתת לך להרחיב, עד לנקודה שאמרת שאתה יכול לעמוד שבוע ולהסביר לתנועת ש"ס את חטאיה, אבל אני לא יכול לתת לך שבוע גם אם אני רוצה.

גדעון סער: תזמין אותם לשבת ותסביר להם בשבת.

משה גפני: הם מוזמנים.

יעקב מרגי: אבל עד עכשיו הוא לא היה משכנע.

משה גפני: אני מסכם את הדברים.

משה גפני: אני חושב שחברי הכנסת אינטליגנטים מאוד, גם חברי ש"ס, והם הבינו בדיוק מה אני אומר.

משה גפני: חשבתי להיכנס לקואליציה; אחרי שראיתי אתכם בעליבות

משה גפני: כם החלטתי להישאר באופוזיציה.

משה גפני: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת גפני, שמענו את הודעתו.

גדעון סער: חבר הכנסת אבשלום וילן מסיעת מרצ, לרשותך חמש דקות.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, במסגרת השבוע של גפני, אני לא אתייחס לטיסות "אל על" בשבת ולא לחוק של מיכאל איתן, כי כל הדברים האלה, בכל הכבוד הראוי, הם נושאים חשובים, אבל הם לא איום אסטרטגי על מדינת ישראל.

אבשלום וילן: האיום האסטרטגי האמיתי על מדינת ישראל הוא כנראה היכולת של אירן להגיע תוך ארבע שנים פלוס-מינוס לנשק גרעיני.

אבשלום וילן: אבל מה עושה מדינה שחרב האיום האסטרטגי מונחת על צווארה?

אבשלום וילן: היא מפקידה את הטיפול בכך בידי האנשים שמבחינתה הם מקבלי ההחלטות הרציניים ביותר, קרי, ראש ממשלה, שר ביטחון, שרת חוץ, רמטכ"ל, ראש אמ"ן, ראש מוסד וכו'.

אבשלום וילן: ראיתי בהסכם הזה שהשר אביגדור ליברמן לא מקבל סמכות אחת מהסמכויות של כל השרים וכל האנשים הללו.

אבשלום וילן: אני רוצה לשאול אותך, השר שטרית, עד לפני שבוע שר המשפטים, והיום שר השיכון ואדם רציני לכל הדעות – לפני שבוע קיבלת הרבה מאוד שבחים מכולנו, ובצדק.

אבשלום וילן: אני שואל אותך, אתה באמת חושב שהשר ליברמן הוא התשובה האסטרטגית של מדינת ישראל על האיום האסטרטגי?

אבשלום וילן: אם אני היום אחמדינג'אד ומוביל את המדיניות המטורפת שלו, ואני שומע שהמדינה הזאת התחרפנה, ומי שהיא מציבה מולי הוא הקיצוני הימני שלה, האדם שהם לא לוקחים אותו ברצינות – עכשיו, אחת משתיים: או שהם באמת ירדו מהפסים, או שהם עושים פה תרגיל שבערבית צחה נקרא "כלאם פאד'י", ואצלנו היום זה "כזה כאילו", ישראבלוף.

אבשלום וילן: האם מישהו באמת לוקח ברצינות את העובדה שהשר ליברמן הוא התשובה על האיום האירני?

אבשלום וילן: זה רציני?

אבשלום וילן: אם הוא התשובה – אני שומע פה את חבר הכנסת אלקין מסביר לי למה סוף-סוף הגיע רוסי לממשלה.

אבשלום וילן: בכל הכבוד, ראש הממשלה, הבעיה שלנו היא כרגע לשים שר רוסי על האיום האסטרטגי?

אבשלום וילן: זה הסיפור?

אבשלום וילן: זה רציני?

אבשלום וילן: נדמה לי שאיווט ליברמן כבר כמעט 40 שנה בארץ, ישראלי לכל דבר, אבל פה הוא בתפקיד רוסי.

אבשלום וילן: בסדר, אבל למה 20 ג'ובים?

אבשלום וילן: מישהו מוכן להסביר לי למה צריך 20 ג'ובים?

אבשלום וילן: אם מאגמים משאבים, ואם הוא צריך לרכז עבודת מטה – לכל שר יש חמישה-שישה עוזרים, משרות אמון.

אבשלום וילן: ריח מאוד לא טוב עולה מאותם 20 ג'ובים.

אבשלום וילן: זה נראה כאילו הבטיחו פה ל-20 חבר'ה מישראל ביתנו ג'ובים, עבודה במשרה ממשלתית, שזה יהיה הקאדר המפלגתי.

אבשלום וילן: אם הם מומחים לאיום אסטרטגי הם לא פנויים, הם עסוקים: במוסד, באמ"ן או במשרד החוץ.

אבשלום וילן: הם לא חדשים.

אבשלום וילן: הם קיימים.

אבשלום וילן: אז מכל הסיפור עולה ריח של הסכם פוליטי מכוער, לא ענייני, והשיא הוא מה שנדון בסעיף הבא.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, למה השר ליברמן – איך לשכת הקשר "נתיב" מתחברת לאיום האסטרטגי, אתה יכול להסביר לי?

אבשלום וילן: גם אתה יוצא ברית-המועצות לשעבר, ואתה מכיר היטב את לשכת הקשר "נתיב".

אבשלום וילן: מה "נתיב" עושה?

אבשלום וילן: היא עובדת עם יהדות ברית-המועצות לשעבר וכו', ונראה שיש לה זכות – לא כמשרד הפנים, נוסף על משרד הפנים – להנפיק ויזות ודרכונים, פספורטים בלעז.

אבשלום וילן: אז אני רואה פה קומבינה מעניינת מאוד.

אבשלום וילן: איום אסטרטגי?

אבשלום וילן: לא השר ליברמן יטפל באיום האסטרטגי.

אבשלום וילן: כל אחד מ-120 חברי הכנסת שהולכים להצביע פה יודע שהכול ישראבלוף, "כלאם פאד'י".

אבשלום וילן: אבל מה, יש פה לשכת הקשר "נתיב", יש פספורטים, יש ויזות למי שרוצים ביקרם, ויש 20 ג'ובים.

אבשלום וילן: אם זאת לא שחיתות פוליטית, תגידו לי אתם, חברי הכנסת, מהי שחיתות פוליטית.

אבשלום וילן: שר המשפטים לשעבר, שר השיכון, אני מקווה מאוד שאתם בממשלה - הכנסת הזאת בכיס שלכם – תתחילו לעשות סוף.

אבשלום וילן: המדינה הזאת יקרה לכולנו; אם חס וחלילה ינחת פה טיל אירני, הוא לא יבדיל בינינו.

אבשלום וילן: והתשובה אינה איווט ליברמן.

אבשלום וילן: התשובה היא בעלי התפקידים המרכזיים ועבודת צוות משותפת.

אמנון כהן: תסיים, אדוני.

אבשלום וילן: תרדו מאתנו, מהישראבלוף הזה.

אבשלום וילן: תתחילו להיות רציניים ולא פוליטרוקים קטנים, שעושים עסקאות פוליטיות אפלות בעבור 20 ג'ובים וכמה ויזות למי שחפצים ביקרם.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

מאיר שטרית: ישראבלוף ו"כלאם פאד'י" זה שני דברים שונים.

אבשלום וילן: זה מסתדר טוב.

מאיר שטרית: "כלאם פאד'י" זה דברים מיותרים.

עזמי בשארה: יש קשר.

עזמי בשארה: יש קשר מסוים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רק תיקון, תיקון סמנטי: לא "כלאם פאד'י", אלא "כלאם"; במלעיל, ולא במלרע.

אחמד טיבי: זה התיקון.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בניגוד לחבר הכנסת אורי אריאל – אני לא מתייחס בבוז שניכר מדבריו של אורי אריאל לאביגדור ליברמן.

אחמד טיבי: אני דווקא חושב שהוא אדם מאוד מתוחכם, מוכשר, אבל מאוד מסוכן.

אחמד טיבי: להפקיד בידיו את התיק הזה, של האיום האסטרטגי, נושא אירן - - -

ישראל חסון: - - -

מאיר שטרית: הוא שואל אם אתה אומר את זה בתור גינקולוג או בתור פסיכולוג.

אחמד טיבי: לא, זה ניתוח אופי.

אחמד טיבי: להפקיד בידיו את התיק הזה, ליצור מין שעטנז לא מובן – אגב, אני לא מבין מאיפה יגיעו הסמכויות; ייקחו קצת מעמיר פרץ, קצת מציפי לבני, מגורמי הביטחון, מלשכת העיתונות הממשלתית – לא יודע, זה נשמע בעייתי.

אחמד טיבי: אבל תקנים יש, אדוני השר.

אחמד טיבי: אולי אתה תוכל להסביר לנו מה זה.

אחמד טיבי: אגב, לא הבנתי גם מה שאמר אבו וילן.

אחמד טיבי: לא ידעתי שלשכת "נתיב" מנפיקה דרכונים.

אחמד טיבי: יש לה סמכות של משרד הפנים?

אחמד טיבי: זה נכון?

מיכאל נודלמן: ויזות.

אחמד טיבי: ויזות או דרכונים?

מיכאל נודלמן: ויזות.

אחמד טיבי: יש הבדל, אבו.

אחמד טיבי: אם מדובר בדרכונים, זאת עבירה על החוק.

אחמד טיבי: נראה שהממשלה עברה על החוק.

אבשלום וילן: על הדרכון מגיעה הוויזה, והוויזה היא שם המשחק.

אחמד טיבי: אוקיי, אם מדובר בוויזות, זה מעניין, אבל גם זה מעניין: יש מין גוף מיוחד, או ייחודי, שמנפיק ויזות – מאיפה לאן, אבו?

אמנון כהן: חבר המדינות.

אבשלום וילן: לא הבנת?

אחמד טיבי: תן להסביר כדי להבהיר לציבור.

אבשלום וילן: שאלתי את היושב-ראש - - -

אמנון כהן: חבר המדינות.

אחמד טיבי: מחבר המדינות לשעבר.

אחמד טיבי: גם זה מעניין.

אחמד טיבי: מה הקשר בין זה, חבר הכנסת וילן, ובין האיום האסטרטגי האירני?

אמנון כהן: זה מה שגם הוא שאל.

אחמד טיבי: אז אני מחרה מחזיק אחריו.

אחמד טיבי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני לא מבין – מישהו ודאי יענה.

אחמד טיבי: מינוי אנשים שמרנים – מבחינת דעות מדיניות, שמרנים ורדיקלים – לתפקידים כאלה הוא "מודה" שהולכת ומתפוגגת.

אחמד טיבי: מאוד שמחתי לקרוא SMS שקיבלתי עכשיו בפלאפון, שג'ון בולטון עף.

אחמד טיבי: הוא התפטר, וג'ורג' בוש נאלץ לקבל את ההתפטרות שלו.

אחמד טיבי: זה האדם הבזוי השני בממשל שנאלץ לעוף בגלל כישלונות ובגלל המדיניות השמרנית, שמוכיחה את כישלונה.

אחמד טיבי: ג'ון בולטון הוא נציג ארצות-הברית במועצת הביטחון באו"ם.

אחמד טיבי: האיש הזה הוא מחרחר מלחמה ידוע, גם במזרח התיכון.

אחמד טיבי: לפני שהוא נתמנה הוא בז לאו"ם, ולאחר מכן הוא נתמנה לתפקיד שגריר ארצות-הברית בגוף הזה, כמו שהשר ליברמן בז לממשלה, ועכשיו הוא סגן ראש הממשלה.

אחמד טיבי: הנטייה הזאת של "הנכשלים החוצה", והיעלמות הNew Cons"", השמרנים החדשים-הישנים, היא נטייה חיובית.

אחמד טיבי: היא הולכת בד בבד עם הכישלון החרוץ, המחפיר, של מדיניות ארצות-הברית בעירק.

אחמד טיבי: מדובר באסון הגדול ביותר – אחד האסונות הגדולים ביותר – ברמה המדינית בשנים האחרונות, שהוא תוצאה ישירה של הטיפשות האמריקנית ושל חוסר קריאה של המפה הפוליטית-המדינית.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, דיברתי על עניינים פרוצדורליים, מנין יבואו הסמכויות וכדומה, ואמרתי שהמינוי הזה מסוכן.

אחמד טיבי: מינוי אדם שדעותיו הן אנטית

אחמד טיבי: זה למה שראש הממשלה מנסה להפיץ על פייסנות מילולית – עדיין ללא תוכן – והפקדת התיק הזה בידיו של השר ליברמן, זה מסוכן.

אחמד טיבי: אבל המסר המסוכן ביותר, חברי הכנסת, ובזה אני מסיים, הוא בהעלאת אדם בעל השקפת עולם כזאת - מפלה, גזענית, רדיקלית, קיצונית - לרמת סגן ראש הממשלה.

אחמד טיבי: ואם זה לא מתן לגיטימציה למשנה גזענית ולהפיכת הגזענות ל"מיינסטרים" בחברה הישראלית, אני לא יודע מה זה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת חנא סוייד.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין ספק שהעמדה שלנו, התנגדותנו להודעת הממשלה בדבר הקמת המשרד לאיומים אסטרטגיים, היא עקרונית.

חנא סוייד: אנחנו לא מסתכלים, ואין עיננו צרה כמובן במעמד: להיות חלק מהקואליציה ולזכות במשרת שר, עם כל השררה, עם כל הג'ובים שהוזכרו כאן, וגם עם המשרד שנקרא "נתיב", שמזמן גורר אחריו כישלונות וביקורת קשה.

חנא סוייד: זה לא קשור אלינו בכלל; אנחנו לא רואים שזאת הבעיה, כמו חלק מהמפלגות שמתנגדות לצירוף השר ליברמן והמפלגה שלו לקואליציה הממשלתית.

חנא סוייד: אנחנו מסתכלים יותר על התוכן.

חנא סוייד: עם המינוי והכניסה של ישראל ביתנו לקואליציה שמענו כל מיני הצהרות הרגעה, שהנה יש קווי יסוד של הממשלה ושישראל ביתנו מצטרפת לממשלה על-פי העקרונות ועל-פי קווי היסוד של הממשלה, ושום דבר מהדוקטרינה והאידיאולוגיה של ישראל ביתנו לא ייכנס לממשלה.

חנא סוייד: בזמנו דרשנו שראש הממשלה יעמוד ויבקש מהשר ליברמן, בהיותו שר בכיר, סגן ראש ממשלה, לחזור בו, ושיצהיר שבמסגרת תפקידו בממשלה הוא לא ישאף לממש או להמשיך לדגול בעקרונות שהוא דוגל בהם, אבל שום דבר לא קרה.

חנא סוייד: מאז כבר הספיק השר ליברמן להצהיר כמה הצהרות מסמרות שיער: לדבר על המודל הקפריסאי, שמדבר על הפרדה על בסיס גזעי, הפרדה גזענית ממש, יוונים לחוד וטורקים לחוד.

חנא סוייד: באנלוגיה אצלנו - - -

עזמי בשארה: למה הוא חושב על קפריסין, זה מאוד מעניין.

עזמי בשארה: כנראה יש לו איזה עניין בקפריסין.

חנא סוייד: זה מעניין בוודאי.

חנא סוייד: באנלוגיה אלינו, לחשוב שמדובר ביהודים לחוד וערבים לחוד, זה בהחלט בעייתי.

חנא סוייד: כל הדיבור הזה על מדינה מונו-אתנית, כפי שנאמר בריאיון של השר ל"סאנדיי טלגרף" - הוא דיבר בפירוש על מדינה מונו-אתנית, על מדינה נקייה, clean.

חנא סוייד: זו בעצם השקעה בכלל לא טובה של הקואליציה והממשלה הנוכחית, זו השקעה בהפסד.

חנא סוייד: הייתי שואל, למה הקואליציה הנוכחית, למה הממשלה הנוכחית צריכה קול כזה, פילוסופיה כזאת ודוקטרינה כזאת בתוכה?

חנא סוייד: אני אומר לכם, שקל הרבה יותר לבקר את הממשלה הנוכחית, קל יותר לבקר את המדיניות של הממשלה הנוכחית עם השר ליברמן וישראל ביתנו בתוך הקואליציה, כי הנטיות וההצהרות של השר ליברמן והמדיניות של מפלגת ישראל ביתנו הן כל כך ברורות.

חנא סוייד: איפה שלא מדברים על זה, גם בחוגים בארץ וגם בחוגים בעולם, אנשים ממש משתאים, איך אפשר לקבל מצב כזה שממשלה שפויה מוכנה להכניס לתוכה מפלגה כזאת, עם דעות כאלה, ועוד תחת הכותרת של "סכנות אסטרטגיות".

חנא סוייד: אני חושב, כפי שנאמר כאן, שסכנות אסטרטגיות לא יטופלו על-ידי השר ליברמן.

חנא סוייד: הכול עניין של ג'ובים, עניין של שררה, עניין של הרחבה ואינפלציה של הקואליציה.

חנא סוייד: לכן, עם כל הצירוף הזה וכל המשרדים - בד בבד עם יצירת משרד חדש מדברים גם על חוק-יסוד ועל חוקה שמגבילה את מספר השרים ל-18.

חנא סוייד: כך שהדיכוטומיה בין שני הדברים האלה, בין היישום בפועל לבין האמירות החוקתיות כביכול - זה דבר שאינו אמיתי, ובסופו של דבר הכול נשמע למשחקים הפוליטיים ולרצון להיות חלק מהשררה, חלק מהממשלה.

חנא סוייד: לכן בוודאי נתנגד להודעת הממשלה בדבר הקמת המשרד הזה.

חנא סוייד: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אותו סגנון מקיאווליסטי שהביא למינויו של עמיר פרץ לשר הביטחון ושהביא בשבוע שעבר את הבית הזה לאשר את ציפי לבני כשרת המשפטים במקום מאיר שטרית, משום שזה המינוי הכי זמני שיש – אף פעם לא הבנתי למה חיים רמון, כשיחזור, צריך לחזור דווקא לתיק המשפטים ואסור שיהיה מאיר שטרית.

עזמי בשארה: לא הבנתי כלום ולמה כל זה.

עזמי בשארה: עכשיו, אחרי מלחמת לבנון, לספוג או לעקוף את כל הביקורת מהימין, על-ידי מינוי הכי ימין שיש - אבל הוא ימין עד כדי כך שהוא יכול לחיות עם נאום שדה-בוקר.

עזמי בשארה: כל הקטע הזה הוא כל כך ציני, הוא כל כך לא רציני, הוא כל כך מקיאווליסטי.

עזמי בשארה: הוא הכי ימין שיש, ויש נאום שדה-בוקר, וזה תפקיד בלי סמכויות.

עזמי בשארה: הרי לא ברור מה זה בכלל.

עזמי בשארה: לא ברור מה זה.

עזמי בשארה: זה תפקיד אידיאולוגי לגמרי, זה כמו לומר: התיק לענייני "שלמות ארץ-ישראל" או התיק לענייני "כל העולם נגדנו" או כל מיני שטויות כאלה.

עזמי בשארה: מה זה התיק לעניינים אסטרטגיים, כאשר זה בכלל בלי סמכויות?

עזמי בשארה: זה תיק שבו הוא יוכל להסית כל כך הרבה ולדבר, ותהיה מעט מאוד ביקורת עליו, כי אין לו סמכויות.

עזמי בשארה: כלומר, הוא לא יהיה אחראי לשום כישלון שיהיה, אבל הוא יהיה האחראי לחימום האווירה הציבורית על דברים שכולם מסכימים – אירן ולא אירן וכל השטויות האלה.

ישראל חסון: עושים שירות מצוין, מה אתה רוצה?

עזמי בשארה: בסדר, אם אתה שמח על השירות הזה, מצוין.

עזמי בשארה: הרי ההצעה היחידה של השר לעניינים אסטרטגיים היתה להפציץ את סכר אסואן.

עזמי בשארה: כלומר, הוא לא מצא איום אסטרטגי יותר מסכר אסואן.

עזמי בשארה: לא שמעתי עוד דברים חכמים שלו בענייני אסטרטגיה, חוץ מאשר להפציץ את מצרים.

עזמי בשארה: סוג כזה של הצעות אסטרטגיות.

עזמי בשארה: זה שר לעניינים אסטרטגיים?

עזמי בשארה: מה, אנחנו ניקח את זה ברצינות?

עזמי בשארה: הדמיון שלו לא יכול ללכת יותר רחוק מקפריסין.

עזמי בשארה: אני אומר את זה תרתי משמע, קפריסין.

עזמי בשארה: פעם הוא רוצה שמדינת ישראל תהיה כמו קפריסין, אחר כך אנחנו שומעים על תיקים שלו בקפריסין.

עזמי בשארה: אני אומר קפריסין תרתי משמע.

עזמי בשארה: יש משרדים של כל מיני ארגונים שם.

עזמי בשארה: אז כל הקטע הזה אינו רציני, מקיאווליסטי לגמרי, כדי לעקוף מימין.

עזמי בשארה: מפליא מאוד.

עזמי בשארה: חבר כנסת ערבי, שהתנגדתי למה שאמר, אמר שרחם האשה הוא הנשק וכו'.

עזמי בשארה: עמדה פה חברת כנסת יהודייה ואמרה בעצם אותם דברים, ולא שמעתי ביקורת עליה בעניין מצוות פרו ורבו כדי להגדיל את המספר.

עזמי בשארה: אני מדבר על חברת כנסת ולא על חבר כנסת.

עזמי בשארה: אצלנו ארגוני הנשים עשו רעש ומהומה על דבריו של עבאס זכור.

עזמי בשארה: פה עמדה אשה, חברת כנסת, ודיברה על מצוות פרו ורבו ככלי פוליטי להגדלת מספר היהודים.

עזמי בשארה: זה בסדר.

עזמי בשארה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, זה היה בשבילך.

שלי יחימוביץ': מי זו היתה?

עזמי בשארה: חברת כנסת מישראל ביתנו.

עזמי בשארה: יש להם דעה מגובשת בדבר אחד, שהוא האוכלוסייה הערבית בישראל.

עזמי בשארה: זה כנראה האיום האסטרטגי, אבל גם שם אין לו סמכויות.

עזמי בשארה: יהיו לו רק סמכויות להסית ולהפוך את הגזענות – כפי שאמר חברי – ל"מיינסטרים"; כלומר סגן ראש ממשלה לענייני גזענות.

