ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השמונים של הכנסת השבע-עשרה, 2007-01-03 00:00

אמנון כהן: בוקר טוב.

אמנון כהן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום רביעי, י"ג בטבת התשס"ז, 3 בינואר 2007.

אמנון כהן: חברי הכנסת, נפתח את הישיבה עם אחרוני הדוברים בהנמקת ההסתייגויות להצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב ומדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יש לנו כשעה של דיונים ולאחר מכן הצבעות.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה לשאת את דבריו במסגרת זמן של חמש דקות, ולאחריו - חברת הכנסת , גם כן חמש דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברתי חברת הכנסת נאדיה חילו, אני חושב, וגם רבים אחרים, שתקציב זה מדיניות.

גאלב מג'אדלה: תקציב 2007 הוא מדיניות הממשלה כלפי אזרחיה לשנת 2007.

גאלב מג'אדלה: אני טוען בשבועיים האחרונים, שבתקציב המדינה יש מקום לשיפורים רבים בכל סעיפי התקציב בכל הנוגע לאוכלוסייה הערבית.

גאלב מג'אדלה: לא יעלה על הדעת שנמשיך לומר שאנחנו מיטיבים עם האזרחים הערבים, כאשר מספרם מתחת לקו העוני עולה בהתמדה; כאשר כל ילד שלישי הוא עני; כאשר האבטלה לא נעצרת.

גאלב מג'אדלה: אלה נתונים שמדברים בעד עצמם.

גאלב מג'אדלה: על כן, אדוני השר, אם ממשלת ישראל רוצה לבוא בניקיון כפיים לאזרחיה הערבים ולומר להם: אנחנו מתחילים תהליך סגירת פערים והשוואת זכויותיכם לזכויותיהם של כלל אזרחי המדינה, זה צריך להתבטא בסעיפי התקציב בכל מה שנוגע לאזרחי ישראל הערבים; לא במלים, לא בהצהרות, לא בכוונות, לא ברצונות – בסעיפי התקציב, ולא רק בהם, אלא גם ב"צבועים".

גאלב מג'אדלה: היינו בסרט של 4 מיליארדי שקל בתקופת ממשלת ברק.

גאלב מג'אדלה: זה היה תעלול, סרט ידוע, סרט מייגע, ואני חושב שלא אתה ולא הממשלה ולא אנחנו, שנבחרנו על-ידי הציבור הערבי, רוצים לחזור לאותו סרט.

גאלב מג'אדלה: לכן היום אנחנו צריכים למצות כל דרך ואפשרות כדי שנצביע בספר התקציב של 2007 על תקציבי האוכלוסייה הערבית בתחום החברה, בתחום החינוך, בתחום הפנים – אלה נושאים שאנחנו לא יכולים להשתחרר מהם, כדי להסתכל לחברינו ולציבור שלנו בעיניים.

גאלב מג'אדלה: לא יעלה על הדעת שהפער היום הוא מחסור של 2,000 כיתות ביישובים הערביים, בלי גני-ילדים ובלי מוסדות חינוך בלתי פורמליים נוספים.

גאלב מג'אדלה: יש היום מחסור של 2,020 כיתות לימוד.

גאלב מג'אדלה: כדי לסגור אותו בחמש שנים צריך לבנות 400 כיתות.

גאלב מג'אדלה: עוד 420 כיתות זה גידול טבעי, וכך ב-2007 צריך לבנות 820 כיתות לימוד.

גאלב מג'אדלה: כדי להשוות מענקי איזון לציבור הערבי צריך 200 מיליון שקל.

גאלב מג'אדלה: לך אני צריך להגיד איזה פיגור וקטסטרופה יש בבנייה בלתי מורשית מכיוון שאין תוכניות מיתאר ואין תוכניות מפורטות?

גאלב מג'אדלה: הכול עניין של כסף.

גאלב מג'אדלה: אם אדוני לוקח 50 מהנדסים ערבים ומעסיק אותם בהכנת 50 תוכניות מיתאר ועשרות תוכניות מפורטות, הוא מקל על אזרחי ישראל הערבים, והוא מביא אותם למסלול בנייה מורשית, והם מפסיקים להיות עבריינים.

גאלב מג'אדלה: משמעות הדבר היא תשלומי אגרות לרשות המקומית; משמעות הדבר היא תשלומי מסים וארנונה לרשות המקומית.

גאלב מג'אדלה: ככה פותרים בעיה ויוצרים הטבה.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להתווכח אתך, כי אתה מכיר את הנושא ושנינו מכירים אותו ועוד הרבה אנשים מכירים אותו, ושם המשחק הוא כסף.

גאלב מג'אדלה: והיום זה יוכרע.

רוני בר-און: אני חושב שבתכנון אין בעיה של כסף.

רוני בר-און: מה שכן, נגרמה בעיה גדולה, אולי בעיקר במגזר הערבי, דווקא בוועדת הפנים והגנת הסביבה, לצערי, שהוציאה מחוק ההסדרים את הרפורמה בתאגידי המים והביוב.

רוני בר-און: דווקא במגזר הערבי יש בעיה ענקית בעניין הזה, והממשלה היתה שמחה להקציב סכום של כמעט מיליארד שקל בשביל הרפורמה הזאת, ולמרבה הצער, בגלל פוליטיקות העניין הזה פוצל.

רוני בר-און: אם, מטבע הדברים, מרבית הנאום שלך היא על המגזר הערבי - הנזק הגדול ביותר בהשמטת הסעיף הזה מחוק ההסדרים נגרם למגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שאדוני השר צודק בחלקו הגדול של העניין.

אמנון כהן: אני מוסיף לך עוד דקה, כי השר דיבר על חשבון זמנך.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: אני מסכים, אדוני השר.

גאלב מג'אדלה: חלק גדול מהדברים שלך נכונים.

גאלב מג'אדלה: אני הייתי בדעתך, התחשבתי באילוצים מסוימים, ודחינו את זה לחקיקה ראויה בפרק זמן שלא יעלה על חודשיים וחצי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נחזור אליך, אל הממשלה ואל שר האוצר, ונביא את החוק הזה בפרק זמן של חודשיים וחצי בדרך ראויה.

גאלב מג'אדלה: אני מסכים אתך במאת האחוזים שהיה פספוס, אבל נתקן אותו בפרק זמן של חודשיים וחצי.

רוני בר-און: אתם אומרים "אינשאללה", גם אני אומר.

גאלב מג'אדלה: אינשאללה.

גאלב מג'אדלה: אני התחייבתי לזה, ואני מתחייב פעם נוספת, כי זה טוב לחברה הישראלית שיהיו תאגידי מים וביוב, אבל - -

אמנון כהן: אחרי דיון מעמיק.

גאלב מג'אדלה: - - בדרך ראויה ומעמיקה ובשמיעה, בתיאום ובשיתוף כל הצדדים הנוגעים בדבר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על שהוספת לי קצת זמן.

גאלב מג'אדלה: אבל, אני מאמין שהממשלה הזאת עוד תתעשת היום ותעשה את השינויים הדרושים כדי לאפשר לי ולחברת הכנסת להצביע בעד התקציב ולא למצוא את עצמנו מצביעים נגד תקציב המדינה לשנת 2007.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אמנון כהן: חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.

אמנון כהן: גם לך יש חמש דקות.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, חוק ההסדרים, שאנחנו דנים בו מאתמול, מתעמתים ומסכימים לגביו, נחקק בעצם ב-1985.

נאדיה חילו: צריך מדי פעם לתת תזכורת על כך שמטרתו היתה להביא את החוקים הדחופים לשיפור הכלכלה ומצב המשק.

נאדיה חילו: במשך השנים החוק הזה תפח, הוכנסו בו אלמנטים נוספים של חקיקה שלא היו לה לא עניין כלכלי, לא עניין תקציבי, לא דחיפות.

נאדיה חילו: היום אנחנו בנקודת זמן היסטורית שיש קונסנזוס מלא של כל חברי הבית הזה על החוק, על אי-נחיצותו ועל ביטולו.

נאדיה חילו: לא לחינם הוגשו כבר כמה הצעות חוק לביטולו או לצמצומו של החוק הזה.

נאדיה חילו: אם השנה קיבלנו חוק מאוד מצומצם ורזה, אני בטוחה שאם בשנת 2008 הוא לא יבוטל טוטלית, אז הוא יהיה מאוד קטן.

נאדיה חילו: אנחנו בתחילתה של שנת 2007, ולפי כל המסורות והדתות, בתחילת שנה צריך לעשות חשבון נפש – זה גם בדת היהודית, גם בדת הנוצרית וגם בדת האסלאם.

נאדיה חילו: כולנו אמורים לעשות את חשבון הנפש הזה, ואני שואלת, איזו בשורה אנחנו מביאים היום לאוכלוסיות החלשות?

נאדיה חילו: איזו תקווה אמורה שנת 2007 להביא להם - אמורה להביא לילדים, אמורה להביא לנשים, אמורה להביא למשפחות ברוכות ילדים, לנכים, לקשישים, למובטלים, למגזר הערבי?

נאדיה חילו: ידידי גאלב מג'אדלה דיבר פה.

נאדיה חילו: הרי לא נתווכח היום על סטטיסטיקות ועל מצבם של התושבים הערבים.

נאדיה חילו: יש הסכמה גם על זה, ולא פעם שמענו מעל דוכן זה את ראש הממשלה ואת השרים ואת חברי המפלגה שלי ואת השרים שלנו, כולם מסכימים שיש פערים ואי-שוויון.

נאדיה חילו: הציבור לא יסכים היום רק להגיד שיש אי-שוויון, ואנחנו מסכימים ומזדהים.

נאדיה חילו: השאלה היום היא הביצוע – איזו בשורה התקציב הזה יביא לסגירת הפערים.

נאדיה חילו: אנחנו גם ריאליים ויודעים שפערים לא ניתן לסגור בשנה אחת.

נאדיה חילו: הפערים הם פערים של כל ממשלות ישראל, וצריך להודות בזה.

נאדיה חילו: ישבנו אני וחבר הכנסת גאלב מג'אדלה, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, והשקענו ואמרנו שנהיה מציאותיים, לא נביא דברים מהשמים, לא נביא דברים הזויים.

נאדיה חילו: הגשנו תוכנית באמת ריאלית, שמנסה לבוא לקראת 2007 עם מסר מסוים, שהמדיניות הממשלתית מנסה לבוא אתו לקראת התושבים הערבים.

נאדיה חילו: אדוני השר יודע, ולא צריך להכביר מלים על כך שמערכת הרשויות המקומיות כמעט קורסת, חלק לא מקבלים משכורות כבר כמה חודשים.

נאדיה חילו: איך נסתכל בעיניהם של ילדים שלומדים – אם בכלל הם לומדים – לא רק בכיתות, בכיתות מאולתרות, בכיתות בקניונים, בכיתות שיש בתי-מסחר מעליהן, בכיתות ממש לא מתאימות?

נאדיה חילו: אני לא רוצה לדבר על הצפיפות, שגם היא נושא בפני עצמו – 45-40 ילדים בכיתה.

נאדיה חילו: אנחנו הגשנו תוכנית חומש והתחשבנו גם בעניין הזה.

נאדיה חילו: אמרנו שזה לא יהיה בשנה אחת, אנחנו נתחשב ונבוא לקראת, כי אנחנו חלק מהקואליציה.

נאדיה חילו: עד עכשיו לא קיבלנו את המסר הישיר, את הנייר החתום שיביא אותנו להסתכל קודם כול על עצמנו ואחר כך על ציבור הרחב.

נאדיה חילו: אני חושבת שהאי-שוויון הוא לא בעיה רק של האוכלוסייה הערבית, הוא בכלל לא בעיה של האוכלוסייה הערבית; האוכלוסייה הערבית סובלת מזה, אבל אי-שוויון חברתי ואי-צדק חברתי הם בעיה של כל המדינה, הם בעיה של מדינה דמוקרטית.

נאדיה חילו: לכן, אני מקווה שבסוגיה הזאת יאפשרו לנו, כי אנחנו כן רוצים לבוא לקראת ולהצביע בעד.

נאדיה חילו: אני מקווה שייתנו בידינו את הכלים לבוא לקראת ולהצביע בעד התקציב, כי הדרישות שלנו הן באמת הוגנות, צודקות ומינימליות, שיבואו לקראתנו ויבטיחו לנו ולכל עם ישראל ולאוכלוסייה הערבית בשורה חדשה ומדיניות שוויונית.

נאדיה חילו: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת , עשר דקות; בבקשה.

רוני בר-און: אם יש אי-שוויון בכל המדינה זה סימן לשוויון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, ממשלות הולכות וממשלות באות ועולם כמנהגו נוהג.

מוחמד ברכה: אנשים עניים מתרבים ונעשים אלימים יותר, ואנשים עשירים, גם אם הם מתרבים בקצב כלשהו, נעשים עשירים יותר.

מוחמד ברכה: לפני יומיים קראתי ריאיון עם יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, שהשווה בינו לבין נגיד בנק ישראל.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ליצמן אמר, שהוא לא משקיף מהקומה השביעית, אלא יורד אל העם, והעם מספר לו.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להתחרות בו, אבל איך אני יודע שהמצב לא טוב?

מוחמד ברכה: על-פי הנושאים שמועלים בפני על-ידי אזרחים.

מוחמד ברכה: לפני כמה שנים, לא שהמצב היה יותר טוב, אבל לפחות העוני לא היה עמוק כפי שהוא היום, ואנשים פנו בכל מיני דרישות כלליות.

מוחמד ברכה: בשנתיים האחרונות אני נתקל בסוג אחר של בקשות ושל אנשים שמתלוננים על מצבם.

מוחמד ברכה: אנשים מתלוננים שהם חוששים או חושבים להפסיק את לימודי בניהם; אנשים שלא יודעים לפני 1 בספטמבר איך יקנו תיק, ספרים ובגדי בית-ספר לילדיהם; אנשים שלוחשים לפני החג שהחג הגיע, והם לא יכולים לקבל את פניו, לא בשבילם, אלא בשביל ילדיהם.

מוחמד ברכה: כלומר, המצוקות נעשות פרטניות, אישיות וממוקדות.

מוחמד ברכה: כחבר הכנסת זה כמה שנים אני מרגיש את ההבדל בפניות של האנשים לנבחרי הציבור ואלי כנבחר ציבור.

מוחמד ברכה: אדוני שר האוצר הרעיף שבחים על קודמו – אני לא מתכוון לראש הממשלה שהיה שר האוצר במשך תקופה קצרה – והוא ממשיך את מדיניותו.

מוחמד ברכה: האמירה על הקלת נטל המס באה לרמות את הציבור.

מוחמד ברכה: הפחתת נטל המס נשמעת דבר טוב, שאמור להכביד פחות על אנשים.

מוחמד ברכה: אבל בעצם, אדוני שר האוצר, אתה יודע, כפי שכולם יודעים, ועל אחת כמה וכמה אתה, שמי שנהנים מהפחתת נטל המס הם אלה שיש להם, אלה שהכנסתם גבוהה – חברות ובעלי הון, ומי שזה לא אומר לו שום דבר זה אותו אדם שלא מגיע לסף מס, אדם שהכנסתו נמוכה מאוד.

מוחמד ברכה: גם אם הוא משלם, הוא משלם סכומים קטנים, ואז ההפחתה הרבה יותר קטנה.

מוחמד ברכה: אבל, מה שקורה בסופו של דבר הוא שהכנסות המדינה ממסים יורדות.

מוחמד ברכה: גם אם עושים מבצעים ומנסים לטעון שבשנה מסוימת, על אף הפחתת נטל המס, עלתה גביית המסים, הפוטנציאל של הכסף פוחת, ואז כביכול קטֵנה יכולתה של הממשלה במתן מענים על מצוקות חברתיות.

מוחמד ברכה: אם לא היו מפחיתים את מה שקרוי "נטל המס", שיכול להימדד במיליארדים בכל שנה, אבל מדברים על הפחתת נטל המס בקרוב ל-100 מיליארד ש"ח ומשהו בסך הכול, בכשמונה שנים – בכסף הזה היה אפשר לפתור את כל המצוקות; גם המצוקות של מערכת החינוך, גם המצוקות של מערכת הרווחה, של הקשישים, של הגמלאים, של היהודים, של הערבים, של הפריפריה, של הרשויות.

מוחמד ברכה: העוני במדינת ישראל כללי, אבל הוא גדול יותר בקרב ערבים, בקרב ילדים, בקרב אנשי פריפריה, בקרב קשישים, כמובן בקרב מובטלים, כמובן בקרב חרדים, ולמרבה הפלא, גם בקרב אנשים שעובדים.

מוחמד ברכה: אנשים עובדים נמצאים מתחת לקו העוני.

מוחמד ברכה: אילו פטנטים מוצעים במשרד האוצר?

מוחמד ברכה: - איך להתמודד מבחינה סטטיסטית עם הנתונים של העוני או עם הנתונים של האבטלה.

מוחמד ברכה: בעבר היו לשכות התעסוקה שולחות עובדים להכשרה מקצועית ואז הם ירדו ממניין המובטלים, מבחינה סטטיסטית.

מוחמד ברכה: ביישוב שלם, ששיעור האבטלה בו היה 10% או 11%, היו שולחים כמה מאות או כמה עשרות להכשרה מקצועית, וכך השיעור היה יורד אל מתחת 10%, והיישוב כולו היה יוצא מההגדרה של יישוב מוכה אבטלה.

מוחמד ברכה: עכשיו משכללים את השיטה, עכשיו מפריטים את שירותי התעסוקה על-ידי התוכנית שנקראת "תוכנית ויסקונסין".

מוחמד ברכה: מהשיחות שלי עם חברי הכנסת בבית הזה אני יודע שיש רוב מוחלט ומוצק נגד התוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: גם שמעתי את סגן ראש הממשלה ושר התמ"ת בשבוע שעבר אומר דברים כדרבונות, מביע הסתייגות מהתוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: למה מתעקשים להתאכזר לאנשים?

מוחמד ברכה: הרי זה לא עושה את המדינה עשירה יותר, זה לא מפחית את ההוצאה הממשלתית על אבטלה ועל הבטחת הכנסה – אלא מתעלים את הכסף לחברה וחלק מהכסף נשאר אצלה.

מוחמד ברכה: במקום שהכסף הציבורי ילך לאנשים מוכי הגורל, הוא נתקע בקופות של אותה חברה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, שאלנו בוועדה לביקורת המדינה, כמה הרווחתם.

מוחמד ברכה: הם ידעו לענות כמעט על כל השאלות חוץ מאשר על השאלה הזאת – כמה הם הרוויחו בקצת פחות משנתיים, מאז יישום התוכנית הזאת.

אמנון כהן: הם אמרו שהם מפסידים כסף.

רוני בר-און: כשמפסידים מעט זה רווח גדול.

עכשיו משכללים את השיטה, עכשיו מדברים על הרחבת התוכנית ועל הארכת משך התוכנית.

וכאילו מקלים עם האנשים.

באיזה מובן?

- בהפחתת החלק שהחברה אמורה לקבל כשהיא פולטת מישהו מהתוכנית.

הם קיבלו חלק מסוים על כל אזרח שפלטו, שבעטו מחוץ לתוכנית.

עכשיו מפחיתים את זה, רק 40% לחברה.

באמת, זה יצר מוטיבציה באותה חברה לבעוט אנשים מחוץ לתוכנית הזאת.

אני מקווה שכבר בשבוע הבא נציע הצעת חוק, אני וחברי כנסת שמחויבים לעניין הזה.

אני מקבל עידוד מעמדתם של שר התמ"ת ושל יושב-ראש הקואליציה, של יושב-ראש סיעת העבודה וכמובן האופוזיציה.

אני מקווה שהם יעמדו במלה שלהם.

אמנון כהן: היא כבר בהחתמות.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהם יעמדו במלה שלהם.

מוחמד ברכה: הם כבר חתמו על הצעת החוק, אני חייב לומר.

מוחמד ברכה: אני מקווה שכבר בשבוע הבא נוכל להתחיל בתהליך של ביטול התוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: היתה החלטה טובה, הצעת חוק שעברה כאן בנפרד, בנוגע להחזקת רכב בתנאים מסוימים למי שמקבלים הבטחת הכנסה.

מוחמד ברכה: את זה צריך להמשיך בצעד נוסף, לגבי מי שמחזיק קרקע שאינה מניבה רווח, שאינה לצורכי מסחר ולא לצורכי עסקים אלא קרקע שירשו אותה.

מוחמד ברכה: יש אנשים שנתקעו עם 200 מ"ר, אדוני היושב-ראש, ואי-אפשר להקים בית ולא עסק, שום דבר.

מוחמד ברכה: הם נתקעו בטאבו עם ירושה כזאת.

מוחמד ברכה: בגלל זה הם מנועים מלקבל הבטחת הכנסה.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום להמשיך בצעד נוסף בעניין הזה, על מנת לתקן את המעוות הזה.

אמנון כהן: משפט אחרון.

מוחמד ברכה: זו הזדמנות לומר משהו בנושא השלטון המקומי.

מוחמד ברכה: אדוני שר הפנים, אפשר לחשוב על אלף ואחת רפורמות במה שקשור לרשויות המקומיות, אבל לדבר אחד צריך לתת פתרון מיידי.

מוחמד ברכה: קודם כול, צריך לחסל את התופעה של אנשים שלא מקבלים משכורת.

מוחמד ברכה: ואני חושב שיש מקום ללכת לרפורמה כללית, רפורמה מיטיבה – לא איך לקצץ, איך למזג רשויות – כדי לייצר מצב של המראה.

מוחמד ברכה: כשהממשל המרכזי, שהוא הממלכתיות, הממשלה, מצמצם את המעורבות בענייני רווחה, מטבע הדברים זה מתגלגל לפתחן של הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: הרשויות המקומיות מקבלות פחות תקציבים, יכולתן קטנה, אבל המטלות גדולות יותר.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להפוך את העיריות למשרדי רווחה, הן צריכות לתפקד.

מוחמד ברכה: היום רשות מקומית שנחשבת מוצלחת היא רשות מקומית שיכולה לשלם משכורות, כמעט לא מדברים על שירותים – וגם איסוף אשפה, כמובן.

מוחמד ברכה: זה מצב שלא יכול להימשך בשום אופן.

מוחמד ברכה: הנושא האחרון באמת הוא הנושא של החינוך וכיתות הלימוד.

מוחמד ברכה: התבשרנו שהממשלה נתנה לשרת החינוך תקציב לבניית 7,000 חדרי לימוד במשך חמש שנים.

מוחמד ברכה: אני חושב שלא רק שזה לא מדביק את קצב הגידול הטבעי, אלא זה רחוק מלתת פתרונות למחסור הנוכחי.

מוחמד ברכה: חברי מג'אדלה אמר שחסרים 2,000 חדרים ויותר במגזר הערבי.

מוחמד ברכה: אני אומר לכם שחסרים 5,000-4,500 חדרים, אם מוסיפים את הכפרים הבלתי-מוכרים בנגב ואת כל המצב בנגב.

מוחמד ברכה: זה מצב שלא יכול להיות.

מוחמד ברכה: אני יכול להתווכח על מחסור בגיר ועל מחסור בכיסא.

מוחמד ברכה: אבל אי-אפשר לדבר על מחסור בקורת-גג לתלמידים במאה ה-21.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני נזכר בדברים שאמרתי, ואמרו חלק מחברי בכנסת, בתקציב שעבר ובתקציב שלפניו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכמעט כל הדברים שנאמרו על התקציב הקודם ועל התקציב שלפניו ועל זה שלפניו – לפחות מאז תוכנית ההבראה הכלכלית – תקפים עד היום.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול להגיד כמעט את אותם דברים, לא כי אני אוהב לחזור על דברי, אלא כי הבעיות לא נעלמו אלא החמירו.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה הזאת קמה והבחירות הוקדמו, והסיבה העיקרית היתה כלכלית-חברתית.

ג'מאל זחאלקה: אמרו שזו ממשלה חדשה, שתשנה את הכיוון.

ג'מאל זחאלקה: אני לא חושב שמישהו, אפילו הממשלה, משלה עצמו שיש שינוי של כיוון.

ג'מאל זחאלקה: אמרו: עמיר פרץ נכנס לממשלה.

ג'מאל זחאלקה: איך שהוא נכנס הוא קיבל בעיטה למעלה, למשרד הביטחון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאפילו אם הוא היה שר האוצר או שר במשרד כלכלי, זה לא היה משנה שום דבר, משום שמפלגת העבודה איבדה את הדרך – אפילו את הדרך שלה, שיש לנו ביקורת גדולה עליה.

ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות המבניות העיקריות של התקציב – ותקציב הוא ראי של מדיניות הממשלה בכל התחומים, בעצם זו תמצית של מדיניות הממשלה – שהתקציב בנוי על יעדים כלכליים, ויעדים כלכליים בלבד: צמצום גירעון, יעדים לגבי אינפלציה, יעדים של עמידה בתקציב.

ג'מאל זחאלקה: כל מיני דברים.

מוחמד ברכה: תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: לא, בתעסוקה אין, הלוואי שהיה יעד של תעסוקה.

מוחמד ברכה: צריך שיהיה.

ג'מאל זחאלקה: יש מדינות שהכלכלה שלהן פורחת והן מציבות יעדים חברתיים ולא רק יעדים כלכליים: יעד של צמצום האבטלה, יעד של הגברת התעסוקה, יעד של צמצום הפערים החברתיים, יעד של מלחמה בעוני – יעדים חברתיים, והתקציב צריך להתאים את עצמו אליהם.

ג'מאל זחאלקה: כל היעדים החברתיים שהזכרתי וגם יעדים אחרים, במבנה הנוכחי של התקציב ובגישה הכללית לתקציב כפופים ליעדים הכלכליים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, חותרים להשיג את היעד הכלכלי ויהיה מה שיהיה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו היעד של הצמיחה הוא יעד מטעה, הוא נטול ממד חברתי לחלוטין.

ג'מאל זחאלקה: מסתכלים על הצמיחה כעל משהו ממוצע, ומתעלמים מזה שהצמיחה היא דיפרנציאלית ורק בתחומים מסוימים, ולפעמים זו צמיחה שלילית אצל העניים ובפריפריה, במיוחד באוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה קיצצה בקצבאות.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה קיצצה בתקציבי האיזון לרשויות המקומיות – סדרה של קיצוצים בנושאים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: אמרו שיגבו יותר ארנונה, וכך יתגברו על הקיצוץ בתקציבי האיזון לרשויות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: אמרו שאנשים ילכו לעבוד במקום לקבל קצבאות.

ג'מאל זחאלקה: ניקח את הדבר הזה: האם הממשלה בנתה תוכנית להגברת התעסוקה?

ג'מאל זחאלקה: האם היה פיתוח בפריפריה?

ג'מאל זחאלקה: הרי כל בכירי האוצר וכל שרי האוצר בשנים האחרונות באים ואומרים מעל הדוכן, ובוועדת הכספים ובכל ועדה, שהבעיה המרכזית היא שיעור תעסוקה נמוך: 57% לעומת כ-70%, הממוצע בארצות אירופה.

ג'מאל זחאלקה: איך אפשר להשיג דבר כזה?

ג'מאל זחאלקה: איך ניתן להגביר את שיעור המועסקים?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזאת הבעיה המרכזית.

ג'מאל זחאלקה: האזרחים רגילים לשמוע נתונים על אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אבטלה של 10% או של 9% היא בעיה, בעיה קשה.

ג'מאל זחאלקה: אבל הבעיה המבנית הגדולה – החברתית והכלכלית – היא שיעור המועסקים.

ג'מאל זחאלקה: אוכלוסייה ששיעור המועסקים בה הוא 48% או 45% לא יכולה לעמוד בקצב של רמת החיים, של עליית המחירים, של השינויים הנדרשים.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, משפחה שיש לה מפרנס אחד, היום קשה לה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אנשים משלמים מסים, משלמים ארנונה, משלמים לבתי-ספר – כל הזמן משלמים.

ג'מאל זחאלקה: התשלומים גדלים, ומשפחה עם מפרנס אחד לא יכולה לעמוד בזה.

ג'מאל זחאלקה: התרענו ואמרנו שצריך להשקיע בהגברת התעסוקה אצל נשים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לציין שחבר הכנסת גדעון סער נענה לבקשתי לערוך דיון בנושא תעסוקת נשים ערביות.

גדעון סער: בשבוע הבא, נדמה לי.

ג'מאל זחאלקה: זה נושא זועק לשמים.

ג'מאל זחאלקה: שיעור המועסקות בציבור הערבי הוא רק 20%, לעומת 60% אצל הגברים הערבים ולעומת 55% אצל הנשים היהודיות.

ג'מאל זחאלקה: שלא יספרו לנו סיפורים שיש בעיות חברתיות והנשים לא עובדות, זה לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד לך, השר בר-און: כשיש משרה ביישוב ערבי כלשהו, עוזרת גננת במשרה חלקית – אתה יודע כמה מועמדות יש למשרה הזאת?

ג'מאל זחאלקה: 50-20 מועמדות.

ג'מאל זחאלקה: שאל את ראשי הערים והמועצות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הרצון לעבוד קיים.

ג'מאל זחאלקה: על כל משרה, במיוחד אצל נשים, יש תחרות עצומה.

ג'מאל זחאלקה: על כל משרה יש מלחמת עולם.

ג'מאל זחאלקה: אגב, מבחינה כלכלית גרידא – לא חברתית אלא כלכלית – שיעור המשתתפים בשוק העבודה בישראל עולה בקצב של 1% כל 20 שנה.

ג'מאל זחאלקה: קל יותר להשקיע בכיסים של תעסוקה נמוכה, למשל במקומות שבהם שיעור המועסקות הוא 20%, ולהגיע ל-50%-40%, מאשר להעלות את שיעור המועסקים בצפון תל-אביב מ-72% ל-74%, שזו עלייה מזערית, שהתרומה שלה להגדלת שיעור המועסקים במשק שולית.

ג'מאל זחאלקה: השקעה בעידוד התעסוקה, ביצירת מקומות עבודה – לא הענשה כמו בתוכנית ויסקונסין אלא עידוד אמיתי, יצירת צמיחה אמיתית, מקומות תעסוקה מתאימים – יכולה להעלות את שיעור המשתתפים בשוק העבודה בארץ.

ג'מאל זחאלקה: רק הגדלת שיעור הנשים הערביות המועסקות בשוק העבודה יכול להגדיל את שיעור המועסקים במשק ב-3%.

אמנון כהן: נא לסיים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם היה שר אוצר עם כוונות טובות ואם היה משרד אוצר עם ראש – ולא עיוורון והתעלמות, כאילו האזרחים הערבים הם שקופים, לא קיימים – אם מבחינה כלכלית, לטובת הכלכלה, היו עושים את זה, זה היה תורם תרומה אדירה לצמצום העוני, זה היה תורם תרומה אדירה להעלאת שיעור המועסקים במשק בכלל וגם לשינוי מעמדה של האשה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אני הגשתי תוכנית מפורטת, כבוד היושב-ראש, לשר האוצר, כדי להגביר את שיעור התעסוקה בקרב נשים ערביות.

ג'מאל זחאלקה: רק נקודה אחת כדי שנבין במה מדובר.

ג'מאל זחאלקה: אחד המפתחות להגברת התעסוקה הוא יצירת מקומות עבודה קרוב לאזור המגורים.

ג'מאל זחאלקה: אם יוצרים מקומות תעסוקה בבת-ים, זה לא עוזר לאשה מבית-ג'ן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הפנים, חברי וחברותי חברי הכנסת, אנחנו דנים כאן על חוק ההסדרים לפני ההצבעה.

מגלי והבה: מובן שאנחנו זוכרים איך החוק הזה הוגש לאישור ואת הדיונים על התקציב, וכאן אני רוצה להגיד שלהצלחות יש הרבה אבות והכישלון יתום.

מגלי והבה: כל חברי הבית, בלי יוצא מן הכלל, גם קואליציה, גם אופוזיציה, הביאו את החוק הזה לדיון בוועדת הכנסת ועשו כל מה שביכולתם כדי להוציא את העוקץ מהחוק הזה.

מגלי והבה: החוק הזה הוא כלי טוב כשמנצלים אותו במינון הנכון, אבל הוא כלי רע מאוד כשמנצלים אותו על מנת להעביר חקיקה שיש בה פגיעה באוכלוסייה, באזרחים.

מגלי והבה: ולכן טוב שנעשה הדבר, שהיו הרבה פיצולים, והקרדיט מגיע לכל חברי הבית.

מגלי והבה: באותו הקשר אני רוצה להגיד, אדוני שר הפנים, וזאת ההזדמנות להודות לך, שבערב החג קיבלו משכורות בכל הרשויות הדרוזיות ויכלו לחגוג, למרות הבעיות שאתה מכיר ומטפל בהן ברשויות השונות.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על הישגי התקציב, כשאנחנו בודקים לאילו הישגים התקציב הזה מביא אותנו, נכון שזה לא האידיאל שאנחנו רוצים להגיע אליו, אבל אנחנו ידועים טוב מאוד מאיזה מצב הגענו, ואנחנו יודעים ששר האוצר, ראש הממשלה וכל מי שנוגע בנושא התקציב, אחרי שעברנו רפורמה קשה ביותר, שהביאה גזירות לא קלות על אזרחי ישראל - החלטנו גם הפעם לשפר, ולו במעט.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על תוספת של 3 מיליארדי שקלים לתקציב בכל התחומים, ואנחנו מדברים על 800 מיליון שקלים לחיזוק הצפון.

מגלי והבה: אני גם רוצה להגיד לחברי חברי הכנסת הערבים, שאינם פה: כשמדובר על 800 מיליון שקלים השקעה בתשתיות ביישובים בצפון, אין הפרדה בין יישובים יהודיים ליישובים ערביים, אלא מתן עידוד לכל האוכלוסייה, מתן עידוד לכל הרשויות בנושא תשתיות, בנושא תיירות, בכל הנושאים.

מגלי והבה: צריך לזכור ולראות גם את חצי הכוס המלאה.

מגלי והבה: אני מכיר את מלחמתך, אדוני שר הפנים, לעשות שוויון רוחבי בכל מענקי האיזון שניתנים לרשויות.

מגלי והבה: המלחמה הזאת לא פשוטה, והיא מחייבת תקציבים.

מגלי והבה: אם אני זוכר את המספר, זה קרוב ל-185 מיליון שקלים שמשרד הפנים זקוק להם על מנת שנגיע ליישור קו במתן מענק איזון.

מגלי והבה: אני יודע, אדוני, על מלחמתך לשוויון לכל האוכלוסייה.

רוני בר-און: זה בממוצעים, זה לא ב-100%, שהממוצע במגזר היהודי ובמגזר הלא-יהודי יהיה אחיד.

מגלי והבה: זה ייאמר לזכותך, וצריך לזכור את הדברים האלה, כי הרבה אנשים פה באים בטענות ובביקורת, אבל כשהם באים לאדם שעוסק במדיניות הזאת, כי בסך הכול שוויון זה מדיניות, והוא מנחה גם לרוחב, גם לעומק, גם את הפקידות מלמעלה למטה, שיישוב ערבי, דרוזי, צ'רקסי, ותל-אביב, שזו רשות עשירה - אבל אני מדבר על אותם יישובים באותה רמה - השוויון צריך להיות מוחלט, וכך אנחנו צריכים לעבוד.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על תוספות ברווחה, קרוב ל-661 מיליון שקלים, זה חשוב, לא מספיק, לא היה קיצוץ.

מגלי והבה: צריך לזכור את זה.

מגלי והבה: אותו דבר בחינוך, כשאנחנו מדברים על תוספת של קרוב ל-306 מיליון שקלים – כל התוספות האלה, צריך לזכור שאנחנו מדינה שעברה עליה מלחמה.

מגלי והבה: אחד הדברים, חברי חבר הכנסת גדעון סער, אתה מסתובב בצפון ואתה רואה את האנשים שמודים לממשלה, מודים לנו, לחברי הכנסת, ש-95% קיבלו פיצוי, אלה שנפגעו כתוצאה מהמלחמה, 95% בתיירות, 95% - אלה שנפגעו מבחינת העבודה, 75% - אלה נפגעי החקלאות, וכל זה כמובן הודות למדיניות הנכונה, ועמלנו קשה בוועדת הכספים מאז פרוץ המלחמה שהפיצויים האלה יגיעו.

מגלי והבה: יש גזירות שאנחנו יודעים שהן קשות וצריך לתקן אותן.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על תיקון הגזירות הכלכליות, צריך לראות את התמונה הכוללת, וכיצד באחריות שומרים על כך שלא נאבד את ההישגים הכלכליים ולא נתפתה במתן העדפות לפריצת תקציב שתביא בסופו של דבר למצב שאנחנו יכולים להתחרט עליו, והיו דברים בעבר.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על המשק, אנחנו זוכרים שהיתה התפתחות שלילית במשק המדינה.

מגלי והבה: התחלנו ממינוס 1.5%, זה היה ב-2003, לא לפני הרבה זמן, ואנחנו מדברים היום על 5%.

מגלי והבה: אם נעשה חשבון פשוט, אנחנו מדברים מבחינת הצמיחה הכללית על קרוב ל-6.5%.

מגלי והבה: זה דבר שהביא לנו כלכלה יציבה, מצב יותר טוב.

מגלי והבה: אנחנו יודעים מה הן הבעיות שאנחנו סובלים מהן במשק.

מגלי והבה: נושא התעסוקה - דנו על נושא ויסקונסין בוועדת הכספים, והיה מקובל על כולם שנכון שהפיילוט הזה ייעלם מן העולם, אבל הביאו לנו חברינו מישראל בעלייה - - -

גדעון סער: ישראל ביתנו.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: הביאו לנו הצעות בהטבות - - -

רוני בר-און: הוא צודק, ישראל ביתנו בעלייה.

גדעון סער: כנראה לא קראת סקרים הרבה זמן, אדוני השר, הם בירידה תלולה.

מגלי והבה: אנחנו דואגים כרגע רק לקדימה.

מגלי והבה: ולכן אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, בנושא של ההטבות האלה, שיש בהן כדי לשנות את המצב.

אמנון כהן: יש חוק לביטול ויסקונסין.

מגלי והבה: זה מה שאני אומר.

מגלי והבה: פה מוטלת האחריות על שר העבודה והרווחה, שצריך לעשות הכול כאחד שדגל ודוגל בנושא החברתי - - -

אמנון כהן: שר התמ"ת.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: הוא צריך לעשות הכול על מנת לשנות ולהעביר את החוק הזה מן העולם.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לזכור - ואני רוצה לייחד כמה מהדברים שלי בסופו של דבר לבעיית הרשויות המקומיות - נכון שנלחמנו ודאגנו שאנשים יקבלו משכורת לחג, אבל צריך לזכור שיש בעיה יסודית עם כמה רשויות, לא עם כל הרשויות, וצריך לראות כיצד אנחנו פותרים את הבעיה מן היסוד.

מגלי והבה: בנושא הזה, כשאתה אומר שאתה דואג למשכורת כזאת ואחרת, ורואה שהרשויות האלה ממשיכות לשקוע בחובות, גם עליהן מוטלת אחריות, וראשי הרשויות יודעים את זה, אבל עלינו כממשלה, כמשרד האוצר, כמשרד הפנים, מוטלת אחריות להוציא את הרשויות האלה - ואנחנו בפתח של שנה חדשה - לדרך שתביא לאופטימיות בשלטון המקומי, ולא כל הזמן לעסוק באותן בעיות שחוזרות – עוד חודשיים עוד שביתה, ועוד חודשיים הרשויות יזעקו שהן לא מצליחות להתקיים.

מגלי והבה: צריך לעודד את הרשויות האלה.

מגלי והבה: אני מקווה, חברי השר בר-און, שבתקופה שלך תגיע למצב שהשלטון המקומי ינוהל בצורה תקינה, שהרשויות הטובות יהיו עוד יותר טובות, והחלשות יצאו מן המעגל הזה.

מגלי והבה: ביחד, ברגע שכולנו נתאחד ונתאגד להוציא את הרשויות מן המעגל הזה, עם שמירה על יציבות והתפתחות כלכלית במשק - ואנחנו רואים את ההתעניינות של הכלכלנים, המשקיעים מן העולם שבאים ורוצים להשקיע במדינה הזאת - נצליח.

אמנון כהן: תסיים.

מגלי והבה: אני רוצה לסיים בנימה אופטימית, אדוני היושב-ראש, שהתקציב הזה שאנחנו הולכים להצביע עליו יביא אותנו בדרך הנכונה לכלכלה יותר יציבה ויותר טובה.

מגלי והבה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: מטעם האופוזיציה - חבר הכנסת , בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הפנים, ממלאת-מקום ראש הממשלה, כנסת נכבדה, אני רוצה לפתוח את דברי דווקא בשני קומפלימנטים לממשלה, בשתי נקודות חשובות, שיבואו גם לידי ביטוי בהצבעה שלנו, חברי סיעת הליכוד.

גדעון סער: הנקודה הראשונה, אנחנו רוצים לשבח את שר האוצר שהתנגד לכל הניסיונות לפגוע ברפורמה במס, שהתנגד לכל הניסיונות להטיל מסים חדשים, הבין שהדבר הזה, שהוא קטר צמיחה מובהק, פגיעה בו תחזיר את הכלכלה שלנו אחורה.

גדעון סער: אנחנו בהחלט מגבים אותו בנקודה הזאת.

גדעון סער: אנחנו גם מגבים את ההתנגדות להגדלת יעד ההוצאה מעבר ל-1.7%.

גדעון סער: במסגרת ההצעות שיובאו כאן להצבעה יש הצעה להעלות את יעד ההוצאה ל-2.4%.

גדעון סער: אנחנו בליכוד, בניגוד לחברים אחרים באופוזיציה, נתנגד לפרימת יעד ההוצאה, אנחנו חושבים שזה דבר מאוד מסוכן.

גדעון סער: עם זאת, אחרי שאמרתי את הדברים האלה, ואני יכול גם להוסיף, אנחנו נתמוך ברפורמות שהן הרפורמות הנכונות, כמו החלת ההסדר הכובל על תובלה ימית ואווירית, שהיא מגבירה את התחרות במשק.

בנימין נתניהו: כמה כאלה יש?

גדעון סער: בצדק שואל יושב-ראש האופוזיציה.

גדעון סער: החוק הזה נטול רפורמות, כל המהלך האדיר שהובילה הממשלה הקודמת לרפורמות שהביאו את המשק הישראלי למקום שהוא נמצא בו היום, המהלך הזה נעצר, אדוני שר הפנים, לחלוטין.

גדעון סער: אפילו אם תחפש במיקרוסקופ, ואתה יודע לחפש, בחוק ההסדרים הזה לא תמצא בדל רפורמה.

גדעון סער: וכשם שהיום אנחנו נהנים מהמדיניות הנכונה שננקטה בעבר, כך בעתיד אנחנו עלולים לשלם על עצירת התהליך של הרפורמה.

גדעון סער: בכלל, אדוני השר - שמעתי דיווחים מישיבת סיעת קדימה השבוע - יש מגמה מאוד לא ראויה במקביל לנכס את ההישגים במשק לעצמך, לצורך העניין, אבל להטיל את האחריות לקשיים והמצוקות לפתחו של מישהו אחר.

גדעון סער: באמת שמעתי את ראש הממשלה אומר לשר האוצר הירשזון: אתה שבעה חודשים שר האוצר ותראה לאילו הישגים הגעת - ונוח לי לומר את הדבר הזה, אחרי שפה חלקתי לשר האוצר קומפלימנטים בשתי נקודות, של אי-עצירת הרפורמה במס ושל אי-פריצת מסגרת ההוצאה.

גדעון סער: האם יש אזרח אחד במדינת ישראל שחושב או שלא יודע שההישגים האלה הם תוצאת המדיניות הכלכלית שהוביל בנימין נתניהו?

גדעון סער: האם יש אחד שאתם מאמינים שתצליחו לשכנע?

רוני בר-און: אחד אני יודע.

גדעון סער: אדוני השר, תאמין לי, אני מכיר אותך כל כך טוב.

גדעון סער: אם יש פאוזה בין שאלה שלי לתשובה שלך שעולה על עשר שניות, אין לך תשובה, כי בדרך כלל כשיש לך תשובה זה מיידי.

גדעון סער: זה משעשע כמעט כמו לראות את נציגי סיעת העבודה עולים על הדוכן הזה ומדברים על התקציב.

גדעון סער: הם כל כך מקוננים, הם כל כך מתייסרים, הם כל כך סובלים שהם נאלצים פעם אחר פעם בניגוד למצפונם להצביע בעד תקציבים אנטי-חברתיים.

גדעון סער: אגב, הם גם משתדלים לא להיות נוכחים.

גדעון סער: הם עולים, הם מדברים והם חומקים בלאט החוצה.

גדעון סער: אני רוצה לומר לכל מי שצופה, ומאחר ששר האוצר עומד לדבר, אין ספק שיש צפייה מאוד גבוהה כבר ברגע זה - -

חיים אורון: לפי דעתי זה יהיה בכל הרשתות.

גדעון סער: - - המפלגה היחידה בכנסת ישראל מכל הסיעות שהיתה חברה בכל ארבע הממשלות האחרונות - ממשלת ברק, ממשלת שרון הראשונה, ממשלת שרון השנייה וממשלת אולמרט - היחידה, כל אחת אחרת היתה פרק זמן כלשהו באופוזיציה, באחת מהממשלות הללו, כי גם למפלגת העבודה בקואליציה אחת היה יושב-ראש שניסה לשמור על אינטגריטי.

גדעון סער: היחידה היא מפלגת העבודה.

רוני בר-און: - - -

גדעון סער: נראה לי שאתה מתגעגע לחופש הזה.

גדעון סער: איך באים חברי סיעת העבודה אחרי השותפות בכל הממשלות האלה, לרבות הממשלה שאני זוכר שב-2002 פגעה בקצבאות הקשישים – הרי אין ממשלה שמפלגת העבודה היא לא חלק אינטגרלי שלה, בין שהיא נבחרת לשלטון ובין שהיא נבחרת לאופוזיציה, בסוף אתה מוצא אותה בקואליציה – ועולה כאן נציגה, אדוני חבר הכנסת וילנאי, של הסיעה שלך, ואחרי שהיא מסבירה, היא אומרת: נמשיך במאבק.

גדעון סער: איזה מאבק?

גדעון סער: איפה האיומים ואיפה הביצועים?

גדעון סער: נלחמו כאריות ונפלו כזבובים?

גדעון סער: או יותר נכון, נלחמו עד הכדור הראשון.

גדעון סער: משבר שהיה בשבוע שעבר בבוקר, זה התחיל מ-2 מיליארדי שקלים, מאות מיליוני שקלים לשיקום שכונות, אילו הישגים חברתיים פנטסטיים, במשך היום אמרו: רק אם תיתנו לנו את שכר המינימום ייפתר המשבר, בסוף – כלום.

גדעון סער: זה רציני?

גדעון סער: איך אפשר להתייחס לזה ברצינות?

ישראל כץ: חבר הכנסת סער, אבל יש בעיה אחת, מפלגת העבודה למדה את זה, לכן היא כל פעם מחליפה יושב-ראש, ואז היא חדשה, הוא לא אחראי למה שהיה.

גדעון סער: כן.

גדעון סער: ברגע זה, כשאנחנו מקיימים את הדיון, יש שביתה של הסטודנטים ברוב המוסדות להשכלה גבוהה, כי בין הבשורות החברתיות שהממשלה הזאת מביאה, אחרי שהיא מציעה כאן לפגוע בדמי אבטלה לצעירים עד גיל 28 - כלומר, אם יש צעיר שהשתחרר מצה"ל, נלחם בלבנון והוא לא מוצא תעסוקה, למה לא לפגוע בו - אז עכשיו גם מתכוונים, בניגוד מוחלט להבטחות שלכם, אנשי קדימה, להבטחות שלכם, אנשי העבודה, להבטחות של כל סיעות הקואליציה לסטודנטים ערב הבחירות, הולכים לעשות דבר שבממשלה הקודמת, הנוראית, האנטי-חברתית, לא העלו על הדעת - לשבור את מתווה וינוגרד.

גדעון סער: היו פעמים שהוא הואט, היו פעמים שהוא הוקפא, אבל אף פעם לא נעצרה המגמה של הורדת שכר הלימוד.

גדעון סער: עכשיו יש ועדה חדשה, שהמטרה שלה, חבר הכנסת וילנאי, שקופה: להעלות את שכר הלימוד באוניברסיטאות.

מתן וילנאי: - - - באותו רגע דיברו עליו.

גדעון סער: לא, או שהיתה הקפאה או שהיתה הורדה.

גדעון סער: מעולם לא היתה העלאה בשנים הללו שבהן היו ממשלות הליכוד.

חיים אורון: אתם הרגתם את וינוגרד.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, הנתונים גלויים וידועים.

גדעון סער: גם בשנת התקציב הקודמת עדיין שכר הלימוד באוניברסיטאות ירד.

גדעון סער: אבל על זה תצטרכו לתת תשובות ביום שני הקרוב, כי לפני שעה קלה הגשנו הצעת אי-אמון על רקע הכוונה להעלות את שכר הלימוד באוניברסיטאות.

גדעון סער: אדוני השר, לא כדאי לזלזל בציבורים כל כך גדולים, כי התרגיל הזה של להשתתף - - -

משה שרוני: הבעיה שהציבור מזלזל בכם, זו הבעיה.

רוני בר-און: זה יתרון גדול של הציבור הישראלי.

גדעון סער: חבר הכנסת שרוני, יש לכם תקציב מימון מפלגות די נדיב, כי קיבלתם די הרבה מנדטים.

גדעון סער: תעשה סקר בין המצביעים שלכם ותגלה מה הם חושבים עליכם.

בנימין נתניהו: מה הם חושבים עלינו?

גדעון סער: עלינו הם חושבים דברים די טובים.

גדעון סער: היום קל מאוד להתנער מאותם דברים אשר היו ביסוד ההבטחות של הממשלה הנוכחית, אבל כמי שנפגעו גם פוליטית, אנחנו יכולים להגיד לכם שהזחיחות שלכם היא מאוד מאוד זמנית.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן, שהעביר את התקציב באמנות רבה והכין אותו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת הכספים בתוך פרק זמן קצר, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים, כנסת נכבדה, חוק ההסדרים שמונח לפנינו, כפי שציינתי אתמול בנאום הפתיחה, נדון בפעם הראשונה בהרבה ועדות בכנסת, ובעיקר בוועדת הכספים - חלק הארי שלו.

יעקב ליצמן: על אף הזמן הקצר היה דיון מעמיק ועשינו הרבה שינויים, כפי שפירטתי אתמול.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת גדעון סער, אצלנו מספרים שפעם היה ילד בעיירה, הוא חי בה עד גיל 12.5 ועבר לעיר, ובגיל 13 הוא נהיה בר-מצווה.

יעקב ליצמן: הוא אמר: תראה איזה דבר, 12.5 שנים גרתי בעיירה ולא נהייתי בר-מצווה, רק חצי שנה אני בעיר וכבר אני בר-מצווה.

יעקב ליצמן: זה המצב גם בנושא הכלכלי.

יעקב ליצמן: המצב הכלכלי, שכביכול כל כך שמחים עליו וכל אחד רב על הקרדיט כי הוא כל כך טוב, הוא אסון.

יעקב ליצמן: כי עניים נהיים עניים יותר.

יעקב ליצמן: הרי אף אחד לא בודק מה קורה למטה.

יעקב ליצמן: בודקים למעלה, את הצמיחה.

יעקב ליצמן: בסדר, אז העשירים יותר עשירים.

יעקב ליצמן: אף אחד לא בודק מה המצב של העניים, אם הם יותר עניים.

יעקב ליצמן: אני מחכה שיצא דוח העוני של תקופת הממשלה הנוכחית, שומו שמים מה שיהיה שם.

יעקב ליצמן: העוני הרי עלה, לא ירד, כל כמה שמנסים לייפות בתקציב את החלק החברתי.

יעקב ליצמן: ולכן, אני אומר שאפשר לשבח על ההישגים, הכול טוב ויפה, אבל צריך לשים כוכבית ליד זה ולהגיד: בואו נבדוק את מצב העוני - האם העניים ירדו יותר, האם המצב שלהם יותר קשה, האם התרבו מוסדות החסד למיניהם שנותנים אוכל ומה הם נותנים.

יעקב ליצמן: ראינו מה קרה במלחמה.

יעקב ליצמן: כל זה צריך להיות לנגד עיני הממשלה.

יעקב ליצמן: לצערי זה לא קיים.

יעקב ליצמן: זה לא סוד שמפלגתי דורשת קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: מתברר שוב ושוב שבלי זה, כל הדברים שתעשו – גם מס הכנסה שלילי, אדוני ראש הממשלה – לא יסייעו למיגור העוני בשכבות החלשות, במשפחות ברוכות הילדים.

יעקב ליצמן: רק העלאת קצבאות הילדים היא הפתרון.

יעקב ליצמן: לכן, מותר להשתבח ומותר להגיד שהכלכלה צמחה - צמיחה של 4.8%, קרוב ל-5% - שהגירעון ירד כפי שלא היה בהיסטוריה, שיש השקעות כפי שלא היו מאז קום המדינה, אבל צריך לטפל בעוני, ואת זה לא שמעתי עד עכשיו.

יעקב ליצמן: אני חוזר לנושא הנוסף שדובר עליו הרבה ביומיים האחרונים – ויסקונסין.

יעקב ליצמן: שר התמ"ת עדיין לא נמצא כאן.

יעקב ליצמן: תוכנית ויסקונסין התבררה כטעות.

יעקב ליצמן: היו מחשבות טובות, רצון טוב - טעות.

רוחמה אברהם-בלילא: זו רפורמה שנעשתה במסגרת חוק ההסדרים, ואתה היית חבר.

יעקב ליצמן: אני אשמח מאוד אם קדימה תריב יותר עם הליכוד, אין לי שום בעיה.

יעקב ליצמן: מבחינתי, ששתיהן ינצחו.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא שייך.

יעקב ליצמן: אין לי שום בעיה עם זה.

יעקב ליצמן: קחו שתיכן את הקרדיט על זה.

יעקב ליצמן: לא רציתי להגדיר את ויסקונסין כאסון, אבל זה לא רחוק מזה.

יעקב ליצמן: ומה שינסו לתקן יהיה רק טלאי על טלאי.

יעקב ליצמן: אומר לכם אדם מן הצד, שרואה את הדיון שהיה בוועדת הכספים: צריך לפרק את תוכנית ויסקונסין ולהתחיל הכול מחדש, כפי שאמרתי אתמול.

יעקב ליצמן: חברי הכנסת, מונחת כאן הודעה של שר האוצר על ההסכם עם יהדות התורה, ובעקבות ההסכם הזה אנחנו נימנע בהצבעות על חוק ההסדרים ועל תקציב המדינה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מזמין את שר האוצר, חבר הכנסת אברהם הירשזון, לסכם את הדיון על חוק ההסדרים ולהשיב לכמה חברי כנסת שדיברו כאן.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני שר האוצר.

אברהם הירשזון: אדוני ראש הממשלה, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אקצר בדברי עכשיו ואדבר יותר בהרחבה לקראת התקציב בערב, אבל אני מבקש לומר לכולכם בכל גילוי הלב: עברנו יממה לא פשוטה עם כל ההתרחשויות.

אברהם הירשזון: אני בטוח שמשטרת ישראל תטפל בפרשה המתרחשת עכשיו ביעילות, ברגישות ובאחריות, כפי שהיא עושה בכל הקשור לפרשה.

אברהם הירשזון: אני מקווה, שכל העובדים יחזרו, בעזרת השם, במהרה לעבודתם.

אברהם הירשזון: ביום הזה אני רוצה לחזק את עובדי משרד האוצר על כל אגפיו ולומר לכם: אתם עובדים מסורים ונאמנים.

אברהם הירשזון: נמשיך לשרת את כלכלת ישראל ואת אזרחי מדינת ישראל.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, לצערי הרב, בגלל האירועים הללו לא הספקתי לשמוע הרבה מדברי - - -

דליה איציק: השר הרצוג, אתה ממש מתחת לאפו של שר האוצר, זה מפריע.

דליה איציק: לא כל יום שר האוצר מסכם תקציב.

דליה איציק: נא לא לדבר.

דליה איציק: סליחה, אדוני השר, תמתין דקה בבקשה.

דליה איציק: לא מדברים שם.

דליה איציק: לא מדברים.

דליה איציק: לא מדברים, אדוני יושב-ראש הנהלת הקואליציה, נא לשבת.

דליה איציק: תודה רבה.

אברהם הירשזון: לצערי הרב, בגלל אירועי היומיים האחרונים לא יכולתי לשבת שעות במליאה ולהקשיב לכל הדוברים.

אברהם הירשזון: הייתי שמח להשיב לכל אחד כי אני בטוח שכל אחד, קואליציה ואופוזיציה, כל חבר מחברי הכנסת עלה ואמר באחריות ובמסירות את כל אשר על לבו.

אברהם הירשזון: יצא לי לשמוע את חבר הכנסת .

אברהם הירשזון: ישבתי במשרדי - - -

גדעון סער: התפלאתי, לא ראיתי אותך כאן.

אברהם הירשזון: אבל הקשבתי, וכששמעתי אותך מתחיל לשבח חיכיתי לתום הקטע הזה, כי ידעתי מה יבוא לאחר מכן.

גדעון סער: רצית שכל הנאום יהיה שבחים?

אברהם הירשזון: לא, אני לא מצפה עד כדי כך, לא צריך להגזים, אבל שמעתי את הדברים.

אברהם הירשזון: אני רוצה להודות לך על הדברים האחראיים שאמרת ולומר לך שבעיית הכלכלה של מדינת ישראל - וכלכלה בכלל - לא נפתרת בתוך יום.

אברהם הירשזון: כל שר אוצר מטביע את חותמו בכלכלה הישראלית, לטוב ולרע.

אברהם הירשזון: אני חושב שכך עשה בנימין נתניהו, וכך עשה ראש הממשלה היום ושר האוצר דאז אהוד אולמרט.

אברהם הירשזון: כך אני משתדל לעשות ואני מקווה שעל כך ישפטו אותי בסוף התקופה.

אברהם הירשזון: אני מציע שלא נתלהם בנושא הזה ונדע לשמור על פרופורציות, כי הדבר החשוב ביותר הוא שכלכלת מדינת ישראל צומחת: יש יותר מקומות עבודה, האבטלה יורדת והמגמות נשארו חיוביות.

אברהם הירשזון: אף-על-פי שאתה יודע - אולי טוב יותר מהרבה אחרים, כי היית יושב-ראש הקואליציה כשאני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים, ואתה יודע שעברנו מלחמה לא קלה בכל התחומים, אבל גם בתחום הכלכלי, וקל מאוד בתקופה כזאת לדרדר את מדינת ישראל למקומות שהיא לא היתה בהם לפני המלחמה.

אברהם הירשזון: זה קרה בשנת 2000; מצמיחה, מרזרבות כספיות, ירדנו במדרון תלול מאוד, ואתה היית אחד השותפים לגזירות הכלכליות הקשות מאוד שהיינו צריכים להעביר בוועדת הכספים ובכנסת - - -

גדעון סער: גם אתה.

אברהם הירשזון: אני אמרתי.

אברהם הירשזון: אמרתי את זה ואני חוזר ואומר את זה.

אברהם הירשזון: שתדע לך, אני בכלל לא נוהג להתחמק מכל דבר שהייתי שותף בו.

אברהם הירשזון: עמדתי אז בראש ועדת הכספים, לא הייתי חבר ועדת הכספים אלא בראש ועדת הכספים.

אברהם הירשזון: אתה זוכר טוב מאוד כיצד התנהלה ועדת הכספים וכיצד קיבלנו את הדברים באחריות, כי ידענו שאנחנו עומדים להכריע את גורל כלכלת מדינת ישראל.

אברהם הירשזון: אתה יודע שבאותו הזמן שיתוף הפעולה בין שר האוצר ליושב-ראש ועדת הכספים היה קריטי מאין כמוהו.

אברהם הירשזון: אף אחד מאתנו לא אהב את הדברים שהוא עשה.

אברהם הירשזון: היינו שמחים להרחיב ולא להצר, אבל זה מה שנדרש בזמן ההוא.

אברהם הירשזון: ולכן האחריות שלנו היתה להמשיך, למרות המלחמה, ולהצעיד את מדינת ישראל להמשך של יציבות ולהמשך של פריחה כלכלית, עם הרבה יותר מקומות עבודה, עם יותר אנשים שיוצאים לעבודה, והפרמטרים כולם מצביעים על כך.

אברהם הירשזון: שמעתי אתמול את דבריו של חבר הכנסת אלדד בהתרגשות רבה, אני רוצה לומר לך.

אברהם הירשזון: כיצד דיברת על ראש עיריית ירושלים לשעבר, טדי קולק, זיכרונו לברכה; על אמך שעבדה אתו, צמוד.

אברהם הירשזון: מאוד התרגשתי מכך.

אברהם הירשזון: גם שמעתי את דבריך בנושא חוק ההסדרים.

אברהם הירשזון: אני רוצה לומר לך: אין דבר קדוש חוץ מתורת ישראל.

אברהם הירשזון: חוק ההסדרים גם הוא יכול לעמוד למבחן.

אברהם הירשזון: אני בעד הידברות.

אברהם הירשזון: אמרתי את זה גם בחדרה של יושבת-ראש הכנסת.

אברהם הירשזון: אני לא פוחד לפתוח שום דבר לדיונים, גם את הנושא של חוק ההסדרים, ואני מתכוון לפתוח אותו השנה לדיונים רציניים.

אברהם הירשזון: אבל דבר אחד צריך להיות ברור: חוק ההסדרים הרי לא נוצר סתם – אתה לא היית בכנסת הזאת, גם אני עוד לא הייתי אז - הוא נוצר כי היה צו הכרחי באותה שעה ליצור אותו ולהעביר נושאים שהיו חשובים למדינת ישראל והיו חייבים לעבור עם התקציב.

אברהם הירשזון: לכן הוא נוצר ולכן הוא ממשיך להתקיים.

אברהם הירשזון: הרבה שנים מדברים על כך שרוצים להסיר אותו או לא להסיר אותו, אבל הוא עדיין קיים.

אברהם הירשזון: אז אין מניעה לדבר על הנושא הזה וגם להסיק מסקנות.

אברהם הירשזון: יכול להיות שהמסקנות יהיו שונות, ואולי בכך, אחרי דיון רציני נביא ברכה.

אברהם הירשזון: דבר אחד צריך להיות ברור – אי-אפשר מצד אחד להוריד את חוק ההסדרים ומצד שני שהכנסת לא תחוקק חוקים.

אברהם הירשזון: זה לא הולך.

אברהם הירשזון: לכן האחריות צריכה להיות אחריות הדדית.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת?

מוחמד ברכה: הממשלה מגישה חוקים.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת ברכה, למה לך?

אברהם הירשזון: הרי אני אומר: כשמגישים חוקים לכנסת והכנסת לא מאשרת אותם, ומושכת אותם ומושכת אותם, זה פוגע בכלכלת ישראל.

אברהם הירשזון: לכן נוצר חוק ההסדרים - כדי שהם יעברו.

מוחמד ברכה: אם הכנסת חושבת שלא צריך לחוקק חוק, צריך לכבד את זה.

אברהם הירשזון: למה לך להפריע לי?

אברהם הירשזון: לכן אני אומר לחבר הכנסת אלדד: הנושא הזה בהחלט פתוח והוא מחייב את שני הצדדים.

אברהם הירשזון: למשל, התיקון בנושא קופות-החולים שרצינו להעביר בחוק ההסדרים, ואני חושב שהוא תיקון חשוב ביותר, באמת חשוב ביותר - הכנסת התחייבה להעביר אותו ללא חוק ההסדרים עד סוף מרס.

אברהם הירשזון: בבקשה רבה.

אברהם הירשזון: אם הכנסת יכולה לעשות את זה, זה יהיה סימן חשוב מאוד.

אברהם הירשזון: כך גם נושא תאגידי המים, שאני חושב שהיה צריך להיות בחוק ההסדרים וחשוב שזה יעבור - זאת רפורמה חשובה.

אברהם הירשזון: אבל אם הכנסת תוכיח שהיא יכולה, כפי שאמר לי יושב-ראש הקואליציה, וזה יעבור עד סוף מרס, זה יהיה מבחן חשוב מאוד ונצטרך לשבת - - -

אריה אלדד: שני-שלישים מחברי הבית הזה בקואליציה, אפשר לעשות משהו.

אברהם הירשזון: אני אומר, אלה נושאים חשובים ולכן אני באמת פתוח לדיון בהם.

אברהם הירשזון: אני מציע שנשב ונתדיין בנושא חוק ההסדרים, כפי שסיכמתי עם יושבת-ראש הכנסת.

אברהם הירשזון: הכנסת תעמיד צוות משלה, ואנחנו באוצר נעמיד צוות משלנו.

אברהם הירשזון: יכול להיות שנמצא שצריך לצמצם אותו מאוד, יכול להיות שנמצא דרך אחרת, אינני יודע.

אברהם הירשזון: אני לא רוצה לקבוע עכשיו, זה לא יהיה נכון לעשות את זה.

אברהם הירשזון: אני אומר דבר אחד ברור: אנחנו שבעה חודשים וחצי בממשלה הזאת.

אברהם הירשזון: הגשנו את תקציב 2006 לא בזמן אלא באמצע השנה.

אברהם הירשזון: זה לא טוב - לא טוב לכלכלת מדינת ישראל, לא טוב לאזרחי מדינת ישראל, לא טוב בעיקר לאלה הנזקקים לתקציב המדינה, וזה לא השכבות החזקות.

אברהם הירשזון: עברנו מלחמה ומייד היינו צריכים להיערך להגשת תקציב 2007.

אברהם הירשזון: עשינו את הדברים האלה, ואני שמח שהפעם התקציב הזה מוגש בזמן להצבעה.

אברהם הירשזון: אבל לאחר מכן, השנה הזאת צריכה להיות שנת חשיבה בנושאים שונים, וגם בנושא הזה.

אברהם הירשזון: אני אומר לך שאני מאוד פתוח לשמוע את הדברים האלה, ולכן אהבתי לשמוע את הדברים שאמרת.

אברהם הירשזון: אני מבקש, חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, בואו נצביע עכשיו על חוק ההסדרים.

אברהם הירשזון: אני קורא גם לקואליציה וגם לאופוזיציה לגלות אחריות, לגמור היום את ההצבעות ללא הסתייגויות, לצאת ופנינו קדימה כשיש לנו גם חוק הסדרים וגם תקציב, ומדינת ישראל תוכל להתנהג כפי שמדינה מפותחת מתנהגת.

אברהם הירשזון: כך מצפים מאתנו, וכך העולם רוצה שנעשה.

אברהם הירשזון: זה יכול לסייע להביא את מדינת ישראל להתקדמות נוספת בכל הפרמטרים הכלכליים.

אברהם הירשזון: לכן אני קורא לכם לעשות את הדבר באחריות.

אברהם הירשזון: תודה רבה, גברתי.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, נא לצלצל.

דליה איציק: סדרנים, נא לסגור דלתות.

דליה איציק: אני מודיעה כאן גם לאנשים שיושבים ביציע – אני אוציא; הולכות להיות שעתיים, שלוש שעות לא פשוטות, בעיקר לי, ולכן אני אוציא אנשים שלא צריכים לדבר.

דליה איציק: בבקשה, נא לשבת.

דליה איציק: שר הפנים, שלום לך; בוקר טוב לך, אדוני.

דליה איציק: אנא, תפוס את מקומך.

דליה איציק: נא לשבת.

רוני בר-און: תודה על קבלת הפנים האישית.

דליה איציק: כן, זה משהו מיוחד, אדוני השר.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, נא לשבת.

דליה איציק: נא לסגור דלתות.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני רואה פה שני חברי כנסת שאינם יושבים במקומות שלהם – שלא תהיינה הצבעות כפולות כאלה או אחרות, חלילה.

נסים זאב: כל הזמן תחת אזהרה.

דליה איציק: הנה שר האוצר יושב, אנחנו נוכל להתחיל.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, אני ממתינה לך.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007).

דליה איציק: מדברים שם, זה מאוד מפריע לי.

דליה איציק: לשם החוק - חברי חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת חיים אורון, אבשלום וילן, יוסי ביילין, רן כהן וזהבה גלאון, להלן: קבוצת סיעת מרצ, ושל חברי הכנסת , , בנימין נתניהו, סילבן שלום, משה כחלון, גלעד ארדן, , , דני נוה, יובל שטייניץ, לימור לבנת וחיים כץ, להלן: קבוצת סיעת הליכוד, לשם החוק?

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 67 נמנעים - 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ ושל קבוצת סיעת הליכוד לשם החוק לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לשם החוק נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק כהצעת הוועדה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 65 נגד – 29 נמנעים - 6 שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת הוועדה לשם החוק התקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לפרק א': מטרת החוק.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, אני מאוד מצטערת, אני לא יכולה כך לנהל את הישיבה.

ראובן ריבלין: גברתי, אנחנו צריכים להתייעץ פה.

דליה איציק: תתייעצו בחוץ.

ראובן ריבלין: אנחנו עושים זאת בשקט גמור.

דליה איציק: אדוני, אני מבקשת עכשיו לא לדבר.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: פרק א': מטרת החוק.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 1.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת טלב אלסאנע, אברהים צרצור, ועבאס זכור, להלן: קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל?

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 67 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 1 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 1 של חברי הכנסת , חנא סוייד ודוב חנין, להלן: קבוצת סיעת חד"ש.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 65 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 1 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות לסעיף 1?

דליה איציק: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 65 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, חברי הכנסת , דוד טל ו וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 1 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על פרק א': מטרת החוק, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 65 נגד – 30 נמנעים – 4 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: הצעת הוועדה התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לפרק ב': ביטוח לאומי, סעיף 2(1).

דליה איציק: הצבעה על הסתייגות של חברי הכנסת ניסן סלומינסקי, בני אלון, , , אפי איתם, יצחק לוי, , ואורי אריאל, להלן: קבוצת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת מרצ וקבוצת חד"ש.

קריאות: - - -

רוני בר-און: לא הודיעו על מה מצביעים.

קריאות: - - - הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 61 נמנעים - 6 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: סליחה.

דליה איציק: מרגע זה, גם בקואליציה – בעיקר בקואליציה - - -

צבי הנדל: - - - מפלגת העבודה - - -

דליה איציק: תן לי בבקשה לדבר.

צבי הנדל: מה זה?

דליה איציק: חבר הכנסת הנדל, תן לי בבקשה לדבר.

דליה איציק: בעיקר בקואליציה.

דליה איציק: אני לא אסכים שזה יקרה כך.

דליה איציק: אני אכריז עכשיו על הפסקה.

דליה איציק: מצדי, תחכו פה עד 03:00.

דליה איציק: אני לא אסכים.

דליה איציק: רק בן-אדם אחד נותן פה הנחיות.

דליה איציק: אי-אפשר שיהיו צעקות כאלה.

דליה איציק: יש פה בן-אדם והוא נותן את ההנחיות, בבקשה להחליט מי.

יובל שטייניץ: מה זה הנחיות?

יובל שטייניץ: יש חופש הצבעה.

קריאות: - - -

דליה איציק: סליחה.

גדעון סער: מה סליחה?

גדעון סער: מה זה הדבר הזה?

אני מציע שהיושבת-ראש תיתן את ההנחיה.

קריאות: - - -

דליה איציק: למה אתה צועק עלי?

גדעון סער: עצרו שעון באמצע הצבעה.

גדעון סער: ההצבעה הזאת לא - - -

קריאות: - - -

דליה איציק: לא הבנתי מה קרה.

גדעון סער: את רוצה גם לסתום פיות?

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים עכשיו - - -

צבי הנדל: הצבעה כפולה, הצבעה כפולה.

דליה איציק: אני חוזרת.

דליה איציק: סעיף 1, כהצעת הוועדה.

גדעון סער: למה עצרתם את השעון?

גדעון סער: למה עצרתם את השעון?

דליה איציק: קודם כול, צא החוצה בבקשה.

גדעון סער: לא קראת לי שלוש פעמים.

דליה איציק: אני קוראת לך פעם ראשונה, ואני קוראת לך עכשיו פעם שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 1, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: הצבעה.

בכל מקרה, את לא יכולה להוציא בהצבעות, אלא אם יהיו תקדימים חדשים.

קריאה: אל תצביעו.

דליה איציק: אנחנו חוזרים על ההצבעה על סעיף 1, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מצביעים.

דליה איציק: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה - 62 נגד – 6 נמנעים – 6 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: הצעת הוועדה התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לפרק ב': ביטוח לאומי, סעיף 2(1).

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי ואחרים?

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 68 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 2(2).

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של קבוצת האיחוד הלאומי - מפד"ל?

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 6 נגד – 68 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: מה קורה לשעון?

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 2(3), חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: קבוצת האיחוד הלאומי - הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 2 נגד – 69 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(3) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 2(4).

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, קבוצת האיחוד הלאומי - מפד"ל - הצבעה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, את לא שמה לב לתופעה מוזרה?

מוחמד ברכה: לא מעניין אותך?

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 13 בעד ההסתייגות – 1 נגד – 65 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים, חברי חברי הכנסת, לסעיף 2(5), קבוצת האיחוד הלאומי.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 14 בעד ההסתייגות – אין נגד – 67 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(5) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: יכול להיות שגברתי לא שמה לב, אבל ההצבעות של האופוזיציה מקבלות אפס.

דליה איציק: כן, מדוע?

חיים אורון: משום שהיתה פה תופעה, נעצרה הצבעה באמצע.

חיים אורון: יכול להיות שהיתה טעות, מסיימים את ההצבעה ואז אומרים שהיתה טעות - - - בכל זאת הבית הזה הוא לא של חלק מהבית.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אני מאוד מודה לך על ההערה.

דליה איציק: אתה מתאר לעצמך שאיש מאתנו – זאת היתה רק ההתחלה של ההצבעה ולכן חזרתי על ההצבעה.

דליה איציק: את השעון עוצר פה האדם.

דליה איציק: אתה הרי לא חושב שמישהו מפסיק פה את השעון.

דליה איציק: אני מאמינה שאתה בוודאי לא חושד בי.

דליה איציק: אשר על כן, ניהלתי פה את ההצבעה.

דליה איציק: השעון פה קצת אטי.

דליה איציק: יושב פה מישהו שמטפל בזה.

דליה איציק: אתה באמת חושד שאני הפסקתי את ההצבעה?

דליה איציק: אני אודה לך מאוד אם תגיד שאתה לא חושד בי.

גלעד ארדן: הוא לא חשד בך, פשוט שנייה לפני כן אמרת לקואליציה לא לתת יותר מדי הוראות ביחד.

דליה איציק: חשבתי שאתה שמח שאני נוזפת בהם.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אנחנו עוברים עכשיו לסעיף 2(6).

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 68 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברי הכנסת אברהם רביץ, אריה אלדד ורן כהן לסעיף 2(6) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת חד"ש מציעה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות, חברי חברי הכנסת?

דליה איציק: הצבעה מס' 16 בעד ההסתייגות - 27 נגד - 66 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(6) לא נתקבלה.

דליה איציק: מה קורה לשעון?

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, סיעת חד"ש מציעה.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות - 29 נגד - 66 נמנעים - 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(6) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: זה תקוע, אני נורא מצטערת.

דליה איציק: הם צודקים, משהו לא בסדר בשעון.

דליה איציק: קבוצת חד"ש מציעה, אנחנו מצביעים עוד פעם על ההסתייגות.

דליה איציק: משהו בשעון לא בסדר, נראה מה עושים.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 18 בעד ההסתייגות - 29 נגד - 66 נמנעים - 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 2(6) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 3.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של קבוצת האיחוד הלאומי?

דליה איציק: הצבעה.

רוני בר-און: צריך להצביע על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

דליה איציק: בסוף כל הפרק.

דליה איציק: למה אתה מפריע לי?

דליה איציק: בסוף כל הפרק.

דליה איציק: כל הזמן אתה מתקן אותי ואתה רק מפריע לי.

דליה איציק: הצבעה מס' 19 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 68 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 3 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 4 - אין הסתייגות.

דליה איציק: סעיף 5(1), חברי חברי הכנסת - הסתייגות של חברות הכנסת מרינה סולודקין וסופה לנדבר, קבוצת מרצ, קבוצת הליכוד, חברות הכנסת ו, להלן: קבוצת העבודה, קבוצת חד"ש, חברי הכנסת , ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא, להלן: קבוצת בל"ד, וקבוצת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: הצבעה מס' 20 בעד ההסתייגות – 30 נגד - 66 נמנעים – 5 ההסתייגות של חברות הכנסת מרינה סולודקין וסופה לנדבר, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת הליכוד, חברות הכנסת שלי יחימוביץ ואורית נוקד, קבוצת סיעת חד"ש, חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 5(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 5(2), קבוצת בל"ד.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 29 נגד - 68 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 5(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת בל"ד, פסקת משנה (ב).

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 66 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 5(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: אני מאוד מצטערת, חברי חברי הכנסת, נא להקשיב, סבלנות.

דליה איציק: האם אתם מסכימים שנעבור להצבעה ידנית?

דליה איציק: יש פה בעיה.

דליה איציק: אתם רואים אותה, יש בעיה כאן.

דליה איציק: יכולנו לעשות את זה יותר מהר.

דליה איציק: אני שואלת קודם כול את האופוזיציה, האם זה בסדר?

גדעון סער: חוץ מההצבעות האישיות.

חיים אורון: אנחנו רוצים לראות את הרשימה השמית.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אתה מודיע מטעם האופוזיציה?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: בואו נעשה את זה הכי מסודר שאפשר.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת קבוצת בל"ד.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 4 – "בפסקת משנה (ב)".

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 5(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: עוברים לסעיף 6.

דליה איציק: קבוצת בל"ד מציעה - מי בעד ההסתייגות?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 6 לא נתקבלה.

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל, מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 6 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 7 כולו, מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אמסלם, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת הליכוד, קבוצת סיעת העבודה, קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 7 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 7(1).

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: ההסתייגות של חברי הכנסת ראובן ריבלין, יעקב ליצמן ודוד טל לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף - - -

חיים אורון: צריך להצביע קודם כול על סעיף 7, כי ההצבעה הבאה היא אחרי סעיף 7.

חיים אורון: היא אומרת שקצבאות הביטוח הלאומי יוצמדו לשכר הממוצע ולא למדד.

דליה איציק: זאת אומרת שאתה רוצה את אחרי סעיף 7 כהצבעה שמית, נכון?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה שמית.

דליה איציק: בבקשה, אדוני המזכיר.

דליה איציק: סעיף 7(1), מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חברי הכנסת ראובן ריבלין, יעקב ליצמן ודוד טל לסעיף 7(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה אישית.

דליה איציק: האם אני מבינה נכון?

רוני בר-און: לא, צריך לאשר מ-2 עד 7.

דליה איציק: סעיף 7, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

רוני בר-און: אי-אפשר.

רוני בר-און: צריך לאשר מ-2 עד 7, זה מה שאמרתי קודם.

רוני בר-און: מ-2 לא אישרנו, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: אבל אנחנו לא סיימנו, אתה לא מקשיב.

דליה איציק: אנחנו עושים תמיד בסיום ואתה תמיד מתקן אותי איפה שלא צריך.

רוני בר-און: אני אומר עוד פעם, ויכול להיות שאני מתקן, זאת טעות להצביע על סעיף 7 לפני 2.

דליה איציק: אבל הוא לא מבקש, מה אתה רוצה?

אהוד אולמרט: עלתה כאן שאלה לגבי נוהל ההצבעה.

אהוד אולמרט: אני רוצה להציע, כדי להימנע מטעויות שיכולות לעלות.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת חיים אורון אומר שאפשר להצביע - - -

יובל שטייניץ: לא שומעים אותך.

אהוד אולמרט: לכאורה מתעוררת שאלה, שטרם הצבענו על אף אחד מסעיפי הפרק הזה בנפרד.

אהוד אולמרט: זה ייראה כאילו לא נכון שאנחנו מצביעים על סעיף 7 לפני שאישרנו את סעיף 2 ואת סעיף 3 וסעיף 4 וסעיף 5 וסעיף 6, כהצעת הוועדה.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, אם תקשיבי לי – הואיל והתעורר צורך, יש לפעמים אפשרות שאם לא מתעורר קושי פרוצדורלי, אפשר להצביע על הסתייגויות של פרק שלם ואחרי זה לאשר, כהצעת הוועדה - - -

דליה איציק: זה מה שעשינו עכשיו.

אהוד אולמרט: נכון, אבל הואיל ועכשיו אנחנו אמורים להצביע עבור סעיף אחד מתוך הפרק, ולא אישרנו את הסעיפים הקודמים, אני מציע שנצביע עבור כל הסעיפים - 2, 3 - -

דליה איציק: נכון, זה מה שאנחנו רוצים לעשות, אדוני.

אהוד אולמרט: - - כהצעת הוועדה, ואז נצביע עבור ההסתייגות או נגד ההסתייגות שמציע חבר הכנסת ג'ומס.

דליה איציק: אנחנו עכשיו מצביעים מ-1 עד 6 ועד בכלל, כהצעת הוועדה.

קריאות: עד 7 - - -

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, סעיף 1 - כבר הצבענו ואישרנו.

אהוד אולמרט: עכשיו - 2 בפרק ב', התחלנו ב-2.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, אתה מוכן לתת לי לנהל - - -

אהוד אולמרט: כן, בבקשה.

דליה איציק: אנחנו עושים הפסקה של עשר דקות.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: (הישיבה נפסקה בשעה 10:41 ונתחדשה ב-11:57.

דליה איציק: )

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: אדוני השר, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת כץ.

דליה איציק: חברי הכנסת, מסתבר שכל ההצבעות היו בדיוק כמו שהיה צריך, רק שבחדר אומרים דברים אחרים.

דליה איציק: לצערנו הרב, יש תקלה טכנית ונצטרך להתגבר עליה, הרבה בעזרתכם.

דליה איציק: אני מבקשת שלא להעיר.

דליה איציק: כל מה שעשינו עד עכשיו הוא על דעתם של היועצים המשפטיים, אשר על כן - אל תעירו.

דליה איציק: יודעים, לא יודעים, תאמינו לי, יש פה ייעוץ משפטי, ואם יש משהו שלא נראה לכם, יהיה אפשר אחר כך לערער.

דליה איציק: אי-אפשר לנהל כך את ההצבעה.

דליה איציק: ברשותכם, חברי חברי הכנסת, אני מבקשת לשלוח ברכה לסגן יושב-ראש הפרלמנט של בולגריה.

דליה איציק: שלום לך, אדוני.

דליה איציק: (מחיאות כפיים) שלום לך, אדוני.

דליה איציק: ראש הממשלה, השרים וחברי הכנסת מברכים אותך ואת המשלחת שאתך בברכה המסורתית: ברוך אתה בבואך, ברוך אתה בצאתך.

דליה איציק: אדוני, בביקורך הקודם עמדת בראש ממשלת בולגריה הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי לאחר נפילת הקומוניזם, ואנחנו שמחים היום לארח אותך כסגן יושב-ראש הפרלמנט הבולגרי, הפרלמנט שאנחנו מכירים לו הרבה תודה על התפקיד המכריע בהצלת יהודי בולגריה במלחמת העולם השנייה.

דליה איציק: אני מבקשת לשבח אותך על מערכת היחסים ההולכת ומתהדקת בין בולגריה לישראל, ואני בטוחה שהביקור שלך אצלנו יתרום להידוקם.

דליה איציק: אני רוצה לברך אותך ואת ארצך על הצטרפות

דליה איציק: כם השבוע לאיחוד האירופי, מעשה שהוא ללא ספק מחויב המציאות וההיסטוריה.

דליה איציק: אני מאחלת לך שהות נעימה ומועילה בישראל.

דליה איציק: ברוך אתה בבואך.

דליה איציק: (מחיאות כפיים)

דליה איציק: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אישית על הסתייגות קבוצת מרצ אחרי סעיף 7.

גדעון סער: מרצ והליכוד.

דליה איציק: נכון.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: מזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - נגד יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - בעד אורי אריאל - בעד זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - נגד מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נמנע משה גפני - נמנע עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - אינו נוכח צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - נגד עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - נגד דב חנין - בעד יואל חסון - נגד ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - נמנעת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד אמנון כהן - נגד יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - בעד חנא סוייד - בעד מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - נגד מאיר פרוש - נמנע שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - נגד אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ -

אריה האן: אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד אני חוזר בקריאה שנייה על שמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

אריה האן: אריה אלדד - בעד טלב אלסאנע - בעד עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח עבאס זכור - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח תודה רבה.

דליה איציק: חברי הכנסת, המתינו בסבלנות, סופרים את הקולות.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, בעד - 33, נגד - 68, שבעה נמנעים.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות לסעיף 8 של חבר הכנסת .

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

גדעון סער: הצבעה אישית.

דליה איציק: הצבעה אישית.

דליה איציק: בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - נגד יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד זאב אלקין - אינו נוכח חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - בעד אורי אריאל - אינו נוכח זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - נגד מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נגד משה גפני - אינו נוכח עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - נגד עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - אינה נוכחת דב חנין - בעד יואל חסון - נגד ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - בעד אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד אמנון כהן - אינו נוכח יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - אינה נוכחת לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - אינה נוכחת גאלב מג'אדלה - אינו נוכח שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - נמנע חנא סוייד - בעד מרינה סולודקין - בעד ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - נגד מאיר פרוש - נמנע שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ -

אריה האן: נגד אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - אינה נוכחת עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד אני חוזר בקריאה שנייה.

