ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השמונים-ושתיים של הכנסת השבע-עשרה, 2007-01-09 00:00

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, י"ט בטבת התשס"ז, 9 בינואר 2007.

דליה איציק: השר התורן לא יהיה פה.

דליה איציק: הוא יגיע בעוד עשר דקות.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת.

דליה איציק: מזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: נוסח מתוקן להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת מלווה נהג אלקטרוני בהסעות תלמידים), התשס"ו-2006 - פ/1469/17 - של חברת הכנסת רונית תירוש.

אריה האן: תיקון הנוסח מתבטא בהוספת שמו של חבר הכנסת גלעד ארדן להצעת החוק.

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, לפני שאנחנו עוברים לסדר-היום, אני רוצה להביע צער רב על מותה של אמו של יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת לשעבר אברום בורג - על מות אמו רבקה ז"ל.

דליה איציק: הוא יושב שבעה, ואת הפרטים אפשר לקבל במזכירות.

דליה איציק: מכאן נשלח לו תנחומים.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הסעיף הראשון לסדר-היום הוא נאומים בני דקה.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: אדוני המזכיר, בבקשה - את השמות.

דליה איציק: חבר הכנסת והבה.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, היום התפרסם בעיתון "ידיעות אחרונות", כי חברות סיניות זכו במכרז לייצור מאות אלפי מגבות וגרביים לחיילי צה"ל.

מגלי והבה: שר התמ"ת פנה בעניין לשר הביטחון והתרה, וגם אני רוצה להעלות את הדברים כאן בכנסת.

מגלי והבה: החלטה זו, אם התקבלה, יש לה משמעות הרסנית לתעשיית הטקסטיל המתפוררת, אם זה בגליל - אנחנו יודעים שכאשר נחתם הסכם השלום עם ירדן, חלק גדול מהתעשיות האלה עברו לירדן, ורובן נסגרו.

מגלי והבה: אלה שעדיין משרתים בצה"ל זקוקים להצעות עבודה, ולא יעלה על הדעת שדווקא מי שאמור לטפל וטיפל בעובדים שנים רבות - שר הביטחון - ונלחם למען עובדים, יגרום לסגירתם של מעט המפעלים שעוד נשארו, והוא פוגע באותה אוכלוסייה חלשה שזקוקה לעבודה.

מגלי והבה: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, רק לפני כמה ימים התפרסם מאמר על קשישים שסובלים מקור ועל עמותת "ידיד" שמחלקת כסף, 250 שקל לכל קשיש, כדי שיהיו מסוגלים לחמם את הבית.

סופה לנדבר: ואני שואלת: מה עושה מדינת ישראל בזמן שאנשים מתים מקור?

סופה לנדבר: אני שואלת: 30,000 - זה דבר טוב, וטוב עושה עמותת "ידיד" שעוזרת לאותם קשישים, אבל מה עם שאר האנשים, עם ילדים שמתים מקור, מה עם שאר האנשים שחיים בשוליים של החברה, והם עניים ולא יכולים להשיג כסף לאוכל, איך הם יכולים לחמם את הבית?

סופה לנדבר: אני אומרת, גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, שאנחנו צריכים לחוקק את החוק שלנו הקובע שני תעריפי חשמל: תעריפי חשמל לאנשים שחיים בעוני, ותעריף לאנשים רגילים שיכולים ומסוגלים להשתמש בחשמל לצרכים רגילים.

סופה לנדבר: אני כבר הגשתי את הצעת החוק הזאת, ואני חושבת שטוב עשו חברי הכנסת שחתמו ותומכים בחוק הזה, וטוב תעשה הכנסת אם תאשר סוף-סוף את ההבדל בין שני תעריפי חשמל: תעריפי חשמל לרווחה ותעריפי חשמל לאנשים רגילים, שיכולים להרשות לעצמם.

סופה לנדבר: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, גברתי.

דליה איציק: אנחנו נעבור לחבר הכנסת ביילין.

דליה איציק: איפה השר?

דליה איציק: ראיתי אותו קודם.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, התבשרנו אתמול בשורה מדהימה, שלפיה צה"ל סגר בטעות את רחוב השוהדא בחברון למעבר של פלסטינים, והוא מודה בטעות שלו, אלא שלמרות ההודעה הזאת, לפלסטינים אין רשות מעבר ברחוב הזה.

יוסי ביילין: אני מניח שלאנשים שנחשפו לידיעה המשונה הזאת ולא הבינו את המשמעות שלה כדאי להסביר, שמדובר בחברון, שהיא המערב הפרוע האמיתי של החברה הישראלית.