עזמי בשארה: אין לו לא דעות אסטרטגיות - ולא יהיו לו, ולא סמכויות אסטרטגיות – וגם לא יהיו לו, אבל יש לו דעות מגובשות בנושא האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: זה לא רציני, זה מקיאווליסטי מדי, גם בשביל הכנסת הזאת וגם בשביל ראש הממשלה זה יותר מדי מקיאווליסטי.

עזמי בשארה: תודה רבה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: אנחנו מבקשים לקיים הצבעה שמית.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: הצבעה שמית.

דליה איציק: אדוני השר, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, נא לשבת.

דליה איציק: חברי הכנסת ליצמן וסער, נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה שמית.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - אינה נוכחת יעקב אדרי - בעד יצחק אהרונוביץ - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - בעד אריאל אטיאס - בעד עמיחי אילון - בעד רוברט אילטוב - בעד דליה איציק - בעד אפי איתם - אינו נוכח מיכאל איתן - נגד רפי איתן - בעד אריה אלדד - נגד בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - בעד חיים אמסלם - אינו נוכח אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - אינו נוכח אורי אריאל - נגד זאב בוים - בעד יוסף ביילין - נגד בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח יעקב בן-יזרי - אינו נוכח שלמה בניזרי - אינו נוכח מנחם בן-ששון - בעד רוני בר-און - בעד אבישי ברוורמן - אינו נוכח שלמה ברזניץ - בעד מוחמד ברכה - אינו נוכח עזמי בשארה - נגד אליהו גבאי - אינו נוכח זהבה גלאון - נגד אלחנן גלזר - אינו נוכח יצחק גלנטי - אינו נוכח משה גפני - אינו נוכח עמירה דותן - אינה נוכחת אברהם דיכטר - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - אינו נוכח צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - אינו נוכח אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח יצחק זיו - בעד עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - אינה נוכחת דב חנין - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח ישראל חסון - בעד שי חרמש - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - בעד אסתרינה טרטמן - בעד שלי יחימוביץ - נגד אביגדור יצחקי - בעד אליהו ישי - אינו נוכח דני יתום - בעד איתן כבל - אינו נוכח אמנון כהן - בעד יעקב כהן - אינו נוכח יצחק כהן - אינו נוכח רן כהן - נגד משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - אינה נוכחת יצחק לוי - נגד אביגדור ליברמן - בעד יעקב ליצמן - נגד סופה לנדבר - בעד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - אינו נוכח אברהם מיכאלי - בעד אלכס מילר - בעד סטס מיסז'ניקוב - בעד מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יעקב מרגי - בעד שרה מרום-שלו - בעד יורם מרציאנו - אינו נוכח משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - בעד בנימין נתניהו - נגד חנא סוייד - נגד מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - אינו נוכח אפרים סנה -

אריה האן: בעד גדעון סער - נגד גדעון עזרא - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהים צרצור - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - נגד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - בעד יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - בעד ליה שמטוב - בעד עתניאל שנלר - אינו נוכח משה שרוני - נגד רונית תירוש - בעד יולי תמיר - בעד אני עובר לקרוא בשמות אלה שעדיין לא הצביעו.

אריה האן: רוחמה אברהם - בעד אפי איתם - נגד בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח חיים אמסלם - אינו נוכח אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח יעקב בן-יזרי - אינו נוכח שלמה בניזרי - אינו נוכח אבישי ברוורמן - אינו נוכח מוחמד ברכה - אינו נוכח אליהו גבאי - אינו נוכח אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - אינו נוכח משה גפני - אינו נוכח עמירה דותן - אינה נוכחת אברהם דיכטר - אינו נוכח שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - אינו נוכח צבי הנדל - אינו נוכח מגלי והבה - אינו נוכח יצחק וקנין - בעד ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - אינה נוכחת דב חנין - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח אליהו ישי - אינו נוכח איתן כבל - אינו נוכח יעקב כהן - אינו נוכח יצחק כהן - בעד משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - אינה נוכחת שאול מופז - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יורם מרציאנו - אינו נוכח דני נוה - אינו נוכח מרינה סולודקין - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - אינו נוכח גדעון עזרא - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהים צרצור - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יובל שטייניץ - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח עתניאל שנלר - אינו נוכח

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, להלן התוצאה: 47 בעד, 23 נגד.

דליה איציק: אני קובעת כי הודעת הממשלה, כפי שנמסרה על-ידי השר המתאם יעקב אדרי, התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להודעת הממשלה על החלטתה להעביר ממשרד ראש הממשלה למשרד לנושאים אסטרטגיים את שטח הפעולה של לשכת הקשר "נתיב".

דליה איציק: הודעה זו אינה טעונה אישור הכנסת, זו הודעה בלבד, ולאחר מכן נמשיך בסדר-היום.

דליה איציק: בבקשה, השר המתאם.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, החלטת הממשלה, לפי סעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את שטח הפעולה של לשכת הקשר "נתיב" ממשרד ראש הממשלה למשרד לנושאים אסטרטגיים.

יעקב אדרי: בהתאם לסעיף 9(א)(11) לחוק הממשלה, התשס"א-2001, אני מביא החלטה זו לידיעת הכנסת.

יעקב אדרי: תודה.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה, נהוג שמאחלים "בהצלחה".

דליה איציק: אני מאחלת לך בהצלחה.

אמנון כהן: שאילתות לשר הבינוי והשיכון.

אמנון כהן: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר הבינוי והשיכון ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): רצוני לשאול: מה הם הקריטריונים שקבע מינהל מקרקעי ישראל לקבלת חוות בודדים בנגב?

מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מינהל מקרקעי ישראל מחויב לפעול על-פי חוק חובת המכרזים ולשווק את חוות הבודדים על-פי מכרזים פומביים בלבד.

מאיר שטרית: מינהל מקרקעי ישראל פועל בימים אלה על הכנת המכרזים לשיווק החוות הפנויות, כשש במספר.

מאיר שטרית: לגבי יתרת החוות - כ-23 חוות שתפוסות בידי מחזיקים – המינהל בודק את המחזיקים, נגד חלקם יוגשו תביעות פינוי וחלקם יאושרו אם תימצא הדרך באמצעות תקנות הפטור של חוק חובת המכרזים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת חנא סוייד שאל את שר הבינוי והשיכון ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006):

מאיר שטרית: בהודעה לעיתונות של משרד האוצר פורסם דבר חתימת הסכם שמטרתו שיפור השירות לאזרח במינהל מקרקעי ישראל.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם מינהל מקרקעי ישראל מפרסם באופן שוטף את חומר ההסברה על פעילותו בשפה הערבית?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: האם הופצו בשפה הערבית פרטי מבצע ההיוון שיצא לדרך לאחרונה?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: אם לא – האם יונחה המינהל לפעול כאמור?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 514 של חבר הכנסת חנא סוייד: 1.

מאיר שטרית: חומר הסברה של מינהל מקרקעי ישראל מפורסם באופן שוטף באתר האינטרנט של מינהל מקרקעי ישראל.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: החוכרים במבצע ההיוון קיבלו, נוסף על הודעה על המבצע, עלון מידע בשפה הערבית.

מאיר שטרית: עלון זה יישלח לכל החוכרים במגזר נוסף על ההודעה והעלון בשפה העברית שנשלחו.

אמנון כהן: שאלה נוספת - בבקשה, אדוני.

חנא סוייד: אולי כבוד השר ירחיב את הדיבור על חומר הסברה של המינהל באופן כללי.

חנא סוייד: המינהל לאט-לאט הופך להיות ספק הקרקע, אחד העיקריים ביישובים הערביים.

חנא סוייד: אני מסתכל באתר האינטרנט של המינהל, שיש בו חומר הסברה מסוגים שונים.

חנא סוייד: אני מדבר על עלוני הסברה בנושאים שונים.

חנא סוייד: האם השר יודע שבאתר האינטרנט של המינהל אין מלה אחת בערבית, ובעלוני ההסברה השונים על אופן חישוב שטחים וכל מיני נושאים אחרים אין כל חומר בערבית?

חנא סוייד: האם הוא מתכוון לעשות משהו בעניין הזה?

מאיר שטרית: כמו שאמרתי, הוריתי במבצע של ההיוון, שנוגע גם להרבה מאוד תושבים ערבים ונוצרים במקומות שונים בארץ, לא רק שיצא חומר הסברה בעברית באתר האינטרנט וכן בערבית על הסבר כללי על המבצע, אלא כאמור יישלח עלון מידע בשפה הערבית לכל אחד מהחוכרים שיש לו נכס שהוא שותף למבצע.

מאיר שטרית: כך שלא יהיה אחד שיפספס.

מאיר שטרית: ישלחו לו הביתה את כל הפרטים, עם החשבון שלו, כך שכל אחד יוכל לשלם את החשבון הזה ולהיפטר סופית מהקשר עם המינהל.

מאיר שטרית: כפי שאתה רואה, אנחנו עושים הסברה בעניין הזה ברדיו ובטלוויזיה ובעיתונות.

חנא סוייד: לא בערבית.

מאיר שטרית: נכון, בטלוויזיה וברדיו לא עושים בערבית, אתה צודק.

מאיר שטרית: אבל אני גם יוצא מנקודת הנחה שרוב התושבים באוכלוסייה הערבית מדברים עברית בכלל לא רעה וצופים בטלוויזיה ועוקבים אחרי כל מה שמתרחש.

מאיר שטרית: אני רואה את זה, אגב, בספורט, אין אף אחד שלא מתמצא בפרטי הפרטים של כל דבר.

חנא סוייד: זה לא צריך למנוע.

מאיר שטרית: לכן קבענו הפעם, שכל אדם יקבל הביתה עלון גם בשפה הערבית, עם הסבר מלא על הזכויות שלו ועל החשבון.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר הבינוי והשיכון ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): רוכשים בשכונה המערבית החדשה שביישוב נווה-דניאל - 202/2/2 - שילמו למשרד הבינוי והשיכון בעבור הפיתוח.

מאיר שטרית: אף שהשכונה מאוכלסת כמה שנים, המתיישבים טוענים כי משרדך לא השלים את הפיתוח בהתאם להתחייבותו.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם נכונה טענת המתיישבים?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן – האם יושלם הפיתוח על-פי התחייבות משרדך, ואם כן – מתי?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 545 של חבר הכנסת זבולון אורלב: 2-1.

מאיר שטרית: בשכונה יש 162 יחידות.

מאיר שטרית: סך הכול שווקו עד היום 130 מגרשים.

מאיר שטרית: אוכלסו עד היום 110 יחידות דיור.

מאיר שטרית: סך כל התקציב - כ-22 מיליון שקלים.

מאיר שטרית: לפי ההסכם של משרד הבינוי והשיכון עם משרד האוצר, השכונה מפותחת לפי השיווק באתר.

מאיר שטרית: המשרד עומד בהסכם ובכוונתו לפתח השנה לפי מנת הביצוע ההולמת שיווק זה.

מאיר שטרית: עד היום תקצב המשרד כ-16 מיליון שקלים לטובת תשתיות ציבוריות.

מאיר שטרית: שווקו עד היום 70% מהיחידות.

מאיר שטרית: השנה מתוכנן המשך פיתוח בסך 2 מיליוני שקלים, שיופעל עד סוף 2006.

מאיר שטרית: הפעלת תקציב עד סוף 2006 מותנית כמובן בהעברה תקציבית של משרד האוצר.

אמנון כהן: שאלה נוספת למציע, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אדוני השר, בחוזה שבין המשרד לבין המשתכנים אין התנאי שהשר אמר שיש בין משרד הבינוי והשיכון לבין משרד האוצר, וזה גם מובן, שהרי למתיישב הבודד אין עניין במה שקורה במעטפת.

זבולון אורלב: המתיישב הבודד, שהתיישב ושילם, זכאי לקבל את הפיתוח.

זבולון אורלב: לכן אני חוזר ושואל את השר, האם ניתן למלא אחר ההתחייבות של משרדך כלפי המתיישבים ולבצע את הפיתוח.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, שבחוזה הפיתוח של המתיישבים, כל מתיישב שהולך ליישוב חדש יודע שעובר זמן, לפעמים די ניכר, לצערי, בין התחלת הישיבה בשטח והכניסה לבתים לבין השלמת הפיתוח, ובאופן טבעי.

מאיר שטרית: הבעיה הרבה יותר גדולה ביישובים גדולים.

מאיר שטרית: בהר-חומה, למשל, סיירתי שם לא מזמן, יש מאות רבות של יחידות דיור.

מאיר שטרית: הפיתוח מתבצע לפי כסף שנכנס ממכירת מגרשים.

מאיר שטרית: המינהל או משרד השיכון משווקים את הקרקע, מקבלים מהקבלן שקנה את הקרקע כסף בעבור הקרקע ובעבור הפיתוח, אבל מקבלים רק בעבור הקטע שנמכר.

מאיר שטרית: אם נניח יש 1,000 יחידות דיור ושווקו רק 200, מקבלים כסף על פיתוח של 200.

מאיר שטרית: בכסף הזה משתמשים לצורך הפיתוח בשלבים, כדי לאפשר אכלוס של הבתים הראשונים.

מאיר שטרית: לא תמיד הפיתוח נעשה עד השלב האחרון לפני גמר אכלוס כל השכונה, בצורה הגיונית, כי אם בונים רק קטע משכונה, למשל, אי-אפשר לעשות מתוך הקטע הזה את הכביש, כי עוד מעט יבוא טרקטור ויהרוס את הכביש הזה אם עושים אותו קודם.

מאיר שטרית: לכן, יש תהליך, ולצערי הרב אי-אפשר לעשות את מה שאתה אומר, שמראש כשמתיישב נכנס כל הפיתוח מושלם פרפקט מהיום הראשון.

מאיר שטרית: כי אם זה היה נעשה כך, לא היו נותנים להיכנס לפני שגומרים את כל השכונה ואת כל הפיתוח, ואז לא היתה שום בעיה.

מאיר שטרית: כל מתיישב מודע לזה.

מאיר שטרית: דרך אגב, לא רק בבנייה של משרד השיכון, גם בבנייה פרטית זה אותו דבר.

מאיר שטרית: בסופו של דבר האדם מקבל את הפיתוח המלא, מכיוון שהמשרד לא מוותר בסוף הדרך.

מאיר שטרית: גם אם לא משלמים הכול, המשרד משלים את הפיתוח עד סופו.

אמנון כהן: אדוני השר, תודה.

אמנון כהן: השאילתא הבאה היא שאילתא מס' 569, של חבר הכנסת יצחק וקנין, בנושא פינוי של פולשים לבתים לא להם.

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר הבינוי והשיכון ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

אמנון כהן: פנו אלי אנשים ששהו בחוץ-לארץ וללא ידיעתם פלשו זרים לביתם.

אמנון כהן: מסתבר שאם אלה לא פונו בתוך פרק זמן קצר, אי-אפשר לפנותם.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הדברים נכונים?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מדוע הפינוי מוגבל לפרק זמן קצר?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: האם תשונה מדיניות זו?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 569.

מאיר שטרית: בתשובה על השאילתא שבנדון הריני להשיב כדלקמן: חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים), התשמ"א-1981, קובע, כי לגבי מקרקעין שהם מקרקעי ישראל - המוכרים כקרקעות מינהל מקרקעי ישראל - ומקרקעי רשויות מקומיות מתקיים הסדר המאפשר פינוי בהליך מזורז.

מאיר שטרית: הגורם המוסמך להפעיל את החוק הוא מינהל מקרקעי ישראל או הרשות המקומית הרלוונטית.

מאיר שטרית: על-פי חוק זה נתונה לגורם המוסמך תקופת שלוש שנים ממועד הפלישה למקרקעין לברר ולאמת שנעשתה פלישה, ותקופת שישה חודשים מהמועד שבו התברר כי אומנם נעשתה פלישה כדי להוציא צו לפינוי הפולשים.

מאיר שטרית: צו הפינוי מאפשר לגורם המוסמך להורות על פינוי הפולשים בפועל באמצעות פקח מטעמו.

מאיר שטרית: לעניין התקופות הקובעות בחוק יש לפנות לשר המשפטים, הממונה על ביצוע חוק זה.

מאיר שטרית: חשוב לציין, כי חוק זה אינו קובע את הדרך היחידה לפינוי פולשים למקרקעין.

מאיר שטרית: נהפוך הוא, החוק מקנה סמכויות מיוחדות לגורמים המוסמכים לביצוע פינוי, מעבר לסמכויות הרגילות שבחוק, כגון הליכי הוצאה לפועל, העומדות לכל אחד.

מאיר שטרית: אציין כי מדיניות הפינויים נקבעת בעיקרה במשרד המשפטים ובמינהל מקרקעי ישראל.

אמנון כהן: שאלה נוספת?

אמנון כהן: אין לו שאלה נוספת.

אמנון כהן: אדוני השר, תודה רבה על כך שענית על השאילתות של חברי הכנסת.

אמנון כהן: אני מזמין את השר להגנת הסביבה להשיב על השאילתות הבאות.

גדעון סער: שרת החינוך לא עולה?

גדעון סער: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום א' באב התשס"ו (26 ביולי 2006): נודע לי, כי אנטנות סלולריות מוצבות צמוד לבתי-ספר ולגני-ילדים ברמת-אלמוגי בחיפה.

גדעון סער: רצוני לשאול: 1.

גדעון סער: האם הדבר נכון?

גדעון סער: 2.

גדעון סער: אם כן – מה ייעשה בנדון?

גדעון עזרא: 2-1.

גדעון עזרא: חבר הכנסת גפני, המידע איננו נכון.

גדעון עזרא: אנטנות סלולריות אינן מוצבות צמוד לבתי-ספר ולגני-ילדים ברמת-אלמוגי בחיפה.

גדעון עזרא: גם אם היו מוצבות אנטנות, והבדיקות המתאימות היו נערכות, אין בכך סכנה, אבל במקרה זה הדבר אינו נכון.

גדעון עזרא: תודה.

אמנון כהן: אם זה לא נכון, אין שאלה נוספת.

גדעון עזרא: יש לו.

אמנון כהן: חבר הכנסת גפני, יש לך שאלה נוספת?

אמנון כהן: יש אזור אחר?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, יכול להיות שהיום כבר אין אנטנות.

משה גפני: כשהגשתי את השאילתא היו.

משה גפני: היו אנטנות ברמת-אלמוגי, והיו גם הפגנות תושבים.

משה גפני: היו שם אנטנות סלולריות של צה"ל, כמו שיש בבני-ברק, בגן-הבנים, אנטנות שמשרד הביטחון התחייב לסלק משם, ובמקום זה בשבועות האחרונים הוא החליף את האנטנות באנטנות גבוהות יותר, צמוד לבתי-ספר, לשכונת מגורים, והתושבים סובלים מזה.

משה גפני: יש שמתלוננים על תושבים שחלו.

אמנון כהן: אדוני, מה השאלה?

משה גפני: האם משרדך ידאג שמשרד הביטחון אומנם יקיים את ההבטחות שלו לסלק את האנטנות, כפי שהתחייב?

גדעון עזרא: אתה שאלת על אנטנות סלולריות ונתתי לך תשובה.

גדעון עזרא: לגבי אנטנות אחרות, כל אנטנה נבדקת לחוד.

גדעון עזרא: יש כאלה – הגדולות שבהן – שלהצבתן נדרשים אישור הרשות ובדיקה שלנו; להצבת אנטנות קטנות נדרשת בדיקה שלנו.

גדעון עזרא: אני לא יודע על אנטנה שמוצבת ופולטת קרינה ואינה מטופלת על-ידי משרדנו.

גדעון עזרא: דרך אגב, אנחנו מתכוונים להוציא תקנות לחוק הקרינה הבלתי-מייננת, אם ירצה השם, ב-1 בינואר.

אמנון כהן: בעזרת השם.

אמנון כהן: אדוני השר, תודה.

אמנון כהן: שאילתא מסי 412, של חבר הכנסת משה גפני, בנושא: הוצאת כלובי הדגים מאילת.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום א' באב התשס"ו (26 ביולי 2006):

אמנון כהן: החלטת הממשלה מס' 3688 מאשרת את תוכנית המיתאר הארצית 13 לחופי אילת, להוציא שליש מכלובי הדגים מהמפרץ ולהפחית את המזון בהתאמה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם החלטת הממשלה האמורה יושמה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם לא – מדוע?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה ייעשה כדי ליישם את ההחלטה?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: חבר הכנסת גפני, החלטת הממשלה מס' 3688 נמצאת כיום בשלבים שונים של יישום.

גדעון עזרא: אציין כי בהחלטה עצמה ניתן פרק זמן של שלוש שנים להוצאה מוחלטת של הכלובים מהים.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אם לא – מדוע?

גדעון עזרא: אני מסביר לך שזו התשובה שנתתי.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: מה ייעשה כדי ליישם את ההחלטה?

גדעון עזרא: אתייחס בתשובתי לכל חוות גידול דגים בנפרד.

גדעון עזרא: אשר לחוות "ער דג", שהיא החווה הגדולה בין השתיים, ובבעלות חמישה קיבוצים בערבה, המצב הוא כדקלמן: נחתמה עסקת טיעון שמאמצת את החלטת הממשלה הלכה למעשה, במסגרת משפט שנערך נגדם בבית-המשפט המחוזי בבאר-שבע בגין ניהול עסק ללא רשיון ועבירות על חוק התכנון והבנייה.

גדעון עזרא: במסגרת עסקת הטיעון יפונו הכלובים באופן מוחלט עד חודש יוני 2008.

גדעון עזרא: מעבר לכך, השופט בגזר-דינו קבע את לוחות הזמנים בהתאם להחלטת הממשלה.

גדעון עזרא: אשר לחוות "דג סוף", שבבעלות פרטית, מתנהלים מגעים אינטנסיביים באמצעות פרקליטות המדינה כדי לוודא שהחלטת הממשלה מיושמת ולהגיע למצב שבו בחודש יוני 2008 לא יגדלו דגים בחווה זו.

גדעון עזרא: אני מבקש להוסיף ולציין, שהמשרד שלנו עושה את כל המאמצים כדי שההחלטה תיושם כלשונה וכרוחה.

גדעון עזרא: העניין הוא שנושא האכיפה נמצא היום בטיפול הפרקליטות ובית-המשפט, ולפי מיטב זיכרוני – ואל תתפוס אותי במלה – השופט גם קבע שאם הם לא יעמדו במה שנדרש מהם, הם ישלמו מס גבוה למדי.