אריה האן: זאב אלקין - אינו נוכח אורי אריאל - בעד עזמי בשארה - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת משה גפני - נמנע שמואל הלפרט - אינו נוכח יצחק וקנין - אינו נוכח עבאס זכור - בעד - אינה נוכחת אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח ציפי לבני - נגד סופה לנדבר - אינה נוכחת גאלב מג'אדלה - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח ליה שמטוב - אינה נוכחת תודה רבה.

דליה איציק: סופרים את הקולות, נא לשבת.

דליה איציק: לא אמתין, אנחנו עוברים מייד לסעיף 8.

דליה איציק: לא אמתין לשום חבר כנסת ולא אחזור על שום הצבעה, אני מזהירה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, 34 בעד, 63 נגד, חמישה נמנעים.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של חברת הכנסת סולודקין ואחרים.

דליה איציק: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חברי הכנסת מרינה סולודקין, סופה לנדבר ו, קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת הליכוד, קבוצת סיעת העבודה וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 8 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 8-2 כהצעת הוועדה.

דליה איציק: סעיפים 8-2, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: סעיפים 8-2, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: רבותי, אנחנו עוברים לפרק ג': בריאות.

דליה איציק: סעיף 9 כולו, הסתייגות חברת הכנסת ואחרים.

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 9 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחית.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 9(1).

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 9(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 9(2), קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 9(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 10 כולו.

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 10 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 11 כולו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה, קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 11 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, לסעיף 12(1) אין הסתייגויות.

דליה איציק: עוברים לסעיף 12(2).

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 12(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על פרק ג' כולו, סעיפים 12-9(2), כהצעת הוועדה.

דליה איציק: סעיפים 12-9, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: אנחנו עוברים לפרק ד': עובדים זרים.

דליה איציק: סעיף 13.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת בל"ד, קבוצת סיעת הליכוד וקבוצת סיעת מרצ לסעיף 13 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 13(1) – אין הסתייגויות.

דליה איציק: סעיף 13(2).

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה לסעיף 13(2) לא נתקבלה.

יורם מרציאנו: תגידי שהיא של מפלגת העבודה.

דליה איציק: בסדר.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת הליכוד וקבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, קבוצת סיעת הליכוד וקבוצת סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל לסעיף 13(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 14 כולו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 14 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על כל פרק ד' כהצעת הוועדה - סעיפים 14-13.

דליה איציק: סעיפים 14-13, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הצעת הוועדה נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לפרק ה': גמלאות וקופות גמל.

דליה איציק: לפרק ה' כולו.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: אני מבקש להבהיר.

חיים אורון: היות שהשעון לא עובד, יש להקריא את שמות המפלגות.

דליה איציק: אני אשתדל, אני לא מנהלת ישיבה בפעם הראשונה.

דליה איציק: אני אשתדל.

דליה איציק: פרק ה' כולו, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת חד"ש מציעות.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת חד"ש לסעיפים 17-15 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 15 כולו, קבוצת סיעת בל"ד מציעה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 15 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 16 כולו, קבוצת סיעת בל"ד מציעה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 16 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 17 כולו, קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת חד"ש מציעות.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 17 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על פרק ה': גמלאות וקופת גמל – סעיפים 17-15, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: סעיפים 17-15, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הצעת הוועדה התקבלה.

דליה איציק: פרק ו': תקשורת.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, לסעיף 18(א)(1) ו-(2) אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 18(א)(3), הסתייגות לקבוצת סיעת מרצ.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 18(א)(3) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 18(א)(3)(ב), פסקת משנה (1).

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 18(א)(3)(ב)(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות לפסקת משנה (2).

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 18(א)(3)(ב)(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת חד"ש מציעה – הסעיף בטל.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 18(א)(3) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 18(א)(4), הסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 18(א)(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 18(א)(5), קבוצת סיעת חד"ש.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 18(א)(5) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ מציעה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 18(א)(5) לא נתקבלה.

דליה איציק: סעיף 18(א)(6), קבוצת סיעת חד"ש מציעה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 18(א)(6) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 18(א)(7) ו-(8) אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 18(ב) אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 19, הסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 19 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לכן אנחנו עוברים להצבעה על פרק ו': תקשורת, סעיפים 19-18, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: סעיפים 19-18, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הצעת הוועדה התקבלה.

דליה איציק: עוברים לפרק ז': מסים.

דליה איציק: סעיף 20(1), קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 20(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 20(2), קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 20(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת .

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ לסעיף 20(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 20(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 20(3), הסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 20(3) לא נתקבלה.

דליה איציק: סעיף 20(4), חברי הכנסת , , , -שלו ו, להלן: קבוצת גיל.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת גיל, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת העבודה לסעיף 20(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 20(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 21 כולו, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת העבודה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש, קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת העבודה לסעיף 21 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 22, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 22 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 23 אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 24(1) אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 24(2), קבוצת סיעת חד"ש.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 24(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת סיעת בל"ד מציעה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 24(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 24(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 24(3) אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 25, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת גיל וחברת הכנסת .

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת גיל וחברת הכנסת לסעיף 25 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

יצחק לוי: גברתי, היה לנו רוב עכשיו.

יצחק לוי: אני מבקש לרשום שהיה לנו רוב.

יצחק לוי: ממה שנראה באולם, בהסתייגות האחרונה היה לנו רוב, ואני מבקש לרשום שההסתייגות התקבלה.

דליה איציק: תודה.

גדעון סער: צריך לראות את סרט הווידיאו אם הוא צודק או לא.

חיים אורון: אני מבין שיש בעיות עם ההצבעה האלקטרונית, אבל בהסתייגויות שאנשי קואליציה רשומים בהן ולא הורידו אותן, אני מבקש הצבעה אלקטרונית, שלפחות יירשם איך הם הצביעו.

דליה איציק: הערה נכונה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של קבוצת בל"ד לסעיף 25?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 25 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת בל"ד נדחתה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן לסעיף 25?

גדעון סער: הצבעה אישית.

דליה איציק: בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - נגד יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - בעד אורי אריאל - בעד זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - נגד מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נמנע משה גפני - נמנע עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - נמנע צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - נגד עבאס זכור - בעד נאדיה חילו - נגד דב חנין - בעד יואל חסון - נגד ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - אינה נוכחת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד אמנון כהן - נגד יעקב כהן - אינו נוכח יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - אינו נוכח שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - בעד חנא סוייד - בעד מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - נגד אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ -

אריה האן: אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד אני קורא בפעם השנייה: זהבה גלאון - אינה נוכחת יצחק וקנין - אינו נוכח אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח יעקב כהן - נמנע יעקב מרגי - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, תיכף אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 26, אני לא אחכה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: יש תשובות?

דליה איציק: מה יהיה עם חבר הכנסת חרמש?

דליה איציק: איפה יושב-ראש האופוזיציה?

דליה איציק: איפה המצליף?

דליה איציק: הנה יש תוצאות, חברי חברי הכנסת, להצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת אבשלום וילן.

דליה איציק: בעד - 32, נגד – 67, נמנעים - 5. ובכן, ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: עוברים לסעיף 26 כולו, הסתייגות של קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 26 לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 27 כולו, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי שבעד - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 27 לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 28 כולו, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי שבעד - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 28 לא נתקבלה.

דליה איציק: לסעיף 29 אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 30 - של חבר הכנסת ליצמן.

דליה איציק: מי שבעד - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן לסעיף 30 לא נתקבלה.

דליה איציק: אחרי סעיף 30 - של חבר הכנסת ליצמן.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן אחרי סעיף 30 לא נתקבלה.

דליה איציק: יש גם 30א.

דליה איציק: נצביע גם עליו למען הסדר הטוב.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן אחרי סעיף 30 לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על כל פרק ז', מסעיף 20 ועד 30, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: סעיפים 30-20, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הצעת הוועדה התקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נמצא כאן עמנו נשיא הבונדסטאג הגרמני.

דליה איציק: יש לנו אורח מאוד מכובד, אנחנו שמחים לקבל את פניך ואת אנשי הפמליה המכובדת שבאו אתך.

דליה איציק: (מחיאות כפיים) אתמול נפגשנו אתך ועם אנשי הפמליה שלך שעות ארוכות, וראינו, אדוני, נשיא הבונדסטאג, כמה אתה ידיד ישראל: בואך לשלום - Herzliches Wilkommen, הר ד"ר נורברט לאמרט.

דליה איציק: תרשה לי, אדוני האורח, לפתוח בנימה אישית.

דליה איציק: אני רוצה להעיד על עצמי.

דליה איציק: נולדתי בירושלים, ההורים שלי הגיעו מעירק, מארץ שלא ידעה את אימי השואה.

דליה איציק: עם זאת, אני עצמי מרגישה כמי שיצאה משם.

דליה איציק: כל אחד מאתנו, בני העם היהודי, חש כאילו הוא ניצול השואה.

דליה איציק: כי השואה, כמו שאתה יודע, היא חלק מההוויה שלנו.

דליה איציק: נדרש מאמץ אנושי אדיר כדי לנסות להתגבר על העבר ולהביט קדימה.

דליה איציק: אני רוצה להזכיר שני סנדקים גדולים שעשו את זה: דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון של ישראל, וקונרד אדנאואר, הקנצלר הראשון של גרמניה המערבית.

דליה איציק: לשני המנהיגים האלה היה ברור שיחסים בין עמים לא יכולים להתבסס על יסודות של רגש בלבד.

דליה איציק: לולא השניים הללו, ספק אם ניתן היה לגשר על התהום העמוקה שבין שני העמים.

דליה איציק: היסודות שהונחו בשנים הראשונות ליחסי הגומלין בין ישראל לבין גרמניה, הולכים ומתחזקים עם השנים.

דליה איציק: אחת המשימות החשובות בקידום היחסים בין שני העמים שלנו היא בניית גשרים, גשרים אנושיים מעל תהום העבר.

דליה איציק: אני רוצה לשבח את חילופי הנוער בין שתי הארצות.

דליה איציק: אני רואה בדרך הזאת נדבך חשוב ביותר באותו גשר אנושי.

דליה איציק: נוער ישראלי מתארח בגרמניה ופוגש את בני-גילו.

דליה איציק: נוער גרמני בא לארץ ומתרועע עם חבריו הישראלים.

דליה איציק: גרמניה היום היא אחת המדינות הידידותיות ביותר לישראל בקרב המדינות הגדולות במערב.

דליה איציק: בימים קשים אלה הוכיחה גרמניה שהיא ידידה אמיצה שלנו.

דליה איציק: גרמניה היא היום השותף הכלכלי הראשי של ישראל באירופה.

דליה איציק: קולה התומך של גרמניה נשמע בעיצוב היחסים של האיחוד האירופי כלפי ישראל.

דליה איציק: העולם קיבל את גרמניה חזרה למשפחת העמים דווקא הודות להתמודדות שלה עם ההיסטוריה הקשה שלה והודות ליחסים שנרקמו בינה ובין מדינת ישראל.

דליה איציק: יחסי הידידות בין שתי המדינות נשענים על ערכים משותפים שאנחנו חולקים וגם על אינטרסים משותפים.

דליה איציק: הכלכלה, הטכנולוגיה, המחקר והפיתוח, כל אלה מהווים בסיס לשותפויות רבות בינינו ולצעידה משותפת בעידן של המאה ה-21.

דליה איציק: בהזדמנות הזאת, אדוני, תרשה לי לברך את ארצך לרגל היכנסה לתפקיד הנשיאה התורנית של האיחוד האירופי.

דליה איציק: בינואר לפני שנה ביקרה בישראל הקנצלרית הגרמנית, הגברת אנגלה מרקל.

דליה איציק: באופן אישי אמרתי לך אתמול ואני אומרת לך גם היום, היא אשה מרשימה מאוד, אשה אמיצה, מיוחדת במינה.

דליה איציק: לפני שבועות מספר ביקר ראש הממשלה בארצכם, ראש הממשלה שלנו, מר אהוד אולמרט.

דליה איציק: יש מסורת ארוכה של מפגשים של מנהיגים גרמנים וישראלים שמייצגים מגוון רחב של דעות והשקפות, והם מגיעים היום לשיא בביקור החשוב שלך.

דליה איציק: אני רוצה להתייחס כאן בקצרה לשני נושאים כבדי משקל והרי גורל למדינת ישראל.

דליה איציק: ההצהרות החוזרות ונשנות של נשיא אירן על השמדת מדינת ישראל והפעילות שלו להכחשת השואה צריכות להדליק נורה אדומה בקרב כל מדינות העולם החופשי.

דליה איציק: ההיסטוריה כבר לימדה אותנו לקחת את הדברים הללו מאוד ברצינות.

דליה איציק: אני מבקשת לא להקל ראש בהצהרות הללו, אני יודעת גם מה אתה עשית.

דליה איציק: הגיע הזמן לעצור את התוכניות של הרודן האירני הזה לא רק בדיבורים אלא גם במעשים.

דליה איציק: חצי שנה אחרי שחטפו את בנינו, את גלעד שליט, את אודי גולדווסר ואת אלדד רגב, מדינת ישראל עדיין ממתינה לא רק לשובם ללא תנאי כי אם לדבר הומניטרי ביותר, בסיסי ביותר, לאיזה אות חיים, וגם את זה עוד לא קיבלנו.

דליה איציק: אנחנו חוזרים ומבקשים ממך, אדוני, אנא, פעל ועשה להשבת הבנים הביתה.

דליה איציק: בשני הנושאים הללו, אדוני יושב-ראש הבונדסטאג, גרמניה ממלאת תפקיד חשוב ומועיל.

דליה איציק: אנחנו מעריכים זאת ואנחנו מבקשים שגרמניה לא תרפה את ידיה בפעולות שהזכרתי רק עכשיו.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הבונדסטאג, יחסים בין עמים, כמו שאמרת לי אתמול, לא יכולים להתבסס רק על יסודות אמוציונליים.

דליה איציק: ביחסים בין עמים אין מקום לשנאת עולם וגם לא לאיבת נצח.

דליה איציק: היחסים בין גרמניה לישראל הם יחסים מיוחדים וכך הם יישארו תמיד.

דליה איציק: צלקות העבר יישארו אתנו, אירועי העבר יישארו חקוקים בזיכרון הלאומי של העם שלנו, עדי עד.

דליה איציק: אבל אנחנו רוצים לשתף פעולה בהווה ולבנות יחד עתיד טוב יותר לכולנו.

דליה איציק: אדוני הנשיא, אתה ידיד אמיתי של ישראל.

דליה איציק: ביקורך בכנסת הוא חוליה נוספת של הושטת יד משותפת אל מחר, אל מחר של תקווה.

דליה איציק: ברוך אתה בבואך אלינו.

דליה איציק: (מחיאות כפיים) נשיא הבונדסטאג הודיע לי שהוא נשאר עוד יום, מחר, להלווייתו של טדי קולק, זו גם כן מחווה מאוד יפה.

דליה איציק: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דליה איציק: חברי חברי הכנסת אנחנו עוברים לפרק ח': מסים.

דליה איציק: סעיף 31, קבוצת רע"ם-תע"ל – כמו שאתם מרגישים, קולי בוגד בי, נא לעזור לי.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 31 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 32 כולו.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 32 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 33, קבוצת רע"ם-תע"ל, קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 33 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 34, קבוצת רע"ם-תע"ל, קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 34 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 35, קבוצת רע"ם-תע"ל, קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 35 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 36, קבוצת רע"ם-תע"ל, קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 36 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 37 - אין הסתייגויות.

דליה איציק: לכן אנחנו עוברים להצבעה על פרק ח': מסים, מסעיף 31 עד סעיף 37, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיפים 37-31, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הצעת הוועדה נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לפרק ט': מים.

דליה איציק: סעיף 38 כולו, קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת חד"ש.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 38 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 38(1) - אין הסתייגויות.

דליה איציק: אחרי סעיף 38(1), חברת הכנסת יחימוביץ.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ אחרי סעיף 38(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיפים 38(2) ו-38(3) - אין הסתייגויות.

דליה איציק: סעיף 38(4), חברת הכנסת יחימוביץ.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

זאב בוים: היא לא נמצאת.

דליה איציק: היא לא נוכחת.

דליה איציק: הלאה.

דליה איציק: קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 38(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: קבוצת בל"ד מציעה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 38(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: למען הסדר הטוב, נעבור להסתייגות (1).

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (1) של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 38(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו בהסתייגות (2).

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 38(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 29 כולו.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

קריאות: סעיף 39 כולו.

דליה איציק: נכון.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 39 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 39(א), קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 39(א) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 39(ב), קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 39(ב) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 39(ג), עמוד 15, לטובת העוקבים.

דליה איציק: קבוצת סיעת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 39(ג) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 39(ד) - אין הסתייגויות.

דליה איציק: לסעיף 40 כולו, קבוצת חד"ש מציעה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 40 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: רע"ם-תע"ל מציעה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 40 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 40(1), קבוצת בל"ד מציעה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 40(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: 40(1), בל"ד מציעה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 40(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 40(2).

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 40(2) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו בסעיף 40(3).

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: בסעיף 40 נגמר פרק.

דליה איציק: לא.

חיים אורון: כן.

חיים אורון: זה שונות.

דליה איציק: לא.

דליה איציק: עוד לא הצבעתי על סעיף 40(3), חבר הכנסת אורון.

דליה איציק: למה אתה מפריע?

דליה איציק: אתה כזה איש מקסים ונחמד, למה להפריע לי?

דליה איציק: סעיף 40(3).

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 40(3) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש ואדוני המזכיר, אני אולי נחמד, אבל אני לא טועה.

חיים אורון: בסעיף 40 נגמר פרק, בסעיף 41 מתחיל פרק חדש.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על פרק ט', מסעיף 38 עד סעיף 40, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיפים 40-38, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הצעת הוועדה נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לפרק י': שונות.

דליה איציק: סעיף 41 כולו, הסתייגות לקבוצת בל"ד, קבוצת רע"ם-תע"ל, קבוצת מרצ וקבוצת העבודה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד, קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת מרצ

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, ההצעה הבאה היא הצעה של חברי הכנסת גלזר, ברוורמן - - -

דליה איציק: הורידו.

ראובן ריבלין: רציתי לשאול את אלחנן גלזר, את אבישי ברוורמן, את אבשלום וילן, את סטס מיסז'ניקוב, אחד-אחד אם הם תומכים.

דליה איציק: ברור.

דליה איציק: למען הסדר הטוב נצביע על ההסתייגות.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת גלזר, ברוורמן ואחרים?

חיים אורון: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על סעיף (1).

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 27 נגד - 50 נמנעים – 1 ההסתייגות (1) של חברי הכנסת אלחנן גלזר, אבישי ברוורמן, אבשלום וילן, סטס מיסז'ניקוב, זאב אלקין, סופה לנדבר ואחמד טיבי וקבוצת סיעת העבודה לסעיף 41 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: למען הסדר הטוב נצביע גם על (2) אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 20 נגד - 54 נמנעים – 5 ההסתייגות (2) של חברי הכנסת אלחנן גלזר, אבישי ברוורמן, אבשלום וילן, סטס מיסז'ניקוב, זאב אלקין, סופה לנדבר ואחמד טיבי וקבוצת סיעת העבודה לסעיף 41 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת הליכוד.

גדעון סער: מסירה.

דליה איציק: מסירה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: יפה.

דליה איציק: לסעיף 42 אין הסתייגויות.

דליה איציק: אנחנו עוברים לאחרי סעיף 42 - עמוד 17, לטובת העוקבים.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן.

קריאה: הוריד.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 43(1) ו-(2).

דליה איציק: אין הסתייגויות.

קריאה: הוא לא הוריד.

דליה איציק: הורדת?

דליה איציק: לא.

דליה איציק: נא לא לדבר בשם חבר הכנסת ליצמן.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת ליצמן לסעיף 42.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת יעקב ליצמן אחרי סעיף 42 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 43(1) ו-(2) אין הסתייגויות.

דליה איציק: סעיף 43(3) - קבוצת מרצ.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 43(3) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיף 44 - קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת חד"ש.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת חד"ש לסעיף 44 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: לסעיפים 46-45 אין הסתייגויות.

דליה איציק: הסתייגות לסעיף 47 - כולו.

גדעון סער: גברתי, מדובר בהקפאת שכר המינימום, ואנחנו מבקשים הצבעה אישית.

גדעון סער: אני מזכיר שמפלגת העבודה חתומה על הסתייגות.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, האם אתה מדבר על סעיף 47?

דליה איציק: סעיף 47.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה אישית.

דליה איציק: בבקשה, אדוני המזכיר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - נגד יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - אינו נוכח דוד אזולאי - נגד

דליה איציק: סליחה, אדוני המזכיר.

דליה איציק: חבר הכנסת עתניאל שנלר, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, נא לשבת.

דליה איציק: אדוני שר הביטחון, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחקי, אולי תעזור לי קצת?

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אריאל אטיאס - אינו נוכח עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - אינו נוכח - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - אינו נוכח אורי אריאל - בעד זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - אינו נוכח מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נגד משה גפני - נמנע

אביגדור יצחקי: - - - מה אתה רוצה?

גדעון סער: זה שכר מינימום.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת שי חרמש, אני לא רוצה להעיר לך שוב.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) שמואל הלפרט - נמנע צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח

דליה איציק: חבר הכנסת סער, אתה נורא מפריע.

דליה איציק: הוא לא יכול לשמוע.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק וקנין.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - אינו נוכח

יצחק לוי: יצחק זיו נוכח.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אז הוא יצביע.

אריה האן: עבאס זכור - בעד נאדיה חילו - אינה נוכחת

דליה איציק: חבר הכנסת חרמש, אני לא מעירה לך אפילו עוד פעם אחת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) דב חנין - בעד יואל חסון - נגד ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - בעד אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - אינו נוכח דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד אמנון כהן - נגד יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נמנע שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - אינו נוכח איפה הוא?

אריה האן: חבר הכנסת מלכיאור נכנס.

אריה האן: מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - נגד

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) שרה מרום-שלו - נגד

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, עד כאן אנחנו שומעים.

דליה איציק: הוא לא יכול לשמוע.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יורם מרציאנו - נגד

גדעון סער: גם אתה?

יורם מרציאנו: כן, גם אני - - -

משה כחלון: ברור - - -

דליה איציק: לא, לא.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער – פעם ראשונה.

יורם מרציאנו: הדבר האחרון שהייתי - - -

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, פעם - - -

קריאה: - - -

דליה איציק: מה?

דליה איציק: ליהנות?

דליה איציק: מה עם הקול שלי?

דליה איציק: לא, רק עבודה.

דליה איציק: באנו לעבוד.

דליה איציק: קדימה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - בעד אורית נוקד - אינה נוכחת בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - בעד מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד

גדעון סער: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת סער, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

קריאה: איפה החיילים?

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד

דליה איציק: השר הרצוג, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני רק לא יודע מאיפה להביא את הכסף.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד רבותי, קריאה חוזרת: זבולון אורלב - בעד אריאל אטיאס - נגד

דליה איציק: חבר הכנסת סער, אתה מתעקש שאוציא אותך היום?

דליה איציק: די, מספיק.

גדעון סער: - - -

דליה איציק: אני יודעת שדיברת אתו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אפי איתם - אינו נוכח טלב אלסאנע - בעד גלעד ארדן - בעד שלמה בניזרי - אינו נוכח עזמי בשארה - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת צבי הנדל - אינו נוכח יצחק וקנין - אינו נוכח יצחק זיו - נגד נאדיה חילו - אינה נוכחת דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח אורית נוקד - אינה נוכחת בנימין נתניהו - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח תודה רבה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבענו על סעיף 42 ותיכף נדע את התוצאות.

חיים אורון: לדעתי, יש תוצאות טובות.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבענו עכשיו על סעיף 47 שבעמוד 17.

דליה איציק: בעד – 32, נגד – 63, נמנעים – 6.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: עתה, הסתייגות קבוצת בל"ד – מס' (1).

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (1) של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: למען הסדר הטוב, גם סעיף (2).

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' (3).

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: למען הסדר הטוב נעבור לסעיף (2).

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (2) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: למען הסדר הטוב נעבור גם למס' (3).

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות (3) של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

ראובן ריבלין: מסירים את ההסתייגויות.

דליה איציק: קבוצת בל"ד – מסירה?

חיים אורון: אבל את יכולה להצביע על כל הסתייגות.

דליה איציק: בסדר.

דליה איציק: אדוני, קבוצת בל"ד מסירה?

קריאה: לא.

דליה איציק: מי בעד הסתייגות קבוצת בל"ד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 47 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 48 כולו - הסתייגות קבוצת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 48 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 48(1) – הסתייגות קבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 48(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד.

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 16 נגד – 62 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 48(1) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 48(2) – אין הסתייגויות.

דליה איציק: סעיף 48(3) – הסתייגות קבוצת מרצ.

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 27 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 62 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 48(3) לא נתקבלה.

חיים אורון: - - -

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אנחנו באמצע הצבעה.

גדעון סער: אדוני שר האוצר, אתה מקבל פה יותר גיבוי משם.

גדעון סער: אתה מקבל פה יותר גיבוי מאשר - - -

אברהם הירשזון: - - -

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 48(4) – הסתייגות קבוצת חד"ש.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 48(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת בל"ד – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 48(4) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 48(5) – הסתייגות קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 48(5) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 48(5) לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 49.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת רע"ם-תע"ל, קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת חד"ש וקבוצת סיעת בל"ד לסעיף 49 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 49 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 50.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת העבודה – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל, קבוצת סיעת חד"ש וקבוצת סיעת העבודה לסעיף 50 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 50 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: עוברים לסעיף 51.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת רע"ם-תע"ל וקבוצת העבודה – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל וקבוצת סיעת העבודה לסעיף 51 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סעיף 52 – הסתייגות קבוצת חד"ש.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש לסעיף 52 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת סיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל; מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל לסעיף 52 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות שר האוצר ושר הבינוי והשיכון.

קריאה: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: שמעתי.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 28 בעד ההסתייגות – 73 נגד – 9 נמנעים – 2 ההסתייגות של שר האוצר ושר הבינוי והשיכון לסעיף 52 נתקבלה.

דליה איציק: כמו שאתם רואים, ההסתייגות התקבלה.

דליה איציק: סעיף 53 – הסתייגות קבוצת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 53 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת בל"ד – מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 53 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת מרצ וקבוצת הליכוד; מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ וקבוצת סיעת הליכוד לסעיף 53 לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על פרק "שונות" כהצעת הוועדה – סעיפים 41–53, עם ההסתייגות כמובן.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיפים 41–53, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

דליה איציק: הצעת הוועדה, עם ההסתייגות שהתקבלה – התקבלה.

דליה איציק: עוברים לקריאה שלישית.

חיים אורון: לא, הוא רוצה למשוך.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, האם אתה רוצה למשוך?

יעקב ליצמן: לא.

דליה איציק: אתה לא רוצה למשוך.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מי בעד - ירים את ידו.

גדעון סער: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: הצבעה מס' 29 בעד החוק – 59 נגד – 26 נמנעים – 5 חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007), התשס"ז-2007, נתקבל.

אהוד אולמרט: הצבעתי בעד, אבל נרשם כאילו אני - - - צריך לתקן את זה.

גדעון סער: אדוני ראש הממשלה, לא טעית.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אדוני שר האוצר, אני קובעת שחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007) התקבל.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, תודה לכם.

דליה איציק: תודו שכאשר אתם לא מפריעים זה עובר מהר.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: הישיבה תתחדש בשעה 14:00.

דליה איציק: נא להקפיד להיות בזמן.

דליה איציק: (הישיבה נפסקה בשעה 13:15 ונתחדשה בשעה 14:05.

דליה איציק: )

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 3739; נספחות.

דליה איציק: ]

יצחק אהרונוביץ': חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוברים להנמקת ההסתייגויות להצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2007, התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': יפתח את הדיון יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יצחק אהרונוביץ': הוא יציג את התקציב.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מתנצל על שאני מצונן.

יעקב ליצמן: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת התקציב לשנת הכספים 2007.

יעקב ליצמן: התקציב לשנת 2007 עומד על 282 מיליארד ו-800 מיליון ש"ח.

יצחק אהרונוביץ': סגן יושב-ראש הכנסת סער.

יעקב ליצמן: השנה התחילה ועדת הכספים לקיים את הדיונים על התקציב לשנת 2007 מוקדם מאוד, מייד עם קבלת ספרי התקציב ממליאת הכנסת.

יעקב ליצמן: בעבודה על התקציב השנה הקפדתי להזמין בראש ובראשונה את כל משרדי הממשלה שוועדת הכספים לא הספיקה לשמוע בהחלטה על התקציב לשנת 2006.

יעקב ליצמן: חברי הוועדה הקדישו זמן רב להכנת התקציב, והוועדה למדה היטב את סעיפי התקציב השונים ואת הצרכים של משק המדינה.

יעקב ליצמן: הדיונים בוועדה היו רציניים מאוד, וההליך התנהל באופן סביר וענייני.

יעקב ליצמן: הוועדה אפשרה למשרדי הממשלה השונים להעלות בפניה את כל טענותיהם ודרישותיהם התקציביות, כדי לבחון אם ניתן למצוא פתרונות חדשים גם במהלך שנת התקציב.

יעקב ליצמן: אף-על-פי שחברי הוועדה תמכו פעמים רבות בבקשות להגדלת סעיפי תקציב שונים בתקציבים של משרדי הממשלה, בסופו של דבר הוחלט לאשר את התקציב שהובא אלינו כלשונו, מתוך אחריותה הציבורית של הוועדה ומתוך ידיעה שגם הכנסת וגם ועדת הכספים ממשיכות לעקוב אחר ביצוע התקציב בשנת 2007.

יעקב ליצמן: אף-על-פי שהוועדה לא הצליחה להגדיל את התקציב בסעיפים שונים, היא תוכל למנוע קיצוץ רוחבי בסעיפים אלו ולאשר העברות תקציביות בין סעיפים, מכוח סמכותה לפי חוק יסודות התקציב.

יעקב ליצמן: לפיכך, חברי הכנסת, אני קורא לכם לאשר את התקציב המוגש בפניכם בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יעקב ליצמן: ברשותכם, אני רוצה לומר כמה מלים לסיום.

יעקב ליצמן: בדיון בתקציב המדינה בוועדת הכספים השתרש מנהג מאוד לא יפה, ואני חייב להגיד את זה כמעט לכל השרים; אולי שרת החוץ היא היחידה שאינה בכלל הזה.

יעקב ליצמן: השרים מצביעים במליאת הממשלה על תקציב המדינה.

יעקב ליצמן: אני לא יודע כמה רציני הדיון שם.

יעקב ליצמן: שם הדיון מתקיים יום, הם רואים את התקציב אולי יומיים, אבל יש הצבעה.

יעקב ליצמן: אדוני צודק, אין שר.

יעקב ליצמן: אולי נעשה הפסקה?

יצחק אהרונוביץ': אם אדוני מבקש הפסקה, ניעתר.

יצחק אהרונוביץ': נעשה הפסקה.

יצחק אהרונוביץ': נזמן שר למליאה.

יצחק אהרונוביץ': (הישיבה נפסקה בשעה 14:08 ונתחדשה בשעה 14:11.

יצחק אהרונוביץ': )

יצחק אהרונוביץ': השר בן-אליעזר הצטרף אלינו, חבר הכנסת ליצמן.

יצחק אהרונוביץ': אני מחדש את הישיבה לאחר הפסקה קצרה.

יצחק אהרונוביץ': יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, ימשיך בדבריו.

יעקב ליצמן: כפי שאמרתי קודם בקשר לתקציב שהגשנו, אדוני השר, השתרש מנהג מאוד לא יפה, שאחרי שכולם מצביעים בממשלה בעד התקציב – אני לא מדבר על אלה שהצביעו נגד, וגם עליהם חלה החובה לתמוך בתקציב, אני מדבר על אלה שהצביעו בעד ותמכו, והכול בסדר, איזה פלא, כאשר מגיעים לוועדת הכספים – ואני רוצה להגיד שגם חבר הכנסת ריבלין וגם חבר הכנסת אורון העלו את זה כבר אתמול בנאומים – לכל שר יש סל קניות לוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: השנה עשינו מנהג, שמי שבא, שר שהופיע בפני הוועדה – רשמנו על לוח עבודה כמה הוא ביקש.

יצחק אהרונוביץ': ראיתי את זה.

יעקב ליצמן: ולכן, אדוני היושב-ראש, תרשה לי לקרוא בפניכם את רשימת הקניות של השרים – מה שהם תמכו בוועדה – ואני אקרא בפניכם בדיוק את הרשימה של מה שאמרו לנו בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: זה מתחיל כך: משרד הבריאות – שר הבריאות ביקש שאנחנו נדאג לו ל-600 מיליון שקל נוספים.

יעקב ליצמן: צנוע.

ראובן ריבלין: ביקש מיליארד, והסתפק ב-600 מיליון.

יעקב ליצמן: 600 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אני מציין את כל הסכומים במדויק.

יעקב ליצמן: רובי, אני חייב לתקן.

יעקב ליצמן: 600 מיליון היה בלי סל התרופות.

יעקב ליצמן: לסל התרופות הוא אמר שהוא צריך 450 מיליון שקל.

ראובן ריבלין: יחד – מיליארד ו-50 מיליון.

יעקב ליצמן: מיליארד ו-50 מיליון שקל ביקש שר הבריאות בוועדה, לתוספת משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: אבל בממשלה תמכו.

יעקב ליצמן: מנכ"ל משרד הרווחה – אדוני יודע ששר הרווחה זה ראש הממשלה, ולא הצלחנו להביא אותו לוועדה, כי אין לי אפשרות להזמין ראש ממשלה לדיון בוועדה – הוא היה צנוע יותר.

יעקב ליצמן: המנכ"ל ביקש 300 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: קצבת הסיעוד – 40 מיליון שקל; ביטוח לאומי – 400 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: משרד התיירות – לא משרד מי יודע מה גדול, נכון?

יעקב ליצמן: 301 מיליון שקל – פרסום, דברים חשובים; אבל הוא ביקש.

רונית תירוש: - - - מיליון - - -

יעקב ליצמן: איכות הסביבה – אני לא יודע כמה בכלל התקציב של איכות הסביבה.

יעקב ליצמן: אדוני יודע?

יעקב ליצמן: אני לא זוכר בדיוק כמה, אבל הוא ביקש 288 מיליון שקל.

ראובן ריבלין: תוספת.

יעקב ליצמן: זה יותר.

יעקב ליצמן: נדמה לי שכל התקציב שלו - - -

ראובן ריבלין: התקציב שלו הוא כמיליארד ו-200 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: גמלאים וזכויותיהם – 390 מיליון שקל; משרד הדתות – 30 מיליון שקל; מענקי איזון לרשויות המקומיות – 150 מיליון שקל; הקמת חדרי ביטחון בעוטף-עזה – 300 מיליון שקל; חינוך – במיוחד חינוך לגיל הרך – השכלה אקדמית, תרבות יהודית, תנועות נוער – ביחד, 455 מיליון שקל; מערכת הביטחון – וזו הפעם הראשונה ששר הביטחון הופיע אצלנו, כי חלק מהתקציב היה גלוי – ביקש לא פחות ולא יותר, 2 מיליארדי שקלים; מו"פ – מרכז ההשקעות – 500 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אגב, רבותי, חברי הכנסת, אדוני השר, אולי אדוני ישכנע אותי - - -

ראובן ריבלין: לא כולל המדען הראשי.

יעקב ליצמן: מו"פ ומרכז ההשקעות.

ראובן ריבלין: לא כולל מרכז ההשקעות.

ראובן ריבלין: למו"פ ביקש 500 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: למו"פ ביקש 500.

יעקב ליצמן: מרכז ההשקעות – אנחנו בוועדה הצענו 500, ויש הסתייגות, בואו נראה איך חברי הכנסת יצביעו.

יעקב ליצמן: אבל, אדוני השר, מה שמפריע לי מאוד, ואני רוצה להעיר לגבי הקטע הזה - - -

בנימין בן-אליעזר: מה ביקש משרד התשתיות?

יעקב ליצמן: אדוני לא הופיע אצלנו, כי השנה הסדר היה שאנחנו הזמנו את השרים, ומלבד שר הבריאות ושרת חינוך, הזמנו רק את אלה שלא הופיעו ב-2006.

יעקב ליצמן: אדוני הופיע ב-2006, ולכן לא הופיע הפעם.

יעקב ליצמן: אבל מה שהפריע לי – ואני חייב להעיר על כך מלה – תקציב הביטחון, אדוני השר, אושר, אתה יודע בהשתתפות כמה חברי כנסת?

יעקב ליצמן: שלושה.

יעקב ליצמן: וזה בוועדה המיוחדת הזאת.

יעקב ליצמן: זה עבר בשניים נגד אחד.

יעקב ליצמן: יושב-ראש הוועדה צחי הנגבי הצביע בעד; אפי איתם הצביע נגד, ומרצ – אופוזיציה - - -

ראובן ריבלין: וילן, אפשר להגיד.

יעקב ליצמן: אבו – מרצ, אופוזיציה - היא הכריעה את הכף.

יעקב ליצמן: האם אדוני השר חושב שאת תקציב הביטחון צריך לאשר בכנסת בשניים נגד אחד?

יעקב ליצמן: האם אדוני חושב שזה נכון?

יעקב ליצמן: ואחר כך אומרים שבוועדת הכספים עושים דברים מהר.

יעקב ליצמן: מה זה לעומת 50 מיליארד השקל – אני מדבר עם כל התוספות, עם כל הדברים – תקציב הביטחון, שניים נגד אחד?

יעקב ליצמן: והאופוזיציה העבירה את זה, כי אף אחד בקואליציה לא העז אפילו לתמוך בכך, ולכן הוא לא בא.

יעקב ליצמן: אז אם צריך לעשות סדר, רבותי – וצריך לעשות סדר – אני חושב שהגיע הזמן שהקואליציה תראה איך הם נראים.

יעקב ליצמן: עוד שתי מלים, ברשותכם, ואני מסיים – אני אקצר, אני לא נואם נאומים ארוכים.

יצחק אהרונוביץ': האם יש לך את הסך הכול, כמה דרישות עלו?

יצחק אהרונוביץ': כמה בקשות?

יעקב ליצמן: רובי, כמה זה היה ביחד?

ראובן ריבלין: כ-12 מיליארד.

יצחק אהרונוביץ': לפי החשבון שלי, מעל 6 מיליארדים.

ראובן ריבלין: בלי תקציב הביטחון?

יצחק אהרונוביץ': עם 2 המיליארדים, הכנסתי אותם.

יעקב ליצמן: אולי.

יעקב ליצמן: אני מקבל, לא עשיתי את הסיכום.

יעקב ליצמן: דיברנו למטה, ואחר כך השתנו דברים – בהחלט יכול להיות.

יצחק אהרונוביץ': מעל 6 מיליארדים.

יעקב ליצמן: הניחו לפנינו כאן את ההסכם כביכול – ששר האוצר הודיע – שעם 290 מיליון שקל אנחנו נימנע.

יעקב ליצמן: כתוב בנייר של שר האוצר: 260 מיליון אנחנו ניתן לישיבות הגבוהות, לאברכי כוללים.

יעקב ליצמן: אם אני אסתכל כמה היה הקיצוץ בשנים האחרונות בתקציב הישיבות – זה עבר את הסכום הזה.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, מצד אחד הממשלה מקצצת, ומצד שני צריך לקבל הכול בהסכם קואליציוני.

יעקב ליצמן: עוד מעט תקציב הישיבות יהיה אפס – לצערי, לפי המצב הזה, כי כל שנה יורדים, flat.

יעקב ליצמן: אדוני השר יודע שבקרוב יש העלאה של מיליארד ו-800 מיליון שקל בתקציב הביטחון, וצריך להשיג כסף – ואין כסף.

יעקב ליצמן: וכבר הודיעו שחינוך לא, רווחה לא, בריאות לא, אז מה נשאר?

יעקב ליצמן: יעשו עוד פעם flat בכל הדברים, ואני בטוח שעוד פעם יהיה שינוי.

יעקב ליצמן: לכן, אדוני, אני חושב שהגיע הזמן שתקציב הישיבות יהיה בתוך התקציב.

יעקב ליצמן: ברשות אדוני, אני רוצה להודות לכל מי שסייע בעבודה המאומצת על הצעת חוק ההסדרים והצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2007: לעובדי הוועדה – למנהל הוועדה טמיר כהן; למזכירות – ליאת קרפטי, רחל סמואל ואורית ארז; לדובר הוועדה, צבי רוזן; ליועצת הכלכלית לוועדה, סמדר אלחנני; ליועצת המשפטית לכנסת, עורכת-דין נורית אלשטיין, על הנחיותיה בנושא; ליועצים המשפטיים שהשתתפו בדיוני ועדת הכספים והכינו את הנוסח – שגית אפיק, שאני חייב לשבח אותה על העבודה הקשה והגדולה שהיא עשתה בוועדה, שהכול ידפוק ויהיה בזמן, ג'ודי וסרמן, אתי בנדלר, אפרת קוצינסקי, מרב תורג'מן, שמרית שקד, גיל שבתאי, איתי עצמון, ניר ימין ודפנה ברנאי, הממונה על נוסח החוק; לנציגי הממשלה שסייעו לעבודתה של הוועדה בהכנת החוקים האלה; לצוות הקצרניות, לסדרנים, לאנשי המשמר, לעובדי הדפוס, לעובדי המשק והמזנון, וכמובן לכל היושבים-ראש, סגני היושב-ראש שסבלו ויסבלו היום.

בנימין בן-אליעזר: מגיעות לך הרבה ברכות.

בנימין בן-אליעזר: אני שומע מכל עבר על העבודה הטובה שאתה עושה, ועל כך - יישר כוח.

יעקב ליצמן: את זה נראה, אדוני, בעניין ההדחה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו עוברים לדיון על ההסתייגויות.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר הנכבד, מטבע הדברים היה ראש האופוזיציה צריך לעמוד פה ולנאום את נאום התקציב, אבל כאשר הממשלה מתייחסת לכנסת כפי שהיא מתייחסת - ואין לי טענה וחצי טענה לשר הנכבד, איש רב מעשים ופעלים, שכבר מילא תפקידים רבים בממשלת ישראל ועכשיו נקרא לכאן על-כורחו לבוא ולשבת ולאייש - - -

בנימין בן-אליעזר: למה על-כורחו?

ראובן ריבלין: בהיותו תורן.

ראובן ריבלין: הוא אפילו לא ידע לאיזה דיון הוא עתיד להיקלע.

בנימין בן-אליעזר: למה?

בנימין בן-אליעזר: כתוב.

ראובן ריבלין: כאשר ראש הממשלה לא נמצא בישיבה על התקציב, ישיבה שהיא לפני יום הדין המכריע, שלפיו הממשלה פועלת כל השנה, במגבלות ובאפשרויות שהתקציב נותן, וכאשר שר האוצר לא נמצא כאן, מטבע הדברים, כאשר הממשלה מזלזלת בכנסת נפגם הדיון על התקציב.

ראובן ריבלין: כבר נאמר רבות, והיה לי אבא חכם, כבוד השר בן-אליעזר, יקירי, שהיה אומר לי תמיד: בדרך למעלה לא צריך לפגוע באנשים, כי תמיד פוגשים את כולם בדרך חזרה.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שמן הראוי, גם כשיש קואליציה אדירה - הממלכתיות מחייבת, הרצינות מחייבת, הציבור בישראל רוצה לשמוע את הטענות ואת התשובות, שכן העם בישראל מתבשר שהגזירות תמו ואנחנו עומדים לפני עידן חדש שבו יש באמת חמלה חברתית ויש בשורה בתקציב.

ראובן ריבלין: אני לא כחברי כנסת פופוליסטים אשר באים ואומרים: בכל מקרה שהעם מבקש, כאשר אתה אופוזיציה - תיתן.

ראובן ריבלין: הוכחנו זאת בוועדת הכספים, כאשר הליכוד עמד על כך שתקרת ההוצאה לא תעלה על 1.7%.

ראובן ריבלין: אמרנו זאת גם מסיבה פשוטה, משום שידענו שחזרתנו לשלטון אולי לא תקרה כהרף עין אבל היא ודאית, ולמה שאנחנו ניתן יד להוצאה מיותרת, אשר תחזיר את הצורך לחייב את הממשלה שתבוא לאחר מכן להביא עוד פעם למגבלות תקציביות ולגזרות כלכליות קשות.

ראובן ריבלין: כל הזעם והקצף שיצאו על ממשלת הליכוד, ממשלתו של אריאל שרון, אבל בעיקר תועלו לכיוונו של בנימין נתניהו, שר האוצר, נבעו מהצורך, שהיה אולי כורח מגונה אבל לא היה אפשר בלעדיו, לבוא ולגזור גזירות כשהיינו צריכים להציל את המקרו-כלכלה.

ראובן ריבלין: גם השר בן-אליעזר, גם אנוכי, גם כשרים - - -

בנימין בן-אליעזר: אני מכיר את מידת החמלה שלך ולכן מפתיע אותי הנאום הזה.

בנימין בן-אליעזר: איפה היית בימים ההם, כשהוא גזר וגזר בבשר החי?

ראובן ריבלין: אחי היקר, השר הנכבד, ישבתי לידך בממשלה ושנינו דיברנו כנגד התקציב.

ראובן ריבלין: גם מתן וילנאי היה אתנו בממשלה ודיבר, לא רק על הגוף אלא על הנשמה, בהיותו שר התרבות.

ראובן ריבלין: שנינו באנו ואמרנו את דברינו וביקשנו להתריע על כך שכאשר אתה דואג למקרו ומזניח את המיקרו סופך לצאת וידיך על ראשך.

ראובן ריבלין: עם זה, גם אני וגם אתה הצבענו בעד מסגרת התקציב וסדר העדיפויות, מהטעם הפשוט שידענו שעלולה לבוא רעה גדולה על כלכלת ישראל עד כדי אובדן דרך, ולכן אנחנו שמענו לחכמי האוצר ואישרנו דברים בניגוד למצפוננו.

ראובן ריבלין: אבל אז לא באה הממשלה עם איזו בשורה חברתית.

ראובן ריבלין: אז אמרו שיהיו דם, יזע ודמעות, שיהיה קושי רב, שאנחנו עתידים לקבל גזירות קשות שרבים מאתנו לא יוכלו לעמוד בהן, אבל אנחנו מחויבים לעמוד בהן.

ראובן ריבלין: היום, לאחר שהצמיחה היא כבר 5%, ויש אומרים שהמחיר הגדול, ואתמול אמרתי זאת - בכנסת הקודמת היתה ממשלה שהמרכיב המרכזי שלה היה 55 חברי כנסת, והם היו 40 חברי הליכוד ו-15 חברי שינוי.

ראובן ריבלין: ידידי היקר, השר הנכבד, מכל שתי המפלגות על 55 הגוזרים בהן - אני לא מדבר על אישים אלא על הליכוד ושינוי - נשארו 12 בכנסת הזאת.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר על חברים אחרים שהלכו למפלגות אחרות, אם היו במפלגתך או במפלגתי.

ראובן ריבלין: אני מדבר על הליכוד ועל שינוי: היו להם 55 מנדטים והם ירדו ל-12.

ראובן ריבלין: הם משלמים את המחיר על כך שהם לא נתנו את לבם לאותם אזרחים אומללים אשר הכלכלה ניצלה, והם שילמו מחיר שהם לא היו יכולים לעמוד בו.

ראובן ריבלין: אבל אני אומר לכבוד השר פואד בן-אליעזר שנמצא פה, ואמור זאת לחבריך השרים: בדרך למעלה אל תשכח.

ראובן ריבלין: עליתם גם על שברו של הליכוד, הליכוד אשר חשב שהמקרו חשוב מהמיקרו ולא הבין שחד הם.

ראובן ריבלין: ואני אומר לכם, היום, כאשר רווח, וכאשר התוכנית הכלכלית הצליחה, וכאשר הצמיחה היא 5%, וראש הממשלה מתפאר בכך, ובצדק, ואומר: לא ה-4% שצפו, ולא ה-3% שאליהם ירדו לאחר המלחמה, אלא 5%.

ראובן ריבלין: ה-5% הם קודם כול תוצאה של הפריחה הכלכלית בעולם, של מצב הדולר והאירו לעומת השקל, של העוצמה של הכלכלה הישראלית, של הרצון והיכולת לראות בישראל מקור כלכלי להשקעות ברוכות.

ראובן ריבלין: אלו הם דברים שהביאו את הממשלה הזאת, שרק חמלה בלבה, שהקפיטליזם המנוול – איך קרא לזה המשנה לראש הממשלה אז ועכשיו, הקפיטליזם הנבזי?

שלי יחימוביץ': החזירי.

ראובן ריבלין: החזירי.

ראובן ריבלין: אחי פואד, אדוני השר הנכבד, אתם הרי באתם לכאן כדי לבטל את כל החזירויות.

ראובן ריבלין: ואני אומר לכם, היום הצבענו על חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: חוק ההסדרים הוא כאין וכאפס.

ראובן ריבלין: האמת כולה נמצאת בחוק התקציב שעליו אנחנו דנים כרגע.

ראובן ריבלין: אני מדבר אל שר התשתיות, כי באמת, אינני רוצה להתגרות, שהרי אין אחד כאן בכנסת שבקיא בתקציב שלא יודע שאנחנו הולכים לשנת תקציב קשה מאוד, שאני לא בטוח שהיא תוכל להביא אפילו כדי איזה גישור קטן על הפער בין השכבות המבוססות לשכבות שנמצאות מתחת לקו העוני, והן עובדות - משום ש-60% מהמשפחות שנמצאות מתחת לקו העוני עובדות, משתכרות, רק הם אינם יכולים לקיים את הנשמה והגוף יחד במשכורת הדלה שהם משתכרים.

ראובן ריבלין: ידוע גם לך - אתה שר התשתיות, ותיכף אני אגיע אליך, כי אתה היחיד שנמצא כאן, מתוך כבוד שאתה נותן לכנסת ורצון לשמוע במה הדברים עוסקים ובמה הדברים אמורים - אתה הרי צריך להבין, ומי כמוך יודע שכאשר יש פריחה ושגשוג כלשהם של הכלכלה זה רק יכול להביא לידי הגדלת הפער ולא לצמצומו אם אתה לא מייחד את הכספים לאותם חסרי ישע, שהפכו חסרי ישע עקב התנהלותה של החברה בישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו הרי רוצים לדאוג לפריפריות.

ראובן ריבלין: הקמנו אפילו משרד אדיר שדואג לגליל ולנגב.

ראובן ריבלין: אין דבר וחצי דבר שמכוון אליו, יותר מכך – האם ידוע לך, אדוני השר הנכבד, שר הביטחון לשעבר, אחד מראשי מפלגת העבודה, אלוף באמת, אחד ממצביאי צה"ל בכל התקופות, אתה יודע שאחת התוכניות, שהיא תוכנית הרכבת, שמקרבת את הפריפריה למרכז ויוצרת הזדמנויות, יש בה נסיגה, כי כבר ב-2006 הפחתנו על מנת להעביר לביטחון כ-200 מיליון שקל ועכשיו ביטלנו כמיליארד וחצי שקל על מנת להעבירו לתקציב הביטחון.

ראובן ריבלין: אלה דברים שיפגעו בתוכנית שגם אותה ממשלה קפיטליסטית חזירית באה ואמרה: כאשר אנחנו משקיעים בתשתיות אנחנו לפחות מוכיחים שאנחנו דואגים לפריפריה, שאנחנו דואגים ליכולת של הציבור להגיע, בסופו של דבר, למצב שיהיה לה אם לא שוויון הזדמנויות, הזדמנויות כלשהן.

ראובן ריבלין: הדברים האלה נעלמים כאילו אפשר לעבור עליהם לסדר-היום.

ראובן ריבלין: יש כאן איזו זחיחות לגבי יכולת חברי הכנסת לתפוס את גודל הגזירה שנגזרה כאן.

ראובן ריבלין: ואני מדבר על כך רק משום שכבוד השר מצא לנכון להיות פה, הרי הוא האחראי והמופקד בשם כולנו על התשתיות.

ראובן ריבלין: ואני יודע, פואד, שבכל פעם שאתה היית מופקד, אנחנו יכולנו להיות יותר שקטים.

ראובן ריבלין: יכולנו להיות והיינו יותר שקטים, גם במשרדים אחרים, לא פחות חשובים שאחזת.

ראובן ריבלין: אני רק נתתי לך על קצה המזלג את החששות שלי כאזרח בישראל וכחבר הכנסת שהיום הוא באופוזיציה, והיה פעם בקואליציה, נאלץ להצביע עם הקואליציה, התריע ואמר גם לממשלה וגם בכנסת, אבל אז באמת היתה לנו סיבה, משום שהקופה היתה ריקה.

ראובן ריבלין: היום, בכל זאת, מלאו אסמי האוצר בר, וראוי היה שנתייחס יותר ברצינות לצמצום הפערים, באמת.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת ריבלין.

יצחק אהרונוביץ': הודעה לסגן המזכיר.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית - הוראת שעה), התשס"ז-2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: ריבוי מעשי הגנבות והפשיעה בדרום הארץ.

נאזם בדר: מסקנות הוועדה לענייני ביקורת המדינה בעקבות דיון מהיר בנושא: מינוי החשבים במשרדי הממשלה על-ידי מנכ"לי המשרדים.

נאזם בדר: תודה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לסגן המזכיר.

יצחק אהרונוביץ': (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': עשר דקות.

יצחק אהרונוביץ': אחריו - חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יום חג היום לכלכלה הישראלית.

יואל חסון: הכנסת, וזאת לאחר הרבה תקציבים, מעבירה את תקציב המדינה ממש בתחילת השנה.

יואל חסון: אני חושב שזהו מסר אדיר, חיוני וחשוב, שמראה יותר מכול על חוזקה של הכלכלה הישראלית, על חוזקו של המשק, על ההתנהלות ועל האחריות של שר האוצר, של ראש הממשלה, של הממשלה, של הקואליציה, וכן – גם של הכנסת.

יואל חסון: אם היינו פועלים היום באחריות אמיתית, אז לא היה כאן באמת בעד ונגד התקציב.

יואל חסון: כולם כאן היו מצביעים בעד התקציב, כי זה תקציב שמבטא יותר מכול – במיוחד לאחר המלחמה, עברנו מלחמה בקיץ האחרון - למרות התוספות לתקציב הביטחון התקציב מבטא יותר מכל את החלחול למטה של הצמיחה במשק הישראלי.

יואל חסון: כשמדברים היום על ההשקעה האדירה של מאות מיליונים - למעלה מ-2.1 מיליארדים ברווחה, בעידוד התעסוקה, בבריאות, בחינוך, בהשכלה – מה יותר מזה, רבותי חברי הכנסת?

יואל חסון: חלחול למטה.

יואל חסון: הרי כולנו יודעים שבשנה הקרובה הציבור הישראלי, כולנו, נרגיש ביום-יום את התקציב הזה, ונרגיש אותו לטובה.

יואל חסון: אבל, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לחשוב יחד אתכם על סיטואציה מסוימת שיכולה היתה להיות כאן היום.

יואל חסון: בואו נגיד ששנת 2006 לא היתה מסתיימת כאחת השנים המוצלחות בהיסטוריה הכלכלית של מדינת ישראל.

יואל חסון: בואו נגיד שהשנה הזאת היתה נגמרת במפולת, בקריסה של כלכלת ישראל - הבורסה היתה מתרסקת.

יואל חסון: מה היתה אומרת כאן האופוזיציה?

יואל חסון: האופוזיציה היתה באה ומאשימה את שר האוצר, את ראש הממשלה, את חברי הקואליציה, איך הם הביאו, איך הם - - -

גלעד ארדן: ואת מי אתה היית מאשים?

גלעד ארדן: תגיד גם את זה.

יואל חסון: חכה, אני אענה לך תיכף, חבר הכנסת ארדן.

יואל חסון: חכה רגע.

יואל חסון: היו באים ומאשימים את הממשלה ואת שר האוצר איך הביאו אותנו ב-2006, כביכול, לקריסה כלכלית אם חס וחלילה זה היה קורה.

יואל חסון: אבל כאשר הכלכלה צומחת ומגיעה להישגים עצומים והתוצר לנפש בשנת 2006 עובר את קו 20,000 הדולר, והצמיחה – למעלה מ-5%, פתאום באים ואומרים: רגע, זה לא אתם.

יואל חסון: ההצלחה הזאת היא לא שלכם.

יואל חסון: לפני שנה וחצי - אני לא יודע אם מישהו עוד זוכר - היה פה שר אוצר.

יואל חסון: זה הוא, זה לא אתם.

יואל חסון: אז אני יכול להגיד לאופוזיציה, שהתוספות של 760 מיליון לתעסוקה, זה שר האוצר אברהם הירשזון ולא שר האוצר דאז בנימין נתניהו.

יואל חסון: הרווחה שמקבלת תוספת, אף שאין שר רווחה, של 661 מיליון - אלה תוספות של הממשלה הזאת ושל שר האוצר הזה, ולא של שר האוצר דאז בנימין נתניהו.

יואל חסון: הבריאות - 379 מיליון, מתוך זה הרוב לסל התרופות.

יואל חסון: אלה תוספות של הממשלה הזו ושר האוצר הזה וראש הממשלה הזה ולא של שר האוצר – מי זוכר – בנימין נתניהו.

יואל חסון: כך גם התוספת לחינוך ולהשכלה של מאות מיליונים וכל התוספות האלה שאנחנו מדברים עליהן.

יואל חסון: ההצלחה הכלכלית הזאת ב-2006 היא ההצלחה של הממשלה הזאת, של שר האוצר הזה, של ראש הממשלה ושל הקואליציה.

יואל חסון: וצריך לומר, התנהלות הקואליציה בהכנת התקציב הזה היתה מן האחראיות ביותר שהיו בתולדות הכנסת.

גלעד ארדן: מן המוצדקות.

יואל חסון: מן המוצדקות והאחראיות ביותר.

יואל חסון: תודה, חבר הכנסת ארדן.

יואל חסון: מן המוצדקות והאחראיות ביותר בהיסטוריה של הכנסת.

יואל חסון: ראינו - לא ראיתי אבל אני לא חייב להיות פה כדי להבין, חבר הכנסת ריבלין, אבל ראינו שדווקא בתקציב הזה סיעות הבית ויתרו באחריות לאומית על כל התביעות שלהן.

יואל חסון: לא התעקשו על קטנות, לא ביקשו להרוויח הישגים פוליטיים צרים על גבה של כלכלת ישראל.

יואל חסון: כולם הבינו שזהו תקציב טוב, והוא תקציב טוב ונכון, והצטרפו אליו.

יואל חסון: ולא שהקואליציה, חשוב לומר, ראתה את התקציב הזה ככזה ראה וקדש.

יואל חסון: היו שינויים בתקציב.

יואל חסון: צמצמנו באופן מרשים את חוק ההסדרים, שינינו סעיפים בתקציב, הוספנו.

יואל חסון: היתה לקואליציה כאן ולחברי הסיעות שמרכיבות אותה השפעה אמיתית על התקציב הזה, אבל האמנו, והקואליציה האמינה, שאת התקציב הזה יש להעביר באחריות, ברצינות, ולא מתוך חשיבה פוליטית צרה בתוך הקואליציה או בוודאי של חלק מחברי האופוזיציה.

יואל חסון: העברת התקציב הזה, חברים, תגביר ותרחיב את האמון של המשקיעים הזרים בכלכלת ישראל.

יואל חסון: זה ירחיב ויגדיל את ההשקעות הזרות במדינת ישראל שעוברות היום את קו 21 מיליארד הדולר.

יואל חסון: 21 מיליארד דולר.

יואל חסון: זה אחד הסימנים המרכזיים, כשרואים כזה מספר, של האמון שנותנים בכלכלה הישראלית.

יואל חסון: אני מקווה ומצפה ויודע שלתקציב הזה תהיה גם השפעה אמיתית ומשמעותית על הגליל והצפון, והתקציב שהממשלה הזאת נותנת לחיזוק הצפון ישנה באמת וייגע באמת בבעיות שקיימות בצפון, ואני באמת מקווה שנרגיש את זה.

יואל חסון: ותושבי הצפון, אני מאמין, ירגישו בשינוי הגדול בסדר העדיפויות – שבאמצעות התקציב הם עולים לעדיפות עליונה אצל הממשלה הזאת.

יואל חסון: אנחנו צריכים להמשיך ולקוות, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ששנת 2007 הבאה עלינו לטובה תמשיך להביא את המסר החשוב והחזק הזה של כלכלה וצמיחה, של כלכלה שהולכת קדימה ודוהרת קדימה, ומעלה באופן משמעותי את רמת החיים ואת איכות החיים של תושבי מדינת ישראל, ועל כולנו לדעת להתנהל באחריות ולהתנהג באחריות ולעשות הכול כדי שהתקציב הזה יעבור היום בכנסת ברוב גדול של הקואליציה ובתמיכה רחבה עד כמה שניתן.

יואל חסון: אני מברך שוב גם את חברי סיעות הקואליציה, את יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, את ראש הממשלה, וברור - את שר האוצר, כמובן, על עבודתם, על הכנת התקציב, ואני מאחל לכולנו שנה הרבה יותר טובה, וטובה בוודאי לא פחות מהשנה האחרונה, 2006.

יואל חסון: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה לחבר הכנסת חסון.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אופיר פינס - עשר דקות, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי השר וחברי חברי הכנסת, קודם כול, תקציב המדינה יעבור היום, אני מקווה שאף אחד לא מופתע מההצהרה הזאת שלי.

אופיר פינס-פז: וגם אני אתמוך בו.

חיים אורון: אפשר למסור את זה ברדיו?

אופיר פינס-פז: לא, ל-CNN.

אופיר פינס-פז: אבל אחרי שאמרתי את זה, בואו נדבר על כמה דברים.

אופיר פינס-פז: קודם כול - על השתלשלות בניית התקציב.

אופיר פינס-פז: התקציב הזה נבנה בתוך ימי שלהי המלחמה.

אופיר פינס-פז: כולנו – ואז הייתי גם שר בממשלה - היינו תחת הרושם שיש באמת סכנה שבעקבות המלחמה עלולה להתרחש קריסה כלכלית של מדינת ישראל, ועל הרקע הזה, תקציב המדינה נבנה באופן מאוד מרוסן.

אופיר פינס-פז: קודם כול – עם נטייה לבלום כל אפשרות לקריסה כלכלית, ורק אחר כך לתת גם שורה של תשובות על הבעיות החברתיות, על הבעיות האחרות של מדינת ישראל, לרבות הצורך לתגבר את תקציב הביטחון לאחר המלחמה.

אופיר פינס-פז: בחלק השני של השנה, לקראת שלהי השנה, התברר, שכמו שאמר ראש הממשלה, שנת 2006 היא אחת השנים היותר מוצלחות מבחינת הראייה הכלכלית של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני חושב שנעשתה כאן שגיאה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שמישהו נרדם בשמירה, יכול להיות שלא הבינו את המשמעות.

אופיר פינס-פז: אני חושב שנעשתה כאן שגיאה מצד הממשלה והקואליציה, שלא שינינו ולא נתנו תשובה על כמה בעיות קשות שניתן לתת עליהן תשובה בשנת 2007 בלי לפגוע כהוא-זה ביציבות הכלכלית של המדינה ובחלק מהדברים שאני אדבר עליהם כעת, אולי אפילו גם לשפר גם את היציבות הכלכלית.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני, למשל, חושב - ואתן לכם כמה דוגמאות - שמר בנימין נתניהו לא היה שר אוצר טוב.

אופיר פינס-פז: אני יודע שרוב הציבור חושב אחרת.

אופיר פינס-פז: אני חושב אחרת.

אופיר פינס-פז: ולמה הוא לא היה שר אוצר טוב בעיני?

אופיר פינס-פז: משום שכמו הרבה שרי אוצר לפניו הוא חשב שהתפקיד שלו הוא רק להציע למדינת ישראל מדיניות כלכלית, והוא לא הבין או לא רצה להבין, או התעלם מכך ששר אוצר בסופו של יום גם צריך להציע למדינת ישראל מדיניות חברתית.

אופיר פינס-פז: אין מישהו אחר שיעשה את זה.

אופיר פינס-פז: כולם היום מדברים על שר רווחה.

אופיר פינס-פז: אז אחרי הפופוליזם זה לא רציני.

אופיר פינס-פז: הרי לא שר הרווחה קובע את מדיניות הרווחה של מדינת ישראל, זו שטות.

אופיר פינס-פז: כולנו יודעים את זה.

אופיר פינס-פז: שר האוצר קובע.

אופיר פינס-פז: וברגע שהשר דאז נתניהו, בעודו מכהן כשר האוצר, ראה את כל מדינת ישראל דרך המשקפיים הכלכליים בלבד, והתעלם מהמשקפיים החברתיים - ואגב, אל תיתלו בי.

אופיר פינס-פז: לפני שבוע אמר מנכ"ל משרד האוצר שמסיים את תפקידו: שגינו בעניין החברתי.

אופיר פינס-פז: אני מעריך את העובדה שהוא לפחות יודע להכות על חטא.

אופיר פינס-פז: ולצערי, גם הממשלה החדשה, בהרכב החדש שלה, לא שינתה את הקונספציה.

אופיר פינס-פז: שר האוצר הירשזון צריך להבין: הוא שר האוצר של המדינה, כלומר, הוא שר הכלכלה של המדינה ושר החברה של המדינה.

אופיר פינס-פז: ומי שלא עושה את זה ביחד, חוטא לתפקידו.

אופיר פינס-פז: עכשיו אני אתן לכם שלוש דוגמאות, בשביל לסבר את האוזן.

אופיר פינס-פז: חברים, יש מיליון וחצי איש מתחת לקו העוני.

אופיר פינס-פז: כולנו יודעים.

אופיר פינס-פז: המספרים עולים משנה לשנה.

אופיר פינס-פז: תגידו לי אתם איפה - סעיף אחד בכל מאות הסעיפים שאנחנו הולכים להצביע עליהם בעוד כמה שעות - הולכים לצמצם באופן שיטתי את ממדי העוני בישראל.

אופיר פינס-פז: תראו לי.

אופיר פינס-פז: אם תראו לי, אני אשמח לראות.

אופיר פינס-פז: ולא יכול להיות שממשלה רצינית ואחראית לא מכינה תוכנית למלחמה בעוני, לא מכינה תוכנית שמוציאה את הילדים ואת הגמלאים ואת העולים ואת הציבור הערבי ומעלה אותו מעל לקו העוני.

אופיר פינס-פז: דוגמה שנייה שקשורה לדוגמה הראשונה, אבל היא אחרת: צמצום פערי ההכנסות במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: זה לא תפקיד של ממשלה?

אופיר פינס-פז: אתם יודעים שאנחנו עברנו את ארצות-הברית?

אופיר פינס-פז: שאנחנו במקום הראשון בעולם בפערי הכנסות בין עשירים לעניים בישראל?

אופיר פינס-פז: אם יש פה אנשים עשירים בזכות העובדה שהם גאונים והם עשו דברים נפלאים בהיי-טק, ויש כאלה רבים, וצריך למחוא להם כפיים ולהעלות את פועלם על נס; אם זו הסיבה היחידה - כל הכבוד, זה בסדר גמור.

אופיר פינס-פז: אבל אם הסיבה לכך שיש כאן פערי הכנסות הכי גדולים בעולם היא מדיניות ממשלתית לא נכונה, מדיניות ממשלתית שמייצרת גן-עדן למיליארדרים בדולרים, אז תפקידנו לראות איפה אנחנו הולכים לא נכון ואיך אנחנו מיישרים את העניין.

אופיר פינס-פז: תגידו לי – מה זה משנה, מה זה חשוב?

אופיר פינס-פז: מה, עינך צרה?

אופיר פינס-פז: מה, אכפת לך?

אופיר פינס-פז: זה על חשבונך?

אופיר פינס-פז: א.

אופיר פינס-פז: זה על חשבון כולנו.

אופיר פינס-פז: כי כשעושים רפורמה במס שמיטיבה עם המאיונים העליונים - אז היא מחלישה את התחתונים.

אופיר פינס-פז: אבל אחרי שאמרתי את זה, מוכרחים להביא בחשבון עוד אלמנט – זאת לא מדינה רגילה, זאת מדינה שעומדת בפני אתגרים קיומיים בלתי פוסקים.

אופיר פינס-פז: עוד לא הגענו אל המנוחה ואל הנחלה, ויש עוד הרבה אתגרים לפנינו, ובהם סכנה של עימות חזיתי חריף שלא ידענו כמותו.

אופיר פינס-פז: אני שואל אתכם: האם לא נכון היום לשמור מכל משמר על הסולידריות החברתית במדינת ישראל, כדי שכולנו נרגיש עם אחד, מדינה אחת, וכולנו נדע שאנחנו נאבקים על הבית שלנו, כי לכולנו יש בסופו של דבר אותו בית?

אופיר פינס-פז: חברי, כל מי שנותן את ידו למציאות ישראלית שבה כל אחד לנפשו, כל אחד לביתו, כל אחד עושה לביתו, מציאות שיש בה פערי ההכנסה האדירים ביותר בעולם, בעצם מחליש את כושר העמידה של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: תבינו את זה.

אופיר פינס-פז: כי בסוף האנשים שאין להם יכולת לפרנס בצורה אלמנטרית את משפחתם מסתכלים על אנשים שהם מיליארדרים בקנה-מידה בין-לאומי.

אופיר פינס-פז: באמריקה אין מיליארדרים כמו בארץ, תאמינו לי.

אופיר פינס-פז: אין.

אופיר פינס-פז: בסוף זה מפורר את החברה, מפורר את ה"ביחד".

אופיר פינס-פז: בהצעת תקציב ממשלה צריכה לדאוג לצמצום הפערים.

אופיר פינס-פז: הדבר השלישי, יושב כאן השר בן-אליעזר – וגם אני הייתי שר בממשלה.

אופיר פינס-פז: יש כאן עוד חברים שהיו שרים בממשלה, ואם לא, אז עוד יהיו, אני מאחל לכולכם.

אופיר פינס-פז: חברים, בואו נגיד את האמת: יש ממשלה, יש ראש ממשלה, יש שרים, יש לשכות, יש הכול, אבל אין ממשל.

אופיר פינס-פז: אין ממשל.

אופיר פינס-פז: חבר'ה, מי שראה את מה שקרה במלחמת לבנון – לא מבחינת הצבא, אלא מבחינת העורף – ראה שהעסק התפרק.

אופיר פינס-פז: הממשלה, כגוף ביצועי, נעלמה.

אופיר פינס-פז: יש לה כל הסמכויות שבעולם, כל הכוח שבעולם, אבל כשרוצים, פואד, להזיז משהו ברמת המשרד – המשרד שלך מופרט, אתה יודע את זה.

אופיר פינס-פז: המשרד שהיה שלי מופרט – הוא לא משרד, הוא מחלק כסף.

אופיר פינס-פז: אתה עושה רגולציה, ואני חילקתי כספים לספורט, למדע ולתרבות.

אופיר פינס-פז: אין ממשלה.

אופיר פינס-פז: אין ממשלה במובן הביצועי של המלה.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, זה לא קשור דווקא לממשלה הזאת.

אופיר פינס-פז: אין לממשלה כושר ביצוע, כי הפרטנו אותה לדעת.

אופיר פינס-פז: פירקנו אותה מהיכולת לפעול.

אופיר פינס-פז: תראו איזה פער יש היום בין הסקטור העסקי ובין הסקטור הציבורי-הממשלתי.

אופיר פינס-פז: מה, זה נכון שבסוף נוחי דנקנר, שלמה נחמה וגאידמק – כל אחד כבודו במקומו מונח – ינהלו ויבצעו כי הממשלה לא מסוגלת לבצע?

אופיר פינס-פז: בושה וחרפה.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מעריך כל אחד שתורם ועוזר, אבל במקום ממשלה?

אופיר פינס-פז: למה זה קרה?

אופיר פינס-פז: אין לי ברירה, אני חייב לחזור לנתניהו.

אופיר פינס-פז: זאת הגישה: הממשלה מפריעה.

אופיר פינס-פז: צריך ממשלה קטנה, רזה, בלי אנשים, בלי עובדים, בלי כלום.

אופיר פינס-פז: חברים, בסופו של דבר לא נותנים תשובות.

אופיר פינס-פז: היום הממשלה בישראל לא מסוגלת לתת מענה על הצרכים הבסיסיים של תושבי ישראל, מביטחון ועד חברה.

אופיר פינס-פז: זה לא מדאיג אתכם?

אופיר פינס-פז: אותי זה משגע.

אופיר פינס-פז: יש ממשלה בישראל – אני אומר שוב, שזה לא בגלל הרכב זה או הרכב אחר, אני מדבר על הרמה הביצועית – שלא יכולה לתת תשובות אמת; לא בחינוך, לא ברווחה, לא בביטחון, לא בחוק וסדר ולא במשטרה.

אופיר פינס-פז: כולנו יודעים את האמת.

אופיר פינס-פז: אם בדברים האלה לא מטפלים, אנחנו הולכים לצרות גדולות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לקוות שכמו ששנת 2006 – בסופו של דבר, לאחר המשבר הגדול שעברנו – הסתיימה בהצלחה כלכלית, ננסה להפוך את שנת 2008, לא את שנת 2007, כי כבר לא נצליח – ננסה להציב את זה כיעד של הכנסת, שהתקציב שנגיש לשנת 2008 יהיה כזה שיהפוך את שנת 2008 לשנה שבה באמת נוכל לתת מענה הרבה יותר מוצלח על הבעיות החברתיות שנמצאות על סדר-יומנו וכרגע אינן מטופלות כראוי.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת פינס.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, היום אנו דנים בהסתייגויות לתקציב המדינה לשנת 2007, והלילה נצביע בעדו.

יעקב מרגי: ויש לשאול: מה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות?

יעקב מרגי: זו מהות הדיון היום.

יעקב מרגי: מה נשתנה תקציב זה מכל התקציבים הקודמים?

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, בתקציב זה אנו מממנים את עלותה של מלחמה בלבנון, מלחמת לבנון השנייה; בתקציב זה אנו מממנים את חיזוק הצבא; בתקציב זה אנו מממנים את חיזוק הצפון ואת פיצוי תושבי הצפון; בתקציב זה אנו מחזירים תקציבי רווחה – חלק – שנגזלו בתקציבים קודמים.

יעקב מרגי: לא הכול, חלק קטן, אבל זה צעד בדרך הנכונה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההישג הגדול של התקציב הנוכחי הוא לא כמה כסף הולך לסעיפים חברתיים, אף שזה חשוב.

יעקב מרגי: ההישג הגדול של התקציב הנוכחי ושל המדיניות הכלכלית של מעצבי המדיניות הוא שאנחנו כבר לא שומעים – חברת הכנסת סופה לנדבר, היית בחלק מהקדנציה הקודמת – את ההסתה: ההסתה נגד מי שנולד נכה; ההסתה נגד מי שהקים את המדינה והביא לעולם משפחה ברוכת ילדים; כבר לא שומעים את ההסתה נגד עולים; לא שומעים הסתה נגד מי שלא שפר גורלו ולא הצליח להשתלב בשוק העבודה; אנחנו כבר לא שומעים הסתה נגד מי שלא שפר גורלו ולא זכה לגור בין גדרה לחדרה אלא בפריפריה הרחוקה.

יעקב מרגי: אם מדברים על בשורה בתקציב הזה, זו הבשורה: המדיניות, החשיבה, שונה.

יעקב מרגי: זה מראה שינוי מגמה.

יעקב מרגי: זה מראה שהממשלה חרדה מהפערים החברתיים שנוצרו בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: נכון, הפערים עדיין גדולים, ותקציב זה עדיין אינו פותר את הבעיה, אבל אין כאן ממשלה שזאת האידיאולוגיה ותפיסת העולם שלה, ממשלה שלא היתה בה חמלה.

יעקב מרגי: זו הבשורה הגדולה, ובזה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, לאחר שהבהרתי את החשיבות שבשינוי המדיניות, בשינוי המגמה, אני רוצה לומר שאני בא מהעם, מהפריפריה; אני לא מאלה שיושבים בקומות הגבוהות של בנייני המשרדים של חברות ההיי-טק או של החברות העסקיות הגדולות במדינה, ואפילו איני יודע לומר את שמות המנהלים של החברות האלה כמו אופיר פינס, שמכיר אותם אחד לאחד.

יעקב מרגי: אני בא מהעם, ואני גאה בכך.

יעקב מרגי: אני שומע שההרגשה היתה של ניכור, של דחייה, של האשמה.

יעקב מרגי: כל הצרות וכל הבעיות של המשק היו על גב אותם אנשים מסכנים.

יעקב מרגי: אתם זוכרים את התיאור של שר האוצר שאמר, רבותי, האיש הרזה לא יכול לשאת את האיש השמן?

יעקב מרגי: זאת היתה פאטה-מורגנה, כי הוא עשה בדיוק את ההיפך.

יעקב מרגי: הוא נתן לאיש הרזה, למסכן, לדל, לפגוע, לשאת על גבו את כל ההטבות שהוא חילק לעשירונים העליונים ולמעסיקים.

יעקב מרגי: זה ההישג הגדול – שינוי הכיוון, שינוי המגמה.

יעקב מרגי: הסתובבתי בקרב אותו ציבור.

יעקב מרגי: היתה לו הרגשה שהוא אשם בכל המרעין בישין של המשק הישראלי.

יעקב מרגי: הוא אשם במה שקרה.

יעקב מרגי: הוא אפילו התבייש לומר שהוא מובטל.

יעקב מרגי: הוא התבייש לומר שהוא חולה.

יעקב מרגי: הוא התבייש לומר שהוא נולד נכה.

יעקב מרגי: זו היתה האווירה בתקציבים הקודמים.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תקציב 2007 משקף בראש ובראשונה את העלות הכלכלית הכבדה של מלחמת לבנון השנייה.

יעקב מרגי: משרד האוצר מעריך את עלות המלחמה ב-13 מיליארד שקל, שחלקם עלות המלחמה ושיקום הצבא - כשני-שלישים, ושליש פיצוי ושיקום הצפון.

יעקב מרגי: כשותף לממשלה אין לי ספק שלולא המלחמה שנכפתה עלינו, חלק גדול מהתוספת למשרד הביטחון היתה מנותבת לסעיפים חברתיים ולצמצום הפערים החברתיים.

יעקב מרגי: אני מאמין שבעקבות הצמיחה המתמשכת ובעקבות היציבות וההתמדה בצמיחה בשיעורים של 4% מדי שנה, עד סוף העשור הנוכחי נוכל לסגור את הפיגור בהכנסה לנפש ונהיה זהים לאותן מדינות מפותחות, אותן מדינות שמוגדרות מדינות ה-OECD.

יעקב מרגי: בתקציב זה עדיין יש חוסר גדול בתחום צמצום האבטלה.

יעקב מרגי: בתקציב זה עדיין יש חוסר גדול בתקציבים מצמצמי פערים.

יעקב מרגי: בתקציב זה עדיין יש חוסר גדול בתקציבים להצלת הנגב מאובדן בלתי הפיך.

יעקב מרגי: נכון, אך עם כל החוסרים הנ"ל, תקציב זה עדיין יותר טוב מתקציבים קודמים, כפי שמניתי קודם.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, העוני שהיה אך לא מזמן למטרה, הפערים החברתיים שהיו אך לא מזמן לאידיאולוגיה כלכלית, עדיין קיימים בחברה, והעוני זועק בחלוננו.

יעקב מרגי: על הממשלה להוכיח שהיא אכן הולכת להילחם הן בעוני הן בפערים החברתיים, כי על הפלטפורמה הזאת הממשלה הזאת נבחרה.

יעקב מרגי: הממשלה הזאת נבחרה על פלטפורמה שלא התיאוריה של ביבי תהיה באוצר.

יעקב מרגי: לכן, הממשלה הזאת צריכה להוכיח שהיא שינתה כיוון – נכון, במידתיות, בקצב שקול ומדוד, אבל להמשיך בכיוון הזה.

יעקב מרגי: אני רואה את המאבק של חברי הכנסת בתוכנית ויסקונסין.

יעקב מרגי: חברת הכנסת סופה לנדבר וחברת הכנסת ליה שמטוב, בקדנציה הקודמת דיברו על תוכנית ויסקונסין כעל חצי משיח בן דוד שמגיע לעולם.

יעקב מרגי: דיברו על כולם כעל סחטנים, גנבים, עושקים.

יעקב מרגי: פה, על הדוכן המכובד הזה, עמדו שרים והאמינו בתיאוריות האלה.

יעקב מרגי: כולם היו בחזקת גנבים, מובטלים, פרזיטים, סוציומטים, רוצים ליפול על צווארה של המדינה.

יעקב מרגי: אני שמח שקמה זעקה וביקורת חריפה על תוכנית ויסקונסין והממשלה קשובה לשינויים.

יעקב מרגי: ראינו שינויים קלים, ואני מקווה שעוד בשנת תקציב זו תוכנית ויסקונסין תהיה ראויה ונוכל לדבר עליה, שלא תהיה תוכנית חסרת רגש וחסרת חמלה, שיתוקן מה צריך להיות מתוקן בה.

יעקב מרגי: מי שיכול לעבוד - שילך לעבוד.

יעקב מרגי: אף אחד לא רוצה להנציח אבטלה יזומה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא האחרון בנאומי זה: בשנת 2005 החליטה ממשלת ישראל על תוכנית "נגב 2015", שלפיה בתוך עשור הממשלה תשקיע בהצלת הנגב קרוב ל-17 מיליארד שקל.

יעקב מרגי: לצערי הרב, זאת היתה רק החלטה.

יעקב מרגי: עד לרגע זה אף פרויקט אחד שקשור לנגב לא ממומש.

יעקב מרגי: אני קורא מכאן לחברי בממשלה, לשר האוצר, לראש הממשלה, חשוב שתדעו שהחוסן החברתי של מדינת ישראל קובע לא פחות מכל איום אסטרטגי, כל איום שהוא.

יעקב מרגי: האיום האסטרטגי הראשון הוא ערעור החוסן החברתי, הלכידות, תחושת השיתוף, תחושת האחריות של הציבור בישראל.

יעקב מרגי: תקציב זה אומנם אינו תקציב בשורה, אבל, כפי שאמרתי, הוא צעד קטן בכיוון הנכון.

יעקב מרגי: אני מקווה שהממשלה הזאת, שאנחנו שותפים בה, תוכיח שאכן היתה ראויה לאמון שניתן בה, כי על הפלטפורמה החברתית היא נבחרה.

יעקב מרגי: אני חוזר שוב, הפלטפורמה החברתית.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת מרגי.

יצחק אהרונוביץ': חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר ליברמן, כבוד השר פואד, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת יעקב מרגי דיבר לפני ואני מצטרפת לדבריו.

סופה לנדבר: ישראל ביתנו נכנסה לממשלה ולקואליציה בגלל אחריות לאומית.

סופה לנדבר: אסור לנו, לחברי הכנסת ולמדינה, לשכוח שרק לפני כמה חודשים סיימנו מלחמה שהיתה מאוד מאוד קשה עם המון קורבנות.

סופה לנדבר: היום, אחרי המלחמה, בגלל האחריות הלאומית, נכנסנו לממשלה הזאת, ובגלל האחריות הלאומית אנחנו תומכים בתהליכים שנעשים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אסור לנו לשכוח שאת התקציב הנוכחי אנחנו מאשרים דווקא על רקע המלחמה.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לשקם את המדינה, אנחנו צריכים לשקם את הצפון, ומובן שאנשים לא שוכחים את המלחמה שנגמרה לפני כמה חודשים, את הקורבנות ואת הרקע שעליו נכנסנו עכשיו לממשלה הזאת.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, יש כמה תהליכים שאנחנו צריכים להביא בחשבון לקראת השנה הבאה.

סופה לנדבר: כאשר אנחנו מאשרים עכשיו את התקציב, אנחנו צריכים לזכור כמה סעיפים שכואבים לי, כחברת כנסת וכאזרחית מדינת ישראל, לאנשים ולחברי כנסת בבית הזה ולציבור בכלל.

סופה לנדבר: קודם כול, אני רוצה להגיד שישראל ביתנו השיגה כמה דברים, ועם זאת, יש לנו דרך ארוכה בממשלה ואנחנו מקווים שאת הדברים הכואבים נצליח ליישר ולתקן גם בשנה הקרובה.

סופה לנדבר: חבר הכנסת יעקב מרגי דיבר על התקציבים הקודמים שאישרנו.

סופה לנדבר: כחברת הכנסת מהכנסת הארבע-עשרה, אני זוכרת את הסחיטה של המפלגות, שלא קיימת היום, כאשר אישרנו את התקציבים ודנו בהם כאן ימים ולילות.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לדבר גם על זה.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לדבר על האחריות של חברי הקואליציה ואנחנו צריכים לדבר גם על זה שתמיד אישרנו את התקציבים כאשר מחוץ לשערי הכנסת היו הפגנות - הפגנות של אנשים מובטלים, הפגנות של נכים, הפגנות של אנשי הפריפריה, הפגנות של קבוצות אלה ואחרות.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לזכור את זה.

סופה לנדבר: היום זה לא קיים ליד הכנסת וזה לא נמצא משום שאנחנו אחראים למה שקורה כאן ולמה שקורה במדינה.

סופה לנדבר: רבותי, אני צריכה לחלוק עם הבית הזה דברים שכואבים לי כחברת הכנסת, לחברי הכנסת מישראל ביתנו ולחברת הכנסת ליה שמטוב.