יוסי ביילין: מה שקורה שם אין לו הסבר, אין לו מובן, אין לו פשר.

יוסי ביילין: כל הרעיון המקורי של הקמת קריית-ארבע בזמנו – וגם הוא לא היה רעיון מזהיר – בא כדי למנוע התנחלות של יהודים בחברון, ונדמה לי שהיום אנחנו משלמים את המחיר המלא, המוסרי והאחר, של 500 איש שמחזיקים 166,000 איש בעיר הזאת והופכים את חייהם לסיוט מתמשך.

יוסי ביילין: כיוון שהדבר הזה לא כל כך ידוע למי שחי בחברה הישראלית ולא נוגע בחברון, נדמה לי שזו במה שבה ניתן יהיה גם בעתיד להאיר פרקים במשנת חברון - גם לחברי הכנסת וגם לציבור הרחב.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, השתתפתי ביום ראשון בסיור מטעם שתי ועדות חשובות, ועדת הפנים וועדת החינוך.

נאדיה חילו: הייחוד של הסיור הזה – הוא היה בנגב, גם לכפרים הבדואיים וגם לכפרים הלא-מוכרים.

נאדיה חילו: נכון שראינו כמה בתי-ספר חדשים שאמורים להיות דוגמה לבנייה בכל האזור, אבל המצב הסוציו-אקונומי, שיעור האבטלה - אני גם ממליצה לכל חברי הכנסת פה להגיע לאזור הזה ולראות את המצוקות ואת העוצמה של המצוקות והתנאים המאוד-קשים שהתושבים חיים בהם.

נאדיה חילו: על כך מיתוסף גם הרס הבתים.

נאדיה חילו: לצערי, קיבלנו היום ידיעה שהרסו שם כמה בתים.

נאדיה חילו: הפתרון לעניין הזה, לדעתי, הוא רק בהידברות עם התושבים.

נאדיה חילו: חייבים למצוא פתרון.

נאדיה חילו: התושבים שם לא וירטואליים, וחייבים להידבר אתם כדי להגיע לפתרון יצירתי, רב-מערכתי, לפני שהמצוקות יגברו ויסחפו את כל האזור הזה.

נאדיה חילו: לדעתי, המצוקה היא לא רק עניינם של הבדואים שם, אלא היא אמורה להדאיג את כל מדינת ישראל, את הממשלה, את השרים.

נאדיה חילו: חייבים למצוא לכך פתרון.

נאדיה חילו: תודה.

דליה איציק: תודה רבה לך, חברת הכנסת חילו.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, מנכ"ל משרד הפנים, מר רם בלינקוב, הודיע אתמול על הקלת כניסתם של קרובים של עולים מחבר המדינות אשר הגיעו לארץ על-פי חוק השבות, הרוצים להגיע לארץ במסווה של תיירים ונתקלו עד עכשיו בקשיים.

שמואל הלפרט: הם קיבלו אשרת כניסה רק לתקופה של שלוש שנים, ומעתה הם יוכלו לקבל אשרת כניסה לעשר שנים.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, לפי נתונים רשמיים, נמצאים בארץ 300,000 לא-יהודים עולים מברית- המועצות.

שמואל הלפרט: המספר האמיתי הרבה יותר גבוה.

שמואל הלפרט: ההחלטה האומללה של משרד הפנים תגרום להצפה נוספת של רבבות ומאות אלפי לא-יהודים שישתקעו כאן.

שמואל הלפרט: אין ספק שאדם שמתגורר בארץ עשר שנים, אין אפשרות להוציאו מהארץ.

שמואל הלפרט: זה יגרום גם להתגברות נישואי התערובת.

שמואל הלפרט: נוסף על כך, לא יהיה מנוס מלתת לקרובים של כל בני המיעוטים אשרות דומות.

שמואל הלפרט: לכן אני פונה לשר הפנים להקפיא את ההחלטה ולקיים דיון יסודי בנושא בהשתתפות הגורמים הרלוונטיים.

שמואל הלפרט: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: נעבור לחבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת גפני.

אריה אלדד: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אריה אלדד: אני מבקש לעשות משהו שעוד לא עשיתי בכנסת השבע-עשרה, והוא לברך את שר הביטחון על ההחלטה שקיבל היום לעצור את בניית הגדר במדבר יהודה.

אריה אלדד: נדמה לי שהיתה פה היענות לרחשי לב הציבור ולפניות של ארגוני טבע ונוף שונים, ולפניות של חברי כנסת מימין ומשמאל, באמת בלי להגדיר צד אחד של המפה הפוליטית.