גדעון עזרא: עד כאן.

אמנון כהן: חבר הכנסת גפני, יש לך שאלה נוספת או שאתה מסתפק בדברי השר?

אמנון כהן: שאלה נוספת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מודה לך על התשובה המפורטת, אבל שאלתי את השאילתא – ואני חייב לציין אותה גם עכשיו לפניך: בעבר הוחלט להוציא מהמפרץ באילת את כלובי הדגים, שפגעו פגיעה חמורה מאוד בשוניות האלמוגים ובעצם בתעסוקה ובתיירות של כל האזור.

משה גפני: שאלתי היא: האם תעמוד על ההחלטה הזאת, בניגוד למה שהיה בעבר, וההחלטה תיושם ככתבה וכלשונה ובמועד – אף שהמועד מאוחר, אבל לפחות שזה ייושם?

משה גפני: האם תעמוד על כך?

גדעון עזרא: אני יכול להגיד לך, שביום שבו היו צריכים להוריד שליש מהדגה משרדנו פעל מייד, וגם ביקר במקום ודרש את קיום הדברים, ועומד בקשר עם הפרקליטות בעניין זה.

גדעון עזרא: לא מניחים לנושא הזה עד שייפתר.

אמנון כהן: אדוני השר, תודה רבה.

אמנון כהן: שאילתא מס' 440, של חבר הכנסת גדעון סער, בנושא: חומרים כימיים ומתכות מסוכנות במרינה בתל-אביב.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום ג' בחשוון התשס"ז (25 באוקטובר 2006):

אמנון כהן: לפי דוחות של המכון לחקר ימים ואגמים ושל מעבדת מומחים, שהתפרסמו לאחרונה, במרינה בתל-אביב קיים ריכוז של חומרים כימיים מסוכנים, שהוא גבוה באלפי אחוזים מהתקן המותר, והוא מגיע אל חוף גורדון ועלול לסכן את המתרחצים ואת הגולשים.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם ידועים למשרדך הממצאים הקשים על הזיהום המסוכן?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: האם תיעצר הזרמת השפכים המסוכנים, ואם כן – מתי וכיצד?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: חבר הכנסת סער, הממצאים מוכרים למשרדי.

גדעון עזרא: מקור הממצאים ביוזמה של עיריית תל-אביב לקיים בדיקת מעבדה לסדימנט הנשאב מהמרינה בתל-אביב.

גדעון עזרא: תוצאות הבדיקה שנעשתה בשפכי תעשייה הושוו למי ים נקיים.

גדעון עזרא: השוואה זו אינה רלוונטית ואף שגויה במישור המקצועי.

גדעון עזרא: יש למדוד את איכות הסדימנט הימי ואת איכות המים בהשוואה לתקנים מקבילים בסביבה הימית, לדוגמה: תקני המינהל הלאומי האמריקני לאוקיינוסים ולאטמוספירה - NOAA.

גדעון עזרא: בהשוואה לתקני NOAA, לא נמצאה חריגה מהתקנים המקובלים, למעט חוסר בהירות בדבר תכולת האלומיניום, ולגביה נדרשת בדיקה נוספת.

גדעון עזרא: TBT - בתוכנית הניטור הלאומית שנעשתה מטעם המכון הלאומי לחקר ימים ואגמים נמצא כי תכולת ה-TBT במרינה בתל-אביב דומה לזו שבמעגנות ברחבי הארץ והעולם.

גדעון עזרא: במלים אחרות, שאריות מהחומר נמצאו ברמה גבוהה במים ובסדימנט, אך המדידות מראות מגמת ירידה ברורה משנת 2004, עקב איסור שימוש בחומר כחלק ממרכיבי צבעי תחתית של כלי שייט.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: לשאלתך אם הזרמת השפכים המסוכנים תיעצר, ואם כן, מתי וכיצד - חרף האמור לעיל ולמען הסר ספק, הורה אגף ים וחופים במשרדי להנהלת המרינה בתל-אביב לעצור את פעילות החפירה עד לקבלת תוצאות נוספות של ניטור שביצעו עובדי אגף ים וחופים.

גדעון עזרא: כיום לא מתבצעת כל עבודת חפירה.

גדעון עזרא: התוצאות טרם התקבלו מהמעבדה.

גדעון עזרא: במסגרת תוכנית הניטור הכוללת ייערך גם ניטור של קרקעית המרינה וחופי הים מצפון למרינה ומדרומה.

גדעון עזרא: עם קבלת הממצאים תתבצע הערכה מחדש, אשר תאשר ו/או תשנה את שיטת החפירה, אופן הסילוק ויעד הסילוק של החומר החפור מהמרינה בתל-אביב.

גדעון עזרא: יצוין כי המרינה בתל-אביב, כיתר המעגנות בארץ, סובלת מהצטברות חול בפתח הכניסה.

גדעון עזרא: בכל המעגנות נדרש לבצע חפירה של החול המצטבר באופן תקופתי, ואופן החפירה משתנה ממעגן אחד למשנהו.

גדעון עזרא: במרינה בתל-אביב חופרים בעזרת מחפר צף, ושואבים את החול חזרה לים.

גדעון עזרא: במרבית המעגנות החול הנחפר הינו בעל צבע שחור או אפור, ובעל ריח אופייני לחומר אורגני.

גדעון עזרא: הצבע והריח נעלמים לאחר שהייה קצרה באוויר ובאור השמש.

גדעון עזרא: זה מתרחש כתוצאה מחמצון של החומר האורגני.

גדעון עזרא: עד כאן.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: תודה, כבוד השר, על התשובה המפורטת.

גדעון סער: התייחסת לבדיקה באופן יסודי כבדיקה שגויה מבחינה מקצועית, למעט נושא האלומיניום – אם כי נושא האלומיניום מאוד מטריד, כי לפחות לפי אותה כתבה, מדובר בריכוז פי-40 בעניין זה.

גדעון סער: האם כאשר אדוני אומר שהופסקה עבודת החפירה, המשמעות היא שהופסקה הזרמת השפכים?

גדעון עזרא: תראה, אני לא יודע על מה אתה מדבר בדיוק.

גדעון עזרא: אני אומר לך: נפסקה עבודת החפירה, הנושא של האלומיניום נמצא בבדיקה; כאשר העבודה תסתיים, אנחנו נראה.

גדעון עזרא: אין שפכים מהחוף לים.

גדעון עזרא: אם יש תנועות כאלו ואחרות בתוך המרינה – אני לא יודע.

גדעון עזרא: מה שאמרתי לך זו התשובה המלאה, מעבר לכך אל תשאל אותי; אתה יכול לשאול אותי, אני איידע אותך בנפרד.

גדעון סער: תודה, אדוני.

גדעון סער: אם, במישור אחר, יתקבלו תוצאות הבדיקה שעליה דיווחת, אני אודה לך.

גדעון סער: תודה.

גדעון עזרא: אני ארשום את זה לפני.

גדעון עזרא: בסדר.

גדעון עזרא: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את השר להגנת הסביבה

בחשוון התשס"ז: נודע לי, כי לאחר שנים שבהן דרש המשרד להגנת הסביבה לסגור את בריכות האידוי המזהמות ברמת-חובב, המשרד חוזר בו מדרישתו זו.

בחשוון התשס"ז: רצוני לשאול: 1.

בחשוון התשס"ז: האם נכון המידע?

בחשוון התשס"ז: 2.

בחשוון התשס"ז: אם כן – מדוע אין סוגרים את הבריכות המזהמות את הנגב?

בחשוון התשס"ז: 3.

בחשוון התשס"ז: מה עושה משרדך על מנת להפסיק את הזיהום?

בחשוון התשס"ז: 4.

בחשוון התשס"ז: האם משרדך מודע לסכנות הטמונות בבריכות האידוי ברמת-חובב?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

גדעון עזרא: המידע נכון.

גדעון עזרא: יצוין כי מרבית המפגעים הסביבתיים הקיימים כיום ברמת-חובב מקורם בפעילות המפעלים טרם הקמתו של המשרד לאיכות הסביבה.

גדעון עזרא: מאז הקמת המשרד אזור התעשייה רמת-חובב הוא אחד הנושאים המרכזיים לטיפול המשרד על כל אגפיו.

גדעון עזרא: 4-2.

גדעון עזרא: בשנת 2004 פרסם המשרד להגנת הסביבה תוכנית פעולה למניעת מפגעי זיהום אוויר, מים וקרקע מאזור התעשייה רמת-חובב.

גדעון עזרא: ביום 28 בנובמבר 2004 אומצה תוכנית הפעולה על-ידי ממשלת ישראל כהחלטת ממשלה.

גדעון עזרא: תוכנית הפעולה עוסקת בטיפול במניעת מפגעים, והוא מורכב מטיפול מתקדם בשפכים ברמת המפעל הבודד, מניעה של פליטת מזהמים לאוויר מהמפעלים - ארובות, בריכות ופליטות לא מוקדיות - הפסקת הזרמת השפכים לבריכות האידוי הציבוריות ושיקומן, שיקום אתר הפסולת הרעילה והגברת הפיקוח, הניטור והאכיפה.

גדעון עזרא: אבני הדרך ולוח הזמנים של תוכנית הפעולה הוכנסו ביום 16 במאי 2004 לרשיונות העסק של מפעלי רמת-חובב.

גדעון עזרא: בהמשך לדרישות המשרד להגנת הסביבה, הגישו המפעלים לבית-המשפט המחוזי בבאר-שבע באוקטובר 2004 עתירה מינהלית, ובהמשכה הוגשה בקשה בהסכמה על-ידי המשרד להגנת הסביבה, מפעלי רמת-חובב ומועצת רמת-חובב לפנייה להליך גישור, במטרה לפתור בדרך של הסכמה והידברות את המחלוקות שהתגלעו בין הצדדים ביחס לתנאים הנוספים ברשיון העסק.

גדעון עזרא: נוסף על הליך הגישור המתקיים, נשכרה על-ידי המשרד חברת ייעוץ בין-לאומית, שבמסגרת עבודתה נבחנו כמה חלופות קצה לטיפול בשפכי מפעלי רמת-חובב: סילוק קולחים מטופלים לים - במסגרת חלופה זו נבחנו שתי חלופות מיקום: הים התיכון וים המלח - הצעת התעשייה; אידוי תרמי מאולץ בשפכים וגיבוש למלח - הצעת המשרד להגנת הסביבה; אידוי שפכים טבעי בבריכות אידוי - במסגרת חלופה זו נבחנו שלוש חלופות מיקום: רמת-חובב, מישור רותם ואורון.

גדעון עזרא: מסקנת העבודה, כפי שהוצגה בפני צוות הגישור בדצמבר 2005, היתה כי הטכנולוגיה הזמינה, הישימה והמתאימה ביותר לטיפול הקצה בשפכי מפעלי רמת-חובב היא הקמת בריכות אידוי יחידניות בתוך שטח מועצת רמת-חובב.

גדעון עזרא: חלופה זו הינה פתרון בר-קיימא והיא זמינה ואמינה בתנאי תפעול מחמירים וקפדניים של הטיפול בשפכים, לרבות הפעלה נאותה של בריכות האידוי.

גדעון עזרא: בנוסף, בין חלופות המיקום השונות שנבחנו נמצא כי הקמת בריכות אידוי ברמת-חובב מונעת את הצורך בהזרמה של שפכים למקומות מרוחקים והפרה סביבתית של שטחי קרקע נוספים.

גדעון עזרא: חלופה זו, על-פי מסקנת צוות היועצים, הינה ברמת היתכנות המאפשרת תנאים סביבתיים נאותים ובני-קיימא.

גדעון עזרא: מסקנות חברת הייעוץ הועברו לצוות הגישור ונבחנו על-ידי שני צוותי עבודה נוספים: צוות אמריקני מה-EPA וצוות ישראלי, אשר הגיעו למסקנות דומות.

גדעון עזרא: חבר הכנסת רן כהן שאל את השר להגנת הסביבה ביום י' בחשוון התשס"ז (1 בנובמבר 2006): לאחרונה פורסם, כי המפעלים הסמוכים לנחל הקישון ממשיכים להזרים לנחל תמלחות ושפכים בלתי מטוהרים, בניגוד להוראות משרדך.

גדעון עזרא: כן נודע, כי משרדך יאשר לחלקם להמשיך בזיהום הנחל בשנתיים הקרובות, ובשלב שני להמשיך להזרים את התמלחות והשפכים באמצעות צינור, היישר לים, במקום לנחל.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם הידיעות נכונות?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אם כן – מדוע לא יבוטלו מיידית ההקלות המאפשרות למפעלים להמשיך ולזהם את הנחל?

גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1. א.

גדעון עזרא: הידיעה בדבר המשך הזרמה של תמלחות ושפכים בלתי מטוהרים לנחל הקישון אינה נכונה.

גדעון עזרא: המפעלים על גדות הקישון נדרשו על-ידי משרדי לטפל בשפכיהם להשגת עמידה בתקנים מחמירים להזרמה לים לא יאוחר מיום 31 בדצמבר 2001.

גדעון עזרא: כתוצאה מדרישה זו התקינו כל המפעלים מערכות טיפול מתקדמות בשפכים בחצר כל מפעל, בטכנולוגיות הטיפול הטובות ביותר – BAT - בהשקעות כספיות של כ-80 מיליון דולר.

גדעון עזרא: כל המפעלים עומדים באופן מלא בתקני ההזרמה לים שנקבעו להם בהיתרי ההזרמה לים.

גדעון עזרא: אם יש חריגות, הן נאכפות על-ידי משרדי.

גדעון עזרא: ב.

גדעון עזרא: אשר לידיעה שלפיה "משרדך יאשר לחלקם להמשיך בזיהום הנחל בשנתיים הקרובות, ובשלב שני להמשיך להזרים את התמלחות והשפכים באמצעות צינור, היישר לים, במקום לנחל" - המפעלים שוכנים על גדות הנחל במרחק של 7-5 קילומטרים מהשפך מזרימים גם כיום לים, אך דרך הנחל.

גדעון עזרא: המפעלים נדרשו על-ידי משרדי לעמוד בתקני הזרמה לים, מתוך הבנה שלא ניתן יהיה לשקם את נחל הקישון כל עוד ימשיכו המפעלים הללו להזרים לים, דרך הנחל, את תמלחותיהם וקולחיהם - שפכים מטופלים לתקן הזרמה לים.

גדעון עזרא: בנחל הקישון זרימת הבסיס נמוכה, מאחר שרוב מקורותיו ההיסטוריים הנקיים נלקחו ממנו לצורכי אספקת מים, וכתוצאה מכך הוא בעל כושר דילול נמוך ויכולתו להתמודד עם תקלות שמתרחשות במפעלים לפרקים מוגבלת ביותר - ראה אירועי תמותת דגים לאחרונה בנחל.

גדעון עזרא: כל תקלה גורמת להרס מיידי של המערכת האקולוגית ולמאמצי שיקום אדירים שיורדים מייד לטמיון.

גדעון עזרא: לים, לעומת זאת, שאליו מגיעים קולחי ותמלחות המפעלים בכל מקרה, עקב קרבתם לים ומשטר טבעי של גיאות ושפל, יש נפח מים ענק ולכן כושר דילול גדול מאוד.

גדעון עזרא: משרדי הזמין הרצות מודל לבדיקת ההשפעות הסביבתיות הצפויות לים עקב הזרמה לים ישירות בצינור, והתוצאות העלו שלא צפויה חריגה מתקני הסביבה המומלצים לים.

גדעון עזרא: כן נמצא שההזרמה לים בצינור במרחק של כמה קילומטרים - נבחנו שני אורכי צינור: 2.5 ו-5 קילומטרים - תשפר גם את מצב חופי הרחצה שכיום מושפעים לרעה מההזרמה לים דרך שפך הנחל.

גדעון עזרא: שיפור חופי הרחצה ובריאות הציבור צפוי עקב העתקת נקודת שחרור הקולחים והתמלחות לעומק המפרץ.

גדעון עזרא: לפיכך, ובמטרה לשקם את הנחל ולהחזירו לציבור ולהיטיב את המצב לאורך חופי הרחצה, אני מבקש לנתק ולהפריד את התמלחות והקולחים מהנחל.

גדעון עזרא: משרדי בוחן בימים אלה כמה חלופות, וביניהן גם הזרמה ישירה לים, שלא דרך הנחל, באמצעות צינור מוצא ימי.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: המפעלים לא קיבלו כל הקלה אלא נקבע להם תקן הזרמה לים מתוך ראייה שאין להזרים לים דרך הנחל, אלא ישירות לים.

גדעון עזרא: אדגיש כי כל המפעלים עומדים, כאמור, בתקני ההזרמה לים, ומשרדי יבחן את הצורך לדרוש מהמפעלים לעמוד בתקני הזרמה לים מחמירים יותר מאלו הקיימים כיום.

גדעון עזרא: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את השר להגנת הסביבה ביום י' בחשוון התשס"ז (1 בנובמבר 2006):

גדעון עזרא: ממחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת מיום 27 באוגוסט 2006 עולה, כי רכב היברידי הוא ידידותי לסביבה ומזהם פחות את האוויר.

גדעון עזרא: כן עולה, כי בנסיעה של 30,000 ק"מ ומעלה בשנה ברכב זה יש חיסכון כספי ניכר.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: מדוע הממשלה אינה משתמשת ברכב היברידי?

גדעון עזרא: לשאלתך, חבר הכנסת אורלב – כבר דיברנו על זה גם בעל-פה – מדוע הממשלה אינה משתמשת ברכב היברידי – לך כבר יש, דרך אגב?

זבולון אורלב: מקבלים אותו החודש.

זבולון אורלב: זה גם סיפור.

גדעון עזרא: החודש תקבל אותו?

גדעון עזרא: תגיד לנו איך זה.

גדעון עזרא: כפי שציינת במכתבך, כלי הרכב ההיברידיים מזהמים פחות את הסביבה לעומת כלי הרכב הרגילים, ולמעשה שני הדגמים ההיברידיים המיובאים ארצה כיום – "טויוטה פריוס" ו"הונדה סיוויק IMA" - הם הדגמים הנקיים ביותר, מבחינת זיהום האוויר, המיובאים כיום ארצה.

גדעון עזרא: על מנת לעודד את השימוש בכלי רכב אלו פעל משרדי למתן הנחה בתשלומי מסי הקנייה שלהם, ובעקבות פעילות זו ופעילות גורמים נוספים בכנסת, שיעור מסי הקנייה על כלי הרכב ההיברידיים הופחת מ-89% ל-30% בלבד.

אמנון כהן: נכון.

גדעון עזרא: גם לך יש?

אמנון כהן: לא, אבל זה נכון.

אמנון כהן: עוד לא זכיתי לזה.

אמנון כהן: קודם כול זבולון.

אמנון כהן: נראה את הביצועים בשטח – עשיתי ניסויים בזה בוועדת הכלכלה.

אמנון כהן: טוב מאוד.

גדעון עזרא: בנוסף, המשרד פעל גם לרכישת שני כלי רכב היברידיים לשימוש במשרדי הממשלה, אשר הועברו להתנסות במשרדי הממשלה.

גדעון עזרא: הקושי העיקרי ברכישה של כלי רכב רבים יותר לשימוש במשרדי הממשלה נעוץ בעלות הנגזרת משווי השימוש לצורכי מס בכלי רכב אלו.

גדעון עזרא: מחירם הגבוה – לאחר ההנחה על מסי הקנייה המחיר עומד על כ-160,000 ש"ח – מציב כלי רכב אלו בקבוצה 4 של דרגות שווי השימוש בכלי רכב, זאת לעומת מרבית כלי הרכב המשמשים את משרדי הממשלה, השייכים לקבוצות 2 או 3 בדרגות שווי השימוש.

גדעון עזרא: המשמעות היא שהמשתמש נאלץ לשלם תוספת מס של מאות שקלים בחודש עבור השימוש בכלי רכב אלו, אף שהוא מזהם פחות ומשתמש בפחות דלק מעמיתיו.

גדעון עזרא: המשרד פועל, יחד עם רשות המסים, במסגרת ועדה משותפת שהוקמה על-ידי הרשות, להביא לכך ששווי השימוש בכלי הרכב יחושב גם לפי כמות הזיהום שהם פולטים, וזאת על מנת שהמזהם יותר גם ישלם יותר ולא להיפך.

גדעון עזרא: כאשר שינוי זה יבוא לידי ביטוי, אני סבור שנראה שימוש נרחב יותר במגזרים רבים, וביניהם גם משרדי הממשלה.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני השר, תודה על תשובתך המפורטת וגם, יחסית, המהירה – הגשתי את השאילתא ב-1 בנובמבר, ויחסית זה מהר – אני מודה לך.

זבולון אורלב: שאלתי מאוד פשוטה: רק חלק מן הרכבים הם רכבים צמודים, שמישהו משלם עליהם שווי ערך של הרכב; ואני מודה לך על שבודקים את האפשרות להנחה.

זבולון אורלב: מרבית הרכבים בשירות המדינה – ואדוני יודע שאני בוגר שירות המדינה – הם רכבי איגום, רכבים שמשמשים את כלל המשרד.

זבולון אורלב: ופה מדובר, להערכתי, במאות רבות מאוד של כלי רכב.

זבולון אורלב: מדוע אי-אפשר להתחיל בתהליך הזה של רכבים היברידיים?

זבולון אורלב: שהממשלה תהיה דוגמה לרבים.

אמנון כהן: תודה.

גדעון עזרא: אני מציע לך, חבר הכנסת אורלב, להפנות שאילתא לשר האוצר.

גדעון עזרא: פשוט להפנות אליו שאילתא, ובוודאי הדבר גם ימריץ את הפעילות לרכישת הרכבים הללו.

גדעון עזרא: אני חושב שזו הכתובת הנכונה.

זבולון אורלב: מקבל את הצעתך.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר; תודה לחבר הכנסת השואל.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): לאחרונה פורסם ב"ידיעות אחרונות", כי מנכ"ל משרדך נתן עדות אופי לטובתו של אדם שהורשע בזיהום סביבתי חמור, וכי התובע במשפט מטעם המשרד הופתע לגלות שהעד שהוא עומד לחקור הוא מנכ"ל המשרד התובע.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הפרטים נכונים?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – האם יינקטו צעדים למען לא יישנו מקרים מעין אלה במשרדך, ואם כן – אילו?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: לשאלה האם הפרטים נכונים – להלן התשובה, חבר הכנסת סער: בתאריך 16 באוקטובר 2006 מסר מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, שי אביטל, עדות אופי אודות מר גיורא זורע.