סופה לנדבר: אנחנו נמצאים, עם הממשלה, בתהליך של אישור תיקון העוול של תוכנית ויסקונסין.

סופה לנדבר: דיברו לפני על תוכנית ויסקונסין.

סופה לנדבר: זה נעשה בקדנציה הקודמת, וצריך לזכור שאישרו את התוכנית.

סופה לנדבר: יכול להיות שהיו צריכים לאשר או רצו לאשר דבר אחד ויצא דבר אחר, אבל אנחנו תמיד צריכים לזכור את מי שסובל מזה.

סופה לנדבר: אנשים שעובדים במסגרת תוכנית ויסקונסין הפכו להיות עבדים.

סופה לנדבר: אני מבינה את האחריות של השר, שלקח על הכתפיים שלו תוכנית שלדעתי נכשלה.

סופה לנדבר: זאת תוכנית שהיו צריכים לחסל אותה.

סופה לנדבר: קיבלנו אישור מיושב-ראש הקואליציה, מהממשלה ומלשכת ראש הממשלה שבתוך חודש וחצי נפתח את התוכנית לביקורת ולתיקונים.

סופה לנדבר: אני חושבת שצריך לתקן אותה.

סופה לנדבר: אני הייתי מעדיפה לסגור את התוכנית, כי כפי שהיא קיימת היום היא עושה עוול להרבה מאוד אנשים.

סופה לנדבר: אתה צודק, חבר הכנסת יעקב מרגי, האנשים כולם רוצים וחולמים לעבוד.

סופה לנדבר: אבל קודם כול, כחברי הכנסת, כאחראים למצב, אנחנו צריכים לחשוב על כך שהמדינה והממשלה צריכות לפתח מקומות תעסוקה ולשלוח אנשים לדברים ראויים ולא לעבודה פיזית קשה, שלא כל אחד מסוגל לעשות.

סופה לנדבר: אנחנו גם צריכים לזכור שיש אנשים שהם בעלי תואר, שלמדו באוניברסיטאות, יש להם תואר ויש להם ידע ואפשר לנצל אותם לדברים הרבה יותר חשובים, שיכולים לפתח את המדינה ולקדם את המדינה.

סופה לנדבר: יצאתי עכשיו מפגישה עם המדען הראשי של משרד התמ"ס.

סופה לנדבר: בתקציב הבא - אני מבינה שבעוד כמה שעות נצביע על התקציב - אנחנו צריכים לדאוג למדע במדינת ישראל, למדענים של מדינת ישראל, לפיתוח הדברים הללו.

סופה לנדבר: אלה דברים שיכולים להוות בסיס לטכנולוגיה, בסיס לפיתוח ובסיס להתקדמות מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על כמה דברים שכואבים לי, ואני מקווה שבתקציב הבא נוכל למצוא אותם במסגרת חוקים שנאשר בכנסת בשנה הבאה ונוכל לקדם אותם.

סופה לנדבר: דבר שמאוד מדאיג אותי הוא הפנסיות.

סופה לנדבר: כולנו מבינים את המצב של המבוגרים והקשישים.

סופה לנדבר: אנחנו כמפלגה דאגנו ודואגים, כמו אחרים בבית הזה, ועם זאת, הצלחנו לקבל את אישור הממשלה בעניין אגרת טלוויזיה.

סופה לנדבר: אנחנו מדברים היום על ביטול אגרת הטלוויזיה לקשישים, ואני מבינה שצריך לתכנן שאזרחי מדינת ישראל לא ישלמו אגרת טלוויזיה.

סופה לנדבר: קיבלנו הרבה מאוד טלפונים, וישבתי בלשכה שלי וחשבתי: הפנסיונרים מקבלים פטור של 50% ובסך הכול הם צריכים לשלם כ-300 שקלים לשנה.

סופה לנדבר: הכסף הקטן הזה עשה מהפכה ברחוב של הפנסיונרים, והבנתי עד כמה זה חשוב לאנשים, עד כמה הם דואגים לכל גרוש, עד כמה כל גרוש חשוב כאשר הם עבדו כל החיים והם יוצאים לפנסיה.

סופה לנדבר: כ-300,000 פנסיונרים במדינת ישראל חיים רק מביטוח לאומי, ואני אומרת שאנחנו צריכים לפתח בקרוב את החקיקה ולאשר חקיקה שתדאג לפנסיה לאזרחי מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אנשים טובים שיצאו לגמלאות נמצאים היום במצב כלכלי קשה מאוד, ואני חושבת שטוב תעשה הממשלה, ואנחנו אתה, אם נפתח את זה כאן, נחוקק את זה כאן ונאשר את זה בכנסת הזאת.

סופה לנדבר: אני מקווה שאנחנו נעשה את זה עוד בכנסת השבע-עשרה.

סופה לנדבר: יש לי הצעת חוק שלא התקבלה במסגרת חוק התקציב של שנה זו.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים להסתכל קדימה ולחשוב על עוד כמה דברים.

סופה לנדבר: במדינת ישראל - בכל הקדנציות שאני זוכרת עד היום - מחירי התרופות גבוהים מאוד.

סופה לנדבר: המדינה והממשלה יעשו טוב אם נבטל לפחות את המע"מ, וזה יוריד מאוד את מחירי התרופות.

סופה לנדבר: המדינה והממשלה לא יכולות להתנער מהעלות הנוכחית של התרופות ולא יכול להיות שהמדינה מרוויחה מע"מ מהמחלות של אזרחי מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבינים את האחריות הכבדה של כל חבר הכנסת כאשר אנחנו מרימים את היד בעד או נגד.

סופה לנדבר: אני מבינה שאנחנו נצביע בעד התקציב.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לציבור שצופה בנו בבית שאנחנו מבינים את האחריות, ואנחנו מעריכים שהמצב של אזרחי מדינת ישראל לא כל כך פשוט.

סופה לנדבר: אנחנו גם יודעים שכאשר יתפרסם דוח העוני נדע שוב על אלפי אנשים שהגורל של כל אחד מהם עומד מול עינינו.

סופה לנדבר: אלה אנשים שחיים בשוליים של החברה הישראלית.

סופה לנדבר: מעל הדוכן הזה אני רוצה להגיד שאנחנו מודאגים מהמצב, ואנחנו מבינים שלתקן את המצב אי-אפשר אלא בתוכנית רב-שנתית, ואנחנו מבטיחים שכל שנה נחוקק כאן חוקים, בזה אחר זה.

סופה לנדבר: לדוגמה, יש לי חזון שנוגע לתעריפי החשמל, וכבר פניתי אל השר פואד - חבל שהוא יצא מן האולם.

סופה לנדבר: אני מבינה שיש הבנה עם המשרד שלו.

סופה לנדבר: יש שורה ארוכה של חוקים שיכולים לשנות את מצב העניים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: כדוגמה הבאתי חוק על שני תעריפים לחשמל שצריכים להיות במדינת ישראל - לאנשים מן השורה ולאנשים שחיים על קו העוני.

סופה לנדבר: יש דברים כאלה בלונדון – באנגליה - בסקנדינביה, ואני מאמינה שאנחנו צריכים לעשות את זה כאן.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שוב לציבור - אנחנו מודאגים מן המצב, ובגלל האחריות למצב אנחנו נתקן את זה צעד אחרי צעד.

סופה לנדבר: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחברת הכנסת סופה לנדבר.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בדרכי לדוכן אמרתי לעמיתתי, חברת הכנסת סופה לנדבר, שהיא בוודאי תבשר מתי הממשלה מתכוונת סוף-סוף לקיים את החוק ולהקים בית-חולים באשדוד.

סופה לנדבר: זה אתה ואני ואנחנו.

סופה לנדבר: כולנו דאגנו שהחקיקה הזאת תעבור ב-2002.

סופה לנדבר: מי ידאג לזה עכשיו?

זבולון אורלב: אבל עכשיו את בקואליציה.

זבולון אורלב: נראה שדין עוד כמה הבטחות יהיה כדין בית-החולים באשדוד.

זבולון אורלב: יש לי חשש כזה.

זבולון אורלב: אני יחד אתך, כדי שבית-החולים הזה יקום.

זבולון אורלב: חברי חברי הכנסת, בראשית הדברים, גם כיושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, אני לא רואה שאני יכול לפטור את עצמי מלומר כמה מלים על הגילויים בדבר החקירות, המעצרים וההחלטות השיפוטיות שניתנו בעניין רשות המסים.

זבולון אורלב: אני משוכנע שאיני היחיד שקיבל את הידיעות האלה בזעזוע עמוק, מכיוון שמדובר באחת הרשויות הרגישות ביותר לקיומו של מינהל תקין, של ניקיון כפיים, של טוהר המידות, כיצד מדינה צריכה להתנהל באופן ראוי.

זבולון אורלב: אם בארזים נפלה שלהבת, מה יגידו אזובי הקיר?

זבולון אורלב: קשה מאוד להתייחס לפרשה הזאת בשוויון נפש ולהגיד שקרתה עוד תקלה נקודתית - במערכת השלטון נחשפה עוד איזו פרשה חמורה ומבישה באיזו יחידה מיחידות השלטון בישראל.

זבולון אורלב: אני חושב שעם ההצטברות של חשיפות השחיתויות בשירות הציבורי ובמערכת השלטונית, גם בדרג הנבחר וגם בדרג הפקידותי, כבר אי-אפשר לבוא ולומר: רבותי, יש לנו כאן מקרים בודדים, וכל מקרה הוא מקרה כשלעצמו.

זבולון אורלב: אני מציע לנו לא לעצום עיניים, לא להיתמם ולראות את התמונה כולה.

זבולון אורלב: לצערי, התמונה כולה היא תמונה מאוד מאוד עכורה.

זבולון אורלב: כמו שאנחנו מצפים שמפקדים בצבא ייתנו דוגמה אישית, בוודאי יש לנו ציפייה שגם מנהיגים ייתנו דוגמה אישית.

זבולון אורלב: כולנו יודעים מה קורה עם הדג שלא מריח טוב, ואנחנו תמיד אומרים מאין בא הריח, מהזנב או מהראש.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שיש אחריות כבדה מאוד לכנסת - - -

ראובן ריבלין: מה אומרת ההלכה?

זבולון אורלב: ההלכה היא שהכול מתחיל מהראש, גם הריח הטוב וגם הריח הרע, גם הבושם וגם היפוכו של הבושם.

זבולון אורלב: מאחר שאני עומד על הדוכן, אני משתדל לשמור על לשון נקייה, שהרי התורה דיברה על עוף טהור ועל עוף שאיננו טהור.

זבולון אורלב: אפילו לא נקבה במונח עוף טמא.

זבולון אורלב: לכן, אני חושב שלכנסת יש תפקיד חשוב מאוד, במסגרת הפיקוח שהיא מקיימת על הרשות המבצעת, לא לרחם על מי שהתנהגו בצורה לא ראויה, שהרי סופנו שנצטרך להתאכזר לאותם אנשים שהם כן בסדר.

זבולון אורלב: חובת הנאמנות שלנו כלפי הציבור וכספי הציבור של ישראל היא חובה לא נעימה לעתים, אבל יש לומר דברים חדשים, קשים וברורים, באופן שנעקור ונקיא מתוכנו את התופעות החמורות האלה ונשים בצד חברויות ונאמנויות וכל מיני התחייבויות אחרות.

זבולון אורלב: לדעתי, כאן בכנסת אנחנו נעמוד בפני מבחנים חשובים מאוד.

זבולון אורלב: בוודאי יעלו עכשיו שאלות סביב החקירות, ואינני יודע כיצד הן יסתיימו, אבל כל סוגיית ההשעיות - שהרי מעולם לא הושעו פקידים בדרגות כל כך גבוהות - תעלה שאלה של הגנה על חושפי השחיתויות.

זבולון אורלב: החוק שחוקקנו כאן בכנסת יצטרך לעמוד עכשיו במבחן כדי להגן על כל אלה שחשפו את השחיתויות האלה.

זבולון אורלב: אני מציע לעצמנו לא להקל ראש, כי זאת רעידת אדמה.

זבולון אורלב: מאחר שהזכרתי את המלים "רעידת אדמה", אולי אפתח בסוגיה של רעידות אדמה.

זבולון אורלב: יש ריטואל, אדוני יושב-ראש הקואליציה, כמעט בכל קדנציה, שהכנסת מקיימת דיונים בסוגיה של רעידות אדמה.

זבולון אורלב: זה נעשה בוועדת הפנים, בוועדת המדע, בוועדת הכלכלה, כי הנושא חוצה משרדים רבים מאוד.

זבולון אורלב: לאחרונה החליטה הכנסת להקים ועדה משותפת שתטפל בסוגיית רעידות האדמה, אבל בשונה מקדנציות קודמות, כשהיה נראה שיש כיוון לפתרונות בהקצאות של תקציבים כדי להתכונן לרעידות אדמה, נראה שתקציב 2007 מתעלם לחלוטין מהסוגיה.

זבולון אורלב: אז אפשר להתעלם ולומר שלא יהיו רעידות אדמה בישראל, אבל כבר אמרתי מעל הדוכן הזה, מה אפשר לעשות שמדעני ישראל, מדעני הגיאופיזיקה של מדינת ישראל, ובכללם אנשי המכון הגיאופיזי, והמדענים העוסקים בסוגיה הזאת אומרים שההסתברות לרעידת אדמה בעוצמה של 7.4 בסולם ריכטר היא הסתברות של אחת ל-80 שנה, ורעידת האדמה האחרונה בארץ-ישראל בעוצמה כזאת היתה ב-1927, לפני 80 שנה.

זבולון אורלב: כך שאיננו צועקים "זאב, זאב" לחינם.

זבולון אורלב: ולוואי שלא תהיה רעידת אדמה, אבל צריך לומר שהבקשות של שר התשתיות הלאומיות, שהכין מסמכים לממשלה, נענו עד כה באדישות ובהתעלמות.

זבולון אורלב: פשוט מתעלמים ולא דנים בעניין הזה ודוחקים אותו.

זבולון אורלב: בדיוק באותו אופן תקציב המדינה מתייחס לעוד כמה דברים נורא לא חשובים, כמו המדע, שדיברה עליו גם קודמתי חברת הכנסת סופה לנדבר, וכמו תקציבי המו"פ - המחקר והפיתוח - שעליהם בנויה מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אנחנו מדינה שאין לה מחצבים, אין לנו אוצרות טבע - אולי יש, אבל עדיין לא חשפנו ולא גילינו אותם - וכל הנכסים הלאומיים שלנו הם ביכולות האנושיות, באוצר האנושי.

זבולון אורלב: אני לא אוהב לקרוא לזה הון אנושי.

זבולון אורלב: האוצר האנושי הוא הנכס האסטרטגי שלנו במדינת ישראל, שמבטיח את קיומנו ואת עתידנו, ומאוד מדאיג שבכל מה שקשור בטיפול בנכס האסטרטגי הזה, שחוצה את מערכת החינוך, את הרווחה, את ההשכלה הגבוהה, את המדע, את המחקר והפיתוח - זה פשוט מדהים, עושים כמעט כל דבר כדי לעשות את כל השגיאות האפשריות וכמעט אין מוקש שלא עולים עליו.

זבולון אורלב: החינוך בתקציב הבסיס שלו מקוצץ.

זבולון אורלב: אבל כדי שיוכלו לנפנף בססמאות ריקות מתוכן בעיני, מוסיפים תקציבים חד-פעמיים, ואגב, למשרד החינוך והתרבות אין שום שיקול דעת איך לחלק אותם אלא מגיעים תקציבים מיועדים, לדוגמה התקציב בצפון.

זבולון אורלב: לכן, בשנה הבאה, לצערנו, תלמידי ישראל באופן כללי ילמדו פחות משלמדו בשנה שעברה.

זבולון אורלב: החינוך היהודי בתפוצות, למשל ברוסיה, יקוצץ בין 70% ל-90%.

זבולון אורלב: התקציב שנועד לקליטת תלמידים עולים גם הוא יופחת, אבל גם תקציבים בסיסיים כמו תקציבי המכללות להכשרת מורים.

זבולון אורלב: הרי כל אחד מבין שהכשרת המורים היא הבסיס ועמוד השדרה שעליו עומדת מערכת החינוך.

זבולון אורלב: זה לא חשוב אם תלמיד ילמד בקרוון, באוהל או בבית מפואר.

זבולון אורלב: זה לא יוסיף לו כמעט שום דבר חוץ מההרגשה הטובה, בעיקר של ההורים.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם מישהו מאתנו זוכר באיזו כיתה הוא למד, אם היה צפוף או לא, אבל כל אחד זוכר את המורה שלו.

גאלב מג'אדלה: - - -

זבולון אורלב: אני מסכים.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך, שלו היו שואלים אותי, כאיש מקצוע: איזו אלטרנטיבה אתה מעדיף מבין השתיים הבאות - ללמוד בכיתה המפוארת ביותר, מצופה זהב, עם מורה כושל, או ללמוד באוהל עם המורה הכי טוב בעולם, אני הייתי בוחר ללמוד באוהל - - -

גאלב מג'אדלה: - - -

זבולון אורלב: קודם כול, כי יש מושג כזה שקוראים לו "עקומת מחסור".

זבולון אורלב: אין גם תותחים וגם חמאה.

זבולון אורלב: יש או תותחים או חמאה וצריך לבחור ביניהם.

זבולון אורלב: אז אין כסף לבנות את 6,000 הכיתות החסרות.

זבולון אורלב: חסרים במדינת ישראל 6,000 חדרי כיתות תקניים.

זבולון אורלב: אחד המגזרים שמאוד סובל הוא המגזר הערבי.

זבולון אורלב: אגב, לא הכול בגלל כסף, אלא גם בגלל בעיות של הקצאות קרקע בתוך היישובים הערביים וגם בגלל חוסר יכולת של הרשויות המקומיות לבנות.

זבולון אורלב: אבל עיקר הבעיה הוא תקציבי.

יצחק אהרונוביץ': אני מבקש לסיים.

זבולון אורלב: משפט הסיום שלי הוא שבאמת חשבנו שתקציב 2007, בעקבות המחיר החברתי הכבד ששילמנו והצמיחה והרזרבות, ייתן פתרונות לבעיות היסודיות של החברה בישראל - כמו סל התרופות, כמו חינוך ומחקר.

זבולון אורלב: לצערנו, זה לא כך.

זבולון אורלב: ראיתי קודם את חבר הכנסת שי חרמש מלקט חתימות כדי להשיג תקציב למיגון.

זבולון אורלב: במדינה ראויה לא כך זה צריך להיעשות, אלא ממשלה מבינה שזה צריך להיות באחריותה.

זבולון אורלב: אשר על כן, בלב שלם אנחנו נצביע נגד התקציב.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת אורלב.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת משה שרוני, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': עשר דקות לרשותך.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר לאסטרטגיה, חברי הכנסת, כשבאים לכאן ומדברים על תקציב 2007 צריכים לזכור כמה דברים מהותיים ונכונים.

משה שרוני: במשך 15 שנה, כל שנה היה צונאמי בנושא החברתי.

משה שרוני: סוף-סוף, בתקציב 2006, 2007, מתחילים לתקן.

משה שרוני: אנחנו צריכים להיות ישרים עם עצמנו וצריכים להגיד מאיפה אפשר לקחת ומאיפה אפשר להוסיף.

משה שרוני: שאתה אומר א', תגיד גם ב'.

משה שרוני: לא הוגן לבוא לכאן ולהגיד: אפשר.

משה שרוני: הייתי רוצה לראות את הפיקח הזה, האיש שמסוגל לבוא לכאן ולהגיד שברווחה יש 4 מיליארדים ו-523 מיליון, ואני רוצה להוסיף עוד מיליארד וחצי.

משה שרוני: תגיד גם מאיפה לקחת.

משה שרוני: בחינוך יש 25 מיליארד ו-877 מיליון.

משה שרוני: אם רוצים להוסיף, מאיפה לקחת?

משה שרוני: אז נפרט כל משרד ומשרד ונראה אולי יש משרד מיותר.

משה שרוני: שיגידו מאיפה אפשר לקחת ולהוסיף.

יצחק גלנטי: יש הרבה כסף, אין בעיה.

משה שרוני: כל אחד יכול להיות פופוליסט, אבל צריכים להיות מציאותיים, עם הרגליים על הקרקע.

משה שרוני: אם רוצים להגדיל את הגירעון - שיגידו.

משה שרוני: אנחנו שוכחים שהיה לנו שר אוצר דגול, מוכשר, רק שבחים היו על נתניהו.

משה שרוני: מה זה?

משה שרוני: הוא הפך את המיליונרים למיליארדרים ואת אלה שהיה להם משהו הוא הפך למיליונרים.

משה שרוני: אז הוא היה מוצלח, והם באים להטיף לנו מוסר על המציאות.

משה שרוני: הנושא החברתי הוא נושא רציני מאוד וצריך לתת עליו את הדעת.

משה שרוני: פעם ראשונה בתולדות ישראל כנסת ישראל אישרה עבור הגמלאים 788 מיליון שקל לשנת 2007.

משה שרוני: פעם ראשונה.

משה שרוני: כל המפלגות החברתיות עולות על הדוכן: אנחנו בשביל הגמלאים השגנו והשגנו.

משה שרוני: אני מברך כל מפלגה שתשיג בשביל הגמלאים.

משה שרוני: הגיע הזמן להחזיר לגמלאים את מה שנלקח במשך 15 שנה, אבל צריך להיות מציאותיים.

משה שרוני: אי-אפשר ביום אחד להחזיר את מה שלקחו במשך 15 שנה.

משה שרוני: לדעתי, את כל נושא התקציב של 2008 צריך להתחיל מעכשיו, מרגע זה.

משה שרוני: יש לשבת עם כל המשרדים ולבדוק איפה אין צורך ואיפה יש צורך, ולבוא ב-31 בדצמבר עם הסכמה רחבה מאוד של כל סיעות הבית.

משה שרוני: אבל איך אומרים?

משה שרוני: בעם היהודי יש אנשים שמבינים יותר מכולם.

משה שרוני: שיביאו הצעה, ותאמינו לי, שאני אקח אותה ב-20 ידיים.

משה שרוני: יש בעיה.

משה שרוני: אנחנו עברנו צונאמי השנה.

משה שרוני: עברנו את מלחמה לבנון השנייה, שלא תכננו אותה.

משה שרוני: התקציב הלא-מסווג של משרד הביטחון זה 10 מיליארדים ומשהו.

משה שרוני: היתר - כל אחד עושה את החשבון, אבל כדי להיות ישר ולהתייחס לכל אחד, אני יכול להגיד דבר אחד: השנה קיבלו הגמלאים תוספת של 120 מיליון למרות כל הבעיות שיש.

משה שרוני: אתן דוגמה: 250 קודים למיטות סיעודיות.

משה שרוני: דוגמה נוספת: כל הגמלאים שמקבלים הבטחת הכנסה - תוספת משמעותית, בסך הכול 220 מיליון.

משה שרוני: הוספנו לסל הבריאות 50 מיליון, וכל יתר הדברים.

משה שרוני: מה זה, זה שום דבר?

משה שרוני: אני חושב שאם כולנו יחד נעשה תוכנית של ארבע שנים כדי להחזיר את המצב החברתי לקדמותו, נצליח.

משה שרוני: אי-אפשר להצליח לעשות תוכנית כל שנה.

משה שרוני: צריכים לתת את הדעת, לעשות תוכנית של כמה שנים ולהחזיר את מה שנלקח מהגמלאים.

משה שרוני: בל נשכח שהגמלאים קיבלו 20.4% מהשכר הממוצע במשק והגיעו ל-14%.

משה שרוני: נלקחו מהם 6.4%.

משה שרוני: כיום הגמלאים נמצאים ב-16.2%.

משה שרוני: אנחנו נחזיר בתוך שנתיים את מה שנלקח מהם, ואנחנו, סיעת גיל, חושבים להביא הצעה לכנסת הזאת, וכל הבית צריך לתמוך בזה, שגמלת הזיקנה תהיה שכר המינימום במדינת ישראל.

משה שרוני: לא בבת-אחת, בהדרגה.

משה שרוני: בתוך עשר שנים או שמונה נוכל להגיע לזה.

משה שרוני: אם כולנו נתאחד, אני חושב שנצליח.

משה שרוני: מי לא רוצה שהחברה בישראל תהיה חברה שלא תחפש אוכל בפחי אשפה, שלא נשמע על העוני בטלוויזיה בכל יום ראשון, שני, שלישי ורביעי.

משה שרוני: כולנו רוצים להגיע וכולנו נעשה את כל המאמצים להחזיר את החברה למצב שצריך להיות במדינה כמו שלנו.

משה שרוני: סיעת גיל תתמוך בתקציב.

משה שרוני: בשנה יש 365 ימים, יש 48 שבועות ויש 12 חודשים.

משה שרוני: אני חושב שבתוך הזמן הזה - - -

אביגדור יצחקי: 52 שבועות.

משה שרוני: תוסיף עוד 4.

משה שרוני: אני חושב שנוכל לעשות שינויים במשך השנה כדי לשים יותר דגש בנושא החברתי.

משה שרוני: אני מודה לך.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת שרוני.

יצחק אהרונוביץ': אני מזמין את חבר הכנסת מאיר פרוש.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה, לרשותך עשר דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אתמול, מעל בימת הכנסת, זכיתי בדרך אגב למחמאה בלתי צפויה ואולי אפילו מפתיעה מפיו של חבר הכנסת חנין, נציג סיעת חד"ש.

מאיר פרוש: ד"ר חנין שיבח אותי על שכיניתי את המדיניות הכלכלית-החברתית של הממשלה בכינוי "קפיטליזם אכזרי".

מאיר פרוש: חבר הכנסת חנין הבהיר, שיש לכינוי גנאי זה משקל רב יותר אם וכאשר הוא נאמר על-ידי מי שאינו מוגדר כסוציאליסט, כמוני כמובן.

מאיר פרוש: כך מצאנו עצמנו בדיון על תקציב המדינה לשנת 2007 בסבך ההגדרות של קפיטליזם וסוציאליזם.

מאיר פרוש: כיהודי שומר תורה ומצוות אני שמח להבהיר, חבר הכנסת חנין, כי אני מאמין שבתורת ישראל נכון הכלל: הפוך בה והפוך בה דכולה בה.

מאיר פרוש: גם השקפתנו הכלכלית-החברתית מבוססת כמובן על ערכי היהדות, על ערכי תורת ישראל שניתנה לנו בהר-סיני.

מאיר פרוש: קפיטליזם הוא מילת גנאי גם לדידם של תומכי המדיניות בממשלות שרון-נתניהו ואולמרט-הירשזון.

מאיר פרוש: הם מעדיפים כנראה לקרוא למשנתם ניאו-ליברליזם, וגם חבר הכנסת חנין לא יאהב שיכנו את עמדותיו בכינוי קומוניזם.

מאיר פרוש: הוא וחבריו יעדיפו היום לקרוא למשנתם הכלכלית סוציאליזם, או אולי סוציאליזם מהפכני - -

ראובן ריבלין: חנין הוא אחד היחידים בעולם שגאה בכך שהוא קומוניסט.

דב חנין: אכן כן.

מאיר פרוש: - - הדוגל בהלאמה מלאה של אמצעי הייצור, כשם שחבר הכנסת אורון מכנה את השקפתו סוציאל-דמוקרטיה, עם בעלות ציבורית מוגבלת על אמצעי הייצור.

מאיר פרוש: אני מציע לכולכם, וכמובן בעיקר לממשלת ישראל, לזנוח את כל תורות הגויים.

מאיר פרוש: בואו אל מקורות היהדות, בואו אל תורת ישראל, ותמצאו את הדרך הנכונה גם במישור הכלכלי-החברתי.

מאיר פרוש: היהדות אומרת שיש לשמור זה לצד זה חופש כלכלי וזכויות רכוש של יחידים עם ערבות הדדית המבטיחה ששום אדם לא יסבול ממחסור ומחרפת רעב.

מאיר פרוש: היהדות אומרת שאדם יכול ליצור עושר כאשר הוא מוגן מכל פגיעה חיצונית בעושרו, אפילו מצד המלכות, אך בד בבד עם זה עליו להגיש סיוע ועזרה לכל מי שהדבר נחוץ לו.

מאיר פרוש: המושג "צדקה" ביהדות עניינו נתינה לדל.

מאיר פרוש: הוא גזור משורש צד"ק, וצדק ביהדות הוא ביטוי נרדף ליושר.

מאיר פרוש: מכאן גם נגזר התואר "צדיק", שמובנו העיקרי הוא אדם הנוהג בצדק.

מאיר פרוש: יש גם מונח נוסף ביהדות, גמילות חסדים, כי שלא כמו הצדיק, המדקדק לנהוג כדין, חסיד הוא מי שעושה לפנים משורת הדין.

מאיר פרוש: גומל חסדים טובים הוא מי שנותן גם במקום שאולי לא מגיע, כאשר הנתינה אפילו אינה מוצדקת, לכאורה.

מאיר פרוש: יהודים מתפללים לקדוש-ברוך-הוא שלוש פעמים ביום, שבאור פניו נתן לנו תורת חיים ואהבת חסד וצדקה, וכן הלאה, שכן תורת החיים מחנכת ומרגילה אותנו לאהוב את החסד ואת הצדקה.

מאיר פרוש: זה צריך להיות, הלכה למעשה, הבסיס למדיניות כלכלית-חברתית נכונה.

מאיר פרוש: זה צריך להיות היסוד לתקציב המדינה; לא קפיטליזם, לא ניאו-ליברליזם ולא סוציאליזם, רק תורת ישראל ומוסר הנביאים.

מאיר פרוש: נביאי ישראל לימדו אותנו: הלוא פרוס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית - - - כי תראה עירום וכיסיתו.

מאיר פרוש: והנה, גם מדינת הרווחה קבעה יעדים ברורים, להבטיח לכל האזרחים תנאי חיים הוגנים, לאפשר להם חיי יצירה מתוך שמירה על רמת בריאות נאותה ולהעמיד לרשותם אפשרות של מימוש עצמי באמצעות לימודים וכדומה.

מאיר פרוש: הרעיון המרכזי של מדינת הרווחה מנוסח כך: חוסן חברתי הוא תנאי הכרחי לחוסן לאומי, ובכללו ביטחון וכלכלה.

מאיר פרוש: אבל בשנים האחרונות דאגו הממשלות בישראל לכלכלה בלבד ושחקו את הצרכים החברתיים.

מאיר פרוש: הצמיחה במשק באה על גבם של החלשים.

מאיר פרוש: המדינה הקטינה – ומקטינה – מסים בהיקף של מיליארדים לעשירונים העליונים, ובד בבד עם זה קיצצה באופן דרסטי את הקצבאות.

מאיר פרוש: למעשה חלק מהצמיחה בא ישירות מקיצוץ הקצבאות.

מאיר פרוש: המדיניות הכלכלית של הממשלות, ממשלת שרון-נתניהו וממשלת אולמרט-הירשזון, מוכתבת על-ידי תפיסה, אידיאולוגיה אנטי-חברתית, שלפיה יש להפחית ככל האפשר את חלקה של המדינה בכלכלה הלאומית בכלל ואת חלקם של תשלומי ההעברה בפרט.

מאיר פרוש: ואומנם, ההוצאה החברתית כאחוז מהתמ"ג נתונה בירידה מתמדת ותלולה.

מאיר פרוש: נשחקו קצבאות הזיקנה, קוצצו קצבאות הנכות, פגעו באכזריות בקצבאות הילדים, וכך, לאט ובטוח, מחסלים את מדינת הרווחה, וכך, בפועל, מגדילים את שיעורי העוני, וכך מרחיבים את הפערים החברתיים.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, אתמול ציינתי בנאומי מעל במה זו כי התוספות בסעיפים החברתיים בתקציב 2007 לא יקזזו את השחיקה הפרטנית בהכנסות של המשפחות בעשירונים התחתונים, וזו ליבת הבעיה הכלכלית-החברתית שלנו.

מאיר פרוש: אנו עדים לחוסר איזון לפי אחד המבחנים החשובים ביותר: חלוקת הנטל בין חלקי החברה.

מאיר פרוש: בעוד שבעלי הכנסות גבוהות ייהנו גם בשנת 2007 מהטבות מס משמעותיות במסגרת הרפורמה במס הכנסה, בעלי הכנסות נמוכות יספגו קיצוץ ריאלי בקצבאות, או בגרסה מרוככת – הקפאה.

מאיר פרוש: גם במשטרים בעלי אופי קפיטליסטי מובהק מצפים האזרחים מהממשלה שהיא תמתן, ולו במקצת, את האי-שוויון שכוחות השוק מחוללים; מצפים שהממשלה תחלק מחדש את העוגה של ההכנסה הלאומית בכיוון שוויוני יותר, תגדיל את הנתח של העשירונים התחתונים ותצמצם את החלק של העליונים.

מאיר פרוש: אבל במדינת ישראל כל הממשלות, לא זו בלבד שאינן מצמצמות את שיעורי העוני, אלא אפילו מגדילות אותם.

מאיר פרוש: וזה גם מה שיקרה, לצערנו, ביישום תקציב 2007: הגדלת העוני, הרחבת הפערים.

מאיר פרוש: זה מה שנראה וזה מה שצפוי לנו.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, תקציב 2007 הוא נטול השראה וחסר מקוריות.

מאיר פרוש: תקציב זה אינו מביא בחשבון את התנאים הייחודיים של עם ישראל, את הבעיות המיוחדות שלנו ואת ההיסטוריה החברתית.

מאיר פרוש: אני סבור שהיעדרה של יצירתיות נובע, בין השאר, מכך שבכלכלת ישראל שולטת למעשה שכבה של ביורוקרטים, כלכלנים במשרד האוצר, החושבת באופן אחיד וסכמטי.

מאיר פרוש: שכבה זו שבויה בתיאוריה הקפיטליסטית, אף שהם עצמם, כאמור, מתביישים במונח זה וקוראים לו בשמות אחרים.

מאיר פרוש: מדובר בפירוש בתיאוריה קפיטליסטית אכזרית, שאינה רואה את האדם לנגד עיניה, אלא את הדוחות הרבעוניים והשנתיים.

מאיר פרוש: אנחנו אומנם זקוקים למהפכה חברתית, אבל לא כזו שתיאר ראש הממשלה, אלא מהפכה ברוח היהדות.

מאיר פרוש: מהפכה חברתית אמיתית, של ממשלה הדוגלת בחברה שוויונית יותר; ממשלה שתניף את דגל שוויון ההזדמנויות.

מאיר פרוש: בתקציב יש להגדיר בראש ובראשונה, כיעד לאומי מרכזי, את צמצום הפערים ואת חלוקת הנטל הצודקת בין השכבות החברתיות.

מאיר פרוש: שוויון הזדמנויות הוא המפתח האמיתי ליצירת חברה בריאה; סולידריות חברתית ורשת ביטחון סוציאלי אינן שאיפות נשגבות מדי.

מאיר פרוש: לחברה צודקת, למדינת רווחה, לערבות הדדית כפי שתורת ישראל מורה לנו, אומנם יש מחיר, אבל אנחנו חייבים לשלם אותו אם רצוננו להישען במדינת ישראל על יסודות אנושיים וערכיים מתקדמים.

מאיר פרוש: ראוי שתמיד נזכור כי חוסן חברתי הוא תנאי הכרחי לחוסן לאומי.

מאיר פרוש: ראוי שתמיד נזכור שאנו צריכים להבטיח לאזרחים תנאי חיים הוגנים ושמירה על רמת בריאות נאותה.

מאיר פרוש: זהו מוסר היהדות, זהו חזונם של נביאי ישראל, וכך יהיה טוב יותר לעתידה של מדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': לרשותך עשר דקות.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, הבעיה האמיתית של תקציב המדינה – בכל מדינה, ואצלנו בישראל בפרט – היא קביעת סדרי העדיפויות הלאומיים.

אבשלום וילן: בפועל, אני קובע – יושב-ראש הנהלת הקואליציה – שלא אתם, ולא אותה ממשלה שהיית בה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ולא הממשלות הקודמות קבעו באמת את סדר העדיפויות הלאומי.

אבשלום וילן: כי הרי כולנו יודעים את התהליך.

אבשלום וילן: האוצר מציע את הסקיצה, לשרים אין אמירה - - -

אביגדור יצחקי: מאיפה הגיע כל הכסף לתשתיות בחמש השנים האחרונות – מזה שפקידי האוצר קבעו שהוא ילך לתשתיות?

אבשלום וילן: אתה תשמע אותי עוד דקה ותראה שאני מוכיח את התזה.

אבשלום וילן: תקשיב בסבלנות.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת יצחקי, אני מאפשר לך.

אביגדור יצחקי: אני עוזר לו לדייק בדבריו.

אבשלום וילן: אתה רק בונה לי את התזה, בעוד דקה תראה.

אבשלום וילן: הרי בסופו של דבר פקידי האוצר קובעים, והם לא מדברים עם השרים בכלל.

אבשלום וילן: השרים רואים את התקציב כמה ימים לפני ישיבת הממשלה, כל שר מנסה לתקן את ענייניו, ואחרי זה שיתה

אבשלום וילן: פך העולם.

אבשלום וילן: מבחינתם אין ראיית מקרו.

אבשלום וילן: תראה מה הטענה העיקרית שאמרו לנו בדברי ההסבר: הטענה העיקרית היא שאנחנו רוצים להקטין את החלק היחסי של התקציב בתוצר הלאומי הגולמי, וזה בעצם המנוף לצמיחה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת יצחקי, כל הממשלות שבהן שירתת, זה מה שהן אמרו - הקטנת חלקו של התוצר הממשלתי בתוצר הלאומי, כדי לשחרר מנופים לצמיחה.

אבשלום וילן: עכשיו תראה, במדינות סקנדינביה, שהן המדינות העשירות בעולם, יש יחס תקציב-תוצר גבוה יותר מאשר בישראל; שם יש התחרות הקפיטליסטית הכי גדולה בעולם, עם סולידריות חברתית ואחריות חברתית.

אבשלום וילן: תגיד לי, אנחנו לא סקנדינביה, יש לנו בעיות ביטחון, הכול נכון.

אבשלום וילן: אנחנו מדברים על מודל כלכלי תיאורטי.

אביגדור יצחקי: כמה אנחנו מוציאים על ביטחון מול תוצר - - -

אבשלום וילן: כבר עניתי על זה, אבל אני אגיע לתשובה הבאה, ופה היא מתחברת אליך.

אבשלום וילן: הרי גם בזמן בנימין נתניהו כשר האוצר, כאשר פיתחתם את האידיאולוגיה הזאת, הבאתם אותה לרמת הפרטה קיצונית בכל המובנים והחלטתם שאף שהגידול הרב-השנתי באוכלוסייה הוא 2% בשנה, לא תגדילו את התקציב ביותר מ-1% שנתי, כלומר תקטינו ריאלית את תקציב המדינה.

אביגדור יצחקי: נכון.

אבשלום וילן: מה עשיתם?

אבשלום וילן: החלטתם לבנות גדר – תמכתי.

אבשלום וילן: אני רוצה לבשר לחברי הבית שתקציב הגדר לא היה בתוך תקציב המדינה.

אבשלום וילן: המציאו כל מיני תרגילים פיננסיים אקרובטיים – הוא לא היה בתוך התקציב, הוא היה מחוץ לתקציב.

אבשלום וילן: אותו הדבר עשו עם תקציב ההתנתקות – הוא לא היה בתקציב.

אבשלום וילן: מצאו לו מקורות, בעצם עשו פה תרגיל במונחים כלכליים, תרגיל קיינסיאני קלאסי, מבוא לכלכלה שנה ראשונה.

אביגדור יצחקי: למרות זאת החוב ירד - - -

אבשלום וילן: אה, מה זה בעצם אומר?

אבשלום וילן: זה אומר שבעצם הגדלת את תקציב המדינה במונחים ריאליים, גררת אחריך צמיחה שהגיעה ל-5% השנה, ובפועל, כל התזה שלכם, המוניטריסטית מבחינה כלכלית, היא בלוף אחד גדול, משום שאתם לא אומרים לציבור את האמת.

אבשלום וילן: עכשיו, אתה מדבר על פרויקטים של תשתיות.

אבשלום וילן: הממשלה הקודמת החליטה להקים תשתיות רכבת בעלות 25 מיליארד ש"ח במהלך עשור.

אביגדור יצחקי: במהלך חמש שנים.

ראובן ריבלין: הקופסה שנתנו לפינוי-בינוי שלא במסגרת התקציב היתה נכונה וראויה - - -

אבשלום וילן: אתה לא מתמודד עם התזה שלי.

אבשלום וילן: התזה שלי היא שברגע ששפכת אל תוך המערכת הכלכלית עוד מקורות ממשלתיים, בסופו של דבר הפעלת על המשק תהליך מרחיב.

אבשלום וילן: מה שקרה – נתניהו אומר: אם אני מוריד מסים, אני משחרר מקורות, מקטין את תקציב המדינה, אני מגיע לתהליך מרחיב.

אבשלום וילן: אני טוען, שבפועל, מעבר למה שקרה בעולם, ממשלת ישראל הפעילה תהליך מרחיב קיינסיאני קלאסי, לא משנה איך תגדיר את זה.

אבשלום וילן: זאת התוצאה ואלה העובדות.

אבשלום וילן: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, אני יודע שקשה מאוד להתמודד עם הטענה הזאת במקרו-כלכלה.

אבשלום וילן: אני מוכן להוכיח אותה בכל - - -

אביגדור יצחקי: הטענה הזאת אין בה שום דבר, אפילו לא שחר.

אביגדור יצחקי: כל התקציבים הנוספים שעברו, על הגדר ועל כל הדברים האחרים, נכון שלא היו בתקציב.

אביגדור יצחקי: אבל יחד עם זה, אתה יודע שבשנת 2001 ובשנת 2002 היה החוב של מדינת ישראל 105% תוצר.

אבשלום וילן: אבל אתה לא מתמודד עם הטענה שטענתי.

אבשלום וילן: אתה אפילו לא מקשיב.

אבשלום וילן: אני אומר שלצעדים האלה היתה השפעה מרחיבה.

אבשלום וילן: ואומר נתניהו שהוא מגיע להשפעה מרחיבה בהורדת מסים ובהקטנת ההוצאה הממשלתית.

אבשלום וילן: בפועל, לא משנה איך תקרא לזה – כפי שחבר הכנסת ריבלין קורא לזה, זה היה בקופסה מחוץ לתקציב; בפועל שפכת אמצעים מרחיבים אל תוך המשק ויצרת הרחבה כלכלית וצמיחה.

אבשלום וילן: זה בדיוק מה שהוכיח ג'ון מיינרד קיינס בשנות ה-30, וזה מה שעשית.

אבשלום וילן: עכשיו אתה עוטף את זה באידיאולוגיה מוניטריסטית, ופה הטענה שלי – שמבחינה מקרו-כלכלית אינכם אומרים את האמת לציבור.

ראובן ריבלין: זה לא נכון.

אבשלום וילן: רגע, זה לא סימפוזיון עכשיו, בכל הכבוד.

אבשלום וילן: קיבלתי את רשות הדיבור.

יצחק אהרונוביץ': אני רואה שאתה נהנה להשיב לו, אבל אם אתה מבקש – חברי הכנסת.

אביגדור יצחקי: את האידיאולוגיה המוניטרית לא ממשלת ישראל קובעת.

אביגדור יצחקי: נקודה.

אביגדור יצחקי: היא קובעת את האידיאולוגיה הפיסקלית.

אבשלום וילן: נכון, אבל אתם, כל הדוברים האידיאולוגיים שלכם, וכל מעשי התקציב האלה, כולם צבועים בצבעים עזים של אידיאולוגיה מוניטריסטית שלא אזכיר עכשיו בסקירה היסטורית.

אביגדור יצחקי: אתה לא מבין.

אביגדור יצחקי: כדי שתבין, בסקנדינביה – תבדוק מה גובה הריבית הממשלתית שם ומה גובה הריבית הממשלתית בישראל.

אבשלום וילן: ידעתי שנגיע לזה.

אבשלום וילן: אם אתה רוצה לדבר על סקנדינביה, תגיד לי, מה "נוקיה" עושה לכלכלת פינלנד?

אבשלום וילן: ומה הנפט עושה לנורבגיה?

אבשלום וילן: והעובדה ששבדיה היתה במלחמה העולם השנייה - - -

אביגדור יצחקי: אתה מדבר בחוסר הבנה מוחלט.

אבשלום וילן: בחייך, זה הוויכוח?

אבשלום וילן: הוויכוח הוא אחד, האם הטענה שלכם שצריך בתקציב הזה – עם כל הדיבורים, אתם מקצצים בשירותים החברתיים ביד ברזל, כחלק מאידיאולוגיה, לטובת הביטחון.

אבשלום וילן: זה המקום היחיד שלא היתה לכם בעיה להגדיל בו את התקציב.

אבשלום וילן: אני טוען טענה אחת – שחינוך, השכלה ובריאות הם לא פחות ביטחון מעוד F-16.

אבשלום וילן: אני חושב שאתם נוהגים בחוסר אחריות נורא.

אבשלום וילן: הריבית והקצב – יחס חוב-תוצר יורד במהירות; אפשר להקטין את קצב הירידה, אבל אסור לפגוע בחינוך, אסור לפגוע בהשכלה הגבוהה ואסור לפגוע ברמת הבריאות, כי הדברים האלה הם חוסן לאומי.

אבשלום וילן: עקב חשיבה אידיאולוגית שגויה אתם מובילים בחמש השנים האחרונות מהלכים כלכליים שלפי דעתי גורמים נזק אדיר לביטחון ישראל, משום שהסולידריות החברתית – שאנשים לא יהיו מתוסכלים, ש-50% לא יביאו פחות משכר המינימום, זה, קודם כול, ביטחון לאומי קיומי, ואתם, פעם אחר פעם, לוקחים לעצמכם את זה, במסווה של תיאוריות כלכליות - - -

אביגדור יצחקי: זה חוסר הבנה מוחלט בכלכלה.

שלי יחימוביץ': הוא חושב אחרת ממך.

אביגדור יצחקי: זאת הבנה בסיסית.

אבשלום וילן: הבנה בסיסית.

אבשלום וילן: רואה-חשבון יצחקי, חבר הכנסת יצחקי, אני מוכן להתמודד אתך.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת יצחקי, הוא חושב שאתה טועה.

אביגדור יצחקי: אצלי הנתונים מדברים, לא שום דבר אחר.

אבשלום וילן: חבר הכנסת יצחקי, אני מוכן להתמודד אתך נקודה אחר נקודה ולהביא לך את האסמכתות מכל מקום.

אבשלום וילן: מה הכי קל להגיד?

אבשלום וילן: "אתה טועה".

אבשלום וילן: תוכיח בטיעונים, בארגומנט מול ארגומנט, איפה אני טועה – כמו שאני עושה פה.

אביגדור יצחקי: ההבדל ביני ובינך הוא שאצלי הנתונים מדברים: אחוז הצמיחה, אחוז הריבית, האינפלציה.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת יצחקי, אין לך רשות דיבור עכשיו.

יצחק אהרונוביץ': אי-אפשר לנהל את הדיון בצורה כזאת – אולי מאחורי הדלת.

יצחק אהרונוביץ': אפשר להמשיך.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אני מסביר ואומר שבעצם הממשלה מציגה אידיאולוגיה מוניטריסטית.

אבשלום וילן: בפועל היא מפעילה אמצעים מרחיבים, פיסקליים, על המשק, ויוצרת תהליך קיינסיאני.

אבשלום וילן: תוכיח לי, ככלכלן, מה בדברים שאמרתי שגוי.

אבשלום וילן: אמרתי: אתם אומרים לציבור דבר והיפוכו; הצמיחה נוצרה משום שהפעלתם את האמצעים המרחיבים.

אבשלום וילן: זאת הטענה שלי; תתמודד אתה ואל תספר סיפורים.

אבשלום וילן: את התוצאות של הסולידריות החברתית הנפרמת כל ילד רואה, כל עיתון כותב עליהן, כולנו חיים בתוכן.

אבשלום וילן: לסיום – אחרי הזמן שנלקח ממני – אני רוצה להגיד משהו על תקציב הביטחון.

אבשלום וילן: אני האחרון שיצא נגד תקציב הביטחון.

אבשלום וילן: אבל יש פה עיוות מקורות בעייתי; מערכת הביטחון, בשל המצב המיוחד של ישראל, זוכה תמיד במעט המיליארדים האחרונים שנשארים לחלוקה.

אבשלום וילן: גם השנה ראינו את זה.

אבשלום וילן: לא בתוך התקציב שנאשר היום או לא נאשר.

אבשלום וילן: יש תוספת מיידית של 1.85 מיליארד שקל למערכת הביטחון, חלקה ממקורות פנימיים, חלקה כבר יהיה קיצוץ בערך של מיליארד flat על משרדי הממשלה השונים, על כל שירותי הרווחה.

אבשלום וילן: מה זה אומר בעצם?

אבשלום וילן: זה קורה לא פעם ולא פעמיים, זה תהליך שחוזר בכל פעם.

אבשלום וילן: זאת הטענה שלי, חבר הכנסת יצחקי, שאין קביעת סדרי עדיפויות אמיתיים.

אבשלום וילן: אם הייתם יושבים לאחר המלחמה, ולפני שהבאתם את התקציב הזה, ואומרים, זה סך ההוצאה הביטחונית הצפויה, זאת בעיית המקורות, ואז הממשלה היתה יושבת ומחליטה - כך נקצה אותו, אבל זה לא קרה.

אבשלום וילן: החלטתם אחרת.

אבשלום וילן: באה מערכת הביטחון ברגע האחרון, שכנעה את ראש הממשלה שאין ברירה, ואתם עושים היפוך.

אבשלום וילן: זה קרה גם כשהיו ממשלות אחרות.

אבשלום וילן: וזאת הטענה שלי, שהביטחון הלאומי והסולידריות נפגעים, ואנחנו, בשביל ביטחון קצר-טווח, משלמים מחיר כבד מאוד בביטחון הארוך-טווח, שנכללות בו רמת החינוך, ההשכלה והבריאות והסולידריות ויכולת העמידה של כולנו בפערים האדירים שיצרתם כאן, פערים שקשה מאוד להתמודד אתם.

אבשלום וילן: אלה לא דברים פשוטים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ריבלין טוען פעם אחר פעם – ויש בזה משהו – שהליכוד, על המדיניות החברתית השגויה שלו, שילם את המחיר בקלפי וירד ל-12 מנדטים.

ראובן ריבלין: לא שגויה.

ראובן ריבלין: מערכת החינוך - - -

אבשלום וילן: ירדו ל-12 מנדטים, ואני חושב שהבעיה היא לא 12 מנדטים שירדתם בליכוד – זה לא כל כך נורא.

אבשלום וילן: הבעיה היא שאתם, עם 29 מנדטים, ממשיכים בדיוק את אותה מדיניות, ובעצם אתם לא משדרים שום תקווה.

אבשלום וילן: כלומר, 20%-10% מהאנשים פה חיים טוב, ברמה כלכלית סבירה, ו-80% לא גומרים את החודש.

אבשלום וילן: 50% משתכרים פחות משכר המינימום, ועוד 30% הם מעמד בינוני מקרטע.

אבשלום וילן: את הפרופורציות האלה צריך לשנות, והתקציב הזה לא מתמודד אתן.

אבשלום וילן: לכן, אנחנו כנראה נצביע היום נגד התקציב, אלא אם כן תגיעו הלילה עם הצעות מפתיעות.

יצחק אהרונוביץ': הערה, חבר הכנסת וילן.

יצחק אהרונוביץ': הוא מבקש רק הערה, ואנחנו מסיימים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, אמר בנאומו שתקציב הביטחון אושר על-ידי שניים נגד אחד.

אבשלום וילן: נכון, זה היה התקציב ללא התוספות.

אבשלום וילן: הרי כל חברי הוועדה לא הופיעו.

אבשלום וילן: אתה יודע למה?

אבשלום וילן: הם סירבו לאשר, הם רצו להגדיל את התקציב ב-3–6 מיליארדי שקלים מעבר ל-1.8 מיליארד.

אבשלום וילן: מה שאני הצבעתי היה ללא ה-1.8, רק על התקציב המקורי, ואם לא הייתי עושה את זה, היית היום בישיבות ובסחטנות, ולפני שהיית רואה היו מוסיפים לתקציב הביטחון עוד יותר.

אבשלום וילן: בגלל זה אפי איתם הצביע נגד, בגלל זה חברי הוועדה לא הגיעו, בגלל זה הם הלכו לראש הממשלה.

אבשלום וילן: שתבין, אני ביצעתי חסימה, ולא להיפך.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת אבו וילן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהים צרצור, בבקשה.

קריאה: השיח'.

אחמד טיבי: התואר בכנסת הוא חבר הכנסת.

אברהים צרצור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אנסה עד כמה שאפשר לא להשתמש במלים גדולות מאוד של מדיניות מקרו-כלכלית, מיקרו-כלכלית, שיפור דיפרנציאלי, צמיחה וכן הלאה.

אברהים צרצור: המושגים האלה אינם מובנים לשכבות החלשות.

אברהים צרצור: הם שואלים שאלה פשוטה מאוד: כמה זה ישפר את מעמדי בשנה הבאה, איך זה יבוא לידי ביטוי בחיי האישיים, בחיי משפחתי, בחיי ילדי, בחינוך, בבריאות וכן הלאה.

אברהים צרצור: לצערי הרב, התקציב שמונח בפנינו איננו נותן תשובות חד-משמעיות לנושא הזה, אולי הוא נותן תשובות חד-משמעיות לעשירונים הגבוהים, דהיינו, העשירים במדינת ישראל, אבל הוא לא נותן תשובות לאנשים החלשים.

אברהים צרצור: אדוני היושב-ראש, ממשלת אולמרט-פרץ נכשלה לא רק בקונספציה ובביצוע של מלחמת לבנון השנייה, אלא גם בקונספציית המדיניות הכלכלית-החברתית שלה, כפי שהיא באה לידי ביטוי בתקציב ובחוק ההסדרים 2007.

אברהים צרצור: מדובר בתקציב ללא לב, ולצערי הרב, הדיונים בו ובסעיפיו בוועדות השונות של הכנסת לא הביאו לשינויים של ממש.

אברהים צרצור: אנחנו יכולים להבחין בשני סעיפים בולטים: הראשון, קיצוץ בתקציבים החברתיים והמשך השחיקה של רשת הביטחון הסוציאלי; והשני, הטבה עם השכבות המבוססות באמצעות הפחתת מסים וסיוע לשני העשירונים העליונים בעיקר, שהם ממילא בעלי הון ומקורבים.

אברהים צרצור: התוצאה של שני המאפיינים הבולטים האלה היא גידול מתמשך באי-שוויון ושחיקה מתמשכת של מערכות החינוך, הבריאות, הרווחה והביטחון הסוציאלי.

אברהים צרצור: הקורבנות, לצערי הרב, של המדיניות הזאת - - -

אחמד טיבי: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, את מפריעה לדובר.

שלי יחימוביץ': זה ויכוח אידיאולוגי.

אברהים צרצור: אם נשתתף בוויכוח הזה, זה בסדר גמור.

שלי יחימוביץ': היה לי ויכוח עם אביגדור יצחקי, שחושב שהוא יודע את האמת הקוסמית ואילו האחרים טיפשים.

אחמד טיבי: בהחלט הוויכוח חשוב, אבל בשלב זה פחות חשוב מדבריו של חבר הכנסת צרצור.

אברהים צרצור: הקורבנות של המדיניות הזאת שהצבעתי עליה ימשיכו להיות המעמדות הבינוני והנמוך, ובראשם הערבים, החרדים והעולים, אבל במיוחד הערבים.

אברהים צרצור: אני אנסה להצביע בקצרה ובתמציתיות על כמה נושאים בקטע הזה.

אברהים צרצור: אני אתחיל עם העוני בחברה הערבית.

אברהים צרצור: הנתונים שפורסמו בדוח העוני בחודש אוגוסט 2006 מראים שוב כי האוכלוסייה הערבית ממשיכה לככב בראש הרשימה של החלשים ביותר במדינה, ועם הנתון הזה אי-אפשר להתווכח; זאת עובדה מוגמרת, גם הממשלה וגם השרים השונים מודים שזה המצב.

אברהים צרצור: שיעור המשפחות העניות בחברה הערבית עלה מכ-49% בשנת 2004 ל-52% בשנת 2005, כאשר שיעור המשפחות היהודיות העניות נשאר קבוע ועמד על 15.9%.

אברהים צרצור: מספר הילדים הערבים העניים בשנת 2005 הגיע לכ-372,000, שהם יותר מ-63% מכלל הילדים הערבים.

אברהים צרצור: נקודה אחרת היא השלטון המקומי.

אברהים צרצור: הרשויות הערביות הן הרשויות הנפגעות ביותר מהמשבר שממנו סובל השלטון המקומי בארץ, ואשר נמשך זה ארבע שנים בצורה חריפה.

אברהים צרצור: לכן, רוב הרשויות המקומיות הערביות, בגלל המשבר הזה, מתפקדות בצורה מינימלית.

אברהים צרצור: הן בתקציב הרגיל הן בתקציב הפיתוח של משרד הפנים לשנת 2007 איננו יכולים להבחין בתשובות על השאלות הקשות ועל הדרישות הצודקות והקשות של השלטון המקומי הערבי.

אברהים צרצור: התוצאה מהמצב הזה - המשך המשבר שהולך ומחמיר, דבר שיהיו לו השלכות חמורות על כלל האוכלוסייה הערבית בישראל.

אברהים צרצור: מחקרים רבים הראו כי רשות ערבית קיבלה כ-42% ממענקי האיזון שקיבלה רשות יהודית עם נתונים סוציו-אקונומיים זהים, תקציבי הפיתוח לרשויות המקומיות בוטלו בשנת 2003, אבל הדבר שפגע קשות באוכלוסייה הערבית, שאין לה מאיפה לממן פרויקטי פיתוח כאלה, ומתברר כי משרד הפנים גם הוציא כ-2 מיליוני שקלים למטרות תכנון פיזי של היישובים הערביים מתוך כ-18 מיליון שקלים שאושרו במסגרת תקציב 2006.

אברהים צרצור: הדבר פגע גם ביכולתן של הרשויות הערביות לנצל תקציבים מסומנים בתחומים שונים, בגלל העדר שטחים מאושרים.

אברהים צרצור: דהיינו, גם במצב שיש בו תקציבים מסומנים, הממשלה נותנת ביד ימין אבל לוקחת ביד שמאל.

אברהים צרצור: היא לא מאפשרת לממש את התקציבים האלה על-ידי אי-מימון תכנון, תוכניות מיתאר למשל, שבמסגרתן מקצים שטחים כדי לממש, לבנות פרויקטים שיכולים לזלול את התקציבים המסומנים.

אברהים צרצור: אדוני היושב-ראש, לצערי הרב, בתקציב שמונח בפנינו אין בשורות גם בנושא הזה שיכול להציל את השלטון המקומי.

אברהים צרצור: המצב דומה כמעט בכל משרדי הממשלה, לכן אני לא אכנס לפרטים, אבל אני אתייחס ישירות לתמצית הדרישות שבעינינו נחוצות כדי להעלות את הסקטור הערבי על פסי העתיד, לפתוח ולו פתח קטן מאוד של תקווה לאוכלוסייה הערבית בישראל: 1.

אברהים צרצור: שותפות בתוכניות הממשלה וגופים שונים לשיקום ופיתוח הגליל, המרכז והנגב.

אברהים צרצור: יש כיום מה שנקרא "נטייה להתמקד בפיתוח הגליל והנגב", אף שבמרכז, גם אנחנו, האוכלוסייה הערבית, סובלים מאותן בעיות שסובלים מהם גם באזור הצפון וגם באזור הדרום, אף שאני מודה בכך שבנגב הבעיות יותר קשות ויותר מסובכות.

אברהים צרצור: 2.

אברהים צרצור: ביטול הקיצוץ החד במענקי האיזון לרשויות המקומיות הנמצאות על סף קריסה.

אברהים צרצור: 3.

אברהים צרצור: האצת יישום החלטות ממשלה קודמות בנוגע לפיתוח תשתיות והכרה ביישובים לא-מוכרים באזורים שונים בארץ ובמיוחד בנגב.

אברהים צרצור: זה דבר מפתיע מאוד וזוועתי ביותר.

אברהים צרצור: יש כל כך הרבה החלטות שאני לא אמנה, משום שהזמן קצוב ומוגבל, שלפיהן הממשלה היתה אמורה להשקיע מיליוני שקלים אם לא מיליארדי שקלים.

אברהים צרצור: לצערי הרב, התקציבים האלה פשוט נעלמו, אף אחד לא שם לב שהתקציבים האלה לא מומשו ולא בוצעו.

אברהים צרצור: 4.

אברהים צרצור: תקצוב תוכניות פיתוח שירותים חברתיים, פיתוח בתחומי הדיור, שירותי הדת, החינוך, התעסוקה, הבריאות והתחבורה.

אברהים צרצור: אנחנו חיים אולי 40-30 שנה בפיגור לעומת המצב בסקטור היהודי.

אברהים צרצור: 5.

אברהים צרצור: ביטול הקיצוצים בקצבאות, ובעיקר בקצבאות הילדים במשפחות ברוכות ילדים.

אברהים צרצור: דרך אגב, העלויות כפי שזה בא לידי ביטוי במסמך שהכין מרכז "מוסאוא" הן בערך 4.5 מיליארדי שקלים.

אברהים צרצור: זה הסכום שאנחנו צריכים כדי לכסות את החלק הקטן הזה של הצרכים הנחוצים והבסיסיים.

ראובן ריבלין: הדוח ששלחת לחברי הכנסת, אני מציע לך לטפל בו בוועדת הכספים.

ראובן ריבלין: אני מוכן להגיש אתך הצעה.

אברהים צרצור: אני אשמח מאוד.

אחמד טיבי: יפה מאוד.

אברהים צרצור: סגן יושב-ראש הכנסת הוא בנשיאות הכנסת - שיאשרו, שיתקיים דיון מיוחד ונעביר לוועדת הכספים כדי לראות איך אפשר לקדם את הסיפור.

אחמד טיבי: אני מודה לך מאוד, מקרב לב, על היוזמה הזאת.

אחמד טיבי: אני תומך בכל יוזמה שיכולה לשפר, אפילו במינון מוגבל ביותר.

ראובן ריבלין: הדוח ששלחתם הוא רציני.

אברהים צרצור: יפה.

אברהים צרצור: נעקוב אחרי הנושא הזה ביחד.

אברהים צרצור: אמרתי שהעלות של כל הדברים שמניתי היא 4.5 מיליארדי שקלים.

אברהים צרצור: האומדן הכספי של הדרישות מבוסס בעיקר - וזה הנושא שרציתי להפנות את תשומת הלב אליו - על החלטות ממשלה שלא כובדו במהלך השנים האחרונות ובהתאם לתוכניות ולהערכות של משרדי ממשלה שונים.

אברהים צרצור: הנתונים שמנינו עכשיו בפניכם, יצאו מקו הייצור של האוכלוסייה הערבית.

אברהים צרצור: זה בהסתמך על נתונים שנגזרים מהערכות של משרדי הממשלה השונים.

אברהים צרצור: הדרישות התקציביות שגיבשנו והצגנו בפני הממשלה הן דרישות ריאליות המתחשבות במשאבים הציבוריים המצומצמים, והן מכסות רק באופן חלקי את צרכיה הדוחקים והבסיסיים של האוכלוסייה הערבית שהוזנחו במהלך כל השנים שעברו.

אברהים צרצור: השאלה המתחייבת כאן היא - ובזאת אני מסיים - האם אפשר אחרת?

אברהים צרצור: האם אפשר באמת למצוא את התקציב הזה?

אברהים צרצור: התשובה היא: בהחלט כן - א.

אברהים צרצור: במקום לקצץ בשירותים חברתיים, ניתן להקפיא את הפחתת המסים שפירותיה נופלים בעיקר בחיק העשירונים הגבוהים; ב.

אברהים צרצור: במקום לקצץ עוד ברשת הביטחון הסוציאלי, ניתן להעלות באופן חד-פעמי את מס החברות המצוי כיום במסלול הפחתה.

אברהים צרצור: לפי נתוני האוצר, בשנים 2007–2010 צפויה המדינה להפסיד 27.8 מיליארד שקל כתוצאה מהפחתת המסים האישיים הישירים ומהפחתת מס החברות.

אברהים צרצור: מחצית מסכום זה היתה מספיקה למימון כל הדרישות של האוכלוסיות החלשות בישראל, ובמיוחד האוכלוסייה הערבית.

אברהים צרצור: אני מודה לכם מאוד.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אברהים צרצור, תודה.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת דב חנין.

ראובן ריבלין: למה יכולים לומר "הרב פרוש" ולא "השיח'".

אחמד טיבי: אפשר גם וגם.

אחמד טיבי: דרך אגב, חבר הכנסת פרוש אינו רב.

אחמד טיבי: מי שאומר לו רב לא אומר דבר נכון, וזה על-פי בקשתו של הרב פרוש.

אחמד טיבי: הוא עומד פה.

מאיר פרוש: מודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פרוש, האם אני מדייק?

ראובן ריבלין: אתה מדייק.

מאיר פרוש: - - -

אחמד טיבי: למה אתה חייב להגביל את עצמך?

מאיר פרוש: אתה מכריח אותי.

אחמד טיבי: עשר דקות לחבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח בבקשה אישית לחברי הכנסת, שאני יודע שכמה מהם נמצאים כרגע במליאה ואחרים מן הסתם עוקבים אחרי הדיון בחדריהם.

דב חנין: יש לנו היום ביקור מיוחד בכנסת.

דב חנין: מגיעים אל הכנסת נציגים של ארגוני בריאות וארגוני חולים.

דב חנין: הם מסתובבים בין החדרים, וכמה מהם נמצאים ביציע.

דב חנין: אני מבקש מחברי הכנסת למצוא את הזמן ולהיפגש עם האנשים האלה.

דב חנין: לפני ההצבעות שלנו היום בערב, כאשר מצביעים על תקציב הבריאות, ולפעמים אפילו באופן אוטומטי, תקשיבו לאנשים האלה.

דב חנין: תשמעו את המצוקה, תשמעו את הצרכים, תבינו על מה אתם מצביעים.

דב חנין: אתם מצביעים על גורלם של בני-אדם, לפעמים על בריאות ולפעמים אפילו על חיים.

דב חנין: לנציגי ארגוני הבריאות וארגוני החולים אני רוצה לומר כך: אתם נאבקים למען החיים שלכם ושל בני המשפחה שלכם, אבל למעשה אתם נאבקים על החברה של כולנו, על הכבוד של כולנו, על הערכים שלנו בתור בני-אדם.

דב חנין: אני מקווה שהפנייה שלכם היום ברגע האחרון תעשה את פעולתה ותוכל להביא לאותו שינוי שצריך, לפחות שינוי קטן, בתקציב הבריאות.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, עכשיו יש רק פלסטינים באולם.

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, כידוע לך, לבם פתוח וקשוב למצוקות, ואני בטוח שהם ייענו למצוקות האלה.

דב חנין: אבל אני גם פונה לחברי הכנסת שרואים אותנו מהחדרים, ואני מקווה שגם הם יישמעו למסר הזה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש – אתה רופא ואני אומר לך, ואתה בוודאי יודע - מערכת הבריאות עברה בשנים האחרונות דיאטה רצחנית, דיאטה שהיא מסוכנת לבריאות.

דב חנין: תקציב הפיתוח של משרד הבריאות הצטמק מאז 2001 ב-40%.

דב חנין: התשתית הציבורית של מערכת הבריאות נמצאת בסכנה גדולה.

דב חנין: השנה התקציב מבשר לנו הימנעות מהעדכון החיוני של סל התרופות.

ראובן ריבלין: - - - משנה קודמת.

דב חנין: כן, אבל בשנה הקודמת עדכנו את השנה הקודמת, ועכשיו צריך לעדכן את השנה הקרובה.

ראובן ריבלין: נכון.

דב חנין: אם אנחנו לא רוצים לחזור לאותם מחזות קשים של חולים קשים שמפגינים מול הכנסת, אנחנו צריכים לעדכן את המינימום הדרוש בתקציב סל התרופות, תקציב של 300 מיליון שקל - כסף קטן שצריך ואפשר להוסיף אותו לסל.

דב חנין: גם תקציב החינוך נמצא בדיאטה בתקציב הזה.

דב חנין: תקציב שעות התקן לתלמיד הצטמצם בשש השנים האחרונות ב-16%.

דב חנין: פירוש הדבר, הרבה פחות שעות הוראה.

דב חנין: בשש השנים האחרונות תקציב הפיתוח של משרד החינוך הצטמצם ביותר משליש, ופירוש הדבר שחיקת תשתיות, מחסור בכיתות לימוד.

דב חנין: מחר יושבתו בתי-הספר בשעתיים הראשונות.

דב חנין: מאבק המורים הוא מאבק צודק.

דב חנין: המורים נאבקים על כיתות קטנות, על יחס אישי לתלמיד, על מעמד המורה וזכויותיו.

דב חנין: היום מושבתות כל האוניברסיטאות בישראל.

דב חנין: תקציב ההשכלה הגבוהה הצטמצם ב-15% מאז 2001, ופירוש הדבר פחות ספרים בספריות, פחות עוזרי הוראה, כיתות גדולות יותר, וכמובן, העלאת שכר הלימוד בניגוד למסקנות ועדת-וינוגרד שהממשלה עצמה מינתה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, במגזר הערבי לבדו חסרות 5,000 כיתות לימוד.

דב חנין: שרת החינוך יולי תמיר, איפה התקציבים שאת הבטחת לבניית הכיתות החסרות האלה?

דב חנין: איפה הם נמצאים בספר התקציב?

דב חנין: התשובה היא פשוטה: הם לא נמצאים שם.

דב חנין: המגזר הערבי מקופח בתקציב הזה בצורה קיצונית.

דב חנין: הבטיחו העדפה לטובה?

דב חנין: תראו את המספרים.

דב חנין: מתוך 12 מיליארד שקל תקציבי פיתוח, 560 מיליון שקל מסומנים למגזר הערבי - פחות מ-4%.

דב חנין: יש דוגמאות עוד יותר קשות.

דב חנין: מתוך 79 מיליון שקל תקציב פיתוח של משרד התרבות, בדיוק אפס מסומנים למגזר הערבי.

דב חנין: אני מדבר על תקציבי פיתוח?

דב חנין: אבל תראו את התקציבים השוטפים.

דב חנין: משבר השלטון המקומי, רשויות מקומיות בקריסה ולא מסוגלות לתת שירותים, מערכת הביוב בקריסה, עובדים ללא משכורות במשך חודשים.

דב חנין: התשובות על הדברים האלה צריכות להיות בתקציב, והן אינן.

דב חנין: גם בתחום התחבורה זהו תקציב של בשורות רעות.

דב חנין: תקציב הרכבת מקוצץ במיליארד שקלים.

דב חנין: הציבור הישראלי הצביע ברגליו בעד רכבת.

דב חנין: כשיש רכבות, הישראלים מעדיפים להצטופף עליהן.

דב חנין: תקציב 2007 עושה צעד אחורה בפיתוחה של רשת הרכבות בישראל.

דב חנין: התקציב הזה הוא תקציב של חוסר אחריות בתחום הסביבה.

דב חנין: סיימנו מלחמה.

דב חנין: התגלו לכולנו סכנות איומות של חומרים מסוכנים ומפעלים מסוכנים במפרץ חיפה.

דב חנין: יושב פה השר לעניינים אסטרטגיים.

דב חנין: מה עושים בתקציב הזה?

דב חנין: מקצצים את תקציבי האגף לחומרים מסוכנים במשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: בכלל, תקציב הגנת הסביבה הוא מגוחך.

דב חנין: כך אי-אפשר להגן על הסביבה ואי-אפשר להגן על בריאות התושבים מפני הזיהומים.

דב חנין: הזכרתי את מלחמת לבנון השנייה.

דב חנין: ההוצאות הישירות שלה היו יותר מ-8 מיליארדי שקלים; מלחמה מיותרת שעלתה בכסף, בהרבה סבל ובחיים של אנשים.

דב חנין: התנגדנו לה מהיום הראשון.

דב חנין: העניים ושכבות הביניים ימשיכו לשלם את העלויות של המלחמה הזאת.

דב חנין: הטענה של האוצר שאין כסף היא בלוף.

דב חנין: האוצר צובר עודפים כתוצאה מהצמיחה.

דב חנין: במשרדי ממשלה רבים יש תת-ביצוע בהוצאות.

דב חנין: יש כסף.

דב חנין: הבעיה היא שאת הכסף שיש נותנים לעשירים.

דב חנין: נותנים אותו בהקלות המס המתוכננות לטובת העשירונים העליונים.

דב חנין: רק דחייה של הרפורמה במס הכנסה לשנת 2008 תכניס לאוצר עוד 5 מיליארדי שקלים.

דב חנין: מדיניות הממשלה הזאת היא מדיניות של ברית-מילה מתמדת: לקטנים מקצצים ולגדולים מחלקים עוגות.

דב חנין: דיברו פה על שחיתות ועל מסים.

דב חנין: זו השחיתות הגדולה: השחיתות המבנית של שלטון שפועל לטובת ההון יום-יום.

דב חנין: זה לא קורה בסתר.

דב חנין: זה גלוי על פני השולחן.

דב חנין: לא צריך לחקור את זה.

דב חנין: זה ידוע.

דב חנין: ראשי שלטון מתערבים כדי להקטין את המס בעסקת "ישקר".

דב חנין: לפי החישובים שאני מכיר, הקופה הציבורית הפסידה מיליארד שקלים כתוצאה מההקלות במס בעסקה הזאת לבדה.

דב חנין: ולכן, כאשר כולם מדברים על "ממי לוקחים", אני מדבר על "ממי לקחת" - לקחת מהעשירים, לפחות להפסיק לתת להם מתנות; להעדיף באמת את החברה על השטחים.

דב חנין: הכנסת הזאת נבחרה כדי לקדם סדר-יום חברתי ולא כדי לקבור אותו במלחמות מיותרות; הכנסת הזאת נבחרה כדי לסיים את מדיניות הקפיטליזם האכזרי, אותה מדיניות שמנוגדת לערכים החברתיים המתקדמים שיש במסורת היהודית, ודיבר על כך דברים יפים מאוד מעל הבמה הזאת חבר הכנסת מאיר פרוש, ואני מסכים אתו בעניין הזה.

דב חנין: אבל, ערכים אנושיים מתקדמים כאלה קיימים גם במסורת המוסלמית, גם במסורת הנוצרית.

דב חנין: אלה הם הערכים האנושיים, אלה הם הערכים של חיים אמיתיים לבני-האדם, אלה הם הערכים של העדפת הבריאות על הממון, אלה הם הערכים של העדפת הרווחה על הרווחים, אלה הם הערכים של דאגה לעניים ולא מלחמה בעניים.

דב חנין: חבר הכנסת פרוש סיים את דבריו בקריאה למהפכה חברתית אמיתית.

דב חנין: אני אומר לכם, זה מה שהחברה הישראלית צריכה.

דב חנין: היא צריכה מהפכה חברתית של העדפה אחרת לגמרי, של סדר עדיפויות אחר לגמרי, שיעמיד סוף-סוף בראש סולם העדיפויות את אלה שצריכים תמיכה מהמדינה - את הגמלאים, את הנכים, את המובטלים, את העניים, את הפריפריה, את האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: אנחנו צריכים תקציב שייתן עדיפות עליונה לבריאות ולמערכת הבריאות, שנמצאת במצב של גסיסה מתקדמת.

דב חנין: אנחנו צריכים תקציב שייתן עדיפות אמיתית למערכת החינוך, למערכת ההשכלה הגבוהה, שנמצאת באיומים ובסכנה של פגיעה איומה נוספת בעתיד.

דב חנין: רבותי חברי הכנסת, הערב אנחנו הולכים לקבל את אחת ההחלטות החשובות ביותר שמסורות בידי הכנסת.

דב חנין: ההחלטה על התקציב היא החלטה על מעשים.

דב חנין: אני רוצה לפנות לכולכם, עמיתי חברי הכנסת, ולומר לכם:

דב חנין: אנחנו נבחרנו לבית הזה לא רק כדי לדבר מעל הדוכן, אלא גם כדי לעשות.

דב חנין: לא נבחרנו רק כדי לספר על ערכים נעלים ומתקדמים, נבחרנו כדי ליישם אותם במציאות.

דב חנין: הערב, בהצבעות על התקציב, בהצבעות על ההסתייגויות לתקציב, יהיה המבחן הערכי, המוסרי, האנושי, של כל אחד מאתנו.

דב חנין: אני פונה אליכם, עמיתי חברי הכנסת, בל ניכשל במבחן הזה.

דב חנין: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לחבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ואסל טאהא - גם כן עשר דקות.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דיברו חברי והתייחסו לכל תחומי התקציב.

ואסל טאהא: דיברו על החינוך, על צמצום התקציב של החינוך, על מחסור בכיתות בסקטור הערבי, על הבעיות בתחומים אחרים, על צמצום התקציב של משרד הבריאות, על צמצום התקציב של ההשכלה הגבוהה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אני בחרתי להתרכז בנושא חשוב גם כן, שאולי יתרום בחלקו לשינוי הצבעתן של חברות כנסת במיוחד – של חברי הכנסת ושל חברות הכנסת – השפעת התקציב הזה על ציבור הנשים בישראל.

אחמד טיבי: חשוב.

ואסל טאהא: בין שלל גילויי הדעת והמחקרים השונים שנשלחים לחברי הכנסת בגנות התקציב מדי שנה, נשלח מחקר מקיף ומאוד חשוב של ארגון "נשים לתקציב הוגן", שמתמקד בתקציב 2007 מנקודת מבט מגדרית, כלומר מסתכל על התקציב דרך עיניהן של הנשים בישראל ומציג תמונה עגומה מאוד, שבה רוב הנטל הכלכלי ותחלואי תקציב 2007 יפגעו בנשים ויקשו עליהן בכל תחום אפשרי.

ואסל טאהא: זה מוביל שוב לאותה מחשבה שמאחורי התקציב שמציגים המשרדים השונים בצורה קרה, מתמטית ועל גבי טבלאות, עומדת תפיסה אידיאולוגית-פוליטית מובהקת.

ואסל טאהא: יש אוכלוסיות מסוימות שהתקציב לא רק מתעלם מהן, אלא פוגע בהן בצורה שיטתית רק משום שהן אוכלוסיות חלשות.

ואסל טאהא: הפגיעה בנשים בתקציב 2007 היא רחבה ביותר, וזה פשוט שערורייתי שהקבוצה הגדולה ביותר בחברה נפגעת כל שנה מחדש מהממשלה, רק משום שאין לה לובי כמו לבעלי ההון.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, האבסורד מתחדד עוד יותר כאשר אנו רואים שנשים לוקחות חלק פעיל מאוד ודומיננטי בכלכלה הישראלית, והן עדיין קבוצה מוחלשת מבחינת נתונים תקציביים והקצאות.

ואסל טאהא: תקציב 2007 טומן בחובו המון מוקשים אשר פוגעים ישירות בנשים.

ואסל טאהא: ראשית כול, המצב שבו ההחלטה על העלאת שכר המינימום - כל פעם דוחים אותה.

ואסל טאהא: 70% ממקבלי שכר מינימום הם נשים.

ואסל טאהא: וכאן אני חייב לומר שאני מודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שאף שחבריה למפלגה לא הצביעו בעד ההסתייגות שלה, היא עמדה על שלה, הסתייגה והצביעה בעד ההסתייגות הזאת של העלאת שכר המינימום.

ואסל טאהא: אף שמפלגת העבודה חרתה על דגלה שכר מינימום, זאת היתה הססמה הבסיסית של מפלגת העבודה לפני הבחירות, אנחנו רואים כיצד הכיסא, כנראה יש לו קסם מסוים שמונע מאנשים אפילו להיות דבקים בעמדות הבסיסיות שלהם.

ואסל טאהא: ולכן הם כל פעם דוחים את העלאת שכר המינימום, וזה פוגע בשכבות החלשות, ובמיוחד בציבור הנשים במדינת ישראל, מכיוון ש-70% ממקבלי שכר המינימום הן נשים.

ואסל טאהא: שנית, הפגיעה בקצבאות ב-4%.

ואסל טאהא: זה שנים אחדות שהקיצוץ לא תוקן.

ואסל טאהא: אומנם לא חל קיצוץ נוסף, אבל לא ניתנה לנשים הזדמנות להתאושש מהקיצוץ שהיה.

ואסל טאהא: מהחקיקה הנוגעת לקצבת הזיקנה, מי שנפגע זה הנשים – הן בהעלאת הגיל לקבלת הקצבה הן בהקפאת סכום הקצבה.

ואסל טאהא: העלו את הגיל לקבלת קצבת זיקנה ל-65, וגם הקפיאו את סכום הקצבה.

ואסל טאהא: בכך פגעו בהן, מאחר שתוחלת החיים של הנשים גבוהה משל גברים.

ואסל טאהא: נשים נפגעות גם ממצב קצבאות הבטחת הכנסה מאחר ש-65% ממקבלי הקצבה הם נשים.

ואסל טאהא: גם נושא קצבאות הילדים קשור קשר הדוק לנשים - 100% מקבלי קצבה זו הם הנשים, וכשיש קיצוץ או הקפאה, כאשר במקביל המחירים עולים ורמת החיים דורשת יותר ויותר כסף לגידול הילדים, הנשים הן שנפגעות.

ואסל טאהא: נשים הן גם הצרכניות הגדולות של שירותי הבריאות והרווחה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, 60% ממקבלי קצבת זיקנה הם נשים; 65% ממקבלי הבטחת הכנסה הם נשים; 71% ממקבלי גמלת סיעוד הם נשים.

ואסל טאהא: בתקציב הזה הן נפגעות בצורה קשה מאוד.

ואסל טאהא: הן צורכות שירותים אלה יותר מאשר גברים, וכשיש קיצוץ הן נפגעות בצורה קשה יותר.

ואסל טאהא: אפשר לומר בפה מלא: כל קיצוץ בקצבאות, כל הקפאה וכל שנה שבה לא נותנים ולא מעלים את סכום קצבאות הרווחה, החינוך והבריאות פוגעים בצורה ישירה וקשה בנשים, בצורה מיוחדת.

ואסל טאהא: מאחר שהנטל רובץ בסופו של דבר על כתפיהן, הן אשר מטפלות בכל הפליטים במלחמת ההישרדות הזאת.

ואסל טאהא: אם אין תקציבי סיעוד הן אשר מטפלות בקשישים ובנכים.

ואסל טאהא: כאשר מקצצים בחינוך, שירד מ-8,688 שקלים לתלמיד בשנת 2001 ל-7,305 שקלים ב-2007, הן אשר דואגות לחוסרים של ילדיהן.

ואסל טאהא: כאשר יש קיצוץ בקצבאות ילדים, הן אשר משלימות את הצרכים של המשפחה.

ואסל טאהא: יותר מכך, עצם העובדה שהן צריכות לטפל בכולם, מקשה עליהן עוד יותר לצאת לעבודה ולהרוויח כסף כדי להתקיים, כך שהן לא יכולות לצאת ממעגל חוסר האונים שבו הן נמצאות והן שוקעות בו יותר ויותר.

ואסל טאהא: נשים המנסות לצאת ממעגל האבטלה ורוצות להירשם לקורסי הכשרה מקצועית, ייתקלו גם הן בקיר אטום השנה.

ואסל טאהא: בתקציב 2007 קוצצו 14% מתקציב קורסי ההכשרה למבוגרים, וזה מצטרף לקיצוצים שהיו בשנים קודמות כאשר 56% מהמשתתפים בקורסים אלו הם נשים.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, עוד נקודה חשובה היא שנשים שכן עובדות הן חלק דומיננטי ומהוות את רוב העובדים דווקא בתחומי הרווחה, החינוך והבריאות, כך שגם מי שעובדת בתחומים אלו משכורתה נפגעת, והיא מתקשה להתקדם מבחינה כלכלית.

ואסל טאהא: וכן, נטל וכמות העבודה והשירות שהיא צריכה לתת הם גדולים ומתרבים מדי שנה.

ואסל טאהא: 78% מעובדי החינוך הם נשים, 73% מעובדי הבריאות הם נשים, 85% מעובדי רווחה וסעד הם נשים.

ואסל טאהא: מכאן, שנשים הן שנושאות בתוצאות המלחמה האחרונה, הן שצריכות לשלם על המלחמה המיותרת, ואת המיליונים המבוזבזים שירדו לטמיון.

ואסל טאהא: תקציב 2007 הוא אכזרי כקודמיו, אין בו כל בשורה, ההיפך הוא הנכון.

ואסל טאהא: גם נקודות אור שראינו בשנה שעברה, כמו תוספת תקציב להרחבת מעונות-יום לנשים עובדות בסך 50 מיליון בשנה עד 2008, לא קוימו.

ואסל טאהא: סתם דיו על נייר, הבטחות ללא קיום, מבטיחים ולא מקיימים.

ראובן ריבלין: כלאם פאד'י.

ואסל טאהא: אומרים בערבית כלאם פאד'י.

אחמד טיבי: גם בעברית.

ואסל טאהא: איננו יודעים מה קרה בשנת 2006, ואין כל זכר לנושא בתקציב 2007.

ואסל טאהא: הפעם לא הזכירו.

ואסל טאהא: היו מזכירים.

ואסל טאהא: הזכירו שמפרישים 50 מיליון שקל לבניית מעונות על מנת לעזור לנשים עובדות שימצאו מקום מפלט ומקלט מתאים לילדיהן על מנת לעודד אותן לצאת לעבודה.

ואסל טאהא: אבל הכול כלאם פאד'י, לא עושים, לא מקיימים.