אריה אלדד: אני מקווה שפסק-הזמן שיושג יאפשר לצבא לבחון חלופות ולמנוע את חורבנו של מדבר יהודה.

אריה אלדד: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אתה נמנית אתמול עם תורמי הדם בכנסת.

דליה איציק: קראתי בעיתון שחברי הכנסת לא התנהגו יפה.

דליה איציק: שהעיתון הזה יבדוק את עצמו ויראה אם יש יותר מ-15% מעובדי העיתון שתרמו.

דליה איציק: רק לפני שלושה חודשים היתה פה התרמת דם והיתה היענות גבוהה מאוד של הכנסת, כמו גם הפעם.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, בשבוע שעבר, ביום רביעי בלילה, לאחר חצות, אישרה הכנסת את תקציב המדינה לשנת 2007, כמובן לאחר שאכלנו את הפלאפל, ובאמת תודה רבה לך.

דליה איציק: את החשבון עוד לא שילמת.

משה גפני: אני זוכר את הימים, גברתי היושבת-ראש, שהיו רוצים לקחת סנדוויצ'ים.

משה גפני: על כל פנים, חלק מאתנו התנגדו, חלק מאתנו הצביעו בעד, חלק מאתנו נמנעו, חלק היו חופשיים וחלק היו שבויים, אבל הכנסת אישרה את תקציב המדינה.

משה גפני: לא עברו שלושה ימים והממשלה עושה קיצוץ באותו תקציב שהיא הביאה לאישור ואותו אישרנו.

משה גפני: אירע בעבר שהתקציב לא אושר בזמן, וכמה חודשים לאחר מכן, או חצי שנה, הביאו קיצוץ.

משה גפני: המצב הזה שבו ממשלה מביאה לכנסת תקציב ובאותה עת היא מחליטה לקצץ בתקציב הזה, זו תרבות שלטון שאסור שתהיה.

משה גפני: אנחנו חייבים כולנו, מי שבעד ומי שנגד, להצביע נגד הקיצוץ הזה.

משה גפני: אני לא יודע מה יש בו, אני לא חבר בממשלה, אבל זו פשוט הונאה של הכנסת, הונאה של הציבור.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אסור לאפשר להביא את זה בכלל לדיון כאן בכנסת, אלא לאחר תקופה סבירה ולא בהונאה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, כבכל יום שלישי אני מציין את נושא האובדנות בקרב חיילי צה"ל.

רן כהן: התאבדויות הן סיבת המוות מספר אחת בצה"ל.

רן כהן: מדי שנה מתאבדים בממוצע 35 חיילים.

רן כהן: מספר החיילים המתאבדים גבוה ממספר החיילים ההרוגים מכל סיבה אחרת, להוציא כמובן מלחמת לבנון האחרונה, לצערי, וגם זה היה מיותר.

רן כהן: בכל מקרה, מספר המתאבדים גדול ממספר ההרוגים בפעילות מבצעית, בתאונות דרכים או בתאונות אימונים.

רן כהן: עם זאת, יש לי בשורה קצת משמחת: בשנת 2006 חלה ירידה של כ-25% במספר החיילים שהתאבדו לעומת 2005.

רן כהן: כלומר, המספר ירד מ-36 ל-27, וזה הישג שבמידה מסוימת נזקף לזכות ההתארגנות של המטכ"ל לאחר שדרבנו אותו, וגם לעובדה שוועדת החוץ והביטחון נזעקה לעניין.

רן כהן: הניסיון מראה, שכאשר ננקטים צעדים להגברת מודעות של המפקדים והנושא הופך לפרק בהכשרת מפקדים בכל הרמות, וכאשר מוחלט שמפקדים לא יסתפקו בראיונות קצרים בקליטת חיילים, אלא ינהלו אחריהם מעקב צמוד, ומתקיימת סולידריות בין החיילים לבין עצמם, ובוודאי כאשר המידע על כל חייל הופך זמין למפקדים, וכשהוא מצוי במחשבים במסגרת המידע הכולל של היחידה, הדבר הזה מועיל ומצליח למנוע יותר ויותר התאבדויות.

רן כהן: אני מברך על ההצלחה הזאת ועל הרצינות שבה צה"ל לקח על עצמו להתמודד עם התופעה.

רן כהן: אני קורא לצה"ל להציג יעד של 0 מתאבדים לשנת 2007 ולהעמיד את המאבק במקום הראוי לו, לאור מספר הקורבנות, ולהקדיש לכך את כל המאמצים וכל האמצעים.