גדעון עזרא: מנכ"ל המשרד מסר את עדות האופי לבקשתו של מר גיורא זורע, אשר היה מפקדו בעת שירותם הצבאי בסיירת מטכ"ל.

גדעון עזרא: העדות לא נמסרה מכוח היותו של שי אביטל מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: בעמוד 113 לפרוטוקול של הדיון הבהיר זאת המנכ"ל היטב כאשר השיב: "שאלו אותי מה אני עושה, אז אמרתי.

גדעון עזרא: אני בא הנה בתוקף היותי פקוד של גיורא זורע.

גדעון עזרא: כרגע אני ממלא גם תפקיד מנכ"ל הגנת הסביבה".

גדעון עזרא: גם כבוד השופט מוחמד מסארווה התייחס לנושא זה באומרו: "העד ענה לשאלת בית-המשפט, ומטבע הדברים השאלה הראשונה שנשאלה, הפעם על-ידי בית-המשפט: תפקידך".

גדעון עזרא: המנכ"ל אף חזר והבהיר זאת, כפי שעולה מעמוד 114 לפרוטוקול: "אני באתי להעיד אודות מפקד שהיה בעיני נערץ.

גדעון עזרא: אני לא מכיר את האירוע, בגלל שאני אדם הגון גם לא נכנסתי לאירוע, באתי להעיד על אופיו של האדם בלבד".

גדעון עזרא: יתירה מכך, המנכ"ל הצהיר כי הוא נותן גיבוי מלא לאנשי המשרד ומאמין באמצעי האכיפה הננקטים על-ידם: "יש משמעות לאמצעי האכיפה.

גדעון עזרא: אני נותן גיבוי לאנשים שעובדים אתי ומתחתי, ואין לי כל ספק בכך".

גדעון עזרא: לסיום, המנכ"ל הבהיר כי עדותו לא נועדה להקל בעונשו של מר זורע, כי אם להעיד על תכונותיו האישיות והנורמטיביות כפי שהוא מכיר אותן.

גדעון עזרא: דברים אלו אף נאמרו על-ידי כבוד השופט, אשר קבע: "עדותו של העד התייחסה רק לתכונותיו האישיות והנורמטיביות של הנאשם 2 ותוקף תפקידו של הנאשם".

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: האם יינקטו צעדים למען לא יישנו מקרים מעין אלה במשרדך, ואם כן – אילו?

גדעון עזרא: – אני מבקש להבהיר, כי מסירת העדות נעשתה בידיעתי, וכי לדעתי לא נפל פגם בעצם מתן העדות בנסיבות אלה.

גדעון עזרא: גם לא מצאתי לנכון למנוע את מסירת העדות על-ידי המנכ"ל, לאחר שזה נענה לבקשה להעיד בפני בית-המשפט הנכבד, ולפיכך גם איני מוצא לנכון לנקוט צעדים כלשהם.

גדעון עזרא: אני רוצה להוסיף שזה היה לאחר שהמנכ"ל נענה לבקשת גיורא זורע.

גדעון עזרא: אני לא יודע אם אתה מכיר את מנכ"ל משרדי, אבל הדבר האחרון שאפשר להאשים אותו בו הוא חוסר הגינות, או שלנגד עיניו עמד עברו עם המפקד ותפקידו כמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אדוני השר, אני מאוד מכבד אותך, אבל אני חייב להגיד שהתשובה שלך פשוט מקוממת.

גדעון סער: העובדה שהשניים שירתו בעבר בסיירת מטכ"ל היא דבר חשוב ביותר.

גדעון סער: עם זאת, הסיבה שהוא הובא למשפט בנושא הגנת הסביבה כעד הגנה או עד אופי, כשהוא מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, היא בעיני חמורה יותר, או לפחות באותו משקל כמו הבאת מנכ"ל משרד הביטחון לעדות אופי על עבירה של ריגול, או הבאת מנכ"ל משרד האוצר לעדות אופי על עבירה של אי-תשלום מס.

גדעון סער: הגישה הנורמטיבית צריכה להיות, שאם אתה רוצה לא לעשות צחוק מאכיפת החוק בנושאים שהמשרד שלך מופקד עליהם, המינימום הוא שלא יבואו לסיועו של נאשם – גם אם זה סיוע בעדות אופי.

גדעון סער: הרי לא מדובר באדם היחיד ששירת אתו בצבא.

גדעון סער: לא מדובר בסתם אדם מהמשרד להגנת הסביבה, אלא במי שממונה על אותו תובע, שהוא עובד זוטר.

אמנון כהן: מה השאלה, חבר הכנסת סער?

גדעון סער: האומנם?

גדעון עזרא: אני מבין.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד לך שגיורא זורע היה צריך לחשוב על זה, והוא לא חשב על זה.

גדעון עזרא: אני אומר לך שאני מבין את הדילמה שאתה מעלה, אבל אני חושב שאתה קצת מגזים בדוגמאות שאתה מביא על בגידה.

גדעון סער: לעניין התחום שהמשרד מופקד עליו, כשמביאים את מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה - - -

גדעון עזרא: לא מביאים.

גדעון עזרא: הוא הביא את שי אביטל.

גדעון עזרא: שי אביטל היה חדש במשרד.

גדעון עזרא: דבר אחד אני יכול להגיד לך: ללא כל קשר לשאילתא שלך, אם תשאל אותי אם שי אביטל ילך לעדות פעם נוספת בנושא הגנת הסביבה – התשובה היא שלילית.

גדעון סער: נחה דעתי.

גדעון עזרא: ללא כל קשר לשאילתא שלך.

גדעון עזרא: חבר הכנסת גדעון סער שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-30 באוקטובר 2006, כי איגוד הערים לביוב ולאיכות הסביבה דן החליט להפסיק את הולכת השפכים לים עד סוף שנת 2008 ולשרוף את הבוצה.

גדעון עזרא: האיגוד התבקש להכין סקר סיכונים לפתרון חלופי, והדבר דורש סיוע מומחים מחוץ-לארץ.

גדעון עזרא: טרם הוצא לשם כך מכרז בין-לאומי כמתבקש.

גדעון עזרא: בינתיים יימשך זיהום הים חודשים רבים.

גדעון עזרא: רצוני לשאול: 1.

גדעון עזרא: האם הפרטים נכונים?

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: אם כן – כיצד יקודמו הבדיקות כדי להפסיק את הזרמת השפכים לים?

גדעון עזרא: תגיד לי, אתה בשדולה הירוקה?

גדעון סער: אני בשדולה הירוקה בלי להיות בשדולה הירוקה.

גדעון עזרא: לא?

גדעון עזרא: אז תהיה.

גדעון עזרא: מדובר בהפסקת הזרמה מהשפד"ן לים.

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: אם כן, הפרטים נכונים בחלקם.

גדעון עזרא: אגב, ממש היום האריכו את הזרמת השפכים לים עוד בשנה, ואחר כך אתן הסבר מפורט יותר.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: ההחלטה בדבר פתרון הקצה לבוצת השפד"ן נתונה בידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז המרכז.

גדעון עזרא: במסגרת בחינת החלופות נדרש השפד"ן לערוך סקר סיכונים בריאותי.

גדעון עזרא: אם הפתרון שייבחר יהיה טיפול תרמי, קרי שרפה, תסתיים עריכת הסקר עד סוף חודש נובמבר ותוגש ככל הנראה בתחילת דצמבר למשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה פרסם מכרז לבדיקת הסקר.

גדעון עזרא: אם ההליך לא ייתקל בקשיים מיוחדים, ייבחר הזוכה במכרז בתחילת דצמבר, בד בבד עם הגשת הדוח.

גדעון עזרא: העיכוב בבדיקת הדוח, אם יהיה, יהיה של שבועיים לכל היותר, במסגרת הליך שנמשך שנים אחדות.

גדעון עזרא: ראוי לציין, כי המשרד להגנת הסביבה הוא שיזם ומוביל את הפסקת הזרמת הבוצה לים, והוא הראשון שמעוניין בקידום התהליך.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד לך, שאחד הפתרונות הוא המתקן התרמי.

גדעון עזרא: יש פתרונות אחרים, והם נדונים עכשיו עם משרד החקלאות, לגבי השימוש בבוצה; יש כמה אפשרויות שימוש בבוצה, והן נבחנות.

גדעון עזרא: אם תשאל אותי, מכיוון שאני מכיר את הדברים היטב, אני יודע את עמדתו של ראש עיריית ראשון-לציון; אני יודע שמחיר המשרפה הוא אסטרונומי – 150 מיליון דולר, שאפשר לעשות בהם הרבה לטובת החקלאות במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אני בכלל לא בטוח שהפתרון הוא משרפה.

גדעון עזרא: כאמור, הוועדה המחוזית היא שתחליט, ואנחנו, המשרד, צריכים להגיש את המלצתנו.

גדעון עזרא: אנחנו נגיש את המלצתנו, והיא לא תהיה על-פי הסקר הזה או על-פי סקר אחר, אלא על-פי נתונים שונים ומשונים, ולכן – תנוח דעתך, אנחנו עובדים על הנושא הזה בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית, והפתרון הוא מאוד מאוד לא פשוט.

אמנון כהן: שאלה נוספת?

אמנון כהן: חבר הכנסת מסתפק בדברי השר.

אמנון כהן: תודה רבה לאדוני השר ותודה רבה לחברי הכנסת השואלים.

גדעון עזרא: אני מאוד מודה לך.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשאילתות לשרת החינוך.

אמנון כהן: חבר הכנסת דוד טל שאל את שרת החינוך ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006): פורסם, כי דוח "טוהר הבחינות" של משרד החינוך מצביע על עלייה חדה במספר מקרי ההעתקה בבחינות הבגרות.

אמנון כהן: בשנה שעברה נפסלו 8,532 מבחנים, לעומת 6,229 בשנה שלפניה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הידיעה נכונה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה ייעשה לצמצום התופעה?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: עמדת המשרד בכל הקשור לשמירה על טוהר הבחינות היא חד-משמעית, והוא פועל בנחרצות לשמור על טוהר הבחינות, שהוא ערך חינוכי מהמעלה הראשונה.

יולי תמיר: 367.

יולי תמיר: מכסות פרישה מוקדמת של מורים חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את שרת החינוך ביום ט"ז בתמוז התשס"ו (12 ביולי 2006):

יולי תמיר: לאחרונה דווח כי חלה ירידה ניכרת במכסות הפרישה המוקדמת של מורים.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: מה הם הנתונים המדויקים?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: מה היא תוכנית משרד החינוך בנושא זה לשנים הבאות?

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: האם ייקבעו קריטריונים ברורים לפרישה מוקדמת של מורים?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: הנתונים המדויקים על פרישת מורים בשנת הלימודים תשס"ז הם כדלקמן: 600 עובדי הוראה פרשו ממערכת החינוך הרשמית - גני-ילדים, בתי-ספר יסודיים וחטיבות ביניים, 370 מורים פרשו מהחינוך העל-יסודי - עובדי בעלויות, ו-500 מורים פרשו מטעמי בריאות, באישור ועדה רפואית.

יולי תמיר: מדובר בירידה בהיקף מכסות הפרישה המוקדמת למורים בהשוואה לשנים קודמות.

יולי תמיר: 2–3.

יולי תמיר: מכסות הפרישה של עובדי הוראה נקבעות במשרד האוצר, שכן מדובר בעלויות תקציביות ייחודיות.

יולי תמיר: עם זאת, משרד החינוך עושה מאמצים גדולים להגיע להסדרים קבועים עם האוצר בכל הקשור לקביעת מכסות פרישה, ובהם קריטריונים ברורים, כדי שהריטואל של אישור מחדש של מכסות הפרישה לא יחזור על עצמו מדי שנה.

יולי תמיר: אני מקווה שאומנם נגיע להסכמות בנושא זה.

יולי תמיר: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שרת החינוך ביום כ"ג בתמוז התשס"ו (19 ביולי 2006):

יולי תמיר: באתר האינטרנט של בית-הספר הדו-לאומי "יד ביד" בירושלים נכתב: "מחר יהיה בית-הספר סגור לכבוד יום העצמאות הישראלי, וביום ראשון, 15 במאי, נציין את יום הנכבה, יום האסון הפלסטיני".

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: האם ציון יום ה"נכבה" הוא בתוכנית הלימודים?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: אם לא – האם יפעל משרדך נגד החלטת בית-הספר, ואם כן – כיצד ומתי?

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: על סמך איזו מטרה ממטרות חוק החינוך הממלכתי אושר ציון יום ה"נכבה"?

יולי תמיר: 2-1.

יולי תמיר: בבית-הספר הדו-לאומי "יד ביד" אומנם מציינים התלמידים את תפיסות העולם השונות של הלומדים בבית-הספר, ובהן גם את התפיסה המכונה "נכבה".

יולי תמיר: נדמה לי שראוי שבבית-ספר שהוא דו-לאומי, שילדים יהודים וערבים לומדים בו יחד, אומנם תינתן אפשרות גם לתלמידים הערבים להביע את דעתם בנושא.

אורי אריאל: - - -

יולי תמיר: כן, אומר את זה שוב, חבר הכנסת אריאל.

יולי תמיר: בבית-ספר שהוא דו-לאומי, שלומדים בו יחד ילדים יהודים וערבים, כל אחד מהילדים זכאי לפרוס את תפיסת עולמו ולהביע את עמדותיו, את חגיו ואת כאביו – באופן שוויוני.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: חבר הכנסת אורלב שאל אותי אם זה עולה בקנה אחד עם חוק החינוך.

יולי תמיר: אני אקרא לך, חבר הכנסת אורלב, את הפרק החביב עלי בחוק החינוך: יש לחנך אדם לכבד את מורשתו, את זהותו התרבותית ואת לשונו, להנחיל את העקרונות שבהכרזה על הקמת מדינת ישראל ואת ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית ולפתח יחס של כבוד לתרבותו ולהשקפתו של הזולת, לחנך לחתירה לשלום ולסובלנות ביחסים בין בני-אדם ובין עמים – וכן הלאה וכן הלאה.

יולי תמיר: זאת אומרת שזכותו של כל אזרח ישראל, וגם של ילד ישראלי, בין שהוא יהודי ובין שהוא ערבי, להביע תפיסת עולם, גם אם היא אינה עולה בקנה אחד עם תפיסתו של חבר הכנסת אורלב – או שלי, דרך אגב, וזכותו שעמדה זו תכובד ותישמע, גם אם לא מסכימים עמה.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת המציע, בבקשה.

יצחק לוי: הביטוי "דו-לאומי" לא מתאים כאן.

יצחק לוי: אין פה שני לאומים, יש קבוצות.

יולי תמיר: למיטב הבנתי והכרתי יש יותר משני לאומים במדינה הזאת.

יצחק לוי: אבל ההגדרה "דו-לאומי" היא לא נכונה.

יולי תמיר: חבר הכנסת לוי, בעיני חיים כאן יותר משני לאומים, אבל בהחלט יש כאן שני לאומים מרכזיים.

יצחק לוי: זה לא לאום.

אריה אלדד: כבר יש תאריך?

יולי תמיר: תאריך למה, חבר הכנסת אלדד?

אריה אלדד: יש כבר תאריך לסגירת המדינה לשיטתך?

יולי תמיר: לא, אין תאריך.

אריה אלדד: בדיונים.

יולי תמיר: השאלה נשארת פתוחה.

זבולון אורלב: גברתי השרה, אני מצטער, אבל על השאלה העיקרית לא ענית לי.

זבולון אורלב: בשאילתא נכתב ציטוט מאתר האינטרנט של בית-הספר: "מחר יהיה בית-הספר סגור לכבוד יום העצמאות הישראלי, וביום ראשון, 15 במאי, נציין את יום הנכבה, יום האסון הפלסטיני", ופירושו של דבר הוא שגם יום זה הוא לא יום לימודים רגיל – גם לתלמידים היהודים בבית-הספר.

יולי תמיר: חבר הכנסת אורלב, העיקרון של דו-לאומיות או של פלורליזם בבית-הספר הוא שהאחד מקשיב גם לעמדתו של האחר ושומע אותה.

יולי תמיר: אני יודעת שקשה לקבל את זה, כי כל אחד רוצה שרק עמדתו תישמע.

יולי תמיר: אני מאוד מעריכה בתי-ספר שמוכנים להושיב יחד ילדים עם תפיסות עולם מאוד מנוגדות.

יולי תמיר: גם אם קשה להם מאוד - - -

זבולון אורלב: שאלתי אם יום ה"נכבה" הוא בתוכנית הלימודים.

זבולון אורלב: למיטב הבנתי, מה שקראת ממטרות החינוך מבוסס במפורש על הכרזת העצמאות.

יולי תמיר: נכון.

זבולון אורלב: כתוב במפורש שמדינת ישראל היא מדינה יהודית.

זבולון אורלב: ציון יום ה"נכבה" בתוכנית לימודים סותר, להבנתי הבסיסית את הבנת הנקרא, את הכרזת העצמאות ואת ההגדרות החוקיות של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

זבולון אורלב: לכן שאלתי את השאילתא, ואני שואל שוב – איך זה עולה בקנה אחד, והאם אין כאן בעצם אג'נדה אישית שלך, כשרת החינוך, כ"שלום עכשיו", להצדיק את לימודי ה"נכבה", שנראים לי לא תקינים גם בבתי-ספר ערביים מוחלטים.

יולי תמיר: ראשית, הסר דאגה מלבך.

יולי תמיר: המצב החל לפני שבאתי לתפקיד.

זבולון אורלב: לימור לבנת התחילה בכך?

יולי תמיר: מסתבר.

זבולון אורלב: מתי זה התחיל?

יולי תמיר: אני לא יודעת להגיד לך, ואם אני רוצה לתת לך תשובה מדויקת - - -

גדעון סער: האם זה החל בתקופת כהונתה של השרה הקודמת, או לפני כן?

יולי תמיר: דבר שאיני יודעת בוודאות איני אומרת מעל דוכן הכנסת.

אמנון כהן: השרה אומרת שזה בכל מקרה לא התחיל בתקופתה, שזה היה קודם.

נסים זאב: אז אולי תבטלי.

יולי תמיר: חס וחלילה, לא אבטל, כי אני חושבת שזה דבר מצוין, אבל אני לא רוצה - - -

גדעון סער: את יכולה להגן על הפלורליזם, אבל מצוין זה - - -

יולי תמיר: אני חושבת שפלורליזם זה דבר קשה – ומצוין, על הקושי שבו, על הכעס שהוא מעורר ועל התרעומת שהוא גורם.

יולי תמיר: לא אני התחלתי בזה.

יולי תמיר: אם תרצה תשובה מדויקת, חבר הכנסת סער, אשיב לך מתי זה החל.

יולי תמיר: אני רק אומר כך: להבנתי, המושג "יהודית ודמוקרטית" שם את הדמוקרטיה כשוות ערך ליהדות, וזכותו של כל אזרח להביע את עמדתו, את דאגתו, את כאבו ואת זעמו על כל דבר ועניין.

זבולון אורלב: גם אם זה סותר את "יהודית"?

יולי תמיר: כמו שלימדני – כי אני לא רוצה להכיל אותך, אולי, באותה קטגוריה – רבי ומורי אהרן ברק, ברמה המטפיזית אין השתיים מתנגשות, וברמה הקונקרטית הן באות לידי מתח, והמתח הזה בא לידי ביטוי בחייה של מדינת ישראל.

יולי תמיר: מה לעשות?

יולי תמיר: אלה הם חיינו.

יולי תמיר: חבר הכנסת גדעון סער שאל את שרת החינוך ביום כ"ג בתמוז התשס"ו (19 ביולי 2006):

יולי תמיר: נודע כי תלמידים רבים המתגוררים בדרום תל-אביב ולומדים במסגרות המרוחקות מביתם נאלצים לממן את כרטיסי ההסעה או לחלופין לצעוד מרחק 6 קילומטרים ביום בשל אי-עמידתם – בהפרש של מטרים ספורים – בקריטריון המסדיר את מימון הנסיעות.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: האם נתונים אלה נכונים?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: אם כן – האם יפעל משרדך למצוא פתרון הולם לתלמידים אלה, שרובם בני משפחות קשות-יום?

יולי תמיר: 2-1.

יולי תמיר: סבסוד הנסיעות, חבר הכנסת סער, אינו נגזר מהמצב הסוציו-אקונומי אלא מהמרחק מבית-הספר.

יולי תמיר: בעיריית תל-אביב יש ועדת תמיכות שתומכת בתלמידים שהמרחק מביתם אל בית-הספר אינו מצדיק סיוע אבל מצבם הסוציו-אקונומי מצדיק סיוע ומסיבה כזאת או אחרת העירייה מחליטה שראוי להסיע אותם.

יולי תמיר: לכן אומר לך כך: אנחנו לא מסבסדים; העירייה מסבסדת בחלק ניכר מהמקרים, וגם אמרה שבמקרים יוצאי דופן היא תשמח לשוב ולדון על-פי קרן התמיכות שיש לה.

יולי תמיר: העיקרון הוא שההסעות אינן עניין סוציו-אקונומי, אלא עניין הנובע מהמרחק מבית-הספר.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: גברתי אמרה שהפרמטר הוא לא סוציו-אקונומי אלא פרמטר של מרחק.

גדעון סער: בשאילתא שלי דיברתי על תלמידים שלא עומדים בקריטריון בהפרש של מטרים ספורים ועדיין הם רחוקים מרחק של קילומטרים ממקום לימודיהם, ובהם תלמידים רבים ממשפחות קשות-יום.

גדעון סער: השילוב של הרקע הסוציו-אקונומי ושל העובדה שהם לא עומדים בקריטריון, אלא נמצאים בשוליים שלו, גורם לתופעות מאוד קשות.

גדעון סער: אני יודע על מקרים רבים של צעידת תלמידים לבתי-ספר.

גדעון סער: מה שאני מציע – הבנתי שהעירייה היא הגורם המממן, ולא משרד החינוך, אבל לא אותו מצב הוא כאשר תלמיד אינו עומד בקריטריון ולהוריו יש רכב והם יכולים לקחת אותו לבית-הספר וכאשר מדובר בילד שאין להוריו רכב.