ואסל טאהא: היכן התקציב שהובטח לפיתוח העסקת נשים?

ואסל טאהא: היכן התקציב שהובטח לפיתוח תעסוקת נשים בנגב?

ואסל טאהא: היכן התקציב שהובטח לפיתוח תעסוקת נשים בגליל?

ואסל טאהא: הכול הובטח בשנה שעברה, לא קיימו.

ואסל טאהא: היכן הפיצוי על ההוצאות המוגברות של נשים בצפון התלויות בקצבאות?

ואסל טאהא: מדוע נשים לא מגיעות לעשירון העליון?

ואסל טאהא: יש להעיר לתשומת לב חברי הכנסת ש-98.5% מהמעסיקים מהעשירון העליון הם גברים, לא נשים.

ואסל טאהא: ההטבות בתקציב פונות לשני העשירונים העליונים, לעשירים.

ואסל טאהא: נשים שהן הציבור הרחב והגדול, נפגעות.

ואסל טאהא: אף אחד לא מתייחס אליהן.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה להאמין כי כל הפגיעות האלה לא מכוונות נגד נשים.

ואסל טאהא: אבל כאשר המציאות מראה ששנה אחרי שנה הנשים הן הנפגעות העיקריות מהתקציב, המסקנה המתבקשת היא שאחת ממטרות התקציב היא להחליש עוד יותר את קבוצת הנשים בישראל.

ואסל טאהא: מאחר שמדובר ברוב האוכלוסייה בישראל, מטרת התקציב היא להחליש את כולנו.

ואסל טאהא: לכן אני פונה מהדוכן לכל חברות הכנסת, גם בקואליציה וגם באופוזיציה, להוות לובי חזק ולהצביע נגד התקציב האכזרי הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת ואסל טאהא.

שלי יחימוביץ': אנחנו באמת צריכות גבר שינחה אותנו ויורה לנו את הדרך.

שלי יחימוביץ': זה במפלגה שאין בה נשים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ואסל טאהא מחייך.

אחמד טיבי: הוא לא שם לב שאת מותחת ביקורת על דבריו.

שלי יחימוביץ': אני מעריכה - - -

אחמד טיבי: דווקא הוא העלה נושא חשוב, וצריך לברך אותו על העובדה שהוא הקדיש את כל הנאום שלו לנשים.

ראובן ריבלין: כל הכבוד לו - - -

אחמד טיבי: הוא לא פמיניסט, אבל הוא העלה נושא חשוב.

שלי יחימוביץ': הדברים יפים ונכונים, ובכל זאת לא יכולתי שלא להזכיר שמדובר במפלגה שאין לה - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני שוקל אם ראוי שאני אעלה אם אין נציג ממשלה באולם.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני, על ההערה החשובה שלך.

אחמד טיבי: אם בתוך שלוש שניות לא יהיה נציג של הממשלה - עברו שתיים - הדיון יופסק ויושעה עד להופעת נציג הממשלה.

אחמד טיבי: עברו שלוש שניות, אני מפסיק את הישיבה עד להגעת שר.

אחמד טיבי: (הישיבה נפסקה בשעה 16:36 ונתחדשה בשעה 16:37.

אחמד טיבי: )

אחמד טיבי: השר הגיע, אני מחדש את הישיבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש סיעת הליכוד.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת גדעון סער ביקש שאני בכוונה לא אהיה כשהוא ידבר.

אחמד טיבי: לא חייבים לגלות את כל הסודות.

גדעון סער: להיפך, אני עוד מתכוון לדבר על מפלגת העבודה, ורציתי שתהיה נוכח.

אביגדור ליברמן: אולי תוותר לי.

אביגדור ליברמן: אם אתה מדבר על מפלגת העבודה, אז שלי תקשיב והיא תעביר שם.

אביגדור ליברמן: היא כתובת מוסמכת.

אחמד טיבי: ארבע דקות לפחות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר באמת על הישות המתקראת מפלגת העבודה ועל היחסים - - -

אחמד טיבי: למה להתחיל כך - "המתקראת"?

גדעון סער: היא מכנה את עצמה.

גדעון סער: יש לה יחסים מוזרים ביותר עם מה שמוגדר כתקציב המדינה.

גדעון סער: היא תמיד נגד התקציב, והיא תמיד מצביעה בעד התקציב.

גדעון סער: אני אמרתי כאן אתמול שמפלגת העבודה היא המפלגה היחידה בכנסת שהיתה חברה בכל ארבע הממשלות האחרונות - בממשלת ברק, בממשלת שרון הראשונה, בממשלת שרון השנייה ובממשלת אולמרט.

גדעון סער: לכן, היא נושאת באחריות שאין למעלה הימנה למצב החברתי-הכלכלי, בעיקר לטענות הקשות שהיא בדרך כלל משמיעה בנושאים חברתיים.

גדעון סער: הדבר הוא עוד יותר משונה כאשר אתה בא ומסתכל איך היא מתנהלת.

גדעון סער: ב-2005 היא תמכה בהתנתקות, ומרוב הלהט הזה לעקור את המתיישבים מבתיהם היא החליטה להצביע בעד התקציב שהיא התנגדה לו, תקציב שהוכן על-ידי נתניהו כשר האוצר.

גדעון סער: אבל מה לא עושים כדי לגרש יהודים מבתיהם?

גדעון סער: - תומכים אפילו בתקציב המדינה, אפילו אם שר האוצר הוא נתניהו.

גדעון סער: חלפה שנה, הממשלה התחלפה, נתניהו כבר לא שר האוצר.

גדעון סער: הוגש תקציב לכנסת כמעט שנה אחרי התפטרותו של נתניהו, במפלגת העבודה עדיין קראו לזה תקציב נתניהו, אבל בכל זאת הם תמכו בו.

גדעון סער: מדוע הם תמכו בו?

גדעון סער: אמרו: לא היה לנו מספיק זמן.

גדעון סער: הממשלה רק עכשיו התחילה.

גדעון סער: היה תירוץ חדש.

גדעון סער: הנה חלפה לה עוד שנה, אנחנו דנים בתקציב 2007, עדיין אני שומע כמעט מכל דובר ממפלגת העבודה שעולה לכאן את ההתקפות ואת הביקורת, ואפילו את המונח "תקציב נתניהו".

גדעון סער: בקדימה מנסים להסביר.

גדעון סער: כדי ללקט בדל הישג וכדי לנכס את הצמיחה במשק לקדימה, לקטוף את הפירות הללו, הם באים ואומרים: נתניהו כבר שנה וחצי לא במשרד האוצר.

גדעון סער: שוב מפלגת העבודה מצביעה בעד.

גדעון סער: אני חייב להגיד, שמפלגת העבודה הצליחה לתרום לשינוי אחד משמעותי בתקציב המדינה - -

אחמד טיבי: אני מוסיף לך חצי דקה, כי אין שר.

אחמד טיבי: תמשיך לדבר עד שיבוא.

גדעון סער: - - וזה, אדוני היושב-ראש, הגדלת תקציב הביטחון.

גדעון סער: אם היה דבר שמפלגת העבודה אמרה בזמן מערכת הבחירות שהיא תפגע בו - או יותר נכון, תקצץ בתקציב מערכת הביטחון, כדי לממן העלאה בתקציבי המשרדים החברתיים - - -

אחמד טיבי: אדוני השר, זו לא הפעם הראשונה שאתה מפר את החוק ואת התקנון של הכנסת, ואני מוצא לנכון להעיר לך, אבל לא אקרא אותך לסדר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, יש לי תחושה עמומה שאתה מעוניין להתאנות לשר ליברמן.

אביגדור ליברמן: היושב-ראש צודק, לקחתי את זה לתשומת לבי.

אחמד טיבי: אדוני דיבר פעמיים בפלאפון.

אביגדור ליברמן: חבר הכנסת טיבי לפעמים צודק, מה אתה רוצה - - -

אחמד טיבי: יכול להיות שאתה לא מצליח להיות אובייקטיבי אף פעם, אדוני חבר הכנסת סער?

גדעון סער: לא.

אחמד טיבי: אפילו לא במקרה הטכני הזה?

אביגדור ליברמן: לפחות הוא - - - שאני אובייקטיבי.

גדעון סער: לנוכח מה שאמר השר ליברמן, אני לוקח את זה לתשומת לבי.

אחמד טיבי: אתה חוזר בך מהדברים.

גדעון סער: לכאורה.

אחמד טיבי: אתה חוזר בך מהדברים.

גדעון סער: אני בהחלט מקבל את זה שהערתך, אדוני היושב-ראש, היתה הערה עניינית אשר לא נגעה כלל ועיקר לזהותו של השר שאליו התייחסת.

אחמד טיבי: אדוני ימשיך את דבריו החשובים.

גדעון סער: ובכן, מה השיגה מפלגת העבודה?

קולט אביטל: כלום.

קולט אביטל: כלום.

גדעון סער: לא, אבל הצלחתם - כן, חברת הכנסת אביטל.

קולט אביטל: כלום.

גדעון סער: חברת הכנסת אביטל - - -

אחמד טיבי: תוכלי לחזור על זה?

אחמד טיבי: כי המצלמות לא תפסו את זה טוב.

אחמד טיבי: זה קטע ב"ארץ נהדרת", חבר'ה.

אחמד טיבי: אם תפסו את זה, זה יהיה ב"ארץ נהדרת".

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיך.

אחמד טיבי: הקול, ה-voice, היה מיוחד כזה.

אחמד טיבי: הוא ביטא את עוצמת ה"כלום" של מפלגת העבודה.

אחמד טיבי: תודה.

גדעון סער: אני בכל זאת אומר שהיא הצליחה להשיג קיצוץ בתקציבים החברתיים, כי על מנת לממן את אותו גידול בתקציב הביטחון שעליו הוחלט, צריך לעשות קיצוץ flat במשרדי הממשלה, וזה, מייד אחרי שאנחנו נאשר את התקציב, זה יהיה הדבר הבא.

גדעון סער: אז מה אפשר להגיד עוד על היחסים שלכם עם תקציב המדינה?

גדעון סער: כל שנה עם ההצהרות, עם המשבר שמתחיל בדברי גבוהה גבוהה, 2 מיליארדי שקלים, הישגים חברתיים שלא היו כמותם, מאות מיליונים לשיקום השכונות.

גדעון סער: יש עוד איזה פתי אחד ששומע ברצינות את הדברים שלכם?

גדעון סער: אני חושב שצריך להעמיד דברים על דיוקם.

גדעון סער: זה בהחלט לא תקציב נתניהו, כי אין בו רפורמות, אין בו תנופה, אין בו שאר רוח, אבל יש בו דבר - יש בו התמדה בכיוון שכאשר היינו במצוקה כלכלית אולי היה לו מקום, והיום אין לו מקום, כמו אותן גזירות שהטלתם על צעירים עד גיל 28 בקבלת דמי אבטלה, כמו הגזירות שאתם מתכוונים להטיל על ציבור הסטודנטים, ששובתים היום, בהעלאת שכר הלימוד - בכל הנושאים האלה אתם מועלים באמונו של הציבור ששלח אתכם.

אחמד טיבי: אני מודה לחבר הכנסת גדעון סער.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זאב אלקין – אינו נמצא.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה; חמש דקות.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני תמיד אוהבת לשמוע את גדעון, אבל גדעון, תודה, אם היית היום בקואליציה היה לך נאום אחר, והיית מנמק אותו הכי טוב שרק אפשר.

אורית נוקד: אבל עכשיו אני אקרא את מה שאני כתבתי.

גדעון סער: אבל את יודעת מה ההבדל?

גדעון סער: שאנחנו לא הלכנו עם זה לבחירות, ושפכנו את דמו של שר אוצר לשעבר, ועשינו הון מאג'נדה חברתית, ואחרי זה דרכנו עליה.

גדעון סער: זה ההבדל.

גדעון סער: אנחנו הלכנו לבחירות עם דבר אחר.

גדעון סער: יכול להיות שהנאום שלי היה אחר, אבל אני מתייחס להתחייבויות שלכם לבוחרים ולמידה שבה אתם - - -

אורית נוקד: יש מצוי ויש רצוי, ולא נשכח שגם עברנו מלחמה, ובאמת נאלצנו להוסיף תקציב - גם לעורף וגם לביטחון.

אורית נוקד: אין מה לעשות.

אורית נוקד: זה המצב.

אורית נוקד: ובמצב הזה צריך להחליט - או שאתה בקואליציה או שאתה באופוזיציה.

אורית נוקד: וכשאתה באופוזיציה, מה שנשאר לעשות זה בעצם רק לדבר ולבקר.

גדעון סער: אבל כל שנה יש תירוץ חדש.

אורית נוקד: אנחנו עומדים לאשר את תקציב המדינה לשנת 2007, ואני אדבר באמת רק על התקציב, ולא על חוק ההסדרים.

אורית נוקד: על חוק ההסדרים אמרתי את מה שהיה לי להגיד אתמול, ואני חושבת שבסך הכול, מבחינת חוק ההסדרים, הכנסת הנוכחית הלכה צעד אחד קדימה וחוק ההסדרים צומק, סורס, כפי שנכתב, ואני מאמינה שבשנה הבאה, אם יהיה חוק הסדרים, הוא יהיה עוד הרבה יותר מצומק.

אורית נוקד: אבל היום, באמת, התקציב שמוגש שונה בחודשים האחרונים בעקבות המלחמה - לדברי שר האוצר, נאלץ המשרד לשנות סדרי עדיפויות כדי לממן את הוצאות המלחמה.

אורית נוקד: אומרים שאנחנו מגלים אחריות, אחריות לאומית, בזה שאנחנו מאשרים את התקציב בזמן, לראשונה זה שנים.

אורית נוקד: אבל, גם לי יש ביקורת, גדעון.

אורית נוקד: צריך לזכור שאחריות לאומית היא לספק ביטחון – ביטחון פיזי וביטחון לקיום בכבוד לאזרחים, והתקציב הוא בעצם הכלי שאמור לסייע להוציא מהכוח אל הפועל את המטרות הללו.

אורית נוקד: לטעמי, התקציב הזה, בהשוואה לתקציבים בשלוש השנים האחרונות, הוא הרע במיעוטו, וחסרים בו כמה דברים שברצוני לציין.

אורית נוקד: בראש ובראשונה אני רוצה לציין את העדר המיגון של התושבים באזור עוטף-עזה ובשדרות.

אורית נוקד: רק ביום שישי האחרון - - -

גדעון סער: הגשנו הסתייגות, אפשר עדיין לתקן את המצב - -

אורית נוקד: גם אני פניתי לראש הממשלה ולשר האוצר - -

גדעון סער: - - ולתת את התקציב הזה עוד הלילה.

אורית נוקד: - - וביקשתי שיאפשרו את הסכום של 200 מיליון השקל.

גדעון סער: בואי נאשר את זה הלילה.

אורית נוקד: אני אשמח מאוד אם תהיה החלטה בהנהלת הקואליציה שתאפשר לי לתמוך בהסתייגות הזאת, אבל נראה לי שזה לא יקרה הלילה.

אורית נוקד: ביום שישי האחרון נפלו עשרה טילי "קסאם" בנגב המערבי, וכשיורים אל עבר ישראל מטר "קסאמים" שכזה, לא ניתן לומר עוד שיורד גשם.

אורית נוקד: ובהתחלה באמת המדינה - - -

אביגדור ליברמן: אז מה אתם מציעים?

אביגדור ליברמן: אורית - - -

אורית נוקד: מה אנחנו מציעים?

אורית נוקד: אני הצעתי שבשלב הראשון באמת הממשלה תדאג לתקצוב, ואולי אתה, אדוני השר, תוכל באמת ביום ראשון הקרוב להעלות את הנושא, שבשלב הראשון יאפשרו מיגון לתושבי שדרות ולתושבי סובב-עזה.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, היא בקואליציה שלך.

אורית נוקד: אני שייכת לאלו שמאמינים באיפוק ובהידברות.

אורית נוקד: אני חושבת שכל ירייה תגרור ירייה נוספת.

קריאה: - - -

אורית נוקד: צריך לפחות לאפשר למי שנמצא שם, והוא מהווה בעצם את חוד החנית, הייתי אומרת - צריך לאפשר לו לחיות ולא לחשוש, משום שמדובר פה באמת רק בעניין של מזל.

אורית נוקד: אף אחד לא יודע מתי ייפול ה"קסאם" הבא.

יצחק גלנטי: לאן הגעת?

יצחק גלנטי: לתוקף צריך לאפשר לחיות, ומה עם הנתקף?

אחמד טיבי: אדוני מפריע לחברת הכנסת אורית נוקד.

אחמד טיבי: אני מבקש לא להפריע לדוברת, כי זמנה הולך ואוזל.

אורית נוקד: טוב, אני לא ארחיב יותר בנושא המיגון, אבל אני שוב מנצלת את ההזדמנות ופונה אליך, אדוני השר: אשמח מאוד אם גם אתה תעלה את הנושא בישיבת הממשלה הקרובה.

אורית נוקד: זה מאוד יעזור לתושבים שם.

אורית נוקד: אבל גם בתחומים אחרים אין הרבה בשורות בתקציב.

אורית נוקד: בתחום החינוך אומנם תוקצבה בניית כיתות חדשות, בעיקר בצפון, אבל חלק מהתקציב הזה מגיע מתרומות, אדוני השר, ולא מתקציב המדינה.

אורית נוקד: אני שואלת: האם זה עוד נדבך להעברת האחריות מהמדינה לגורמים פרטיים?

אורית נוקד: הרפורמה שמוצעת בהשכלה הגבוהה, למרות כל מסרי ההרגעה, עתידה לפגוע בסטודנטים, במרצים ובעתיד המחקר האקדמי.

אורית נוקד: שכר לימוד דיפרנציאלי, לפי שיקולי ההשתכרות בעתיד, יפגע בעיקר בסטודנטים בפריפריה, ותשלום למרצים לפי שווי השוק שלהם משמעותו ייבוש המחקר התיאורטי במדעי הרוח ובמדעי החברה.

אורית נוקד: הקיצוץ בתקציבי המכללות למורים גם הוא פגיעה קשה, גם בציבור הסטודנטים, במוסדות עצמם ובוודאי במעמד המורה.

אורית נוקד: במקום להשקיע בשיפור מעמד המורה וברענון כוח-האדם, מוציאים לגמלאות מורים ותיקים ורוצים לצמצם במקביל את מספר המורים.

אורית נוקד: גם כך מספר התלמידים בכיתה בישראל הוא בין הגבוהים במדינות ה-OECD, ובמקום לחזק את מערכת החינוך, נראה שהתקציב רק יחליש אותה עוד יותר.

אורית נוקד: אחד הנושאים שקרוב ללבי הוא החינוך הערכי שמקבלים בני-הנוער שלנו במסגרת תנועות הנוער - ואנחנו מדברים פה באמת על תקציבים זניחים – והוא אינו מתוקצב כראוי בשנה הקרובה.

אורית נוקד: חברי חברי הכנסת, שנים ארוכות אנחנו נלחמים על עדכון קבוע של סל התרופות.

אורית נוקד: אלפי חולים סובלים מפני שמדי שנה מתנהל משא-ומתן רווי יצרים ולחצים לעדכון הסל ולהכנסת תרופות וטכנולוגיות חדשות.

אורית נוקד: גם השנה אין עדיין עדכון קבוע של סל התרופות.

אורית נוקד: ועדת הסל שתתכנס בעוד כמה חודשים ותאשר תרופות חדשות, תעשה זאת ללא המידע החיוני, אם אומנם יימצא תקציב עבור תרופות אלה.

אורית נוקד: במשך שנים ארוכות אנחנו מתעלמים מהאזרחים הערבים במדינה.

אורית נוקד: הממשלות לדורותיהן מפלות את היישובים הערביים בתקציבי פיתוח, בתקציבים הולמים לחינוך.

אורית נוקד: ואף באפליה מתקנת - זכורה לי ישיבה בוועדת הכספים שבה השתתף נגיד בנק ישראל סטנלי פישר – תראה, לא ידעתי שאתה אפילו יושב-ראש הישיבה - ואני זוכרת שאתה שאלת כמה עובדים ערבים יש בבנק, והתשובה היתה: אחד, אבל גם אותו הם שלחו ללימודים.

אחמד טיבי: יש במקומו אחד זמני.

אחמד טיבי: היום קיבלתי תשובה מפורטת מנגיד הבנק, שאומר שמייחדים 10% מהמכרזים לאזרחים ערבים, אבל לא עכשיו, כשיופשרו ההגבלות.

אחמד טיבי: כלומר, המצב יהיה כמו שהוא לאורך זמן.

אורית נוקד: ואולי הסוגיה הקריטית ביותר, הוותיקים, הפנסיונרים, אנשים שכל חייהם שילמו במיטב כספם את תשלומי הביטוח הלאומי שנגזר מהשכר שהם הרוויחו.

אורית נוקד: לפני כמה שנים החליטו לעדכן את הקצבה שלהם לפי ההצמדה למדד ולא לפי השכר הממוצע במשק.

אורית נוקד: אני חושבת שזאת בעיה שצריכה לבוא על פתרונה מייד.

אורית נוקד: אומנם הוקמה ועדה שאמורה לעסוק בכך, אבל הפתרון צריך להיות מיידי.

אורית נוקד: לאנשים האלה אין זמן.

אורית נוקד: אני שואלת: האם כך גומלת המדינה לאזרחים שלה, שבנו אותה, שהשקיעו את מיטב שנותיהם בפיתוחה?

אורית נוקד: לא אתייחס לנושאים כמו פיתוח התשתיות, תקציב מרכז ההשקעות, המו"פ.

אחמד טיבי: את צריכה לסיים.

אורית נוקד: תיכף אסיים.

אורית נוקד: אני סבורה שהממשלה צריכה לבוא עם תוכנית רב-שנתית שקובעת מה הם סדרי העדיפויות שלה ולפעול למימוש התוכנית הזאת.

אורית נוקד: במדינה שבה יותר משליש מהאזרחים חיים מתחת לקו העוני, אנחנו צריכים להגדיר יעד ברור לצמצום העוני.

אורית נוקד: רק על-ידי עידוד אקטיבי של תעסוקה איכותית ומשכורות הולמות ניתן יהיה לצמצם את העוני ואת הפערים החברתיים, שהם החולי המרכזי של החברה הישראלית כיום.

אורית נוקד: למרות הבעייתיות שהצגתי, אני אצביע היום בעד התקציב, מתוך שיקול של אחריות סיעתית וקואליציונית.

אורית נוקד: עצם העברת התקציב בזמן תאפשר קידום התוכניות הרבות שבכל זאת נמצאות על הפרק ותאפשר את פעילותה התקינה של המדינה.

אורית נוקד: עם זאת, אין בכוונתי לשכוח את הבטחתו המפורשת של שר האוצר, שבתקציב השנה הבאה נראה שינוי משמעותי בסדרי העדיפויות לטובת יעדים חברתיים, שינוי שאמור היה להתחולל השנה אך נדחה.

אורית נוקד: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אחמד טיבי: חמש דקות.

אחמד טיבי: סליחה, טעיתי.

אחמד טיבי: קורה פעם בשנה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מגלי והבה, רק שלוש דקות.

אחמד טיבי: אדוני יתאפק, אני בטוח, מה עוד שבאופן מוזר אתה לא אחרון ברשימה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הבוקר יצא לי לדבר, בדיון בחוק ההסדרים, על השינויים שחלו בתקציב, אבל שמעתי את דברי קודמתי, חברת הכנסת אורית נוקד, במיוחד בנושא המדיניות באשר למגזר הערבי או למגזר הלא-יהודי בכללותו.

מגלי והבה: אני שמח שידידי חבר הכנסת טיבי מנהל את הישיבה.

מגלי והבה: אנחנו צריכים כבר להפנים שמבצעי המדיניות חייבים לקבוע מדיניות שווה במשרדיהם.

מגלי והבה: הייתי סגן שרת החינוך והתרבות, ואביא דוגמה לך ולחברי הכנסת.

מגלי והבה: למשל, תקציב התמיכות לעמותות הוא קרוב ל-400 מיליון ש"ח.

מגלי והבה: מתוך התקציב הזה, התקציב למגזר הערבי הוא קרוב ל-6.5 מיליוני ש"ח.

מגלי והבה: למגזר הדרוזי, בשביל לנחם את אלה שחושבים – מיליון וחצי ש"ח.

מגלי והבה: זה לא קשור לתקציב המדינה.

מגלי והבה: זה קשור למי שאחראי על ביצוע המדיניות באותו משרד.

מגלי והבה: יקומו אנשים ויגידו, תראו, אין מספיק עמותות.

מגלי והבה: הבעיה היא לא העמותות, אלא צריך לקבוע מדיניות שוויונית, וזו המשימה הגדולה ביותר שלנו - ללחוץ על מבצעי המדיניות במשרדי הממשלה השונים שיקבעו מדיניות שווה.

מגלי והבה: דיברתם על המשרות.

מגלי והבה: השנה מופשרות 150 משרות למגזר הערבי, במשרות בכירות, לא כמו שהיה בעבר, אם במשרד המשפטים, אם במשרד האוצר ואם במשרד ראש הממשלה.

מגלי והבה: אומנם זה מקטין את הפער, אבל זה לא פותר את הבעיה.

מגלי והבה: אבל גם 150 משרות הן הישג.

מגלי והבה: כשאני מדבר על ההישגים שאנחנו צריכים להגיע אליהם בשוויוניות, כאן אנחנו נדרשים להילחם במבצעי המדיניות.

מגלי והבה: אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, על חיזוק הצפון ב-800 מיליון שקל.

מגלי והבה: ישבתי עם השר פרס, שאחראי על ביצוע המדיניות, ישבתי גם עם אנשי משרדו.

מגלי והבה: יש תקציב צבוע לכפרים ולרשויות הערביות בצפון.

מגלי והבה: הכוונה באמת לתת ולחזק תשתיות ופרויקטים שונים, ואנחנו נעמוד על המשמר.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד גם שבניהול המשא-ומתן על התקציב מול שר האוצר היו דברים שעמדתי עליהם והצלחתי להשיג אותם.

מגלי והבה: למשל, התוכנית הארבע-שנתית למגזר הדרוזי - 447 מיליון ש"ח, והממשלה קיבלה החלטה עליה; זו תוכנית שתתחיל להתבצע.

מגלי והבה: אותו הדבר בנושא הרשויות המקומיות, אדוני היושב-ראש, שרק בשביל להגיע לשוויון ממוצע בין המגזר היהודי למגזר הלא-יהודי אנחנו זקוקים ל-195 מיליון ש"ח.

מגלי והבה: כמובן, לא מספיק להכריז על המדיניות, צריך למצוא את התקציבים האלה על מנת שהפער הזה יכוסה וצריך שמבצעי המדיניות אכן יעשו זאת.

מגלי והבה: יש לי עוד בשורה אחת לתושבי בית-ג'ן וכסרא-סמיע.

מגלי והבה: חשוב להגיד את הדברים האלה.

מגלי והבה: שישבה ועדה במשרד האוצר על שינויי קריטריונים ליישובים לצורך הכרה בהנחה ממס ליישובי הצפון, ושני היישובים האלה, בית-ג'ן וכסרא-סמיע, הצליחו לעבור בוועדה.

מגלי והבה: אני מקווה שבימים הקרובים העניין יובא לאישור גם בוועדת הכנסת וגם במליאה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני יודע שיש עוד פערים שאנחנו צריכים להילחם בהם, אבל חשוב גם לעודד את אלה שדוגלים במדיניות השוויונית בכל משרדי הממשלה ולבוא בביקורת על אלה שלא מבצעים אותה.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת נסים זאב, חמש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי, אני יכול לדבר על הממשלה, שהסיעה שלי שותפה בה, ממשלה שעושה כמיטב יכולתה להיטיב עם העם, אבל לא מספיק.

נסים זאב: היא יכולה לעשות הרבה יותר.

נסים זאב: כשאנחנו מדברים כאן כל הזמן על חיזוקו ועל חוסנו של המשק – אכן יש צמיחה כלכלית, ועל כך אין חולקים, יש רק מחלוקת אם ביבי נתניהו היה הגורם ועכשיו אנחנו רק קוצרים את הפירות של הליכוד, אם קדימה קוטפת היום את מה שהליכוד זרע, או שבאמת, גם הזריעה וגם הפירות שייכים לקדימה.

נסים זאב: זה לא משנה, במציאות יש צמיחה, אבל היא לא משקפת את החוסן של העם והציבור בישראל.

נסים זאב: לא בהכרח אם יש צמיחה וחוסן של המשק והכלכלה במדינת ישראל, באופן אוטומטי האזרח הקטן נהנה מזה.

נסים זאב: במציאות, רמת החיים בישראל בירידה.

נסים זאב: יש יותר עוני בישראל, יש הצטמקות של המעמד הבינוני וגידול בעוני.

נסים זאב: זה לא רק בגלל המלחמה, כפי שאומרים אולי בצדק – אכן, 15 מיליארד שקלים עברו לתקציב הביטחון במהלך השנה, אבל זה לא הגורם היחיד למציאות העגומה הזאת, אלא יש עדיין תפיסה לא מספיק חברתית, המדיניות הקודמת של ביבי נתניהו עדיין קיימת.

נסים זאב: המדיניות היא פשוטה: צריך להקטין את הוצאות הממשלה, להיטיב עם בעלי ההון ולהפחית את המסים לעשירונים הגבוהים יותר.

נסים זאב: כלומר, מי שנהנה מזה הם האנשים שמצבם הכלכלי כבר טוב.

נסים זאב: קו העוני מוגדר על-פי מדד שמסת

נסים זאב: מך על פרמטר אחד - הכנסה לנפש או למשפחה.

נסים זאב: קו העוני לאדם בודד עומד על 1,866 שקלים, ולמשפחה בת ארבע נפשות על 4,778 שקלים.

נסים זאב: לכן, הנתונים של אותם אנשים שחיים מתחת לקו העוני מתבססים אומנם על אותו פרמטר, אבל גם המשפחות של מעמד הביניים חיות בקושי, בקושי מוציאות את מחייתן, ומספרן הרבה יותר גדול.

נסים זאב: היום יש אוכלוסיות נוספות שחיות במצוקה, והמציאות מחייבת אותנו לעשות חשבון נפש.

נסים זאב: שאלת המפתח צריכה להיות אם אותה משפחה יכולה לדאוג באופן עצמאי לצורכי הקיום הבסיסיים שלה – מזון, בריאות, תעסוקה, חינוך, דיור.

נסים זאב: אנחנו יודעים מה המשמעות אם משפחה צריכה לשכור דירה.

נסים זאב: משפחה ממוצעת, שרק אחד מבני המשפחה עובד והוא משתכר 6,000-5,000 שקלים והוא גם צריך לשלם שכר דירה – בירושלים שכר הדירה הממוצע הוא 800-750 דולר – הרי רוב המשכורת, 60% ממנה, הולכים לשכירת הדירה.

נסים זאב: לכן אותה משפחה, גם אם בפועל היא מקבלת מעל 4,700 שקלים, אבל לשכר דירה היא משלמת כ-2,500 שקלים, מה נשאר למשפחה הזאת?

נסים זאב: לצערי הרב, כשדיברנו על הדיור הציבורי, לא חשבנו מספיק.

נסים זאב: כל אחד אמר שצריך לעזור לאותם מסכנים, לאותן שכבות חלשות, ולתת להם אפשרות לרכוש את הדירה שהם קיבלו ממשרד השיכון.

נסים זאב: אבל התוכנית אינה מושלמת, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: היום אין תקציב לדירות נ"ר, אין תשובה לאותם זכאים שמשרד השיכון קובע שהם זכאים לדירה.

נסים זאב: היום אין דיור להשכרה במשרד השיכון, כי האנשים שהיו אמורים לפנות את הדירות, רכשו את הדירות.

נסים זאב: הבנים של אותן משפחות רכשו את הדירות.

נסים זאב: חשבנו שאולי כן מגיע להם, אבל אנחנו יודעים שבאים הילדים, קונים את הדירה במחיר של 20%-15%, וזה רווח נטו לבני המשפחה.

נסים זאב: אנחנו שוכחים שבכך בעצם עצרנו תשובות לאותן משפחות ממתינות שהיו צריכות לקבל את אותן דירות.

נסים זאב: תמיד היתה תחלופה.

נסים זאב: הדיור הוא אחת הבעיות הקשות במדינת ישראל - אין דירות.

נסים זאב: אני רוצה לדבר שוב על מפעל ההזנה.

נסים זאב: כאשר קיצצו בקצבאות הילדים, אמרו שייתנו חלופה, תשובה, מענה, שאותם ילדים לא יבואו רעבים לבית-הספר.

נסים זאב: לפני יומיים ראינו בתוכנית טלוויזיה איך אותם ילדים לא זוכים לקבל ארוחה חמה בבית-הספר, אחד אוכל ואחר לא.

נסים זאב: היתה הבטחה של הממשלה לתקן את העוול הזה.

נסים זאב: אנחנו רוצים לראות עוד היום, עוד הערב, את התיקון של העניין.

נסים זאב: חבל שיוש

נסים זאב: ב-ראש הקואליציה לא נמצא פה, כי אני רוצה לשמוע אם ההבטחה של משרד האוצר להוסיף 30 מיליון שקלים למפעל ההזנה אכן מתקיימת, כדי שלפחות בעניין הזה נצביע בלב שקט.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רוברט אילטוב - שלוש דקות, בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, להערתך, ראית איזה כבוד נתנו לסגן יושב-ראש הפרלמנט הבולגרי?

אחמד טיבי: מאז אני באופוריה, בשם עמיתי סגני היושב-ראש.

רוברט אילטוב: היום אנחנו עומדים בפני אישור תקציב המדינה לשנת 2007.

רוברט אילטוב: כאשר אני מעיין בסעיפי התקציב השונים, אני לא יכול לומר בביטחון שזה התקציב המושלם שהייתי רוצה לראות.

רוברט אילטוב: יש קיצוצים במשרדים שונים - - -

אחמד טיבי: אבל אתה תתמוך בתקציב בסופו של דבר.

רוברט אילטוב: ברור שאני אתמוך בו, יש לנו משמעת סיעתית ומשמעת קואליציונית.

אחמד טיבי: תקציב לא טוב, אבל מצביעים בעדו.

רוברט אילטוב: אמרתי שהוא לא מושלם, לא אמרתי שהוא לא טוב.

אחמד טיבי: רק רציתי להבהיר את הנקודה.

רוברט אילטוב: אם כבוד היושב-ראש ירשה לי, אני גם אסביר כמה נקודות.

רוברט אילטוב: חשוב לציין שאנחנו נמצאים רק חודשים ספורים ממלחמת לבנון השנייה.

רוברט אילטוב: אין אני מחדש דבר כשאני אומר שהתוצאות פגעו בכלכלת מדינת ישראל ובתקציב המדינה הקודם, שגם התקבל באמצע השנה וגם היתה מלחמה באמצע.

רוברט אילטוב: היום, שלושה ימים לאחר תחילת השנה, אנחנו עומדים לאשר את התקציב, ולדעתי, זה הישג גדול לקואליציה.

רוברט אילטוב: זה הישג גדול למדינת ישראל, כי קשה מאוד לנהל את המדינה כשאין תקציב.

רוברט אילטוב: חשוב שהקואליציה הזאת איתנה.

רוברט אילטוב: יכול להיות שהתקציב אינו מושלם, אבל אם לוקחים במכלול הדברים גם את המלחמה שהיתה ואת כל ההשלכות הכלכליות אחרי זה ואת כל ההשלמות שצה"ל צריך, אני חושב שהגענו לתקציב, תוך ויתורים של כל סיעה וסיעה על הדרישות שלה, הטוב ביותר שאפשר היה להגיע אליו.

רוברט אילטוב: אני חושב שהתקציב הבא, שכנראה נקבל אותו גם כן בתחילת שנה, יהיה הרבה יותר חברתי והרבה יותר טוב.

רוברט אילטוב: חשוב לי לציין שאנחנו, כסיעה, השגנו לקבוצת הפנסיונרים הגדולה שיש במדינת ישראל פטור מאגרת טלוויזיה.

רוברט אילטוב: אומנם זה לא הרבה כסף, אבל כל שקל חשוב למשפחות האלה.

רוברט אילטוב: מדובר בתקציב שיהיה לתרופות או לדברים חיוניים אחרים.

רוברט אילטוב: לפיכך אני מבקש מכל חברי הבית להביא בחשבון את המצב הקשה שהיה למדינה בחודשים האחרונים ולאשר את התקציב, ובזמן.

רוברט אילטוב: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת אריה אלדד, בשם האיחוד הלאומי – מפד"ל.

אחמד טיבי: יש לך שמונה דקות.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, התקציב גדול מאוד, כמעט 295 מיליארד ש"ח – מיליון לצורך כזה, מיליארד לצורך אחר.

אריה אלדד: אבל לא פחות חשוב מכל הייעודים הללו, לא פחות חשוב ממה שעושים בכסף, חשוב לשאול מי משתמש בכסף.

אריה אלדד: האם מי שמופקדים על הקופה הלאומית הענקית הזאת ראויים לאחריות הזאת שאנחנו מטילים עליהם?

אריה אלדד: האם מי שמופקד על תקציב הביטחון, ראוי שניתן בידיו 50 מיליארד ש"ח?

אריה אלדד: במלחמת לבנון האחרונה ירו מאות אלפי פגזים בלבנון.

אריה אלדד: מישהו עשה חשבון שכדי להרוג איש "חיזבאללה" הוציאו בערך 5 מיליוני ש"ח.

אריה אלדד: אני לא יודע אם המתמטיקה נכונה, אבל נראה שב-100,000 ש"ח יכלו לקחת אותו ולשלוח אותו לעבוד במקום אחר, ולא היה צריך להרוג אותו בלבנון.

אריה אלדד: כלומר, ההוצאה לא היתה רציונלית גם כשניתנו תקציבים.

אריה אלדד: אז כשנותנים 50 מיליארד ש"ח לביטחון, קודם כול צריך לשאול אם נותנים אותו בידיים הנכונות.

אריה אלדד: השקיעו את הכסף בקונספציות שגויות, ואיני רואה שמי שמופקדים היום על הקונספציות מפיקים לקחים אמיתיים ממה שקרה במלחמה וידעו לגזור משהו, אפילו ביטחון טוב יותר לישראל, מהסכומים האדירים שאנחנו מפקידים בידיהם.

אריה אלדד: אומרים לנו שצריך 400 מיליון ש"ח כדי למגן את עוטף-עזה.

אריה אלדד: אז ימגנו גני-ילדים ובתי-ספר, שהם בוודאי דברים חשובים.

אריה אלדד: אינני יודע אם ימגנו את כל הבתים, אבל מה עם הסופרמרקט בשדרות, מה עם תחנות האוטובוס בכל עוטף-עזה?

אריה אלדד: והצבא כבר מכסת"ח את עצמו ואומר ש-7 ק"מ של "עוטף" זה לא מספיק, וצריך 20 ק"מ.

אריה אלדד: אנחנו נעטוף את כל המדינה בבטון ובמלט ויבואו ויבקשו עוד ועוד כסף למיגון, כשלא מבינים שאי-אפשר להתגונן כל הזמן והקונספציה הביטחונית שגויה לחלוטין.

אריה אלדד: אז למה מבקשים את הכסף?

אריה אלדד: כאשר תפיסת הביטחון פושטת רגל באמת צריך בטון וברזל.

אריה אלדד: אבל אולי נכון להפקיד את הביטחון ואת המדיניות בידי אנשים שלא יצטרכו את הכסף הזה למיגון?

אריה אלדד: הרמטכ"ל הכושל דבק בכיסאו, משום שאיש מהממונים עליו – והוא אומר את זה – עדיין לא אמר לו ללכת.

אריה אלדד: אז איך יתקנו את הצבא?

אריה אלדד: רוב הכסף של תקציב המדינה בא ממסים, זה סוד גלוי וידוע.

אריה אלדד: זה כסף שלנו, כסף של האזרחים.

אריה אלדד: אמרו לנו שאם יורידו את מס ההכנסה, יהיה תמריץ לעבודה ונגביר את הכנסות המדינה ממסים.

אריה אלדד: הגענו למסים – אתמול התפוצצה לנו בפנים פרשת רשות המסים.

אריה אלדד: ראשי מערכת המסים שלנו בכלא, עם אלה שחשודים שקיבלו מהם הקלות מפליגות במס ועם הפקידים שקודמו על-ידי בכירים מהם כדי שייתנו להם את ההקלות המפליגות במס.

אריה אלדד: ובמקרה הם תומכי מפלגת השלטון, ולא משנה מהי מפלגת השלטון.

אריה אלדד: אולי זה היה הליכוד בקדנציה הקודמת, אבל הם לא פנאטים.

אריה אלדד: אם מפלגת השלטון התחלפה, הם החליפו את מפלגת השלטון שלהם.

אריה אלדד: עכשיו הם תורמים למפלגה אחרת.

אריה אלדד: ומי שהם מבקשים לקדם – לכאורה לפחות, על-פי החשדות – מקודם למקום שיוכל לסגור את תיקי מס ההכנסה שלהם, וכל החוטים מוליכים ללשכתו של ראש הממשלה.

אריה אלדד: מאוד יכול להיות שבסופה של פרשה עגומה זו ישבו כמה דגי רקק בכלא, אבל הלווייתן מסריח מהראש.

אריה אלדד: כששולה זקן מתקשרת למישהו, היא לא אדם פרטי, היא ראש לשכת ראש הממשלה.

אריה אלדד: ומי שמקבל טלפון משולה זקן יודע מאין היא מטלפנת ומה עבודתה.

אריה אלדד: לכן היא אינה עובדת כאדם פרטי.

אריה אלדד: כשהיא מתקשרת למישהו, ראש הממשלה אחראי.

אריה אלדד: הוא לא יכול לשבת כאן כאילו לא קרה כלום אתמול, משום שהחוטים של השחיתות במדינת ישראל מוליכים אליו.

אריה אלדד: ג'קי מצא, ראש רשות המסים, היה אמור לקבל אתמול את אות ראש הממשלה לעידוד סביבה תומכת צמיחה.

אריה אלדד: אבל הוא לא הגיע לטקס, כי הוא היה במעצר.

אריה אלדד: הוא כנראה עודד צמיחה, אולי עודד אותה בצורה יוצאת מן הכלל, אבל על-פי החשדות, לפחות, הוא עודד אותה באופן סלקטיבי.

אריה אלדד: לפי סקר "דחף" שיפורסם מחר, 77% מהציבור אומרים שהם לא מרוצים מראש הממשלה.

ישראל חסון: אתה פוגע בזכותו להוכיח את חפותו.

אריה אלדד: כל הזמן אמרתי "על-פי החשדות" ו"לכאורה".

ישראל חסון: אתה עומד על בימת הכנסת.

אריה אלדד: ואינני אומר דברים שאינם כתובים ב"מעריב", "ידיעות", "הארץ" Ynet ו-nrg – הכול על-פי החשדות ולכאורה.

ישראל חסון: הם עיתונאים ואתה נבחר.

אריה אלדד: ואני חייב לצטט ולומר שהחוטים מוליכים ללשכתו של ראש הממשלה.

ישראל חסון: את זה אתה יכול לומר, אבל לדבר בגנותו של מר ג'קי מצא - - -

אריה אלדד: אני אומר שראש רשות המסים בישראל נעצר לכמה ימים, הוא בחקירה, והוא חשוד בכך שקידם פקידים ברשות המסים כדי שהללו ייתנו פטור ממס או הקלות במס לאנשי עסקים בירושלים שהם תומכים או מקורבים של מפלגת השלטון.

אריה אלדד: שאל אותי עוד פעם, אגיד את זה עוד פעם, בשמחה.

ישראל חסון: החשדות ברורים; הסיכוי של אדם לצאת זכאי מהחקירה, גם הוא קיים.

אריה אלדד: הסיכוי של אדם לצאת מחקירה בוודאי קיים.

אריה אלדד: אבל כאשר איש עסקים נותן שוחד לפקיד, זה פשע.

אריה אלדד: כאשר קבוצה של אנשי עסקים נותנת שוחד - - -

אחמד טיבי: צריך להוכיח את זה, אדוני חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: כרגע אני מדבר ברמה התיאורטית.

אריה אלדד: כאשר איש עסקים נותן שוחד לפקיד, זה פשע.

אריה אלדד: נכון?

אחמד טיבי: האמירה אקסיומטית.

אריה אלדד: אקסיומטית לגמרי.

אחמד טיבי: יש רושם שהאשמה שאתה מדביק לאנשים, גם היא אקסיומטית.

אחמד טיבי: כאילו הדין הוכרע נגדו.

אריה אלדד: לא.

אריה אלדד: מה שאני אומר הוא, שכאשר החשב הכללי באוצר הולך למבקר המדינה ומעלה בפניו חשדות שיש לו כדי שמבקר המדינה יחקור, ומבקר המדינה חוקר חשד לכאורה שראש הממשלה התערב שלא כדין בהטיית מכירה של בנק לאומי – עסקה של מיליארדים – אנחנו לא עוסקים באקסיומה, אנחנו עוסקים בחשדות פליליים נגד ראש ממשלה.

אריה אלדד: ומה תגובת משרד ראש הממשלה?

אריה אלדד: שולחים את מנכ"ל משרד ראש הממשלה לקצץ בסמכויותיו של החשב הכללי.

אריה אלדד: זה ההבדל בין חשד לפשע, חשד לפשע מאורגן לבין היתקלות שלנו בקרחון שלם של שחיתות, שרק הקצה שלו מבצבץ מעל המים, אבל המדינה כולה שקועה בכך וטבועה בכך.

אריה אלדד: אנחנו מכירים את המצב אינטואיטיבית, ואנחנו יודעים שהיום אדם כמעט לא יכול לקבל משרה במשרד ממשלתי אם אין לו קשרים ואם אין לו מי שידבר בזכותו ויפעל.

אריה אלדד: אנחנו כמעט רגילים למצב הזה.

אחמד טיבי: נא לסיים.

אריה אלדד: ברטולד ברכט כתב שיר, בהקשר אחר, ואמר: כשהפשעים נערמים הם הופכים בלתי נראים.

אריה אלדד: כל כך התרגלנו לשחיתות, שאנחנו כבר כמעט לא רואים אותה.

אחמד טיבי: זה משפט טוב לסיים בו את הנאום.

אריה אלדד: אמצא משפט טוב.

אחמד טיבי: לא התכוונתי שאתה חייב לסיים במשפט טוב, אלא המשפט האחרון היה משפט טוב לסיים בו.

אריה אלדד: עוד משפט אחד, ברשותך.

אריה אלדד: התקציב הזה יכול להיות רע, התקציב הזה יכול להיות טוב.

אריה אלדד: יש בו בוודאי פרקים רעים, יש בו בוודאי גם פרקים טובים.

אריה אלדד: אבל כל הדברים הללו מתגמדים כשאנחנו יודעים שהתקציב הזה מופקד בידיים לא נקיות.

אריה אלדד: והתחושה של הציבור, כפי שמתבטאת בסקרים שמתפרסמים היום, היא שאנחנו שקועים בשחיתות עד היסוד.

אריה אלדד: עד היסוד.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק גלנטי מסיעת גיל.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, צופים יקרים, תקציב 2007 וחוק ההסדרים מציגים תפיסה כלכלית אנטי-חברתית, אשר ממשלת אולמרט-פרץ הבטיחה לתקן.

אחמד טיבי: אתה נגד התקציב, אדוני?

יצחק גלנטי: אתה תשמע בהמשך.

יצחק גלנטי: הקואליציה הנוכחית, במקום לתקן את העוולות, מכריזה על המשך ביסוס התוכנית הכלכלית של נתניהו.

יצחק גלנטי: את הקצבאות ממשיכים להקפיא, וכל התוספות החברתיות מהוות רק 1% מתקציב המדינה.

יצחק גלנטי: ולזה שר האוצר משלם מס שפתיים באמירה כי זה תקציב עם חום אנושי.

יצחק גלנטי: כל השומע זאת אכן מקבל חום.

יצחק גלנטי: בנוסף, הרפורמה במס הכנסה מסייעת בעיקר לבעלי הון ולמקורבים, ומס החברות צונח ב-3%.

יצחק גלנטי: הקיצוץ במסים משרת בעיקר את בעלי ההון ומקטין את יכולת התקצוב של הקצבאות לנזקקים.

יצחק גלנטי: מפלגת העבודה, בסייעה להליכים אלו, איבדה את הבסיס הסוציאל-דמוקרטי שעליו נשענה במצעה לבחירות.

יצחק גלנטי: בתקציב 2006 זכה בסיס קצבת הזיקנה של 16% מהשכר הממוצע במשק לשיפוץ קוסמטי על-ידי מפלגת גיל.

יצחק גלנטי: שיפוץ זה נתן לגיטימציה חברתית לתקציב 2006 ואפשר למפלגת קדימה ולמפלגת העבודה לטעון להישגים חברתיים.

יצחק גלנטי: לא רק ששיפוץ זה זניח לחלוטין, אלא שאף נלקח בעורמה מהרקורד של מפלגת הגמלאים ונופח בספין תקשורתי כאילו הוא הישג של מפלגת העבודה.

יצחק גלנטי: ציבור הגמלאים הגיב בבוז, ובצדק דרש הצמדה לשכר הממוצע במשק והעלאת הקצבה לרמה האירופית של 20%–24%.

יצחק גלנטי: מול השיפוץ הקליל קוצצה הקצבה ב-4%, קוצצה הזכאות לקצבת הזיקנה, קוצצה ההנחה בארנונה, הועלו מחירי הלחם והחלב, ועתה מעלים את הארנונה ומכפילים את מחיר המים.

יצחק גלנטי: כאילו אין די בכך, הממשלה כמעט מתעלמת מחוק הלנת השכר, מעוותת את הסטטיסטיקה ומכלילה כל מי שעובד יום או יומיים בחודש כאילו אינו מובטל.

יצחק גלנטי: האוצר מתיש את הכנסת על-ידי הכנסת עזים לתקציב, במקום שהכנסת תתעסק במהות ובתכנים, בהתמוטטות של הבריאות, החינוך והביטחון האישי.

יצחק גלנטי: באופן די ציני האוצר מרעיב את הפרה ולאחר מכן מתלונן על כך שתנובתה צונחת, ומעניש אותה בשנית על כך.

יצחק גלנטי: רבותי, נכון אומר חבר הכנסת אופיר פינס-פז, כי שר האוצר הוא גם שר הרווחה - -

אחמד טיבי: לא פינס.

אחמד טיבי: בג"ד-כפ"ת בראש המלה מקבלת דגש.

יצחק גלנטי: תודה על התיקון.

יצחק גלנטי: - - ואני מוסיף על כך שהוא גם שר החינוך וגם שר הבריאות וגם השר לביטחון פנים - -

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, בשמות משפחה זה לא כך.

אחמד טיבי: נכון, אבל הוא התייחס אל השם כאל מלה בעברית וגם הפיל את הדגש.

אחמד טיבי: יש רבים שרוצים להפיל את אופיר פינס, אבל למה להפיל את הדגש?

יצחק גלנטי: - - וגם השר להגנת הסביבה, כי בלעדי תקצוב נכון הופכים המשרדים הנ"ל לחסרי משמעות ויוצרים חללים שמאפשרים לגאידמק וכמוהו לפעול.

יצחק גלנטי: במדיניות הנקוטה כיום, אין פלא שיש עלייה קיצונית בעבירות הצווארון הלבן ובאובדן הביטחון הציבורי.

יצחק גלנטי: המשך התמיכה האוטומטית במדיניות זו רק יוביל לכאוס חברתי-כלכלי בעתיד.

יצחק גלנטי: אשר על כן, לא אתן ידי למעל זה.

יצחק גלנטי: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני על הסיום החזק.

אחמד טיבי: אדוני מצביע נגד התקציב?

אחמד טיבי: כי אמרת לי להמתין לסוף.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יוסי ביילין, סיעת מרצ-יחד - עשר דקות, בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נדמה לי שאני דווקא הבנתי כיצד יצביע חבר הכנסת גלנטי, ואני מאוד מעריך את זה.

אחמד טיבי: או הימנעות או נגד.

אחמד טיבי: אלה שתי האפשרויות.

יוסי ביילין: קשה לי לראות הימנעות אחרי דברים כאלה.

יוסי ביילין: השאלה היא אם באמת נוצר מצב שבו כולנו מסכימים פחות או יותר על מה מדובר כאן, אבל כיוון שמדובר בקואליציה ואופוזיציה, האופוזיציה תצביע באמת נגד, עם כמה חברי כנסת שמוכנים להצטרף אליה, מול קואליציה שאומרת: אתם צודקים, אבל אנחנו חייבים להצביע בעד.

יוסי ביילין: אני חושב שבמידה רבה הדבר הזה יכול להיות מובן בהרבה הצבעות.

יוסי ביילין: הרבה הצבעות מתחלקות בין קואליציה לאופוזיציה, ולא כל חברי הקואליציה מאושרים מדרך הצבעתם.

יוסי ביילין: גם אני הייתי בקטע הזה, והיו הרבה דברים שהצבעתי בעדם ולא הייתי שלם אתם.

יוסי ביילין: אין זה נכון לגבי התקציב.

יוסי ביילין: התקציב הוא האמירה של הממשלה באשר למדיניותה.

יוסי ביילין: זאת האמירה השנתית שלה.

יוסי ביילין: לא לשווא היה המאמץ לקראת ההצבעה על התקציב להבטיח קואליציה, להבטיח ממשלה גדולה וכו'.

יוסי ביילין: ואם בתוך הקואליציה יש אנשים שאומרים: אי-אפשר לתמוך בתקציב כזה, לעניות דעתי זה לא יכול להתחיל ולהסתיים בהצבעה חריגה שלהם על התקציב, משום שהם יודעים שיש גם רוב בלעדיהם.

יוסי ביילין: המספרים ידועים.

יוסי ביילין: עם קואליציה של 78, אם חמישה, שישה או עשרה חברים מצביעים נגד, עדיין יש רוב.

יוסי ביילין: כיוון שהאנשים האלה בוודאי מתלבטים והם אנשי מצפון, אני לא הופך אותם דווקא למטרה של הביקורת שלי, אלא אני אומר להם: אם אתם מגיעים למסקנה הזאת, אתם לא יכולים להישאר שם.

יוסי ביילין: להערכתי, מה שקרה הוא שהוקמה ממשלה חדשה, עם מפלגות שאמרו לציבור: היתה כאן הליכה ימינה קיצונית מדי, אנחנו נתקן את זה.

יוסי ביילין: מפלגת העבודה אמרה את זה בקול גדול, וגם קדימה הודתה בזה שהליכוד בקדנציה שעברה, גם אם עשה דברים חיוביים, בגדול לא שם לב מספיק לנושא החברתי, הפערים החברתיים גדלו באופן פראי ומוכרחים לתקן את זה לכיוון של מדינת רווחה.

יוסי ביילין: סיעת הגמלאים הוסיפה לזה, כי כל הווייתה היתה בכך שהשכבות החלשות נפגעו, והאנשים המבוגרים בשכבות החלשות הם דומיננטיים מאוד ומוכרחים לתקן את הדבר הזה.

יוסי ביילין: והנה, מה קרה?

יוסי ביילין: אני מניח שכולם באו עם רצון טוב, והיתה מלחמה באמצע, והמלחמה היא זאת שלא מאפשרת לכאורה את ההעברה של הסכומים.

יוסי ביילין: כי מאיפה אפשר היה להעביר תקציבים לרווחה?

יוסי ביילין: מהביטחון, כי זה התקציב הגדול.

יוסי ביילין: נדמה לי שמפלגת העבודה אמרה: 2 מיליארדי שקלים מהביטחון יועברו לחברה.

יוסי ביילין: היתה מלחמה, ושר הביטחון הוא אפילו ראש מפלגת העבודה, ועכשיו כאילו מובן מאליו שהדבר הזה הוא בלתי אפשרי.

יוסי ביילין: ואכן, כל הדברים הטובים שאולי רצו לעשות לא יכולים להיעשות בגלל המלחמה הזאת.

יוסי ביילין: אני שואל את עצמנו, האם זה נכון, האם המלחמה הזאת בלבנון מצדיקה את תקציב נתניהו, או שאנחנו צריכים להגיד לעצמנו: היתה מלחמה וזה לא אומר בהכרח שאי-אפשר להעביר תקציבים מהביטחון לחברה.

יוסי ביילין: לכל הדברים שרצינו, לכל האמצעים של צמצום פערים בחברה הישראלית, למפעל ההזנה, לצמצום פערים בין יהודים לערבים - כלום לא נעשה כאן כמעט.

יוסי ביילין: מספיק לי לשמוע את נציגי הקואליציה, לא צריך להוסיף את קולי אליהם.

יוסי ביילין: תראו, היו כאן תחקירים של מערכת הביטחון בחודשים האחרונים.

יוסי ביילין: אתם יודעים מה התוצאה של התחקירים האלה?

יוסי ביילין: אם אתם לא יודעים אז אני אגיד לכם.

יוסי ביילין: המסקנה של התחקירים האלה היא, שתקציב הביטחון קוצץ יותר מדי בשנים האחרונות, לכן, מה שצריך לעשות, להגדיל אותו ואז המלחמות הבאות יהיו מצוינות.

יוסי ביילין: כיוון שכבר נקבע, איכשהו, שבקיץ הבא תהיה המלחמה הבאה, חלילה, ההיערכות עכשיו היא לקראת המלחמה הבאה.

יוסי ביילין: עוד לא יודעים עם מי, אבל כנראה תהיה מלחמה, כך אומרים, ולכן צריך למלא את כל המחסנים, להחזיר את כל המלאים, ולהוסיף על זה עוד כדי שנוכל לעמוד באתגרים הצבאיים שלנו.

יוסי ביילין: אני אומר לכם, אם זאת המסקנה של התחקירים, יש בעיה גדולה בתחקירים האלה, בעיה גדולה מאוד.

יוסי ביילין: מי באמת אמר שכל השימוש שנעשה במלחמה הזאת בציוד, בנשק, בארטילריה, היה מוצדק, וכל מה שצריך היום זה למלא את החסר?

יוסי ביילין: מי אמר את זה?

יוסי ביילין: אני אומר לכם, לדוגמה, נורו רבבות פגזי ארטילריה.

יוסי ביילין: נדמה לי שיש היום קונסנסוס שזה היה מיותר.

יוסי ביילין: זה לא השיג את המטרה.

יוסי ביילין: אז מה צריך לעשות עכשיו?

יוסי ביילין: למלא את כל החסר ולהוסיף עליו עוד.

יוסי ביילין: הרי הבעיה האמיתית שלנו תמיד תהיה לא בהיבט של הנשק, אם כי זה חשוב מאוד, אלא באדם.

יוסי ביילין: ואם האדם בא בלי מפעל הזנה, אם האדם בא עם חינוך חסר, אם האדם בא עם מצוקה כלכלית, אז בסוף, עם כלי הנשק המתוחכם ביותר, מישהו צריך ללחוץ על הכפתור.

יוסי ביילין: והיתה לנו דוגמה לא סימפתית במלחמה הזאת לכך שמי שהיה צריך ללחוץ על איזה כפתור באיזה חיל, בסוף לא לחץ עליו וקרה אחד הדברים החמורים ביותר במהלך המלחמה.

יוסי ביילין: אז במקום להבין שהבעיה שלנו היא להבטיח את היתרון האנושי, אנחנו הולכים ומשקיעים את כל מה שיש לנו וכל מה שאין לנו, כ-50 מיליארד שקל, במערכת ביטחון כבדה, מסורבלת ויקרה, ולא מעזים לקצץ בה כדי לעמוד במשימות, באתגרים וגם בהבטחות שהובטחו.

יוסי ביילין: ואני אומר לכם, זאת כל התורה על רגל אחת:

יוסי ביילין: האם יש אומץ לקצץ או לא.

יוסי ביילין: ואם עומד ידידי הטוב, שעומד היום בראש מפלגת העבודה, והוא שר הביטחון, וכל מה שהוא בא אלינו זה לבקש עוד כסף לביטחון, וגם מה שמוצע בתקציב הזה לא מספק אותו.

יוסי ביילין: הוא אומר, אני לא יודע אם בתמימות או בהיתממות: אל תעמידו את הילד העני מול הטנק.

יוסי ביילין: מול מה נעמיד אותו?

יוסי ביילין: מול מה נעמיד אותו, מול אנשים שאוכלים קוויאר, מול יכטות?

יוסי ביילין: תקציב המדינה שמשלם כל כך הרבה כסף למשכורות ולחובות ולדברים אחרים, בסוף זה עומד - הילדים העניים מול הצבא.

יוסי ביילין: ואם אתה כל כך חברתי וכל מה שאתה אומר, תיתנו לצבא, אז לא ניתן לא לילדים העניים ולא לקשישים העניים.

יוסי ביילין: זה הכול וזאת ההכרעה שנפלה כאן למעשה.

יוסי ביילין: אני קורא לאנשים שיש להם מצפון ויש להם אחריות פוליטית לא לתת יד להכרעה הזאת.

יוסי ביילין: היא לא נכונה.

יוסי ביילין: היא לא מוצדקת לנוכח צורכי הביטחון של ישראל.

יוסי ביילין: אבל מה, הבעיה היא שאנחנו שומעים את אנשי הביטחון שמופיעים בפנינו בתקשורת, בוועדות הכנסת; הם אומרים: תראו, יש ככה ויש כלי כזה ויש דבר כזה, זה להגן על הטנקים וזה להגן על הבתים; ואנחנו אומרים: מי אנחנו שנגיד, אם הם צריכים עוד דבר כדי להגן או צריכים עוד דבר כדי לתקוף, וזאת תהיה תקיפה מוצלחת יותר, וכל הבעיה שלהם היתה כסף, לא נמנע את זה מהם, ניתן להם את זה.

יוסי ביילין: ואני אומר לכם, כשאני רואה מה קורה כאן, את ראש הממשלה שמבטיח שכל עוד הוא ראש ממשלה לנצח לא נרד מרמת-הגולן; כשאני רואה את שר האוצר, הידיעה האחרונה שקראתי על שר האוצר, או לפני האחרונה - האחרונה עסקה בדבר אחר - עסקה בזה שהוא מחפש איזו דירה ברמת-הגולן.

יוסי ביילין: 40 שנה הוא חיכה, 40 שנה היו לו לחפש דירה ברמת-הגולן, אני מניח שהיו דירות שם.

יוסי ביילין: אז 40 שנה הוא חיכה, ובדיוק עכשיו, כשהוא שר האוצר, הוא מחפש דירה ברמת-הגולן.

טלב אלסאנע: הוא הומלס.

אריה אלדד: גם בגין חיפש בימית.

יוסי ביילין: זה סימן מעודד.

אחמד טיבי: אני חושב שזה סימן מעודד, אדוני.

אחמד טיבי: כמו שאמר חבר הכנסת אלדד, גם בגין חיפש בימית.

אריה אלדד: אתה לא צריך לפחד מזה.

יוסי ביילין: לא, אני לא מפחד מזה, אני רק אומר לשר האוצר, אני אומר לראש הממשלה, אתם באמת חושבים שאפשר ליצור כאן משק צומח ושוויוני יותר עם אמירת האי-שלום, עם ההבטחות האלה, שלנצח ולנצח לא יהיה כאן כלום ורק נתחמש?

יוסי ביילין: זה באמת הפתרון הכלכלי שלנו?

יוסי ביילין: הצירוף הזה, של הבטחות שהופכות להיות הבטחות שווא - ואני אומר את האמת, אני לא חושב שהן היו הבטחות שווא כשהן הובטחו.

יוסי ביילין: אני בטוח שעמיר פרץ רצה מאוד להוריד 2 מיליארדים מהביטחון.

יוסי ביילין: ואני בטוח שאולמרט חשב שהוא יתקן את העוולות שגרם נתניהו.

יוסי ביילין: אני רוצה להאמין כך, גם אם אני לא בטוח.

יוסי ביילין: אבל היום, כשעומדים מול הביטחון, הכניעה הטוטלית הזאת והוויתור הטוטלי, ותקציב נתניהו לדעתי מצדיק לא רק שהאופוזיציה תצביע נגד התקציב - היא בוודאי תעשה את זה - אבל שאנשים אמיצים בקואליציה ילכו בנושא הזה עד הסוף.

יוסי ביילין: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אני מודה לחבר הכנסת ביילין.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת טלב אלסאנע, יושב-ראש סיעת רע"ם-תע"ל.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תקציב מדינה של 290 מיליארד שקלים הוא תקציב ענק.

טלב אלסאנע: הבעיה איננה עם התקציב, הבעיה היא עם חלוקת התקציב.

טלב אלסאנע: הבעיה היא עם סדר העדיפויות של הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: הבעיה היא, איך היא מנהלת את המדיניות הכלכלית-החברתית שלה.

טלב אלסאנע: ממשלה אשר בתקציב 2006 הבטיחה לנו, תסבלו, תשתקו, הכול יהיה אחרת ב-2007, המדיניות תהיה אחרת, סדר העדיפויות יהיה אחד, תהיה רווחה ויעמידו את האדם והאזרח ורווחתו בראש סולם העדיפויות שלה.

טלב אלסאנע: ומה אנחנו רואים?

טלב אלסאנע: אותה גברת בשינוי אדרת.

טלב אלסאנע: אותו תקציב, עם הגדרה של 2007 במקום 2006.

טלב אלסאנע: ממשלה אשר היום 77% מאזרחי המדינה אינם מרוצים מתפקודו של ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: הם רואים שראש הממשלה נכנס להרפתקה מתוך חוסר אחריות, גרם להוצאה כספית של יותר מ-20 מיליארד שקלים בלי שום סיבה, בלי שום תוצאה, גרם רק ליותר שנאה, יותר עוינות, יותר קורבנות בצד הישראלי ויותר קורבנות בצד הלבנוני.

טלב אלסאנע: והוא אומר, ניצחנו, וועדת חקירה הוא לא מקים.

טלב אלסאנע: 20 מיליארד שקלים.

טלב אלסאנע: תארו לעצמכם מה היה ניתן לעשות עם הסכומים האלה.

טלב אלסאנע: כמה ילדים וכמה תלמידים היו מקבלים מנות חמות.

טלב אלסאנע: כמה תקציבים, אדוני שר הבריאות, היית מקבל.

טלב אלסאנע: 20 מיליארד שקלים.

טלב אלסאנע: היום מבטלים את אחיות בתי-הספר.

טלב אלסאנע: את גיל קבלת דמי האבטלה מעלים.

טלב אלסאנע: ומתעללים באנשים חסרי ישע ומובטלים.

טלב אלסאנע: זו מדיניות אכזרית, זו מדיניות שמצביעה על אטימות וחוסר רגישות.

טלב אלסאנע: ולכן אין פלא שהעם לא מאמין לראש הממשלה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אתה ראית שכאשר הניחו כאן בכנסת את קווי היסוד - יש פרק שלם – אמרו לנו, הפנו אותנו:

טלב אלסאנע: תראו את הפרק שנוגע לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: תקראו אותו.

טלב אלסאנע: זה ממש מראה איזו מגמה אחרת, הולכים לפתוח דף חדש עם הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: במסגרת תקציב 2006 אפילו לא דיברו אתנו.

טלב אלסאנע: במסגרת 2007 - אמרו לנו לחכות ל-2007, אז ננהל משא-ומתן, אז נשמע את התביעות שלכם, אז ניענה לדרישות שלכם, יש לנו מחויבות כלפי כלל האזרחים.

טלב אלסאנע: ומה היה?

טלב אלסאנע: התעלמות כמעט מוחלטת מהצרכים של הציבור הערבי, שהוא שסובל הכי הרבה.

טלב אלסאנע: היתה לנו ישיבה עם שר האוצר, יושב-ראש הישיבה ואנוכי.

טלב אלסאנע: העלינו תביעות בקשר להתמודדות עם האבטלה.

טלב אלסאנע: הרי האבטלה היא לא גזירה משמים, ולא יכול להיות שהיישובים שתופסים תמיד מקום ראשון בנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הם היישובים הערביים.

טלב אלסאנע: במדינת ישראל יש כנראה לאבטלה זהות, צבע עור ושייכות לאומית.

טלב אלסאנע: ביישובים ערביים יש יותר אבטלה, במקומות שיש בהם ערבים יש יותר עוני, כי המדיניות מובילה לתוצאה הזאת.

טלב אלסאנע: זה מתחייב מאותה מדיניות ממשלתית.

טלב אלסאנע: אז אנחנו באנו והצענו, במקום לומר - אנחנו נתמודד עם אבטלה, אנחנו נוריד את מספר העניים, אמרנו – תפתחו אזורי תעשייה, כדי שאנשים יעבדו.

טלב אלסאנע: הרי אתם כל הזמן אומרים להם, לכו תעבדו, אבל אין עבודה.

טלב אלסאנע: איך אפשר לפתח תעסוקה ללא אזורי תעשייה, ללא אזורי מסחר, ללא תיירות, ללא חקלאות?

טלב אלסאנע: איך אנשים יכולים להתפרנס ולהתקיים?

טלב אלסאנע: העלינו נושאים בקשר לרשויות הערביות.

טלב אלסאנע: תביעות מאוד צודקות.

טלב אלסאנע: הרי שר הפנים עצמו מודה שיש אפליה ביישום של הדוח והנוסחה של גדיש.

טלב אלסאנע: לא מיישמים אותה באופן שוויוני, אף-על-פי שההכנות הן שונות, אבל התקציבים שמעבירים, בלאו הכי מנציחים את הפערים.

טלב אלסאנע: עניין של קליטת אקדמאים; עניין של החלטות הממשלה לגבי האוכלוסייה הבדואית בנגב.

טלב אלסאנע: הקימו מועצה אזורית, נתנו להם אחריות לשבעה יישובים חדשים, אבל איך אפשר לפתח יישובים ללא תקציבים?

טלב אלסאנע: איך?

טלב אלסאנע: אומרים – אנחנו מכירים ביישוב.

טלב אלסאנע: מצוין.

טלב אלסאנע: מה אחרי זה?

טלב אלסאנע: לא צריך כבישי גישה?

טלב אלסאנע: לא צריך תשתית פיזית?

טלב אלסאנע: לא צריך מוסדות ציבור?

טלב אלסאנע: איך אפשר לעשות את זה ללא תקציבים?

טלב אלסאנע: זו כנראה נוסחה שרק הממשלה הזאת מכירה.

טלב אלסאנע: החליטו להקצות 417 מיליון שקל לתקופה של ארבע שנים.

טלב אלסאנע: גם כשמחליטים - לא מקיימים.

טלב אלסאנע: השר שמעון פרס, השר לענייני הנגב והגליל, מתקשר אלי ומודיע שיש החלטה להקצות לנגב 400 מיליון שקל.

טלב אלסאנע: זו הודעה משמחת.

טלב אלסאנע: אבל אנחנו התרגלנו שהרבה פעמים כשמדברים לגבי תקציבים ונגב, או תקציבים וגליל, אנחנו יודעים שהשם הוא "נגב" או "גליל", אבל בסופו של דבר אנחנו יודעים שזה עשוי להנציח את הפערים בנגב ובגליל, כי לא מסמנים אותם, לא מייעדים אותם.

טלב אלסאנע: לכן, לא מחליטים, לא מקצים, אבל גם כאשר מחליטים – לא מבצעים, וכאשר מבצעים – מבצעים בצורה לא נכונה.

טלב אלסאנע: וזו מדיניות שההשלכות שלה הן הרות אסון.

טלב אלסאנע: לא כל סכסוך חייב להיות סכסוך לאומי או פוליטי.

טלב אלסאנע: הרבה מהפכות במדינות היו על רקע מצוקות חברתיות וכלכליות.

טלב אלסאנע: האפליה המתמשכת הזאת, האטימות, חוסר הנכונות להקשיב לא מתוך שיקול קואליציוני אלא מתוך אחריות אזרחית לאזרחי המדינה - למה אותו תלמיד ערבי, או ילד ערבי, או משפחה ערבית צריכים לסבול, כאשר אנחנו יודעים מה ההכנסות ומה היכולת להקצות תקציבים ולאמץ מדיניות אחרת.

אחמד טיבי: יכול להיות שמתכוונים שזמנך תם?

טלב אלסאנע: זו דרך חדשה להודיע?

אחמד טיבי: שמת לב שאני לא אמרתי לך, אדוני.

טלב אלסאנע: אני מקבל רק דבר אחד - הודעות מהיושב-ראש; לא ממישהו אחר בכנסת.

טלב אלסאנע: לכן אני סבור, אדוני היושב-ראש, שלנו בסיעת רע"ם-תע"ל אין שום סיבה להצביע בעד התקציב הזה, ולכן אנו מצביעים נגדו, ואנחנו סבורים שגם חוק ההסדרים, עם כל התיקונים, בא לעוות את המציאות הכלכלית-החברתית ולתת לה גושפנקה של חקיקה, ואנחנו גם מצביעים נגדו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: יבוא חבר הכנסת חנא סוייד מסיעת חד"ש; תשע דקות.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי הכנסת, את התקציב הזה בוודאי אפשר לתאר בהרבה תיאורים – תקציב גדול, בערך 300 מיליארד שקל, ונתנו הרבה תיאורים לתקציב מעל הדוכן הזה, אבל אני חושב שסימן ההיכר העיקרי של התקציב הזה הוא שזה תקציב לא שוויוני, והוא לא שוויוני בהרבה היבטים ואספקטים.

אחמד טיבי: אדוני המזכיר, יש בעיה בתאורה במליאה.

חנא סוייד: התקציב הזה הוא לא שוויוני מהרבה היבטים - בין עשירים ובין עניים, בין יהודים ובין ערבים, התמקדות בנושאים מסוימים והזנחה כמעט מוחלטת של נושאים אחרים, שהם לא פחות חשובים.

חנא סוייד: בהקשר של האוכלוסייה הערבית, בוודאי אפשר להגיד בביטחון מלא שהתקציב הזה הוא תקציב לא שוויוני ומפלה.

חנא סוייד: אנחנו רואים בתקציבים של משרדים שונים השקעות מביישות מאוד באוכלוסייה הערבית וביישובים הערביים.

חנא סוייד: יש תחומים שבכלל, ההשקעה בהם בסקטור הערבי היא כמעט אפסית.

חנא סוייד: אתן דוגמה: משרד החקלאות ופיתוח הכפר מקצה חצי מיליון שקל לפיתוח דרכים חקלאיות ביישובים החקלאיים, וזה סעיף שקיים בתקציב וזה צריך להתייחס לתחום שלם ביישובים הערביים, חלק חשוב מהפעילות ביישובים הערביים היא בחקלאות.

חנא סוייד: עם זאת, לדוגמה – משרד התחבורה מקצה בערך 100 מיליון שקל לפיתוח דרכים עירוניות ביישובים ערביים.

חנא סוייד: זה בערך 12% מההשקעה בפיתוח של משרד התחבורה, ואני רוצה לברך על זה.

חנא סוייד: אומנם זה יותר קטן ממשקלה של האוכלוסייה הערבית באוכלוסיית המדינה, אבל עם זאת, 12% הם השקעה טובה.

חנא סוייד: זה לא מספיק.

חנא סוייד: צריך לגשר על פער ועל הזנחה של הרבה שנים, אבל לפחות על הדברים החיוביים אני רואה לנכון לדבר בחיוב ולציין אותם.

חנא סוייד: אולי זה יהווה דוגמה טובה לשאר המשרדים, שיעשו אותו דבר ויגדילו את ההשקעות ביישובים הערביים.

חנא סוייד: הנושא החשוב ביותר, ההזנחה והאפליה העיקרית שהתקציב הזה חוטא בהן כלפי הציבור הערבי והיישובים הערביים זה העדר השקעה ביצירת מקומות עבודה.

חנא סוייד: אפשר לחשוב לרגע שהאוכלוסייה הערבית תגיד - תראו, אתם לא מקצים לנו תקציבים?

חנא סוייד: בסדר, זו מדיניות שלכם, אנחנו מוקיעים את המדיניות הזאת, זו מדיניות של אפליה, אבל לפחות תנו לנו לעבוד.

חנא סוייד: לפחות תיצרו מקומות עבודה, כך שהנטל על הציבור של עניים ומובטלים יהיה קל יותר.

חנא סוייד: אבל זה צריך טיפול, זה צריך תוכנית, צריך ליצור מקומות עבודה.

חנא סוייד: והדרך היא מאוד פשוטה, וההשקעה היא לא כל כך גדולה.

חנא סוייד: גם אם היא גדולה, היא מאוד הכרחית, כי מצד אחד היא תביא תועלת לציבור עצמו, לציבור הערבי, תיצור מקומות עבודה, תתניע את הכלכלה ואת המשק ביישובים הערביים - אבל התועלת היא לא רק לציבור הערבי וליישובים הערביים אלא לכל המשק במדינה.

חנא סוייד: תארו לעצמכם שמגדילים את התל"ג שהאזרחים הערבים מייצרים.

חנא סוייד: התועלת מהתוספת ומההגדלה הזאת היא לא רק לציבור הערבי.

חנא סוייד: זה אומר יותר מסים, יותר הכנסות למדינה, וזו בעצם הגדלה של התקציב, הגדלה של העוגה שמדברים עליה כל כך הרבה.

חנא סוייד: בעצם נאבקים איך מחלקים את העוגה, ולעתים קרובות עונים: בואו נחשוב איך מגדילים את העוגה.

חנא סוייד: זו דרך מוכחת איך להגדיל את העוגה – לאפשר פעילות כלכלית, לאפשר עוד מקומות עבודה ביישובים הערביים, וכך, כפי שאמרתי, גם לאוכלוסייה וגם ליישובים הערביים יהיה טוב, אבל גם לכל אזרח במדינה, גם לתקציב המדינה יהיה טוב, התועלת תהיה כוללת, ואז אפשר למצוא מקורות להשקעה ברווחה ובשירותים לאזרחים.

חנא סוייד: אני רוצה לסיים את דברי ולהגיד שביום הזה, כשמדברים על תקציב, מדברים על כלכלה, כולם נהיים כלכלנים, ושוכחים לדבר על עניין השלום.

חנא סוייד: הרי יש קשר הדוק בין השלום לבין הכלכלה הבריאה.

חנא סוייד: כשיש שלום בעצם אפשר לשחרר כל כך הרבה תקציבים מתקציב הביטחון ולהוציא על סל הבריאות ועל שירותי הרווחה.

חנא סוייד: תקציב הביטחון הוא כאילו פרה קדושה, ואף אחד, לפחות ביום הזה, לא מדבר עליו, כאילו זה דבר שולי היום.

חנא סוייד: אני רוצה לציין שחשוב מאוד גם ביום הזה שמדברים בו על כלכלה ועל התקציב, שנזכור שהמשך הכיבוש, המשך ההתעלמות מעשיית שלום, מהידברות, המשך בניית ההתנחלויות שכנראה בתקופה האחרונה קם לתחייה עוד פעם, ההשקעה בתשתיות בגדה המערבית - הרי כולנו יודעים שביום מן הימים, ואני מקווה שלא ירחק היום, הכול יתמוטט שם, וכולם יצטרכו לסגת משם.

חנא סוייד: למה להשקיע את ההשקעות האלה בשטחים הכבושים, בבניית התנחלויות, בבניית כבישים שהם רק ליהודים או תחת המסווה של רק לישראלים?

חנא סוייד: זה מה שנקרא "לא פיתוח בר-קיימא", כי כולם יודעים שזה ייהרס בסופו של דבר.

חנא סוייד: לכן, חשוב מאוד גם ביום הזה להדגיש את החשיבות במאבק לשלום, וכן שהביטחון והתוספות לתקציב הביטחון הם לא דבר קדוש, אלא דבר שצריך לבקר ולהגיד שראוי לה לממשלה הנוכחית וגם לכנסת הנוכחית שיפסיקו עם המדיניות הזאת שכל השמנת של המשק הישראלי הולכת להשקעה בביטחון, בביטחון מדומה, שאנחנו יודעים שהוא לא בר-קיימא, זה לא יאריך ימים, אלא מה שיאריך ימים באמת זה החתירה לשלום, הגעה לשלום, ואז עם התקציב הגדול הזה שהתחלתי לתאר כתקציב ענק יחסית, יהיה בו מספיק על מנת להשקיע גם ביצירת מקומות עבודה, גם ברווחה, גם בסל הבריאות ובהרבה שירותים אחרים שהרבה סקטורים במדינה הזאת מייחלים להם.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חבר הכנסת חנא סוייד.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אחמד טיבי: חמש דקות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אולי מעבר לכל דבר אחר התקציב הזה הוא לא מוסרי.

ג'מאל זחאלקה: זהו תקציב לא מוסרי בעליל, כי יש בו דברים שאסור שיהיו, והם שם, ואין בו דברים שהממשלה יכולה לעשות - אני לא מדבר על דברים שהממשלה לא יכולה לעשות במסגרת התקציבית הנתונה, והיא לא עושה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, יש כאן אווירה של אל תעשה ועושים את זה, ואווירה של עשה, ולא עושים.

ג'מאל זחאלקה: התקציב מבטיח לנו מלחמה, עוד מלחמה; התקציב מבטיח לנו יותר עוני, עוד יותר עוני; התקציב מבטיח לנו פגיעה בחינוך, עוד פגיעה בחינוך; התקציב מבטיח לנו המשך ההרס של מדינת הרווחה.

ג'מאל זחאלקה: זהו תקציב לא מוסרי בעליל.

ג'מאל זחאלקה: אלה לא רק ההצהרות שנשמעו מעל הדוכן הזה ואמירות של שרים ושל פוליטיקאים שצריך להתכונן למלחמה הבאה, אלא אנשים אמרו: אל תתייחס ברצינות.

ג'מאל זחאלקה: יעצו לי כל מיני אנשים לא להתייחס ברצינות להצהרותיהם של פוליטיקאים, אבל אני לא יכול שלא להתייחס ברצינות לסעיפים להגדלת תקציב הביטחון.

ג'מאל זחאלקה: כאשר שמים את ההגדלה בתקציב ואת הכוונה להגדיל עוד את התקציב עם ההצהרות על סיבוב שני במלחמה, אחת פלוס אחת שווה שתיים.

ג'מאל זחאלקה: נדמה לי שפול ניומן אמר - אני לא בטוח - שהאקדח שמונח במערכה הראשונה, יורה במערכה השנייה.

שי חרמש: האחרונה.

ג'מאל זחאלקה: האחרונה, בסדר, אבל פול ניומן.

שי חרמש: גם לא בטוח.

ג'מאל זחאלקה: נמצא את חבר הכנסת הידען, הזיכרון שלי אומר שפול ניומן אמר.

ג'מאל זחאלקה: משרד האוצר קונה את האקדח ושם אותו על שולחנם של פוליטיקאים לא אחראיים, שממהרים לירות, שיש להם אפילו חישובים אישיים לבנות לעצמם קריירה, לשקם את כבודם האבוד, לשקם את מה שנקרא "כוח ההרתעה", ומועמדים למלחמה לא חסר: אפשר לפתוח במלחמה בלבנון, הרי התירוצים מוכנים; אפשר לעשות משהו באירן, יש בנייה של תירוצים; גם סוריה היא מועמדת לא רעה מבחינתם של הרבה אנשים, ואם זה לא ילך, תמיד אפשר לפתוח במלחמה בפלסטינים, תמיד אפשר להכניס את הטנקים, להיכנס לעזה, לגדה המערבית, להרוג עוד אנשים, תמיד אפשר לעשות מלחמה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: בין שורות התקציב מבטיחים לנו מלחמה.

ג'מאל זחאלקה: אם לממשלה הזאת היתה איזו כוונה לתהליך שלום רציני, תאמינו לי שהיה אפשר לקרוא את זה בין סעיפי התקציב.

ג'מאל זחאלקה: אבל אין כוונה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: ולכן מה שאנחנו רואים, מי שרוצה לראות כמובן, זה סכנת מלחמה, סכנת נפשות מהתקציב הנוכחי.

ג'מאל זחאלקה: זה לא סוד ששיעורי העוני בארץ עולים שנה אחר שנה, תמיד, בלי הפסקה, בלי זיגזגים, עלייה מתמדת ונמשכת בשיעורי העוני, הרחבה והעמקה של ממדי העוני.

ג'מאל זחאלקה: האם יש בתקציב הזה משהו שיעצור את ההחלקה במדרון של העוני?

ג'מאל זחאלקה: אין אפילו סעיפון אחד שיכול לבשר לנו זאת.

ג'מאל זחאלקה: לכן, ההחלקה במדרון הזה תימשך גם בשנה הבאה.

ג'מאל זחאלקה: אני מסיים.

ג'מאל זחאלקה: יש בתקציב הזה פגיעה בחינוך.

ג'מאל זחאלקה: מספיק לציין - היום יש שביתת סטודנטים - את ועדת-וינוגרד ואת ההבטחה להעלות את שכר הלימוד ולא לצמצם אותו.

ג'מאל זחאלקה: בתקציב הזה מבטיחים לאוכלוסייה הערבית את המשך האפליה.

ג'מאל זחאלקה: מבטיחים לתלמידים הערבים חינוך גרוע יותר.

ג'מאל זחאלקה: מבטיחים לנשים הערביות אפליה עמוקה יותר, פחות תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: מבטיחים לנשים שהצליחו ללמוד, שלא תהיה להן תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: זו הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: זה האסון החברתי הבא בציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אלפי נשים - התברכנו בזה שהיום 63% בערך מהלומדים במוסדות השכלה על-תיכונית הם נשים ולא גברים.

ג'מאל זחאלקה: אבל אין עבודה.

ג'מאל זחאלקה: מה מבטיחים להם?

ג'מאל זחאלקה: תעודת B.A. ותעודת מובטל.

ג'מאל זחאלקה: זה התקציב.

ג'מאל זחאלקה: לכן הוא תקציב לא מוסרי.