רן כהן: תודה רבה.

דליה איציק: ועל הרצינות שלך, תודה, חבר הכנסת רן כהן.

דליה איציק: נעבור לחבר הכנסת טיבי, ואחריו – חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לברך את חברי הכנסת מרציאנו, יצחקי ואריאל, שבסיור במסוק מעל מדבר יהודה גרמו להקפאת בניית הגדר.

אחמד טיבי: אין ספק שהמניעים שעמדו מאחורי ההחלטה והסיור היו מניעים טהורים וחשובים.

אחמד טיבי: אני חבר כנסת ירוק יותר ממך, חבר הכנסת מרציאנו, ויותר מיצחקי ויותר מאריאל.

אחמד טיבי: פנו אלי, בעקבות ההצלחה שלכם היום והיענות שר הביטחון, תושבים מאזור ביר-אלסכה ותושבים מבילעין, שהרסו להם את מטעי הזית, והרסו להם שטחים חקלאיים אדירים.

אחמד טיבי: פנו אלי גם תושבים מאבו-דיס, חבר הכנסת מרציאנו – ואני מבקש שתעביר את זה לחבר הכנסת יצחקי - שאמרו שלא נותנים לתלמידים לעבור מהבית לבית-הספר ובחזרה.

אחמד טיבי: אני פונה אליך בשם התושבים האלה, שמא תוכל לעשות סיור ברכב או במסוק – אני חושב שיסדירו לכם, אפשר למצוא עמותה שתסדר לכם את הסיור הזה - שמא תוכלו לפנות עוד הפעם לשר הביטחון, כדי למנוע את הפגיעה בצמחייה באזור ביר-אלסכה ובילעין – פגיעה בעצי הזית - ואולי גם לאפשר לתלמידים להגיע לבית-הספר בזמן, בתוך חמש דקות מרגע שהם יוצאים מהבית ולא בתוך שעה וחצי.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת בן-ששון, בבקשה.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, היום אדבר על זמנים.

מנחם בן-ששון: במחקר אחרון שהתפרסם על-ידי פרופסור רוברט ויסטריך בספרו הטרי – אם אני מתרגם לעברית - "מעבדה להרס העולם: גרמניה והיהודים באירופה המרכזית", בוחן פרופסור ויסטריך כמה מוטיבים ומאיר את עינינו גם על משהו שקשור בתאריכים.

מנחם בן-ששון: הוא אומר, לפי שיטתו, ש-9 בנובמבר, "ליל הבדולח", בשנת 1938, נבחר כ"ליל הבדולח" לא במקרה.

מנחם בן-ששון: 9 בנובמבר היה התאריך שבו גרמניה הובסה במלחמת העולם הראשונה ב-1918; 9 בנובמבר היה גם התאריך שבו נכשל ה"פוטש" של היטלר בשנת 1923, ולכן לא במקרה בחרו הוא וחבר מרעיו באותו תאריך ל"ליל הבדולח".

מנחם בן-ששון: עניינים אחרים בתחום שונה לגמרי, אבל הם גם קשורים בתזמון – שיטת השתלה ייחודית שפיתחו מדעני מכון ויצמן באשר לריפוי מחלת ההמופיליה.

מנחם בן-ששון: מחלת ההמופיליה נגרמת כאשר גן פגום מעכב ייצור של חלבון שהוא חיוני לתהליך קרישת הדם.

מנחם בן-ששון: הטיפולים במחלה הזאת ובמחלות גנטיות כרוכים בעירויי דם מסוכנים, או טיפולים יקרים באנזימים חלופיים.

מנחם בן-ששון: כאן האיר את עינינו צוות של חוקרים בראשותו של פרופסור רייזנר ממכון ויצמן בכך שלא מספיק למצוא טכניקה להשתיל אנזימים מתאימים בתוך רקמות טחול, שיוצרות את מה שיכול להחליף את מה שצריך להיווצר במחלת ההמופיליה, כי הסתבר שהיו כשלים במהלך הזה, כפי שיודעים חברי מהפקולטה לרפואה שהיו שם פעם.

מנחם בן-ששון: הם גילו שיש תזמון מדויק – וזה המכנה המשותף – שבו רקמה עוברית מתפתחת תהווה את הסיכון הקטן ביותר להתפתחות סרטן בשעה שמשתילים את אותם תאים חלופיים.