גדעון סער: השאלה היא אם גברתי תוכל להתערב כדי לנסות לתקן את העיוותים האלה, שהם בדיוק על התפר, כלומר שהסטייה היא לא סטייה גדולה מבחינת מרחק אבל הקריטריון הסוציו-אקונומי הוא כזה שפשוט אינו מאפשר פתרון.

יולי תמיר: אם תביא לפני מקרים קונקרטיים, אשמח לבדוק.

יולי תמיר: למיטב ידיעתי, בחלק מהמקרים ששאלת עליהם הבעיה נפתרה, אבל אם יובאו לפני מקרים קונקרטיים ואני אחשוב שקרן המלגות של המשרד או הקרן של העירייה יכולות לתת מענה לבעיה שהם מציבים, אשמח לאפשר זאת.

אמנון כהן: גם בעירייה יש כל מיני אפשרויות.

יולי תמיר: כן.

יולי תמיר: דיברנו על כך שעיקר התמיכה באה מקרן מיועדת של העירייה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שרת החינוך ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006):

גדעון סער: פורסם כי משנת הלימודים הבאה ואילך יתוגברו לימודי העם היהודי בשיעורי ההיסטוריה והאזרחות.

גדעון סער: רצוני לשאול: 1.

גדעון סער: האם הידיעה נכונה?

גדעון סער: 2.

גדעון סער: אם כן – מה יילמד במסגרת התגבור?

גדעון סער: 3.

גדעון סער: האם ייחשפו התלמידים לקיום מצוות, לדת ישראל ומסורתה, לתפילות ולחגים?

גדעון סער: 4.

גדעון סער: האם יוזמנו רבנים ללמד את עיקרי תורת ישראל?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: הידיעה שפורסמה בעיתונות נכונה בחלקה.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: משרד החינוך פועל לחיזוק ולתגבור לימודי העם היהודי בכל הקשור להנחלת ידע לתלמידים במערכת החינוך בישראל על אודות קהילות יהודיות בתפוצות, ובכלל זה מידע על הקהילות, דילמות מרכזיות שהקהילות עסוקות בהן, נושא הדמוגרפיה של העם היהודי, תרבות יהודית בתפוצות, סוגיית הקשר בין התפוצות ובין מדינת ישראל והמעורבות של יהודי התפוצות בנעשה במדינה.

יולי תמיר: נושאים אלה נלמדים בשתי מסגרות פורמליות עיקריות: א.

יולי תמיר: במסגרת לימודי החובה – במקצועות היסטוריה ואזרחות.

יולי תמיר: בהיסטוריה הנושא משולב כבר כיום בתוכנית הלימודים לחטיבה העליונה.

יולי תמיר: בתוכנית הלימודים החדשה, שגובשה בידי ועדת המקצוע בראשות פרופסור ברטל ועתידה להילמד החל בתשס"ט, נושא ישראל והתפוצות יילמד ביתר פירוט: הזיקה בין יהדות לישראליות, ירושלים ובבל, קשרים ויחסי גומלין בין ישראל והתפוצות בתחומי החינוך, הפוליטיקה, הכלכלה, העלייה, דיון בשאלה אם ישראל היא מרכז רוחני ליהדות התפוצות או קהילה יהודית אחת מני רבות.

יולי תמיר: אזרחות – במסגרת שתי יחידות לימוד באזרחות, שעתידות להילמד כחובה בכלל המערכת: עיסוק נרחב ביחסים בין מדינת ישראל לתפוצות, יחסי גומלין ומעורבות פוליטית, מטרות ואינטרסים משותפים של יהודי ישראל ויהודי התפוצות, אחריות ומחויבות הדדית, השפעת יהודי התפוצות על מדיניות החוץ והפנים של מדינת ישראל, סוגיית העלייה והמחויבות לה.

יולי תמיר: ב.

יולי תמיר: במסגרת נושא לימודי מיוחד, שפותח במשרד לתלמידי כיתות ט' ויישומו הוחל בשנת תשס"ו בכמה בתי-ספר ובתשס"ז יתקיים הפיילוט, הורחב נושא "העם היהודי בימינו".

יולי תמיר: המדריך למורים עומד להתפרסם בקרוב, ונכללים בו הנושאים האלה: מהי קהילה; הקהילה היהודית לדורותיה – סקירה כללית, מיפוי דמוגרפי כללי של יהדות התפוצות; הכרת הקהילות המרכזיות כיום בעולם - ארצות-הברית, חבר המדינות, ארגנטינה, קנדה, צרפת, בריטניה, דרום-אפריקה, אוסטרליה, אירן וטורקיה.

יולי תמיר: לגבי כל קהילה, סקירה כללית של תולדותיה, מצבה כיום – דמוגרפיה, בעיות שהיא מתמודדת עמן - אנטישמיות, זהות יהודית, מחויבות ושייכות, וסוגיית הקשר עם ישראל.

יולי תמיר: פרט למסגרות הפורמליות קיימות מסגרות בלתי פורמליות רבות שבהן מערכת החינוך עוסקת בקשר עם יהודי התפוצות: קשר בין בתי-ספר באמצעות ביקורים או באמצעות האינטרנט, השתלמויות מורים והכשרת מורים, פרויקטים מיוחדים של מורים הנשלחים ללמד בתפוצות ותמיכת המשרד בפעילות "בית-הספר ללימודי העם היהודי" שנפתח לאחרונה ב"בית התפוצות".

יולי תמיר: 3–4.

יולי תמיר: כאמור, המקצוע "לימודי העם היהודי" הוא מקיף ומוקדש ללמידה על יהודי התפוצות ועל מצבם כיום.

יולי תמיר: הכוונה בכותרת זו אינה ללימודים על הדת היהודית, על התורה, על המצוות או על החגים.

יולי תמיר: נושאים אלה נלמדים במסגרות אחרות.

יולי תמיר: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ביום ג' בחשוון תשס"ז, 25 באוקטובר 2006, כי משרדך אוסר העברת כספים לארגון ההורים הארצי או גביית כספים מטעמו עד שיקבל אישור ניהול תקין.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: האם הידיעה נכונה?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: אם כן – מה הוא הסכום הנגבה מהתלמידים?

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: בעבור מה נגבים הכספים?

יולי תמיר: 4.

יולי תמיר: האם גם תלמידים ממשפחות מעוטות יכולת מחויבים בתשלום?

יולי תמיר: ועדת החינוך של הכנסת – כידוע לך, חבר הכנסת מרגי – אישרה גביית שקל וחצי לארגון ההורים הארצי.

יולי תמיר: בגלל אי-סדרים כספיים הארגון הזה כרגע מושעה מקבלת כספים אלה.

יולי תמיר: הכסף נשמר בקרן נפרדת, שתשוחרר – כי אני מאוד מעוניינת בארגון ההורים, אני רוצה את מעורבות ההורים ואת תמיכתם – ברגע שיוסדרו ענייני הארגון.

יולי תמיר: אנחנו פרסמנו גם הודעה באתר המשרד, שפריסת התשלומים מתפרסמת בו, ולפיה אין כרגע חובה לשלם את הסכום הזה.

יולי תמיר: מי שמשלמים – כספם נשמר עד שיוסדרו העניינים המינהליים של ארגון ההורים הארצי.

יולי תמיר: חבר הכנסת אלי אפללו שאל את שרת החינוך ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): פורסם ב"מעריב" ב-25 באוקטובר 2006, כי שבע נערות במצוקה שהועברו לפנימייה אינן לומדות זה כחודשיים בשל אי-הסדרת רישומן במוסדות החינוך.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: האם הידיעה נכונה?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: אם כן – מדוע לא רשם משרדך את הנערות במסגרות חינוכיות בתחילת שנת הלימודים?

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: האם קצין ביקור סדיר ליווה את הבנות עם תחילת שנת הלימודים, ואם לא – מדוע?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי תמיר: מבירור שנעשה עולה שהידיעה אינה מדויקת.

יולי תמיר: לדברי מנהל המחלקה לחינוך שבמועצה האזורית חוף-אשקלון, שהסמכות החוקית לשבץ את בנות הפנימייה בבתי-ספר באזור היא בידיו, רק תלמידה אחת אינה משובצת.

יולי תמיר: נערה זו הגיעה לפנימייה רק לאחרונה, וטרם נמצא מקום חינוך הולם בעבורה.

יולי תמיר: ברצוני לציין שפנימיית "עדן" אינה בפיקוח משרד החינוך, וחובת השיבוץ של בנות הפנימייה בבתי-הספר באזור היא באחריות המועצה האזורית.

יולי תמיר: למיטב ידיעתנו, התלמידות מופנות לפנימייה באמצעות שירותי הרווחה.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: קצין ביקור סדיר של המועצה האזורית חוף-אשקלון מלווה את הבנות מרגע קליטתן בפנימייה ועד שיבוצן במסגרת חינוכית מתאימה.

יולי תמיר: הקב"ס גם עומד בקשר ישיר עם נציגי הפנימייה.

יולי תמיר: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006): בבית-הספר "ואדי אלעין" בסח'נין לומדים 380 תלמידים ב-13 כיתות שקירותיהן עשויים אזבסט.

יולי תמיר: לוחות האזבסט הם במצב בליה מתקדם, והדבר מסכן את בריאות התלמידים.

יולי תמיר: המשרד להגנת הסביבה קבע כבר בשנת 2000, שאסור ללמד בכיתות אלה.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: האם משרדך מודע למצב התברואי של בית-הספר?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: האם יועבר בית-הספר לבניין חדש, ואם כן – מתי?

יולי תמיר: 2-1.

יולי תמיר: בית-הספר פועל כיום במבנים זמניים.

יולי תמיר: משרד החינוך תקצב בשנת 2004 בניית שלב א' של בית-ספר חדש, בהיקף של שש כיתות, ובאפריל 2006 תוקצב שלב ב', גם הוא בהיקף של שש כיתות.

יולי תמיר: לאחרונה חתמה הרשות המקומית על חוזה להמשך הבנייה.

יולי תמיר: אני מקווה שעד תום שנת הלימודים הנוכחית נסיים את הבנייה, ובתשס"ח נוכל להעביר את כל בית-הספר למבנה החדש.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה, גברתי השרה.

אחמד טיבי: החשש הוא כמובן ממחלת האזבסטוזיס.

אחמד טיבי: המבנים הם מאוד לא מתאימים, וכיום הם במצב בליה מתקדם.

אחמד טיבי: היתה שביתה של כלל בתי-הספר בסח'נין לאות סולידריות עם מי שסובלים מהמצב.

אחמד טיבי: גם ועד ההורים השתתף.

אחמד טיבי: השאלה היא אם את צופה שיעמדו בלוח הזמנים שהזכרת, גברתי השרה.

יולי תמיר: ראשית, אני צופה שיעמדו בלוח הזמנים.

יולי תמיר: שנית, חבר הכנסת טיבי, אולי תסייע לי, כי אני פניתי לראש עיריית סח'נין והצעתי לו – כי גם אני מאוד מודאגת מהמצב – בינתיים להעביר את הכיתות.

יולי תמיר: יש "תפוח פיס" ממש ליד בית-הספר, וכרגע הוא עומד ריק.

יולי תמיר: היינו מוכנים להקצות סכום כסף מסוים כדי ש"תפוח הפיס" יפעל בינתיים כמבנה זמני.

יולי תמיר: ראש העיר לא קיבל את הצעתנו, וחבל שכך.

יולי תמיר: הייתי שמחה לראות את התלמידים לומדים בחורף הזה ב"תפוח הפיס" ובשנה הבאה עוברים לבית-הספר החדש; זה היה מבטיח את שלומם ובריאותם גם השנה.

יולי תמיר: אם תסייע לי ותדבר עם ראש עיריית סח'נין, והוא יהיה מוכן לקבל את הפתרון הזה – נדמה לי שהוא הטוב שבפתרונות.

יולי תמיר: כאמור, במקביל אנחנו בונים ונערכים לסיום בניית בית-הספר החדש.

יולי תמיר: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

יולי תמיר: ב-30 באוקטובר 2006 נהרג ילד בן תשע בהסעה לבית-הספר.

יולי תמיר: נטען כי תנאי הבטיחות בהסעות לקויים ודרכי הגישה לבית-הספר מסוכנות, וכי פניית ועד ההורים למשרדך, ובה התרעה על הסכנות, לא טופלה.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: האם ננקטו צעדים לשמירת בטיחות התלמידים, ואם לא – מדוע?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: כיצד יובטח שלום הילדים?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: משרד החינוך עוסק זה שנים בקביעת מדיניות הבטיחות בהסעות תלמידים.

יולי תמיר: הנושא מטופל במסגרת החינוך לבטיחות בדרכים, במסגרת אגף ההסעות של המשרד, בהסברה רחבה בבתי-הספר ובהנחיות מפורטות המועברות לרשויות המקומיות.

יולי תמיר: כפי שידוע לך, הרשות המקומית היא האחראית למערך ההסעות לבתי-הספר והיא אשר מוציאה את ההסעות לפועל.

יולי תמיר: משרד החינוך דואג לקבוע מדיניות ולהנחות את בתי-הספר ואת מחלקת החינוך ברשות בכל הקשור לנושא זה.

יולי תמיר: במהלך השנים עודכנו מזמן לזמן ההנחיות, בהתאם ללקחים שנלמדו ובהתאם לתקנות התעבורה שמשרד התחבורה מפרסם.

יולי תמיר: לאחרונה גם פותחה במשרד החינוך תוכנית לימודים מקיפה שעניינה הבטיחות בהסעות.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: בעקבות התאונה הקשה שבה נהרג התלמיד סלמאן יוסף אלאטרש ז"ל הוקמה במשרד ועדת בדיקה, שתפקידה לבדוק את סיבות התאונה ואת מהות ההנחיות המחייבות של המשרד.

יולי תמיר: הוועדה תסיק מסקנות ותגבש המלצות בכל הקשור לארגון ההסעות במועצה האזורית אבו-בסמה.

יולי תמיר: עיקר עבודת הוועדה הוא בדיקת ההנחיות של המשרד והעמידה בהן בשטח, כדי שמקרה טרגי כזה לא יישנה.

יולי תמיר: חבר הכנסת מגלי והבה שאל את שרת החינוך ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

יולי תמיר: לפי נתוני משרד החינוך, בכרבע מכלל הכיתות במערכת החינוך בשנת הלימודים הנוכחית לומדים 35–44 תלמידים.

יולי תמיר: מהשוואת נתוני הצפיפות בחתך מגזרי עולה, כי הצפיפות המרבית קיימת במגזר הערבי ובמגזר הממלכתי.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: כמה כיתות לימוד מתוכננות, והאם תוכנית הבינוי של משרדך לשנה זו תשפר את המצב?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: האם הצעת התקציב לבינוי בשנה זו נוצלה, והאם פעל משרדך בהתאם לתוכניות?

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: מה היא התוכנית העתידית לפתרון הבעיה?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: בהצעת תקציב המדינה לשנת 2007 נכללת בניית 800 כיתות לימוד.

יולי תמיר: כיתות נוספות ייבנו ככל הנראה מתקציב מפעל הפיס.

יולי תמיר: מימוש התוכנית יביא – כך אנו מצפים – להקלה בצפיפות בכיתות הלימוד.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: התשובה היא כן.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: המשרד פועל לשיפור המצב, בין השאר בהקצאת תוספת שעות שתאפשר חלוקת כיתות גדולות לקבוצות לימוד קטנות בחינוך היסודי.

אמנון כהן: גברתי השרה, תודה רבה.

אמנון כהן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - דוח ביקורת שנתי מס' 57א, לשנת 2006, של מבקר המדינה, וכן חוברת תקציר נוספת המשלימה את דוח המבקר, הערות ראש הממשלה לדוח השנתי מס' 57א של מבקר המדינה, בצירוף שלושה עמודים בודדים בנושא התעשייה האווירית לישראל, שעקב תקלה טכנית נשמטו מהערות ראש הממשלה לדוח המבקר.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 35) (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה), התשס"ז-2006.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/256).

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 57) (דיון לפני דן יחיד בעבירות מסוימות), התשס"ו-2006, קריאה ראשונה.

אמנון כהן: יציג את הצעת החוק סגן שר הביטחון אפרים סנה, בבקשה.

אמנון כהן: לאחר מכן נעבור לדיון.

אמנון כהן: נרשמו חברי הכנסת זבולון אורלב, ג'מאל זחאלקה, שלי יחימוביץ, אורי אריאל, מאיר פרוש, יעקב מרגי, אברהם רביץ, משה גפני, נסים זאב וגדעון סער.

אמנון כהן: סגן שר הביטחון, בבקשה להציג את החוק.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

אפרים סנה: אני מתכבד להביא בפני מליאת הכנסת לאישור בקריאה ראשונה את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 57) (דיון לפני דן יחיד בעבירות מסוימות).

אפרים סנה: אני רוצה להסביר בקצרה במה מדובר.

אפרים סנה: הכלל בחוק השיפוט הצבאי הוא, שבית-דין צבאי מחוזי ידון בהרכב של שלושה או חמישה שופטים, וכי נשיא בית-דין צבאי מחוזי, שמרכיב את מותב בית-הדין, יכלול בו שופט צבאי אחד לפחות ושופט צבאי משפטן אחד לפחות.

אפרים סנה: בעבר תוקן החוק ואפשר לבית-הדין הצבאי המחוזי לדון על-ידי דן יחיד בעבירות מסוימות, כגון העדר מן השירות שלא ברשות, בתנאי שלא יטיל על עבירה כאמור עונש מאסר בריצוי בפועל העולה על תשעה חודשים.

אפרים סנה: בהצעת החוק הזאת, שאני מביא לכנסת, מוצע לאפשר לבית-דין צבאי מחוזי לדון בשופט צבאי משפטן אחד גם בעבירות שנוגעות לשימוש בסם מסוכן או להחזקת סם מסוכן, להחזקת כלים לשימוש בצריכה עצמית של סם, לסירוב להיבדק לשם גילוי שימוש בסמים מסוכנים, וכן בעבירות צבאיות חלופיות לעבירות האלה.

אפרים סנה: מוצע גם, עם זאת, שתורחב סמכותו של שופט צבאי משפטן שיושב כדן יחיד כך שיוכל להטיל על העבירות האלה עונש של עד שנת מאסר לריצוי בפועל.

אפרים סנה: כיום זה עד תשעה חודשים בלבד.

אפרים סנה: הסיבה היא שאנחנו מרחיבים את רשימת העבירות, וקיימות עדיין נסיבות שיצדיקו הטלת עונש מאסר בריצוי העולה על שנה - מוצע להתיר סמכות לדון בהרכב של שופטים לפי החלטה של נשיא בית-הדין, בקשת התובע, הנאשם או הפרקליט הצבאי הראשי.

אפרים סנה: מהי התכלית המעשית של הצעת החוק הזאת?

אפרים סנה: לתת יותר גמישות ויעילות למערכת המשפט הצבאית.

אפרים סנה: הצורך בהרכב של שלושה עד חמישה שופטים יוצר מצב שבו התהליכים אטיים יותר, קשה יותר לעשות אותם, ואנחנו מייחדים את ההגמשה הזאת לעבירות של סמים, שהן בנפשו של הצבא - בכלל בנפשה של המדינה, בנפשו של הנוער, אבל הצבא לא יכול להשלים אתן בשום פנים.

אפרים סנה: לכן, ברגע שבו אנחנו מפקידים את הסמכות לשפוט בעבירות האלה בידי משפטן יחיד, אנחנו מאפשרים באותו כוח-אדם משפטני לקיים יותר משפטים, לקצר תהליכים ולעשות את הכול יותר מהיר, יותר זריז ויותר יעיל.

אפרים סנה: זאת הצעת החוק שאני מבקש שהכנסת תאשר בקריאה ראשונה.

אפרים סנה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה, אדוני סגן השר.

אמנון כהן: רשימת הדוברים, כפי שציינתי: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

אמנון כהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ - אינה נוכחת.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל נמצא גם נמצא.

אמנון כהן: יעלה ויבוא, יתנגד או יתמוך.

אמנון כהן: שלוש דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: באת בזמן.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, הצעת החוק הזאת ראויה, ולכן נתמוך בה ונעזור לכם לקדם אותה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי אריאל: אני רוצה לנצל את שארית הזמן לשני נושאים, ולפנות אליך בתקווה שתוכל להתייחס אליהם בקצרה בדברי תשובתך לדוברים.

אורי אריאל: הנושא הראשון שעלה כאן בסדר-היום, ופנתה אליך גם יושבת-ראש הכנסת, הגברת דליה איציק, בבקשה לבחון באופן אישי - ואני מדגיש: באופן אישי - את נושא צווי ההגבלה לאזרחי ישראל.

אורי אריאל: גם כאן אני בא לחלק בין אזרחי ישראל לבין כאלה שאינם.

אורי אריאל: אשמח מאוד אם תוכל להתייחס ולומר לנו איפה עומדת בדיקתך.

אורי אריאל: אני רוצה לציין בצער, שלמרות דברי ראש השב"כ בפורום מסוים, שלפיהם אפשר היה להבין שתהיה עצירה לצורך בחינה מחודשת ונוספת של העניין – בינתיים המצב רק החמיר.

אורי אריאל: יש בחור אחד שהיה לו צו הגבלה מאזור מסוים ביהודה ושומרון, ועכשיו הוא קיבל צו הגבלה לשלושה חודשים נוספים מחוץ ליהודה ושומרון; אף שהוא היה במעצר בית, כלומר, הוא ישב בתוך קרוון באיזה יישוב בבקעה.

אורי אריאל: להעלות על הדעת שמשם הוא יכול היה לנהל איזו מחתרת?

אורי אריאל: שמע, זה מעניין.

אורי אריאל: הייתי אומר - גם מרתק.

אורי אריאל: לא זאת אף זאת: ביום חמישי האחרון, בחור מחברון שהתחתן אך לפני ארבעה חודשים – וכתוב בתורתנו "נקי יהיה לביתו שנה" – קיבל ברוך השם צו הרחקה מיהודה ושומרון, מביתו – בעברית פשוטה: גלות – לכמה חודשים.

אורי אריאל: אינני זוכר, ואני לא רוצה להטעות.