ג'מאל זחאלקה: הוא יכול לעשות דברים.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יכולה היתה לפתור בעיות והיא לא פותרת, והיא יכולה להימנע מבעיות, והיא אצה רצה אליהן.

ג'מאל זחאלקה: לכן, זהו תקציב שצריך בצו מוסרי להצביע נגדו.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זחאלקה, תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יובל שטייניץ - איננו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנחם בן-ששון - איננו.

אחמד טיבי: חברת הכנסת שלי יחימוביץ - חמש דקות, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, תקציב ביטחון מנופח ודאי שאיננו משוש נפשי, ולהגדלה המפתיעה ואף המקוממת בתקציב הביטחון שהתבשרנו עליה לפני כעשרה ימים אף התנגדתי בפומבי.

שלי יחימוביץ': אבל אני חולקת על הדוברים הקודמים, שהגיעו מכל קצוות הקשת הפוליטית, שאם לא היה תקציב ביטחון גדול ומנופח אז היתה לנו כאן מדינה נפלאה עם השקעה בחינוך, ברווחה, בתרבות, בבריאות ומה לא.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת זחאלקה, אני חולקת גם על התרגיל המתמטי שעשית, שכן אחת פלוס אחת לא שווה שתיים במקרה הזה, ואני מוכנה להתחייב שגם אם תקציב הביטחון באורח נס היה קטֵן ב-30%, הכסף הזה לא היה הולך למשרד החינוך.

שלי יחימוביץ': הוא לא היה מגיע לשם.

ג'מאל זחאלקה: לא אמרתי את זה.

שלי יחימוביץ': הוא לא היה מגיע, מכיוון שההחלטה לעשות דיאטה רצחנית לשירות המדינה ולכל השירותים שהמדינה מספקת, זו החלטה אידיאולוגית שהתקבלה.

שלי יחימוביץ': זו לא החלטה שהתקבלה משום שאין כסף.

ג'מאל זחאלקה: תאמיני לי שאני יודע לבחון מספיק טוב ולא לטעון את הטענה הפשטנית הזאת.

ג'מאל זחאלקה: לא טענתי.

שלי יחימוביץ': אז אני חוזרת בי מההערה על החישוב המתמטי.

שלי יחימוביץ': דרך אגב, גם אלמלא היה כיבוש בשטחים, גם אז הכסף לא היה הולך למשרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: - - -

שלי יחימוביץ': אני מוכנה לחתום לכם על העניין הזה.

שלי יחימוביץ': ההחלטה להרזות את השירותים שהמדינה נותנת היא בפירוש הכרעה אידיאולוגית.

שלי יחימוביץ': שמעתי כאן קודם את חברי יושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, קורא לעבר חבר הכנסת אבשלום וילן שפשוט אין לו מושג בכלכלה, כי המתמטיקה הכלכלית, המדע הכלכלי, אומר שצריך לקצץ בשירות הציבורי.

שלי יחימוביץ': לא רק המדע הכלכלי, אלא גם בעיקרי התקציב של האוצר לשנת 2007 כתוב כך: "מגזר ציבורי בלתי יעיל וגדול פוגע בפוטנציאל הצמיחה של המשק, שכן הוא מונע משאבים מהמגזר העסקי והיצרני".

שלי יחימוביץ': זו אידיאולוגיה.

שלי יחימוביץ': זו לא כלכלה.

שלי יחימוביץ': זה לא מדע.

שלי יחימוביץ': זו השקפת עולם, השקפת עולם כלכלית ימנית קיצונית ביותר, תאצ'ריסטית, והיא כתובה בתקציב 2007, תקציב של הקואליציה שאני חברה בה.

שלי יחימוביץ': אני אומרת זאת, והלב בוכה.

שלי יחימוביץ': לא רק זה, גם יש שם חלוקת קרדיטים בלתי פוסקת למדיניות הכלכלית הנפלאה שהחלה באמצע 2003.

שלי יחימוביץ': כתוב שחור על גבי לבן: התוכנית הכלכלית של 2007 היא המשך ישיר של צעדי המדיניות הכלכלית שננקטו בשנת 2003.

שלי יחימוביץ': זו האידיאולוגיה.

שלי יחימוביץ': האידיאולוגיה הזאת אומרת: צמצום אינטנסיבי - - -

רן כהן: אוי לאוזניים שכך שומעות.

שלי יחימוביץ': אוי לאוזניים שכך שומעות ואוי לידיים שכך כותבות שחור על גבי לבן.

שלי יחימוביץ': שחור על גבי לבן מצהירה הממשלה הזאת שהיא ממשיכה את מדיניות נתניהו.

שלי יחימוביץ': זה כתוב.

שלי יחימוביץ': חברי באופוזיציה כועסים עלי כשאני קוראת לתקציב הזה "תקציב נתניהו", אבל בתקציב עצמו כתוב שזה תקציב נתניהו.

שלי יחימוביץ': אז מי אני שאחלוק על הקביעה הזאת?

שלי יחימוביץ': הדרך הזאת של צמצום - במיוחד אדבר על תקציב החינוך, שכן יש ההמצאות האלה של "לא בתקציב אלא מחוץ לתקציב"; יש משהו שהוא ליד התקציב, אותו 1.6 ששמים ליד ה-1.7 והוא בכלל לא בתקציב.

שלי יחימוביץ': זה ה-1.6 שנועד לתקציב הביטחון, ופתאום כן אפשר להרחיב את בסיס התקציב.

שלי יחימוביץ': למה אף אחד לא מעמיד שנה אחת את ה-1.6 הנוסף בקופסה נפרדת לטובת תקציב החינוך?

שלי יחימוביץ': למה זה בלתי אפשרי מבחינה כלכלית מדעית?

שלי יחימוביץ': זו הכרעה אידיאולוגית.

שלי יחימוביץ': בהכרעה האידיאולוגית הזאת לי אין טענות.

שלי יחימוביץ': הילדים שלי מקבלים חינוך מצוין, כיוון שאני שייכת לעשירון העליון באוכלוסייה ומתאפשר לי לספק להם חינוך חלופי על-יד מערכת החינוך הפורמלית.

שלי יחימוביץ': לילדים של הורים כמוני, שידם משגת, יש מערכת חינוך מצוינת, ואילו הורים שידם אינה משגת נאלצים להסתפק במערכת החינוך הפורמלית שעברה קיצוץ של 3.5 מיליארדי שקלים.

שלי יחימוביץ': הקיצוץ הזה של 3.5 מיליארדי השקלים הוא קיצוץ אידיאולוגי שאומר: הבה ניתן פחות ופחות שירותים מדינתיים לאזרחי מדינת ישראל, גם הקטנים שבהם.

שלי יחימוביץ': מי שיש לו - יסתדר, ומי שאין לו - שיחיה עם מה שאין.

שלי יחימוביץ': מה זה "מגזר ציבורי בלתי יעיל"?

שלי יחימוביץ': מה לא יעיל כאן?

שלי יחימוביץ': במה עוד יש לקצץ?

שלי יחימוביץ': באחיות בריאות הציבור?

שלי יחימוביץ': בטיפת-חלב?

שלי יחימוביץ': במורות?

שלי יחימוביץ': בשירותי הרווחה?

שלי יחימוביץ': מה לא יעיל כאן?

שלי יחימוביץ': במו"פ?

רן כהן: מה שלא יעיל לא מחסלים.

רן כהן: עושים אותו יעיל.

שלי יחימוביץ': זה נכון, אבל במקביל גם מנסים להגיד לנו שהמדינה לא יודעת לנהל.

שלי יחימוביץ': דרך אגב, זה נעצר כשמגיעים, נניח, לסיירות המובחרות בצבא.

שלי יחימוביץ': פתאום המדינה כן יודעת לעשות דברים - -

רן כהן: זה נעצר כשמגיעים לממשלה.

שלי יחימוביץ': - - או כשצריך להקים יחידת אכיפה לגירוש עובדים זרים, פתאום המדינה כן יודעת לנהל.

שלי יחימוביץ': הכול מאוד סלקטיבי בטרמינולוגיה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני מאוד עצובה על התקציב הזה.

שלי יחימוביץ': אין לי כוונה כמובן להצביע עבורו.

שלי יחימוביץ': כאמור, זה תקציב תאצ'ריסטי ימני שממשיך את מדיניות ההתנערות של המדינה מאחריותה כלפי אזרחיה.

שלי יחימוביץ': זה תקציב שמזמין בעלי הון ותורמים לתת מנדבת ידם ולזרוק לנו עצם פה ושם תוך מסעות יחסי ציבור מכוערים ווולגריים.

שלי יחימוביץ': אותו תקציב שממשיך להעניק להם הקלות במס מעסיקים גם מבקש מהם לבוא ולתת תרומות.

שלי יחימוביץ': מס מעסיקים - אם ההפחתות במס מעסיקים היו נעצרות לשנה אחת, לא היינו צריכים את התרומות האלה.

שלי יחימוביץ': אבל האידיאולוגיה שמרזה ומצמצמת את השירות הציבורי היא האידיאולוגיה שקוראת לבעלי ההון: בואו, בואו, תנו לנו מנדבת ידכם, כי אנחנו המדינה לא יכולים.

שלי יחימוביץ': זה לא שאנחנו לא יכולים - זה שאנחנו לא רוצים.

שלי יחימוביץ': בחרנו להפסיק להיות מדינה, ובחרנו להתנער מהאחריות שלנו כלפי אזרחי מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גלעד ארדן - איננו.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רן כהן: יש לי הרגשה שאמרת "תודה" באיזו חדווה.

אחמד טיבי: שים לב שהוספתי לה, וחרגתי מסמכותי, שתי דקות.

אחמד טיבי: אני מתכוון לתת לכל חבר מפלגת העבודה שילך בדרכה עוד שתיים-שלוש דקות.

רן כהן: - - - זה ייחשב לשוחד.

יולי תמיר: אם אני אדבר אחרונה, מותר לי לדבר לפחות - - -

אחמד טיבי: כמה שאת רוצה.

אחמד טיבי: את לא צריכה טובות.

אחמד טיבי: חברת הכנסת תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: תודה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, זה מאוד מחמם את הלב כאשר שומעים יותר ויותר חברי כנסת עולים ומקדישים את הדקות הספורות שניתנו להם, במסגרת הצבעה על חוק התקציב, לנושאי החינוך והשירותים החברתיים למיניהם.

רונית תירוש: אני חייבת לומר בווידוי אישי, שהיו לי רגעים של עדנה לפני כשנה, כאשר חשנו שיש צמיחה במשק ויש עודפים ממסים שנגבים, והאוצר יוכל סוף-סוף להתחיל לתעל את התקציבים שלו לטובת החינוך ונושאים חברתיים אחרים, כמו בריאות ורווחה.

רונית תירוש: וראה זה פלא, נפלה עלינו מלחמת לבנון השנייה, ואז נמצא הצידוק – שבעיני הוא ממש לא לגיטימי – שוב להמשיך ולעבות את תקציב הביטחון, ולא לתת לחינוך.

רונית תירוש: אין לי בעיה עם עיבוי תקציב הביטחון, אם רוצים למלא את הימ"חים ועוד כהנה וכהנה מטרות טובות וחשובות למען ביטחוננו, אבל בד בבד צריך כבר סוף-סוף להפנים, שהחינוך הוא באמת הביטחון החברתי, הסוציאלי ואפילו הביטחוני של מדינת ישראל.

רונית תירוש: צר לי שממשיכים לקצץ בחינוך, וצר לי שכוונות טובות של השקעה בגיל הרך – שזאת בהחלט מגמה נכונה – גם הן לא באות לידי ביטוי באופן הראוי.

רונית תירוש: אני מנסה לבדוק את מימוש ההבטחות, ולפני רגעים אחדים שוחחתי עם ראש עיר גדולה בגליל ושאלתי אם התקציבים לצפון אכן הגיעו.

רונית תירוש: מה שנאמר לי הוא שהתקציבים הללו הם בעצם תקציבים שוטפים, לטיפול שוטף - אין בהם שום בשורה, שום פריצת דרך, שום מהפכה, כפי שהיינו רוצים לראות, וזה מצער אותי.

רונית תירוש: זה מצער אותי, אבל אני רוצה להיות אופטימית ולקוות שאכן יובאו או יופנו תקציבים נוספים לכל ההבטחות – החל מהגיל הרך, דרך חיזוק הצפון ופיתוח הנגב והדרום.

רונית תירוש: אני מחזיקה בידי את הספר שעזר לי גם להבין טוב את ביטויי התקציב – "הקצאת משאבים לשירותים חברתיים, 2006", בעריכת יעקב קופ, מטעם המרכז לחקר המדיניות החברתית בישראל.

רונית תירוש: זה ספר שמוצא בכל שנה, ואני עוקבת ורואה, ושוב אנחנו - - -

אליהו גבאי: - - - בפורום החברתי - - -

רן כהן: של מרכז טאוב.

רונית תירוש: אמרתי: מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל.

רונית תירוש: אם נשווה אותו לזה שיצא ב-2005, אנחנו מוצאים ביטויים דומים; לצערי, הדברים לא משתנים.

רונית תירוש: לסיום, אני רק רוצה לומר, שאני מאוד מקווה ששר האוצר, בגיבויו של ראש הממשלה, אכן יאפשר להעלות את אותה מגבלה על הוצאה תקציבית בסיסית מ-1.7% עד אפילו 3% בשנים הקרובות, על מנת שאנחנו נוכל באמת לראות שלצד ההבטחות יש מימוש אופטימלי שלהן לטובת החברה במדינת ישראל.

רונית תירוש: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חברת הכנסת תירוש.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ישראל חסון.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, יש לי תיקון בעניין של פול ניומן.

אחמד טיבי: זה לא פול ניומן.

שלי יחימוביץ': זה היצ'קוק.

שלי יחימוביץ': חשוב שזה יירשם בפרוטוקול.

אחמד טיבי: בפרוטוקול, נא לרשום.

שי חרמש: אני מצטרף להערה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: שלוש דקות.

ישראל חסון: למה לנו אתה נותן שלוש דקות, אני יכול להבין?

ישראל חסון: רן, יש לי חשדות למה הוא מקצה לנו רק שלוש דקות.

רן כהן: תשאל את הסיעה - - -

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו הפעם השנייה בשמונת החודשים שאני שוהה בהיכל הזה שאני נדרש להצביע עבור תקציב, ואני מודה ומתוודה שאני מנסה ללמוד היטב היטב, גם את התקציב וגם את התהליך - - -

אחמד טיבי: אגב, יש תיקון, חברת הכנסת שלי יחימוביץ – שזה צ'כוב ולא היצ'קוק.

יולי תמיר: חבר'ה, מה קרה, אפשר לדעת על מה אתם מדברים?

אחמד טיבי: זה צ'כוב, אז שיקראו לחבר הכנסת זחאלקה מבחוץ.

שי חרמש: עד הלילה נאמץ - - -

אחמד טיבי: זה צ'כוב – העוזרת שלי אומרת לי.

שלי יחימוביץ': אני אומרת היצ'קוק.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, תסביר לנו מה היה כל כך מעניין - - -

קריאה: - - -

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: לא, על חשבונו לא יקרה כלום.

אחמד טיבי: לא אקפח אותו.

ישראל חסון: גברתי שרת החינוך, בגלל הירידה בהיקף שעות הלימוד בספרות, יש לנו פה ויכוח בין צ'כוב להיצ'קוק - לפי דעתי, עוד מעט, פול אנקה, אני לא יודע.

חיים כץ: שניהם מלמדים במכללה - - -

אבישי ברוורמן: - - -

אחמד טיבי: אגב, פול אנקה יש לו - - - קול טוב.

קריאות: - - -

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, אני יכול להמשיך?

ישראל חסון: אפשר לבקש את הגנתך ולהמשיך?

אחמד טיבי: אתה, אדוני, מתחיל לדבר מן ההתחלה – גם בגלל אשמת חברי הכנסת, לרבות זה שיושב בראש.

ישראל חסון: אז אני אתחיל, אדוני היושב-ראש.

ישראל חסון: זו הפעם השנייה בשמונת החודשים שהיתה לי הזכות להיות בהיכל הזה, שאני נדרש להשתתף בהצבעה על התקציב.

ישראל חסון: אני מודה ומתוודה – ניסיתי קצת ללמוד אותו, וללמוד קצת את התהליך, ודי נבצר מבינתי כל הסיסטם שאנחנו בעצם פועלים על-פיו.

ישראל חסון: תמיד יהיה דיון מהם סדרי העדיפויות בתוך התקציב ותמיד אנחנו נשאל את עצמנו את השאלות לגבי סעיף כזה או אחר, אבל לא התקיים פה ולו פעם אחת - - -

שי חרמש: סופית – צ'כוב.

אחמד טיבי: יכול להיות שלא שמעתי אותך היטב, חבר הכנסת.

אחמד טיבי: מי צדק, אדוני?

שי חרמש: סופית – צ'כוב.

אחמד טיבי: מי צדק, אדוני?

רונית תירוש: ד"ר אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אז תגיד – היושב-ראש צדק.

אחמד טיבי: לא, אני אוהב לנצח במקרים האלה.

אחמד טיבי: שלוש גרסאות – אחת נכונה.

אחמד טיבי: אחת של זחאלקה – שזה פול ניומן; אחת של שלי יחימוביץ – שזה היצ'קוק; ואחת שלי – שזה צ'כוב.

ישראל חסון: חבר הכנסת חרמש עומד לעלות לנאום עוד מעט?

שי חרמש: לא, לא.

אחמד טיבי: כן, כן.

אחמד טיבי: תפריע לו אז.

ישראל חסון: קצת נשגב מבינתי התהליך, שיטת העבודה.

ישראל חסון: אני לא יודע, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני לא יודע איך אפשר לעשות תוכנית כלשהי, בתחום החינוך למשל, ללא תקציב רב-שנתי.

ישראל חסון: פשוט לא ניתן.

ישראל חסון: כל מנהל זוטר בכל מערכת סבירה – אני לא רוצה להגיד נורמלית, סבירה – יודע שכשהוא רוצה להשיג יעדים כלשהם, קודם כול מקיימים את הדיון מהם היעדים ולאחר מכן מקצים את המשאבים לכך.

ישראל חסון: לבוא ולבחון דברים בתקציב בראייה רב-שנתית או בראיית תהליך, וכיצד זה משפיע – פשוט לא ניתן, זה לא יעזור.

ישראל חסון: ואת הצבעת, הצביעו פה חברים באמת על נושאים כאלה ואחרים, שבעיניהם הם בעדיפות קודמת לדברים אחרים.

ישראל חסון: הם לא דיברו על התהליך ובמה אנחנו רוצים להשפיע עליו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני.

ישראל חסון: אחד הדברים שלא מופיע בתקציב הזה – ואין לי שום ספק שבראייה רב-שנתית אנחנו הולכים לשלם על זה מחיר כבד מנשוא – זה התחום של בריאות הציבור, טיפות-חלב.

ישראל חסון: בתחום של החינוך, אני מודה ומתוודה, אני חושב שאנחנו די קרובים להשלים עם רוע הגזירה.

ישראל חסון: לי קשה מאוד לבוא ולומר בכל הבליל הזה – ובעיני זה בליל – שהוא יודע להוביל אותי לאיזו דרך, לאיזו מטרה, שאני יודע היום להגדיר אותה.

ישראל חסון: ולפיכך, נכון שאני אצביע בעד התקציב הזה, אבל אני מאוד מקווה שאולי נצליח להשפיע על התהליך לקראת השנה הבאה – אני לא בטוח – ואני חושב שהדבר החשוב ביותר הוא לנסות לעצב תקציבים רב-שנתיים שיצמצמו את יכולת ההשפעה של הבית הזה.

ישראל חסון: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל חסון.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אליהו גבאי, מסיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, בבקשה; שמונה דקות.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכלכלנים הודיעו לנו על הצלחה כלכלית והצביעו על צמיחה של 5% ועל עלייה של מעל 10% הכנסות ממסים ועוד כהנה וכהנה, כלומר, מבשרים לנו שמדינת ישראל צועדת, דוהרת בהצלחה ובשגשוג כלכלי.

אליהו גבאי: אבל על מי חלות ההצלחות האלה, מי חוגג בהצלחות האלה?

אליהו גבאי: שוב העשירון העליון, האוכלוסיות המבוססות.

אליהו גבאי: האוכלוסיות מהמעמד החלש, מהעשירון התחתון, עדיין נמצאות בתחתית ולא חוות את ההצלחה, שחלק רוקדים עליה.

אליהו גבאי: לא יהיה אפשר לצמצם את הפערים האלה אם נמשיך לתת את ההטבות במסים שונים ומשונים לאוכלוסיות המבוססות.

אליהו גבאי: למרות הצלחתם אנחנו עדיין מקלים עליהם במיליארדים, במסי חברות, במע"מ לא מזמן, כשדווקא הם קיבלו את כל הרווח הזה.

אליהו גבאי: והאוכלוסיות מהמעמד הבינוני והחלש ממשיכות להיות מאחור.

אליהו גבאי: רבותי, אם אנחנו רוצים לצמצם את הפערים, עלינו להשקיע הרבה בחינוך.

אליהו גבאי: וכאשר צמצמנו בשנים האחרונות את ההשקעה בחינוך, בשעות חינוך, בהוראה, בתרבות, בסופו של דבר, האוכלוסיות המבוססות יכלו להשלים את זה לילדים שלהן והאוכלוסיות החלשות לא יכלו, ולכן נוצרו שני כיוונים בחינוך - אוכלוסייה שמקבלת פחות ואוכלוסייה שמקבלת יותר.

אליהו גבאי: כדי לצמצם את הפערים, החינוך הוא המקור הטוב ביותר, אם נדע ליצור שוויון בחינוך.

אליהו גבאי: בתוך מערכת החינוך היה פרויקט של רווחה והיה פרויקט של שיקום השכונות, שנועדו לצמצם את הפערים, כדי לתת לאוכלוסיות החלשות את שוויון ההזדמנויות.

אליהו גבאי: והנה, כאשר הלכנו וצמצמנו במערכת החינוך, הם שוב פיגרו ופיגרו.

אליהו גבאי: ואל נתפלא אחר כך אם נראה שהעוני הולך וגדל.

אליהו גבאי: כי רק מערכת החינוך יש בכוחה – אם ניתן חינוך איכותי, חינוך שיוכלו באמצעותו להגיע למוסדות להשכלה גבוהה, חינוך שיוכלו באמצעותו לקבל יותר מקצועות, שיוכלו להשתלב בהיי-טק – לתת את המפתח לצמצום הפערים.

אליהו גבאי: כי מדינת ישראל שהיתה פעם, התגאתה שהפערים בין העשירים לעניים הם הכי מצומצמים.

אליהו גבאי: עכשיו אנחנו המדינה שהפערים בה הכי גדולים.

אליהו גבאי: החברה שלנו לא יכולה לעמוד מול האתגרים והסכנות המקיפות אותנו אם לא תהיה כאן לכידות חברתית.

אליהו גבאי: לכידות חברתית תהיה על-ידי זה שנצמצם את הפערים בין העשירים לעניים, בזה שנשקיע באוכלוסיות החלשות, בשכונות המצוקה, בעיירות הפיתוח, בכל תחום, דרך מערכת החינוך.

אליהו גבאי: לא רק על-ידי הקצבות; הקצבות לא יפתרו את כל הבעיה, אלא צריך להשקיע בהכשרה מקצועית.

אליהו גבאי: רבותי, מדינת ישראל קולטת עלייה.

אליהו גבאי: אם לא תהיה אפשרות לתת תעסוקה, העלייה לא תהיה, והחמצן של המדינה הוא העלייה לארץ-ישראל.

אליהו גבאי: אחרת קיימת סכנה קיומית דמוגרפית לעתידה של המדינה.

אליהו גבאי: אם לא נדע לקלוט עלייה בצורה טובה ואם לא נדע לתת להם - - -

אחמד טיבי: התכוונת לומר דמוגרפית.

אליהו גבאי: אתה רוצה להתחיל להפריע, אדון?

גלעד ארדן: הוא רצה להזדהות.

אחמד טיבי: מותר ליושב-ראש להעיר.

אחמד טיבי: אני רק שאלתי, אמרת גיאוגרפית והתכוונת בטח לדמוגרפית.

אליהו גבאי: לא גיאוגרפית אלא דמוגרפית.

אליהו גבאי: אמרתי בסדר גמור, לא טעיתי.

אליהו גבאי: אנחנו צריכים לעודד את העלייה, לתת תעסוקה.

אליהו גבאי: לתת לחיילים המשוחררים העדפות ולאפשר להם הטבות כדי שירגישו את ההשקעה שהשקיעו בצבא.

אליהו גבאי: מדינת ישראל יודעת להכיר, יודעת להעריך ויודעת לתגמל.

אליהו גבאי: לא יכול להיות שחייל יהיה שלוש שנים בצבא, ישתחרר מהצבא, ומדינת ישראל לא תתגמל אותו בהתאם במוסדות להשכלה גבוהה, בדיור ציבורי.

אליהו גבאי: הדיור הציבורי - כאשר זוג צעיר קונה דירה, זה עול כבד שמלווה אותו כל תקופת עבודתו וקשה לו לעמוד בו.

אליהו גבאי: לכן מדינת ישראל צריכה להשקיע בדיור ציבורי, לאפשר דיור בשכירות, להקל את עול המסים כדי שיהיה דיור בשכירות.

אליהו גבאי: איני רואה זאת בתקציב הנוכחי - לא בשיקום השכונות, לא בדיור הציבורי, לא בתעסוקה.

אליהו גבאי: רבותי, הנה ניקח לדוגמה, שוב, השכר הנמוך של המורים; בחלקם הגדול משתכרים שכר מינימום, פחות מהממוצע במשק.

אליהו גבאי: איך אנחנו יכולים לעודד מורים טובים ומוצלחים לעבוד במערכת החינוך כאשר השכר שלהם הוא שכר מינימום?

אליהו גבאי: לכן, אם לא נדע להעלות את שכר המורים ולתת להם את התנאים הטובים, שיוכלו לעבוד ולהגיע, זה מתכון לכישלון במערכת החינוך.

אליהו גבאי: כמובן, אני לא בא להצביע על התנאים הסביבתיים והתנאים החינוכיים שצריכים להיות בבתי-הספר, שגם הם חשובים ביותר.

אליהו גבאי: רבותי, עדיין עיירות הפיתוח משוועות לעבודה.

אליהו גבאי: אנחנו צריכים ליצור תעסוקה בעיירות הפיתוח, לעודד את המפעלים שיגיעו לעיירות הפיתוח, ולא שנביא לנהירה של נוער, שלא רואה את עתידו בעיירות הפיתוח, למרכז הארץ.

אליהו גבאי: עיירות הפיתוח צריכות להיות מקום ששואב, מקום שנותן מענה לזוגות הצעירים, לדור הצעיר שיחזור מהאקדמיה כדי לגור בעיירות הפיתוח.

אליהו גבאי: יש להצמיח את התושבים, להצמיח מנהיגות בתוך עיירות הפיתוח.

אליהו גבאי: רבותי, צמצום תקציבי הרווחה - התחלנו להפריט בטענה שהאזרח הפרטי יעשה את זה יותר טוב, חברה תעשה את זה יותר טוב, במקום לייעל.

אליהו גבאי: עלינו לייעל ולא למצוא תמיד את התשובה בהפרטה.

אליהו גבאי: לא צריך להפריט כל דבר.

אליהו גבאי: יש דברים שהפרטתם טובה, יש דברים שהפרטה היא לא המתכון, התשובה של כל ייעול.

רן כהן: על-פי רוב, ההפרטה היא רעה.

אליהו גבאי: יש מקומות שבהם הפרטה היא לטובה, יש מקומות שהיא לא.

אליהו גבאי: צריך לייעל את השירות הציבורי ולא רק להפריט אותו – בחלקו כן.

אליהו גבאי: רבותי, אותו הצמצום - ככל שצמצמנו ברווחה, זה המתכון שזה הזמן.

אליהו גבאי: אם יש לנו עודף תקציב ואם יש לנו צמיחה טובה, זה הזמן להשקיע במערכת החינוך.

אליהו גבאי: זה הזמן להשקיע בתעסוקה לזוגות הצעירים, להשקיע בדיור הציבורי.

אליהו גבאי: רבותי, מערכת החינוך שלנו הצטמקה יותר מדי והיא מאפשרת כיתות גדולות, במקום לצמצם את גודל הכיתות.

אליהו גבאי: יש לבנות - זה הזמן להשקיע בכיתות מרווחות יותר, וזה הזמן להשקיע במערכת החינוך ובמורים.

אליהו גבאי: אני מקווה שנדע לעשות, וזו תהיה התקווה והבשורה לציבור, כי לצערנו התקציב הזה לא מביא לא בשורה ולא תקווה אלא מביא חושך על עיניו של הציבור הגדול.

אחמד טיבי: אני מודה לך, חבר הכנסת גבאי.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת גלעד ארדן.

אחמד טיבי: לאחר מכן - חבר הכנסת , לאחר מכן - חבר הכנסת יעקב ליצמן, לאחר מכן - חבר הכנסת רן כהן, לאחר מכן - חבר הכנסת משה גפני.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, אם כולם חושבים שצריך להעביר למערכת החינוך, אז אולי יעבירו משהו.

אחמד טיבי: אולי הנוכחות שלך עוזרת.

גלעד ארדן: גברתי, כיוון ש-77% מהציבור אומרים שראש הממשלה לא מתאים לתפקידו, וזה לא עוזר, אז גם לא נראה לי שמה שיגידו פה יעזור.

גלעד ארדן: צר לי להנמיך את ציפיותייך.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מאזין בקשב רב לדוברי מפלגת השלטון, קדימה, שנואמים פה החל משעות הצהריים על תקציב המדינה, ומתגאים בהישגים הכלכליים לדבריהם המשויכים לראש הממשלה אהוד אולמרט ולשר האוצר הירשזון, ובמדיניות הכלכלית שהם מובילים עם עמיר פרץ וחבריו ממפלגת העבודה.

גלעד ארדן: ואני שואל את עצמי שאלה באמת פשוטה: איך ייתכן שכמעט 80% מהציבור, שלדברי ראש הממשלה ראו את הניצחון האדיר שישראל נחלה במלחמת לבנון האחרונה, והם רואים את "ההישגים האדירים" שראש הממשלה, כמובן במירכאות כפולות, עם שר האוצר מביא גם בתחום הכלכלי - איך הם לא רואים את ההישגים האלה?

גלעד ארדן: מדוע 80% מהציבור הישראלי מתעקשים להגיד רק אתמול שראש הממשלה איננו מתאים לתפקידו?

גלעד ארדן: אני חושב שזה מעיד שהציבור בישראל הוא כנראה לא כל כך מטומטם, כי הוא יודע היטב, ואני אומר את זה במיוחד עוד הפעם לחברי מפלגת השלטון, קדימה, שכלכלה זה לא מהיום למחר.

גלעד ארדן: זה לא שנבחרים לראשות ממשלה, מקבלים את המשרד, ופתאום בתוך שלושה-ארבעה חודשים יש ירידה באבטלה, יש נתונים של צמיחה, והכול קשור פתאום למדיניות שלכם, אין שום קשר למה שקרה פה קודם.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר לכם שדווקא ראש הממשלה הנוכחי הוא יותר אחראי בצד של הגדלת ההוצאות של הממשלה.

גלעד ארדן: לדוגמה, הוא הכניס את הרעיון הנפלא של הנסיגה החד-צדדית, שעלה למשלם המסים הישראלי עד כה בסביבות 12 מיליארד שקלים.

גלעד ארדן: ראש הממשלה הנוכחי, בחוסר אחריות אופייני, פתח במלחמת לבנון האחרונה - עוד מהלך מוצלח שעלה למשלם המסים הנוכחי עוד כ-12 מיליארד שקל.

גלעד ארדן: יכול מאוד להיות שבלי שני המהלכים הללו - אני לא מדבר על ההוצאות שעוד יעלה לנו המיגון של עוטף-עזה וכל ההוצאות הנלוות בעתיד, בלי כל ההוצאות האלו שראש הממשלה גרם למדינת ישראל, יכול מאוד להיות שהפרמטרים הכלכליים, שבעיקר מי שאחראי להם הוא בנימין נתניהו, היו נראים היום הרבה יותר טוב.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר, שכשאנשים באים ומספרים פה על העוני ועל המצוקה, ולצערנו יש עוני ויש מצוקה, ויש פערים חברתיים, אבל תראו הפלא ופלא, עברה שנה וחצי מאז שבנימין נתניהו איננו שר האוצר, ועדיין יש פערים, ועדיין יש עוני, ועדיין כל אלה שהבטיחו לנו מהפכות בתחום של שכר המינימום, והבטיחו לנו כלכלה עם חמלה, מביאים לנו תקציב שגם בו יש פגיעה בצעירים ובדמי האבטלה שהם אמורים לקבל.

גלעד ארדן: יש קיצוץ ברכבת ובמקומות פריפריאליים שהיא אמורה להגיע אליהם.

גלעד ארדן: יש פגיעה עתידית כנראה בציבור הסטודנטים.

גלעד ארדן: יש הפרה בוטה של ההתחייבויות שניתנו לציבור הבוחרים בקשר לשכר המינימום.

גלעד ארדן: כל הדברים האלה מעידים על דבר אחד ברור: כל אלו שבאו לציבור בבחירות האחרונות והסיתו נגד הליכוד ונגד בנימין נתניהו, פשוט ידעו שהם מרמים את ציבור הבוחרים, כיוון שהיום, וזה חמור אפילו יותר, כשהקופה מלאה הם לא נלחמים על מהפכה אמיתית בשינוי סדר העדיפויות.

יעקב מרגי: גם אז היתה הקופה מלאה.

גלעד ארדן: כן, כן, ידידי חבר הכנסת מרגי.

גלעד ארדן: הצעד הראשון שעשיתם בממשלה זה להעלות את מחיר הלחם.

יעקב מרגי: אתה יודע שגם אז הקופה היתה מלאה.

גלעד ארדן: אתם כל היום מנסים לטבול כאשר השרץ בידכם, ואתם חברים בממשלה שלא עשתה שום שינוי בסדר העדיפויות החברתי.

גלעד ארדן: אבל זה הרבה יותר חמור, כי כשנתניהו היה שר האוצר, המשק עמד על סף קריסה, ולא היה מנוס.

גלעד ארדן: והיום הקופות מלאות ואתם לא עושים שינוי אמיתי.

גלעד ארדן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ארדן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת מיקי איתן.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יעקב ליצמן, והבא אחריו - חבר הכנסת רן כהן.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מחזיק ביד מסמך שקיבלתי, כמו כל חברי הכנסת, ועל-פיו מודיע כמתבקש מהחוק מזכיר הכנסת שלקראת ההצבעה על התקציב הגיעו להסכמים מיוחדים עם שתי סיעות בבית, סיעה אחת זו יהדות התורה, והסיעה השנייה - זה סיכום בין הקואליציה לבין ישראל ביתנו.

במסמך שאני מחזיק ביד מדובר על סכומים בהיקף של כ-500 מיליון שקל, מעל ל-400 מיליון שקל.

400 מיליון שקל זה לא מעט כסף.

אנחנו יושבים פה, מקבלים איזה מסמך, זורקים לנו ואומרים לנו: במאות המיליארדים של התקציב עוד 500 מיליון שקל זה כבר לא הרבה, כן הרבה.

500 מיליון שקל זה המון כסף.

אני מסתכל על המסמך הזה, ומה אני רואה בו?

יש בו הסכם אחד עם יהדות התורה, ובמסגרת הזאת אנחנו מקבלים הודעה, ש-290 מיליון שקל יועברו לנושאים שייקבעו על-ידי סיעת יהדות התורה.

מתוך סכום זה יוקצו 260 מיליון שקל כתוספת לתקציב הישיבות הגבוהות.

מתוך מה שאני יודע, ואני לא מדבר סרה דווקא בממשלה הנוכחית, זה הפך להיות איזה מין ספורט לאומי.

יודעים שאפשר לקבל את הקולות של אגודת ישראל על-ידי תקציבים לישיבות הגבוהות.

ואני שואל את עצמי, האם אנחנו, חברי הכנסת, מרגישים בנוח עם מצב כזה?

אני חושב שבמדינה יהודית ודמוקרטית, תקציב לישיבות גבוהות צריך להיות בסל שירותים, גברתי שרת החינוך.

זה אחד מהנושאים שנוגעים למשרד החינוך, אולי משרד הדתות.

אני מעדיף משרד החינוך.

רן כהן: משרד החינוך.

אני מעדיף משרד החינוך, אבל אני אומר אולי משרד הדתות.

אבל איך זה יכול להיות שלוקחים נושא כזה והוא הופך להיות לאיזה מכשיר לתוספת חד-פעמית: עכשיו תצביעו - תקבלו, לא תצביעו - לא תקבלו.

שמואל הלפרט: זה copy של ההסכם של נתניהו.

חבר הכנסת הלפרט, במה שאני אומר אין שום חידוש.

אנשי אגודה, יהדות התורה לדורותיהם עומדים ואומרים אותו הדבר.

מה החידוש?

החידוש היחיד - - -

שמואל הלפרט: נתניהו עשה לפני שנתיים אותו הסכם, והרגשת בנוח.

חבר הכנסת הלפרט, אמרתי, אני לא מדבר כעת על עניינים מפלגתיים, לא נגד הממשלה ולא בעד ממשלה אחרת.

אני מדבר על תופעה שאני רואה כאן במשך שנים.

השנה החלטתי שיהיה חידוש, לא רק אנשי יהדות התורה יגידו את זה, אלא יגיד את זה חבר כנסת גלוי ראש.

נכון, אני גם בעד מדינה יהודית, אני בעד שיהיו לנו ישיבות גבוהות.

אבל אני לא אינטרסנט בעניין הזה בכלל.

אנחנו מדברים הרבה נגד השחיתות, האם אין כאן תחושה לא נוחה שקונים מפלגה על-ידי כך שצריכים להבטיח שירות שצריך להיות בבסיס התקציב?

אחר כך אני מדבר על הדף השני.

בדף השני - - -

משה גפני: חבר הכנסת איתן, הישיבות זה כמה ישיבות של המפד"ל.

מגלי והבה: חבר הכנסת גפני, הוא צריך לסיים את דבריו.

מגלי והבה: אחר כך ידבר חבר הכנסת ליצמן.

מגלי והבה: אני סומך עליו שאם יש התייחסות הוא יתייחס.

שמואל הלפרט: זה הסכם שנתניהו עשה.

מגלי והבה: חבר הכנסת הלפרט, אין לך רשות דיבור.

אני מעביר את הדף, ואני שואל אתכם, חברי הכנסת:

אתם מרגישים בנוח להצביע עבור דף שיש בו הסכם מאוד פרטני שכתוב בו שיוקצה 1 מיליון שקל ל"בתי השכלה מדעית"?

מגלי והבה: סיימת את הזמן.

הפריעו לי, עוד דקה.

מגלי והבה: אני נותן לך משפטי סיכום.

מגלי והבה: אתה לא יכול לעבור על כל הדף.

אני לא אעבור את כל הדף.

אני מציע לכל חברי הכנסת לראות, יש פה הסכם בין ישראל ביתנו לבין סיעות הקואליציה עם רשימה פרטנית: לזה מיליון, לזה 5, לזה 3, לזה 2.

אני מבין שהפוליטיקה היא לבוא עם סדרי עדיפויות וסדרי העדיפויות בתקציב.

אין לי עדיין תשובה ברורה, אבל ברור לי שזה לא יכול להיות.

להעביר מיליון שקל לגוף שמקורב, להעביר עוד מיליון שקל לגוף אחר שמקורב, להעביר 3 מיליונים לגוף אחר, ואת כל זה להתנות בהסכם תמורת הצבעה על התקציב - זה מריח מאוד מאוד לא טוב.

איך להפוך את סדרי העדיפויות למשהו שלא יריח ממנו ריח של שחיתות אני משאיר לפעם הבאה, שבה אוכל אולי להרחיב את הדיבור.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיקי איתן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת איתן, למה לא אמרת את זה לפני שנתיים, כשביבי נתניהו נתן לנו בדיוק אותו דבר?

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני תומך בשתי ידיים בכל מלה שמיקי איתן אמר.

יעקב ליצמן: חבל שלא קראת את הנאום שלי היום, שבו אמרתי בדיוק אותו דבר.

יעקב ליצמן: למה כל דבר שכל אזרח ותלמיד במדינה מקבל בבסיס התקציב, אני צריך לקבל בהסכם קואליציוני?

יעקב ליצמן: אבל, קודם כול, אני בטוח שביבי היה מוכן לשלם פי-ארבעה מהסכום הזה, העיקר שהוא יהיה ראש ממשלה.

יעקב ליצמן: אין לי ספק כי הצרכים מוצדקים, על-פי קריטריונים.

יעקב ליצמן: אין כאן שום משהו פרטי למוסד זה או אחר.

יעקב ליצמן: דבר שני, כפי שחבר הכנסת הלפרט טען קודם, הרי השיטה התחילה עוד לפני עשר שנים.

יעקב ליצמן: המצב היום הוא שבעוד כמה שנים לא יהיה תקציב ישיבות, והכול יהיה רק בהסכם קואליציוני, לפי המצב הנוכחי.

יעקב ליצמן: לפני שנתיים הוא היה 390 מיליון, ירד ל-350 מיליון, השנה זה 310 מיליון.

יעקב ליצמן: אדוני יודע מה היה התקציב כשעזבתי את ועדת הכספים ב-2002?

יעקב ליצמן: מיליארד ו-32 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אז מה לך להלין על התהליך?

יעקב ליצמן: תלין על זה ששוחטים את הישיבות, הורסים אותן - - -

חיים כץ: שחיטה כשרה?

חיים כץ: יש משגיח?

יעקב ליצמן: מהמפלגות האלה אי-אפשר להוציא משהו כשר.

משה גפני: צריך להבהיר שאלה לא רק ישיבות שלנו.

מגלי והבה: חבר הכנסת גפני, תהיה לך עוד מעט רשות לעלות ולדבר.

מגלי והבה: אתה לוקח לו את הזמן.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר לגבי עוד נושא, ובשביל זה עליתי.

יעקב ליצמן: ערבים מקבלים אפליה מתקנת.

העדפה מתקנת.

יעקב ליצמן: תקרא לזה איך שתרצה, מקבלים כיתות מעבר למה שמגיע.

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: קיפחו אותם.

יעקב ליצמן: האם אדוני יודע שבבני-ברק, בקריית-ספר, בביתר, באלעד ובבית-שמש יש יותר מ-1,000 קרוונים ככיתות לימוד?

זה לא בסדר.

יעקב ליצמן: מה זה לא בסדר?

יעקב ליצמן: למה לא עושים גם בשבילנו אפליה מתקנת?

יעקב ליצמן: למה הנכד שלי לומד בקרוון?

יעקב ליצמן: למה כל ילד לפני שהוא נכנס לשכונה יש לו בית-ספר מוכן, ואצלי לא?

חיים כץ: גרתי בבני-ברק, למדתי בבית-הספר החילוני היחיד - - -

יעקב ליצמן: אני מוכן לסייר אתך איפה שאתה רוצה.

יעקב ליצמן: דבר שלישי, חבר הכנסת איתן, מפעל ההזנה.

יעקב ליצמן: אם בג"ץ פסק שילדי ביתר, קריית-ספר, על אף המצב הסוציו-אקונומי, לא זכאים למפעל הזנה, כשבכל מקום אחר כן - ילדי החינוך העצמאי בשדרות לא זכאים למפעל הזנה.

יעקב ליצמן: תסביר לי, אם אתה כל כך צודק – ותאמין לי שאתה צודק הרבה יותר ממה שאתה חושב – תתמכו בדבר אחד, חוק חינוך.

יעקב ליצמן: שרת החינוך לא כל כך אוהבת את זה, זה לא יעזור.

יעקב ליצמן: אספר לך עוד דבר.

יעקב ליצמן: מים, הסקה – בבתי-הספר של החינוך העצמאי לא מרשים לחמם כיתות.

יעקב ליצמן: מצד אחד יש חינוך חינם, חוק חינוך, אסור לגבות תשלומים מההורים, ומצד שני, מים, חשמל וחימום לא נותנים להם.

יעקב ליצמן: אולי תסביר לי ממה יממנו את זה, משנור?

תגיד את זה לשרת החינוך.

יעקב ליצמן: היא יודעת את הבעיות.

יעקב ליצמן: שלא יספרו לי סיפורים שהממשלה החליטה להקים ועדה.

יעקב ליצמן: סיפורי סבתא.

יעקב ליצמן: זה כמו הוועדה לחינוך הממלכתי שתקום, שאתה יודע שלא תקום.

אבישי ברוורמן: אז לא לאשר את התקציב?

יעקב ליצמן: מבחינתי אל תאשרו.

יעקב ליצמן: אני בסך הכול באופוזיציה.

יעקב ליצמן: יש לכם פטנט פשוט: עד שלושה חודשים אין תקציב, יש בחירות.

יעקב ליצמן: לכן, אני מוחה על זה שבתקציב 2007 אין 400 מיליון שקלים עבור תקציב בחירות כלליות.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

מגלי והבה: חבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת משה גפני.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה יולי תמיר, חברות וחברי הכנסת, אני קודם כול מודה לך וליושב-ראש הקודם על שהקדמתם את הדברים שלי לעכשיו.

רן כהן: ב-19:00 אני בישיבה בלשכת ראש הממשלה בקשר לחוק הנוער, ואני לא מתכוון לוותר עליו.

רן כהן: שתהיה לפחות איזו נקודת אור אחת בתוך כל השחור של התקציב הזה, ואולי נתקן בה משהו במצב החברתי שלנו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, החוק הזה, התקציב הזה, הוא תקציב רע מאוד.

רן כהן: הוא רע מאוד בראש ובראשונה משום שהוא המשך ישיר של תקציבי נתניהו.

רן כהן: אלא מה - הוא יותר גרוע, משום שהוא מוסיף נדבך לאותן רעות, ורעות חולות, שתקציבי נתניהו הביאו על מדינת ישראל.

רן כהן: כל הפערים החברתיים, כל הפגיעה בעובדים במדינת ישראל.

רן כהן: רבותי, בואו לא נשכח אף רגע שבדוח העוני האחרון היה גידול של 4.5% בשכבות העוני, אבל מתוך התוספת, שיעור הגידול בקרב העובדים הוא 10.4%.

רן כהן: יותר מפי-שניים עוני בקרב עובדים מאשר בקרב האוכלוסייה הכללית.

רן כהן: כלומר, מצבם של העובדים במדינת ישראל, באופן יחסי, נהיה עוד יותר גרוע בגלל תקציבי נתניהו.

רן כהן: ואתם, עם זה, ממשיכים?

רן כהן: באותם תקציבים?

רן כהן: באותן רעות?

רן כהן: באותה - תסלחו לי - חולרה חברתית שנתניהו הביא?

רן כהן: אתם ממשיכים את זה ומביאים את זה היום לפני הכנסת?

רן כהן: הרי זה ממש דבר מדהים.

רן כהן: לא די בהרעת מצבם של העובדים, יש גם הרעה נמשכת בשירותים החברתיים.

רן כהן: רבותי, שרת החינוך הרי לא מפסיקה לדבר, בצדק, על קיצוץ של 3.5 מיליארדי שקלים מתקציבי החינוך.

רן כהן: אז חשבנו שיש ממשלה חדשה, עם ראש ממשלה שאמר כל הזמן שהוא לא נתניהו, שהוא ההיפך מנתניהו; יש שרת חינוך חדשה שהיא ההיפך מלימור לבנת, ובכל זאת תקציבי החינוך לא טובים יותר.

רן כהן: עד כדי כך שהיום יש שביתות באוניברסיטאות אחרי שנים שלא היו שביתות כאלה.

רן כהן: בצדק, אגב, משום שמצבם של הסטודנטים לא משתפר בדרך שסימן דוח ועדת-וינוגרד כפי שאומץ בהחלטת הממשלה.

רן כהן: והנה היום מצב החינוך, גם באוניברסיטאות, לא מוטב אלא נמשך.

רן כהן: לא רק זה - גם בנושא הדיור.

רן כהן: ממשלה כזאת שתבוא היום לשלוט כשאין בנייה של דירה אחת בדיור הציבורי, כשעשרות אלפי משפחות ברחוב ללא קורת-גג?

רן כהן: זה תקציב שאפשר להצביע בעדו?

רן כהן: מישהו פה יוכל להצביע במצפון נקי בעדו אחרי הנתונים האלה על החינוך, על הדיור?

רן כהן: שקל אחד אין לסל התרופות, אחד, כאשר יש תרופות ויש חולים.

רן כהן: זה תקציב שאפשר להצביע בעדו במצפון נקי?

רן כהן: אני כבר לא מדבר על שירותי הרווחה שנמצאים בקשיים אדירים.

רן כהן: צריך ממש להילחם על כל שקל כדי שילדים בסיכון, ילדים במצוקה, יוכלו לחיות בארץ הזאת ולגדול כבני-אדם.

רן כהן: אז אולי בענייני ילדים בסיכון בזכות ראש הממשלה תהיה איזו תזוזה לטובה.

רן כהן: אני מאוד מקווה שנצליח להביא את זה בשבועות הקרובים לכנסת.

רן כהן: אבל בתקציב אין כלום, פשוט כלום.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אילו כל זה היה קורה כאשר אין כסף ויש בעיה, המדינה במצוקה - אבל לא.

רן כהן: אנחנו ממשיכים ברפורמה במס, שוב פרי מדיניות נתניהו, שמחלקת 20 מיליארד שקל, כמעט כולם לעשירון העליון.

רן כהן: חלוקה ממש בשפע אדיר, חגיגה אדירה לשכבות המבוססות, כאשר יש מצוקה איומה ונוראה בשכבות עצומות בחברה הישראלית.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אתה יודע מה?

רן כהן: ממשלה חדשה, אם היה טיפול בתחום אחד והיו באים ואומרים: אנחנו את זה רוצים לתקן בשנה הקרובה; בשנים הקרובות מתחילים תיקון משמעותי באיזה תחום.

רן כהן: כלום.

רן כהן: ואת זה להביא היום בפני הכנסת?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, תקציב רע, תקציב שממשיך את הרוע שהיה עד עכשיו.

רן כהן: אין דרך אלא שהכנסת במצפון נקי תדחה את התקציב הרע הזה מלפניה.

רן כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת זאב אלקין.

מגלי והבה: לרשותך שמונה דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני סבור שבאמת אפשר להימנע בתקציב הזה.

משה גפני: כולם.

משה גפני: בלאו הכי התקציב הזה לא מבשר שום דבר.

משה גפני: מה שהיה הוא שיהיה.

משה גפני: עבר חוק ההסדרים ואושר פה בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: הסתכלתי עכשיו כדי לראות אילו רפורמות אישרו פה.

משה גפני: לא הייתי צריך להתעמק לפני ההצבעה כי בלאו הכי נמנעתי.

משה גפני: התברר שאין כלום בחוק ההסדרים.

משה גפני: כלום ממש.

משה גפני: כל הרפורמות יצאו ממנו – הרפורמה בקופות-החולים בפרק הבריאות, הרפורמה בהוצאה לפועל.

משה גפני: ואני לא מביע עמדה אם זה טוב או רע, ואם זה צריך להיות בחוק ההסדרים; ודאי שזה לא צריך להיות בחוק ההסדרים.

משה גפני: הרפורמה שמשרד האוצר ביקש לעשות בתאגוד מים וביוב יצאה.

משה גפני: ושוב, אני לא מביע עמדה, חבר הכנסת אזולאי, על תאגוד מים וביוב.

משה גפני: הרי יש לנו עמדה משותפת בעניין הזה.

משה גפני: אין כלום.

משה גפני: למעשה זו ממשלה שלא עושה שום דבר.

משה גפני: כלום.

משה גפני: היינו מצפים שקואליציה של 78 חברי כנסת - ועוד קנו שישה חברי כנסת בהימנעות, את יהדות התורה, ותיכף אדבר על זה - היה צפוי שעם 84 חברי כנסת, 78 תומכים ושישה נמנעים, היתה הולכת להיות פה רעידת אדמה ברפורמה במשק המדינה.

משה גפני: כלום.

משה גפני: כלום.

משה גפני: כלום.

משה גפני: אפס מוחלט.

משה גפני: גם אתם יכולים להימנע.

משה גפני: זה לא משנה.

משה גפני: התקציב לא מבשר שום דבר.

משה גפני: את אותם הנזקים שעשו לשכבות החלשות ממשיכים לעשות הלאה.

משה גפני: את אותה פגיעה בסל התרופות לאותם חולים מסכנים שמחכים שתהיה להם תרופה, מכיוון שהמדע מתקדם ויש יכולת לספק תרופות והטכנולוגיה מאפשרת להציל חיים - לא קורה בעניין הזה שום דבר.

משה גפני: המדינה מפגרת מאוד אחרי מה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: לא הפתעת אותי בשום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: גם עכשיו קיבלתם 290 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: גפני, מלה טובה על זה.

רוחמה אברהם-בלילא: מלה אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: מה היה קורה אלמלא הייתם מקבלים את 290 מיליון השקל?

משה גפני: אני הולך לדבר על זה.

מגלי והבה: חברת הכנסת רוחמה אברהם, תיכף תעלי ותדברי.

משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, את שואלת שאלה של טעם אבל זה על חשבוני, אז אני פוחד.

משה גפני: אם אפשר, אדוני היושב-ראש, שתביא את זה בחשבון.

משה גפני: אבל, חברת הכנסת אברהם, אני הולך לדבר על זה.

משה גפני: תיכף תשמעי את התודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו שאתה יודע להחמיא.

משה גפני: אני מקווה שלא תתחרטי על התודה רבה שלי מפני שאני הולך להגיד אותה.

משה גפני: המציאות היא שאין בתקציב הזה כלום.

משה גפני: רגע, אני רוצה לשבח אותך על משהו אחר, שכחתי.

משה גפני: חוק ההסדרים הנוכחי, בזכותך ובזכות חברים רבים, אבל בעיקר בזכותך - חוק ההסדרים גוסס.

משה גפני: אין לו עתיד.

משה גפני: תסתכלו על חוק ההסדרים שהתחלתי לדבר עליו, לא נשאר ממנו שריד ופליט.

משה גפני: אמרתי קודם שכל הרפורמות יצאו ממנו.

משה גפני: ידונו בהן בנפרד.

משה גפני: כל אחד יוכל להביע את עמדתו ואני אפסיק להיות שבוי באותם 290 מיליון שקל שתיכף אדבר עליהם.

משה גפני: אני אוכל להצביע על הרפורמה בהוצאה לפועל כפי שצריך להצביע - חבר כנסת שדן לגופו של עניין.

משה גפני: אני אוכל לדון ברפורמה בבריאות, ברפורמה בקופות-החולים, כפי שצריך לדון.

משה גפני: אני אוכל לדון בכל אותם סעיפים, בתאגוד מים וביוב, כפי שצריך לדון.

משה גפני: אני לא מתחרט על זה שביקשתי להעביר את חוק ההסדרים לוועדה לקידום מעמד האשה, מפני שאז זה - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

משה גפני: - - נפל לידיים שלך.

משה גפני: אחרי שגמרתי לדבר על התקציב עצמו אני רוצה להגיד תודה גדולה לממשלה על 290 מיליון השקל שקיבלנו.

משה גפני: תודה גדולה, ואני אפרט.

משה גפני: איך קיבלנו 290 מיליון שקל תמורת הימנעות כשיש 78 חברי כנסת בקואליציה?

משה גפני: אף אחד לא שאל את עצמו את השאלה הזאת?

משה גפני: מה, אנשי האוצר נפלו על השכל?

משה גפני: אין להם מה לעשות כשיש להם 78 תומכים אלא לקנות שישה חברי כנסת נמנעים, לא תומכים, תמורת 290 מיליון שקל?

משה גפני: חבר הכנסת אלקין, תעשה חשבון כמה אתה שווה.

משה גפני: היית הולך לאוצר ואומר להם: אני נמנע, היו נותנים לך שישית ממה שנתנו לנו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לכם מה זה 290 המיליון האלה.

משה גפני: אנחנו, יהדות התורה, מבקשים - - -

חיים כץ: למה כל כך קצת?

חיים כץ: אתם שווים יותר.

משה גפני: מפני שחלק היינו צריכים להעביר לפלאפל בחוץ.

משה גפני: על כל פנים, אני רוצה לספר לכם, אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים כבר הרבה שנים - בעבר באמת היינו נגד זה - שאת התקציבים שמיועדים לציבור החרדי – אגב, הישיבות הן לא רק ישיבות שלנו, הן ישיבות של ש"ס, הן ישיבות של המפד"ל, של האיחוד הלאומי, שלא לדבר על זה שיש גם כמה ישיבות חילוניות שמופיעות באותו ספר תקציב.

יולי תמיר: אחת.

משה גפני: לא, יותר.

יולי תמיר: יהיו ארבע.

משה גפני: ארבע.

משה גפני: אני רוצה שתדעו שלא מדובר בישיבות מפלגתיות.

משה גפני: זה לא שאנחנו באנו ואמרנו: תיתנו לישיבות של יהדות התורה.

משה גפני: זה כולם, כל מי שמופיע בספר התקציב.

משה גפני: אין מציאות אחרת.

משה גפני: אנחנו דואגים גם לציונים הדתיים.

משה גפני: אני הולך להגיד לך שגם אתה, חבר הכנסת אלקין, קיבלת הרבה מתוך 290 המיליון.

יעקב כהן: גם ש"ס.

משה גפני: ש"ס אמרתי.

משה גפני: את מי שכחתי?

משה גפני: גם לישיבות של שרת החינוך יולי תמיר - ארבע.

יולי תמיר: אחת, ועוד מעט ארבע.

משה גפני: אחת, ועוד מעט ארבע.

יעקב מרגי: ישיבות של הממשלה, אתה מתכוון?

משה גפני: לא, לא.

יעקב מרגי: של שרת החינוך?

משה גפני: כן, אידיאולוגית.

משה גפני: איך נעשה הפטנט הזה?

משה גפני: נורא פשוט: אנחנו באנו כבר לשרי האוצר לדורותיהם, וגם באתי להירשזון עכשיו ואמרתי: אנחנו לא רוצים שקל אחד.

משה גפני: לא רוצים - לא בדף, לא בהכרזות ולא במשא-ומתן.

משה גפני: תושיב את הפקידים שלך, את אנשי המקצוע, ובוא נקבע מה מגיע.

משה גפני: מה שמגיע - שיהיה בספר התקציב.

משה גפני: מה שלא מגיע, אנחנו לא דורשים שקל.

משה גפני: נורא פשוט.

משה גפני: מה יותר פשוט מזה?

משה גפני: אותו דבר באגף להכשרת עובדי הוראה בנושא של הסמינרים; אותו דבר בחינוך העצמאי, אותו דבר בכל תחום.

משה גפני: מה שמגיע, מגיע; מה שלא מגיע, לא מגיע.

משה גפני: שרת החינוך, למשל, בתקציב שאת הגשת לחינוך העצמאי, שעל זה אין ויכוח, כי החוק מחייב שוויון, מה קרה?

משה גפני: הגדילו את תקציב החינוך - שזה בעיקר משכורות – ב-5.08% ואת תקציב החינוך העצמאי ב-3.82%.

משה גפני: איך עברת על החוק?

משה גפני: למה עשית את זה?

משה גפני: הרי החוק מחייב אותך לתת באופן שווה.

משה גפני: אני לא נכנס לשאלה כמה "מעיין החינוך התורני" קיבל, אני לא נכנס לזה.

משה גפני: את בדקת, אולי עברת על החוק?

יולי תמיר: לא, לא עברתי.

משה גפני: אם לא עברת, בסדר.

משה גפני: אבל שתדעו שהחוק שאנחנו חוקקנו, שמחייב לתת באופן שווה לחינוך העצמאי, לא מתבצע בתקציב הזה.

יולי תמיר: חבר הכנסת גפני, הגידול לא משקף מה היה היחס בין - - -

משה גפני: אני אמרתי לסיגלית סייג באגף החשב הכללי ולמיכל צוק באגף התקציבים, שאני לא למדתי באוניברסיטה, אבל היה לי מחשב, אם הוא לא היה מקולקל.

משה גפני: לקחתי את ספר התקציב שאת הגשת, לקחתי את מספר התלמידים בכל סקטור, לקחתי את הגידול הטבעי מהשנה שעברה ולקחתי את התקציב, ועשיתי את החשבון, וזה מה שיצא לי.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: שמונה דקות עברו.

משה גפני: אני חייב לומר תודה רבה.

משה גפני: אני הצעתי לשר האוצר אברהם הירשזון, שאני אוותר על 290 המיליון, לא אבקש שקל, ואהיה מוכן לעשות אתו הסכם רב-שנתי - - -

רוחמה אברהם-בלילא: שתצביע בעד.

משה גפני: את יודעת מה?

משה גפני: אמרתי לו שאני אהיה כמו אחד מהקואליציה.

משה גפני: אז הוא אמר לי: לא, לזה אני לא מסכים.

משה גפני: לא חשוב, נניח לעניין הזה.

משה גפני: תיפסקנה הדרישות האלה, לא רוצה את זה יותר.

משה גפני: למה אנחנו דרשנו בהסכם הקואליציוני, שלא יצא לפועל, חוק חינוך חרדי?

משה גפני: אנחנו רוצים שיהיה ברור מה מגיע לחינוך החרדי ומה לא מגיע, מה זכויותיו של הילד החרדי ומה חובותיו.

משה גפני: הם לא מוכנים עד לרגע זה.

משה גפני: חבל שאני לא יכול לספר סיפורים מפגישות בארבע עיניים עם אנשי האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לוותר על זמני כדי שתספר סיפורים.

משה גפני: לא אומר שמות, אבל הבכירים ביותר במשרד האוצר אמרו לי פה, כשישבנו וצחקנו בחוק ההסדרים על כך שאני שבוי, שאני חייב להימנע: חבר הכנסת גפני, אנחנו לא נסכים לזה; איך אנחנו יכולים לקנות אתכם?

משה גפני: הרי את יודעת, את מכירה את זה מהספר הכחול.

משה גפני: קיצצו בלמעלה מ-50% את אותם 290 מיליון, חזרו אלינו עם זה, ואמרו: בתנאי שתימנעו.

משה גפני: תדעו לכם שלחברי יהדות התורה אין שכל.

משה גפני: אם היה לנו אומץ, היינו מצביעים נגד, והם בלאו הכי היו מוכרחים לתת את זה.

אביגדור יצחקי: אתה רוצה שנצביע על זה?

משה גפני: אבל אנחנו אנשים נחמדים.

משה גפני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת זאב אלקין, ואחריו - חבר הכנסת דוד אזולאי.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, הנכנס והיוצא, חברי חברי הכנסת, אחרי שגילה לנו כאן חבר הכנסת גפני סוד קטן, שגם 290 מיליון הם משחק סכום אפס, בסופו של דבר, הברכות שמגיעות לממשלה ולקואליציה על האמנות שבהעברת התקציב הזה רק גדלות פי כמה אחרי התגלית הזאת, כי באמת כבר מזמן לא היה למדינה הזאת תקציב במועד.

זאב אלקין: להערכתי, הרבה שנים לא היה למדינה הזאת תקציב ללא הוספות קואליציוניות, או בהוספות קואליציוניות מדומות, כפי שלימד אותנו כאן חבר הכנסת גפני.

זאב אלקין: עמדו כאן כמה דוברים בדקות האחרונות וטענו כלפי הממשלה, ששום דבר לא קורה בכלכלה, אין שום בשורה בתקציב הזה, אין שום בשורה בחוק ההסדרים הזה, שום דבר.

זאב אלקין: אני שואל את כולנו, כל מי שמסתכל על הנתונים הכלכליים, האם זה שום דבר לנוכח המלחמה הקשה שהתרחשה?

זאב אלקין: אתם יודעים מה, אם אפשר להחזיק את המצב הכלכלי ברמתו היום בלי הרפורמות, הלוואי שלא יהיו רפורמות, אף שלהערכתי גם רפורמות בדרך, רק בדרך הנאותה והנכונה, במידה רבה בזכותך, גברתי יושבת-ראש ועדת הכנסת, ולא בחוק ההסדרים.

זאב אלקין: כשמדברים על ההישגים, נשמעים בבית הזה הקולות "גם ביבי".

זאב אלקין: אני ממש סקרן לדעת, האם גם כשיבוא כאן לדיון התקציב של 2008 אנחנו נשמע את אותם קולות?

זאב אלקין: כבר שנה וחצי בנימין נתניהו לא שר האוצר.

זאב אלקין: אם גם בעוד שנה נשמע כאן את אותם קולות, שהוא אחראי להישגים כבר שנתיים וחצי?

זאב אלקין: מראש אני רוצה להציע לחברי מסיעת הליכוד הצעה אחרת - למה ביבי?

זאב אלקין: למה לא סילבן שלום?

זאב אלקין: אם הישגים כלכליים מחזיקים מעמד כל כך הרבה זמן, שנה וחצי, שנתיים וחצי, אולי בכלל הרווח העיקרי וההישג העיקרי בכלכלה הוא של סילבן שלום.

זאב אלקין: אני מציע לכם שתחליפו תקליט, לפחות בשלב הזה.

אביגדור יצחקי: אתה לא רוצה שנענה לך.

חיים כץ: הוא הזרים מיליארד שקל - - -

זאב אלקין: תודה רבה, חבר הכנסת חיים כץ.

זאב אלקין: עמד כאן חבר הכנסת מיקי איתן, והיתה לו ביקורת רבה על ההסכם הקואליציוני עם ישראל ביתנו, ועל כך שהתקציבים מופנים לעולים.

זאב אלקין: אני שואל אותנו, מה רע?

זאב אלקין: נאמר כאן בצדק, שהכנסת קיימת כדי לקבוע סדרי עדיפויות.

זאב אלקין: אם יש חברי כנסת, שביחד – אגב, מכל המפלגות – באו עם סל דרישות לממשלה והממשלה נענתה לחלק מהדרישות האלה, ובזה בא לידי ביטוי סדר העדיפויות בלי שום קשר לזיקה המפלגתית, בעיני אין בזה שום דבר רע, אלא להיפך, זה הדבר החיובי.

זאב אלקין: לסיכום, כמובן גם לי יש לפחות נקודה אחת שלא נוחה לי בתקציב הזה, והיא הסעיף שאני הייתי מעדיף שהממשלה תקטין אותו ולא תגדיל אותו.

זאב אלקין: זה הסעיף של תוכנית ויסקונסין.

זאב אלקין: יש רבים בבית הזה שלא נוחה להם התוכנית הזאת.

זאב אלקין: אני מקווה שאם זה לא יעבור דרך התקציב, הקטנת הסעיף הזה של תוכנית ויסקונסין, השנה הזאת כך או אחרת תהפוך לשנת קבורתה, או לפחות לשנת השינוי שלה מן היסוד, כי בצורה כזאת אין לה באמת זכות לא להגדלת התקציב ולא לקיום.

זאב אלקין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת זאב אלקין.

מגלי והבה: חבר הכנסת דוד אזולאי, ואחריו - חבר הכנסת חיים כץ.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הבריאות, אני רוצה קודם כול לפתוח בברכה.

דוד אזולאי: אומרים מקצת שבחו של אדם בפניו, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות ולשבח את יושב-ראש הנהלת הקואליציה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, ואת יושבת-ראש ועדת הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

דוד אזולאי: אני חושב שאפשר לברך אותם בברכת יישר כוח על שהובילו מהלך משותף כדי לא לקיים את הדיון על חוק ההסדרים כפי שהיה בשנים עברו.

דוד אזולאי: אני חושב שאנחנו התחלנו בדרך הנכונה.

דוד אזולאי: אני מאמין, שבעזרת השם בשנה הבאה נערוך הלוויה ממלכתית לחוק ההסדרים.

דוד אזולאי: זה יהיה ההישג של כולנו, וודאי שהאוצר יוכל גם לחשוב בצורה הראויה.

דוד אזולאי: חברי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את דבריו של חברי הרב גפני.

דוד אזולאי: אפילו הייתי קצת במתח.

דוד אזולאי: חיכיתי לרגע שבו תבוא ההתקפה על ש"ס.

דוד אזולאי: חיכיתי וחיכיתי שמונה דקות, ולא באה ההתקפה על ש"ס.

דוד אזולאי: אחר כך חשבתי למה.

דוד אזולאי: הרי בסך הכול, בסופו של דבר, גם הם עתידים להימנע תמורת 290 מיליון שקלים, ואני באמת מברך אותם על כך.

דוד אזולאי: זה חשוב, אני לא מזלזל בזה.

דוד אזולאי: אבל מכיוון שהם כרגע שבויים, צריך מישהו לפדות אותם.

דוד אזולאי: הם לא תוקפים אותנו, כדי שאנחנו בסופו של דבר נקיים את מצוות פדיון השבויים.

דוד אזולאי: איך נקיים את מצוות פדיון שבויים של אגודת ישראל?

דוד אזולאי: על-ידי זה שאנחנו, בעזרת השם, לא נעשה חצי עבודה של 290 מיליון שמקבלים אותם בנפרד, אלא אנחנו נעשה עבודה, שהפעם זה יהיה בבסיס התקציב.

דוד אזולאי: דיברו כאן חברים רבים ותהו, למה דווקא כשמדובר בענייני דת אנחנו צריכים לעמוד כעניים בפתח במקום לקבל את מה שמגיע לנו בזכות ולא בחסד?

דוד אזולאי: למה שאותם 290 מיליון שקל שמגיעים לבני הישיבות לא יהיו בבסיס התקציב?

דוד אזולאי: למה שנבוא ונעמוד כעניים בפתח לקבל אותם?

דוד אזולאי: אני אתן דוגמה נוספת.

דוד אזולאי: ידוע לכולם שהרשויות המקומיות מקבלות ממשרדי הממשלה השתתפות של 75% והן מממנות עוד 25%.

דוד אזולאי: רק משרד אחד שונה מכולם, זה המשרד לשירותי דת במדינת ישראל.

דוד אזולאי: שם החלוקה היא 40% ו-60% מהרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: ריבונו של עולם, למה צריך לשירותי הדת 60% מהרשויות ו-40% מהמדינה?

דוד אזולאי: מדוע לא לעשות בדיוק כמו במשרד החינוך, כמו במשרד הרווחה, שהמדינה נותנת 75% והרשות מממנת 25%?

דוד אזולאי: אז אני אגיד לכם למה: אם זה יהיה כך, איך יבוא הציבור הדתי לראש העיר, יצטרך להצביע בעבורו, לבקש ממנו, להתחנן לפניו, ואז יעמידו אותם אחרונים בסדר העדיפויות?

דוד אזולאי: אם יש לו כסף – ייתן לשירותי הדת; אם אין לו כסף – הוא לא ייתן לשירותי הדת.

דוד אזולאי: זה אבסורד.

דוד אזולאי: לכן, אני חושב שהממשלה חייבת לתקן את העוולות האלה אחת ולתמיד.

דוד אזולאי: אנחנו שותפים בכירים בקואליציה, ואנחנו שמחים שאנחנו בקואליציה הזאת, מחזקים אותה, אבל עם זה, אל תשכחו שבסך הכול באנו לשרת ציבור מסוים.

דוד אזולאי: תנו לנו לשרת את הציבור שלנו, כי אם אנחנו חזקים, גם אתם תהיו חזקים.

דוד אזולאי: שני הדברים האלה שדיברתי עליהם - המענקים לבני הישיבות ושירותי הדת – צריך שיהיו בבסיס התקציב ושלא בכל פעם נעמוד כעניים בפתח ונבקש את מה שמגיע לנו בזכות ולא בחסד.

דוד אזולאי: לסיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לציין דבר נוסף.

דוד אזולאי: שמעתי - ואם זה נכון, אני רואה את זה בחומרה רבה - שתושבי העיר שדרות מוכת ה"קסאמים" זכו במשך כל התקופה – חבר הכנסת יצחקי, אני רוצה שתשמע, כי הגשת הצעת חוק בקשר לשדרות ועוטף-עזה – להנחה בארנונה.

דוד אזולאי: נודע לי היום, שהממשלה נתנה עד היום 50% הנחה, ועכשיו קיצצו להם את זה ל-25%.

דוד אזולאי: זה עוול שלא יכופר.

דוד אזולאי: איך ישלמו התושבים האלה שאינם עובדים, שהמפעלים שבהם עבדו נסגרו, את הארנונה?

דוד אזולאי: האם אתם רוצים שהרשות המקומית תיכנס לגירעון?

דוד אזולאי: מה קרה לנו?

דוד אזולאי: נהיינו עיוורים, לא רואים את הדברים?

דוד אזולאי: תושבים של עיר מוכת "קסאמים" קיבלו הנחה של 50% בארנונה ועכשיו מקצצים להם את זה ל-25%?

דוד אזולאי: אני מקווה שמישהו שומע את הדברים, והוא יתעשת ויתקן לפני שהציבור יכריז על מרד מסים וגם את ה-25% האלה לא ישלמו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אזולאי.

מגלי והבה: חבר הכנסת חיים כץ, ואחריו - חברת הכנסת רוחמה אברהם.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו דנים בתקציב ואני רוצה לדבר על נושא אחד קטן.

חיים כץ: אי-שם ב-1999 עמיר פרץ הקים את מפלגת עם אחד וחרת על דגלה עזרה לעובדים ועזרה לגמלאים.

אביגדור יצחקי: אתה ועמיר פרץ הקמתם את עם אחד.

חיים כץ: עמיר הקים ואני קיבלתי חברות בכנסת.

חיים כץ: חרתנו על דגלנו עזרה לעובדים ועזרה לגמלאים.

חיים כץ: הציעו לנו להיכנס לקואליציה וביקשנו חקיקה.

חיים כץ: אני מדבר על חוק חברות כוח-אדם.

חיים כץ: בשנת 2000 הצלחנו להעביר בקריאה שלישית את חוק חברות כוח-אדם.

חיים כץ: "הצלחנו" – אני הצלחתי.

חיים כץ: אני, בעבודה מפרכת על חברי הכנסת, הצלחתי, ועמיר לקח את הקרדיט.

חיים כץ: הוא עשה, וזה בסדר, אין לי טענות, הוא הרי הקים לי מפלגה.

חיים כץ: והממשלה דחתה שנה אחרי שנה.

חיים כץ: ב-2002, כשדחו את חוק חברות כוח-אדם, קרא עמיר פרץ - זה מה שהוא אמר באותה שנה על הדחייה: "דחיית הפעלתו המלאה בשנה היא כתם מוסרי שהממשלה תתקשה להסיר מעצמה.

חיים כץ: שר האוצר הפך למשרתם של העשירים.

חיים כץ: הוא שוב לוקח מהעובדים ונותן למעסיקים, לעשירים ולספסרי כוח-האדם".

חיים כץ: היום עמיר פרץ שותף להסכם, שותף לתקציב.

חיים כץ: איפה אתה, שר הביטחון, מגן העמלים?

חיים כץ: איפה הפן החברתי?

חיים כץ: איפה מאות אלפי העובדים שמחכים לך?

חיים כץ: אין טלוויזיה, לא מצלמים באותו רגע, אז שוכחים?

חיים כץ: זונחים?

חיים כץ: דיברנו קודם על מה שקיבלה אגודת ישראל.

חיים כץ: בישיבות התקציב של 2003 אני קיבלתי את זה בחקיקה - דחו לי את זה ל-2004.

חיים כץ: אורי יוגב, תמורת הצבעה, דחה את יישום החוק של חברות כוח-אדם.

חיים כץ: היום שר הביטחון, סגן ראש הממשלה, לא יודע להביא את זה?

חיים כץ: איפה מנהיג העמלים?

חיים כץ: איפה ההפקרה של מאות אלפי אנשים?

חיים כץ: על מה?

חיים כץ: על 60 שקל לשכר מינימום?

חיים כץ: גם בזה הוא יצא מההצבעה ולא הצביע נגד.

חיים כץ: אני אחזור על מה שאמר עמיר פרץ כדי שנבין מה הוא אמר אז.

חיים כץ: אני אקרא את זה שוב.

חיים כץ: ב-13 במרס 2002 החליטה הממשלה על דחיית יישום החוק ממרס 2002 למרס 2003.

חיים כץ: זה מה שאמר אז על הדחייה חבר הכנסת עמיר פרץ: "דחיית הפעלתו" – שימו לב למלים – "דחיית הפעלתו המלאה בשנה היא כתם מוסרי שהממשלה תתקשה להסיר מעצמה" - היא תתקשה להסיר מעצמה את הכתם הזה - "שר האוצר הפך למשרתם של העשירים.

חיים כץ: הוא שוב לוקח מהעובדים ונותן למעסיקים, לעשירים ולספסרי כוח-האדם".

משה שרוני: ועכשיו אתה עם נתניהו - - -

חיים כץ: היום אתה, עמיר פרץ, שותף לספסרות בעובדים, שותף לספסרות בגמלאים.

חיים כץ: אתה חלק מהמשחק הקלוקל הזה.

חיים כץ: אני לא נכנס לשאלה אם הוא שר ביטחון מתאים או לא, אבל אם מישהו חשב שאתה מנהיג חברתי, אתה לא כזה.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת כץ.

מגלי והבה: חברת הכנסת רוחמה אברהם, יושבת-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

מגלי והבה: אחריה – חבר הכנסת אלחנן גלזר.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אדוני השר, ראשית, אני רוצה להודות לכל החברים שבמהלך היומיים האחרונים גיבו ונתנו את כל המחמאות שבעולם למהלך הזה של חוק ההסדרים.

רוחמה אברהם-בלילא: כיושבת-ראש ועדת הכנסת ראיתי לנגד עיני במהלך הזה דבר אחד: חיזוק מעמדה של כנסת ישראל כרשות מחוקקת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכרחה לומר, שזה לא ההישג שלי בלבד, אלא זה הישג של ועדת הכנסת, זה ההישג של יושב-ראש הקואליציה והכנסת כולה.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, לא קברנו אותו, אבל זו הפעם הראשונה זה 21 שנים, שכנסת ישראל עושה את המהלך הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מזכירה, החוק הזה חוקק בשנת 1985, כאשר במשק היה עם 400% אינפלציה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני, כיושבת-ראש הוועדה, למדתי את החוק וסברתי שהמשק שלנו לא נמצא בשעת-חירום כלכלית ולפיכך אין מקום לחוק הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להזכיר קצת היסטוריה.

רוחמה אברהם-בלילא: התחלנו את המהלך של ההתנתקות ב-14 באוגוסט 2005, בראשותו של ראש הממשלה אריאל שרון.

רוחמה אברהם-בלילא: שמעתי את חברי מהליכוד, את חבר הכנסת גלעד ארדן אומר שכל הצמיחה שקיימת כרגע במשק שייכת לאדם אחד: לשר האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: אז בואו, אני מזכירה לכם: נתניהו כבר לא שר האוצר מאז 10 באוגוסט 2005.

רוחמה אברהם-בלילא: עברנו תקציב אחד, וכמדומני עברה כבר שנה וחצי.

רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה במהלך השנה וחצי?

רוחמה אברהם-בלילא: נעשתה קוסמות, וכל תהליך הצמיחה עדיין שייך אליו?

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להזכיר דבר נוסף.

רוחמה אברהם-בלילא: נתניהו היה שר האוצר, אבל מי נתן את הגיבוי המוחלט לעשות את כל הרפורמות האלה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה, כחברה בוועדת הכספים עברנו לילות קשים מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל הגיבוי היה של הממשלה, הגיבוי היה של הקואליציה, והיה הגיבוי המוחלט שנתן אריאל שרון לשר האוצר שלו.

רוחמה אברהם-בלילא: לכל אלה ששכחו, אני קצת מזכירה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר ולו מעט נתונים, כדי שהעם שצופה בנו ידע מהם הנתונים, מהן התוצאות ומהם ההישגים שיש לתקציב הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, כמי שאכפת לה מאוד הנושא החברתי, הייתי רוצה לראות צמצום של הפערים החברתיים, על כל מה שקשור לזה.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, בואו לא נשכח: עברה עלינו מלחמה.

רוחמה אברהם-בלילא: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפרט.

רוחמה אברהם-בלילא: בתקציב 2007 נוספו כ-3 מיליארדי ש"ח לרווחה באופן כללי.

רוחמה אברהם-בלילא: לעידוד התעסוקה נוספו 760 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: לרווחה – 661 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: לבריאות – 379 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: שנתיים קודם לכן ישבנו בוועדת כספים ואני זוכרת איך נאבקנו להוסיף 20 מיליון ש"ח, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: זה עלה לנו בדם, יזע והרבה דמעות.

רוחמה אברהם-בלילא: לחינוך ולהשכלה הגבוהה נוספו 306 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: לתקציב הביטחון – בואו לא נשכח – נוספו 1.9 מיליארד ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: להשקעה בתוכנית לגיל הרך ולילדים בסיכון – 400 מיליון ש"ח.

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב שתדעו שבצד ההוצאות הללו, ההשקעות הזרות במדינת ישראל בחודשים ינואר-נובמבר 2006 היו 21.2 מיליארד דולר.

רוחמה אברהם-בלילא: היצוא של מדינת ישראל גם הוא גדל, וזאת הפעם הראשונה שסך היצוא עולה על היבוא – עוד קוסמות.

רוחמה אברהם-בלילא: היצוא נאמד בכ-270 מיליארד ש"ח, והגידול ביצוא נאמד ב-4.4%.

מגלי והבה: משפט אחרון.

רוחמה אברהם-בלילא: אז כל אותם אנשי אופוזיציה, מטבע הדברים אין להם מה לומר.

רוחמה אברהם-בלילא: והם באמת ממלאים את הכיסאות פה – תראה כמה מהם יושבים פה וכמה הם נלחמים, לנוכח הנתונים שהצגתי כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: אנשי האופוזיציה, אייכם?

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אלחנן גלזר, אחריו - חבר הכנסת עתניאל שנלר, ואחריו - חבר הכנסת ברוורמן.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, למרות חשיבות התקציב, שכבר דובר עליו רבות כאן, ברצוני להתייחס לבעיית התעשייה הצבאית בכלל ולבעיית גמלאיה בפרט.

אלחנן גלזר: תע"ש סובלת ממשבר כספי חריף.

אלחנן גלזר: נכון להיום חובה לבנק הוא 270 מיליון ש"ח.

אלחנן גלזר: נוסף על כך, היא חייבת לספקים כ-300 מיליון ש"ח.

אלחנן גלזר: בשל המצב הקשה שהחברה נקלעה אליו, יש חשש רב בנוגע לתשלומי הפנסיה של כ-1,000 גמלאים שפרשו מתע"ש בפרישה מוקדמת.

אלחנן גלזר: שלשום פורסם בתקשורת, כי התעשייה הצבאית הלינה את תשלומי הפנסיה של הגמלאים לחודש דצמבר.

אלחנן גלזר: חשוב לי לציין כי זו לא הפעם הראשונה שבה מעכבים את תשלומי הפנסיה של גמלאי החברה, אשר תלויים במידה רבה בתשלומים השוטפים שהחברה מקבלת ממשרד הביטחון בעבור מוצרים שסופקו לצה"ל.

אלחנן גלזר: לפני שעה קלה נמסר לי על-ידי מנכ"ל תע"ש, כי הגמלה של חודש דצמבר הועברה היום לגמלאים.

אלחנן גלזר: אבל בזה לא נפתרה הבעיה, מאחר שיש סבירות גבוהה שבחודש הבא לא יימצא התקציב לתשלום הגמלה.

אלחנן גלזר: כבר במאי בשנה שעברה העליתי את בעיית גמלאי התעשייה הצבאית בפני הממונה על התקציבים באוצר, מר קובי הבר.

אלחנן גלזר: הוא הבהיר לי, כי המשא-ומתן בין משרד האוצר להנהלת החברה בנוגע לעתיד החברה, שהיה אמור לפתור גם את בעיית הגמלאים, הופסק בטרם הושגה הסכמה, עקב חוסר שיתוף פעולה מצד הנהלת החברה וההסתדרות.

אלחנן גלזר: רבותי חברי הכנסת, אני שותף למאמצים הנעשים בימים האחרונים לרכישת תע"ש בכללותה על-ידי התעשייה האווירית.

אלחנן גלזר: אני סבור כי מעסקה זו יבוא הפתרון למצוקה הכספית של החברה והקץ לבעיית הגמלאים.

אלחנן גלזר: האחריות לניהול הכושל של החברה לא יכולה ליפול על כתפיהם של הגמלאים, שקצבאותיהם הן כבנות-ערובה בסכסוך בין הצדדים.

אלחנן גלזר: לסיום אני רוצה להודיע, שבשל אחריות לאומית סיעת גיל תצביע בעד התקציב.

אלחנן גלזר: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גלזר; תודה על העמידה בזמנים.

מגלי והבה: חבר הכנסת עתניאל שנלר – אינו נוכח.

מגלי והבה: אם כך, אני מזמין את חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת ישראל כץ, ואחריו - חבר הכנסת יוסף שגאל.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אומר כמה דברים בקצרה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שבימי חיי הובלתי הרבה מאוד תקציבים אני שואל את עצמי, מה אומר על התקציב הזה, שאת ידי אני מרים לאשרו.

אבישי ברוורמן: אני בכנסת הישראלית מאז אפריל, ולצערי, אני רואה את התהליכים האלה, שהם דמוקרטיים ומאוד לא יעילים ומאוד לא אפקטיביים.

אבישי ברוורמן: כבר אמרו חברי לפני, לרבות חבר הכנסת חסון, שאילו רצו לקבוע סדרי עדיפויות נכונים, היו צריכים תקציב רב-שנתי, היו צריכים להגיש תקציבים קודם לכן, היו צריכים לדון בהם יותר לעומק ולקבל החלטות בתחילה ולא בסוף – סוף מעשה במחשבה תחילה.