אורי אריאל: לכן אני חוזר על הבקשה, שלא נאמרה רק על-ידי אלא על-ידי רבים וטובים כאן בבית, שתבחן את העניין אישית, ותחזור אלינו בהקדם, אם אפשר.

אורי אריאל: כי בכל אופן, בינתיים האנשים האלה לא עם משפחתם, פרנסתם קופחה וכן הלאה.

אורי אריאל: הדבר השני, שאמרתי לך אותו במלה לפני כמה דקות - אני רוצה בכל זאת חצי דקה: המגינים שנמצאים בתוכנית "מבצר" ושומרים ביהודה ושומרון, על-פי תוכנית שלכם, מפוטרים על רקע מתן הטבות שמגיעות לכל עובד.

אורי אריאל: מדובר ב-270 איש.

אורי אריאל: היום מדובר בכ-70, אבל בכל חודש מיתוספים, לפי מצב הגיוס שלהם.

אורי אריאל: זהו מצב בלתי סביר בעליל.

אורי אריאל: ביקשנו מכם להקפיא את זה בינתיים.

אורי אריאל: ועדת העבודה והרווחה בראשותו של חבר הכנסת שרוני פנתה אליכם, על דעת כל החברים, לרבות חבר הכנסת מרציאנו ואחרים, בבקשה להקפיא את הפיטורים, אבל או שאתם לא שומעים, או שאתם לא רואים, או שאתם לא רואים ולא שומעים.

אורי אריאל: אני לא יודע.

אורי אריאל: למה צריך לפגוע באנשים שזאת פרנסתם?

אורי אריאל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב מרגי יעלה ויבוא.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי סגן השר, חוק ראוי.

יעקב מרגי: לכאורה, זה מעורר חשש כלשהו כשמדובר בדן יחיד, אבל כשהעבירות הן עבירות סמים - ועבירות נוספות שמנויות כאן בכתב ההרחבה - צריך לתמוך וצריך לעודד, במיוחד כשההרחבה מחייבת שהדן היחיד יהיה משפטן, ודווקא משפטן.

יעקב מרגי: זה אכן מעגן את זה.

יעקב מרגי: הייתי רוצה להצטרף לידידי חבר הכנסת אורי אריאל, מכובדי סגן השר.

יעקב מרגי: מי שמכיר את הסיפור של המשפחות האלה, שהוצאו נגד הבעלים צווי הרחקה, יודע שזאת גזירה שאי-אפשר לעמוד בה.

יעקב מרגי: אלה משפחות חצויות, משפחות מוגלות - גם ממקום עבודתן.

יעקב מרגי: זה מקשה.

יעקב מרגי: אני חושב שאורך התקופה של צווי ההרחקה מוגזם.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שאותם אנשים מהווים סכנה אסטרטגית או קיומית למאן דהוא שם.

יעקב מרגי: אם יש ראיה כלשהי - אדרבה, שיעמידו אותם לדין.

יעקב מרגי: אני חושב שגם חבר הכנסת אורי אריאל וגם אני נסכים שילכו בהליך משפטי.

יעקב מרגי: כשאנחנו מדברים על הליך שיפוטי צבאי – שייקחו אותם, שיבדקו.

יעקב מרגי: עבר עבירה כלשהי - של הסתה, של פגיעה באזרחים חפים מפשע - שיושם מאחורי סורג ובריח, אבל בהליך משפטי.

יעקב מרגי: אביגדור יצחקי, סליחה.

יעקב מרגי: זה נושא באמת כואב, שוחחתי עם אנשים, צווי ההגבלה שהוצאו הם אפילו לא חוקיים, ולא דמוקרטיים.

יעקב מרגי: לא ייתכן שאדם יוגלה וייענש בלא הליך משפטי, ואם כבר עושים זאת, בגלל סכנה כלשהי – אז לחודש.

יעקב מרגי: זו הצעת חוק השיפוט הצבאי.

יעקב מרגי: בשטחים יש שלטון צבאי, מה לעשות?

יעקב מרגי: מאחר שהצווים הוצאו על-ידי שר הביטחון, הייתי מבקש מסגן השר – ואני יודע את הגישה שלו – לכאן או לכאן: אם הם עשו, שיינקטו נגדם – ואני אומר זאת מעל דוכן הכנסת – כל ההליכים שיכולים להיות; אם לא עשו – שחררו אותם.

יעקב מרגי: לא ייתכן: עבר חודש, עברו חודשיים, שלושה – יש משפחות שנהרסות בגלל צווי ההגבלה האלה.

יעקב מרגי: אני מצטרף לקריאתו של חבר הכנסת אורי אריאל לבחון את זה מחדש.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

אמנון כהן: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת גדעון סער.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה אריאל שרון אמר שבעיית הסמים היא בעיה אסטרטגית לאומית ממדרגה ראשונה.

נסים זאב: צריך להבין שהנגע הזה התפשט גם בצה"ל.

נסים זאב: קיימנו ישיבה בנושא זה בוועדה למאבק בנגע הסמים, והנתונים הם פשוט מדאיגים.

נסים זאב: צריך לזכור שכ-300 חיילים בשירות סדיר משתחררים משירות סדיר עם פרופיל 21 כמכורים לסמים.

נסים זאב: צריך להבין שבצה"ל זה לא משנה אם מדובר בסמים קלים, בסמים קשים, במתמכרים או במשתמשים סתם – בסופו של דבר הם משתחררים עקב אי-כשירות לשירות ביטחון.

נסים זאב: בכל שנה גם משתחררים כ-80 חיילי מילואים לצמיתות משירות בצה"ל בפרופיל 21 עקב שימוש בסמים.

נסים זאב: נכון שצה"ל עורך – באמצעות מצ"ח – בדיקות פתע כדי לאתר חיילים שמשתמשים בסמים, וחייל שמסרב להיבדק עובר לתשאול כדי לברר את סיבת סירובו.

נסים זאב: ראינו את המעשה הזה לפני כמה שבועות, כאשר אזרח שהרג כשהיה בהשפעת אלכוהול סירב להיבדק – ואין דבר כזה בצה"ל, צריך לדעת שחייבים לעבור את הבדיקה הזאת.

נסים זאב: הנתונים מראים גם, ש-90% מכלל המשתמשים בסמים הם חיילים – בנים – וכ-10% – בנות.

נסים זאב: אני רוצה לציין, שהחיילים הכלואים בגין עבירות סמים אינם נרקומנים; זה לא מצב קריטי כל כך שהם זקוקים לגמילה.

נסים זאב: הם משתמשים מזדמנים, ברמות אינטנסיביוּת משתנות.

נסים זאב: ההנחה היא שהשימוש שלהם בסמים נובע בדרך כלל מקשיים בהתמודדות עם מצבי לחץ וממשברים במסגרת הצבאית.

נסים זאב: מטרת החוק היא להרחיב את סמכותו של שופט צבאי, משפטן שיושב כדן יחיד ויכול לדרוש מאסר מתשעה חודשים עד שנה אחת.

נסים זאב: בדברים אחרים אני מסכים, סגן שר הביטחון, שאפשר לתת סמכויות יתר והרחבה, אבל כשמדובר במאסר של שנה בפועל צריך יותר שיקול דעת, דווקא מהטעמים שהזכרתי, שאין מדובר בסוחרי סמים אלא במשתמשים בסמים בגלל משברים פנימיים וקשיי התאקלמות בצה"ל.

נסים זאב: לכן אני חושב שכשמדובר במאסר של שנה צריך אולי יותר שיקול דעת, ובמקרים המיוחדים האלה צריך לאפשר שלושה שופטים; לא חמישה, אבל שלושה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מאוד מצטער שאנחנו נאלצים לדון בחקיקה חשובה בשעה מאוחרת יחסית, אחרי שעסקנו בפרוטרוט בשאילתות חשובות – ואגב, ארבע מהן שלי – אבל אני חושב שמבחינת המדיניות הראויה אנחנו צריכים להיות, ככנסת, במצב שבו בסדר-היום אנחנו מתמקדים תחילה בחקיקה.

גדעון סער: בסופו של דבר התפקיד המרכזי של הכנסת, כמו של כל פרלמנט ובית-מחוקקים אחר, הוא קודם כול לחוקק, וכל שאר הדברים, שהם פונקציונליים וקשורים לתפקידי הפיקוח של הכנסת על הרשות המבצעת, כגון שאילתות, או לתפקיד הכנסת כבמה המרכזית לדיון ציבורי במדינה, כגון הצעות לסדר-היום, הצעות דחופות לסדר-היום וכדומה, כל הדברים האלה צריכים להידחות מפני הליכי החקיקה.

גדעון סער: לכן, כאשר אנחנו מגיעים בסוף סדר-היום לחקיקה, והחוק שהציע סגן שר הביטחון הוא ודאי חוק רציני, ותיכף אני אומר באיזה מובן הוא רציני – חבל שזה נעשה בסוף סדר-היום.

גדעון סער: לגופו של דבר, עניינו של החוק עבירות שהעונש עליהן הוא מאסר – עונש כבד.

גדעון סער: לצד העונש הכבד יש הליך דיון יעיל ופונקציונלי יותר, של דן יחיד.

גדעון סער: אנחנו יודעים שהשיפוט נובע לפעמים מההתרשמות של מי שיושב בדיון בראיות, ולפעמים, ודאי בערכאה ראשונה, ההתרשמות משתנה משופט לשופט.

גדעון סער: בנושא זה, של הליכה למתן סמכות ההכרעה לדן יחיד כשמדובר בעבירות חמורות שעונשן מאסר, אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים, לא להיחפז, ולשים לנגד עינינו גם את הנאשם ואת הזכויות שלו, ולא רק טעמי יעילות ותכליתיות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 57) (דיון לפני דן יחיד בעבירות מסוימות), התשס"ו-2006, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד ההצעה – 10, נגד – 1, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 57) (דיון לפני דן יחיד בעבירות מסוימות), התשס"ו-2006, התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת החוץ והביטחון לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גדעון סער: אני מבקש להעביר את החוק לוועדה לקידום מעמד האשה.

אמנון כהן: התוצאות אינן משתנות.

אמנון כהן: אפשר להוסיף את חבר הכנסת זיו ואת חבר הכנסת אורלב, וגם את חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

אמנון כהן: ועדת הכנסת תקבע לאיזו ועדה ההצעה תועבר, אם כי ברור איפה היא צריכה להיות.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לסעיף הבא: שאילתות ותשובות לסגן שר הביטחון.

אמנון כהן: אני מזמין את סגן שר הביטחון להשיב על שאילתות.

אמנון כהן: שאילתא מס' 25, של חבר הכנסת חיים אמסלם – לפרוטוקול.

אמנון כהן: שאילתא מס' 43, של חבר הכנסת משה גפני – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הביטחון ביום כ"ו באייר התשס"ו (24 במאי 2006): פורסם, כי חיילים בבסיס סטלה מאריס בחיפה קבלו על כך שעליהם לשהות בבסיס צבאי בצל צלב, שכן בלב הבסיס קבוע צלב גדול ובולט, וכי רבה של חיפה פסק שיש לכסות את הצלב.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הידיעות נכונות?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה יעשה הצבא במקרה זה?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: כיצד תימנע פגיעה ברגשות חיילים?

אמנון כהן: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הביטחון ביום כ"ו באייר התשס"ו (24 במאי 2006): פורסם, כי בכניסה לבסיס חיל הים סטלה מאריס בחיפה מוצב פסל וצלב גדול אשר מנוגד לחלוטין לאמונתם הדתית של חלק גדול מהחיילים המשרתים במקום.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הידיעה נכונה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה יעשה משרדך בנושא?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) א.

אפרים סנה: סטלה מאריס הינו מבנה היסטורי המיועד לשימור, הנשכר על-ידי חיל הים זה שנים רבות ומשמש אותו לצורך פעילותו.

אפרים סנה: ב.

אפרים סנה: סטטוס המבנה אינו מאפשר כל פעילות או שינוי בעיטורים על גבי קירותיו.

אפרים סנה: ג.

אפרים סנה: לא ידוע לנו על קבילות מצד חיילים בנושא זה.

אמנון כהן: שאילתא מס' 26, של חבר הכנסת בנימין אלון – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את שר הביטחון ביום כ"ו באייר התשס"ו (24 במאי 2006): בתאריך ט' באייר התשס"ו, 7 במאי 2006, נסגרה מערת-המכפלה למבקרים ולמתפללים למשך יום שלם בגלל פינוי בית שפירא, אף-על-פי שהפינוי הסתיים ב-10:30.

אמנון כהן: במשך היום הגיעו למערה מאות מבקרים וכניסתם נאסרה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם המערה נסגרה בשל השתתפותם במבצע של שוטרי "משמר המערה"?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: כיצד התקבלה החלטה זו? 3.

אמנון כהן: מה ייעשה למניעת הישנות מקרה כזה בעתיד?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: המערה נסגרה עקב השתתפותם של שוטרי האתר במבצע הפינוי וכן על מנת לשמור על השקט והסדר הציבורי.

אפרים סנה: החלטה זו נתקבלה על-ידי מפקד האוגדה.

אמנון כהן: שאילתא מס' 60, של חבר הכנסת בנימין אלון – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את שר הביטחון ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006): נודע לי, כי הוסבר לבחורי ישיבות חרדים-לאומיים שבקשותיהם להתגייס לנח"ל החרדי נענו בשלילה, כי לנח"ל החרדי מתקבלים רק בחורי ישיבות שלמדו בישיבות חרדיות מסוימות.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נכון הדבר?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – האם יפעל משרדך לשוויון בין בחורי הישיבות המבקשים להתגייס לצה"ל?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: אכן הוחלט כי לנח"ל חרדי ישובצו בעיקר בוגרי ישיבות חרדיות.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: בוגרי ישיבות לאומיות אשר בכל זאת רוצים להגיע לנח"ל חרדי מתראיינים על-ידי גורמי צה"ל ואז נשקל הדבר.

אפרים סנה: השאיפה הינה לתמהיל של עד 30% בוגרי ישיבות לאומיות והיתר בוגרי ישיבות חרדיות.

אמנון כהן: שאילתא מס' 62, של חבר הכנסת מתן וילנאי – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006): פורסם, כי תינתן עדיפות למיגון בסיסי צה"ל על פני מיגון מבנים אזרחיים בעוטף-עזה, וכי במקביל הצהיר שר הביטחון על הכנת תוכנית כוללת למיגון מבני החינוך ביישובים.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הפרסום נכון?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מתי תפורסם התוכנית למיגון מבני החינוך בעוטף-עזה, מה הוא משך הזמן הדרוש ליישומה ומה היא עלותה המשוערת?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה יעלה בגורלן של התוכניות למיגון שהוכנו זה כבר ולא יושמו?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: מיגון בסיסי צה"ל מהווה חלק מבינוי מבנים ותשתיות בתוכנית ההתנתקות.

אפרים סנה: ככלל, ימוגנו רק מבני ציבור בתוך הבסיסים, כגון חדרי אוכל ואולמי הרצאות, וכן מבנים בעלי אופי מבצעי כגון חמ"לים.

אפרים סנה: תוכנית מיגון מבנים בתוך בסיסי צה"ל הינה מתוך תקציב היערכות צה"ל לאור ההתנתקות מרצועת-עזה, ואינה קשורה בתקציבי משרד הביטחון למיגון היישובים בסובב-עזה ומוסדות החינוך.

אפרים סנה: ממשלת ישראל קבעה את מדיניות המיגון של מוסדות החינוך ביישובי עוטף-עזה, על-פי תקצוב מיוחד אשר הוקצה לכך.

אפרים סנה: עד כה הושקעו בכך כ-150 מיליון ש"ח למיגון בתי-ספר יסודיים ועל-יסודיים וכן גנים.

אפרים סנה: מדובר בפרויקט ראשון מסוגו, פרויקט הנדסי מורכב ומסובך, שטרם בוצע כמוהו, ולמרות זאת הוא מתבצע בהיקף נרחב ובקצב עבודה מהיר, בניהול מערכת הביטחון.

אפרים סנה: עד כה בוצע מיגון כדלקמן: מיגון בתי-ספר - עבודות המיגון ב-16 בתי-ספר יסודיים הסתיימו.

אפרים סנה: לעניין שמונה בתי-הספר העל-יסודיים, הרי שבשלושה בתי-ספר העבודות הסתיימו ובחמישה נוספים העבודות יסתיימו ב-30 בנובמבר 2006.

אפרים סנה: מיגון גני-הילדים - עבודות המיגון ב-56 גני-ילדים הסתיימו.

אפרים סנה: עבודות המיגון ב-25 גני-ילדים יסתיימו עד 30 בנובמבר 2006, ועבודות המיגון ב-58 גני ילדים יסתיימו עד 28 בפברואר 2007.

אפרים סנה: 12 גנים אינם ניתנים למיגון וייבנו מחדש תוך חודשים אחדים.

אפרים סנה: בימים אלו הוחלט למגן עוד מוסדות חינוך שלא נכללו עד כה בפרויקט משום שלא הופיעו בדרישות הרשויות המקומיות.

אפרים סנה: הכוונה היא למגן עוד 23 גנים עירוניים ושישה גנים פרטיים, ונדרשת לכך תוספת תקציב של כ-35 מיליון ש"ח.

אפרים סנה: בנוסף הוחלט על מיגון מבנה השירות הפסיכולוגי.

אפרים סנה: מערכת הביטחון בודקת גם את השלמת המיגון בכיתות ספח ומעבדות בבתי-הספר.

אמנון כהן: שאילתא מס' 63, של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן שאלה את שר הביטחון ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006): נודע, כי עקב הקמת גדר ההפרדה באזור גבעת-זאב הולך ונבנה "כביש שקוע" הגורם לנתק בין גבעת-זאב לשכונת הר-שמואל ולניתוק הרצף הטריטוריאלי של המועצה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נכון הדבר?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה היא עלות בניית "הכביש השקוע"?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה היא עלות בניית מנהרה באותו ציר, במקום "כביש שקוע"?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: גדר הביטחון בצפון ירושלים ובגבעת-זאב יוצרת למעשה נתק בין שני גושי אוכלוסיות פלסטיניות: גוש ביר-נבאללה–אל-ג'יב-בית-חנינא וגוש בידו–בית-איכסא.

אפרים סנה: נדגיש כי תוואי הגדר הוא סלילת הכביש בתצורתו הנוכחית, אשר נותן מענה הולם לצורך הביטחוני בהגנת הציר והענקת ביטחון מרבי לישראלים המתגוררים באזור.

אפרים סנה: 3-2.

אפרים סנה: העלות המוערכת של סלילת הכביש היא 60 מיליון שקלים, והוא נמצא בשלבי בינוי מתחילת מאי 2006.

אפרים סנה: היתרון במנהרה אינו מצדיק את העלות הנוספת.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, אתה צריך לגנות את זה מעל הדוכן, שכל מי שמגיש שאילתא ולא נמצא פה – זו פשוט חוצפה.

אמנון כהן: אנחנו עובדים על זה בנשיאות.

אמנון כהן: אנחנו עובדים על כך.

אביגדור יצחקי: אז אני מבקש למצוא פתרון לדבר הזה, כי זה ביזיון לסגן השר.

אריה אלדד: שבאותה מידה יגנו את העובדה שב-27 ביוני הגשתי שאילתא ועונים לי היום.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 94, של חבר הכנסת אברהם מיכאלי – הוא נמצא כאן – בנושא: רכישת נשק לרשות הפלסטינית בכסף שהועבר מישראל.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני סגן השר.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום י"א בסיוון התשס"ו (7 ביוני 2006): פורסם, כי מי ששימש כראש מינהלת הכספים ברשות הפלסטינית הודה, כי יאסר ערפאת קנה נשק בכסף שקיבל מישראל.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מה היא תגובת משרדך על מידע זה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: כיצד יוודא שנשק נוסף לא יירכש בכסף שיועבר מישראל לרשות הפלסטינית?

אפרים סנה: 1.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאלי, בשנות העימות, באינתיפאדה השנייה, הרשות השתמשה בכספיה, בכספים שהיו בקופתה - - -

אורי אריאל: אין רמקול.

אפרים סנה: הרשות הפלסטינית, בראשותו של יאסר ערפאת, השתמשה בכספים שהיו ברשותה למימון מעטפת טרור, כלומר לא דברים ישירים, כגון: משפחות נפגעים, אסירים, פצועים.

אפרים סנה: כספים אלה הגיעו לעתים עד להוצאה של 8 מיליוני דולר לחודש.

אפרים סנה: הכסף הזה נלקח מכלל הקופה של הרשות.

אפרים סנה: לקופה הזאת הוזרמו כספים ממדינות זרות – מאירופה, ממקומות אחרים – וגם כספי המסים שממשלת ישראל העבירה על-פי ההסכמים הקודמים.

אפרים סנה: כך שלא ממשלת ישראל – מכספה שלה, חלילה – מימנה טרור, אלא הרשות לקחה את כל הכסף הזה שנאגם אצלה ממקורות שונים של סיוע, מהמסים שהגיעו לה על-פי חוק, והשתמשה בהם, בחלקם לפחות, לצורך טרור או מעטפת טרור.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: כיום הכספים האלה מעוכבים לחלוטין.

אפרים סנה: מיום שעלה ה"חמאס" לשלטון, הכספים האלה מעוכבים.

אפרים סנה: היתה הסכמה עקרונית להעברה של 50 מיליון שקל לצרכים בריאותיים, הומניטריים, ועד היום לא נמצאה הדרך המתאימה להעביר אותם.

אפרים סנה: כל החלטה בעתיד על העברת כספים תיעשה בעיקר לפי השיקול שהם לא יגיעו לטרור או למי שסמוך לטרור.

אמנון כהן: שאלה נוספת, אדוני?

אברהם מיכאלי: לא.

אמנון כהן: אתה מסתפק, תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה, מס' 109, של חבר הכנסת אפי איתם - לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת אפי איתם שאל את שר הביטחון ביום י"א בסיוון התשס"ו (7 ביוני 2006): תושבי השומרון מתלוננים לאחרונה, כי צמצום המעבר לנתיב אחד במחסום "הפירות" מזרחית לקלקיליה, בגלל עבודות בנייה במקום ואי-ניצול ראוי של כוח-אדם, מאלץ אותם להמתין דקות ארוכות במחסום.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מדוע כלי רכב בעלי מדבקות שצה"ל הנפיק נאלצים להמתין אחרי מכוניות חשודות ואינם נוסעים במסלול הייעודי שלהם?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: כיצד תיפתר בעיית כוח-האדם במחסום?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה ייעשה בנדון?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: במחסום "הפירות" – להלן: "המחסום" - הנמצא מזרחית לקלקיליה מצויים שלושה נתיבי בידוק: האחד לרכבים בעלי תג תושב, השני לרכבים ישראליים והשלישי לרכבים פלסטיניים.