אבישי ברוורמן: אכן, היתה מלחמה.

אבישי ברוורמן: אכן, יש גם תוצאות והישגים.

אבישי ברוורמן: אבל מבחן של מדינה הוא בפער בין הפוטנציאל, מה שהיא יכולה להשיג, לבין מה שהיא משיגה.

אבישי ברוורמן: כבר מזמן הפוטנציאל של מדינת ישראל הוא 30,000 דולר לנפש.

אבישי ברוורמן: הפוטנציאל של מדינת ישראל הוא שלא יהיו בה אי-שוויון, עוני מרוד, רמת חינוך נמוכה, חוסר שיטור מתאים, שהתוצאה שלהם, עם הקשיים הביורוקרטיים, היא עליית רמת השחיתות.

אבישי ברוורמן: לכן שואל אני את עצמי: אכן, יש הישגים; אכן, יש צמיחה; נכון אמרה חברת הכנסת אברהם, היו פה הרבה מאוד השקעות זרות, רובן פיננסיות.

אבישי ברוורמן: אבל מדוע התעסוקה לא מחלחלת למטה?

אבישי ברוורמן: מה צריך לעשות?

אבישי ברוורמן: לאן מגיעים פירות הצמיחה?

אבישי ברוורמן: מדוע אין בישראל יכולת למשול – ולא רק לממשלה הזאת – אין ממשלה אפקטיבית, כדוגמת הממשלה באירלנד, שתיקח מדינה שהיתה למטה והיום מצליחה קולקטיבית, מעבר לקבוצה של אינדיבידואלים?

אבישי ברוורמן: אכלתי פלאפל בחוץ – אתך, אדוני היושב-ראש – ויש לי הערה אחת לחבר הכנסת כחלון ולחבר הכנסת כץ.

אבישי ברוורמן: הייתי קורא לתקציב הזה "תקציב הפלאפלים", משום הטעות שנעשתה.

משה כחלון: זה תקציב הסושי, לעשירים.

אבישי ברוורמן: אני קורא לו "תקציב הפלאפלים".

אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר איזו טעות נעשתה בתקציב הביטחון, והלוואי שהיתה לי יותר עוצמה – ואני אומר את זה כי לצערי, מספסלי הכנסת אתה יכול לדבר קצת, לעשות תיקון קטן, אבל אין לך עוצמה.

אבישי ברוורמן: כבר חודשים רבים אני שואל את עצמי מה הייתי עושה אם הייתי במקום חברי שר האוצר הירשזון, או הייתי יושב בממשלה.

אבישי ברוורמן: ואני רוצה להסביר למשל, טעות אחת, שאנשים שמבינים בכלכלה היו פותרים אותה ואז היינו עומדים כאן עם עוד 2 מיליארדי שקלים, לחלק אותם לקשישים, לילדים, לגמלאים, וכל הסיפור היה צריך להיעשות בצורה פשוטה וחשבונאית.

אבישי ברוורמן: אסביר: הטעות ב-2006, שאמרנו שאנחנו שומרים על אותו חוק דרקוני של נתניהו, שהעלייה בהוצאות הציבוריות תהיה רק ב-1%.

אבישי ברוורמן: להזכיר לכם, חברי חברי הכנסת, החוק האירופי לגבי מגבלת הגירעון הוא לגבי הגירעון.

אבישי ברוורמן: הגירעון משמעותו הכנסות פחות הוצאות, ולא לעבור את ה-3% בגירעון.

אבישי ברוורמן: ואנחנו כבר לא עוברים אותו ולא נעבור אותו.

אבישי ברוורמן: לגבי ההוצאות, ואף אחד בכנסת לא ילמד אותי כלכלה, אין חוקים, זה תלוי.

אבישי ברוורמן: לכן, שמרנו על המגבלה של 1% אף שמפלגת העבודה, שאני כתבתי את המצע שלה, אמרה לפחות 2%, כי 2% זה כמעט גידול האוכלוסייה.

אבישי ברוורמן: ואז היתה מלחמה.

אבישי ברוורמן: ולאחר המלחמה אמרו: צריך להוסיף לתקציב הביטחון.

אבישי ברוורמן: היה פתרון מאוד פשוט.

אבישי ברוורמן: הוספנו ב-2007 3.5 מיליארדי שקלים לתקציב הביטחון.

אבישי ברוורמן: יכולנו לקחת 2 מיליארדים ולהעביר אותם בתקציב 2006.

אבישי ברוורמן: מה היתה הבעיה לעשות את זה?

אבישי ברוורמן: הרמטכ"ל ידע את זה, שר הביטחון ידע את זה, אלא שאמרו להם כמה פקידים, שאם חס וחלילה נוסיף את זה ב-2006, ההוצאות יהיו פתאום כ-2%.

אבישי ברוורמן: מדוע?

אבישי ברוורמן: מפני שתוספת של 1% זה 2.3 מיליארדים.

אבישי ברוורמן: אז ההוצאות ב-2006 אחרי המלחמה היו 2%.

אבישי ברוורמן: רבותי, זה פשע.

אבישי ברוורמן: למה אני כועס?

אבישי ברוורמן: משום שארצות-הברית, אחרי ה-11 בספטמבר, אחרי המלחמה בעירק, כשהגירעון התקציבי היה הגבוה בעולם, הוסיפה כסף.

אבישי ברוורמן: מישהו אמר משהו בגרמניה ובצרפת?

אבישי ברוורמן: וזה עדיין ללא בעיה.

אבישי ברוורמן: לי היתה בעיה אם הייתי מופיע לפני שר אוצר אמריקני או שרים בעולם להסביר כמה אחראית היא ישראל?

אבישי ברוורמן: ישראל היא האחראית ביותר.

אבישי ברוורמן: אז פה כל החכמים הגדולים הסבירו לי, שמכיוון שפקיד נסע לוושינגטון ובוושינגטון אמרו לו 1%, אם יגידו עכשיו שזה 2%, השווקים יתמוטטו.

אבישי ברוורמן: בטח.

אבישי ברוורמן: אם באים וכותבים בעיתונים שזה חוסר אחריות תקציבית, אז ממוטטים את השווקים.

אבישי ברוורמן: אבל אם מציגים שזאת המדינה האחראית ביותר בעולם, שאחרי מלחמה היא מעלה רק עוד ב-1% - היו פה 2 מיליארדי שקלים.

אבישי ברוורמן: על שלושה חטאי ישראל ועל ארבעה לא אשיבנה.

אבישי ברוורמן: למה זה קורה?

אבישי ברוורמן: מפני שאין מדיניות.

אבישי ברוורמן: יש תהליך שבו ידידי הפקידים קובעים מסגרת, ואז חברי פרופסור ליצמן – אני קורא לו פרופסור, כי הוא פרופסור לתהליכים כאן – מחלק את מה שהוא קורא ה"קניפל" הזה וה"קניפל" הזה, ורוב הסיפור פה נסגר בלא שנקבעים סדרי עדיפויות.

אבישי ברוורמן: לגבי הגמלאים, ואני אומר את זה מול חברי, ידידי ורעי חבר הכנסת שרוני - - -

משה כחלון: יש פה גם שר מהגמלאים.

אבישי ברוורמן: סליחה, וכבוד השר שמייצג את הגמלאים, ידידי בן-יזרי.

אבישי ברוורמן: רבותי, שיסביר לי בן-אדם אחד.

אבישי ברוורמן: אני מבין את הצמדת הקצבאות בעבר, של הנכים והילדים, למדד יוקר המחיה.

אבישי ברוורמן: אבל קצבאות של אנשים עובדים, של גמלאים?

מגלי והבה: תודה רבה.

משה כחלון: אל תדאג, אדוני היושב-ראש, הוא יתמוך בסוף.

מגלי והבה: הוא מדבר דברי טעם, אז אני אתן לו לסיים את הנקודה.

משה כחלון: אם פרופסור ברוורמן לא ידבר דברי טעם, אנחנו יכולים ללכת הביתה.

אבישי ברוורמן: האמן לי שאת מה שאני מדבר כאן אפשר היה לעשות, אלא שלא עובדים פה ברצינות, וזה מה שמפריע לי.

אבישי ברוורמן: מה קורה עם הגמלאים?

אבישי ברוורמן: הצמידו להם – וזה היה מעשה נתניהו – למדד יוקר המחיה.

אבישי ברוורמן: כבר לפני ארבעה חודשים אמרנו שמדד יוקר המחיה יהיה אפס, והקפיאו בכל זאת.

אבישי ברוורמן: והרמנו כמו ברווזים את היד בקריאה ראשונה, כי אנחנו לפעמים ברווזים, נכון?

אבישי ברוורמן: אנחנו מצמידים וממשיכים עם ההצמדה, וזה היה אפס.

אבישי ברוורמן: עכשיו, מה קורה?

אבישי ברוורמן: השכר הממוצע עולה ב-3%, כל העובדים מקבלים תוספת שכר, הגמלאים, שעבדו כל חייהם – אפס.

אבישי ברוורמן: בשנה הבאה זה יגדל עוד פעם, כי לא תהיה אינפלציה, ולכן הצעתי דבר מאוד פשוט.

אבישי ברוורמן: אם היו 2 מיליארדי השקלים, היית מקציב ל-3% האלה, 160 כפול שלוש, 480 מיליון שקלים.

אבישי ברוורמן: אבל הצעתי משהו אחר - אם היתה פה מדיניות ולא אוסף של "קניפלך".

אבישי ברוורמן: אמרתי: תוסיפו 50 מיליון שקלים, תגידו שאתם מוסיפים 100 מיליון שקלים באחוז, ובשנה הבאה תצמידו, הרי הייתם עושים את זה.

אבישי ברוורמן: אבל אין דיון, יש "קניפלך", יש סידורים.

אבישי ברוורמן: לכן, אדוני, אני אצביע בעבור התקציב, אבל אני אומר לך, שאם מדינת ישראל לא תשנה את תהליך התקציב, לא תעביר רפורמות – וזאת אחת הסיבות שאני רוצה יותר כוח, כי האמן לי שהמשחק כאן הוא משחק בשוליים.

אבישי ברוורמן: אם היתה פה מדיניות ממשלה מכוונת, היתה פה גם צמיחה, גם חלוקה וגם תעסוקה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ברוורמן על התיאוריה הכלכלית.

אבישי ברוורמן: זה לא תיאוריה, זה מעשה.

מגלי והבה: אני יודע, הבעיה נשארה בתיאוריה, כי החבר'ה שלך לא נתנו לך לעשות אותה.

מגלי והבה: חבר הכנסת ישראל כץ, בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אנחנו מתייחסים לתקציב שהיום יסתיימו הדיונים ותתקיימנה הצבעות עליו.

ישראל כץ: אני יושב כחבר בוועדת הכספים, כיהנתי בממשלה, בקבינט הכלכלי-החברתי, הכרתי את המצב הכלכלי כפי שהוא היה, אני מכיר את המצב דהיום.

ישראל כץ: ההבדל הכי גדול, שאז לא היה כסף והיום יש כסף.

ישראל כץ: היום הוויכוח הוא איך לחלק את הכסף.

ישראל כץ: אז היה צריך לדאוג איך מביאים את הכסף, וגם נעשו צעדים קשים, שאת חלקם בוודאי צריך גם לתקן.

ישראל כץ: היתה פגיעה קשה.

ישראל כץ: אבל היום, כאשר הכסף ישנו, מוזר ולא ברור איך הממשלה הזאת מצליחה שלא לפתור את הבעיות המהותיות שקיימות, למרות האמצעים שמצויים בידיה.

ישראל כץ: כאשר ממשלה הולכת לבנות תקציב, היא צריכה קודם כול לדאוג לתשתית האנושית שכוללת את החינוך, כוללת השקעה בילדים בגיל הרך, כוללת השקעה בלימודים מסוגים שונים, מלימודי קודש עד לימודי מדעים ודברים אחרים, כי זה חלק מבניית העתיד.

ישראל כץ: ממשלה צריכה להשקיע בתשתית פיזית, בכבישים, ברכבות, בתקשורת, בכל הדברים שיכולים לקצר את הטווח בין הפריפריה למרכז ולאפשר בעתיד, כתוצאה מהתשתית הפיזית, את פיתוח הכלכלה.

ישראל כץ: והיא צריכה להשקיע בתשתית הכלכלית, לראות מה התחומים שצריך להשקיע בהם וצריך לעודד אותם כדי שההכנסות הכלכליות, הכספיות, יגדלו.

ישראל כץ: אני לא רואה בתקציב הזה התייחסות ותכנון והיערכות רב-שנתית לאף אחד מהנושאים האלה.

ישראל כץ: את הרכבות בפריפריה עצרו.

ישראל כץ: לא רק שלא בנו דברים חדשים, עוצרים תוכניות קיימות.

ישראל כץ: סדרה שלמה של דברים מוקפאת ואינה מבוצעת, תוך פגיעה דווקא בפריפריה.

ישראל כץ: בנושא התשתית האנושית אנחנו רואים פגיעה בסטודנטים, שהולכים להעלות להם את שכר הלימוד בניגוד למתווה שהיה ולהתחייבויות.

ישראל כץ: אני רואה פגיעה בכל מערכת החינוך, ואין רפורמה.

ישראל כץ: אז שוללים רפורמה אחת, לא מביאים רפורמה אחרת.

ישראל כץ: 27 מיליארד שקלים בקירוב לא משיגים את המטרה שלהם.

ישראל כץ: היום אם אין לך שיעורים פרטיים לילדים, אין לך חינוך, ומי שידו לא משגת לא מקבל חינוך.

ישראל כץ: כך זה הולך היום.

ישראל כץ: הולכים לגזור על חיילים שמשתחררים, שהם לא יוכלו לקבל דמי אבטלה עד גיל 28.

ישראל כץ: הולכים לדחות את העלאת שכר המינימום.

ישראל כץ: הולכים לשחוק את הקצבאות, בניגוד להתחייבויות.

ישראל כץ: כמה דמגוגיה נשפכה על הדברים האלה.

ישראל כץ: לא מצמידים את הקצבאות לשכר הממוצע אלא למדד, וזו פגיעה ישירה בקצבאות.

ישראל כץ: ומי הם מקבלי הקצבאות?

ישראל כץ: אלה האוכלוסיות הכי נפגעות כאן, שהבטיחו לעזור להן.

ישראל כץ: קמה מפלגת הגמלאים וקמו מפלגות אחרות, ומצעים שלמים, ופרופסור ברוורמן התייחס לכך, אבל זה לא קורה בפועל.

ישראל כץ: ואני לא רואה שהמדינה מטפלת.

ישראל כץ: ואם ניקח גם את הנושא הכלכלי, ניקח את מרכז ההשקעות ואת תקציבי המחקר והפיתוח של משרד התעשייה והמסחר - יפה מאוד שסגן ראש הממשלה ושר התמ"ת מדבר על זה, אבל מה עושים?

ישראל כץ: שחקו את תקציב מרכז ההשקעות לעשרות מיליוני שקלים.

ישראל כץ: איך ייתנו מימון היום למפעלים כדי שיקומו בפריפריה?

ישראל כץ: ולא רק זה, אלא את תקציב המחקר והפיתוח שצריך למנף את ההיי-טק שמייצר ב-17 מיליארד דולר כל שנה, מתוכם 15 מיליארד ליצוא, שמכר השנה חברות ב-12 מיליארד דולר, הכנסה למדינה; וזה העתיד שלנו, זה היתרון האיכותי שלנו באזור, זה הדבר שלא פחות חשוב ועוזר למדינת ישראל לעמוד מול כל האיומים.

ישראל כץ: שחקו וקיצצו בניגוד להתחייבויות ומשכנו את כל העתיד.

ישראל כץ: הממשלה הזאת לא בונה את העתיד בנושא התשתית האנושית, התשתית הפיזית, התשתית הכלכלית.

ישראל כץ: היא לא בונה את ההווה, היא פוגעת גם ברווחה.

ישראל כץ: ולכן ודאי שלא נוכל לתמוך בתקציב מהסוג הזה, שאני מדגיש, אדוני היושב-ראש, שכבר יש כסף שמישהו דאג שיהיה עקב הצעדים הקשים.

ישראל כץ: לכן, אני קורא לחברי הכנסת, פרופסור ברוורמן ואחרים שיש לכם ביקורת, תבטאו אותה גם בהצבעה ואל תתמכו בתקציב.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת יוסף שגאל.

מגלי והבה: ואחריו – חבר הכנסת שי חרמש.

יוסף שגל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אומרים שעשיר זה לא מי שיש לו הרבה כסף אלא מי שמספיק לו.

יוסף שגל: אם האמירה נכונה, למדינתנו אין סיכוי להיות אי-פעם מדינה עשירה.

יוסף שגל: לא משנה עד כמה גדול יהיה תקציב המדינה, תמיד יהיו דרישות תקציביות נוספות, דרישות להוסיף כסף למטרה זו או זו, לפרויקט זה או אחר, ואני בטוח שרוב הדרישות יהיו נכונות ומוצדקות.

יוסף שגל: במשך ימים שמעתי, חברי חברי הכנסת, גם את דוברי האופוזיציה וגם את דוברי הקואליציה - הם מונים את חסרונות תקציב 2007.

יוסף שגל: אני מסכים עם רוב הדברים שנאמרו כאן.

יוסף שגל: אני חושב שאנחנו משאירים הרבה בעיות לא פתורות שנצטרך להתמודד אתן בעתיד הקרוב.

יוסף שגל: מה שכמעט לא שמעתי בימים אלה - מאיפה ניתן לקחת תקציבים על מנת לכסות את כל הדרישות.

יוסף שגל: הפתרונות ששמעתי הזכירו יותר משיכת שמיכה מצד לצד ולא פתרונות ממשיים.

יוסף שגל: גם אני עצמי הייתי רוצה להוסיף תקציבים להרבה נושאים חשובים בעיני על מנת שהפנסיונרים יחיו בכבוד, על מנת שילדינו יוכלו להקים משפחות בלי לדאוג איך הם יפרנסו אותן מחר, על מנת שנכדינו יקבלו חינוך טוב, ועוד ועוד ועוד.

יוסף שגל: אני מאמין, אני מאוד רוצה להאמין, שבזמן הכנת התקציב האנשים במשרד האוצר חשבו גם על זה ועשו את המקסימום האפשרי כדי שחלוקת הכספים תפשר בין הרצוי למצוי.

יוסף שגל: לצערי, ויכוחים על חלוקת התקציבים לקראת ההצבעה מצטיירים בציבור כסחר מכר.

יוסף שגל: כך לעתים קרובות זה מוצג בתקשורת.

יוסף שגל: הדרישות של סיעות הקואליציה נחשבות לרצון לשמר אינטרסים פוליטיים צרים של כל מפלגה ומפלגה.

יוסף שגל: בדיון עם האוצר, סיעת ישראל ביתנו השיגה כמעט 200 מיליון שקלים לצרכים שונים.

יוסף שגל: אבל אני רוצה לשאול, האם ביטול תשלום אגרה לפנסיונרים ומקבלי קצבת זיקנה זה אינטרס פוליטי?

יוסף שגל: האם עשיית צדק היסטורי בנוגע לניצולי השואה זה אינטרס פוליטי?

יוסף שגל: האם מאבק בנגע הסמים זה אינטרס פוליטי?

יוסף שגל: האם הטבות לחיילים משוחררים, תקצוב פרויקט מדענים עולים וארגוני עולים - אלה אינטרסים פוליטיים רק של מפלגת ישראל ביתנו?

יוסף שגל: התשובה - זהו אינטרס לאומי.

יוסף שגל: אני בטוח שגם רוב הדרישות של הסיעות האחרות היו ענייניות ולא נבעו משיקולים פוליטיים צרים, ואני מצטער על כך שחלק מדרישותיהן הצודקות לא התקבלו.

יוסף שגל: אני מצביע בעד התקציב הזה לא כיוון שאני מרוצה מכל סעיף וסעיף, אלא כיוון שהמשך הוויכוחים ומשיכת דיונים נוספים יגרמו רק נזק; הם לא לטובת מדינת ישראל.

יוסף שגל: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת שגאל.

מגלי והבה: חבר הכנסת שי חרמש.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

שי חרמש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני יושב פה כבר שעה ארוכה, מתוסכל ותוהה, מסע של חברי לקואליציה, כולו בכי תמרורים, ביקורת, ובסופו של דבר אומרים, אני מצביע בעד.

שי חרמש: אני רוצה לחסוך לעצמי מסע מיותר, לא נכון ולא הגיוני, וקודם כול לומר לכולם סוד, שאולי לחלק מכם הוא לא ידוע, מלמדים אותו בשיעור הראשון במבוא לכלכלה בכל אוניברסיטה, והוא אומר שמדע הכלכלה הוא מדע של מחסור.

שי חרמש: בזה הכול מתחיל ובזה הכול נגמר.

שי חרמש: מרגע שהגדרנו שהמדע הוא מדע של מחסור, מתחילה שאלה של סדרי עדיפויות.

שי חרמש: ודאי שאי-אפשר להשיג את כל מה שרוצים.

שי חרמש: הייתי אומר עוד נקודה אחת - ברצוני להתפלמס עם פרופסור ברוורמן, וחבל שהוא יצא כרגע.

שי חרמש: אין ספק שצריך לדאוג למדיניות החברתית, אבל השורשים של כל מדיניות חברתית נטועים קודם כול בכלכלה חזקה.

שי חרמש: כי ברגע שאין כלכלה חזקה, שום מדיניות חברתית לא יכולה להחזיק.

שי חרמש: עברנו שנה עם תוצאות – לא אתן את המספרים כי כבר סקרו אותם לאורכם ולרוחבם – של ירידה באבטלה, עלייה בשכר העבודה, ירידה בריבית, גידול בתפוקה לנפש, גידול ביצוא, אינפלציה אפס.

שי חרמש: רבותי, אם כל הדברים האלה לא מחלחלים למטה - נראה שאנחנו לא מבינים על מה אנחנו מדברים.

שי חרמש: אבל הייתי אומר, איום אחד מרחף מעל תקציב המדינה, ומשום-מה לא עוסקים בו כרגע.

שי חרמש: לאיום הזה קוראים החוב הלאומי.

שי חרמש: החוב הלאומי, ברמה של פי-שניים ממה שמקובל במדינות מקבילות לנו במערב אירופה, שותה מתקציב המדינה 30% ממנו, כבוד היושב-ראש.

שי חרמש: למעלה מ-90 מיליארד שקל מוקרבים למולך - למולך הריבית, למולך החזר החובות.

שי חרמש: מדינה שמצליחה בשנה כל כך מוצלחת ומבריקה כמו השנה הזאת, ולא ליצור - מי שמדבר כאן על רזרבות, אני לא יודע מה זאת רזרבה, אצלי רזרבה זה תמיד הפער בין מה שיש לי לבין מה שאני חייב.

שי חרמש: ברגע שהרזרבה זה רק מה שיש לי, ומה שאני חייב לא נספר - זאת מדיניות של בת-יענה.

שי חרמש: אם נצליח השנה להוריד 3 מיליארדי שקלים מהחוב, יצרנו לשנים הבאות מקור של 150 מיליון שקל בכל שנה.

שי חרמש: הורדנו 12 מיליארד, כמו שאמרו פה כרגע, מתפנה מקור תקציבי ב-2008 ל-600 מיליון.

שי חרמש: יושב כאן שר הבריאות, אלה בדיוק המקורות לסיפוק סל הבריאות, לסיפוק הצרכים של הביטוח הלאומי ולכל היתר.

שי חרמש: מעל הבמה הזאת אני אומר שאני תומך בתקציב, שהתקציב ראוי, הגישה היא אחראית, היא גישה שרואה לטווח ארוך, מחשבת סיכונים נכונים ומבקשת להקטין חוב כדי להקטין סיכון.

שי חרמש: לא כל שנה מובטחת לנו, חרף הבעיות של המלחמה, שנה מוצלחת כזאת בהצלחה כלכלית, בהזרמות ההון ובהשקעות.

שי חרמש: זה לא ביטחון לשנים הבאות, זה אירוע מאוד בולט ומאוד חריג.

שי חרמש: בואו נתפלל כל אחד בשפתו ולאלוהיו, שדבר כזה יימשך.

שי חרמש: אסיים ואומר רק דבר אחד, זאת לא בושה להחזיר חובות, זאת אחריות ומחויבות לדורות הבאים.

שי חרמש: חוב נוצר מהשקעות לפיתוח, חוב נוצר מקליטת עלייה, חוב נוצר ממלחמות וחוב נוצר גם מכשלים שידענו אנחנו לעשות בדור שלנו.

שי חרמש: בואו לא נגלגל את החוב הזה לבנים שלנו, בואו נבטיח להם עתיד טוב יותר.

שי חרמש: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת שי חרמש.

מגלי והבה: חבר הכנסת ואסל טאהא.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת עבאס זכור.

מגלי והבה: ואחריו – חבר הכנסת משה כחלון.

ואסל טאהא: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בדיון הראשון דיברתי על אוכלוסייה חלשה, על הציבור שנפגע קשות, ציבור הנשים, ועכשיו אני ממשיך בתחומים אחרים שנוגעים גם לתקציב.

ואסל טאהא: הבשורה היחידה, חברי הכנסת, שמביא אתו התקציב של 2007, היא המדיניות ההדרגתית של הפחתת המסים.

ואסל טאהא: כיום אנו רואים מגמה ברורה של העדפת המדינה את הסקטורים החזקים, העשירים - הפחתות מס למעסיקים בעשירונים הגבוהים, הפחתת מס לחברות – אלה המגזרים שנהנים מהמדיניות של הממשלה, אלה המגזרים שנהנים מהפחתת מס הדרגתית.

ואסל טאהא: ליתר האוכלוסייה, שרוב רובה אוכלוסייה חלשה, אין כרגע הקלות, והיא אמורה להיות סבלנית וסובלנית עוד כמה שנים, עד שחזון הצמיחה הכלכלית יתממש, ואז אולי היא תרגיש שהצמיחה באמת הגיעה אליה.

ואסל טאהא: אבל, כל עוד הצמיחה פוגעת בכיכר הלחם ובבקבוק החלב, איך היא תרגיש שיש צמיחה?

ואסל טאהא: היא תרגיש שהיא נפגעת, שהיא נרדפת, שהתקציב והממשלה לא מתייחסים אליה.

ואסל טאהא: החזון הזה, שאנחנו שומעים עליו כבר כמה שנים, נדחה משנה לשנה, מתקציב לתקציב, בעיקר בגלל העימותים הצבאיים וההרפתקאות הכוחניות שישראל לוקחת על עצמה.

ואסל טאהא: מלחמת לבנון השנייה היתה רק תוספת לאירועים הצבאיים שליוו אותנו בעשור האחרון.

ואסל טאהא: בעשור האחרון אזרחי ישראל נאלצו לשלם גם על שתי אינתיפאדות שגבו מחיר יקר בנפש ובדם - וגם בתקציבים - של אלפי אזרחים במדינת ישראל ושל הצד השני, הצד הפלסטיני.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הבריאות, גם תקציב הפיתוח של משרדך, משרד הבריאות, נשחק בעשור האחרון, בין השנים 2001 ל-2007.

ואסל טאהא: אם תעיין בכלל התקציבים, תראה שיש שחיקה ברורה בתקציב משרד הבריאות.

ואסל טאהא: איזו אוכלוסייה נפגעה מהשחיקה הזאת?

ואסל טאהא: האוכלוסייה החלשה, השכבות החלשות, העניים הזקוקים לכל תרופה, הזקוקים לכל עזרה, והממשלה לא מתייחסת.

ואסל טאהא: היא מתייחסת לדבר אחד: יש אידיאולוגיה כלכלית, ניאו-ליברליזם כלכלי, היא רוצה ליישם אותה, ואם אנשים ישלמו מחיר - שישלמו, לא אכפת להם.

ואסל טאהא: הגמלאים, חבר הכנסת שרוני - שישלמו, הממשלה לא מתייחסת אם הם משלמים והם סובלים.

ואסל טאהא: נשים יעבדו, נשים לא יעבדו, יש מקומות עבודה, אין מקומות עבודה - לא אכפת להם.

ואסל טאהא: העדיפות היא לשרת את השכבות החזקות, את האוכלוסייה החזקה, את החברות, את העשירים, הם אלה שנהנים מהמדיניות הכלכלית הזאת.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אם נעיין בתקציב החינוך ונבחן אותו לכל אורך העשור האחרון נגיע אל המסקנה המזעזעת, שתקציב הפיתוח במשרד החינוך, שבו צריכה להיות ההשקעה הגדולה ביותר, כדי שהממשלה תיתן עתיד טוב יותר לתלמידים, לילדים, לצעירים, לדור החדש - דווקא התקציב האומלל הזה הצטמק ביותר משליש בדור האחרון.

ואסל טאהא: זה מוביל לשחיקה בתשתיות, אדוני היושב-ראש, זה מוביל ללימודים במוסדות חינוך ישנים ובלויים ומביא למחסור חמור בכיתות לימוד אל מול מספר התלמידים שהולך וגדל.

ואסל טאהא: זה מוביל בצורה אוטומטית לנתונים הכואבים של ישראל.

ואסל טאהא: חברי הכנסת, רק 55% מבני ה-18 הם בעלי תעודות בגרות, וההישגים של התלמידים שניגשים לבגרות נמצאים בירידה, מאחר - -

גדעון סער: חבר הכנסת טאהא, הזמן תם, אז אנא, בבקשה.

ואסל טאהא: משפט אחרון.

ואסל טאהא: - - שפחות ופחות שעות הוראה ניתנות לכל התלמידים.

ואסל טאהא: משפט אחרון.

ואסל טאהא: אני מתפלא, אדוני היושב-ראש, על מפלגת העבודה, שחרתה על דגלה לשמור על החינוך, לתגבר את החינוך, לחזק אותו בשכבות החלשות, ואנחנו רואים אותם נרתמים לכיסא ושומרים על כיסאותיהם, ולא אכפת להם משאר האוכלוסייה שהם רימו.

גדעון סער: תודה רבה, חבר הכנסת ואסל טאהא.

גדעון סער: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת עבאס זכור מסיעת רע"ם-תע"ל.

גדעון סער: בבקשה, אדוני, לרשותך שש דקות.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני לא מתנגד שיהדות התורה יקבלו 290 מיליון שקלים, ולא מתנגד שהעולים יקבלו מאות מיליונים, אני לא עושה כמו שעושה תמיד חברנו אליהו גבאי, שאומר: למה התלמידים בבתי-הספר הערביים מקבלים והדתיים לא מקבלים.

עבאס זכור: אני בעד שכל תושב, כל אזרח, יקבל מה שמגיע לו.

עבאס זכור: אני שואל: היתה בעיה כשהקואליציה ישבה עם יהדות התורה, שהיא באופוזיציה, ונתנה לה 290 מיליון?

עבאס זכור: היתה בעיה אם יושב-ראש הקואליציה היה קורא לחברי הכנסת הערבים: בואו נשב, בואו נשמע מה חסר לערבים, למה הם זקוקים, איפה נשקיע השנה?

עבאס זכור: דבר כזה לא נעשה.

עבאס זכור: אנחנו נבחרי ציבור, עשרה חברי כנסת ערבים יושבים בבית הזה, אף אחד לא שאל מה קורה, מה הולך, מה נעשה במגזר הערבי.

עבאס זכור: אני אומר שהמדיניות הכלכלית-החברתית שבאה לידי ביטוי בתקציב 2007 היא המשך של מדיניות הממשלות הקודמות, שהתחילה ב-2002.

עבאס זכור: בהתאם למדיניות זו, באותה תקופה חל גידול בממדי העוני.

עבאס זכור: אל מול הגידול המתמשך בשיעורי העוני קבעה הממשלה הנוכחית בקווי היסוד שלה, כי הממשלה תנהל מדיניות של צדק חברתי על-ידי צמצום הפערים החברתיים ומאבק בלתי מתפשר בעוני.

עבאס זכור: אבל בפועל, מה שקורה הוא שהעוני גדל והפער החברתי הולך וגדל.

עבאס זכור: הממשלה הנוכחית, במקום להילחם בעוני הכניסה את המדינה ואת אזרחיה למלחמה מיותרת, בלי להשיג שום מטרה.

עבאס זכור: מי שמשלם עכשיו את תוצאות המלחמה זה אך ורק האזרח הפשוט.

עבאס זכור: בשנה שעברה שמענו על קטינים, בנים ובנות, שגנבו כדי להביא אוכל למשפחות, על קטינים שמכרו סמים כדי להרוויח כסף, על צעירים שנשרו מבתי-הספר ולא נקלטו בשום מוסד או מקלט, וקלטו אותם ראשי הפשע.

עבאס זכור: רק לפני שבוע שלחתי מכתב לשר לביטחון פנים על הפשע המתפשט, על הנשק שנמצא בידי צעירים בלי רשיון ועל הרצח בידי צעירים לאור יום.

עבאס זכור: כל הפשע הזה מתפשט, רואים אותם יום-יום.

עבאס זכור: מה עושה הממשלה?

עבאס זכור: איזה תקציב עוזר לכך?

עבאס זכור: מאיזה תקציב האזרחים ירוויחו?

עבאס זכור: בקשר למגזר הערבי, עד היום שמענו רק הבטחות על צמצום הפערים בין שני המגזרים, אבל לצערי הרב, הפער הולך וגדל, מאחר שהממשלה, כמו הממשלות הקודמות, לא נותנת מענה ופתרון לבעיה חשובה זו.

עבאס זכור: רשויות מקומיות במגזר הערבי קורסות, ואין ביכולתן לשלם משכורות לעובדיהן כבר חודשים, וכך הרשויות הללו לא יכולות לתת שירותים מינימליים לתושבים.

עבאס זכור: הקיצוץ במשרד החינוך פוגע יותר בחלשים שנזקקים לחינוך שמספקת המדינה, ואין ברשותם האמצעים לקניית חינוך חברתי.

עבאס זכור: מול ההתקדמות הקיימת בערים היהודיות, לא רואים התפתחות ראויה ביישובים הערביים, וחסרים בהם מועדונים, מתקני משחקים, מגרשי ספורט ומוסדות ציבוריים, כדי שהנוער יוכל לבלות את זמנו בנושאים חיוביים.

עבאס זכור: לכן אחוז הנשירה במגזר הערבי גדול מאוד ותופעת האלימות והפשע הולכת ומתפשטת בקרב הנוער הערבי.

עבאס זכור: כשמסתכלים על רשימת הערים מוכות האבטלה בישראל, רואים ש-29 מתוך 30 היישובים הראשונים הם יישובים ערביים.

עבאס זכור: לסיכום, יש צורך בהפעלת תוכניות של התחלת סגירת פערים, וזאת באמצעות הקצבת סכומים ייעודיים בתחומי תקציב הפיתוח לשכונות חדשות, לאזורי תעשייה, לבניית כיתות לימוד, לעידוד התעסוקה, לסלילת כבישים בתוך היישובים.

עבאס זכור: יש צורך בהחזרת מענקי האיזון שקוצצו בשנים האחרונות ובתיקון האפליה שמשרד הפנים הנהיג זמן רב כלפי הרשויות הערביות בחלוקת התקציבים הרגילים.

עבאס זכור: כמו כן, יש צורך בפיתוח היישובים הערביים בנגב ובהענקת סיוע חירום לכפרים הלא-מוכרים.

עבאס זכור: לבסוף, אם בכוונת הממשלה להקטין באמת את הפער הקיים בין שני המגזרים, היא חייבת להגדיל את קצבאות הילדים ולהחזירן לרמתן מלפני שנת 2002, דבר אשר עשוי לתרום להקטנת העוני בחברה הערבית.

עבאס זכור: תודה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת עבאס זכור.

גדעון סער: הדובר הבא, חבר הכנסת משה כחלון, מסיעת הליכוד, בבקשה.

גדעון סער: אדוני, לרשותך ארבע דקות.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבר הכנסת זכור, מה שאני מציע לך, אל תקנא ביישובים היהודיים.

משה כחלון: הממשלה הזאת פוגעת בכולם.

משה כחלון: היא פוגעת בערבים, ביהודים, בחלשים, ובחזקים לא כל כך, לצערי.

משה כחלון: אבל, היא פוגעת.

משה כחלון: הקו האנטי-חברתי שלה עובר ממש כחוט השני לאורך כל הדרך מהיום שהתמנתה, בניגוד כמובן להבטחותיה בבחירות: "אנחנו נתקן את העוולות", "עכשיו הקופה מלאה, נוכל לחלק".

משה כחלון: אתה יודע מה הם עושים עם הכסף?

משה כחלון: אדוני השר, אני אומר גם לך כדי שתשמע את זה: יש כסף, ויש מספיק כסף.

משה כחלון: הם שומרים רזרבות על חשבון הנצרכים.

משה כחלון: הממשלה הזאת שומרת רזרבות.

משה כחלון: אדוני השר, חשוב שתדע גם את זה: הממשלה הזאת לא ניצלה 2 מיליארדי שקל מתקציבי הרווחה.

משה כחלון: הכסף הזה נשאר.

משה כחלון: הם לא ניצלו אותו.

משה כחלון: כשאנשים היו רעבים, מנותקים מחשמל וממים, הם אמרו: לזה אין לנו תקציב.

משה כחלון: אנשים לא יכלו ללמוד ולהגיע לאוניברסיטאות.

משה כחלון: ביטלו את המלצות ועדת-וינוגרד להפחתת שכר הלימוד.

משה כחלון: את הדברים הכי קשים הם עשו.

משה כחלון: בסוף, הכסף נשאר.

משה כחלון: אדוני השר, יש פה שני דברים: אטימות וכשל ניהולי.

משה כחלון: מהממשלה הזאת אין לי יותר מדי ציפיות, כפי שאמרתי אתמול בנאום שלי.

משה כחלון: נגזרה על מדינת ישראל ממשלה כזאת, וכמובן, הציבור בחר בה ואנחנו חייבים לקבל את התוצאה כי זה מה שנגזר עלינו.

משה כחלון: אני מקווה שהגזירה הזאת תחלוף מהר ככל האפשר, בעזרת השם, אבל נישאר אתה עד הסוף.

גדעון סער: אפשר לקצר.

משה כחלון: כמה שיותר קצר.

משה כחלון: אני חושב שאם יהיו חסדי שמים, אנחנו נוכל להיפטר בקרוב ככל האפשר - אנחנו וכל העם בישראל - מהממשלה הכושלת הזאת והבלתי-מוצלחת.

משה כחלון: אני חושב שהיא מהבלתי-מוצלחות שהיו לנו מאז קום המדינה.

משה כחלון: אני חושב שאדוני היושב-ראש יכול להסכים אתי.

גדעון סער: אתה יכול להעריך, אבל כשאני יושב כאן אני לא בטוח שזה לגיטימי שאני אגיד.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, אגיד לך גם מאיפה אני שואב את זה.

משה כחלון: אני מנסה לחשוב מה יש לממשלה נגד חיילים משוחררים.

משה כחלון: חייל שירת שלוש שנים, בגולני או בצנחנים, עבר נדודים - עזה, לבנון, יהודה ושומרון - ומשתחרר.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, הוא משתחרר והוא בהלם.

משה כחלון: הוא בא לשוק - הוא סיים תיכון, הגיע לצבא, סיים צבא ויוצא לשוק האזרחי.

משה כחלון: הוא עדיין לא נקלט.

משה כחלון: היתה לו האפשרות לקבל את הפינוק הזה של חצי שנה דמי אבטלה אם הוא צריך, ואמרו לו: לא.

משה כחלון: אתה לא תקבל דמי אבטלה.

משה כחלון: את הביטוח הלאומי הפסקנו לך בגיל 18; להוריך.

משה כחלון: כאילו אנחנו לא יודעים שחייל בצבא, ההוצאות שלו גדלות, ולא רק שלא צריך להפסיק לו את הביטוח הלאומי אלא צריך להכפיל זאת להוריו.

משה כחלון: ההוצאות על חייל גבוהות הרבה יותר מאשר על נער בן 16 או 17, אבל נניח לזה.

משה כחלון: במקום לבוא ולתגמל אותו, אומרים לו: לא.

משה כחלון: אתה עכשיו תפסיק לקבל דמי אבטלה או לא תקבל את ביטוח האבטלה.

משה כחלון: כולנו יודעים שבמשך הזמן אותו אדם ישלם את ביטוח האבטלה לביטוח הלאומי עשרות פעמים מהמשכורות שהוא יקבל.

משה כחלון: אדוני השר, לאחר מכן - הקפאת הקצבאות.

משה כחלון: חשוב לי להגיד לך משהו: כשאתה מקפיא לאדם קצבה והשני ממשיך לרוץ באופן רגיל, אולי לא פגעת באותו אדם, בקשיש או בגמלאי שהקפאת לו את הקצבה, אבל ברגע שמשכורת של מישהו אחר עולה, הפער גדל.

משה כחלון: הסטטיסטיקה לא משקרת.

משה כחלון: הפערים הולכים וגדלים בברכת הממשלה הזאת.

משה כחלון: זה לא הדבר הכי טיפשי שהיא עשתה, אבל זה בין הדברים הטיפשיים שהיא עשתה.

משה כחלון: העלאת שכר מינימום - - -

שמואל הלפרט: מה יש לממשלה זאת - - - הילדים?

משה כחלון: הייתי משיב בשמחה, אבל אני לא יכול להשיב כרגע.

משה כחלון: יש לי עוד שני סעיפים.

משה כחלון: אם היושב-ראש יאפשר לי, אני יכול אפילו לקיים דיון.

שמואל הלפרט: - - -

משה כחלון: דחיית העלאת שכר המינימום - דבר אחד הממשלה הזאת לא יודעת: יושבים אנשים באמת מדושני עונג ושבעים, ברוך השם, ומציגים את עצמם כחברתיים - - -

גדעון סער: חבר הכנסת כחלון, יכולים לחשוד בי שאני מעדיף אותך, אם לא ארמוז לך שעליך לחתור לסיום.

משה כחלון: אני מוכן לקבל את אותו הזמן שקיבלה חברת הכנסת תירוש, ואני מוכן אפילו לקבל שתי דקות פחות ממי מהקואליציה שדיבר לפני.

גדעון סער: אסביר לך משהו: סיעת הליכוד היא סיעה שבה כולם יודעים לדבר וכולם רוצים לדבר.

משה כחלון: אבל סותמים להם את הפה.

גדעון סער: יש סיעות שבהן לא כולם כל כך רוצים לדבר, ואז אפשר לחלק ברוחב לב יותר זמן.

משה כחלון: אדוני, בסדר.

גדעון סער: אבל אל תפגע בנושא שכר המינימום.

גדעון סער: את הנושא אני כן מציע - - -

משה כחלון: שכר מינימום - אדוני השר, אני רוצה לומר לך: אני לא יודע מאיזה רקע הם, אבל אני בטוח שהשרים בממשלה לא מבינים את האנשים.

משה כחלון: אתה יודע שהשבע לא יכול להבין את הרעב.

משה כחלון: בחיים הוא לא יוכל להבין אותו.

משה כחלון: כשאתה אומר לאדם שמשת

משה כחלון: כר שכר מינימום: בעוד חודשיים אני מעלה לך את שכר המינימום, הוא סופר כל יום שעובר כדי לקבל את 400-300 השקל הנוספים האלה.

משה כחלון: פה יושבים סביב שולחן הממשלה אנשים ששכחו מה זה 500 שקל ומה זה 1,000 שקל ומה זה 700 שקל.

משה כחלון: הם שכחו, הם עברו את הסרט הזה.

משה כחלון: אבל מאות אלפי האנשים שחיכו למועד הזה שבו ממשלת ישראל הבטיחה להם: אנחנו נעלה לכם את שכר המינימום – עבורם 300 ו-400 השקל האלה הם הרבה מאוד כסף.

משה כחלון: אדוני השר, מי שמשתכר שכר מינימום, ההכנסה הפנויה שלו, אחרי הארנונה וכל המסים וטלפון וחשמל ומים, היא 250-200 שקל.

משה כחלון: כשהוא צריך לקבל עוד 400 שקל, זה מכפיל לו את ההכנסה הפנויה.

משה כחלון: היה כואב לממשלת ישראל אם הוא היה קונה לבנו נעלי ספורט או אולי משדרג לו איזה מחשב או קונה לו איזה מחשב?

משה כחלון: דווקא על האנשים האלה לשים את היד?

משה כחלון: חסרים מקומות במדינת ישראל לשים את היד?

משה כחלון: על הגמלאים?

משה כחלון: על האנשים שמשתכרים שכר מינימום?

משה כחלון: אדוני השר, הממשלה הזאת תמיד היתה גיבורה על חלשים והיתה חלשה איפה שיש חזקים.

משה כחלון: אני פונה אליך לא רק מפני שאתה פה, אלא מפני שאתה ייצגת בעבר - אני מקווה שתמשיכו לייצג, אבל כמו שנראה כרגע אתם לא מייצגים את החברתי - - -

מיכאל נודלמן: - - - כמה זמן?

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה לברך את הליכוד על הקו האחראי שחבריו גילו בוועדת הכספים, קו שהובלת עם חברי הכנסת רובי ריבלין וישראל כץ.

משה כחלון: זה קו אחראי, שכאשר באמת היה צריך לעזור לבריאות דחפתם את העניין וזה עבר, וכשהיה צריך לעזור לחינוך דחפתם את העניין וזה עבר.

משה כחלון: ואני חושב שזאת הדרך הנכונה, אדוני השר.

משה כחלון: אנחנו נמשיך להיות אחראיים.

משה כחלון: הם, במסלול שלהם – זה ממש מסלול ריצה קצר – ואנחנו, בעזרת השם, נרוץ במסלול ארוך ארוך ונתקן את הטעון תיקון.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת כחלון.

גדעון סער: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת יעקב כהן מסיעת יהדות התורה.

גדעון סער: התמזל מזלו, וחברו חבר הכנסת רביץ תרם לו גם את מכסת הזמן שלו.

יעקב כהן: יש עוד כמה שתרמו לי.

גדעון סער: לא, הוא האחרון שתרם - והוא ידבר תשע דקות.

יעקב כהן: לא, תרמו לי כבר עוד כמה.

משה כחלון: אני מוכן להקשיב לו אפילו רבע שעה.

גדעון סער: אחריו ידבר חבר הכנסת מיכאל נודלמן, ואחרי חבר הכנסת נודלמן אנחנו מתחילים את הסבב האחרון.

יעקב כהן: אני חושב שאם אפשר לתרום איברים, אז בטח אפשר לתרום כמה דקות, לא נורא.

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: אני רוצה לשמוע משהו גם על שיקום השכונות.

יעקב כהן: נדבר על שיקום שכונות.

יעקב כהן: אם אתה רוצה, ניתן את זה גם כן.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד שר הבריאות, ידידי, כנסת נכבדה, שמענו את ראש הממשלה אומר שתקציב 2007 מהווה מהפכה חברתית, ואני עומד ומשתאה.

יעקב כהן: האם הוא מנותק מן המציאות?

יעקב כהן: אני לא מבין.

יעקב כהן: אני רואה שהוא בטח לא רואה את העם, הוא לא יורד לעם, כיוון שהוא מוקף באנשי אבטחה, שומרי ראש, אבל האם הוא לא קורא את כל דוחות העוני?

יעקב כהן: אני חושב שעיתונות הוא מקבל.

יעקב כהן: לכן אני לא רוצה להתייחס לזה – התייחסתי אתמול – אני רוצה להתייחס לנושא כאוב, נושא אשר בהצעת התקציב המוצעת אין בו שום פתרון, וכוונתי לחוסר דיור לזוגות צעירים.

יעקב כהן: זו בעיה שעומדת בראש מעייניהם של אזרחי ישראל.

יעקב כהן: לצערנו, מדי שנה עשרות אלפי זוגות נישאים ולחלקם הגדול אין קורת-גג מינימלית.

יעקב כהן: אם בעבר היו מענקים והיו משכנתאות מוזלות - שעזרו להשיג דיור – בשנים האחרונות ובתקציב זה נמחקו המענקים והעזרה.

יעקב כהן: אי לזאת, הדוחות מצביעים על כך שקצב מימושי המשכנתאות צונח בעקביות מדי שנה בשנה, וזה עקב חוסר אפשרות של זוג להגיע להשגת דיור עצמי.

יעקב כהן: אני יודע שלשר השיכון יש נכונות וכוונות טובות, אולם האוצר כובל את ידיו בתקציבים ובפתרונות, ולא נותן לו לתת פתרונות טובים יותר.

יעקב כהן: נכון שאנו מתבשרים שעל-פי הצעת שר השיכון, ועדת שרים אישרה תוכנית דיור להשכרה, ומינהל מקרקעי ישראל הפשיר קרקעות לבניית אלפי דירות להשכרה, ועל-פי החוק המוצע ייתנו עידוד למשקיעים ל-25 שנה על-ידי הטבות מס.

יעקב כהן: שר האוצר, להפתעתי, אומר שאישור החוק מהווה בשורה לאלפי אזרחים, שאין להם כדי להשיג קורת-גג משלהם - -

משה כחלון: בשורה רעה.

משה כחלון: גם בשורה רעה זו בשורה.

יעקב כהן: - - ויביא לצמצום המצוקה שבה נתונים אזרחים מחוסרי הדיור.

יעקב כהן: לדעתי, זוהי הטעיה, ואני שואל איזה פתרון זה, כיוון שלא שמענו בחוק הזה שום הגבלה על גובה שכר הדירה ומי יפקח על ההגבלה הזאת.

יעקב כהן: אם כן, מה הועילו חכמים בתקנתם.

יעקב כהן: לגור בדירה בשכר דירה גבוה – אז יש בשוק החופשי, ואפילו אם זה יהיה קצת פחות, לא זאת הבשורה שהציבור מחכה לה.

יעקב כהן: והרי כבר התפרסם בכל הדוחות ש-60% מדיירי השכירות מתקשים בתשלומי שכר הדירה.

יעקב כהן: ולכן, השאלה היא איך יוכלו הזוגות הצעירים להגיע לקורת-גג.

יעקב כהן: האבסורד הגדול הוא שבשנים האחרונות נמכרו בפרויקטים של הדיור הציבורי – כמו שידידי מר כחלון יודע, עמדו לרשות החברות הציבוריות המשכנות למעלה מ-20,000 דירות, שהכניסו למדינה כמיליארד וחצי שקל, ובמקומן לא נבנתה אף יחידת דיור אחת.

יעקב כהן: הייתי מצפה שהמדינה תבנה דירות בבנייה תקציבית, שתמומן על-ידי הממשלה – לא כמו שמדברים עכשיו, על עידוד משקיעים על-ידי הטבות מס.

יעקב כהן: אם נבנה בבנייה תקציבית, יהיו דמי השכירות יותר נמוכים, וזו יכולה כן להיות בשורה טובה לזוגות ולאזרחים מחוסרי הדיור.

יעקב כהן: נוסף על כל האמור לעיל, גם אלה שהם מחוסרי דיור הוחמר מצבם, וגם מצבם של אלה שנאלצים לשכור דירות, כאשר שונו בממשלת נתניהו הקריטריונים לקבלת סיוע בשכר דירה ונעשו קשים יותר.

יעקב כהן: בפניות הרבות הזורמות ללשכתי על מצוקת שוכרי הדירות בישראל, יש תלונות על מצב בלתי סביר למימוש זכות לסיוע בשכר דירה.

יעקב כהן: כיום קבלת הסכום מותנית במיצוי כושר ההשתכרות, כאשר על כל אחד מבני-הזוג להשתכר שכר מינימלי של 3,500 שקל, אבל לא יותר מ-3,700 שקל.

יעקב כהן: אני חושב שזה הגיע למצב שלזכות בסיוע בשכר דירה זה כמו לנחש את ששת המספרים בהגרלות מפעל הפיס.

יעקב כהן: לא פחות מ-3,500 ולא יותר מ-3,700.

יעקב כהן: לכן, לחלופין, אני חושב שיש עצות – אני לא רוצה להגיד – לסדר עם המעביד שייתן תלוש אחר, או לשנות את תלושי השכר.

יעקב כהן: לכן, חייבים לשנות את הקריטריונים לקבלת סיוע בשכר דירה.

יעקב כהן: גם סכומי הסיוע ירדו פלאים.

יעקב כהן: גם עצם המעבר מהבנקים למשכנתאות בפריסה ארצית רחבה לחברות פרטיות הפרוסות רק ב-14 סניפים, מאלץ את הזכאים לנסוע למרחקים.

יעקב כהן: לכן, אני קורא לתקן קריטריונים אלה.

יעקב כהן: ואם מדברים על פרויקט שיקום שכונות – כשהוא נוסד, בשנת 1977, הוא כלל 160 אזורי מצוקה, ותכליתו היתה להוות שיקום פיזי וחברתי של שכונות המצוקה.

יעקב כהן: בשנת 2001 עמד התקציב על 193 מיליון שקל והיום הוא עומד על 48 מיליון שקל.

יעקב כהן: עקב הקיצוץ הזה שהושת על-ידי האוצר נאלץ שר השיכון להוריד את מספר השכונות הזכאיות מהשנה האחרונה - 108 אזורים - ל-48 אזורים, כדי לתת למספר המצומצם של השכונות סיוע ממשי.

יעקב כהן: זו פגיעה נוספת בדיירים של אזורי המצוקה.

יעקב כהן: אני חייב לומר, אם מדברים על פתרון שיקום שכונות, היה כאן דיון בשבוע שעבר, ואני אמרתי בהזדמנות זו כי יש לי פתרון לבעיית שיקום השכונות ולכל בעיות החברה שהועלו כאן ביומיים האחרונים, אם אנחנו נכלול בפרויקט החשוב הזה של שיקום שכונות שתי שכונות, שהן שכנות לנו, שכונות שהן במצוקה נוראית, ונכלול אותן בפרויקט הזה.

יעקב כהן: ולאילו שתי שכונות אני מתכוון?

יעקב כהן: האחת, שכונת קריית הלאום, והשנייה קריית הממשלה – שכונות שהן במצוקה.

משה כחלון: צריכות גם שיקום פיזי, גם - - -

יעקב כהן: פיזי, מורלי, ולהחזיר את האמון.

יעקב כהן: השכונות הללו איבדו את האמון של רוב אזרחי ישראל.

יעקב כהן: אנחנו צריכים לקרוא לראשי השכונות שיתעשתו ויחזרו למדיניות שפויה וחברתית, ואז נפתור את הבעיה של פרויקט שיקום שכונות, את בעיות החברה, ויוטב לאזרחי ישראל.

יעקב כהן: אני חייב לציין שיש לאוצר מספיק כסף לפתור את בעיות הרווחה, אלא שיש לשנות את סדר העדיפויות.

יעקב כהן: במקום לבצע רפורמה במס שעלותה לקופת האוצר מ-2007–2010 היא 27.8 מיליארד – אני חוזר, 27.8 מיליארד – שהולכים לעשירונים העליונים, אפשר לבצע רפורמה חברתית בשירותי הרווחה ברבע מעלות הרפורמה במס המיטיבה עם העשירונים העליונים.

יעקב כהן: אני מבקש לסכם ולומר שלדעתי חייבים אנחנו לפתור את בעיית הדיור, שהיא בעיה קשה עד מאוד למחוסרי הדיור.

יעקב כהן: ובמקום לסייע ברפורמה במס לעשירונים העליונים ולאפשר להם להחליף את דירות היוקרה בהרצלייה לווילות בסביון ובכפר-שמריהו, בפחות כסף נוכל לתת פתרון מינימלי לכל מחוסרי הדיור, שתהיה להם קורת-גג מינימלית חיונית, הן על-ידי חידוש המענקים הן על-ידי בניית דיור להשכרה במחירים נמוכים.

יעקב כהן: לכן, היום נצביע – אפילו שאנחנו נגד התקציב האכזרי הזה, אנחנו נימנע כיוון שנתנו לנו 290 מיליון שקל למוסדות, וזה אבסורד מפני שאת 290 המיליון האלה אנחנו מקבלים ארבע שנים, וכל השנים רק מכניסים לנו עזים ומוציאים אותן.

יעקב כהן: בעבר היה משרד הדתות והתקציב אז היה מיליארד ו-32 מיליון שקל.

יעקב כהן: בשנה שעברה הסכום ירד ל-370 מיליון, היום מדובר על 300 מיליון, ואנחנו עוד נוסיף למדינה בסוף.

יעקב כהן: כל שנה יורידו.

יעקב כהן: סגרו את משרד הדתות והבטיחו לנו שהתקציבים לא יפחתו, לא יורידו לנו את התקציבים – זו רק בעיה של היועץ המשפטי, בעיה משפטית.

יעקב כהן: למעשה, אם בעבר קיבלנו 350 שקל לתלמיד, היום אנחנו עומדים על פחות מ-100, ואם האיחוד הלאומי היום לא הצליח להביא עוד תקציבים - כיוון שהוא לא נכלל בהסכמים – אז אנחנו נימחק לגמרי.

יעקב כהן: זו בושה, משרד שנסגר, שהיה בעבר, מאז קום המדינה, משרד פאר, שנתן שירותים בגובה 350 שקלים לתלמיד, היום נגמר ונמחק התקציב הזה.

יעקב כהן: לכן, אני קורא להחזיר את משרד הדתות, להחזיר את התקציבים האלה.

יעקב כהן: משרד הדתות, כל סגירתו היתה מוטעית.

יעקב כהן: היא לא הביאה שום חיסכון - חוץ מאשר קיצוץ נרחב שהושת על מוסדות התורה.

יעקב כהן: אני קורא לשוויון במערכת החינוך.

יעקב כהן: אני קורא לידידי מר אמנון כהן, הפועל בשם ש"ס, הבטיחו לכם בתקציב - - -

גדעון סער: חבר הכנסת כהן - - -

יעקב כהן: מישהו אמר לי כאן שהוא תורם לי עוד שתי דקות.

גדעון סער: מי?

יעקב כהן: עוד מעט הוא ייתן לך את האישור, הוא מזרים לך את המסמך, תסתכל באי-מייל.

יעקב כהן: בכל אופן, הבטיחו לכם חוק חינוך - - -

גדעון סער: חבר הכנסת כהן, אני אגיד לך מדוע אני חושש.

גדעון סער: ככל שהזמן חולף להט דיבורך עולה וגואה.

גדעון סער: אני אומר את זה לטובתך, כנואם וכאורטור, לא לחובתך, חלילה, אבל גם האילוץ של הזמן הוא דבר שצריך להביא אותו בחשבון.

יעקב כהן: אני אגיד לך, אני מדבר עכשיו עם כדורים, לכן זה משהו אחר, אני לא מרגיש טוב.

יעקב כהן: אני חייב - כשאני לא מרגיש טוב אני לא חושב שהאומה צריכה לסבול, לכן נאלצתי לדבר.

יעקב כהן: אבל בכל אופן, אני קורא לש"ס לבקש את חוק חינוך שהבטיחו לכם - - -

גדעון סער: אם זה נוגע לש"ס אני אאפשר את זה.

יעקב כהן: חייב להיות שוויון במערכת החינוך.

יעקב כהן: זה חייב להיות ולסייע.

יעקב כהן: אתם, ש"ס, הבטיחו לכם, מה שהבטיחו חייבים לקיים.

יעקב כהן: אני מתפלא שאתם לא עומדים על זה, אבל שמעתי מראש הממשלה אמרה טובה, וחבל על כל שיחה נאה, חייבים לשמור – הוא אמר שהוא בעד שלא להפלות בין ילד לילד.

יעקב כהן: אני מקווה, שכמו שהתחילו בשוויון עם חוק חינוך ברשויות המקומיות, גם יעבור חוק חינוך בכל מערכת החינוך.

יעקב כהן: אי-אפשר להפלות בין ילד לילד.

יעקב כהן: לא יכול להיות שילדים יקפאו.

יעקב כהן: לא יכול להיות שבמערכת התזונה, או בחוק ההזנה, יפלו בין ילד לילד.

יעקב כהן: הבה נזכור, חוק האפליה, אפליה בין ילד לילד, הוא אות קלון למדינתנו.

יעקב כהן: תודה.

יעקב מרגי: יעקב, בוא תעשה את זה אתה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת כהן.

גדעון סער: חבר הכנסת מיכאל נודלמן מסיעת קדימה.

גדעון סער: אחריו נתחיל את הסבב המסכם, אשר בהתאם להבנה שהושגה בוועדת ההסכמות צומצם לחמש דקות לדובר.

מיכאל נודלמן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, יש כמה דברים שאנחנו צריכים להבין.

מיכאל נודלמן: דבר ראשון, אחרי כמה שנים אנחנו היום מקבלים תקציב כמעט בזמן ולא מתחייבים לחלק לפי 1 חלקי 12 וארגונים מסוימים לא יקבלו תקציבים.

מיכאל נודלמן: זה הישג גדול.

מיכאל נודלמן: דבר שני, התקציב הזה לא עולה הרבה כסף קואליציוני.

מיכאל נודלמן: לפי זיכרוני, זה הכי מעט שהיה.

גדעון סער: אני כופר באמירה שלך, חבר הכנסת נודלמן, ואני מוכן לנמק, לא על חשבון הזמן שלך, ואני עוצר את השעון.

גדעון סער: התקציבים הנכללים בתקציב נכללו בהסכמים הקואליציוניים עם הסיעות שנחתמו לפני פחות מתשעה חודשים.

גדעון סער: היו, למשל בקדנציה קודמת, כמה תקציבים, לפני המשבר של ההתנתקות, למשל 2003 ו-2004, שלא היו כרוכים בכלל בתשלומים קואליציוניים.

מיכאל נודלמן: לא יכול להיות.

מיכאל נודלמן: גם אני הייתי פה בכנסת.

גדעון סער: אני קצת מכיר את הנושא.

גדעון סער: ב-2005 המצב היה שונה.

מיכאל נודלמן: לא היה דבר כזה.

גדעון סער: אז יש בינינו חילוקי דעות.

מיכאל נודלמן: בסדר, יש חילוקי דעות.

מיכאל נודלמן: גם אני הייתי בכנסת ואני יודע על מה אני מדבר.

מיכאל נודלמן: דבר שלישי, כל הכבוד לך, כל הכבוד ליושבת-ראש ועדת הכנסת וליושב-ראש הקואליציה, חוק ההסדרים הוא רזה בהרבה, ויש סיכוי שבשנה הבאה הוא לא יהיה.

מיכאל נודלמן: זה חוק לא טוב, ועכשיו הוא כמעט חצי ממה שהיה.

מיכאל נודלמן: גם זה הישג גדול.

מיכאל נודלמן: דבר רביעי, אנחנו יכולים להגיד עכשיו שיש במדינת ישראל כלכלה חזקה.

מיכאל נודלמן: תודה לביבי, תודה ליושב-ראש ועדת הכספים הקודם, השר הירשזון, תודה ליושב-ראש הקואליציה דאז, תודה ליושב-ראש הקואליציה הנוכחית, תודה לכל מי שישבו בוועדת הכספים ולכל חברי הכנסת.

מיכאל נודלמן: אבל תוצאות – אני כל יום יושב פה וכל הזמן אני שומע: זה רע, זה רע, ואף אחד לא רוצה להגיד שהכלכלה שלנו חזקה.

מיכאל נודלמן: יש מספרים, צמיחה – 5%, אנחנו אולי במקום הרביעי או החמישי בכל העולם בגודל הצמיחה, ונתוני ההאינפלציה ועוד כל מיני נתונים מקרו-כלכליים הם טובים מאוד, אין מה לעשות.

מיכאל נודלמן: וזה ההישג גם של הממשלה הנוכחית וגם של הממשלה הקודמת.

מיכאל נודלמן: אנחנו עם אחד, ואני לא רוצה לחלק פה - מי תמך בזה.

מיכאל נודלמן: כולם תמכו.

מיכאל נודלמן: אני יכול להגיד שיש אצלנו בעיה.

מיכאל נודלמן: הבעיה היא חוב של 90 מיליארד שקל.

מיכאל נודלמן: זה לא חוב של הממשלה הזאת, זה חוב של כל הממשלות שהיו.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להיות קצת מאוזנים בדברים שלנו, מכיוון שהחוב גדול.

מיכאל נודלמן: הכלכלה חזקה, ועכשיו הממשלה נתנה לא מעט כסף לכל מיני אנשים, לבריאות, לחינוך.

מיכאל נודלמן: אני חושב שיש אצלנו בעיה שאין תכנון לטווח ארוך.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים - יש בעיה גדולה עם החינוך.

מיכאל נודלמן: בלי תוכנית לטווח ארוך השינוי הוא לא כמו שצריך.

מיכאל נודלמן: צריך שיהיו יעדים.

מיכאל נודלמן: בלי יעדים אי-אפשר לעשות שינוי.

מיכאל נודלמן: יעדים זה כסף, זה זמן, זה כל הדברים.

מיכאל נודלמן: בסוף דברי אני רוצה להגיד, שעם כל הדיבורים שהיו פה, הממשלה חזקה ויש אמון בממשלה הזאת, ואני רוצה שכולם יצביעו בעד תקציב.

מיכאל נודלמן: זה תקציב טוב.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת נודלמן.

גדעון סער: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גדעון סער: אנחנו פותחים בסבב במסגרת של חמש דקות לנציגי הסיעות המסכמים את הדיון.

גדעון סער: חבר הכנסת זחאלקה, סיעת בל"ד, לרשותך חמש דקות.

גדעון סער: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת, דיוני התקציב הם לא מה שהיו פעם.

ג'מאל זחאלקה: אין מתח ויש רוב דורסני בכנסת והממשלה העבירה בעצם את כל מה שהיא רוצה, עד כדי כך שיושב-ראש הקואליציה אביגדור יצחקי אומר בריאיון עיתונאי: לא היה סעיף שרציתי שיעבור ולא עבר ולא היה סעיף שרציתי שלא יעבור ועבר, וכל סעיף שהוצע או בוטל היה בתיאום עם האוצר.

ג'מאל זחאלקה: גם בעבר היה לממשלות רוב - - -

גדעון סער: עד למשפט שכל דבר היה מתואם עם האוצר, היה אפשר להניח שזה נכון.

גדעון סער: אבל מי שהיה בוועדות הכנסת, ואתה בוודאי היית, למשל בוועדת הפנים רק ביום ראשון האחרון, יודע שזה לא נכון.

גדעון סער: האוצר לא היה מעוניין שיהיה חוק הסדרים כל כך מדולל.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על התקציב.

ג'מאל זחאלקה: בכל זאת, גם בהצבעות במליאה, אתה זוכר שהיו חברי כנסת בקואליציה שהיו נושאים קרובים ללבם, הבטחות שהבטיחו לבוחרים, ואולי מתוך בושה, אולי מתוך צו המצפון, מתוך ראיית עולם, בסעיפים מסוימים הם הצביעו עם האופוזיציה.

ג'מאל זחאלקה: בפנינו יש קואליציה חסרת בושה.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו ניקח כל סיעה וסיעה, מה שהיא הבטיחה לבוחרים לפני הבחירות, ואפילו אחרי הבחירות - העבודה, הגמלאים, קדימה, ש"ס.

ג'מאל זחאלקה: מה לא אמרה מפלגת ש"ס על תוכנית ויסקונסין?

ג'מאל זחאלקה: האם היום הם לא הצביעו במסגרת חוק ההסדרים על המשך תוכנית ויסקונסין?

ג'מאל זחאלקה: מה ישראל ביתנו לא אמרו על תוכנית ויסקונסין?

ג'מאל זחאלקה: מה היו ההבטחות של מפלגת העבודה?

ג'מאל זחאלקה: הכול התאדה, הצבעה אוטומטית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא ראינו, אלא במקרים חסרי משמעות מבחינת ההצבעות, שום עמדה רצינית מצד חברים בקואליציה, כך שברור שהבטחות לחוד - משקרים לאנשים בעזות מצח, אומרים דברים שלא יכולים לקיים, ועולם כמנהגו נוהג.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, בתקציב הזה ובמדיניות שמאחורי התקציב יש כמה אגדות שחוזרים עליהן באוצר ובקואליציה, ואפילו שהוכח עשרות פעמים שהן לא נכונות, שרי האוצר ממשיכים לדבר עליהן.

ג'מאל זחאלקה: רק עכשיו דיבר לפני אחד מחברי הקואליציה, חבר הכנסת נודלמן, על הצמיחה, צמיחה של 4% או של 5%, וכי הצמיחה תביא את הגאולה ותשפר את המצב הכלכלי.

ג'מאל זחאלקה: היא משפרת מצב כלכלי של ציבור מסוים מאוד.

ג'מאל זחאלקה: יש צמיחה, אבל יש יותר עוני.

ג'מאל זחאלקה: יש צמיחה, אבל יש יותר פערים בהכנסות, ופערים חברתיים.

ג'מאל זחאלקה: יש צמיחה וצמצום בתקציבים החברתיים, אז מה הועילה הצמיחה הזאת?

ג'מאל זחאלקה: שאנשים שהרוויחו 30,000 או 50,000 שקל עכשיו ירוויחו 10,000 שקל או 20,000 שקל יותר?

ג'מאל זחאלקה: שבעלי ההון ירוויחו יותר כסף?

ג'מאל זחאלקה: הצמיחה הזאת היא דיפרנציאלית, סלקטיבית.

ג'מאל זחאלקה: אין מדיניות מכוונת, כדי שלצמיחה יהיה אפקט חברתי.

ג'מאל זחאלקה: זה לא יבוא לבד, צריך לכוון את זה.

ג'מאל זחאלקה: הצמיחה היא בענף ההיי-טק, התעשיות המסורתיות בפריפריה שבהן עובדים האנשים החלשים רק הולכות ונהרסות.

ג'מאל זחאלקה: אגדה שנייה שמסתובבת - - -

גדעון סער: יש לך 12 שניות לאגדה שלמה.

ג'מאל זחאלקה: האגדה השנייה היא שאין קשר בין תקציב החינוך להישגים בחינוך, ואת זה אומרים לנו בוועדת החינוך כל הזמן.

ג'מאל זחאלקה: מישהו עשה מחקר לפני עשר שנים ואמר דבר כזה, וחוזרים על זה.

ג'מאל זחאלקה: זה מחקר אחד מבין עשרות מחקרים שאומרים את ההיפך.

ג'מאל זחאלקה: כדי שהחינוך יגיע לרמה נאותה צריך להשקיע 7 מיליארדי שקלים, את זה אומרים כל המומחים.

ג'מאל זחאלקה: אם מדברים עכשיו על פגיעה בכל כך הרבה דברים, דווקא החינוך, שהוא המנוף העיקרי ליציאה ממעגלי הדלות, ממעגלי העוני, ממעגלי האבטלה, ולכניסה לעולם התעסוקה, וכניסה לעולם של המאה ה-21, דווקא בו צריך להשקיע.

ג'מאל זחאלקה: בחינוך אנחנו לא רואים השקעות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו דיברנו על ההשכלה הגבוהה, וגם אתה, אדוני היושב-ראש, דיברת על ההבטחות של שרת החינוך ושל הממשלה בקשר לסטודנטים, ובעצם מעלים את שכר הלימוד במקום להוריד אותו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נצביע נגד התקציב, אדוני היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: אני הגדרתי אותו כתקציב לא מוסרי, וצו מוסרי הוא להצביע נגדו.

גדעון סער: תודה רבה לך, יושב-ראש סיעת בל"ד, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גדעון סער: אחריו ידבר יושב-ראש סיעת חד"ש, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

גדעון סער: האם אפשר להנחות את הסדרנים להפסיק את המסיבה שמתחוללת בירכתי המליאה?

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יסוד היסודות של האי-צדק והחלוקה הבלתי-צודקת של התקציב טמון בתקציב הביטחון ובספיחיו, שאין להם שום נגיעה לביטחון.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אם מחשבים את התקציב הישיר של משרד הביטחון, פלוס התקציבים שמיועדים להתנחלויות בשטחים הכבושים, פלוס החזרי הלוואות וריביות, אנחנו מגיעים לכך שכ-40%, אם לא יותר, מתקציב המדינה הולכים להוצאות האלה.

מוחמד ברכה: זה בעצם יסוד היסודות של האי-צדק החברתי.

מוחמד ברכה: אני רוצה להקדים ולומר דבר שהוא מובן מאליו לגבי.

מוחמד ברכה: כל עוד מדינת ישראל וממשלות ישראל אינן נוהגות במדיניות של שלום שיפתח אופקים לשגשוג כלכלי גם במדינת ישראל וגם באזור כולו, אנחנו נמשיך לדשדש באותה ביצה של עוני, של נחשלות ושל מצוקה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה בזמן המצומצם לגעת בכמה דברים.

מוחמד ברכה: קודם כול, אני רוצה להתייחס למאבק הסטודנטים.

מוחמד ברכה: אם מגמתה של שרת החינוך דרך ועדת בייגה שוחט להביא להקשחת שכר הלימוד ולהעלאתו, אני חושב שיש פה אמירה מאוד מאוד מסוכנת לעתיד ההשכלה הגבוהה.

מוחמד ברכה: אבל עצם העובדה שנציגי הסטודנטים אינם נמצאים בוועדת-שוחט, אלא רק מוזמנים כעדים, אני חושב שזה דבר שלא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: אני באמת רוצה להביע מכאן הזדהות עם מאבק הסטודנטים באוניברסיטאות, ועם דרישתם להקטין את שכר הלימוד, ואפילו ללכת לכיוון של שכר לימוד מדורג וסוציאלי שמתבסס על מצב סוציו-אקונומי.

מוחמד ברכה: בעניינים אחרים של חינוך אני רוצה להביע תרעומת על העובדה שבתקציב המדינה הנוכחי אין שום בשורה למורים.

מוחמד ברכה: משכורות המורים הן עדיין 60% ממשכורתם של בעלי תעודות מקבילות, וזה דבר שאין לו אח ורע בעולם המתקדם.

מוחמד ברכה: זה גם מסר קשה ביותר.

מוחמד ברכה: הדבר הנוסף הוא מפעלי הזנה.

מוחמד ברכה: אנחנו נתבשרנו לפני כמה ימים שבמקומות שנכללו במפעלי ההזנה, רק 50% באמת מקבלים הזנה.

מוחמד ברכה: בקרב האוכלוסייה ביישובים הערביים בעיקר, הדבר הזה אינו מתקיים.

מוחמד ברכה: בקשר לחוק חינוך חינם לבני שלוש וארבע - החוק הזה איננו מיושם, וכל פעם באים ובועטים בו יותר החוצה מחוק ההסדרים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני עושה את זה טלגרפית ואני מתנצל.

מוחמד ברכה: בנושא של מחסור בחדרים, הממשלה אישרה למשרד החינוך לבנות בחמש השנים הבאות 7,000 חדרים.

מוחמד ברכה: אני אומר לכם שהמחסור ביישובים הערביים הוא כ-5,000 חדרים, וכל שנה מתבקשים 450 חדרים כדי להדביק את הריבוי הטבעי.

מוחמד ברכה: תעשו חשבון פשוט, בתוך חמש שנים המגזר הערבי לבדו חייב לקבל תוספת של 7,500 חדרים, וכאן מקצים 7,000 לכל מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: המשמעות של העניין הזה היא להנציח את המחסור בחדרי לימוד.

מוחמד ברכה: אני רוצה גם לדבר על סל הבריאות, ואני לא רוצה להוסיף על מה שאמר, נדמה לי אתמול, חבר הכנסת אורון בכל מה שקשור, שהאמת היא שהתקציב שמיועד לסל הבריאות הוא אפס בהתחשב בכך שכל התקציב של שנת 2007 כבר נאכל ב-2006.

מוחמד ברכה: בנושא משרד התחבורה יש דיבורים והתבכיינות על כבישים מסוכנים ועל צמתים מסוכנים.

מוחמד ברכה: אבל שום דבר לא נעשה.

מוחמד ברכה: גם בתקציב הנוכחי אין בשורות.

מוחמד ברכה: מדי שבוע, מדי יום, אנחנו עדים להרבה הרוגים בתאונות דרכים.

מוחמד ברכה: זה קורה וחוזר במקומות מסוימים, בעיקר סמוך ליישובים הערביים, ואני לא רוצה לסקור את כולם.

מוחמד ברכה: אבל אני חושב שהתקציב הזה, אין בו בשורת חיים.

מוחמד ברכה: בתקציב הזה לא רק שאין שר רווחה, אלא אין רווחה.

מוחמד ברכה: אני באמת רוצה לבוא כאן ולהתרעם על מה שפורסם היום בשמו של שר האוצר הקודם, בנימין נתניהו, שדיבר באחד החוגים של החרדים.

מוחמד ברכה: כדי להרגיע את החרדים הוא התפאר בכך שקיצוץ קצבאות הילדים הביא לכך שיש "קיצוץ" בילודת ערבים.

מוחמד ברכה: אני חושב - אולי נתניהו אינו מבין את התהליכים החברתיים שמתרחשים, גם בחברה הערבית, של משפחות יותר קטנות, אבל אם זו המטרה, אני חושב שהיא כשלעצמה היא מטרה גזענית, פסולה.

מוחמד ברכה: הייתי אומר שהתקציב הנוכחי נגוע באותם מושגים של נתניהו, והוא לא רק תקציב מפלה אלא גם תקציב גזעני ותקציב דמוגרפי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, דיברנו הבוקר ואתמול על חוק ההסדרים ועל הקשחת התנאים בחוק ההסדרים.

מוחמד ברכה: בחוק התקציב יש הגדלה של התקציב לתוכנית ויסקונסין.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, הם כבר החליטו, עוד לפני שבאו לסכם את הפיילוט – תוכנית ויסקונסין היא פיילוט - על הרחבתו ועל הארכתו.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום לפחות להסתייגות בעניין הזה ולבוא ולהצביע נגד התוכנית.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מסתכל על סך כל התקציבים המיועדים לאוכלוסייה הערבית במשרדים השונים, אם משרד הבינוי והשיכון, אם משרד הפנים, אם המשרד לתשתיות לאומיות - אמנון, אתה מפריע לי.

מוחמד ברכה: אתה מפריע לי, תשתוק.

מוחמד ברכה: תודה.

גדעון סער: כולם חורגים מסגנון פרלמנטרי.

גדעון סער: קודם כול, הוא חבר הכנסת כהן ולא אמנון.

גדעון סער: "תשתוק" - זה גם לא פרלמנטרי.

מוחמד ברכה: הס מלדבר.

מוחמד ברכה: זה יותר מכובד?

גדעון סער: אני רק יכול לייעץ, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אני מודה לך, אדוני.

מוחמד ברכה: זה היה ברוח טובה.

מוחמד ברכה: אני לא הולך לסקור את התקציבים הצבועים לאוכלוסייה הערבית ולציבור הערבי במסגרת המשרדים השונים, אבל די בשורה האחרונה כדי לדבר על הכול.

מוחמד ברכה: מדובר על סכום של 560 מיליון שקלים צבועים המיועדים למגזר הערבי, שהם 4.7% מכלל תקציב הפיתוח, לפי הצעת התקציב של 2007, שהוא 12 מיליארד שקלים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, לא צריך להתעמק בספר התקציב ובמספרים שם.

מוחמד ברכה: די לראות את המציאות העגומה: אם ב-1992 היה שיעור הילדים הערבים שחיו מתחת לקו העוני 41.8%, ב-2005 הוא 63%, והמגמה היא מגמת עלייה.

מוחמד ברכה: אם רוצים לגדל אוכלוסייה או להתייחס אליה כאוכלוסייה מוקצית, ענייה מרודה, אני בטוח שזה לא יהיה לטובת אף אחד במדינה ולא לטובת הערכים של שוויון, שכביכול יש כל מיני אנשים שמנסים להתפאר בהם.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת ברכה.

גדעון סער: אני מודיע שעם הדוברים הבאים אקפיד יותר על מסגרת הזמן.

גדעון סער: ברגע זה אני עוצר את הדיון עד להופעת אחד משרי ממשלת ישראל באולם.

גדעון סער: אני לא יכול להשלים עם זה.

גדעון סער: אתה הדובר הבא, חבר הכנסת טיבי?

גדעון סער: אתה היית מוכן להשלים עם זה שתדבר ללא נוכחות שר במליאה?

גדעון סער: הנה, נכנס שר.

מוחמד ברכה: היית יכול לתת לי להמשיך לדבר עד שייכנס שר.

גדעון סער: גם את זה עשיתי.

גדעון סער: חבר הכנסת כהן הסב את תשומת לבי לעובדה הזאת עוד במהלך דבריך, חבר הכנסת ברכה.

גדעון סער: חבר הכנסת אחמד טיבי, לרשותך חמש דקות.

אחמד טיבי: עשר דקות.

גדעון סער: חמש.

גדעון סער: אדוני לא מעודכן.

גדעון סער: ועדת ההסכמות קיצרה את הסבב האחרון.

אחמד טיבי: של כולם, ללא אפליה מטעמי דת, גזע ומין?

גדעון סער: יש אפליה לטובת הסיעות הקטנות, אשר מקבלות אותו זמן כמו הסיעות הגדולות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מכל חברי הכנסת שעלו – ואני עקבתי אחרי רבים מחברי הכנסת - עדיין לא מצאתי אחד שאמר שהתקציב הזה הוא תקציב טוב.

אחמד טיבי: אותך לא שמעתי, חבר הכנסת יצחקי.

גדעון סער: חבר הכנסת יצחקי הוא הדובר האחרון.

אחמד טיבי: יכול להיות שאתה תפתיע ותגיד את הדברים האלה, אבל אתה אדם ישר והגון, ולכן אני צופה שבין 120 חברי הכנסת לא יימצא אדם בלתי סביר כזה.

אחמד טיבי: רבים מחברי הקואליציה תקפו בשצף קצף את התקציב, ואז, כשאתה מנהל ישיבה, אתה כבר מההתחלה שואל: אבל אתה בעד התקציב, אדוני, או נגד התקציב?

אחמד טיבי: אתה תוהה: אם כל הדוברים היו נגד התקציב, למה יש לו בסופו של דבר רוב מוחץ כזה, חבר הכנסת מיסז'ניקוב?

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: אתה לא אשם, אבל אתה דוגמה לאנשים שמתנגדים לתקציב אבל מצביעים עבורו.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מדבר אלי?

אחמד טיבי: אתה ועמיתיך.

אחמד טיבי: לא נורא שאני פונה אליך ואומר: למה אתה נגד התקציב מבחינה מהותית ומצביע עבורו בסופו של דבר?

סטס מיסז'ניקוב: - - -

אחמד טיבי: אתה חבר הכנסת היחיד שמחפשים אותו, שאומר: התקציב הוא טוב, רבותי, תצביעו עבורו?

אחמד טיבי: אני רוצה לראות את הקמיקאזה שיבוא לדוכן ויאמר את הדברים האלה כאן: התקציב הוא טוב.

אחמד טיבי: שמעתי את חבר הכנסת גלנטי, חבר כנסת בכיר בקואליציה של הכנסת הזאת, והוא תקף בחריפות רבה את התקציב, ואפילו אמר שזה יתבטא בהצבעה שלו, חבר הכנסת יצחקי.

אמנון כהן: זה היה שרוני, לא גלנטי.

אחמד טיבי: לא, אני ניהלתי את הישיבה.

אחמד טיבי: זה היה חבר הכנסת גלנטי.

אחמד טיבי: לשרוני אנחנו רגילים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתייחס לאחד האלמנטים המעניינים בתקציב הזה, והוא תקציב משרד התרבות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מתן וילנאי, אתה היית שר התרבות.

אחמד טיבי: כמה ממאות המיליונים האלה צבועים לצרכים של פיתוח או לצרכים של קידום התרבות ביישובים הערביים?

אחמד טיבי: כמה לדעתך, חבר הכנסת יצחקי?

אחמד טיבי: נגיד 400 מיליון, כמה מהם ליישובים הערביים?

אחמד טיבי: לתרבות במגזר הערבי?

אביגדור יצחקי: 4%.

אחמד טיבי: אתה אדם אופטימי.

אחמד טיבי: אפס, ואני רציני.

אחמד טיבי: לא 4%, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

אחמד טיבי: אין צביעה אפילו של גרוש אחד בתקציב.

אחמד טיבי: אין צביעה.

מתן וילנאי: לא יכול להיות.

מתן וילנאי: כשאני הייתי שר התרבות היה תיאטרון בחיפה שקיבל תמיכה של המשרד.

מתן וילנאי: גלריות במגזר הערבי קיבלו תמיכה של המשרד.

אחמד טיבי: אדוני, קראתי את ספר התקציב.

אחמד טיבי: יש כאן אפילו דוח של מרכז "מוסאוא", שמתייחס גם לנושא הזה.

אחמד טיבי: אנשים בודקים ביסודיות.

אחמד טיבי: קראתי את דוח "מוסאוא", שהועבר אל חברי הכנסת כולם.

אחמד טיבי: כדאי שתקראו את הדברים האלה, אף-על-פי שאתם לא מגלים עניין רב בצרכים האלה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת וילנאי, אני לא יודע מה היה בתקופתך, יכול להיות שאתה צודק.

מתן וילנאי: המשרד הראשון שמינה סמנכ"ל ערבי היה משרד התרבות.

אחמד טיבי: מה זה מעניין אותי מנכ"ל ערבי כאשר אין תקציב?

אחמד טיבי: אין סינמטקים במגזר הערבי - למה?

אחמד טיבי: יש תיאטרון - אי-אפשר לתמוך?

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: זו אמירה, חבר הכנסת וילנאי, של ממשלת ישראל.

אחמד טיבי: זאת אמירה פטרנליסטית, בוטה, מתנכרת, בלתי מתחשבת בצרכים הבסיסיים של אוכלוסייה, של קולקטיב.

אחמד טיבי: יש תרבות אבל אין תקציב.

אחמד טיבי: יש תקציב – אתה יכול למצוא תקציב של עמותה לקידום פסאודו-תרבות של מגזר זה או אחר, אבל לערבים אין.