אפרים סנה: החל מינואר 2006, נוכח עבודות לשיפור התשתית המתבצעות במחסום, אכן צומצם נתיב בידוק אחד ונסגר באופן זמני, ואולם החל מיוני 2006 נפתח הנתיב, כך שבימים אלה שלושת הנתיבים פועלים כסדרם.

אפרים סנה: 3-2.

אפרים סנה: אשר לאיוש המחסום על-ידי חיילי צה"ל, יודגש כי מחסום זה מאויש 24 שעות ביממה, במצבת כוח-אדם מלאה, תוך תגבור נוסף של חיילים ומפקדים בשעות העומס.

אפרים סנה: כל זאת על מנת להקל על התושבים החולפים במחסום ולצמצם את זמן המתנתם.

אפרים סנה: בימים אלו הושלמה עבודת התשתית במחסום "הפירות" ונפתחו שלושת הנתיבים, לרווחתם של תושבי יהודה ושומרון.

אמנון כהן: שאילתא מס' 127, של חבר הכנסת דוד אזולאי – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום י"ח בסיוון התשס"ו (14 ביוני 2006): פורסם, כי צה"ל מכר בסיס צבאי - מחנה בן-עמי - לתנועת הבהאים.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הידיעה נכונה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – כמה בסיסי צה"ל נמכרו לגורמים פרטיים, אילו בסיסים ובאילו סכומים?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מי קבע למי יימכרו הבסיסים ואת הסכומים? 4.

אמנון כהן: האם כל גורם רשאי לרכוש את הבסיסים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: מינהל מקרקעי ישראל אישר חילופי מקרקעין עם הבהאים במסגרת פינוי מחנה בן-עמי.

אפרים סנה: מדובר בהסכם משולש בין משרד הביטחון, הבהאים ומינהל מקרקעי ישראל, אשר במסגרתו שטח המחנה יוחזר לממ"י, וממ"י יקצה את השטח לבהאים תמורת קבלת שטח חלופי מהבהאים.

אפרים סנה: השטח טרם הוחזר לממ"י, משרד הביטחון יפנה את השטח ויחזירו לממ"י בתוך 24 חודשים מיום חתימת ההסכם – ההסכם טרם נחתם.

אפרים סנה: 3-2.

אפרים סנה: נבקש להבהיר, כי משרד הביטחון ו/או צה"ל אינם מוכרים מחנות לגורמים פרטיים.

אפרים סנה: במסגרת החלטות הצוות הבין-משרדי לפינוי מחנות מוחזר השטח למינהל מקרקעי ישראל, המינהל מחליט למי להקצות את השטח ובאילו תנאים.

אפרים סנה: 4.

אפרים סנה: כפי שצוין לעיל, מערכת הביטחון מחזירה את שטחי המחנות המפונים למינהל מקרקעי ישראל, המינהל מחליט למי להקצות את השטחים ובאילו תנאים - מכרזים, פטורים וכו'.

אמנון כהן: שאילתא מס' 167, של חבר הכנסת דוד אזולאי – לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): פורסם, כי חייל שלחש דברי ביקורת על הרב הצבאי הראשי בטקס סיום קורס מש"קי דת הודח מהקורס.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נכון הדבר?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מדוע הודח החייל מהקורס?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה ייעשה בנדון?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: חייל הודח מקורס מש"קי דת לאחר שקרא קריאות ביניים במהלך הרצאת הרבצ"ר על קדושת ארץ-ישראל.

אפרים סנה: בין היתר אמר החייל: "אין לרבצ"ר זכות לדבר על ארץ-ישראל - - - מעדיף שלא להיות נוכח בהרצאתו ובוודאי שאיני מקבל את מרותו כרב ראשי בצה"ל וכראש החיל".

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: נוכח התבטאויותיו של החייל וחריגתו מכללי המשמעת, הוחלט להדיחו מקורס מש"קי דת.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: החייל הופנה לשיבוץ מחדש בהתאם לנתוניו האישיים ולצורכי צה"ל.

אמנון כהן: יש לך פה ארבע שאילתות יחד: שאילתא מס' 210, של חבר הכנסת יצחק לוי; שאילתא מס' 211, של חבר הכנסת אריה אלדד; שאילתא מס' 261, של חבר הכנסת יעקב כהן; שאילתא מס' 286, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

אמנון כהן: הנושא: פינוי "מאחז הגיבורים" בחברון בשבת.

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק לוי שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006):

אמנון כהן: המאחז המכונה "מאחז הגיבורים" פונה בליל שבת פרשת בהעלותך, 10 ביוני 2006.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מי נתן את ההוראה לפנות את המאחז בשבת?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: כיצד הדבר מתיישב עם הנוהל הצבאי בכל הקשור לשמירת השבת?

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006):

אמנון כהן: כוחות רכובים של משמר הגבול ושל צה"ל הגיעו בליל בשבת, אור לי"ד בסיוון תשס"ו, 9 ביוני 2006, לאתר המכונה "מאחז הגיבורים" בחברון וניסו לפנות כ-35 צעירים שלנו במקום.

אמנון כהן: לפני שנים אחדות, לאחר שלצורך פינוי מאחז גלעד בשומרון הוסעו חיילים לאזור בשבת, התחייבה מערכת הביטחון להימנע מפעולות כאלה בשבת.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מדוע פעלו כוחות צה"ל בשבת שלא לצורכי ביטחון?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: האם תימנע פעילות כזאת בעתיד?

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר הביטחון ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): פורסם כי "מאחז הגיבורים" בחברון פונה בשבת, וכי תגובת צה"ל היא שתגבור המאחז באורחים לא תואם עמו והפינוי מנע חילול שבת גדול יותר בגלל הסכנות באזור.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הידיעות נכונות?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – האם ידוע למשרדך שהמאחז צמוד לעמדה מאוישת כך שלא היה צורך בתגבור כוחות?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: האם צה"ל יקפיד להבא להימנע מחילול שבת כשאין בכך פיקוח נפש?

אמנון כהן: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר הביטחון ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006): לדברי ראש המועצה המקומית קריית-ארבע, בשבת, 10 ביוני 2006, פינה צה"ל מ"מאחז הגיבורים" כ-30 בני נוער, השוהים במאחז מדי שבת, מתוך חילול שבת ובניגוד ולהבטחתו שלא יהיו פינויים בשבת.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם נכון הדבר?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מדוע פונה המאחז בשבת?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: האם להבא יימנע צה"ל מפינויים בשבת?

אפרים סנה: הדגש הוא על כך שזה נעשה בשבת.

אפרים סנה: השאלה שלכם היא - - -

אמנון כהן: על כך שזה נעשה בשבת.

אפרים סנה: המאחז האמור הוא מבנה פלסטיני נטוש על ציר המתפללים, אשר ברחבתו הוקמה בידי התושבים סוכה לצורך תפילה.

אפרים סנה: ב-10 ביוני 2006 ביקשו ללון במקום כמה נערים, בלא אישור, בלא אבטחה ומתוך סיכון חיים, ולכן הם נתבקשו על-ידי צה"ל לעזוב את המקום ולשוב לביתם.

אפרים סנה: פעולת צה"ל ומשטרת ירושלים אינה בבחינת חילול שבת, אלא בבחינת פיקוח נפש.

זבולון אורלב: למה זה פיקוח נפש?

אפרים סנה: כי אילו הם היו נשארים שם בלא שמירה, במקום ההוא – על ציר המתפללים – היתה סכנה שהם ייפגעו.

אריה אלדד: אפשר לשמור, לא צריך לפנות.

אפרים סנה: ולכן הם סולקו משם.

אפרים סנה: נדגיש כי מערכת הביטחון נמנעת מקיום פעולות מסוג זה במהלך השבת, אולם במקרים שקיימת בהם סכנה ברורה ומיידית לחיי אדם, כבמקרה זה, ינקוט צה"ל כל אמצעי ויעשה את המוטל עליו כדי להבטיח את שלומם של תושבי מדינת ישראל, במזעור חילול השבת בידי צה"ל.

אמנון כהן: האם יש לכם שאלה נוספת?

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק לוי, בבקשה.

אמנון כהן: כל אחד מכם יכול לשאול, וסגן השר יענה לכולם יחד.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, ראשית אני רוצה למחות על כך שלקח לממשלה חמישה חודשים להשיב על השאילתא הזאת.

יצחק לוי: זה מנוגד לתקנון הכנסת.

יצחק לוי: השאילתות הוגשו ביוני, עוד לפני מלחמת לבנון, עוד לפני פגרת הקיץ.

אמנון כהן: אז איך בסוכות?

יצחק לוי: סוכות – לא מדין סוכה של ארבע דפנות וסכך, אלא סוכה.

יצחק לוי: אני רק מעיר את זה – סגן השר עדיין לא היה אז סגן שר.

אמנון כהן: לכן לא נענית.

יצחק לוי: הטענה אינה טענה אישית נגד סגן השר, חלילה, אלא נגד משרד הביטחון, או שר הביטחון, שהיה צריך לבוא ולהשיב בזמן.

אמנון כהן: מה השאלה?

יצחק לוי: השאלה היא מדוע – מכיוון שבלאו הכי יש בציר המתפללים שמירה, ואנחנו יודעים שיש שמירה בכל שבת, וכיוון שהמתפללים עוברים ושבים גם בלילה וגם בבוקר, היה אפשר להסתפק בשמירה, או אפילו קצת לתגבר את השמירה, ולא היה צורך בחילול שבת כל כך גדול.

יצחק לוי: כך נמסרו לנו הדברים, שחילול השבת היה בהרבה כוחות, עם הרבה רכבים.

יצחק לוי: צריך לשמור על השבת, אדוני סגן השר, וצריך להשתדל לשמור על השבת – זה כתוב גם בפקודות הצבא.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: אדוני סגן השר, מתשובתך היה אפשר ללמוד שמדובר באירוע חד-פעמי, שהם הגיעו לישון שם ובאו לפנות אותם.

אריה אלדד: הם נמצאים שם מפעם לפעם; זה לא היה אירוע חד-פעמי של שבת, אבל הפינוי נעשה בערב שבת, אף שאחרי פינוי חוות-גלעד היתה התחייבות מפורשת של מערכת הביטחון שלא ייעשו פינויים כאלה בשבת.

אריה אלדד: באמת היה אפשר להציב שמירה ולפנות אותם במוצאי שבת.

אריה אלדד: אבל, אני מבקש לשאול לגבי דוח מבקר המדינה שהונח היום על שולחן הכנסת ומדבר על הכפפת כוחות מג"ב – שפעלו באותו אירוע, ואגב, גם בחברון – לצה"ל.

אריה אלדד: והוא אומר:

אריה אלדד: הכפפת כוחות מג"ב לצה"ל עד היום, אין לה בסיס חוקי.

אריה אלדד: מתי יתחיל צה"ל לשמור את החוק?

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה – אם יש לך שאלה נוספת.

זבולון אורלב: אדוני סגן השר, אני מכירך היטב ותמה אם קראת תשובה שהוכתבה – המיקרופון פתוח?

אפרים סנה: המיקרופון בסדר, אני חירש.

זבולון אורלב: איזה סעיף זה?

זבולון אורלב: מאחר שאני מכירך היטב, אני תמה: האם קראת תשובה שניתנה לך מידי הגורמים המקצועיים, או האם אתה באמת מאמין שהיה עדיף לחלל את השבת – על כל המשתמע מכך – ולא לקיים שמירה?

זבולון אורלב: שים את עצמך כמפקד המקום, או כמפקד האירוע.

זבולון אורלב: אבל השאלה שלי – המהותית – היא, האם בדעתכם להנחות את הצבא לשנן שוב את ההוראה, שבכל הקשור לענייני דת יש לשאול את הרב הצבאי?

זבולון אורלב: יש בצה"ל רבנים צבאיים, ואני בטוח שאם מפקד האירוע היה מתייעץ עם הרב שנמצא במקום, היה נמנע חילול שבת.

זבולון אורלב: שאלתי היא, האם יסכימו להנחות, לשנן מחדש את ההנחיות המאפשרות לקיים את השבת ולא לחלל אותה?

אמנון כהן: תודה.

אפרים סנה: אני אענה אחרון-אחרון וראשון-ראשון.

אפרים סנה: כדי להימנע מחילול שבת אין צורך להתייעץ עם רב.

אפרים סנה: זו המדיניות בצה"ל מאז שאני זוכר אותו.

אפרים סנה: המדיניות היא להימנע מחילול שבת.

אפרים סנה: לא מחללים שבת, אלא במקרים שזה הכרח.

אפרים סנה: לכן אני רוצה לתת לך תשובה אחרת – לא צריך להתייעץ עם רב, צריך – בשאיפה – לא לחלל שבת.

אפרים סנה: לפי היכרותי את צה"ל, ככלל אומנם נמנעים מחילול שבת.

אפרים סנה: אשר לפרקטיקה של תשובה על שאילתא - אני לא רואה את הקלסר הזה בפעם הראשונה על הדוכן, אלא עובר עליו מבעוד זמן.

אפרים סנה: כשיש תשובה שלא נראית לי, או נראית לי מרחנית, לא מספקת או לא רלוונטית לשאלות שחבר הכנסת שאל, אני מחזיר אותה לגורמי המשרד והצבא כדי שיחזרו אלי עם תשובה תקינה.

אפרים סנה: כך שתשובתי היא שקראתי את הנוסח הזה מבעוד זמן ואני חושב שהוא נכון.

אפרים סנה: נכון, ציר המתפללים הוא לא מקום שאין בו נוכחות צה"ל, אבל הוא לא יכול לאבטח את כל הציר כל הזמן, ודווקא את המקום שלאותה חבורה התחשק לישון בו באותו לילה.

אפרים סנה: אני יודע, ככלל, ואתם יודעים את זה כמוני, שהצבא מתחשב התחשבות יתירה בתושבים הישראלים.

אפרים סנה: אני לא חושב שהיו עושים להם "דווקא" בערב שבת, אילולא היה לזה צידוק ביטחוני.

אפרים סנה: לשאלה למה זה לקח זמן: כל מקבץ השאילתות – בדקתי את התאריכים – הוגש בשבוע שבו התחילה המלחמה בעזה.

מיכאל איתן: הגשתי באותו יום ולא קיבלתי תשובה.

אפרים סנה: חכה, אולי היא תופיע במורד הדרך.

אפרים סנה: היות ששאלת אותי שאלה, אני חייב לך תשובה.

אפרים סנה: עם כניסתי לתפקיד, לפני כמעט חמישה שבועות, לקחתי על עצמי את המשימה לגמור להשיב על כל השאילתות שהצטברו.

אפרים סנה: עכשיו אני בעיצומה של המלאכה.

אפרים סנה: אז היה לנו פה ערב אחד ארוך לפני שבועיים; הערב אני עונה על מספר די גדול – עוד יום שני אחד כזה ואני אשלים את כל חובות משרד הביטחון לחברי הכנסת.

מיכאל איתן: ונוכל להמשיך לשאול מחדש.

אפרים סנה: בהחלט.

אפרים סנה: לשאלתו של חבר הכנסת אלדד: לא ראיתי את הדוח הזה.

אפרים סנה: הסוגיה של הכפפת מג"ב לצה"ל היא בת שנים רבות.

אפרים סנה: מג"ב בשטחים, בעיקר באיו"ש, מוכפף לצה"ל, ואני לא רואה את הבעיה החוקית בכך.

אפרים סנה: אם מבקר המדינה אומנם ציין שיש פה בעיה חוקית, היא תיבדק.

אריה אלדד: לא באיו"ש אלא בתחומי מדינת ישראל.

אריה אלדד: אין שום בסיס חוקי להכפפת מג"ב לצה"ל, אבל זה קורה - - -

אפרים סנה: בתחומי מדינת ישראל זאת בעיה סבוכה יותר.

אפרים סנה: היא התעוררה בעקבות מאורעות אוקטובר 2000.

אפרים סנה: אני זוכר שבזמנו, בפעם הקודמת שהייתי בתפקיד הזה, עסקתי בה.

אפרים סנה: אני מוכן לבדוק את זה שוב, כרגע אין לי תשובה.

אמנון כהן: תודה לסגן השר ולשואלים.

אמנון כהן: שאילתא מס' 220, של חבר הכנסת יעקב כהן - לפרוטוקול.

אמנון כהן: שאילתא מס' 250, של חבר הכנסת יצחק וקנין - לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר הביטחון ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): פורסם, כי רוב מזנוני האגודה למען החייל אינם כשרים, וכי תגובת האגודה היא שיש הכשר על המוצרים, אך על מוצרי פירות וירקות ועל שאר המוצרים הפתוחים אין הכשר.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הדברים נכונים?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה ייעשה כדי שחיילים שומרי כשרות לא ייקלעו לבעיות בנושא זה?

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר הביטחון ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): פורסם, כי מ-12 מזנוני האגודה למען החייל המחלקים מזון חינם לחיילים, רק לשניים – בצומת גולני ובקריית-שמונה – יש תעודת כשרות.

אמנון כהן: המזנונים אינם צה"ליים, אך משרתים את חיילי צה"ל.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הדבר נכון?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – האם יפעל משרדך כדי להבטיח שכל המזנונים יהיו בפיקוח הרבנות המקומית או הצבאית?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בדיקה מקיפה של הנושא שבנדון עם האגודה למען החייל מעלה, כי לפי שעה ניתנו תעודות כשרות לחלק ממזנוני האגודה, ואילו השאר פועלים בימים אלה לקבלת תעודת כשרות מהמועצות הדתיות המקומיות.

אפרים סנה: ברשימת מזנוני האגודה למען החייל 15 מזנונים, על-פי החלוקה שלהלן: שבעה מזנונים עם תעודת כשרות; שלושה מזנונים בתהליך קבלת תעודת כשרות; חמישה מזנונים לא פעילים.

אמנון כהן: שאילתא מס' 262, של חבר הכנסת אורי אריאל: בעיות תברואה במחנה בית-אל.

אמנון כהן: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר הביטחון ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): נטען כי במחנה בית-אל יש זרימת מים וביוב שהיא מפגע תברואי לתושבים ולחיילים.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הדבר נכון?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – האם הבעיות מטופלות על-ידי צוותים מקצועיים?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה הם הנהלים בבסיסי צה"ל לטיפול בבעיות תברואיות, ומי אוכף אותם?

אפרים סנה: 1.

אפרים סנה: הסוגיה של מפגעי מים וביוב במחנה בית-אל נבחנה בידי גורמי צה"ל והמינהל האזרחי באיו"ש.

אפרים סנה: נמצא כי באגד מחנות בית-אל אומנם היו פריצות ביוב בשלושה אזורים שונים בשטח הבסיס, שהיו מוקד לדגירת יתושים.

אפרים סנה: כל המפגעים המפורטים טופלו במלואם.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: המפגעים טופלו בידי הצוותים המקצועיים, הן של פיקוד המרכז הן של קמ"ט איכות הסביבה במינהל האזרחי, שעשו הדברה וניטור במוקדי השפכים.

אפרים סנה: כמו כן סוכם כי המדביר של מועצת בית-אל יעשה הדברה וניקוי עשבים במוקדי השפכים, שכאמור היו בתי גידול ליתושים, ונציג של המועצה יערוך ביקורת בקווי הביוב מדי שבוע.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: אשר לנהלים לטיפול בבעיות תברואיות בבסיסי צה"ל, נציין כי יש נהלים פנימיים שנקבעו באגף התכנון, בשיתוף המשרד להגנת הסביבה.

אפרים סנה: בבסיסי המינהל האזרחי, ובהם אגד מחנות בית-אל, יש קשרי עבודה בין קמ"ט איכות הסביבה ובין הגורמים המקצועיים בפיקוד המרכז.

אפרים סנה: נוסיף ונציין, כי יחידת קמ"ט איכות הסביבה היא מוקד ידע מקצועי לכלל גורמי צה"ל.

אפרים סנה: הטיפול בבעיות ביוב, כמו בשאר תחומי התשתית, נעשה בצה"ל בידי בעלי מקצוע מוכשרים ומנוסים, ועל-פי דרישות החוק.

אפרים סנה: בהקשר זה אציין עוד, כי עם היוודע דבר מפגע הביוב בבית-אל, הוא טופל מיידית בידי הגורמים המקצועיים, ובהם יחידת הבינוי הפיקודית, במעורבות מהנדס מים וביוב וקבלן אזרחי.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, סגן השר, אני רוצה לבקש ממך לבחון את האפשרות לחבר את אגד המחנות שם – שזה היקף די גדול, בלי לנקוב במספרים, אתה מכיר אותו היטב – למתקן חדש לגמרי שהוקם לפני כשנתיים במועצה המקומית בית-אל והוא סמוך למקום.

אורי אריאל: משום מה צה"ל לא מתחבר למתקן הטוב הזה; חלק מהבעיות נוצרות עקב כך, ויש הפרעות גם לאזרחים, גם לחיילים וגם לתושבים ערבים.

אורי אריאל: היתושים אינם מבחינים בין אדם לאדם.

אפרים סנה: ההצעה ראויה בהחלט לבחינה.

אפרים סנה: בסוף זה גם עולה כסף, אני מניח, אבל אני מוכן לבדוק את זה.

אפרים סנה: מה שאתה אומר "עושה שכל".

אפרים סנה: מה המרחק ביניהם?

אפרים סנה: אני מניח שכמה מאות מטרים.

אפרים סנה: כזכור לך, הייתי במתקן הזה שנתיים ורבע.

אורי אריאל: אני זוכר היטב.

אורי אריאל: זה קרוב מאוד.

אמנון כהן: שאילתא מס' 263 של חבר הכנסת מתן וילנאי - לפרוטוקול.