אחמד טיבי: זאת לא אמירה של ממשלת ישראל?

אחמד טיבי: היות שהזמן קצר ושר הבריאות כאן - - -

גדעון סער: הזמן לא קצר; הזמן תם.

אחמד טיבי: כן, כי הפריעו לי.

גדעון סער: מי הפריע לך, חבר הכנסת טיבי?

אחמד טיבי: הקואליציה.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על תמותת תינוקות.

אחמד טיבי: בישראל, אדוני היושב-ראש, בשנת 2005, נולדו 143,657 תינוקות.

אחמד טיבי: נפטרו 644, ו-151 ילדים מתחת לגיל חמש.

אחמד טיבי: סך הכול: 795 תינוקות וילדים מתחת לגיל חמש.

אחמד טיבי: שיעור פטירת התינוקות היה 4.48 ל-1,000 לידות בכלל האוכלוסייה.

אחמד טיבי: שיעור הפטירה של ילדים מתחת לגיל חמש היה 5.53 ל-1,000 לידות, כאשר שיעור פטירת התינוקות היה 3.23 ל-1,000 לידות חי של יהודים ואחרים ו-7.9 ל-1,000 לידות חי במגזר הערבי.

אחמד טיבי: תמותת תינוקות מהווה מדד חשוב ביותר, אדוני השר, להערכת מצב הבריאות של המגזר עצמו, של הקולקטיב, של התת-קבוצה ושל החברה בישראל בכללותה.

אחמד טיבי: כאשר אתה מדבר על תמותת תינוקות בשיעור כל כך גבוה – אגב, גבוה אצל ערבים פי-2.78 בהשוואה ליהודים – זה אומר דורשני.

אחמד טיבי: זה אומר שצריך להעלות את ההשקעות שיביאו לירידה של כל מיני פקטורים – אין לי זמן, אדוני היושב-ראש, ואני מודה לך על אורך רוחך – ויביאו להפחתה בשיעור תמותת תינוקות בארץ באופן כללי.

אחמד טיבי: כי בהשוואה לשבדיה יש עדיין מה לתקן בישראל.

אחמד טיבי: בהשוואה למדינות סקנדינביה יש מה לתקן.

יעקב בן-יזרי: אתה מביא בחשבון את הלידות בתוך הבית ובתוך האוהל?

אחמד טיבי: אמרתי שיש פקטורים רבים.

אחמד טיבי: אחד הפקטורים הוא חוסר סניטריה לפעמים כשיולדים בפריפריה.

אחמד טיבי: אבל בצפון לא יולדים בבית.

אחמד טיבי: אתה מתכוון לדרום.

אחמד טיבי: בצפון לא יולדים בבית, ובכל זאת שיעור התמותה בקרב האוכלוסייה הזאת גבוה פי-2.2 לפחות - בצפון - בהשוואה בין יהודים לערבים, וזה אומר הכול.

אחמד טיבי: לכן זאת אמירה באמצעות מספרים בהשוואה לאמירה הבוטה של העדר תקציב התרבות של ממשלת ישראל ליישובים הערביים.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת טיבי.

גדעון סער: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת אמנון כהן מסיעת ש"ס.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת שמואל הלפרט.

גדעון סער: לרשותך חמש דקות, בבקשה.

גדעון סער: אני מבקש לסגור את הדיסקוטק שם מאחור.

גדעון סער: זה פשוט בלתי סביר.

גדעון סער: פתחו דיסקוטק שם מאחור.

אחמד טיבי: המשפט הזה יופיע אצל נדב פרי.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, תוציא צו סגירה.

גדעון סער: למה בערוץ-10 ולא בערוץ-2?

אחמד טיבי: היום יום רביעי.

אחמד טיבי: כבר היה - - -

משה שרוני: היום זה י"ג בטבת.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, תקציב המדינה הוא אולי החוק החשוב ביותר שאנו מצביעים עליו במהלך השנה, חוק שלפיו נקבעים סדרי העדיפויות הלאומיים, הכלכליים והחברתיים.

אמנון כהן: יום אישור התקציב הוא יום של חשבון נפש לאומי, ואני בטוח כי כל היושבים באולם חשים כמוני בכאב הוויתורים לצד חלק מההישגים שהגענו אליהם.

אמנון כהן: מבחינת יעדי התקציב – באמצעות מדיניות נוקשה של הגבלת הגידול בתקציב ל-1.7% משנה לשנה, ממשיך לרדת בהדרגה אחוז ההוצאה הממשלתית ביחס לתוצר.

אמנון כהן: השנה צפוי החוב הממשלתי לעמוד על פחות מ-90% מהתוצר, זאת בהשוואה למעל 100% בשנת 2004.

אמנון כהן: מגמה זאת מקרבת את ישראל למדינות המפותחות, שבהן המגזר הציבורי קטן בהרבה.

אמנון כהן: הקטנת הוצאות הממשלה מקלה את הנטל שהמשק נושא על גבו ותוביל בעתיד להפחתת מסים ולצמיחה שמפירותיה ייהנו כל השכבות באוכלוסייה.

אמנון כהן: תקציב 2007 שאנחנו עומדים להצביע עליו מביא עמו כמדי שנה בשורות טובות לצד ויתורים כואבים וגזירות קשות.

אמנון כהן: אך המאפיין החמור ביותר בתקציב הנוכחי הוא לא סעיף כזה או קיצוץ אחר, למרות חשיבותם הגדולה של כל סעיף סעיף, אלא נושא גדול הרבה יותר, שכולל בתוכו בעצם את כל הנושאים ואת כל הסעיפים.

אמנון כהן: אני מדבר על התקציב עצמו ואופן הגשתו, על העובדה שמדינת ישראל מנהלת את מדיניותה הכלכלית על בסיס שנתי.

אמנון כהן: בצורה הזאת אין כל אפשרות לתכנון ארוך טווח שידאג לקידום האינטרסים של החברה כולה, פריפריה ומרכז, חלשים וחזקים, בראייה מערכתית, באופן מחושב ונבון.

אמנון כהן: השינויים והרפורמות החיוניים לכלכלת ישראל הצומחת והדינמית הם מורכבים, ולכל שינוי יש השלכות ניכרות הן על חיי היום-יום של אזרחי ישראל והן על משתני המקרו של המשק - - -

גדעון סער: אני מפסיק את הדיון עד אשר יהיה שם שקט.

גדעון סער: הפסקה של חמש דקות.

גדעון סער: (הישיבה נפסקה בשעה 20:57 ונתחדשה בשעה 21:01.)

גדעון סער: חבר הכנסת כהן, אדוני סגן המזכיר, בהנחה שיהיה שקט, אנחנו נקיים את הדיון.

גדעון סער: אני משוכנע שכעת, כאשר מנכ"ל הכנסת הגיע לכאן, מייד ישררו שלום וביטחון.

גדעון סער: חבר הכנסת אמנון כהן, אני מאפשר לך שתי דקות.

אמנון כהן: דיברתי על כך שהתקציב שלנו יהיה תקציב לטווח ארוך.

אמנון כהן: תקציב 2007, שאנחנו עומדים להצביע עליו, מביא עמו כמדי שנה בשורות טובות לצד ויתורים כואבים וגזירות קשות.

אמנון כהן: אך המאפיין החמור ביותר של התקציב הנוכחי הוא לא סעיף כזה או אחר, אף שלכל סעיף יש חשיבות רבה מאוד, אלא נושא גדול הרבה יותר, שכולל בתוכו את כל הנושאים ואת כל הסעיפים.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אני מדבר על התקציב עצמו ועל אופן הגשתו, על העובדה שמדינת ישראל מנהלת את מדיניותה הכלכלית על בסיס שנתי.

אמנון כהן: בצורה כזאת אין כל אפשרות לתכנון ארוך טווח, שידאג לקידום האינטרסים של החברה כולה, פריפריה ומרכז, חלשים וחזקים, בראייה מערכתית, באופן מחושב ונבון.

אמנון כהן: השינויים והרפורמות החיוניים לכלכלת ישראל הצומחת והדינמית הם מורכבים.

אמנון כהן: לכל שינוי יש השלכות ניכרות הן על חיי היום-יום של אזרחי ישראל והן על משתני המקרו של המשק.

אמנון כהן: אין זה סוד כי בישראל יש תהפוכות פוליטיות רבות, ממשלות קמות ונופלות, אבל דווקא משום כך חשוב לפעול לכינון תקציב רב-שנתי, שיבטיח רציפות במדיניות למרות התחלופה בכנסת ובממשלה.

אמנון כהן: לכן, כבר לפני 15 שנים הוכנס תיקון בחוק-יסוד: משק המדינה, שלפיו יש להכין מדי שנה תקציב רב-שנתי, שיונח על שולחן הכנסת עם חוק התקציב, כפי שמקובל במרבית המדינות המפותחות, ויכלול את החלקים הבאים: בחלק הראשון יש לבנות תחזית להוצאות והכנסות המשק בטווח הבינוני של עד חמש שנים.

אמנון כהן: משק המתנהל משנה קלנדרית אחת לשנה קלנדרית שנייה לא יכול בכלל לקיים או לקדם מדיניות כלשהי.

אמנון כהן: אין כמעט שום דבר מהותי שאפשר לעשות בשנה אחת בלבד.

אמנון כהן: הכנת תקציב לטווח בינוני של חמש שנים תאפשר העמדת פרויקטים בתחום התשתיות, כמו רכבת ישראל החיונית כל כך לחיזוק הפריפריה.

אמנון כהן: פיתוחה מתעכב, והתקציב הנדרש לה הולך ותופח.

אמנון כהן: אבל בניגוד לפיתוח הרכבת, שזו תוכנית בעלת מתווה הוצאות והכנסות ברור יחסית, יש נושאים שטווח הזמן שלהם ארוך בהרבה, ומקור ההכנסות הנובע מהם אינו כה פשוט וברור.

אמנון כהן: כך, למשל, נושאים כמו השקעה בחינוך, בטיפול רפואי מונע ובאיכות הסביבה, שיש הסכמה רחבה שההשקעה בהם כיום היא חיונית למען עתיד טוב יותר, ובוודאי משתלמת כלכלית לאורך זמן, מתקשים לקבל את תשומת הלב הראויה במסגרת התכנון התקציבי המקובלת בישראל כיום.

אמנון כהן: התקציב בצורתו הנוכחית אינו מאפשר ליצור תהליכים בונים במשק הישראלי, כאלה המבוססים על חשיבה ועל אורך רוח.

אמנון כהן: לכן יש להכניס בו שינוי מבני כפי שתיארתי, ובהקדם.

אמנון כהן: במהלך השנה הקרובה אפעל לקידום מדיניות של חשיבה לטווח ארוך בתקציב המדינה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אני קורא לכם לקחת עמי חלק בצעד חשוב זה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, התקציב העומד בפנינו רחוק מלהיות מושלם.

אמנון כהן: במהלך שנת 2007 נעשה כל מאמץ לקדם את הנושאים החברתיים, שלא באו לידי ביטוי מספיק בתקציב הנוכחי.

אמנון כהן: אני קורא גם לממשלה לשים דגש בהחלטותיה העתידיות על צמצום הפערים בחברה הישראלית.

אמנון כהן: אנו עם רווי סבל ורדיפות, עם שבכל דור ודור עומדים עליו לכלותו.

אמנון כהן: הגיע הזמן לחיות את חיינו כאן בארץ המובטחת בכבוד, מתוך גאווה, בשוויון חברתי ומתוך הזדהות לאומית, ובידנו הדבר.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: תודה לך, חבר הכנסת אמנון כהן.

גדעון סער: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת שמואל הלפרט מטעם סיעת יהדות התורה, ואחריו – יושב-ראש סיעת גיל, חבר הכנסת משה שרוני.

גדעון סער: בבקשה, אדוני, לרשותך חמש דקות.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, לי נאמר היום בצהריים שיש לי עשר דקות.

גדעון סער: אני הודעתי קודם, שוועדת ההסכמות קיצרה את הסבב האחרון של כלל הדוברים לחמש דקות.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דור הולך ודור בא, ממשלה הולכת וממשלה באה, ורק הגזירות הכלכליות נשארות.

שמואל הלפרט: כל הגזירות הכלכליות של הממשלה הקודמת ממשיכות להכות במגזר החברתי ללא רחם.

שמואל הלפרט: ממשלת שרון, לפיד ונתניהו, שגזרה את הגזירות הכלכליות הנוראיות על העשירונים התחתונים בלבד ופגעה פגיעה אנושה בציבור גדול, נעלמה מהמפה הפוליטית, אולם לצערנו הרב הגזירות נמשכות על-ידי הממשלה הנוכחית ללא כל שינוי.

שמואל הלפרט: ממשלת שרון-לפיד אמרה בשעתה, שהגזירות הכלכליות הן כורח המציאות והן נועדו כהוראת שעה להבראת המשק לתקופה קצרה, ומייד אחרי שמצב המשק ישתפר יוחזר המצב לקדמותו.

שמואל הלפרט: עברו חמש שנים והמצב הכלכלי השתפר בצורה משמעותית, אך למרות זאת הגזירות הכלכליות ממשיכות להכות בנו, ועוד נוספות גזירות חדשות לבקרים.

שמואל הלפרט: מספר העניים עולה משנה לשנה בצורה חסרת תקדים.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, מיליון ו-600,000 עניים ו-760,000 ילדים החיים בעוני, ברעב ובסיכון חיים הם פצצה מתקתקת, שאם הממשלה לא תשכיל לפרק אותה, היא תתפוצץ לנו במלוא העוצמה, ולא יהיה כוח בעולם שיוכל למנוע זאת.

שמואל הלפרט: הקיצוץ האכזרי בקצבאות הילדים, שהסתכם ב-50%, גרם לכך שכל ילד שלישי במדינת ישראל הוא עני וכל ילד שני במשפחות ברוכות ילדים הוא עני.

שמואל הלפרט: היום מתברר שלא היתה כל הצדקה לבצע את הקיצוץ האכזרי, שגזל את הלחם ואת כוס החלב ממאות אלפי ילדים, משום שהכסף אינו כסף ממשלתי, הוא כסף של הביטוח הלאומי, של כל אזרחי ישראל.

שמואל הלפרט: כתוצאה מהקיצוץ הנורא הצטברה בקופת הביטוח הלאומי בענף הילדים רזרבה של 55 מיליארד ש"ח, כשבחלק מהכסף היו יכולים להציל מאות אלפי ילדים מרעב.

שמואל הלפרט: מה שקורה היום הוא שיש מאות אלפי ילדים רעבים מצד אחד, ורזרבה של 55 מיליארד שקלים בענף הילדים בביטוח הלאומי מצד אחר.

שמואל הלפרט: מתברר שהקיצוץ הזה לא נעשה מפני שחסר כסף.

שמואל הלפרט: לא חסר כסף.

שמואל הלפרט: אחד השרים הבכירים אמר לי שהקיצוץ הוא אידיאולוגי.

שמואל הלפרט: הממשלה מוטרדת מה"פן ירבה" של המגזר החרדי, למרות המצב הדמוגרפי והצטמקותו של העם היהודי בארץ ובעולם.

שמואל הלפרט: מתברר שיש שני מגזרים שהממשלה הקודמת והממשלה הנוכחית החליטו לפגוע בהם: המגזר החברתי והמגזר החרדי.

שמואל הלפרט: תקציב הישיבות, שבשנת 2002 היה 1.032 מיליארד שקלים, קוצץ ב-70%, ובשנה האחרונה קוצץ פעם נוספת ב-13% - מ-350 מיליון אשתקד ל-310 מיליון השנה.

שמואל הלפרט: ברצוני לשאול את שר האוצר: האם יש עוד מגזר אחד במדינת ישראל שקוצץ התקציב שלו בסדר-גודל של הקיצוץ בתקציב הישיבות, וזאת בשעה שכל קיומנו כאן בארץ-ישראל הוא אך ורק בזכות הישיבות ולימוד התורה.

שמואל הלפרט: תקציב התרבות החרדית קוצץ ב-96 מיליון שקלים ל-46 מיליון – קיצוץ של כ-50%.

שמואל הלפרט: תלמיד בישיבה קטנה, שקיבל בעבר 340 שקלים בחודש, מקבל עכשיו 100 שקלים בלבד.

שמואל הלפרט: נוסף על כך, החלק של שכר הלימוד המדורג מקוצץ זה כשלוש שנים ב-25%.

שמואל הלפרט: שכר הלימוד המדורג לישיבות הקטנות עלול להיות מחוסל בהוראת הבג"ץ, בגלל נושא הליבה.

שמואל הלפרט: תקציב משרד הרווחה לפנימיות של הישיבות ירד מתעריף של 520 שקלים ל-200 שקלים – ירידה של כ-60%.

שמואל הלפרט: משרד הדתות חוסל בלי להכין אלטרנטיבה ראויה שתמלא את הפונקציות שלו בצורה מסודרת.

שמואל הלפרט: כתוצאה מכך נוצר תוהו ובוהו, ואלפי עובדים - רבנים, משגיחים - לא קיבלו משכורת חודשים רבים.

שמואל הלפרט: יש כאלה שלא קיבלו שכר שנה שלמה.

שמואל הלפרט: אין מנוס מלהגיע למסקנה שגורמים מסוימים במדינת ישראל החליטו להתנכל לכל תחום שקשור ללימוד התורה ולשירותי הדת, פעם בנימוק של קריטריונים ופעם בגלל פרשנות של משפטנים שנועדה להקשות על מוסדות התורה ועל לומדי התורה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, לפני שנה היו בחירות במדינת ישראל וכל המפלגות הלכו לבחירות עם הססמה של פתרון המצוקות החברתיות, שכר מינימום, החזרת קצבאות הילדים ועוד ועוד.

שמואל הלפרט: לא עברה שנה מהבחירות - ודממה.

שמואל הלפרט: מי זוכר היום את שכר המינימום?

שמואל הלפרט: מי מדבר היום על קצבאות הילדים?

שמואל הלפרט: אני רוצה לומר לכם שהזיכרון של הציבור הוא לא כל כך קצר.

שמואל הלפרט: במוקדם או במאוחר נלך עוד פעם לבחירות והציבור יזכור לכם הכול.

שמואל הלפרט: תודה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת שמואל הלפרט.

גדעון סער: חבר הכנסת משה שרוני, ואחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יעקב אדרי: אולי שחברי הכנסת יוותרו - - -

גדעון סער: כל סיעה רשאית לוותר על זכות הדיבור שלה, בעיקר הסיעות – אם יש כאלה - שאין להן מה לומר.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הבריאות, חברי הכנסת, בסיום הדיון בתקציב 2007 ובהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2007, סיעת גיל, לפי ההסכם הקואליציוני, קיבלה 20% יותר.

משה שרוני: המשמעות של זה היא עוד 120 מיליון שקלים עבור הגמלאים בשנת התקציב 2007.

משה שרוני: זאת, בתקווה ובהבנה עם המשרדים השונים שבמשך השנה יהיו שינויים משמעותיים לטובת הגמלאים.

משה שרוני: צריך להיות ברור לממשלת ישראל ולחברי הכנסת שיש צורך בתיקונים משמעותיים בגמלת הזיקנה, בנושא הסיעוד, הרווחה והבריאות.

משה שרוני: יש צורך להתמסר לנושאים אלה בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים, כמה שיותר מהר, ולהביא לדיון של כל הסיעות, כדי שהנושאים החשובים האלה יהיו בתקציב הבא.

משה שרוני: יש לגבש תוכנית רב-שנתית לגמלאים, כמו גם תוכנית רב-שנתית בנושאי חינוך, רווחה ובריאות.

משה שרוני: בנושא החינוך - סבורני כי הגיע הזמן שלכל תלמיד במדינת ישראל תהיה ארוחה חמה.

משה שרוני: זה עניין שהאוצר לא שם בו דגש.

משה שרוני: נוסף על כך, חסרות כ-6,000 כיתות לימוד במערכת החינוך.

משה שרוני: יש לערוך תוכנית רב-שנתית, וכבר השנה צריכים להתחיל לבנות.

משה שרוני: בנושא הרווחה - יש להקצות משאבים של כוח אדם שחסר, וכן משאבים כספיים בכל מוסדות שירותי הרווחה שהמשרד אחראי להם.

משה שרוני: בנושא הבריאות - יש צורך בהקמת שלושה בתי-חולים נוספים - צריך להתחיל כבר השנה – או לבנות ליד הקיימים יחידות נוספות, שכן היום התפוסה במחלקות פנימיות מגיעה ליותר מ-130%.

משה שרוני: לא ייתכן שבמאה ה-21 יהיה מצב כזה.

משה שרוני: פיקוח על מוסדות שמשרד הבריאות אחראי להם – לא ייתכן שלא יהיה כוח-אדם מספיק לפיקוח, כוח-אדם לטיפות-חלב ואחיות בבתי-ספר.

משה שרוני: לא ייתכן שהחשב הכללי הנוכחי יקבע מדיניות לממשלה ולכנסת וכן יקבע כי חשבי המשרדים הממשלתיים יהיו כפופים אליו בלבד.

משה שרוני: המצב צריך להיות כזה שחשבי משרדי הממשלה יהיו כפופים לחשב הכללי מבחינה מקצועית בלבד, ולא מבחינת מדיניות, פרשנות או כל דבר אחר.

משה שרוני: לא ייתכן שמשרד החשב יקבע מדיניות, יחליט לעצור הוצאת כספים ששר מחליט להוציאם ודברים נוספים אשר באמתחתו של שר האוצר, שהרי לא החשב הוא מתווה המדיניות אלא השר.

משה שרוני: את כל הדברים הללו יש לפתור בתוך זמן קצר, כדי שהמשרדים יתפקדו בצורה ראויה וטובה.

משה שרוני: אם כל הדברים יבוצעו, תקציב 2008 יהיה שונה וללא ויכוחים מיותרים.

משה שרוני: נושא התקציב צריך תפנית, כדי שהעם לא רק יראה אלא גם ירגיש שיש שינוי מהותי בנושאים חברתיים.

משה שרוני: סיעת גיל תצביע בעד התקציב בשל אחריות לאומית.

משה שרוני: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לך, חבר הכנסת שרוני.

גדעון סער: אני מציע לכל הדוברים ללמוד מחבר הכנסת שרוני כיצד ניתן לעמוד במסגרת הזמן.

גדעון סער: עכשיו יעלה נציג סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, יש לנו כל כך הרבה מה לומר על תקציב המדינה, ודאי שלא בחמש דקות.

ניסן סלומינסקי: לכן בחרתי לדבר על נושא אחד שהוא בנפשנו, שנקרא החינוך.

ניסן סלומינסקי: נראה שיש כאילו יד מכוונת שמניפה גרזן על החינוך הממלכתי-דתי, על החינוך הציוני-דתי.

ניסן סלומינסקי: לא להאמין - במקום שניצור גשר וקשר בין חלקי העם, מקצצים, מקצצים וחותכים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן שלוש דוגמאות כדי שנבין במה מדובר.

ניסן סלומינסקי: תקציב החינוך העל-יסודי שלנו, אשר ב-2002 היה בסדר-גודל של 286 מיליון, היום עומד על 120 מיליון - קיצוץ של 70%-60%.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מאמין.

ניסן סלומינסקי: אז מה קורה?

ניסן סלומינסקי: נסגור את המוסדות?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: ההורים יצטרכו לשלם יותר, והם ישלמו, כי אכפת להם מהחינוך.

ניסן סלומינסקי: המכינות הקדם-צבאיות, מי מאתנו לא אוהב אותן – דתי כלא-דתי, כמו שאומרים – מי מאתנו לא רוצה לעודד אותן?

ניסן סלומינסקי: ראינו מה היה במלחמה, כמה דם נשפך, דם בוגריהן, יקירי הצבא.

ניסן סלומינסקי: היינו בטוחים שהמדינה תעודד אותם.

ניסן סלומינסקי: אז מה עושים?

ניסן סלומינסקי: מ-21 מיליון ש"ח קיצצו ל-15 מיליון ש"ח, קיצוץ של 25%.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: ככה, כי יש להם כיפה.

ניסן סלומינסקי: בנות השירות הלאומי, מי מאתנו לא נתקל בהן בכל מקום, בכל פינה?

ניסן סלומינסקי: עבודת קודש, משהו מדהים.

ניסן סלומינסקי: במקום לעודד, מתקציב של כ-60 מיליון ש"ח קיצצו ל-44 מיליון ש"ח.

ניסן סלומינסקי: קיצוץ של יותר מ-25%.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: ככה, כנראה כי הן דתיות.

ניסן סלומינסקי: אקח עוד דוגמה, ואותה אפרט קצת, כדי שנבין: המרכזים להעמקת הזהות היהודית – זה גוף שעובד ב-60 מרכזים, רובם בעיירות פיתוח, שיוצר גשר וקשר ופועל בבתי-הספר הכלליים בחינוך הממלכתי.

ניסן סלומינסקי: דווקא שרת החינוך, שפעם חרתה על דגלה את הגשר והקשר בין חלקי העם, היתה צריכה לעודד את זה.

ניסן סלומינסקי: 60 המרכזים האלה מקיימים 1.2 מיליון ימי תלמיד בשנה, ויום תלמיד הוא ארבע שעות.

ניסן סלומינסקי: התקציב, בבסיס, הוא 1.2 מיליון ש"ח, כלומר על כל יום תלמיד מקבלים 1 ש"ח.

ניסן סלומינסקי: על שעת תלמיד מקבלים 25 אגורות.

ניסן סלומינסקי: אתם מדמיינים לעצמכם במה מדובר?

ניסן סלומינסקי: אנחנו הוספנו לשם פי-שבעה מזה, אבל זה מבחינת המדינה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מה עושים עם התקציב הזה?

ניסן סלומינסקי: גם אותו מקצצים ב-25%, ל-900,000 ש"ח.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: ככה.

ניסן סלומינסקי: אבל יותר מזה, זה לא רק מבחינה כספית, פה פעלו גם מבחינה רעיונית, אמרו: המרכזים האלה צריכים לענות על דרישות דוח-שנהר.

ניסן סלומינסקי: יש מחלקה שתקציבה 20 מיליון ש"ח שצריכה לבדוק את הנושא הדמוקרטי.

ניסן סלומינסקי: הם הלכו ובדקו, ופסלו את כל 60 המרכזים האלה – בלי שמישהו בדק, בלי שמישהו ראה אותם, לפי מערכי שיעור של 11 מרכזים הלכו ופסלו את כולם.

ניסן סלומינסקי: אתן לכם רק דוגמה, כדי שתבינו.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכולם מכירים את הרב מוטי אלון ותנועת "מבראשית".

ניסן סלומינסקי: זו תנועה אדירה.

ניסן סלומינסקי: אין מישהו מאתנו שלא רוצה לעזור.

ניסן סלומינסקי: התנועה עובדת עם התלמידים ועם ההורים בבתי-הספר הכלליים ועושה דברים אדירים.

ניסן סלומינסקי: הלכו והגדירו גם אותם "לא דמוקרטיים".

ניסן סלומינסקי: ממילא הם מקבלים 25% פחות, ובשנה הבאה כל מי שלא דמוקרטי כנראה יפסלו אותו.

ניסן סלומינסקי: עניין אותי לדעת איך אפשר לפסול את הרב מוטי אלון בטענה שהוא לא דמוקרטי.

ניסן סלומינסקי: הוצאתי את דוח הוועדה לראות מה היא כתבה עליו.

ניסן סלומינסקי: בערך "קבלת שבת", כשהם מנסים להסביר לתלמידים מהי קבלת שבת, הם כותבים שאת מצוות הדלקת נרות מקיימת האשה.

ניסן סלומינסקי: מעירים על זה: "פסול".

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי זו תפיסה הלכתית ולא תרבותית-ערכית.

ניסן סלומינסקי: זה שהאשה מדליקה נרות זה פסול, כי זו הלכה ולא משהו תרבותי.

ניסן סלומינסקי: אחר כך: קידוש עושה האב – פסול.

ניסן סלומינסקי: אחר כך דיברו על ספר תורה והסבירו על מעמד הר-סיני – זה פסול.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי עולה בבירור שמקור הסמכות הוא האל.

ניסן סלומינסקי: השם ישמור וירחם.

ניסן סלומינסקי: ובסוף הדוח הערך "ירושלים".

ניסן סלומינסקי: כתוב שאין שם כמעט ירושלים של ימינו, שלא מדברים על ירושלים כבירת מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אצל הרב מוטי אלון ירושלים לא נתפסת כבירת מדינת ישראל ולכן הוא פסול.

ניסן סלומינסקי: תנועת "מבראשית", שכולנו זוכרים שהם העלו לירושלים יותר מ-100,000 הורים ותלמידים מהחינוך הכללי, דבר שלא היה כמותו, וכל ירושלים היתה סתומה; אתם זוכרים?

ניסן סלומינסקי: לא יכולנו לצאת מהכנסת, לפני שלושה או ארבעה חודשים, כי העלו יותר מ-100,000 אנשים לירושלים, בירת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אז הם פסולים.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: כי ירושלים לא נמצאת אצלו.

ניסן סלומינסקי: מאיפה היא יודעת, היא ראתה?

ניסן סלומינסקי: יודעים מה זה?

ניסן סלומינסקי: לא, פסול.

ניסן סלומינסקי: לומר לנו שיש כאן מגמה כוללת – זה ממש מדהים, בממשלה כזאת.

ניסן סלומינסקי: במקום לנסות למצוא גשר וקשר בין חלקי הציבור, לפחות לעודד מכינות קדם-צבאיות – מה יש לכם נגד זה?

ניסן סלומינסקי: בנות שירות לאומי – גם שם לקצץ?

ניסן סלומינסקי: אלה שהולכים ונכנסים לבתי-ספר כלליים כדי לתת קצת קשר וגשר ויסודות – גם את זה לפסול?

ניסן סלומינסקי: גם את זה להוריד?

ניסן סלומינסקי: עד לאן הגענו?

ניסן סלומינסקי: חשבתי ששרת החינוך תישאר פה ותשמע.

ניסן סלומינסקי: דיברתי אתה רבות על זה.

ניסן סלומינסקי: גם ראש הממשלה - - -

גדעון סער: חבר הכנסת סלומינסקי, אני חושש שתתחיל למנות את כל השרים שנעדרים.

ניסן סלומינסקי: הם נעדרים כל השנה אולי.

ניסן סלומינסקי: ראש הממשלה, זאת אחריותו האישית.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו רוצים מדינה אחת – וזה מה שאנחנו רוצים – החינוך הציוני הדתי הוא שרוצה לאחד וליצור גשר וקשר.

ניסן סלומינסקי: זאת הדרך?

ניסן סלומינסקי: לקצץ ולחתוך ולפסול?

ניסן סלומינסקי: לכן מפלגתי תצביע נגד.

שמואל הלפרט: אני לא מבין אותך, מי צריך דת במדינת ישראל?

שמואל הלפרט: מי צריך את זה?

ניסן סלומינסקי: זה לא מה שהם אומרים; הם צריכים רק דת דמוקרטית, מה שנקרא.

שמואל הלפרט: הממשלה הזאת ודאי לא צריכה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: לכן, לצערי, בגלל הדברים האלה, מפלגתי תצטרך להצביע נגד התקציב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים שראש הממשלה ושרת החינוך ידעו לתקן את העוול הנורא בסעיף הזה וגם בסעיפים אחרים.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

יורם מרציאנו: אם הם היו מקבלים 120 מיליון ש"ח הם היו מצביעים בעד.

ניסן סלומינסקי: אבל אז זה לא היה – כל התקציבים היו משתנים אז.

גדעון סער: אתם הייתם מנוף בלתי רגיל להורדת סיעה אחרת מתביעותיה, אבל אתם עצמכם לא קיבלתם.

ניסן סלומינסקי: אבל מפלגת העבודה – מה עם שיקום שכונות, 250 מיליון?

גדעון סער: אמרתי "סיעה אחרת".

גדעון סער: אני לא יודע איזו סיעה.

גדעון סער: עכשיו, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב מסיעת ישראל ביתנו מדבר.

גדעון סער: לרשותך חמש דקות.

גדעון סער: בבקשה.

גדעון סער: אחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

גדעון סער: זה שוב חבר הכנסת חיים אורון?

גדעון סער: בסדר.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, בניגוד לשנים עברו, תקציב המדינה עובר בזמן, וזו תעודת כבוד לכל סיעות הבית הזה ולבית הזה בכלל.

סילבן שלום: סטס, מה התאריך היום?

סטס מיסז'ניקוב: שלושה ימים.

סטס מיסז'ניקוב: עזוב.

שמואל הלפרט: תעודת כבוד לסיעת ישראל ביתנו.

גדעון סער: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, אתה חבר כנסת חדש, ולכן אתה לא יודע שהרבה פעמים תקציב המדינה עבר בזמן באמת.

גדעון סער: תקציב המדינה הפעם לא עובר בזמן; הוא עובר באיחור קל, אבל לא בזמן.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושש שעוד נתפלסף הרבה בזמן הנאום שלי.

גדעון סער: אלמלא העלה את הנקודה חבר הכנסת סילבן שלום, שהיה גם שר האוצר, והוא פרלמנטר ותיק, מן הסתם לא היתה הערה.

גדעון סער: כי הרי הרבה אי-דיוקים נשמעים מעל הדוכן הזה, ואי-אפשר להעיר כל הזמן.

סטס מיסז'ניקוב: אז באיחור קליל של שלושה ימים תקציב 2007 עובר, וזו תעודת כבוד לבית הזה – אני מקווה שעכשיו אף אחד לא יתקן אותי – ואמנה את הסיבות לכך שזו תעודת כבוד.

ראובן ריבלין: תאריכו את הקדנציה של הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו אוהבים לקלל ואנחנו אוהבים קלישאות.

סטס מיסז'ניקוב: צריך גם לתת קרדיט.

סטס מיסז'ניקוב: קרדיט מגיע לכל הבית הזה, אבל קודם כול לשני אנשים, שר האוצר ויושב-ראש הקואליציה.

סטס מיסז'ניקוב: אגיד למה: אם שנת 2006 היתה מסתיימת, נניח, במפולת בבורסה, או בגידול באבטלה או בגידול באינפלציה, או בפיחות השקל, או בהעמקת גירעונות, או בתלאות אחרות, היינו מוצאים את מי להאשים.

סטס מיסז'ניקוב: היינו מפנים אצבע מאשימה קודם כול כלפי שר האוצר, וכמובן כלפי ראש הממשלה, כאחראי-על.

סטס מיסז'ניקוב: במקרה הזה לא היו עוזרים שום הסברים ותירוצים: מלחמה, נפילות "קסאמים" בדרום, משבר בתיירות, משבר עולמי בנפט וכו'.

סטס מיסז'ניקוב: כלום לא היה עוזר.

סטס מיסז'ניקוב: כולנו היינו אומרים שאלה תירוצים, ומה שקובע הוא העובדות והנתונים הסטטיסטיים, שמה שקובע הוא מבחן התוצאה.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, כיוון שנחסכו מאתנו כל אותן תלאות, והעברנו את התקציב, לדעתי, כמו שאנחנו יודעים לקלל או לפחות לא לשבח, הגיע הזמן גם לשבחים, ופה מגיע "שאפו" לשר האוצר ולראש הממשלה.

ראובן ריבלין: יכולנו לעשות את זה שבועיים לפני כן אם הסיעה שלך לא היתה מתנגדת כל כך בוועדת הכספים בכל כך הרבה סעיפים.

סטס מיסז'ניקוב: ברשותך, אמשיך, כבוד היושב-ראש הקודם ונשיא המדינה לעתיד.

סטס מיסז'ניקוב: מגיע לשר האוצר "שאפו"; בתקציב הנוכחי ובחוק ההסדרים הנוכחי הוא חיפש לאורך כל הדרך פשרות והסכמות, ובכוחנות שיש בפוליטיקה הישראלית זה דבר די נדיר.

סטס מיסז'ניקוב: פה מתחברות גם המחמאות ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת יצחקי, שהצליח לפשר בין חלקים בכלל לא שווים בקואליציה הנוכחית והצליח לבנות תמונה שלמה בהרבה שיתוף ובהרבה סבלנות; לא תמיד ברוגע, אבל זה גם חלק מהמשחק.

סטס מיסז'ניקוב: להגיד שזה תקציב אידיאלי, כבוד היושב-ראש, אני כמובן לא יכול.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא החלום של כל אחד מאתנו, אבל זה התקציב האופטימלי שהיה אפשר להשיג.

סטס מיסז'ניקוב: זה תקציב מאולץ בכורח הנסיבות.

סטס מיסז'ניקוב: בוועדת הכספים – ואתה, חבר הכנסת ריבלין, יודע את זה – יש לוח שחבר הכנסת אורון, בדרך כלל, רושם עליו את משאלות לבם של השרים שבאים לבקר אותנו.

סטס מיסז'ניקוב: משאלות לבם בדרך כלל מסתכמות במיליארדים או במאות מיליונים.

סטס מיסז'ניקוב: אני אתן שתי דוגמאות למה לדעתי התקציב הזה לא אידיאלי דווקא לא מהתחום החברתי, האהוב כל כך – אם כי לפעמים רק בתיאוריה – על חלקים רחבים של הבית הזה.

סטס מיסז'ניקוב: כשדנו בתקציב משרד החוץ, למשל, נוכחנו לדעת שלהסברה מיועדים רק 30 מיליון שקלים, שהם תקציב של קבוצת כדורגל ממוצעת - לא "בית"ר ירושלים", חלילה, אלא קבוצת כדורגל ממוצעת - ועם התקציב הזה אנחנו הולכים לקרב.

סטס מיסז'ניקוב: הרי את הקרב לא מנהלים עכשיו בשדה הקרב אלא מעל מסכי טלוויזיה, בתחנות רדיו, באתרי אינטרנט – וזה התקציב שאתו אנחנו הולכים לקרב.

סטס מיסז'ניקוב: ואנחנו שואלים למה ההסברה שלנו מקרטעת - מהסיבות התקציביות, קודם כול.

סטס מיסז'ניקוב: הדוגמה השנייה, משרד התיירות.

סטס מיסז'ניקוב: כל 100,000 תיירים שנכנסים מוסיפים 4,000 מקומות תעסוקה.

סטס מיסז'ניקוב: זה מצמצם את האבטלה.

סטס מיסז'ניקוב: לצורך הגברת התיירות נדרשים 50 מיליון דולר בכל שנה למשך שלוש שנים, אבל אין מאיפה לקחת.

סטס מיסז'ניקוב: התקציב שלנו הוא עוגה, והעוגה, מה לעשות, נגמרת בסופו של דבר.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, כיוון שכולנו יודעים שבשלב כלשהו, חלילה, צפוי גם סיבוב נוסף של התפרצות האלימות, נדרשים סכומי כסף אדירים לביטחון, ואז אנחנו צריכים לשים על כפות המאזניים, זה מול זה, את הרצון לצמצם את האבטלה בהגברת התיירות ואת הצורך למגן טנקים או לחדש מלאי של מטוסים; האם אנחנו רוצים לנצח בהסברה – או לנסות לנצח בהסברה – או שאנחנו רוצים להכין ימ"חים.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הדילמה הקשה.

קולט אביטל: מי צריך הסברה?

גדעון סער: אבל בסכומים של ההסברה שציינת, זה לא עומד בכלל כדילמה מול ההוצאות האלה, כי ציינת תקציבים אחרים.

סטס מיסז'ניקוב: לא משנה.

סטס מיסז'ניקוב: כל מיליון נספר וכל מיליון מושג בקושי, ואם אתה מוסיף אותו במקום כלשהו הוא חסר במקום אחר.

סטס מיסז'ניקוב: אז אנחנו מדברים על אותו הדבר.

סטס מיסז'ניקוב: משתמשים בסכומים קטנים ואולי גדולים, אבל אנחנו מבינים זה את זה.

סטס מיסז'ניקוב: הכול שאלה של העדפה לאומית.

סטס מיסז'ניקוב: היום ההעדפה הלאומית שלנו היא להקצות סכומים גדולים מאוד למערכת הביטחון, ומובן שזה על חשבון דברים אחרים.

סטס מיסז'ניקוב: שתי הדוגמאות הן רק הקצה של הקצה.

סטס מיסז'ניקוב: בסך הכול המשק ירוויח מזה שאנחנו מאשרים את התקציב בתחילת השנה ולא באיחור של שלושה חודשים או חצי שנה.

סטס מיסז'ניקוב: הייתי חבר מועצה ברשות מאוד חשובה, ונוכחתי לדעת שאי-אפשר לתכנן תקציבים של רווחה, של חינוך, של תשתיות, בלי להעביר את התקציב בזמן ובמועד.

סטס מיסז'ניקוב: שמעתי פה את חבר הכנסת , שאמר שמפלגת ישראל ביתנו דאגה למקורבים.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה, בכמה דוגמאות, להגיד לאילו מקורבים דאגנו.

סטס מיסז'ניקוב: דאגנו ל-300,000 קשישים, והורדנו מהם את הנטל של אגרת רשות השידור.

סטס מיסז'ניקוב: אלה המקורבים שלנו – 300,000 במספר.

סטס מיסז'ניקוב: לא ידעתי שיש לנו כל כך הרבה מקורבים.

סטס מיסז'ניקוב: דאגנו למקורבים בהעברת הצעת חוק של חבר הכנסת יורי שטרן לעזור לניצולי השואה.

סטס מיסז'ניקוב: זה, דרך אגב, גם חלומו של שר האוצר, והוא נלחם על זה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אלה מקורבים שלנו, 22,000 נזקקים ניצולי השואה, אני מחבק אותם בחום, וגם את חבר הכנסת יורי שטרן, שלצערי אינו נוכח כאן היום.

סטס מיסז'ניקוב: דאגנו לאלפי חיילים משוחררים בכך ששמרנו על מקומות התעסוקה שלהם, וגם הוספנו עוד שנה של הטבות במס – הצעת חוק של חבר הכנסת אלכס מילר, שיושב פה.

סטס מיסז'ניקוב: אלה עוד מאות אלפי מקורבים, ואנחנו גאים בזה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו תומכים ברשות למלחמה בסמים ובאלכוהול ומוסיפים לה כספים.

סטס מיסז'ניקוב: זאת כמובן עוד קבוצה של מקורבים.

סטס מיסז'ניקוב: ואם מישהו יתעמק בסקר שלפיו כל ילד עשירי במדינת ישראל נגע בסמים - תבינו עד כמה המקורבים האלה חשובים לנו.

סטס מיסז'ניקוב: דבר אחרון – תמכנו במדענים עולים, שמפארים את שמה של מדינת ישראל ואת המוסדות להשכלה גבוהה.

סטס מיסז'ניקוב: ואם אלה מקורבים, אני מודה ומתוודה: אני מאוד רוצה להיות מקורב אליהם.

סטס מיסז'ניקוב: לכבוד ייחשב לי הדבר.

סטס מיסז'ניקוב: מובן שחבר הכנסת לא מחזיק בדעתי, ולא היה רוצה שאלה יהיו מקורבים שלו.

סטס מיסז'ניקוב: סיעת ישראל ביתנו תצביע בעד התקציב מתוך אחריות לאומית, מתוך אמונה שבאילוצים שציינתי זה התקציב הראוי ביותר והאופטימלי, ואולי בעתיד נעשה מקצה שיפורים.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

גדעון סער: הדובר הבא הוא חבר הכנסת חיים אורון מסיעת מרצ-יחד.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שמח לדבר אחרי חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב מסיעת ישראל ביתנו, כי אני הכנתי את רשימת הנושאים שהוא וחבריו תמכו בהם אבל אינם מופיעים בתקציב.

חיים אורון: מאיפה לקחתי את הרשימה הזאת, חברי הכנסת?

חיים אורון: ירדתי עכשיו פעם נוספת לוועדת הכספים, שהיום היינו משוחררים ממנה, והעתקתי מהלוח שבעבר, במשך המון זמן, היתה עליו התמונה של השמן והרזה של שר האוצר לשעבר בנימין נתניהו, ועכשיו מופיע עליו לוח של סכומים – אגב, רק סכומים שכל חברי הוועדה תמכו בהם, חבר הכנסת ריבלין וחבר הכנסת מיסז'ניקוב.

חיים אורון: רק הסכומים הללו.

חיים אורון: לא אילו גחמות של אופוזיציונר כמוני; לא דברים שאדם כמוני, שיש לו דעה שונה מדעתך, תומך בהם.

חיים אורון: רובם ככולם הם דברים שהשרים באו לוועדה ואמרו: בלי הדברים האלה אנחנו לא יכולים למלא את תפקידנו.

חיים אורון: מה, הם לא ידעו שיש מגבלות בתקציב?

חיים אורון: הם לא ידעו שבעיריית ראשון-לציון אם לקחו מפה צריך להביא לשם?

חיים אורון: הם ידעו בדיוק, אבל הם באו – אחרי שבממשלה הם הצביעו בעד.

חיים אורון: הנה הרשימה, ותעצור אותי כשייגמר הזמן, כי אני מודיע מראש שהזמן לא יספיק לי לקרוא את כולה.

חיים אורון: הראשון שהופיע בוועדה הוא שר הבריאות, שיושב אתנו פה.

חיים אורון: הוא ביקש שתי בקשות, לא הרבה: 600 מיליון שקלים לתקציב הבריאות, לרשימה של נושאים מאוד מהותיים כמו פגיות, אחיות בריאות הנפש, הפסקת הדבר המשונה הזה של טיפות-חלב – משונה במובן הזה שעושים עכשיו ניסויים על טיפות-חלב.

חיים אורון: 600 מיליון שקלים.

ראובן ריבלין: הפיילוט.

חיים אורון: הפיילוט.

חיים אורון: הדבר השני – איפה חבר הכנסת יואל חסון, שהוא בכלל מתמצא בפרטי התקציב?

חיים אורון: השר ביקש – לא אני, לא רובי ריבלין – 450 מיליון שקלים לסל התרופות, שהוא באפס.

חיים אורון: השר ביקש – נשאר אפס.

חיים אורון: אחר כך הופיע שר התמ"ת, עם כל סיעת ש"ס.

חיים אורון: אגב, הוא הופיע פעמיים: פעם אחת בדיון הראשון ופעם אחת אחרי ההצבעות והביא את כל ראשי המשק.

חיים אורון: הוא מבקש מאתנו רק 500 מיליון שקלים.

חיים אורון: חברת הכנסת שלי יחימוביץ תאשר שכל משפט שאני אומר מדויק, ואין פה שום רטוריקה.

חיים אורון: 500 מיליון שקלים.

חיים אורון: בלי זה אין חוק עידוד השקעות הון, שמעתם?

רן כהן: והוא צודק.

חיים אורון: והוא צודק.

חיים אורון: אני ממשיך בקצב הזה.

חיים אורון: יכולתי לתאר את זה באופן יותר פלסטי.

חיים אורון: כבר תיארתי את זה אתמול.

חיים אורון: אחריו הופיע אין-שר הרווחה.

חיים אורון: הופיע מנכ"ל המשרד.

חיים אורון: אמר, ופירט – אין לי זמן לפרט - שבלי 300 מיליון שקלים לשירותי הרווחה ברשימה של נושאים מאוד בעייתיים אי-אפשר להתקדם.

חיים אורון: אגב, שר התמ"ת אמר גם שהוא מוכרח – וזה כנראה השיגו, שלי יחימוביץ – 20 מיליון שקל לאכיפת חוקי עבודה.

שלי יחימוביץ': 25.

חיים אורון: אמר גם מנכ"ל משרד הרווחה, אתם שומעים, אני צריך לפחות 40 מיליון שקל כדי להרים את קצבת הסיעוד הראשונה.

חיים אורון: מי שמכיר את הנושא הזה של קצבת הסיעוד הראשונה, של החולים הקשים ביותר, בשביל לתת להם עוד כמה שעות סיעוד בשבוע, שגם זה פחות ממה שהם צריכים – 40 מיליון שקל.

חיים אורון: שר התיירות היה מאוד מדויק, כמו בוז'י, הוא לא צריך איזה מספר עגול של 400 מיליון שקל, הוא צריך 301.

חיים אורון: אם ניתן 301 מיליון שקלים, תבוא גאולה לתיירות בארץ.

גדעון סער: בדרך כלל ברשתות זה 299, מעגלים למטה ולא כלפי מעלה.

חיים אורון: לא, 301, העתקתי את זה מהלוח, תבדקו אותי.

חיים אורון: השר לאיכות הסביבה, גם הוא בחור שמדייק, הוא לא אמר "תנו לי", כי בעצם מי שמכיר את המשרד - אין לו כלום במשרד.

חיים אורון: הוא צריך 288 מיליון שקלים.

חיים אורון: הוא לא רוצה שקל יותר, אבל גם אם יהיה שקל פחות המצב יהיה גרוע.

חיים אורון: הוא קיבל אפס.

חיים אורון: אני רוצה לתת עוד שני נתונים - הרשימה הזאת מצטרפת ל-6 מיליארדים - עוד שני נתונים שאני לא יכול לוותר עליהם.

חיים אורון: הנתון האחד, יושבים פה החברים, כל הוועדה התלכדה סביב הצורך להמשיך ולקיים את המרכז לחקר ימים באילת, בסכום של 8.4 מיליארדי שקלים.

חיים אורון: לא יותר.

שלי יחימוביץ': מיליון.

חיים אורון: 8.4 מיליוני שקלים.

חיים אורון: וכל חברי הכנסת נשבעו שזה יהיה.

חיים אורון: הוגשה הסתייגות בוועדה, כמו בכל הסעיפים הללו - - -

ראובן ריבלין: מה קרה?

חיים אורון: אף אחד לא הצביע, בעצם לא אף אחד, חבר הכנסת אביגדור יצחקי דאג שהרוב יהיו נגד.

חיים אורון: היו כמה שנתנו להם חופש הצבעה, אבל הרוב היה מובטח.

חיים אורון: אף אחד מהנושאים הללו לא עבר.

חיים אורון: והשיא, ובזה אני רוצה לסיים - - -

אביגדור יצחקי: לפי דברי ראש עיריית אילת, חסרים 1.2.

חיים אורון: הנושא האחרון - חבר הכנסת מרציאנו, תעלה אחרי ותתקן אותי - הוועדה, בשתי ישיבות, בשעת בוקר מוקדמת, ב-09:00, עם כל ראשי תנועות הנוער, מהאגודה ועד מק"י - איפה חבר הכנסת ברכה, עד מק"י - אנחנו בעד תוספת 20 מיליון שקל לתנועות הנוער.

חיים אורון: 20 מיליון שקל לכל תנועות הנוער.

גדעון סער: יש הסתייגות כזאת.

חיים אורון: אגב, על כל הדברים האלה, חברי הכנסת שיש להם ייסורי מצפון מהדברים שלי, הלילה אפשר לתקן את זה.

חיים אורון: בכל פעם אני אצעק מהי ההסתייגות שעברה בוועדה, שנפלה בוועדה, שחוזרת לפה, ונראה אתכם מצביעים.

חיים אורון: תודה רבה.

אביגדור יצחקי: מלכודת הדבש.

חיים אורון: מלכודת הדבש תקרא לזה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת אורון.

גדעון סער: חבר הכנסת יורם מרציאנו, יושב-ראש סיעת העבודה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, שרי הממשלה, חברי חברי הכנסת, תקציב 2007, גם אני רציתי לראות אותו אחרת, עם חמלה חברתית גדולה יותר, רציתי לראות סעיפים נוספים בתוך תקציב 2007, שנותנים תשובות ומענה לרבים מאוד משכבות האוכלוסייה הישראלית, שלא פעם אחת עמדתי על הבמה הזאת וביקשתי לדבר בשמן.

יורם מרציאנו: ואני אומר באופן כן וגלוי: לא הצלחנו.

יורם מרציאנו: אבל כשאנו באים היום חשבון עם ממשלה ועם קואליציה שמכהנת פחות מתשעה חודשים, הייתי מבקש מחברי לאופוזיציה קצת הגינות, כי מה שרואים מפה לא רואים משם.

חיים אורון: לא, לא.

יורם מרציאנו: אני לא הפרעתי לך.

יורם מרציאנו: תתנהג בנימוס, תלמד להתנהג.

יורם מרציאנו: אתה איש נאור, תתנהג בנימוס.

יורם מרציאנו: שמעתי אותך, הקשבתי לך, תקשיב גם לי.

יורם מרציאנו: בוא נכבד אחד את השני.

יורם מרציאנו: אנשי האופוזיציה שוכחים, שרק לפני שנה - אמר אדם שכל יום אני לומד לאהוב אותו יותר ויותר, חברי חבר הכנסת רובי ריבלין - היו 55 מנדטים, הליכוד ושינוי, ונשארו 12 מנדטים כתוצאה מהמדיניות החברתית שהובילה ממשלה.

יורם מרציאנו: והרי אנחנו לא באים היום לעשות סיכום של קדנציה, אנחנו בסך הכול תשעה חודשים.

יורם מרציאנו: כתבו עלינו השבוע בעיתון מאוד מכובד במדינת ישראל, שההסכם הקואליציוני נגמר בשוק רמלה-לוד.

יורם מרציאנו: אני שמח על כך, אבל בשוק רמלה-לוד לימדו אותנו לספור, וספרנו טוב.

יורם מרציאנו: כשאני רואה את תקציב 2007, כן, כן, צריך לומר את האמת, נוספו 3 מיליארדי שקלים לנושאים חברתיים במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: אפשר להתווכח, אפשר לומר, אבל אי-אפשר לטעות במספרים.

יורם מרציאנו: וזאת תוספת תקציבית ל-2007.

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר לחברי מהאופוזיציה, אני זוכר את אותם מראות של ביבי נתניהו.

יורם מרציאנו: דיברתם היום על הקצבאות, שמעתי מספסלי האופוזיציה צעקות על הקצבאות, שמעתי.

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר לאותם חברים, שהממשלה הזאת לא מקצצת בקצבאות הילדים ולא מקצצת בקצבאות החד-הוריות, והממשלה הזאת, עם כל הכבוד, לא מקצצת בקצבאות הגמלאים; היא הוסיפה, למורת רוחכם.

יורם מרציאנו: ואני גם מאוד שמח שאתם דואגים מאוד להסכמים הקואליציוניים.

יורם מרציאנו: אני שמח, כחבר כנסת צעיר וחדש במדינת ישראל, שהייתי שותף יחד עם חברי חבר הכנסת אביגדור יצחקי, יושב-ראש הקואליציה, לפוליטיקה אחרת.

יורם מרציאנו: תקציב 2007 הוא תקציב משעמם, למורת רוחכם, כי אתם התרגלתם למראות של ערב הצבעות על תקציב מדינה, התרוצצויות של הרגע האחרון שגם השחיתו את הפוליטיקה במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: והנה באנו, והיינו שותפים למהלך חדש בפוליטיקה ובציבוריות הישראלית, ואנחנו לא רואים את המראות שהורגלתם אליהם במשך השנים, וזה מאוד מאוד קשה.

משה כחלון: בסך הכול 600 מיליון וגמרתם עניין.

משה כחלון: כמו בשוק רמלה-לוד.

יורם מרציאנו: שוק רמלה-לוד הוא מקום שאני גאה בו, וגם אתה.

משה כחלון: אני מוחה על כך שאתם משווים את הממשלה לרמלה-לוד.

יורם מרציאנו: אני מאוד שמח, חבר הכנסת כחלון, אתה הרי איש חברתי.

משה כחלון: תגיד לנו איפה 3 מיליארדים.

משה כחלון: איפה, בקצבאות האבטלה?

משה כחלון: תגיד לי איפה הם, תגיד לעם ישראל.

יורם מרציאנו: סבלנות.

יורם מרציאנו: מיליארד שקל תוספת לחינוך.

יורם מרציאנו: מיליארד שקל למגזר הערבי.

משה כחלון: כמה לשיקום שכונות?

משה כחלון: כמה לעבודה מועדפת?

משה כחלון: כמה לשכר מינימום?

משה כחלון: כמה לגמלאים?

משה כחלון: נו, תגיד, תגיד לעם ישראל.

משה כחלון: ממשלה אכזרית כזאת לא היתה.

יורם מרציאנו: תקשיב טוב.

יורם מרציאנו: ככל שתנסה להשוות את הממשלה הזאת - אנחנו לא עמדנו בפתח של בתי-תמחוי, לחנוך בתי-תמחוי, כפי שאתם עשיתם בממשלה הזאת.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד לכם, אתם לא תחנכו אותנו מה זאת חמלה חברתית.

משה כחלון: הנה הממשלה.

משה כחלון: זאת הממשלה של בתי-התמחוי.

יורם מרציאנו: אני מאוד שמח שהערתי את הדיון הזה היום.

משה כחלון: תשאל את הממשלה אם אין בתי-תמחוי.

משה כחלון: תסתכל עליה.

יורם מרציאנו: האם אתה מוכן להגן עלי, עם כל הכבוד?

רן כהן: בתי-התמחוי ממשיכים לעבוד.

משה כחלון: הם גדלים.

גדעון סער: חבר הכנסת כחלון.

גדעון סער: חבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ריבלין.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ליצמן.

גדעון סער: חבר הכנסת מרציאנו, אפילו לא שמת לב, אבל תוך כדי דבריך הוגבר הווליום במיקרופון שלך, כך שאתה הדובר שזקוק פה הכי פחות להגנה.

משה כחלון: זה לא יעזור לממשלה.

משה כחלון: זה שהוא מדבר חזק, זה לא יעשה אותו צודק, אדוני היושב-ראש.

יורם מרציאנו: אני מתפלא עליך, כחלון, אתה איש קר רוח.

יורם מרציאנו: מה קרה?

יורם מרציאנו: הוצאתי אותך מהכלים?

יורם מרציאנו: קשה לך להתמודד עם האמת, שהיית שותף לממשלה שהביאה ל-760,000 ילדים עניים במדינת ישראל, למיליון וחצי עניים, לאנשים ששמו קץ לחייהם כתוצאה ממצוקה חברתית?

יורם מרציאנו: קשה לך להשלים עם זה?

יורם מרציאנו: תשעה חודשים אנחנו בממשלה, אנחנו מכהנים פחות זמן מזה שבו הצלחתם להרוס את הכלכלה במדינת ישראל, הרסתם את החברה, והציבור העניש אתכם; הציבור העניש אתכם, עם כל הכבוד.

משה כחלון: עכשיו הציבור יעניש אתכם.

יורם מרציאנו: יש לנו עוד שלוש שנים וחצי, חכו בסבלנות.

יורם מרציאנו: אחרי שלוש שנים וחצי אתם תצטמקו ותהיו יותר קטנים, אתם תתרגלו להיות הרבה שנים באופוזיציה, סבלנות.

משה כחלון: יש לכם שלושה חודשים וחצי.

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר, חברי חברי הכנסת, שאני רוצה להודות לסיעת העבודה ולשרי מפלגת העבודה שתמכו וסייעו להעביר את תקציב 2007, שכמו שאמרתי הייתי רוצה לראות בו יותר שינויים.

יורם מרציאנו: אני קורא לראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, מייד אחרי ההצבעה על תקציב המדינה, אני מצפה ממך למנות שר רווחה במדינת ישראל שייתן תשובה ומענה - -

משה כחלון: למה, מה בוער?

משה כחלון: הכול בסדר, הכול בסדר.

משה כחלון: אין בתי-תמחוי.

יורם מרציאנו: - - לנושאים חברתיים במדינת ישראל.

משה כחלון: כולם שבעים.

משה כחלון: למה שר רווחה?

משה כחלון: מה בוער פתאום שר רווחה, יורם?

משה כחלון: שיהיה בעוד שנתיים שר רווחה.

גדעון סער: חבר הכנסת כחלון, קודם כול, הדובר - בסוף דבריו.

גדעון סער: דבר שני, חזרת על הקריאה הזאת בנושא שר הרווחה, והיא היתה ממוקדת כבר בפעם הראשונה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אין בית?

יורם מרציאנו: אני רוצה גם להודות לרוחמה אברהם, יושבת-ראש - - -

גדעון סער: אם אני אוריד את הדובר הזה, הוא יטען שאני מתנכל לו, לכן אני מאפשר לו.

רוני בר-און: תודיע שאחרי הדובר הזה זה נגמר.

גדעון סער: לא, אני אחיל אותם סטנדרטים גם על הדובר שלאחריו.

חיים אורון: כרכתי את כל מה שיורם מרציאנו אמר בחודש האחרון על התקציב.

חיים אורון: אני לא יודע מתי הוא אומר אמת, האם במה שנאמר קודם או במה שאתה אומר עכשיו?

משה כחלון: הוא עושה התרת נדרים.

חיים אורון: אולי היית בהתרת נדרים של ליצמן.

חיים אורון: יש פה קובץ נאומים של יורם מרציאנו.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת מרציאנו.

יורם מרציאנו: אם תראה לי שזה קובץ הנאומים שלי, אני יורד מהבמה ומסיר בפניך את הכובע.

יורם מרציאנו: גם בספר שאתה מחזיק אתה לא אומר את האמת.

יורם מרציאנו: שים לב כמה שאתה לא אומר את האמת לעם ישראל, כפי שאתה רגיל לעשות.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, אל תטעה את הציבור.

יורם מרציאנו: רואים אותנו.

יורם מרציאנו: כשאתה מראה ספר עם הנאומים, אתה הרי לא מראה ספר כזה, עם כל הכבוד.

יורם מרציאנו: אל תהפוך את כנסת ישראל לבדיחה כפי שאתה מנסה לעשות.

יורם מרציאנו: תנהג ביתר כבוד בכנסת ישראל, משום שזה אולי מה שמפריע לך.

גדעון סער: חבר הכנסת מרציאנו, אתה מדבר אל יושב-ראש ועדת האתיקה של הבית.

יורם מרציאנו: מאה אחוז.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, יושב-ראש ועדת האתיקה, מוטב שיאמר את האמת לעם ישראל, ולא יחזיק בספר ויגיד שזה ספר הנאומים של יורם מרציאנו, עם כל הכבוד.

יורם מרציאנו: גם יושב-ראש ועדת האתיקה צריך לומר את האמת.

חיים אורון: סליחה, זה לא הנאומים של יורם מרציאנו.

רן כהן: זה לא ספר הנאומים.

חיים אורון: הנה הוא, אריה אלדד נתן לי את הספר.

יורם מרציאנו: אני גם רוצה להודות, למורת רוחם של אנשי האופוזיציה, על חוק ההסדרים שלעומת השנים הקודמות, שבהן ראינו ספר עב כרס, השנה הוא הצטמק לספר קטן, עד כדי אנורקסיה; להודות לחברי הכנסת מהקואליציה, ובמיוחד ליושבת-ראש ועדת הכנסת רוחמה אברהם, שהובילה מהלך היסטורי, ואני מאמין לשר האוצר שאמר שהוא מקווה שבשנת 2008 אולי נראה את חוק ההסדרים הולך ונעלם מן העולם.

יורם מרציאנו: מתוך אחריות לאומית תצביע היום סיעת העבודה בעד תקציב המדינה, יחד, כסיעה מלוכדת, וזאת מתוך אחריות למדינת ישראל.

יורם מרציאנו: ולחברי באופוזיציה - עוד שנים ארוכות של ישיבה באופוזיציה.

יורם מרציאנו: תודה.

משה כחלון: תשתעשע, תשתעשע, אין לכם הרבה זמן.

דליה איציק: חבר הכנסת סילבן שלום - עשר דקות, בבקשה.

דליה איציק: יסיים חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת – נא לצלצל – נא לשבת במקומות.

דליה איציק: בבקשה.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש - - -

דליה איציק: חמש דקות, אדוני.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: סליחה, טעיתי.

סילבן שלום: אין דבר כזה, לא יכול להיות.

דליה איציק: אתה תדבר רק חמש דקות, כי אני מנהלת את הישיבה.

דליה איציק: בבקשה.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, תקציב 2007 - הובטח לנו שיהיה שונה.

יורם מרציאנו: למי להגיש תלונה על יושב-ראש ועדת אתיקה?

חיים אורון: אתה יכול להגיש לוועדת האתיקה.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו.

יורם מרציאנו: אני אגיש תלונה, כי אתה משקר.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו, מה זה?

דליה איציק: אתה מפריע, חבר הכנסת מרציאנו.

דליה איציק: פעם ראשונה.

יורם מרציאנו: מה אתה מחייך חיוך כזה?

חיים אורון: תרגיע אותו, תרגיע אותו.

יורם מרציאנו: אתה מרמה את עם ישראל.

יורם מרציאנו: יושב-ראש ועדת האתיקה, איך אפשר להאמין לך?

חיים אורון: כל אחד לפעמים - - - מה לעשות.

דליה איציק: בבקשה.

יורם מרציאנו: שקרן.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, אם לא אכפת לך, קראתי לך פעמיים.

דליה איציק: תודה.

סילבן שלום: אפילו מהחמש המובטחות ירדתי לשלוש דקות.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, כשהממשלה הזאת הוקמה אמרו לנו שאין מה לעשות עם תקציב 2006, כי זה תקציב של ביבי, אבל תקציב 2007 יהיה שונה לחלוטין, תקציב 2007 יהיה תקציב של בשורה חברתית אמיתית, תקציב של חזון, וכולנו חיכינו כמובן לראות מה החזון, מה הולך להיות בתקציב 2007 שלא היה בתקציב של ביבי.

רוני בר-און: של מי?

סילבן שלום: של ביבי, שר האוצר לשעבר.

יורם מרציאנו: איפה הוא?

יורם מרציאנו: איפה הוא?

סילבן שלום: חבר הכנסת מרציאנו, אל תהיה דובר הממשלה.

סילבן שלום: אני מציע לך - -

יורם מרציאנו: איפה ביבי?

יורם מרציאנו: אבל איפה ביבי?

סילבן שלום: - - לא כדאי לך, זה לא משתלם אף פעם.

יורם מרציאנו: אתה לא תהיה דובר של ביבי, ואני לא של הממשלה.

סילבן שלום: אני אגיד לך דבר אחד.

סילבן שלום: לקחנו את תקציב 2007, ומה ראינו בו?

סילבן שלום: האם ראינו בו בשורה חברתית?

סילבן שלום: ראינו בו, למשל, חבר הכנסת אורון, דחייה של העלאת שכר המינימום.

סילבן שלום: למה?

סילבן שלום: מדוע לא נותנים את עליית שכר המינימום כפי שהובטח, כפי שמפלגת העבודה חרתה על דגלה?

סילבן שלום: מדוע?

סילבן שלום: מה יש?

סילבן שלום: לא מגיע לחלשים?

רן כהן: כי אתם הקפאתם את שכר המינימום.

סילבן שלום: מדוע לא נותנים ב-1 ביוני כפי שהובטח?

סילבן שלום: דחו ל-1 בדצמבר.

סילבן שלום: אם היו עושים זאת, היו מצליחים להעביר הרבה מאוד אנשים מעבר לקו העוני.

סילבן שלום: מאחר שלא עושים זאת, אני החלטתי להגיש את הצעת החוק להנהגת מס הכנסה שלילי.

סילבן שלום: אני יודע ששר האוצר תומך, הוא בטח יתמוך בהצעה.

אברהם הירשזון: שר האוצר אמר שיש לו זמן לעשות את זה, הוא יגיש את זה לממשלה.

סילבן שלום: מצוין.

סילבן שלום: אני יודע שגם ראש הממשלה תומך בזה.

סילבן שלום: אני אספר לך משהו, שר האוצר.

סילבן שלום: כל חברי הכנסת, כולם, חתמו על הצעת החוק הזאת.

סילבן שלום: 100% חברי הכנסת, אלה שיכולים לחתום - שרים לא יכולים לחתום, יושבת-ראש הכנסת לא יכולה לחתום.

סילבן שלום: ללא תקדים.

סילבן שלום: כולם חתמו, כי הם רואים שאין בשורה.

סילבן שלום: הם רוצים לבוא עם בשורה, ומאחר שאתה רוצה ולא עושה, אנחנו צריכים לעשות במקומך.

סילבן שלום: אולי זה יעודד אותך לעשות, אולי זה יביא אותך להכריח את אנשי משרד האוצר סוף-סוף לקבל את ההחלטה ולהביא לך את העבודה מוכנה.

סילבן שלום: דובר רבות על מפעל ההזנה.

סילבן שלום: איפה מפעל ההזנה?

לימור לבנת: אין.

סילבן שלום: מה קרה אתו?

סילבן שלום: שרת החינוך לבנת, היית אחראית למפעל ההזנה.

לימור לבנת: היו הרבה יותר תלמידים שקיבלו.

סילבן שלום: מה קרה אתו השנה?

לימור לבנת: פחות תלמידים מקבלים הזנה.

סילבן שלום: אדוני שר הבריאות, מה עם סל התרופות?

סילבן שלום: אפס ב-2007, אפס תוספת, אפס שקלים, אפס, כלום.

סילבן שלום: זאת האמת.

אביגדור יצחקי: מה האמת?

סילבן שלום: ניתנה תוספת ל-2006.

סילבן שלום: מה עם 2007?

אביגדור יצחקי: זאת לא האמת.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת סילבן שלום, ב-2006 נתנו מקדמה של 400 מיליון שקלים על-פי ההסכם הקואליציוני, והשאירו את זה בבסיס התקציב.

סילבן שלום: כן, השאירו את זה בבסיס התקציב, אבל אמרו שתהיה תוספת.

חיים אורון: ועדת הסל לא מתכנסת כי אין לה מה לחלק.

סילבן שלום: אין לה מה לחלק.

סילבן שלום: אוקיי, הלאה.

סילבן שלום: בואו נמשיך.

סילבן שלום: מה עם שיקום השכונות?

סילבן שלום: השר הירשזון, אתה גדלת עם כולנו על ברכיו של מנחם בגין, שהקים את מפעל שיקום השכונות, ומה אנחנו שומעים עכשיו?

סילבן שלום: הולכים להוציא את כל השכונות חוץ מ-20.

סילבן שלום: זה החזון החברתי לשכונות?

סילבן שלום: להוציא את שיקום השכונות, אותו מפעל אדיר שהוקם ב-1977 כדי לגשר על הפערים בין ישראל הראשונה לישראל השנייה?

סילבן שלום: אתם שותקים כאילו אפשר לזרוק את השכונות האלה - שכונות בבאר-שבע, שכונות בדרום, בנגב, בירושלים, כפר-שלם, שכונת התקווה.

סילבן שלום: מה, הן כבר לא צריכות שיקום?

סילבן שלום: מוציאים אותן ככה, זורקים אותן.

סילבן שלום: אבל הם ידעו את זה בקרוב, כי מ-1 בינואר אין לזה תקציב, ואנחנו נדאג לומר להם שהדבר הזה איננו.

סילבן שלום: אבל כששמעתי את ידידי הטוב, באמת ידידי הטוב, חבר הכנסת יורם מרציאנו - רציתי להגיד לך, בתור חבר כנסת חדש, שמפלגת העבודה היתה חברה בכל הממשלות.

סילבן שלום: היא בממשלה הנוכחית, היא היתה בממשלת שרון השנייה, היא היתה בממשלת שרון הראשונה והיא היתה בממשלת ברק.

סילבן שלום: מפלגת העבודה היתה בכל הממשלות.

סילבן שלום: אז על מה אתה מלין?

סילבן שלום: הרי הייתם חברים בכל הממשלות.

סילבן שלום: מ-1999, בכל ממשלה אתם בפנים.

סילבן שלום: אין ממשלה שלא הייתם בה.

גדעון סער: אז - - -

סילבן שלום: לכן, אני מציע, כי אתה באמת איש חברתי אמיתי ואני מכיר ומוקיר אותך: אל תיקח את זה על עצמך.

סילבן שלום: אתה לא צריך לעשות את זה.

סילבן שלום: אין שום סיבה שתעשה את זה.

משה כחלון: תן לעמיר פרץ.

משה כחלון: מה אתה מסתבך?

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים להמשיך ולשאול מה קורה עם הצעירים - שאתה באמת דואג להם, חבר הכנסת אורלב.

סילבן שלום: החליטו להעלות להם את גיל הזכאות לאבטלה מ-20 ל-28.

סילבן שלום: צעיר מובטל אחרי צבא לא צריך לקבל דמי אבטלה?

סילבן שלום: לא מגיע לו? הוא נתן שלוש שנים לצבא.

סילבן שלום: חבר הכנסת משה שרוני, ידידי הטוב, הנכד שלך נתן שלוש שנים לצה"ל, וחס וחלילה לא מצא עבודה אחרי שהוא למד באוניברסיטה - - -

משה שרוני: הבעיה היא שיש מקומות עבודה ולא רוצים לעבוד.

סילבן שלום: לא רוצים לעבוד - אוהו, הגענו לעניין בדיוק.

חיים אורון: - - -

סילבן שלום: זו תיאוריה שמקובלת על חלק מהאנשים, שאומרים: כל העניים הם עניים כי הם פרזיטים, כי הם לא רוצים לעבוד.

סילבן שלום: התיאוריה הזאת היא מופרכת.

סילבן שלום: היא תיאוריה שאין לה שום בסיס.

סילבן שלום: היא תיאוריה שאין לה שום אחיזה.

מיכאל מלכיאור: בדיוק.

סילבן שלום: הוא מתווכח אתי.

מיכאל מלכיאור: אז שיגיד את זה.

סילבן שלום: לכן, צריך לדעת שהאנשים האלה, על יסוד האידיאולוגיה הזאת באו ועשו פעולות קיצוץ כואבות ביותר.

סילבן שלום: אבל היום אומרים: זה כבר לא תקציב של ביבי.

סילבן שלום: זה תקציב אחר.

סילבן שלום: אז מה קורה עם גיל הזכאות לאבטלה?

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת שלום, כתוב בעיקרי התקציב 2007, שתקציב 2007 הוא המשך המדיניות הכלכלית של 2003.

סילבן שלום: מצוין.

שלי יחימוביץ': זה כתוב שחור על גבי לבן.

סילבן שלום: חברת הכנסת יחימוביץ, אז אני שואל: מה קורה - - -

חיים אורון: הוא גם - - - ביבי.

סילבן שלום: לא.

סילבן שלום: חבר הכנסת אורון, חוץ מזה, שמעת על חוק זכויות הסטודנט?

סילבן שלום: יש ועדת-וינוגרד; שמעת על הוועדה הזאת?

חיים אורון: אוהו.

סילבן שלום: היא החליטה להפחית את שכר הלימוד.

סילבן שלום: מה לעשות, עם כל הצניעות, והפעם לא אהיה צנוע, שר האוצר היחיד שהוריד את שכר הלימוד היה אני.

סילבן שלום: הורדתי ולא הקפאתי.

סילבן שלום: הורדתי.

רן כהן: בייגה הוריד לפניך.

סילבן שלום: לא.

סילבן שלום: בייגה אפילו היה נגד העניין.

סילבן שלום: אפילו היום, בוועדת-שוחט, הוא רוצה להעלות את שכר הלימוד.

חיים כץ: בשביל זה מינו אותו.

רן כהן: - - -

סילבן שלום: אבל, בוא עכשיו ותן יד להורדת שכר הלימוד של הסטודנטים.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לך, שגם לחבר הכנסת אלכס מילר יש הצעה נכונה.

סילבן שלום: אבל זה לא נגמר.

סילבן שלום: אני רוצה לשאול אתכם: שמעתם לאחרונה מחברת הכנסת יחימוביץ שהחליטו פתאום לחייב את ההורים בתשלום עבור בחינות הבגרות.

סילבן שלום: חבר הכנסת אורלב, כמה זמן לקח לי להעביר את החוק הזה של זכויות התלמיד, כדי שלא ישלמו עבור בחינות הבגרות?

זבולון אורלב: שלוש שנים.

סילבן שלום: שלוש שנים.

סילבן שלום: כמה זמן, כמה ישיבות.

סילבן שלום: והנה, פתאום מחליטים לחייב את התלמידים בתשלום עבור בחינות הבגרות.

קריאה: ממש לא.

סילבן שלום: ממש כן.

קריאה: ממש לא.

סילבן שלום: ממש כן.

סילבן שלום: אני חבר ועדת החינוך, ואני אגיד לך שכן.

קריאה: - - -

סילבן שלום: שנייה אחת.

סילבן שלום: תן לי.

סילבן שלום: הוחלט, בלחץ שלנו, בהחלטה, לפצל את זה מחוק ההסדרים, ואני אמרתי להיפך - שזו שהדרך הנכונה, כדי שאפשר יהיה לדון בו.

סילבן שלום: אבל ההצעה של הממשלה שמונחת לפני הוועדה היא לחייב את ההורים בתשלום עבור בחינות בגרות.

סילבן שלום: אז מה אתה אומר לי לא?

סילבן שלום: חבר הכנסת יצחקי, אתה תמיד - - -

זבולון אורלב: - - - זה עבר קריאה ראשונה.

אביגדור יצחקי: לא יהיה.

סילבן שלום: לא יהיה.

סילבן שלום: אוקיי.

זבולון אורלב: זה עבר קריאה ראשונה.

סילבן שלום: זה גם עבר קריאה ראשונה.

סילבן שלום: מצוין.

סילבן שלום: אני ממשיך.

אביגדור יצחקי: איזה ממשיך?

אביגדור יצחקי: כמה זמן?

סילבן שלום: חכה.

סילבן שלום: גם לך יש אחרי זה זמן לדבר.

סילבן שלום: אתה זוכר את הרכבת?

אביגדור יצחקי: בטח.

סילבן שלום: אתה זוכר?

סילבן שלום: היתה רכבת?

אביגדור יצחקי: היתה.

סילבן שלום: למה אני אומר את זה?

סילבן שלום: כשהחלטנו לעשות את הקו מתל-אביב לבאר-שבע דרך אשקלון, שדרות - -

דליה איציק: אדוני, אתה ודאי שם לב שאתה מזמן עברת את הזמן.

סילבן שלום: - - נתיבות, אופקים ובאר-שבע, אתה היית אפילו שותף.

סילבן שלום: עשינו את הקו לאשקלון - - -

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת סילבן שלום, זה מעשה יחיד של אריק שרון.

אביגדור יצחקי: זה מעשה יחיד של אריק שרון.

סילבן שלום: מצוין.

סילבן שלום: אמרתי גם בקריאה הראשונה שמגיע קרדיט.

סילבן שלום: עשינו את זה עד אשקלון, ופתאום אין נגב.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, לוקחים מיליארד שקל מהרכבות?

סילבן שלום: מה עם הרכבת לכרמיאל?

סילבן שלום: מה עם הרכבת לנתיבות?

סילבן שלום: לאופקים?

סילבן שלום: מה עם המסילה הכפולה לבאר-שבע?

אביגדור יצחקי: יהיה.

סילבן שלום: יהיה.

סילבן שלום: איך, אחרי שהורידו מיליארד שקל?

אביגדור יצחקי: יהיה.

סילבן שלום: מאיפה יהיה?

אביגדור יצחקי: ועוד איך יהיה.

סילבן שלום: ימשיך.

סילבן שלום: אוקיי.

סילבן שלום: יש לי הרבה, אבל דבר עקרוני אחרון, שבאמת תני לי - - -

לימור לבנת: - - - תגיד כל מה שיש לך - - -

סילבן שלום: לא.

סילבן שלום: כי אני עושה כבוד ליושבת-ראש, אף-על-פי שאלה לפני דיברו רבע שעה ו-20 דקות.

דליה איציק: אדוני, היושבת-ראש עושה כבוד לך - -

סילבן שלום: זה נכון.

דליה איציק: - - ועל כן עברת בארבע דקות את הזמן שלך.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לך שקודמי דיברו הרבה יותר.

סילבן שלום: דבר אחרון - אדוני ראש הממשלה, כל ממשלה צריכה לקבל על עצמה סדר עדיפויות, והיא צריכה לקבל החלטה אם היא רוצה להוסיף לביטחון או שמא היא רוצה להוסיף לנושאים החברתיים.

סילבן שלום: אין יש מאין.

סילבן שלום: איתרע מזלי והייתי שר האוצר כשהיו 20,000 פיגועים בשנתיים ו-140 הרוגים בחודש, ונאלצתי להעביר לשר הביטחון בן-אליעזר 7 מיליארדי שקלים על "חומת מגן א'", על "חומת מגן ב'" ועל הגדר.

סילבן שלום: 7 מיליארדי שקלים בשנתיים - זה תקציב מטורף.

סילבן שלום: אבל, לצערי, במקביל הייתי צריך לקחת את זה ממקומות אחרים.

סילבן שלום: אני לא אומר זאת לגנותך.

סילבן שלום: כל ראש ממשלה עד היום, כשבאים אליו עם האיומים הביטחוניים, מכריע בעד הביטחון.

סילבן שלום: אתה יודע למה?

סילבן שלום: אולי לא חושבים על זה, בתת-מודע, אבל הייתי בישיבות האלה הרבה פעמים כשהייתי סגן שר הביטחון, שר האוצר, סגן ראש הממשלה ושר החוץ.

סילבן שלום: הייתי בכל הישיבות האפשריות, האיומים הביטחוניים - אתה יודע, הוועדות הכי סודיות שיש.

סילבן שלום: כל ראש ממשלה יודע שאם תהיה פעם ועדת חקירה, זה יהיה רק על נושא הביטחון.

סילבן שלום: זה אף פעם לא יהיה על נושא החברה.

סילבן שלום: תמיד ישאלו אותו: למה לא נתת מענה, כשהגיע צה"ל, כשהגיעו כוחות הביטחון, כשהגיעו כל אותם גופים עלומים?

סילבן שלום: אמרו: צריך לעשות ככה, א', ב', ג' וד'.

סילבן שלום: נכון שזה מפחיד, ונכון שזה נראה מאיים, אז תמיד נותנים לביטחון.

סילבן שלום: אתה נתת לכיסוי הוצאות הצבא, וזה היה נכון, 8.2 מיליארדי שקלים, אבל 2 מיליארדי שקלים נוספים הם על חשבון חינוך, בריאות ורווחה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

סילבן שלום: לכן, כאשר באים עם סדר עדיפויות כזה, כאשר פוגעים בשכר המינימום, כאשר פוגעים במפעל ההזנה, כאשר פוגעים בשיקום השכונות, כאשר פוגעים בסל התרופות, כאשר פוגעים בצעירים בזכאות לדמי אבטלה, כאשר פוגעים באמצעות תשלום לבחינות בגרות, כאשר פוגעים בתקציב הרכבת במיליארד שקל וכאשר יש כסף לתת לביטחון - כולם צריכים לדעת שזה על חשבון זה.

סילבן שלום: לכן, התקציב הזה, שהיה אמור להיות תקציב שונה לפי ההבטחה, תקציב של חזון, תקציב עם מסר חברתי, הוא תקציב של שנה מבוזבזת שלא יהיה מאחוריו שום דבר.

סילבן שלום: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אחרון חביב – חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: איכשהו הידלדלו הכיסאות.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אביגדור יצחקי: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, חשבתי שהיום ידונו בתקציב מדינת ישראל ובבעיות שיש בו.

אביגדור יצחקי: הדיון היה היום על הקרדיטים – מי אחראי לתוצאות ולפרמטרים שיש היום בכלכלה הישראלית: האם הממשלה הקודמת, או הקודמת לקודמת, או זאת שתבוא אחריה; כל היום: אם זה תלוי בהחלטות של זה או תלוי בהחלטות של ההוא.

אביגדור יצחקי: אף אחד מאנשי האופוזיציה לא עמד פה ואמר:

אביגדור יצחקי: מה זה משנה מי עשה את זה, האינפלציה אפס.

אביגדור יצחקי: זה רע?

אביגדור יצחקי: זה טוב.

אביגדור יצחקי: למה?

אביגדור יצחקי: כי באינפלציה, הדבר שהכי מעוות את חלוקת ההכנסות במשק, העני נעשה יותר עני, והעשיר נעשה יותר עשיר - - -

משה גפני: מי אחראי לזה שיורד גשם?

אביגדור יצחקי: אף אחד לא אומר - -

משה גפני: מי אחראי לזה שיורד גשם?

אביגדור יצחקי: - - למה שערי המטבע נמוכים כל כך.

אביגדור יצחקי: אף אחד לא מציין את זה.

אביגדור יצחקי: חסרים 20 מיליון שקל לתנועות הנוער.

אביגדור יצחקי: אתה יודע מה?

אביגדור יצחקי: זה מאוד חשוב; באמת חשוב.

אביגדור יצחקי: אני מודיע לך – חשוב.

ראובן ריבלין: היתה הבטחה שלכם לתת את הסכום הזה.

אביגדור יצחקי: אבל עם זה, אני אומר לך, יותר חשוב שייכנסו השקעות למדינה בהיקפים כמו שנכנסו השנה ולא נכנסו אף פעם קודם לכן.

אביגדור יצחקי: זה הרבה יותר חשוב.

משה כחלון: אבל מי נהנה מהן?

אביגדור יצחקי: אתה שוב נופל בדיוק לאותה מלכודת, חבר הכנסת כחלון - -

משה כחלון: מלכודת אחת יש לי - - - שיש לך מיקרופון.

אביגדור יצחקי: - - אתה נופל במלכודת שחבר הכנסת אופיר פינס נופל כשהוא אומר שהצמיחה של 5% אינה מחלחלת למטה.

אביגדור יצחקי: גם אתה מוכן להגיד את זה?

חיים אורון: כן.

אביגדור יצחקי: אז אתה טועה.

קריאות: - - -

אביגדור יצחקי: אתה טועה.

אביגדור יצחקי: אתה טועה, ואני אגיד לך איך אתה טועה.

משה כחלון: יש יותר רעבים מאשר בשנה שעברה – זאת האינדיקציה שלי.

אביגדור יצחקי: אתה טועה, כי מי שהריבית במדינה שלו היא חצי אחוז מתחת לריבית האמריקנית ויותר מאחוז מתחת לריבית האירופית משלם מאות שקלים פחות על האוברדרפט שלו.

חיים אורון: מאה אחוז.

אביגדור יצחקי: ומי שהיום אין לו אינפלציה יכול לחלק את קניותיו ל-12 תשלומים, ל-24 תשלומים – למה?

משה כחלון: למי נותנים לייצר אוברדרפט?

משה כחלון: לעשירים.

משה כחלון: העניים לא יכולים לייצר אוברדרפט.

אביגדור יצחקי: כי המוכר מוכן לתת לו, בתנאים של אין-אינפלציה, תשלומים לכל אורך הדרך, כדי שיוכל לסדר את קניותיו.

משה גפני: אבל האוברדרפט - - -

אביגדור יצחקי: ויותר מזה – אני אספר לך גם שדירוג האשראי - - -

דליה איציק: רגע, חבר הכנסת יצחקי.

דליה איציק: חבר הכנסת שלום, קודם ראיתי את חבר הכנסת יצחקי שותה בשקיקה את דבריך.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: החברים כץ.

אביגדור יצחקי: - - - כשדירוג האשראי של מדינת ישראל עולה זה לא רק בגלל הפרמטרים.

אביגדור יצחקי: זה גם בגלל הממשלה, כשיודעים שממשלה מעבירה תקציב ב-3 בינואר – כי 31 בדצמבר היה יום ראשון, והימים ראשון, שני ושלישי היו חגם של המוסלמים, חג הקורבן, ואנחנו, כמחווה להם, החלטנו לקיים את ההצבעות רק היום, אבל התקציב כאילו עבר ב-31 בדצמבר, וזה האיתות הכי נכון לכל העולם כולו – למשקיעים, לכל מי שצריך – כדי שבסוף האבטלה במדינה תרד – ותגיד שהיא לא ירדה.

אביגדור יצחקי: זה, למשל, לא טיפול בחלשים?

אביגדור יצחקי: האבטלה יורדת מ- 11.5% ל- 8.4%, וכנראה תרד עוד בשנת 2007, והצמיחה תהיה גם היא בין 4% ל-5%, וכבר היום ברור שהצמיחה תהיה בין 4% ל-5%, כי הרי התחזית של האנליסטים בתחילת שנת 2006 היתה מקסימום 3.9%, וכשהיתה מלחמה אמרו: התוצר ירד ב-1%.

משה כחלון: עכשיו אני מבין למה אין שר רווחה.

משה כחלון: כי הכול בסדר.

אביגדור יצחקי: ותראה איך פתאום מדובר בצמיחה של 5%.

אביגדור יצחקי: גם 3.9% פחות %1 זה %2.9 – איך נהיה 1%?

אביגדור יצחקי: אז אני אומר לך, אדוני וכל חברי האופוזיציה, זה קשור לכך שיש ממשלה - - -

משה כחלון: אנשים רעבים, תפסיק עם הססמאות.

משה כחלון: מחפשים אוכל.

משה כחלון: מה אתה מבלבל אותנו בנוסחאות.

משה כחלון: אנשים רוצים לאכול – נוסחאות - - -

אביגדור יצחקי: תעשה לי טובה.

אביגדור יצחקי: תעשה לי טובה.

אביגדור יצחקי: היית יחד אתי בממשלה – היה שר אוצר אחד, קראו לו סילבן שלום; היה שר אחד – ביבי נתניהו.

אביגדור יצחקי: גם אני הייתי שם.

אביגדור יצחקי: את אותם דברים – ויותר גרועים – עשינו כדי שיהיו.

משה כחלון: השנה יש פחות רעבים מאשר בשנה שעברה?

משה כחלון: יש יותר רעבים מהשנה שעברה.

משה כחלון: אתה מספר - - -

אביגדור יצחקי: אבל שר האוצר דאז סילבן שלום יודע – והוא יודע את דעתי, שהוא היה שר אוצר מצוין, וגם העביר שתי רפורמות במס, וזאת אחת מגולות הכותרת של הכלכלה הישראלית בחמש שנים האחרונות - -

גדעון סער: מתי תעביר הממשלה הזאת רפורמה אחת?

אביגדור יצחקי: - - ואת הנושא הזה של רפורמה במס הכנסה - - -

גדעון סער: מתי אתם תעבירו - - -

אביגדור יצחקי: סלח לי, אני הייתי בוועדת הרפורמה, אדון סער.

אביגדור יצחקי: אם אתה לא יודע אני אזכיר לך.

אביגדור יצחקי: אני הייתי שם.

חיים אורון: - - - מה אתה, ביבי?

אביגדור יצחקי: ולרפורמה הזאת במס יהיו עוד השלכות מרחיקות לכת על הכלכלה הישראלית שנים רבות מאוד.

אביגדור יצחקי: למה?

אביגדור יצחקי: כי המשקיע בחוץ יודע שהוא משלם את אותו מס בישראל על השקעתו, רק פה יש אנשים יותר מוכשרים - - -

משה גפני: ומה קרה ביניכם?

משה גפני: הייתם יחד כל הזמן.

אביגדור יצחקי: אבל אני רוצה לעסוק בקרדיטים העיקריים.

משה גפני: מה קרה ביניכם?

משה גפני: הייתם יחד כל הזמן.

אביגדור יצחקי: הראשון – לראש הממשלה, שהיה נחוש שלא לפרוץ את מסגרת התקציב למרות המלחמה, וברגע האחרון הוסיף 1.9% לביטחון.

אביגדור יצחקי: אני רוצה לספר לך, אדוני ראש הממשלה, שבזמן הממשלה הקודמת העדפנו - - -

חיים אורון: אביגדור, פרצתם ב-2.3%.

אביגדור יצחקי: אתה רצית לפרוץ בעוד 2% - -

חיים אורון: נכון.

אביגדור יצחקי: - - אז מה אתה מבלבל את המוח?

אביגדור יצחקי: בממשלה הקודמת היו לנו שתי בעיות – בנושא המוניציפלי ובנושא הביטחוני.

אביגדור יצחקי: אנחנו, בממשלת שרון, העדפנו קודם כול להעביר את התקציב, ואחר כך לעשות את התוספות, ולאחר שלושה חודשים הבאנו תקציב נוסף.

אביגדור יצחקי: אתה אמרת: קודם כול 1.9% לביטחון, וכל השאר – שישכחו מזה.

אביגדור יצחקי: והנחישות שלך ושל שר האוצר אפשרה לקואליציה הרחבה הזאת לעשות את המהלך ולגבש את כל סיעות הקואליציה למהלך שאין בו תוספות קואליציוניות - -

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, בעניין זה אנחנו - - -

אביגדור יצחקי: - - וניגשים לאישור התקציב.

אביגדור יצחקי: לצערי הרב – למה היום פה כל הצעקות, אתה יודע?

אביגדור יצחקי: כי אין בחוץ מצלמות.

אביגדור יצחקי: רשתות הטלוויזיה החליטו שלא להגיע לבניין הזה, כי משעמם פה היום.

אביגדור יצחקי: התקציב עובר - -

גדעון סער: יש דברים אחרים בחדשות.

אביגדור יצחקי: - - חוק ההסדרים עובר - - -

גדעון סער: יש דברים אחרים בחדשות.

קריאות: - - -

אביגדור יצחקי: אני לא רוצה להתחיל לספור את האנשים בחדשות ואני לא רוצה להזכיר שמות – אני גם לא יכול – אז בוא לא נראה מי האנשים בחדשות, חבר הכנסת סער - -

גדעון סער: פשוט יש חדשות אחרות.

אביגדור יצחקי: - - בוא לא נתחיל להזכיר שמות של מי שנמצא בחדשות - - -

משה גפני: תגיד לי, אבל הייתם יחד כל הזמן.

קריאות: - - -

אביגדור יצחקי: ולעצם העניין, אני רוצה קודם כול – נוסף על הממשלה – לתת - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, במשרד האוצר אמרנו בצורה הברורה ביותר שנעמוד לצד הממשלה - - -

יורם מרציאנו: - - -

אביגדור יצחקי: ולכן אני רוצה לתת – נוסף על ממשלת ישראל – את הקרדיט האמיתי קודם כול לסיעות הקואליציה, ובעיקר ליושבי-ראש סיעות הקואליציה - -

משה גפני: אל תשכח גם את השבויים.

אביגדור יצחקי: - - ליושב-ראש סיעת העבודה חבר הכנסת מרציאנו, ליושב-ראש סיעת ש"ס חברי הטוב יעקב מרגי, ליושבת-ראש סיעת ישראל ביתנו חברת הכנסת אסתרינה טרטמן - -

קריאה: איפה היא?

אביגדור יצחקי: - - וליושב-ראש סיעת גיל חבר הכנסת שרוני - -

יובל שטייניץ: רגע, מה עם יושב-ראש סיעת הליכוד?

משה גפני: אל תשכח את השבויים - - -

אביגדור יצחקי: - - שגילו אחריות לאומית.

משה גפני: מה עם השבויים?

דליה איציק: שמענו את הבדיחה.

דליה איציק: די.

אביגדור יצחקי: כמו כן, לראשי הוועדות, שבאמת עשו עבודה יוצאת מן הכלל, ובראשם יושבת-ראש ועדת הכנסת חברת הכנסת רוחמה אברהם - -

קריאה: איפה היא?

אביגדור יצחקי: - - יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות חבר הכנסת שרוני, יושב-ראש ועדת הפנים גאלב מג'אדלה, אבל במיוחד – במיוחד – אני רוצה להחמיא ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת כחלון על העבודה המצוינת שהוא עשה, ולכולם תודה רבה על תקציב בזמן – תקציב שבסופו של דבר ימשיך להצעיד את מדינת ישראל קדימה.

אביגדור יצחקי: תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אפשר להסיר את כל ההסתייגויות ולסיים בתוך דקה.

דליה איציק: בבקשה, תציעו הצעות.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, האם אתה רוצה לעלות?

דליה איציק: בבקשה.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, מונחת לפניכם להצבעה בקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק תקציב המדינה לשנת 2007.

אברהם הירשזון: בטרם אבקש מכם להצביע ולאשר את הצעת החוק, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר כמה מלים על הסערה המתחוללת ביממה האחרונה במשרד האוצר.

אברהם הירשזון: כינסתי היום את ראשי משרד האוצר כדי לדון באירועים שהתרחשו בימים האחרונים ברשות המסים וכדי ללכד את השורות.

אברהם הירשזון: מחר בכוונתי להיפגש עם אנשי רשות המסים ולחזק את ידיהם בהמשך עבודתם החשובה.

אברהם הירשזון: אני רוצה להבהיר מעל במה זו, כי עובדי משרד האוצר ועובדי רשות המסים הם מטובי העובדים בשירות הציבורי.

אברהם הירשזון: אני בטוח כי משטרת ישראל תבצע את עבודת הבדיקה במהירות ובאחריות המרבית.

אברהם הירשזון: אבל חשוב לזכור כי כלכלת ישראל צריכה להמשיך ולשגשג גם בימים אלה.

אברהם הירשזון: אני בטוח כי משרד האוצר, על אגפיו השונים, יעמוד בפני הטלטלות וימשיך להצעיד את המשק הישראלי למימוש היעדים שהצבנו לו.

אברהם הירשזון: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, כפי שבוודאי ידוע לכם, לפני יומיים פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את אומדניה הראשונים לסיכום שנת הכספים 2006.

אברהם הירשזון: הנתונים שפורסמו מאשרים מעבר לכל ספק את הישגינו הכלכליים בשנה שחלפה.

אברהם הירשזון: הנתונים הללו מאשרים יותר מכול, כי מתנהלת פה מדיניות כלכלית נכונה כנגד כל הסיכויים.

אברהם הירשזון: בשנה שבה ה"חמאס" עלה לשלטון, נערכו בחירות, הועבר תקציב רק באמצע השנה ועברנו מלחמה כואבת בחזית הצפון, הצלחנו במדיניות שקולה ואחראית להביא ליציבות ולשיפור כמעט בכל המדדים הכלכליים החשובים.

אברהם הירשזון: על-פי נתוני הלמ"ס, הצמיחה בשנת 2006 תעמוד על 5%, שיעור כפול מהממוצע במדינות ה-OECD.

אברהם הירשזון: אולי חשובים מקצב הצמיחה מרכיביה.

אברהם הירשזון: מנתוני הלמ"ס עולה, כי מנוע הצמיחה המרכזי לשנת 2006 היה המגזר העסקי.

אברהם הירשזון: התוצר העסקי צמח בשנת 2006 ב-6.3%, עובדה שבאה לידי ביטוי בגידול ניכר בהשקעות בנכסים קבועים - 6.1%, והמשך הגידול ביצוא של סחורות ושירותים ב-5.1%.

אברהם הירשזון: ההתרחבות בפעילות הכלכלית במשק ובמגזר העסקי בפרט יצרה כשלעצמה למעלה מ-44,000 מקומות עבודה חדשים בתשעת החודשים הראשונים של השנה.

אברהם הירשזון: כתוצאה מכך, שיעור האבטלה ירד, והגיע לכדי 8.3% ברבעון השלישי של השנה, לעומת 9% בממוצע לשנת 2005.

אברהם הירשזון: ההתרחבות בפעילות העסקית, לצד האחריות התקציבית שהפגנו במהלך כל השנה האחרונה, יאפשרו לנו לסיים את השנה הנוכחית בגירעון תקציבי נמוך במיוחד ולהקטין את נטל החוב האדיר הרובץ על כלכלת ישראל.

אברהם הירשזון: ורשימת ההישגים עדיין ארוכה.

אברהם הירשזון: גבירותי ורבותי, הישגים אלה הושגו בזכות.

אברהם הירשזון: די לשמוע את סקירות הבנק העולמי, חברות דירוג האשראי, בנקי ההשקעות והמשקיעים, כדי לדעת כי מה שנעשה פה אינו תוצר של היד הנעלמה.

אברהם הירשזון: מאז כינונה של הממשלה כלכלת ישראל מאופיינת בריבוי אתגרים ודרישות תקציביות בלתי צפויות.

אברהם הירשזון: עלויות המלחמה, ובכללן כספי הפיצויים לתושבי הצפון שלראשונה קיבלו מענה בזמן אמת, הפיצויים לעסקים, תוכנית הפיתוח, השיקום והתוספות התקציביות למערכת הביטחון, נאמדות בשנים 2006 ו-2007 ב-13 מיליארד שקל.

אברהם הירשזון: אני שמח שעמדנו בהצלחה במרבית האתגרים שהוצבו בפנינו.

אברהם הירשזון: ניהול תקציב בתקופות משבר הוא משימה לא קלה, והוא מצריך סבלנות ואורך רוח לצרכים השונים, איזון בין הצרכים השונים תוך שמירה על אחריות תקציבית, ובעיקר יצירת ודאות ויציבות.

אברהם הירשזון: אני גאה לומר שהשנה, למרות הקשיים, הצלחנו בניהול התקציב והוכחנו כי במדינת ישראל קיימת הנהגה כלכלית שקולה ואחראית המתחשבת בצורכיהם של תושבי מדינת ישראל.

אברהם הירשזון: הניהול הנכון של המדיניות הכלכלית בשנה האחרונה זכה לאמון יוצא דופן מצד הכלכלה העולמית.

אברהם הירשזון: ההשקעות הזרות במשק הישראלי הסתכמו השנה בסכום של למעלה מ-23 מיליארד דולר, יותר מהשיא שנקבע בשנת 2000.

אברהם הירשזון: זהו הישג מדהים.

אברהם הירשזון: שלא תבינו לא נכון, ההשקעות הזרות אינן מטרה כשלעצמה, הן אמצעי.

אברהם הירשזון: הן אמצעי להגדלת הפעילות העסקית במשק.

אברהם הירשזון: הן אמצעי להגדלת התעסוקה.

אברהם הירשזון: הן אמצעי לייבוא ידע ומומחיות במגוון תחומים.

אברהם הירשזון: הן אמצעי להגדלת הנגישות של עסקים מקומיים לשווקים הבין-לאומיים.

אברהם הירשזון: בעידן שבו הוסרו לחלוטין הגבולות הכלכליים, שבו הון ועובדים מתניידים ללא מפריע, האטרקטיביות שלנו כמשק שכדאי להשקיע בו היא הבסיס לקיומנו הכלכלי.

אברהם הירשזון: האטרקטיביות הזאת נבחנת יום-יום ושעה-שעה.

אברהם הירשזון: לצערי, מעידה או שינוי בכיוון המדיניות יכולים כמעט מייד להפוך את הקערה על פיה.

אברהם הירשזון: היינו שם ואיננו רוצים לחזור למקום הזה.

אברהם הירשזון: אין משמעות הדברים שעלינו לשבת חסרי מעשה.

אברהם הירשזון: אין משמעות הדברים שאסור ליזום, לתכנן ולשנות.

אברהם הירשזון: משמעותם שחובתנו להמשיך ולנהוג באופן אחראי, משמעותם שעלינו לעשות את הדברים בהדרגה, בסבלנות ולאחר תכנון קפדני ואחראי של סדרי עדיפויות.

אברהם הירשזון: תקציב המדינה לשנת 2007 עושה בדיוק את הדברים האלה.

אברהם הירשזון: הוא תקציב אחראי ונאמן לעקרונות הכלכליים שהביאו אותנו למקום שאנחנו נמצאים בו כיום.

אברהם הירשזון: הוא תקציב שנבנה מתוך מחשבה מעמיקה ואיזון בין מכלול הצרכים.

אברהם הירשזון: הוא תקציב שמגלם את התפיסה, כי יש להמשיך וליישם מדיניות כלכלית אחראית שתבטיח צמיחה בת-קיימא תוך יישום צעדים שמטרתם הקטנת הפערים החברתיים בחברה הישראלית.

אברהם הירשזון: מלבד התוספות היוצאות דופן למערכת הביטחון, שהן צו השעה, תקציב המדינה לשנה הבאה כולל גם תוספות מרחיקות לכת לנושאים החברתיים, מעבר לתוספות של שנת 2006, ביניהן תוספת תקציבית לפעולות חברתיות בפיתוח הצפון ושיקומו בסך 800 מיליון שקל, תוספת של 790 מיליון שקל לעידוד התעסוקה, תוספת של 661 מיליון שקל לתקציב הרווחה, תוספת של 379 מיליון שקל לתקציב הבריאות.

אברהם הירשזון: תוספת של 306 מיליון שקל לתקציב החינוך.

אברהם הירשזון: תוספות אלה מסתכמות ב-2.9 מיליארדי שקלים.

אברהם הירשזון: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, בסך הכול למעלה מ-29% מתקציב המדינה לשנת 2007 יוקצו לצרכים חברתיים.

דליה איציק: חבר הכנסת סער.

אברהם הירשזון: זה לא עניין של מה בכך בתקציב שלמעלה משליש ממנו מוקצה לביטחון ולהחזר חובות.

אברהם הירשזון: הכרזתי בעבר ואני שב ומצהיר היום, שינוי המדיניות החברתית במדינת ישראל כבר כאן.

אברהם הירשזון: זו לא משימה שתושלם ביום-יומיים, זה תהליך ארוך שצריך לדבר עליו על פני זמן, לפעול בו יום-יום, להיות נחושים לגביו ולטפל בו בחמלה ובגאון כראוי לו.

אברהם הירשזון: זו לא זכותנו, זו חובתנו.

אברהם הירשזון: אבל בעיני, הצלחתנו אינה נובעת רק מהפעילות הכלכלית שבאה לידי ביטוי בתקציבים ובמדדים.

אברהם הירשזון: הנהגה כלכלית חייבת ליצור מכנה משותף, חייבת ליצור קונסנזוס, חייבת לנהוג באחריות.

אברהם הירשזון: פינו ולבנו שווים.

אברהם הירשזון: אני גאה על כך שהצלחנו להציג תקציב מאוזן, שקול ואחראי.

אברהם הירשזון: הובלנו מדיניות כלכלית עניינית ואחראית, לא מתלהמת, הובלה שקולה ושקטה, כזו שמייצרת שקט ומכנה משותף רחב סביב פעולתה.

אברהם הירשזון: לא בכדי תקציב המדינה, המשקף את המעלות הללו, נכנס לכנסת ויוצא ממנה אותו דבר.

אברהם הירשזון: לא בכדי, לאחר שנים מספר, תקציב המדינה יעבור בכנסת ישראל בזמן, ללא טריקים וללא שטיקים, ללא תקציבים קואליציוניים, ללא סחר וללא מכר.

אברהם הירשזון: הכול תוצר של עבודה קואליציונית משותפת, הכול תוצר של שיתוף פעולה ביניכם, חברי הכנסת שבקואליציה, לבינינו, נציגי הממשלה.

אברהם הירשזון: הוכחנו כי ניתן לעבוד יחד, הוכחנו כי ניתן ליצור יחד.

אברהם הירשזון: הוכחנו לאזרחי מדינת ישראל כי יש הנהגה כלכלית אחרת.

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות לכם, חברי הכנסת, ובפרט ליושב-ראש הקואליציה, ליושבי-ראש הוועדות שיושב-ראש הקואליציה ציין את שמותיהם, למרכזי הסיעות שיושב-ראש הקואליציה ציין את שמותיהם, לעובדי הסיעות על עבודתם המאומצת בתקופה האחרונה.

אברהם הירשזון: אני רוצה להודות לשר המקשר יעקב אדרי על עבודתו אתנו בתקופה האחרונה.

אברהם הירשזון: בעזרתם, בעזרת עבודתם המאומצת והעניינית, הצלחנו לאחר שנים להביא את תקציב המדינה לאישור במועדו, ללא כספים קואליציוניים ובבגרות כלכלית יוצאת דופן.

צריך להודות גם למשלמי המסים שמימנו את התקציב.

אברהם הירשזון: צעד זה שולח מסר חשוב מאוד לשווקים המקומיים והבין-לאומיים על רצינותנו, נחישותנו ואחריותנו כלפי כלכלת מדינת ישראל.

אברהם הירשזון: לך, גברתי היושבת-ראש, אבקש להודות על התמיכה והמנהיגות שהפגנת על מנת שהתקציב יעבור בלוחות הזמנים ובתמיכה הראויה.

אברהם הירשזון: אנא העבירי את תודתי לכל אחד ואחד מעובדי הבית על עזרתו.

אברהם הירשזון: אני רוצה להודות לשר במשרד האוצר, השר נהרי, על עזרתו הרבה.

אברהם הירשזון: תודה מיוחדת שמורה לראש הממשלה ולאנשי לשכתו, שגם ברגעים הקשים תמכו ועמדו כחומה בצורה המגינה על מה שנכון, ראוי ונדרש.

אברהם הירשזון: אני רוצה להודות לעובדי לשכתי, ובראשם קובי שלום, על עבודתם המאומצת.

אברהם הירשזון: לבסוף, לעובדי האוצר, ובראשם עובדי אגף התקציבים, ולעומד בראשם קובי הבר, שעבדו ימים כלילות כדי להביא את התקציב לידי מימוש.

אברהם הירשזון: אני קורא לכם, חברי הבית, לאשר את הצעת חוק התקציב לשנת 2007.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, תודה רבה לך.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אחרי שהפלאפל הסתיים שם בחוץ, נראה שאתם חדורי רוח קרב, אנחנו מתחילים.

דליה איציק: חבר הכנסת וילן, תמתין דקה.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, אנא תפוס את מקומך.

דליה איציק: אדוני שר האוצר, קצת קשה לי, כי אני שייכת למפלגה שלך.

דליה איציק: אני בכל זאת מאוד רוצה להגיד לך, אדוני שר האוצר, מלה טובה.

דליה איציק: ראיתי, עקבתי בחודש הזה מתוקף תפקידי, לוחות הזמנים וכו', לא היה קל.

דליה איציק: אני רוצה להגיד מלה טובה גם לחברי באופוזיציה שנרתמו, גם ראשי הוועדות שציינתם את שמותיהם, גם יושב-ראש הסיעה, גם חברים אחרים וותיקים שנתנו כתף להעברת התקציב הזה.

דליה איציק: המשחק הפוליטי ידוע, בסך הכול המדינה עמדה מעל כל הדברים הללו.

דליה איציק: המזג הטוב שלך, הגם ששמנו הרבה מכשולים בדרכך - אף פעם, לא בחדרי ולא במקומות אחרים, לא איבדת לא את המזג ולא את מצב הרוח, דבר שמעיד בסוף גם על תוצאה.

דליה איציק: אני מודה לך בכלל ובפרט.

דליה איציק: והיות שבסופו של התקציב, שאני מקווה שיעבור היום, לא יהיה זמן, תרשה לי גם לומר מלה טובה לעובדי הבית שעמלו וטרחו.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נעבור עכשיו לחבר הכנסת וילן, ומייד נעבור להצבעה.

דליה איציק: זאת שאלה ששואלים כל שנה ומותר לו לשאול.

אבשלום וילן: אדוני ראש הממשלה, אדוני שר האוצר ואדוני יושב-ראש הקואליציה, האם מעבר למה שהונח על שולחננו יש הסכמים נוספים, בכתב או בעל-פה, שנעשו עם הסיעות או עם איש מחברי הבית?

אבשלום וילן: ידוע לי, לדוגמה, על הצהרה פומבית, שהתחייבתם בחודשים הקרובים במסגרת הדיונים על התקציב לפתור את - -

דליה איציק: לא נאומים, בבקשה שאלה.

אבשלום וילן: - - בעיית יישובי עוטף-עזה, ותקצו את הכספים הדרושים לכך.

אבשלום וילן: האומנם?

דליה איציק: האומנם, אדוני שר האוצר?

אברהם הירשזון: גברתי היושבת-ראש, חוץ מהמחויבויות שהנחנו על שולחן הכנסת, אין שום התחייבויות אחרות.

דליה איציק: חוץ מהמחויבויות שהניח השר על שולחן הכנסת אין מחויבויות.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: סבלנות גדולה לא תהיה פה היום.

דליה איציק: בבקשה, מתחילים.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לתקציב נשיא המדינה ולשכתו - סעיף תקציבי 01.

דליה איציק: סיעת בל"ד, מי בעד ההסתייגות מס' 1 - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו (נשיא המדינה ולשכתו), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 2.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 01 - נשיא המדינה ולשכתו (נשיא המדינה ולשכתו), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות מס' 3, מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 01 - נשיא המדינה ולשכתו (נשיא), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות מס' 4, מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו (לשכת הנשיא), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות מס' 5, מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו (לשכת הנשיא לשעבר קציר), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות מס' 6, מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו (לשכת הנשיא לשעבר נבון), לא נתקבלה.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, אתם - - - פה סעיפים שלמים, בלי לאשר את הסעיף עצמו.

דליה איציק: אדוני, תרשה לי.

דליה איציק: זה בסיכום אתכם.

דליה איציק: שים לב, אל תעיר לי הערה שהפעם באמת לא היתה במקומה.

דליה איציק: תרשה לי.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש, מס' 1 - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו (נשיא המדינה ולשכתו), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות מס' 2 של חבר הכנסת מאיר פרוש, מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו (לשכת הנשיא לשעבר נבון), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל, סעיף 1, מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו,

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף התקציבי כולו של נשיא המדינה ולשכתו, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 01 - נשיא המדינה ולשכתו, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 01, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציב 02 – הכנסת.

דליה איציק: הסתייגות חברי הכנסת מבל"ד - בשארה, זחאלקה וטאהא.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של הסיעה?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 02 – הכנסת (הכנסת), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות הראשונה של קבוצת בל"ד לסעיף 02 לא נתקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסתייגות מס' 2 לסעיף 02?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 02 – הכנסת (שכר צוות פרלמנטרי), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש לסעיף 02.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף 02 – הכנסת, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות הבאה, של בל"ד ורע"ם-תע"ל.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד וקבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 02 – הכנסת, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 02 – הכנסת, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 02, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

חיים אורון: אנחנו מבקשים להצביע על כל ההסתייגויות של סיעה כגוש אחד, פרט למקרים שבהם נבקש להוציא סעיף מסוים מתוך ההסתייגות.

חיים אורון: ניסיתי להגיד לך את זה כבר לפני עשר דקות.

דליה איציק: חבל שלא נתתי לך לדבר קודם.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, זאת הנחה גדולה מאוד של חבר הכנסת אורון.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות לסעיף 03, הסתייגויות 1–3 של בל"ד.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגויות של סיעת בל"ד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 03 – חברי הממשלה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת התקציב כולו, של חברי הממשלה, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 03 – חברי הממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שהסעיף התקציבי 03 – חברי הממשלה, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף התקציבי 04.

דליה איציק: ההסתייגויות 5-1 של חבר הכנסת אפי איתם.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של חבר הכנסת אפי איתם לסעיף התקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן הוריד את ההסתייגות שלו.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגויות 1–15 של קבוצת בל"ד לסעיף 04.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגויות 1–2 של חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני מסיר אותן.

דליה איציק: הסרת.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, אתה מסיר את ההסתייגות שלך?

מוחמד ברכה: אני רוצה להצביע על הסעיף של הרשות למלחמה בסמים,

דליה איציק: הסתייגות מס' 1 של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה - חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית, חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, הסעיף של רשות הסמים – ההצבעה עקרונית?

דליה איציק: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 65 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה (הרשות למלחמה בסמים), לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגויות 11-2.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

דליה איציק: חברת הכנסת סולודקין, את מורידה את ההסתייגות שלך, נכון?

דליה איציק: סיעת גיל הורידה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות 1 של סיעת הליכוד.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת ההסתייגויות השנייה של סיעת הליכוד לסעיף 04: הסתייגויות 1–17.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

גדעון סער: גברתי, אי-אפשר - - - קשה לנהל את ההצבעה עם הדהרה הזאת קדימה.

גדעון סער: אני מבקש הצבעה אישית על תוספת לרשות לקידום מעמד האשה ועל כל אחד מחמשת הסעיפים האחרים.

דליה איציק: תודה רבה לך.

דליה איציק: בפעם הבאה תעמוד בלוח הזמנים בבקשה.

דליה איציק: עכשיו עשית את זה אחרי לוח הזמנים.

דליה איציק: בפעם הבאה תעמוד בלוח הזמנים – לא היית אתנו.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת ההסתייגויות השלישית של קבוצת סיעת הליכוד.

דליה איציק: לסעיף של הרשות לקידום מעמד האשה, הסתייגות מס' 1 – הצבעה אישית.

דליה איציק: בבקשה, אדוני המזכיר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - אינה נוכחת יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - בעד אורי אריאל - בעד זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - נגד מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נגד משה גפני - נמנע עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - נמנע צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - נגד עבאס זכור - בעד נאדיה חילו - נגד דב חנין - בעד יואל חסון - אינו נוכח ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - נמנעת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד אמנון כהן - נגד יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - בעד מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - נגד מאיר פרוש - נמנע שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - נגד אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ -

אריה האן: אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד קריאה בפעם השנייה, רבותי: רוחמה אברהם - אינה נוכחת אלי אפללו - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת יואל חסון - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח דני נוה - אינו נוכח בנימין נתניהו - אינו נוכח אפרים סנה - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח

דליה איציק: העם במתח.

דליה איציק: בעד – 33.

דליה איציק: נגד – 65.

דליה איציק: נמנעים – 7.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

משה גפני: שבעה נמנעים.

משה גפני: אנחנו מתקדמים.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגויות 2–5 לסעיף.

דליה איציק: חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: נא לשבת, אנחנו מצביעים.

דליה איציק: אנחנו מצביעים.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה (מינהלת לטיפול בגמלאים, סיוע לפרטים – מגורים, סיוע לפרטים – תעסוקה ושירותי דת), לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת מאיר פרוש לסעיף - עד 11.

מאיר פרוש: מסיר.

דליה איציק: מסיר.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של קבוצת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: מסירים?

אברהים צרצור: כן.

דליה איציק: מסירים.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, לא נתקבלו.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי 04 כולו של משרד ראש הממשלה כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 04 – משרד ראש הממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 04, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 05 – משרד האוצר.

דליה איציק: חברי הכנסת מבל"ד – מסירים?

דליה איציק: נא להשיב לי: מסירים?

דליה איציק: כן.

חיים אורון: היושבת-ראש, על סעיף 5 כולו - בעד או נגד.

דליה איציק: מסירים הסתייגויות.

דליה איציק: אוקיי – כל הסעיף.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משרד האוצר, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: סעיף 05 – משרד האוצר, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 05, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 06 - משרד הפנים, הצעת הוועדה.

דליה איציק: סיעת בל"ד – מסירים?

דליה איציק: לא מסירים.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגויות 1–11 - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 06 – משרד הפנים, לא נתקבלו.

דליה איציק: הסתייגויות 1–11 לא נתקבלו.

דליה איציק: עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת ברכה.

דליה איציק: מסיר.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב הוריד.

דליה איציק: בבקשה, אנחנו עוברים לסיעת הליכוד.

דליה איציק: מורידים?

דליה איציק: מי בעד הסתייגויות 5-1 - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 06 – משרד הפנים, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא נתקבלו.

דליה איציק: מי בעד הסתייגויות 1–8 של קבוצת רע"ם-תע"ל?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 06 – משרד הפנים, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: הסתייגות 1–3 של קבוצת מרצ.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 06 – משרד הפנים, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של חברות הכנסת שלי יחימוביץ ואורית נוקד, בשם סיעת העבודה?

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית – זאת הסתייגות של סיעת העבודה.

חיים אורון: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות - 30 נגד – 58 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה לסעיף 06 – משרד הפנים, לא נתקבלה.

דליה איציק: לא להפריע.

דליה איציק: אני אוציא אנשים.

דליה איציק: אי-אפשר לנהל כך.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משרד הפנים, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 06 – משרד הפנים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 06, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 07.

דליה איציק: סיעת בל"ד – מורידים?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: חבר הכנסת שמואל הלפרט, מורידים?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחבר הכנסת ברכה – מוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב – הוריד.

דליה איציק: סיעת הליכוד, האם אתם מורידים?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: מורידים?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ.

קריאה: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה על סעיף 1.

דליה איציק: הצבעה מס' 32 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 58 נמנעים – 8 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 07 – המשרד לביטחון פנים (כוח-אדם במטה הארצי), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: האם את היתר אתם מורידים, חבר הכנסת אורון?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחברת הכנסת יחימוביץ – האם את מורידה?

דליה איציק: מורידה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף התקציבי כולו של המשרד לביטחון פנים, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 07 – המשרד לביטחון פנים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 07, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים.

דליה איציק: סיעת בל"ד – האם אתם מורידים?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני, האם אנחנו מורידים?

דליה איציק: אתה מסיר.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ?

דליה איציק: כן.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה – מורידים.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב – מורידים.

דליה איציק: סיעת הליכוד, האם אתם מורידים?

גדעון סער: לא, זאת סניגוריה ציבורית.

גדעון סער: אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

גדעון סער: אני פונה לאלה שאני יודע שיש להם מצפון.

גדעון סער: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 62 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 08 – משרד המשפטים (סניגוריה ציבורית), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: זו היתה ההסתייגות הראשונה.

דליה איציק: הם ביקשו להוריד את השנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחבר הכנסת מאיר פרוש.

דליה איציק: האם אתה מוריד, אדוני?

דליה איציק: כן.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל, האם אתם מורידים?

דליה איציק: לא.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על הסתייגויות 1–3 של קבוצת רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגויות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 08 – משרד המשפטים, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ – מורידים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משרד המשפטים, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 08 – משרד המשפטים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 08, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לתקציב משרד החוץ.

דליה איציק: סיעת הליכוד, האם אתם מורידים את ההסתייגות?

גדעון סער: כדי לא להוסיף מתיחות לממשלה, אנחנו מורידים את ההסתייגות לתקציב משרד החוץ.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, האם אתה מוריד את ההסתייגות?

מאיר פרוש: מוריד.

דליה איציק: חברי הכנסת מרע"ם-תע"ל, האם אתם מורידים את ההסתייגות?

דליה איציק: כן, מורידים.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ, האם אתם מורידים את ההסתייגות?

חיים אורון: מורידים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של משרד החוץ כולו כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 09 - משרד החוץ, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 09, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הסעיף הבא איננו להצבעה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים.

דליה איציק: אין הסתייגויות לסעיף.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על הסעיף כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 12 - גמלאות ופיצויים, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, התקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 13 - הוצאות שונות.

דליה איציק: חברי הכנסת מבל"ד, האם אתם מורידים את ההסתייגות?

קריאה: לא.

דליה איציק: אנחנו מצביעים.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 13 – הוצאות שונות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ, האם את מורידה את ההסתייגות?

שלי יחימוביץ': - - -

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל, האם אתם מורידים את הסתייגויות 1–4?

טלב אלסאנע: לא.

דליה איציק: מי בעד הסתייגויות 1–4?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 13 – הוצאות שונות, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ, מי בעד שלוש ההסתייגויות?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 13 – הוצאות שונות, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי להוצאות שונות כולו כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 13 – הוצאות שונות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 13, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 14 - אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אפשר גם 15.

דליה איציק: נכון, בואו נצביע על 14 ו-15.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות, וסעיף 15 – משרד הביטחון, נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שהסעיפים התקציביים 14 ו-15, כהצעת הוועדה, התקבלו בקריאה שנייה.

גדעון סער: הסעיף הבא - תוספת לתקציב מיגון בעוטף-עזה.

גדעון סער: אנחנו מבקשים הצבעה אישית, שנקדיש אותה לחבר הכנסת שי חרמש.

דליה איציק: בבקשה, אדוני, הצבעה אישית.

חיים אורון: לא על הסעיף שלהם, כי הם מציעים - - -

דליה איציק: אני מצטערת, אני לא מנהלת אתכם משא-ומתן.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה על הסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 161002 – תוספת לתקציב מיגון בעוטף-עזה, הצבעה אישית - בבקשה, אדוני.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - אינה נוכחת יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - בעד אורי אריאל - בעד זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - נגד מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - נמנע עזמי בשארה - אינו נוכח אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נגד משה גפני - נמנע עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - נמנע צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - אינו נוכח אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח יצחק זיו - נגד עבאס זכור - אינו נוכח נאדיה חילו - נגד דב חנין - נמנע יואל חסון - אינו נוכח ישראל חסון - נגד שי חרמש - נמנע ואסל טאהא - אינו נוכח אחמד טיבי - נמנע דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - נמנעת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד אמנון כהן - נגד יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - אינה נוכחת בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - אינו נוכח מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - אינו נוכח גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח - נמנע שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ -

אריה האן: אינו נוכח אברהים צרצור - נמנע אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - אינה נוכחת אני קורא פעם נוספת: רוחמה אברהם - אינה נוכחת טלב אלסאנע - אינו נוכח אלי אפללו - אינו נוכח עזמי בשארה - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת מגלי והבה - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח עבאס זכור - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח ואסל טאהא - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - נגד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - אינה נוכחת בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - אינו נוכח אפרים סנה - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח יולי תמיר - נגד

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, 23 בעד, 62 נגד, 12 נמנעים.

דליה איציק: אני קובעת שההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, עמוד 25 - הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות - 22 נגד - 54 נמנעים - 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות (חדרי ביטחון בעוטף-עזה), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לסעיף 161002 לא התקבלה.

דליה איציק: את ההסתייגות השנייה הורדתם, חברי ממרצ.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף התקציבי כולו – סעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות, כהצעת הוועדה, וכן סעיף 17 כהצעת הוועדה.

דליה איציק: סעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות, וסעיף 17 – תיאום הפעולות בשטחים, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: סעיפים 16 ו-17 התקבלו כהצעת הוועדה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 18 – רשויות מקומיות.

דליה איציק: חברי הכנסת של בל"ד אינם נוכחים ולכן לא מצביעים על ההסתייגות.

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה?

מוחמד ברכה: להצביע.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: סיעת הליכוד?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל?

דליה איציק: מצביעים.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 18 – רשויות מקומיות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: מי בעד סעיף 18 כולו?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 18 - רשויות מקומיות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 18 – רשויות מקומיות, נתקבל כהצעת הוועדה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 19.

דליה איציק: ההסתייגויות של חבר הכנסת מילר הוסרו, וכך גם של חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

דליה איציק: סיעת הליכוד?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל?

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים הצבעה אישית על סעיף 190304 – קליטת מדענים ערבים.

דליה איציק: הצבעה אישית, בבקשה.

אחמד טיבי: זה חשוב לפחות כמו עוטף-עזה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - אינה נוכחת יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - נגד בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - אינו נוכח זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - אינו נוכח אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - בעד אורי אריאל - נמנע זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח יעקב בן-יזרי - נגד שלמה בניזרי - אינו נוכח מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד אליהו גבאי - נמנע זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - נגד משה גפני - נמנע עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - אינו נוכח צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - נגד עבאס זכור - בעד נאדיה חילו - נגד דב חנין - בעד יואל חסון - אינו נוכח ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - נמנעת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - אינו נוכח אמנון כהן - נגד יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - נגד רן כהן - אינו נוכח משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - בעד ישראל כץ - אינו נוכח ציפי לבני - נגד לימור לבנת - נגד יצחק לוי - אינו נוכח אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - נמנע סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - אינו נוכח מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - נגד מאיר פרוש - נמנע שמעון פרס -

אריה האן: אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ?

דליה איציק: חבר הכנסת שטייניץ?

דליה איציק: נא לדלג עליו.

דליה איציק: הוא נגד.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד

דליה איציק: השרה תמיר, עד פה שומעים אותך.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) שלום שמחון - נגד ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - אינו נוכח משה שרוני - נגד רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד ברשותכם, אני קורא שוב: רוחמה אברהם - אינה נוכחת בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - בעד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - נגד שלמה בניזרי - נגד זהבה גלאון - אינה נוכחת שמואל הלפרט - אינו נוכח

דליה איציק: יותר מהר, יותר מהר.

דליה איציק: מי שלא נמצא, לא נמצא.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) צבי הנדל - נמנע יצחק וקנין - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח

דליה איציק: השרה תמיר, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, נא לשבת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אסתרינה טרטרמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד רן כהן - בעד משה כחלון - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח דני נוה - אינו נוכח בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - בעד שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח עתניאל שנלר - נגד תודה רבה.

מוחמד ברכה: אדוני המזכיר, שאל אם יש כאלה שיושבים באולם ורוצים להצביע ולא הצביעו.

אריה האן: האם יש באולם כאלה שלא הצביעו?

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעות.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: השרים, נא לשבת.

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית על כל הסעיף של משרד המדע.

דליה איציק: בבקשה, יש תוצאה?

חיים אורון: - - - 20 מיליון לתנועות נוער, מורידים את כל ההסתייגויות.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אתה מפריע לי.

דליה איציק: בעד - 24, נגד - 67, נמנעים - 9.

דליה איציק: ובכן, ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ, 7-1.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגויות – 23 נגד – 57 נמנעים – 5 ההסתייגויות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 19 – משרד המדע, התרבות והספורט, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחברת הכנסת יחימוביץ - מסירה.

דליה איציק: חברת הכנסת רונית תירוש - מסירה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו, הסעיף של משרד המדע והתרבות, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: סעיף 19 - משרד המדע, התרבות והספורט, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 19, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 20.

דליה איציק: הסתייגות של חבר הכנסת אורלב.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 36 בעד ההסתייגות – 24 נגד – 54 נמנעים – 7 ההסתייגות של חבר הכנסת זבולון אורלב לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: סיעת בל"ד, מסירים?

ג'מאל זחאלקה: לא, אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית על הסתייגויות 18-1.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 37 בעד ההסתייגויות – 24 נגד – 57 נמנעים – 6 ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: סעיף 20, ההסתייגויות של חבר הכנסת משה גפני, מסירים?

משה גפני: כן.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, מסירים?

שמואל הלפרט: כן.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

דליה איציק: מסירים?

מוחמד ברכה: להצביע.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על הסתייגויות 4-1 של קבוצת חבר הכנסת ברכה לסעיף 20.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת אלכס מילר - מורידים.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב - מורידים.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד - מורידים.

דליה איציק: חברת הכנסת מרינה סולודקין - מורידים.

דליה איציק: סיעת הליכוד, סעיף 20, הסתייגויות 1–6 - מסירים.

דליה איציק: קבוצת ההסתייגויות השנייה של סיעת הליכוד לסעיף 20 - הסתייגויות 1–43.

גדעון סער: מסירים את כל ההסתייגויות למעט הסתייגות 13, חיזוק חיפה והצפון.

גדעון סער: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: סעיף 20, הסתייגות 13, סעיף 202419.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 61 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 20 – משרד החינוך (חיזוק חיפה והצפון), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: סיעת הליכוד, קבוצת ההסתייגויות השלישית, מורידים?

גדעון סער: גברתי, אני מוריד את הכול למעט הסתייגות 5, סיוע לתשלומי הורים, שאני מקדיש ליולי תמיר, שרת החינוך.

דליה איציק: הסתייגות 5 לסעיף 20 - הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 39 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 61 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 20 – משרד החינוך (סיוע לתשלומי הורים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת סלומינסקי, מורידים?

ניסן סלומינסקי: לא.

חיים אורון: אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה, הסתייגויות 3-1.

דליה איציק: הצבעה מס' 40 בעד ההסתייגויות – 24 נגד – 61 נמנעים – 4 ההסתייגויות של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, האם אתה מסיר?

מאיר פרוש: מסיר.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת רע"ם-תע"ל, הסתייגויות 6-1.

אחמד טיבי: אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגויות – 22 נגד – 64 נמנעים – 5 ההסתייגויות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, מ-1 עד 64.

חיים אורון: אני מבקש להצביע על הסתייגות 6, מוסדות להכשרת מורים, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 42 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 58 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 20 – משרד החינוך (מוסדות להכשרת מורים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות 24, גני טרום-חובה.

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 61 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 20 – משרד החינוך (גני טרום-חובה), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת אברהם רביץ.

דליה איציק: הוא איננו כאן.

דליה איציק: אנחנו עוברים להסתייגות של חברי הכנסת ריבלין, מלכיאור ומג'אדלה.

דליה איציק: האם אתם מורידים?

גאלב מג'אדלה: הצבעה אלקטרונית.

גאלב מג'אדלה: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 17 נגד – 60 נמנעים – 8 ההסתייגות של חברי הכנסת ראובן ריבלין, מיכאל מלכיאור וגאלב מג'אדלה לסעיף 20 – משרד החינוך, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת ריבלין, מלכיאור ומג'אדלה, את ההסתייגות הבאה להוריד?

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ, להוריד את ההסתייגות?

שלי יחימוביץ': כן.

דליה איציק: חברת הכנסת רונית תירוש - מורידה.

דליה איציק: אנחנו מצביעים על סעיף תקציבי 20 כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 20 - משרד החינוך, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: סעיף תקציבי משרד החינוך, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 21.

דליה איציק: ההסתייגויות של בל"ד - מורידים.

דליה איציק: קבוצת חבר הכנסת ברכה, מורידים?

מוחמד ברכה: להצביע על הסתייגות 3, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית, בבקשה.

דליה איציק: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 26 נגד – 61 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 21 – השכלה גבוהה (מרכז הסיוע לסטודנטים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: סיעת הליכוד?

גדעון סער: מסירים.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, מוריד?

מאיר פרוש: כן.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל מורידים?

אחמד טיבי: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגויות – 19 נגד – 64 נמנעים – 8 ההסתייגויות של קבוצת סיעת רע"ם-תע"ל לסעיף 21 – השכלה גבוהה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת מרצ, מורידים?

חיים אורון: הצבעה על השכלה גבוהה.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 47 בעד ההסתייגות – 29 נגד – 64 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 21 – השכלה גבוהה, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 21, ההשכלה הגבוהה, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 21 - השכלה גבוהה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: סעיף תקציבי 21 התקבל בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 23.

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן - מוריד את ההסתייגות.

דליה איציק: קבוצת בל"ד - מורידים את ההסתייגות.

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני - הוריד את ההסתייגות.

דליה איציק: חבר הכנסת שמואל הלפרט - הוריד.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ, מורידה?

שלי יחימוביץ': אני מבקשת הצבעה.

שלי יחימוביץ': ההסתייגויות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ לסעיף 23 – משרד הרווחה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר - הורידה.

דליה איציק: חבר הכנסת מוחמד ברכה, האם אדוני מוריד?

מוחמד ברכה: הצבעה.

מוחמד ברכה: ההסתייגויות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 23 – משרד הרווחה, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, האם אתה מוריד?

סטס מיסז'ניקוב: כן.

דליה איציק: סיעת גיל הורידה.

דליה איציק: סיעת הליכוד, האם אתם מורידים?

גדעון סער: אנחנו משאירים את השירות לנוער וצעירים.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 23 – משרד הרווחה (השירות לנוער וצעירים),

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סיעת הליכוד, מ-1 עד 15 – קבוצת ההסתייגויות השנייה.

גדעון סער: מוריד.

דליה איציק: סיעת הליכוד, שוב, קבוצת ההסתייגויות השלישית, מ-1 עד 15.

גדעון סער: משאיר את שיקום שכונות וסיוע למפוני חבל-עזה.

גדעון סער: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה על שיקום שכונות, בבקשה.

דליה איציק: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 61 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 23 – משרד הרווחה (שיקום שכונות), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על סיוע למפוני חבל-עזה.

דליה איציק: הצבעה מס' 49 בעד ההסתייגות – 20 נגד – 62 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 23 – משרד הרווחה (סיוע למפוני חבל-עזה), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, האם אתה מסיר?

מאיר פרוש: כן.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: קבוצת מרצ, האם אתם מסירים?

חיים אורון: מסירים את הכול חוץ מטיפול חוץ-ביתי במעונות בסעיף 17.

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית.

חיים אורון: הצבעה מס' 50 בעד ההסתייגות – 31 נגד – 63 נמנעים – 2 ההסתייגות של קבוצת מרצ לסעיף 23 – משרד הרווחה (טיפול חוץ-ביתי במעונות), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ - מורידה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 23, משרד הרווחה, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 23 - משרד הרווחה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: סעיף תקציבי 23, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 24, משרד הבריאות.

חיים אורון: ההסתייגות של אריה אלדד ושל רביץ ושל מרצ היא לאותו סעיף הנוגע לסל הבריאות - ייעודה להשלמת עלות סל, של 370 מיליון שקלים.

חיים אורון: אני מבקש הצבעה אישית.

דליה איציק: בבקשה, אדוני המזכיר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - נגד רוחמה אברהם - אינה נוכחת יעקב אדרי - נגד יצחק אהרונוביץ - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - בעד דוד אזולאי - נגד אריאל אטיאס - נגד עמיחי אילון - נגד רוברט אילטוב - נגד דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד - בעד רפי איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד זאב אלקין - נגד חיים אמסלם - נגד אלי אפללו - אינו נוכח גלעד ארדן - אינו נוכח אורי אריאל - בעד זאב בוים - נגד יוסף ביילין - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד יעקב בן-יזרי - אינו נוכח שלמה בניזרי - נגד מנחם בן-ששון - נגד רוני בר-און - נגד אבישי ברוורמן - נגד שלמה ברזניץ - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד אליהו גבאי - בעד זהבה גלאון - אינה נוכחת אלחנן גלזר - נגד יצחק גלנטי - אינו נוכח משה גפני - נמנע עמירה דותן - נגד אברהם דיכטר - נגד אברהם הירשזון - נגד שמואל הלפרט - נמנע צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - נגד יצחק וקנין - אינו נוכח נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - בעד יצחק זיו - נגד עבאס זכור - בעד נאדיה חילו - נגד דב חנין - בעד יואל חסון - אינו נוכח ישראל חסון - נגד שי חרמש - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת שלי יחימוביץ - נמנעת אביגדור יצחקי - נגד אליהו ישי - נגד דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - אינו נוכח אמנון כהן - נגד יעקב כהן - נמנע יצחק כהן - אינו נוכח רן כהן - בעד משה כחלון - בעד חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - בעד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - בעד יצחק לוי - בעד אביגדור ליברמן - נגד יעקב ליצמן - אינו נוכח סופה לנדבר - נגד גאלב מג'אדלה - נגד שאול מופז - נגד אברהם מיכאלי - נגד אלכס מילר - נגד סטס מיסז'ניקוב - נגד מיכאל מלכיאור - נגד יעקב מרגי - נגד שרה מרום-שלו - נגד יורם מרציאנו - אינו נוכח משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - נגד דני נוה - אינו נוכח אורית נוקד - נגד בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - אינו נוכח מרינה סולודקין - נמנעת ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - נגד אופיר פינס-פז - אינו נוכח - אינו נוכח שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ -

אריה האן: אינו נוכח אברהים צרצור - בעד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - אינו נוכח חיים רמון - אינו נוכח יוסף שגאל - נגד יובל שטייניץ - בעד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - אינו נוכח סילבן שלום - בעד שלום שמחון - אינו נוכח ליה שמטוב - נגד עתניאל שנלר - נגד משה שרוני - אינו נוכח רונית תירוש - נגד יולי תמיר - נגד ברשותכם, אני קורא שנית.

אריה האן: רוחמה אברהם - אינה נוכחת גלעד ארדן - אינו נוכח יעקב בן-יזרי - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת יצחק גלנטי - אינו נוכח יצחק וקנין - אינו נוכח יואל חסון - אינו נוכח אחמד טיבי - בעד דוד טל - אינו נוכח אסתרינה טרטמן - אינה נוכחת דני יתום - אינו נוכח איתן כבל - נגד יצחק כהן - אינו נוכח יעקב ליצמן - אינו נוכח חיים כץ - בעד יורם מרציאנו - אינו נוכח דני נוה - אינו נוכח בנימין נתניהו - אינו נוכח חנא סוייד - בעד אופיר פינס-פז - אינו נוכח - נמנע שמעון פרס - אינו נוכח עמיר פרץ - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - אינו נוכח יורי שטרן - אינו נוכח שלום שמחון - נגד משה שרוני - נגד מי עדיין לא הצביע ולא קראתי בשמו?

אריה האן: אריאל אטיאס - נגד

גלעד ארדן: גם אני.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אריאל אטיאס - נגד יצחק כהן - נגד גלעד ארדן - בעד יורם מרציאנו - נגד עוד מישהו?

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: השר בן-אליעזר, מה שתשכנע אותם, אני רק אשמח.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה נוספת, נא לשבת.

דליה איציק: חברת הכנסת תירוש, נא לשבת.

דליה איציק: יש תוצאה?

דליה איציק: יש תוצאה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, בעד - 33, נגד - 63, נמנעים – 6.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת אריה אלדד לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת בל"ד, האם אתם מסירים?

דליה איציק: קבוצת בל"ד, מסירים?

דליה איציק: כן.

חיים אורון: כל הבריאות, עד עמוד 62.

דליה איציק: כל סעיף 24?

דליה איציק: עד איזה עמוד?

רוני בר-און: עד עמוד 63.

דליה איציק: צודק השר בר-און.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משרד הבריאות כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 24 – משרד הבריאות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 24, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 25.

דליה איציק: סיעת בל"ד מסירה?

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב הוריד.

דליה איציק: חברת הכנסת סולודקין הורידה.

דליה איציק: סיעת הליכוד, הורדתם?

גדעון סער: אנחנו מצביעים על חוק נכי רדיפות הנאצים - אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 51 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 57 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 25 – תגמולים לנכים, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ.

חיים אורון: מורידים.

דליה איציק: מצביעים על הסעיף כולו.

דליה איציק: מי בעד קבוצת מרצ - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

גדעון סער: הצבעה על כל הסעיף.

דליה איציק: כל הסעיף?

דליה איציק: מי בעד סעיף התקציב כולו, של תגמולים לנכים, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 25 – תגמולים לנכים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 25, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 26.

דליה איציק: חברי הכנסת של בל"ד, האם אתם מסירים?

דליה איציק: מסירים.

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני.

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: למה?

חיים אורון: יש פה קבוצת ירוק – חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, קולט אביטל, רן כהן, משה גפני, אורית נוקד, אברהים צרצור, יצחק גלנטי, רונית תירוש, ליה שמטוב ודב חנין.

דליה איציק: רק שנייה, חכה.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני – מוריד.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: הסתייגות מס' 9 של קבוצת ירוק, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 52 בעד ההסתייגות – 29 נגד - 55 נמנעים – 8 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 26 – המשרד להגנת הסביבה (האגף לחומרים מסוכנים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, מסיר?

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אלקטרונית על הראשונה.

דליה איציק: אלקטרונית על?

מוחמד ברכה: הראשונה.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 53 בעד ההסתייגות - 27 נגד - 59 נמנעים - 7 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 26 – המשרד להגנת הסביבה (מניעת זיהום מים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הוריד.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד הורידה.

דליה איציק: סיעת הליכוד.

דליה איציק: סיעת הליכוד.

גדעון סער: הורידו.

דליה איציק: הורידה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסיעת הליכוד, עמוד 68, הורידה.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

חיים אורון: רק על 13, צער בעלי-חיים.

דליה איציק: צער בעלי-חיים, הצבעה אלקטרונית.

יעקב כהן: לא צער בעלי-חיים, כל כך מאוחר?

דליה איציק: חבר הכנסת כהן, צער בעלי-חיים אחר כך.

דליה איציק: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 59 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 26 – המשרד להגנת הסביבה (צער בעלי-חיים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של המשרד להגנת הסביבה, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 26 – המשרד להגנת הסביבה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 26, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 27 – ביטוח לאומי.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר הורידה.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה הוריד.

דליה איציק: סיעת הליכוד.

חיים אורון: תצביעי על הסעיף כולו.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של ביטוח לאומי, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 27 – ביטוח לאומי, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 27, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני עוברת לסעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון.

דליה איציק: מה קורה, סיעת בל"ד?

דליה איציק: מצביעים?

ג'מאל זחאלקה: מצביעים.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, לא נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה - מוריד.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הזאת התקבלה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת מוחמד ברכה הוריד.

דליה איציק: קבוצת ירוק, מה קורה?

דליה איציק: מורידים?

יעקב ליצמן: הם הצביעו בטעות הפוך.

דליה איציק: ראיתי.

דליה איציק: קבוצת ירוק, מורידים?

דליה איציק: אני לא שומעת, חבר הכנסת ג'ומס.

חיים אורון: שיקום שכונות מצביעים אלקטרונית.

חיים אורון: הצבעה מס' 55 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 55 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, אתה מפריע לי.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב – מוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, האם אתה מוריד?

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש מסיר.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: קבוצת מרצ, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: להוריד.

דליה איציק: 72 בסוף העמוד, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: להוריד.

דליה איציק: אנחנו עוברים לשלי יחימוביץ ואחרים.

דליה איציק: מורידים?

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף התקציבי כולו של משרד הבינוי והשיכון, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 29 - משרד הבינוי והשיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי מס' 29, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 30, המשרד לקליטת העלייה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני לא יכולה כך לנהל דיון.

יורם מרציאנו: איפה ביבי?

דליה איציק: אתה מפריע לי.

יורם מרציאנו: איפה ביבי נתניהו?

דליה איציק: תשאל את חבר הכנסת סער.

דליה איציק: אתה מפריע לי.

יורם מרציאנו: אבל ביבי לא פה.

דליה איציק: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

דליה איציק: חבר הכנסת זאב אלקין - מוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן - מוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה הוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב הוריד.

דליה איציק: חברת הכנסת מרינה סולודקין - מורידה.

דליה איציק: סיעת הליכוד.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: מוריד.

דליה איציק: סיעת הליכוד הורידה.

דליה איציק: חברת הכנסת סולודקין הורידה.

דליה איציק: כן, אדוני.

גדעון סער: גברתי, יש לי שתי קבוצות הסתייגויות, בעמוד 75 ובעמוד 76.

גדעון סער: הורדתי את קבוצת ההסתייגויות בעמוד 75.

גדעון סער: בעמוד 76 יש קבוצה אחרת, אני מבקש להצביע על הסתייגות מס' 6, תוספת לקליטת הבאים מאתיופיה - סעיף 300225.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 56 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 64 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה (קליטת הבאים מאתיופיה), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת מרצ, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: להוריד.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של המשרד לקליטת העלייה, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 30, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 32, תמיכות שונות.

דליה איציק: סיעת בל"ד.

ג'מאל זחאלקה: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 57 בעד ההסתייגות – 29 נגד - 62 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 32 – תמיכות שונות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת שי חרמש הוריד.

דליה איציק: ירוקים, מה קורה אתכם?

חיים אורון: אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 58 בעד ההסתייגות – 25 נגד – 60 נמנעים – 7 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 32 – תמיכות שונות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת ברכה - אדוני מוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב מוריד את ההסתייגות.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת סיעת הליכוד - אדוני?

גדעון סער: מוריד.

דליה איציק: מוריד.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת סיעת מרצ - אדוני?

חיים אורון: מוריד.

דליה איציק: מוריד.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת סיעת העבודה?

דליה איציק: מורידה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו, סעיף 32 - תמיכות שונות, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 32 - תמיכות שונות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 32 – תמיכות שונות, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 33 - משרד החקלאות.

דליה איציק: הסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד.

ג'מאל זחאלקה: מצביעים.

דליה איציק: מצביעים.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 33 – משרד החקלאות, לא נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני מושך את הסתייגותו.

דליה איציק: אדוני מסיר.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה - מסיר.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד - מסירה.

דליה איציק: ההסתייגות של סיעת הליכוד - אדוני?

גדעון סער: מסיר.

דליה איציק: מסיר.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ - אדוני?

חיים אורון: מסיר.

דליה איציק: מסיר.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה - חברת הכנסת יחימוביץ?

שלי יחימוביץ': לא מסירה.

דליה איציק: לא מסירה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה לסעיף 33 – משרד החקלאות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו, סעיף 33 - משרד החקלאות, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 33 - משרד החקלאות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 33, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני עוברת לסעיף תקציבי 34 - משרד התשתיות הלאומיות.

ראובן ריבלין: גם סעיף 35.

דליה איציק: סיעת בל"ד מורידה?

ג'מאל זחאלקה: מצביעים.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות לסעיף 34?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 34 – משרד התשתיות הלאומיות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת ירוק?

דב חנין: פיתוח אנרגיות חלופיות.

קריאה: אלקטרונית.

דליה איציק: פיתוח אנרגיות חלופיות, סעיף 341101 - אנחנו מצביעים הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 59 בעד ההסתייגות - 33 נגד - 61 נמנעים - 9 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 34 – משרד התשתיות הלאומיות (פיתוח אנרגיות חלופיות), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות של אורית נוקד.

דליה איציק: ההסתייגות של סיעת הליכוד?

גדעון סער: מסיר.

דליה איציק: מסיר.

דליה איציק: קבוצת מרצ?

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית על המרכז הלאומי לחקלאות ימית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה אלקטרונית על הסתייגות לגבי המרכז הלאומי לחקלאות ימית, עמוד 84, סעיף משנה 3407.

דליה איציק: הצבעה מס' 60 בעד ההסתייגות - 30 נגד - 57 נמנעים - 8 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 34 – המשרד לתשתיות לאומיות (המרכז הלאומי לחקלאות ימית), לא נתקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, מה קרה לך היום?

יובל שטייניץ: עצרו את השעון.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער עוד עלול תיכף לחשוב שהיושבת-ראש עשתה זאת בכוונה.

דליה איציק: אי-לכך, אדוני, תשגיח מאוד שזה לא יקרה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה.

דליה איציק: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, גברתי, האם את מסירה?

שלי יחימוביץ': כן.

דליה איציק: מסירה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו, סעיף 34 - משרד התשתיות הלאומיות, כהצעת הוועדה?

קריאה: כולל 35.

דליה איציק: כולל סעיף 35.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיפים 34 - משרד התשתיות הלאומיות, וסעיף 35 - הוועדה לאנרגיה אטומית,

דליה איציק: אני קובעת שסעיפים תקציביים 34 ו-35 כהצעת הוועדה התקבלו בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 87, סעיף תקציבי 36 - משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

דליה איציק: חבר הכנסת אלקין הוריד.

קריאה: לא.

דליה איציק: לא הורדת?

דליה איציק: לא הורדת.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלקין?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת זאב אלקין לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות סיעת בל"ד - מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

ג'מאל זחאלקה: הסתייגות 1 - הצבעה אלקטרונית.

ג'מאל זחאלקה: נגד תוכנית ויסקונסין.

דליה איציק: הסתייגות 1, סעיף משנה 361430, ביצוע תוכנית מהל"ב - הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 61 בעד ההסתייגות - 22 נגד - 60 נמנעים - 4 ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר (ביצוע תוכנית מהל"ב), לא נתקבלה.

דליה איציק: מה קרה עוד פעם לשעון?

דליה איציק: מה קורה שם?

דליה איציק: נא לאפס את השעון עוד פעם.

דליה איציק: ההצבעה עוד פעם.

דליה איציק: הצבעה מס' 62 בעד ההסתייגות - 31 נגד - 60 נמנעים - 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר (ביצוע תוכנית מהל"ב), לא נתקבלה.

יובל שטייניץ: יש חבלה בזמן ובמרחב.

דליה איציק: נעשה זאת ידנית.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר (ביצוע תוכנית מהל"ב), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת בל"ד, מה קורה אתכם?

דליה איציק: מסירים?

ג'מאל זחאלקה: את השאר מסירים.

דליה איציק: מסירים.

דליה איציק: חבר הכנסת שי חרמש הוריד את ההסתייגות.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת העבודה - הורידה.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש - הורידה.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב - הוריד.

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת אורית נוקד - הורידה.

דליה איציק: ההסתייגות של חברת הכנסת מרינה סולודקין - הורידה.

מרינה סולודקין: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: את רוצה?

דליה איציק: אין לי הצבעה אלקטרונית אלא ידנית.

חיים כץ: יש.

חיים כץ: זה הסתדר.

מרינה סולודקין: לא.

מרינה סולודקין: אלקטרונית.

דליה איציק: ננסה אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 63 בעד ההסתייגות - 33 נגד - 60 נמנעים - 5 ההסתייגות של חברת הכנסת מרינה סולודקין לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר, לא נתקבלה.

יובל שטייניץ: הזמן חזר לזרום.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות סיעת הליכוד - מה קורה אתכם?

גדעון סער: אני מבקש להצביע על הסתייגות 3 - עידוד תעסוקה חד-הוריים.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית על הסתייגות 3, סעיף משנה 361429 – עידוד תעסוקה חד-הוריים.

דליה איציק: הצבעה מס' 64 בעד ההסתייגות - 30 נגד - 62 נמנעים - 7 ההסתייגות של סיעת הליכוד לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר (עידוד תעסוקה חד-הוריים), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: סיעת הליכוד, הלאה.

דליה איציק: מה קורה?

גדעון סער: אני מבקש להצביע על - - -

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, איפה ביבי נתניהו?

יורם מרציאנו: למה הוא לא באולם?

גדעון סער: אפשר להרגיע את חבר הכנסת מרציאנו?

קריאה: התקזז עם שמעון פרס.

גלעד ארדן: חבר הכנסת מרציאנו, אתה - - -

יורם מרציאנו: במקום ביבי.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, היות שעבדת קשה כל היום, אין לי חשק להוציא אותך, כי גם אני מאוד עייפה.

דליה איציק: תודה רבה לך.

דליה איציק: שמעתי.

גדעון סער: קודם כול, אני רוצה לגלות לחבר הכנסת מרציאנו - - -

דליה איציק: אז אל תגלה לאף אחד.

דליה איציק: תגיד לי איפה אתם - - -

גדעון סער: לא - - -

דליה איציק: אל תגלה.

דליה איציק: אל תגיד לי לא.

לימור לבנת: חייבים לשמוע - - -

דליה איציק: לא חייבים.

גדעון סער: חבר הכנסת נתניהו מקוזז עם חברת הכנסת אברהם.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: הלאה.

גדעון סער: אני מבקש לקיים הצבעה על מעונות-יום - השתתפות, סעיף משנה 362302.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית?

גדעון סער: כן.

דליה איציק: אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 65 בעד ההסתייגות - 30 נגד - 62 נמנעים - 7 ההסתייגות של סיעת הליכוד לסעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר (מעונות-יום – השתתפות), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת מרצ.

חיים אורון: להוריד.

דליה איציק: להוריד.

דליה איציק: הסתייגות קבוצת סיעת העבודה.

שלי יחימוביץ': מורידה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף התקציבי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה כולו כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 36 - משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 36, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 37 - משרד התיירות.

דליה איציק: הסתייגות סיעת בל"ד - האם אתם מורידים?

ג'מאל זחאלקה: מצביעים.

דליה איציק: מצביעים.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של סיעת בל"ד לסעיף 37 – משרד התיירות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת הלפרט - חבר הכנסת שמואל הלפרט הוריד, נכון?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת חד"ש - אפשר להוריד.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב - מוריד.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: סיעת הליכוד?

גדעון סער: מורידים.

דליה איציק: מורידים.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת סלומינסקי - חבר הכנסת סלומינסקי, האם אנחנו מורידים?

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב כהן, קריאה פעם ראשונה, פעם שנייה, ותיכף אני אוציא אותך.

דליה איציק: שב בבקשה.

יעקב כהן: - - -

דליה איציק: שב בבקשה.

דליה איציק: שב.

יובל שטייניץ: הוא רוצה הביתה.

חיים כץ: לא נתנו לו להיכנס.

חיים כץ: תסדר לו פתק הביתה.

קריאה: הוא צריך פתק.

קריאה: אחר כך לא ייתנו לו להיכנס הביתה.

דליה איציק: את הפתק הביתה שרת החינוך תיתן לך.

דליה איציק: חבר הכנסת סלומינסקי, בבקשה.

דליה איציק: אדוני, אתה מסיר?

ניסן סלומינסקי: מסיר.

דליה איציק: אתה מסיר.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש מסיר - נכון, אדוני?

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: קבוצת מרצ מורידה?

חיים אורון: כן.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף התקציבי של משרד התיירות כולו כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 37 - משרד התיירות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 37 כהצעת הוועדה התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 38 - תמיכות בענפי המשק.

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד - הצבעה.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 38 – תמיכות בענפי המשק, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה – מסיר.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב – מסיר.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

חיים אורון: חוק עידוד השקעות הון – אלקטרונית.

דליה איציק: הטבות לעידוד השקעות הון.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 66 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 63 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 38 – תמיכות בענפי המשק (הטבות לעידוד השקעות הון), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של תמיכות בענפי המשק, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 38 – תמיכות בענפי המשק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 38, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ – מסירה?

שלי יחימוביץ': כן.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש מסיר?

מאיר פרוש: כן.

דליה איציק: קבוצת מרצ מורידה?

קריאה: - - -

דליה איציק: אנחנו מסירים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משרד התקשורת, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 39 – משרד התקשורת, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 39, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 40 – תחבורה.

דליה איציק: קבוצת בל"ד, אתם מסירים?

ג'מאל זחאלקה: מסירים.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: רק על הסעיף ראשון.

דליה איציק: בטיחות בדרכים.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 40 – משרד התחבורה

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב - מסיר.

דליה איציק: קבוצת הליכוד.

קריאה: מסיר.

דליה איציק: קבוצת רע"ם-תע"ל.

אחמד טיבי: מסיבות אנושיות, אנחנו מסירים את כל ההסתייגויות שלנו – רע"ם-תע"ל.

דליה איציק: תודה רבה, אדוני.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

קריאה: מסירים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משרד התחבורה, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 40 – תחבורה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 40, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מוחמד ברכה - ירים את ידו.

מוחמד ברכה: אני מסיר.

דליה איציק: הסרת.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר הורידה.

דליה איציק: חבר הכנסת מוחמד ברכה, הסרת?

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: מסיר הכול.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב הסיר.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד הסירה.

דליה איציק: חברת הכנסת מרינה סולודקין הסירה.

דליה איציק: סיעת הליכוד.

גדעון סער: אני מבקש להצביע על עולים חדשים.

דליה איציק: מענקי השתתפות בשכר דירה, אתה מתכוון.

גדעון סער: אחרי כן יש עולים חדשים.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 67 בעד ההסתייגות – 27 נגד – 63 נמנעים - 7 ההסתייגות של קבוצת סיעת הליכוד לסעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון (עולים חדשים), לא נתקבלה.

יובל שטייניץ: השעון לא נעצר.

יובל שטייניץ: משהו לא בסדר.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש – אני מבינה שהוא מסיר.

דליה איציק: קבוצת מרצ מסירה, אדוני?

חיים אורון: כן.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ מסירה?

שלי יחימוביץ': כן.

דליה איציק: תודה, גברתי.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של מענקי בינוי ושיכון כולו, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 42, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני עוברת לסעיף תקציבי 43 – המרכז למיפוי ישראל.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הסיר.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של המרכז למיפוי ישראל, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 43 – המרכז למיפוי ישראל, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 43, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: סעיפים 45-44, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 44 – סבסוד אשראי, וסעיף 45 – תשלום ריבית ועמלות, נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שהסעיפים הללו התקבלו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו בעמוד 104, סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים.

דליה איציק: סיעת הליכוד.

גדעון סער: מבקש להצביע על מענקי שחרור לחיילים – אלקטרונית.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 68 בעד ההסתייגות – 23 נגד – 63 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת הליכוד לסעיף 46 – חוק חיילים משוחררים, לא נתקבלה.

גדעון סער: ששר הביטחון יתמוך בהסתייגות, וגם סגנו.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

חיים אורון: מורידים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של חוק חיילים משוחררים, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 46 – חוק חיילים משוחררים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 46, כהצעת הוועדה, התקבל.

דליה איציק: נצביע גם על סעיף 47 – רזרבה כללית וגם על סעיף 51 – דיור ממשלתי, כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 47 – רזרבה כללית, וסעיף 51 – דיור ממשלתי, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שהסעיפים הללו התקבלו בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 108, סעיף תקציבי 52 – מבני משטרה ובתי-סוהר.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ, הסרת?

שלי יחימוביץ': לא מסירה.

דליה איציק: מי בעד ההסתייגויות של חברת הכנסת יחימוביץ - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: ההסתייגויות של חברת הכנסת שלי יחימוביץ לסעיף 52 – מבני משטרה ובתי-סוהר, לא נתקבלו.

דליה איציק: ההסתייגויות לא התקבלו.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב הסיר.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

קריאה: - - -

דליה איציק: הסירה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של מבני המשטרה ובתי-הסוהר כולו, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 52 – מבני משטרה ובתי-סוהר, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 52 התקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 53 – משפטים ובתי-משפט.

דליה איציק: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: מסיר.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של משפטים ובתי-משפט, כהצעת הוועדה?

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 53 – משפטים ובתי-משפט, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 53, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני אומרת לך, אדוני יושב-ראש הנהלת הקואליציה, אני אתחיל להחשיב את האצבעות.

דליה איציק: סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח.

דליה איציק: ירוקים.

קריאה: מורידים.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

חיים אורון: מורידים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו של רשויות פיקוח – סעיף 54 – וסעיף 55, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 54 – רשויות פיקוח, וסעיף 55 – אוצר, נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שהסעיפים הללו התקבלו בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 112, לטובת העוקבים.

דליה איציק: סעיף תקציבי 56 – נציבות שוויון זכויות.

דליה איציק: האם חבר הכנסת ברכה מסיר?

מוחמד ברכה: כן.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב - מסיר.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

רן כהן: הצבעה אלקטרונית.

רן כהן: הצבעה מס' 69 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 63 נמנעים – 5 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 56 – נציבות שוויון זכויות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת הוועדה – סעיפים 56 ו-58 כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 56 – נציבות שוויון זכויות, וסעיף 58 – תאגידים עירוניים למים, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: אני קובעת שהסעיפים הללו התקבלו בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף 60 – חינוך.

קריאה: מה עם סעיף 59?

דליה איציק: אין 59, אדוני.

דליה איציק: סעיף תקציבי 60 – חינוך.

דליה איציק: תאמין לי, אדוני, אני שרה את זה בלילה – ביום, בלילה – תסמכו עלי.

דליה איציק: אתם רק מבלבלים אותי.

דליה איציק: סיעת בל"ד.

ג'מאל זחאלקה: הצבעה אלקטרונית.

ג'מאל זחאלקה: הצבעה מס' 70 בעד ההסתייגות – 25 נגד – 62 נמנעים – 9 ההסתייגות של קבוצת סיעת בל"ד לסעיף 60 – חינוך, לא נתקבלה.

דליה איציק: זה הזמן להכריז על הפסקה גדולה של שלוש שעות.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני הוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, האם אתה מסיר?

מוחמד ברכה: הצבעה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 71 בעד ההסתייגות – 22 נגד – 64 נמנעים – 6 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת מוחמד ברכה לסעיף 60 – חינוך, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת מילר הוריד.

דליה איציק: קבוצת מרצ.

חיים אורון: מסירים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של חינוך, כולו, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 60 – חינוך, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 60, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: עוברים לסעיף תקציבי 67 – משרד הבריאות.

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני הוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת מיסז'ניקוב הוריד.

חיים אורון: מורידים.

דליה איציק: כולם הורידו.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של משרד הבריאות, כולו, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 67 – משרד הבריאות, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 67, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני עוברת לסעיף תקציבי 68 – היחידה לעניין העובדים.

דליה איציק: חבר הכנסת פרוש הוריד.

דליה איציק: קבוצת מרצ?

חיים אורון: הצבעה אלקטרונית.

חיים אורון: הצבעה מס' 72 בעד ההסתייגות – 28 נגד – 64 נמנעים – 3 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 68 – היחידה לעניין העובדים, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של היחידה לעניין העובדים, כולו, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 68 – היחידה לעניין העובדים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי מס' 68, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני עוברת לעמוד 119, סעיף תקציבי 70 – שיכון.

דליה איציק: סיעת בל"ד, מסירים?

ג'מאל זחאלקה: מסירים.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני משה - מסיר.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט שמואל - מסיר.

דליה איציק: ירוקים.

דב חנין: סעיף ראשון – התחדשות עירונית – הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: פינוי בינוי והתחדשות – הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 73 בעד ההסתייגות – 30 נגד – 60 נמנעים - 6 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 70 – שיכון (פינוי בינוי והתחדשות), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות נדחתה.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, האם אתה מסיר?

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד.

דליה איציק: חברת הכנסת סולודקין, האם את הורדת?

דליה איציק: תודה, גברתי.

דליה איציק: סיעת הליכוד - אדוני?

גדעון סער: גברתי, לאור ההצבעה על התשתיות הלאומיות אני מסיר את כל ההסתייגויות שלנו עד סוף הערב.

דליה איציק: מה אתה אומר?

דליה איציק: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי הוריד.

דליה איציק: חבר הכנסת הוריד.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ?

דליה איציק: עמוד 121, קבוצת מרצ.

חיים אורון: צריך להצביע על דירות נ"ר.

דליה איציק: הסתייגות 10, סעיף משנה 706901 - רכישת דירות; נכון, אדוני?

חיים אורון: רכישת דירות נ"ר.

דליה איציק: כן, דירות נ"ר - הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 74 בעד ההסתייגות - 33 נגד – 60 נמנעים - 6 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 70 – שיכון (רכישת דירות נ"ר), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לקבוצת סיעת העבודה.

דליה איציק: גברתי, מסירים?

דליה איציק: מסירים.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי כולו, סעיף 70 – שיכון, כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: מי בעד?

דליה איציק: מי נגד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 70 - שיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף תקציבי 70, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 73 - מפעלי מים.

דליה איציק: ירוקים?

דליה איציק: סעיף משנה 731203 - איכות מים, ניטור.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 75 בעד ההסתייגות – 33 נגד – 55 נמנעים - 6 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 73 – מפעלי מים (איכות מים, ניטור), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת סיעת חד"ש?

דליה איציק: מסיר.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הוריד.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ?

דליה איציק: מורידה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של מפעלי מים, כולו?

דליה איציק: סעיפים 73, 76 ו-78.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 73 – מפעלי מים, סעיף 76 – תעשייה, סעיף 78 – פיתוח תיירות, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דליה איציק: הסעיפים הללו התקבלו בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 127.

דליה איציק: סעיף תקציבי 79 – פיתוח התחבורה.

דליה איציק: קבוצת בל"ד הסירה.

דליה איציק: קבוצת ירוק - מסירה.

קריאה: תחבורה ציבורית - הצבעה.

דליה איציק: סעיף משנה תקציבי 793105 - תחבורה ציבורית.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 76 בעד ההסתייגות – 29 נגד - 57 נמנעים - 6 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 79 – פיתוח התחבורה (תחבורה ציבורית), לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא התקבלה.

דליה איציק: קבוצת ברכה מסירה?

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: סיעת הליכוד הסירה.

דליה איציק: חבר הכנסת הסיר.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ?

חיים אורון: עד 81 אפשר להצביע.

דליה איציק: אנחנו נצביע על הסעיף התקציבי כולו ועל סעיף 81 כהצעת הוועדה.

דליה איציק: מי בעד - ירים את ידו.

דליה איציק: מי נגד?

דליה איציק: מי נמנע?

דליה איציק: סעיף 79 – פיתוח התחבורה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: הסעיפים הללו עברו עד 81.

דליה איציק: ובכן, אנחנו בעמוד 131.

דליה איציק: סעיף תקציבי 83 - הוצאות פיתוח אחרות.

דליה איציק: חבר הכנסת חרמש הוריד.

דליה איציק: ירוקים?

קריאה: רכבת ישראל.

דליה איציק: סעיף משנה תקציבי 830602 - רכבת ישראל, הצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה מס' 77 בעד ההסתייגות – 31 נגד – 57 נמנעים – 4 ההסתייגות של קבוצת ירוק לסעיף 83 – הוצאות פיתוח אחרות, לא נתקבלה.

דליה איציק: ההסתייגות לא נתקבלה.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב הוריד.

דליה איציק: חברת הכנסת מרינה סולודקין הורידה.

דליה איציק: סיעת הליכוד הורידה.

דליה איציק: חברת הכנסת שלי יחימוביץ הורידה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של הוצאות פיתוח אחרות כולו - ירים את ידו.

דליה איציק: סעיף 83 – הוצאות פיתוח אחרות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיפים תקציביים 83–91, כהצעת הוועדה, התקבלו.

דליה איציק: למען הסדר הטוב, נצביע עוד פעם מ-83 עד 91.

דליה איציק: סעיף 83 – הוצאות פיתוח אחרות, סעיף 84 – תשלום חובות, וסעיף 89 – מפעלי משרד

דליה איציק: הסעיפים הללו עברו.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 136, סעיף תקציבי 94 – בתי-חולים ממשלתיים.

דליה איציק: בל"ד מסירים.

חיים אורון: אפשר להצביע עד סעיף 96.

דליה איציק: מי בעד סעיפים 94 ו-95 כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: סעיף 94 – בתי-חולים ממשלתיים, וסעיף 95 – נמל חדרה, נתקבלו.

דליה איציק: הסעיפים הללו נתקבלו בקריאה שנייה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לעמוד 139, סעיף 98.

דליה איציק: קבוצת ירוק – מורידים.

דליה איציק: קבוצת סיעת חד"ש - מורידים.

דליה איציק: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב – מוריד.

דליה איציק: קבוצת סיעת הליכוד הורידה.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש הוריד.

דליה איציק: קבוצת סיעת מרצ הורידה.

דליה איציק: מי בעד הסעיף התקציבי של הוצאות מינהל מקרקעי ישראל כולו כהצעת הוועדה - ירים את ידו.

דליה איציק: סעיף 98 – הוצאות מינהל מקרקעי ישראל, נתקבל.

דליה איציק: אני קובעת שסעיף 98, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

דליה איציק: אני מציינת כי כל הסעיפים שהצבענו עליהם, עם שני לוחות התיקונים להצעת התקציב, עברו, ולכן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על החלק המילולי, שאין לו הסתייגויות.

דליה איציק: מי בעד הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2007, התשס"ז-2007, בקריאה שנייה?

דליה איציק: מי שבעד - ירים את ידו.

דליה איציק: הצבעה מס' 78 בעד סעיפים 8-1 – 63 נגד – 32 נמנעים – 5 סעיפים 8-1 נתקבלו.

דליה איציק: סעיפים 1–8 - אני קובעת שההצעה התקבלה בקריאה שנייה.

דליה איציק: עכשיו, חברי חברי הכנסת, נצביע על הצעת החוק בקריאה שלישית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 79 בעד החוק - 63 נגד – 31 נמנעים – 6 חוק התקציב לשנת הכספים 2007, התשס"ז-2007, נתקבל.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני קובעת שהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2007, התשס"ז-2007, התקבלה בקריאה שלישית.

דליה איציק: היום אישרנו את תקציב המדינה לשנת הכספים 2007.

דליה איציק: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

אהוד אולמרט: אני רוצה להודות לכנסת ולכל חברי הכנסת שהשתתפו בהצבעה.

אהוד אולמרט: אני חושב שזה היה מעמד מכובד למדינת ישראל ולכנסת ישראל.

אהוד אולמרט: במיוחד, בשם חברי הכנסת, אני רוצה להודות לך, גברתי היושבת-ראש.

אהוד אולמרט: ניהלת את הישיבה הזאת בהרבה סבלנות, בהרבה חוכמה ובהרבה יעילות.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: שר האוצר – שא ברכות; ראש הממשלה וממשלת ישראל – לכו לעבוד.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: כמובן, תם סדר-היום והישיבה נעולה.

דליה איציק: הישיבה הבאה תתקיים ב-8 בינואר 2007 בשעה 16:00.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני לא שמחה להודיע את ההודעה הזאת, אבל מחר, בסביבות 11:00, תתקיים ההלוויה של טדי קולק בהר-הרצל.