אמנון כהן: חבר הכנסת מתן וילנאי שאל את שר הביטחון ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): על-פי החלטת בג"ץ, על מדינת ישראל לפרק קטע מחלקה המזרחי של גדר ההפרדה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מה היא העלות המדויקת של פירוק קטע זה ובנייתו מחדש?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: האם משרדך שוקל פירוק ובנייה מחדש של קטעים נוספים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: עלות פירוק הקטע ובנייתו מחדש נאמדת בכ-11 מיליון שקלים.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: בעקבות החלטות בג"ץ בית-סוריק ובג"ץ אלפי-מנשה, מערכת הביטחון בוחנת את כל קטעי הגדר שנבנו ואלה שעתידים לקום.

אמנון כהן: שאילתא מס' 287, של חבר הכנסת אריה אלדד: פינוי מאחזים.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הביטחון ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006): בתקשורת פורסם, כי בכוונת שר הביטחון לפנות מאחזים המוגדרים על-ידך כ"בלתי חוקיים", ולהתחיל בארבעה מאחזים שמהם כביכול יצאה פעילות עבריינית נגד האוכלוסייה הערבית.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם הידיעה נכונה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: אם כן – מה היא עמדת משרדך לגבי "ענישה סביבתית"?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: האם ייהרסו כל הבתים שנבנו ללא היתר ביישוב ערבי בתחומי אזור C באיו"ש שיצא ממנו מפגע?

אפרים סנה: 1.

אפרים סנה: העדיפות לפינוי מאחזים הינה למאחזים אשר יש ביניהם לבין פלסטינים שבקרבתם רמת חיכוך גבוהה ואף אלימות כלפי גוף ורכוש.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אין מדובר בענישה סביבתית אלא בכיבוד שלטון החוק והסדר הציבורי.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: אשר להריסת מבנים פלסטיניים – מדובר בסוגיית פיקוח ויישום מדיניות קבועה לאורך השנים.

אפרים סנה: בשנים 2005-2001 נהרסו 688 בניות בלתי חוקיות פלסטיניות.

אמנון כהן: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, אני מתקשה להשתכנע שלא מדובר באיפה ואיפה או בהכוונה פוליטית של מתי הורסים מה.

אריה אלדד: מדי יום אני נוסע בכביש ירושלים–יריחו, אתה בוודאי מכיר את הכביש.

אריה אלדד: צומחת שם עיירה בדואית.

אריה אלדד: עיירה.

אריה אלדד: בונים מבנים, צריפים, במרחק של 10 מטרים מהכביש.

אריה אלדד: כל יום נוסף שם צריף.

אריה אלדד: יש צווי הריסה, אבל איש אינו אוכף אותם.

אריה אלדד: אבל מטעמים ברורים באו להרוס בתים בעמונה ובאו עם תוכניות להרוס בנייה בלתי חוקית במאחזים.

אריה אלדד: לפי מה מחליטים להרוס בתים של יהודים ולא לטפל בבנייה הבלתי-חוקית הערבית לאורך כביש ירושלים–יריחו?

אמנון כהן: תודה.

אפרים סנה: בתים שנבנים בקרבת כבישים ראשיים הם בדרך כלל בעדיפות להריסה.

אפרים סנה: הנה שמעת שבשנים האלה, מ-2001 עד 2005, נהרסו 688 מבנים של פלסטינים.

אפרים סנה: אינני חושב שבתקופה זו נהרסו 688 מבנים של ישראלים.

אורי אריאל: 2,000 בגוש קטיף ו-200 באיו"ש.

אפרים סנה: אני מדבר כרגע על איו"ש.

אורי אריאל: 200.

אפרים סנה: כידוע לך, אנחנו מפרידים בין האזורים האלה.

אריה אלדד: בצפון השומרון נהרסו.

אריה אלדד: אני מזמין אותך לנסוע בכביש ולהסתכל מה קורה שם, ואז תבין שאנחנו מאבדים שליטה על ציר תנועה ראשי, על ציר תנועה מרכזי במדינת ישראל.

אפרים סנה: אני יודע שרק לפני ימים אחדים בוצעו הריסות של מבנים בלתי חוקיים פלסטיניים.

אפרים סנה: לפי המדיניות שאני מכיר, מה שקרוב לכביש הוא בעדיפות להריסה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשאילתא הבאה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר הביטחון ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006):

אמנון כהן: שר הביטחון הצהיר כי בכוונתו לפנות מאחזים בגדה המערבית בתקופה הקרובה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: מתי מתחיל פינוי המאחזים?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: האם הפינוי כולל את כל המאחזים לפי דוח עורכת-הדין ששון?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: אם לא – באילו מאחזים מדובר?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: מועד תחילת פינוי המאחזים הינו נגזרת של החלטות מדיניות, תוך שקלול כלל המרכיבים המבצעיים הקשורים לביצוע פינוי, כמו צה"ל, משטרת ישראל וכו'.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אשר לדוח טליה ששון, כידוע הוא נדון בוועדת שרים לענייני המאחזים הבלתי מורשים, ועל כן נציע להמתין לסיום עבודת ועדת השרים.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: המאחזים בעלי עדיפות לפינוי הם מאחזים הנמצאים ברמת חיכוך גבוהה עם האוכלוסייה הפלסטינית שבקרבתם.

אפרים סנה: חברת הכנסת זהבה גלאון שאלה את שר הביטחון

בתמוז התשס"ו: בעקבות פסילת בג"ץ את נוהל "אזהרה מוקדמת", מפעיל צה"ל בשטחים נוהל חדש: "זרוע נטויה".

בתמוז התשס"ו: רצוני לשאול: 1.

בתמוז התשס"ו: כיצד מיושם נוהל המעצר החדש, ומה היא שיטת פעולתו?

בתמוז התשס"ו: 2.

בתמוז התשס"ו: האם יש בנוהל סיכון חיי חיילים או חיי אזרחים פלסטינים?

בתמוז התשס"ו: 3.

בתמוז התשס"ו: כמה בתים נהרסו בשטחים מאז הפעלת הנוהל החדש?

בתמוז התשס"ו: 4.

בתמוז התשס"ו: כמה אזרחים פלסטינים נפצעו ונהרגו כתוצאה מהפעלת הנוהל החדש?

בתמוז התשס"ו: תשובת סגן שר הביטחון אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

בתמוז התשס"ו: הוראת "זרוע נטויה" באה להגדיר את ההנחיות והנהלים לביצוע מעצרים באזור יהודה ושומרון.

בתמוז התשס"ו: מטרת ההוראה היא מזעור הנזק והפגיעה בכוחות לא מעורבים, על-ידי שימוש בכריזה ובקריאה לאנשים המצויים בבית שבו שוהה מבוקש לצאת משטח הבית על מנת למנוע פגיעתם.

בתמוז התשס"ו: בנוהל זה שיטת הפעולה באה לידי ביטוי באמצעות כיתור המבנה, כדי למנוע הימלטות מבוקשים, הוצאת יושבי הבית על-ידי כריזה או על-ידי הקשה בדלת, ואם יש צורך מבוצע גם חיפוש בבית ותחקור.

בתמוז התשס"ו: אם לאחר ביצוע הכריזות כאמור לא יצא אדם משטח הבית המכותר, יינקטו פעולות שונות הכוללות הפעלת לחץ, לעתים הריסת הבית, על מנת לגרום לאנשי הבית לצאת אל מחוץ לשטחיו.

בתמוז התשס"ו: 2.

בתמוז התשס"ו: יש לציין כי הפעלת הלחץ מתבצעת במקרים שבהם קיים חשד מבוסס כי במבנה שוהה מבוקש חמוש ומסוכן, ורק לאחר שמוצו כל האמצעים הבלתי-פוגעניים.

בתמוז התשס"ו: כאשר מתבצעת הריסת מבנה, הרי שההריסה מבוצעת בצורה הדרגתית, ולא אחת הופסקה הפעולה בעיצומה עם תפיסת המבוקש ו/או איתורו.

בתמוז התשס"ו: 3.

בתמוז התשס"ו: לצערנו, לעתים מסתיימות פעילויות מסוג זה באבדות בנפש ובנזק למבנה.

בתמוז התשס"ו: לעתים קרובות נובע הדבר מפעילות עוינת חשודה מצד הנפשות השוהות במבנה, לרבות ירי לעבר כוחות צה"ל או התבצרות של המבוקש בתוך מבנה.

בתמוז התשס"ו: חשוב לציין כי היענות האזרחים הפלסטינים לצאת מהמבנה בשעת הכריזה הראשונה יכולה להביא לצמצום הסיכון והפגיעה.

בתמוז התשס"ו: 4.

בתמוז התשס"ו: במסגרת פעילות צה"ל על-פי נוהל "זרוע נטויה" מחודש נובמבר 2005 עד חודש נובמבר 2006, נהרגו 14 פלסטינים, נפצעו כ-114, ובנוסף נפגעו שבעה בתים.

בתמוז התשס"ו: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שר הביטחון ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006):

בתמוז התשס"ו: פורסם כי אלוף פיקוד מרכז חתם על צווים להרחבת תחום השיפוט המוניציפלי של ביתר-עילית ועל צווים להרחבת גבעת-זאב, אורנית ומשכיות.

בתמוז התשס"ו: רצוני לשאול: 1.

בתמוז התשס"ו: האם הפרסום נכון?

בתמוז התשס"ו: 2.

בתמוז התשס"ו: אם כן – מה הם השיקולים להרחבה?

בתמוז התשס"ו: 3.

בתמוז התשס"ו: האם תימשך מדיניות הרחבת ההתנחלויות בשטחים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: לעניין היישוב גבעת-זאב - ביום 23 בספטמבר 2004 הועברה לשר הביטחון דאז בקשה לצרף חלקה בבעלות אזרח ישראלי, שהוקמה עליה תחנת דלק, לתחום היישוב גבעת-זאב.

אפרים סנה: ביום 17 בנובמבר 2005 אושרה הבקשה על-ידי ראש הממשלה.

אפרים סנה: ביום 5 בדצמבר 2005 חתם מפקד כוחות צה"ל באזור יהודה ושומרון - אלוף פיקוד מרכז - על תקנות ומפה שמהותן תוספת שטחים לתחום השיפוט הקיים של מועצה מקומית גבעת-זאב.

אפרים סנה: הצו שחתום עליו אלוף יאיר נווה מיום 5 בדצמבר 2005 הוא בתוקף סמכותו לפי צו בדבר ניהול מועצות מקומיות (יהודה ושומרון מס' 892), תשמ"א-1981.

אפרים סנה: אשר לביתר-עלית ואורנית – ביום 19 בפברואר 2006, במהלך פגישה בין שר הביטחון לראש הממשלה, אושרו תיקונים לתחומי יישובים אלה.

אפרים סנה: בהתאם, ביום 18 במאי 2006 חתם אלוף פיקוד המרכז על התקנות הנוגעות ליישוב ביתר-עלית, כך שנוספו לתחום היישוב כ-437 דונם אשר הוכרזו כאדמות מדינה עוד ב-2004.

אפרים סנה: התקנות לעניין אורנית לא נחתמו.

אפרים סנה: אשר ליישוב משכיות במועצה אזורית ערבות-הירדן - היישוב הוקם ב-1982, אך רק ב-17 בנובמבר 2005 התקיימה פגישה בין ראש הממשלה לשר הביטחון, ובמסגרתה אושרה קביעת תחום יישוב זה.

אפרים סנה: ביום 5 בדצמבר 2005 חתם אלוף פיקוד מרכז על צו שהוסיף את היישוב לתחום מועצה אזורית ערבות-הירדן.

אפרים סנה: יובהר בזאת כי ההחלטות האמורות של הדרג המדיני לא נתקבלו בתקופת שר הביטחון הנוכחי, אם כי באחד המקרים – ביתר-עלית - חתם מפקד פיקוד מרכז על התקנות במאי 2006.

אפרים סנה: חבר הכנסת יובל שטייניץ שאל את שר הביטחון ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006):

אפרים סנה: הגיע לידי מידע על אודות יוזמה להעברת פיקוד העורף לסמכות המשרד לביטחון פנים.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: האם קיימת כוונה כזו?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אם כן – מה היא עמדת משרדך בדבר היוזמה?

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: האם משרדך פועל לקידומה?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: סוגיית העברת פיקוד העורף לאחריות משרד אחר נבחנה בעבר פעמים מספר.

אפרים סנה: כיום מתבצעת עבודה בהקשר זה על-ידי המועצה לביטחון לאומי.

אפרים סנה: המלצות המל"ל טרם הוצגו לשר הביטחון ולפיכך טרם נקבעה עמדת משרד הביטחון בעניין.

אפרים סנה: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הביטחון ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006):

אפרים סנה: ב-25 ביוני 2006 הוציא אלוף פיקוד מרכז צווי הגבלת תנועה ל-13 פעילי ימין ביו"ש לחודשים מספר, וכן נאסר עליהם לגור ביהודה ושומרון, אף שמרביתם מתגוררים בהם.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: מה היו הנימוקים לצו לגבי כל אחד מהאזרחים?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: האם קיימת הלימה בין הצורך האמיתי ובין הפעולות שננקטו נגדם?

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: האם יפוצו האזרחים העובדים באזור?

אפרים סנה: 4.

אפרים סנה: מדוע ננקט הליך מינהלי במקום הגשת כתבי אישום, אם יש חומר מרשיע נגד אזרחים אלו?

אפרים סנה: פה גם נמצאת התשובה על השאלה שלך, ואולי לפני שאקרא את התשובה על השאילתא בנוסחה היבש, אני חייב לך – ברשות היושב-ראש – אני חייב תשובה על שאלתך.

אפרים סנה: הבטחתי מעל הדוכן לפני שבועיים ימים לבדוק פרטנית את כל המקרים, וקיימתי - בדקתי.

אפרים סנה: בצורה חד-משמעית, התרשמתי מחומר קשה ביותר כנגד האנשים שנגדם הוצאו צווי ההרחקה.

אפרים סנה: אין לי ספק שהאנשים האלה הם אנשים שטובת הסדר הציבורי והביטחון היא להרחיק אותם מהמקומות שבהם הם עשויים להפר את החוק.

אפרים סנה: תשאל, האם לא טוב יותר להעמיד אותם לדין?

אפרים סנה: בכל מקום שזה יתאפשר, העמדה של מערכת הביטחון היא שצריך להעמיד לדין.

אפרים סנה: כידוע לך, ותסלח לי על ההשוואה, גם אנשים שאינם מבני שרה אלא מבני הגר, מאות רבות מהם נמצאים במעצר מינהלי או בצווי הרחקה, כיוון שאופי הראיות אינו מאפשר להעמיד אותם לדין.

אורי אריאל: לא התייחסתי מאיזה מוצא הם, אלא אם הם אזרחי ישראל או לא אזרחי ישראל.

אפרים סנה: המכנה המשותף הוא הבעיה הראייתית להעמיד אותם למשפט.

אפרים סנה: הרי התחייבתי לבדוק, בדקתי והופתעתי לרעה ממה שראיתי.

אפרים סנה: למה הופתעתי לרעה?

אפרים סנה: כי אמרתי, אם כל כך הרבה חברי כנסת מכובדים אומרים לי: תשמע, אתה חייב לבדוק, זה לא יכול להיות, אז יכול להיות שהמערכת טעתה.

אפרים סנה: השכנוע שבו דיברתם אלי גרם לי לחשוב שלפחות בחלק מהמקרים נפלה טעות.

אפרים סנה: הופתעתי לרעה מאופי החומר על האנשים שמדובר בהם.

אפרים סנה: אקרא עכשיו את תשובתי על השאלות של חבר הכנסת פרופסור אלדד.

אפרים סנה: 1.

אפרים סנה: הוצאו 20 צווי הגבלה, והנימוקים להוצאתם הם טעמי ביטחון.

אפרים סנה: לאחר שנערכה בחינה פרטנית לגבי כל אחד ואחד מהאזרחים נמצא כי נשקפת מהם סכנה ממשית לביטחון האזור ולשלום הציבור.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: התשובה חיובית, והנושא גם מתברר בימים אלו במסגרת עתירה לבג"ץ שהגיש אחד האנשים האמורים כנגד אלוף פיקוד המרכז.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: לא מוטלת עלינו חובה משפטית לתת פיצוי בגין צווי הגבלה מינהליים אשר הוצאו כדין על-ידי אלוף פיקוד המרכז על בסיס חומר מודיעיני מפורט.

אפרים סנה: 4.

אפרים סנה: ההליך שננקט קבוע בחוק, כאשר מדובר בצו איסור כניסה לאיו"ש או בצווי תיחום מגורים.

אפרים סנה: כאמור, הסוגיה נמצאת כיום בדיון בפני בג"ץ, ומערכת הביטחון תפרט את עמדתה במסגרת הדיון בבית-המשפט.

אפרים סנה: נוסיף כי השימוש שנעשה בצווי הגבלה אלו נעשה באופן זהיר ומידתי, ובהעדר אמצעי אחר שעשוי להקטין את הפגיעה בחופש התנועה של אותם אזרחים.

אמנון כהן: שאלה נוספת.

אריה אלדד: תודה, אדוני סגן השר.

אריה אלדד: אני מניח שהייעוץ המשפטי של המשרד היה שותף בכתיבת התשובה, אבל כאשר מוציאים צו הגבלה כזה לאזרח ישראלי, הצו איננו עונש.

אריה אלדד: הצו בא למנוע סכנה, שעל-פי החומר המודיעיני הוא יבצע פעילות, שאם חלילה יבצע אותה - ודאי היה נתפס, נענש ומועמד לדין.

אריה אלדד: אבל עצם הצו הוא ענישה, וענישה קשה מאוד.

אריה אלדד: בלי קשר למעמד המשפטי של העניין, כאשר מרחיקים אדם מביתו, ואין לו בית, למה שמערכת הביטחון לא תדאג לו למגורים?

אריה אלדד: הוא צריך לישון ברחוב לפי השיטה הזאת?

אריה אלדד: אם הוא עובד באריאל, ועכשיו אסור לו להיות ביהודה ושומרון והתקפחה פרנסתו, ועשיתם את זה כצעד מניעה, לא מן היושר, לא מן הצדק ולא מן המוסר שמישהו ידאג לפרנס את ילדיו?

אריה אלדד: אי-אפשר גם לומר שלא מדובר בענישה, אבל גם לדעת במפורש שמדובר בעונש.

אפרים סנה: הצעד הזה איננו צעד של ענישה, הוא צעד של מניעה, כי הוא גם לא עבר את התהליכים שעובר תהליך של עונש.

אפרים סנה: אם יש מישהו שחושב שנגרם לו נזק, הוא רשאי לתבוע את המערכת בתביעת נזיקין אזרחית, ואולי הארגומנטים שנתת יעמדו לטובתו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר הביטחון ביום ג' בחשוון התשס"ז (25 באוקטובר 2006): לאחרונה פורסם כי צה"ל יימנע, ככל הנראה, מלהקים את עיר הבה"דים בקרבת רמת-חובב, בשל דוח קצין רפואה ראשי על הערכת סיכונים בריאותיים וסביבתיים באזור המיועד.

אמנון כהן: אזרחים רבים מתגוררים בסמיכות גדולה לרמת-חובב, חלקם קרוב יותר מהמקום שבו תכנן צה"ל להקים את בסיסי ההדרכה.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם מסקנות דוח קצין רפואה ראשי היו גורם מכריע בביטול התוכנית למיקום בסיסי ההדרכה?

אמנון כהן: 2.

אמנון כהן: מדוע לא הובאו נתונים אלו לידיעת הציבור?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה ייעשה בעניין עיר הבה"דים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הקמת מחנה עיר הבה"דים - בסיסי הדרכה - מקודמת כחלק ממהלך להעתקת מחנות צה"ל מהמרכז לפריפריה, ובמסגרת מהלך ממשלתי לחיזוק הפריפריה.

אפרים סנה: בבחינת מכלול השיקולים, הוחלט במערכת הביטחון כי מיקום עיר הבה"דים יהיה בצומת הנגב.

אפרים סנה: בעקבות כך אופיינה והושלמה תוכנית-האב, הושלם האפיון המפורט, וקיים תקציב לתכנון על בסיס מקדמות מהאוצר.

אפרים סנה: בנוסף, התכנון הראשוני למבנים עצמם נמצא בימים אלה בתחילת התהליך.

אפרים סנה: עם זאת, יש לשקול נושאי איכות הסביבה.

אפרים סנה: לפעילות מפעלי רמת-חובב יש השלכה סביבתית הנגרמת כתוצאה מתהליך אידוי השפכים התעשייתיים ופליטות חומרים הנובעים מליקויים בצנרת, וזאת פרט לפליטות מהארובות הרשמיות.

אפרים סנה: המשרד להגנת הסביבה העסיק חברה מומחית מהולנד – DHV - אשר בדקה את המצב ואף הציעה דרכים לפתרון טכנולוגי של מפגעים אלו.

אפרים סנה: לאור ממצאי החברה והצעותיה סוכמו בין צה"ל, סמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה וסמנכ"ל משרד הבריאות החלטות הנוגעות לתנאים שצריכים להתקיים על מנת לשפר את איכות האוויר בצומת הנגב.

אפרים סנה: בימים אלה מתקיים תהליך גישור משפטי בין המשרד להגנת הסביבה ובין התעשיינים ברמת-חובב על בסיס מסמך ההבנות של משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה וצה"ל.

אפרים סנה: המלצות החברה המומחית הן חלק מתהליך זה, תהליך אשר טרם הסתיים.

אפרים סנה: יש להדגיש כי חלופת מיקום עיר הבה"דים בצומת הנגב לא בוטלה, ועדיפות מערכת הביטחון למיקומה נותרה בצומת הנגב.

אפרים סנה: עם זאת, החלטת משרד הביטחון תיגזר, בין השאר, משיקולים של סיום הליך הגישור לגבי רמת הזיהום המותרת למפעלים על בסיס מסמך ההבנות, מתן תוקף חוקי באישור בית-המשפט להליך הגישור, החלטת ממשלה על מימוש הפרויקט בצומת הנגב, אישור תקציבי למימוש הפרויקט, והמשך הטיפול במפגעים הסביבתיים של רמת-חובב בסינכרון זמנים עם "העלייה לקרקע" לעבודות בצומת הנגב, וסיומו כשנה טרם אכלוס המחנה.

אמנון כהן: תודה רבה לך, אדוני סגן השר, על כך שבאת וענית למי שנמצא כאן.

אמנון כהן: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אמנון כהן: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, י"ד בכסלו התשס"ז, 5 בדצמבר 2006, בשעה 16:00.

אמנון כהן: ישיבה זו נעולה.

אמנון כהן: תודה רבה.