מנחם בן-ששון: הניסיון בינתיים הוא בעכברים ובתאים של חזירים, במקרה הזה תאים עובריים בני 42 ימים, אבל תשומת הלב לא רק למעשה ההשתלה אלא גם לתזמון ההשתלה יכולה להוביל לפתרון של ממש לבעיה חמורה.

מנחם בן-ששון: המאמר הזה התפרסם ב"רשומות האקדמיה האמריקנית למדעים".

מנחם בן-ששון: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: הגם שאתה מבטיח לנו כל פעם שתשים לפנינו את המחקרים, זה לא קורה.

דליה איציק: אתה החלטת לשמור דעת רק לעצמך.

דליה איציק: חבר הכנסת בשארה - בבקשה, אדוני.

דליה איציק: לאחר מכן - חבר הכנסת כהן.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חברי כנסת אחרים העלו את הנושא הזה לפני.

עזמי בשארה: אני מתגורר בירושלים מאז סוף שנות ה-70, ותמיד הכרתי את הדרך רמאללה-ירושלים, זו כמעט דרך היסטורית, בת מאות שנים; עכשיו היא איננה, פשוט יש גדר, והגדר הזאת מונעת את תנועת התושבים, כולל בחייהם, כולל ברפרודוקציה – אפשר להגיד, כפי שהשתמשו במלה הזאת על החיות – הרפרודוקציה של החיים שלהם, הסיבוב היומי הטבעי שלהם, תחלופת החיים שלהם.

עזמי בשארה: אותן סיבות שהשתמשו בהן לגבי החיות באזור הדרום, שגרמו לחבר הכנסת, לשר הביטחון עמיר פרץ, להפסיק את בניית הגדר.

עזמי בשארה: אותו שר, שהפך את המושג "יוזמות מדיניות" לקרדום למאבקים פנים-מפלגתיים, אף שמקורו מאפריקה, כפי שאני יודע, מצפון-אפריקה, הוא גילה שיש לו רגישות לאיכות הסביבה כמו קולוניאליסט אירופי מהסוג שהיה פעם באפריקה.

עזמי בשארה: והם גם יצרו שירה חשובה מאוד על איכות הסביבה ועל ה-natives באפריקה - כולל צרפתים במרוקו וצרפתים באלג'יריה - על איך ה-natives באפריקה וההרגלים שלהם פוגעים באיכות הסביבה, שהם האירופים באים להציל.

עזמי בשארה: הוכח שאין סתירה בין דאגה לאיכות הסביבה ושיח קולוניאלי.

עזמי בשארה: תודה רבה.

יורם מרציאנו: גם כשעושים משהו טוב, זה לא טוב.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב כהן, ואחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

יורם מרציאנו: אתה לא יודע מה זה לפרגן.

דליה איציק: לא, לא, לא, אדוני.

יורם מרציאנו: - - -

דליה איציק: לא, סליחה, אתה לא משיב.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, פה זה לא עובד כך.

דליה איציק: עד שחבר הכנסת כהן מדבר - - -

יורם מרציאנו: אולי הוא ילמד לפרגן.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: המוסד של נאומים בני דקה מקבל תאוצה.

דליה איציק: זה מוסד חשוב, ובכל זאת עכשיו נבדקת אפשרות ששרים יופיעו כאן באופן קבוע, למעלה מ-40 דקות.

דליה איציק: שר יבוא, תוכלו לשאול את השר בזמן אמת, לתחקר, לשאול.

דליה איציק: השאלות יינתנו שלושה ימים מראש, לא יותר מזה, לא כמו היום, שזה 21 ועוד 21 יום.

דליה איציק: אני מקווה שהניסוי שנתחיל בו יצליח, ואם הוא יצליח, נמסד אותו, מי יודע, אולי הוא גם יחליף את הנאומים בני דקה, ואז תוכלו גם לקבל תשובות.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת יעקב כהן.

דליה איציק: מי שיש לו הערות, אני רק אשמח לשמוע הצעות ייעול, רעיונות, הערות, אנחנו עצמנו לומדים את העניין.

דליה איציק: עוד לא דיברתי עם חברי אברום בורג ועם רובי ריבלין.

דליה איציק: נשב על העניין הזה, נלמד אותו, כדי להפעיל אותו בתוך שלושה שבועות.

ראובן ריבלין: גם בתקופתי היתה שעת שאלות לשר פעם בשבועיים.

דליה איציק: כמה חברי כנסת היו?

ראובן ריבלין: תלוי.

דליה איציק: לפי השר.

ראובן ריבלין: ולפי משרדו של השר.

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב כהן.

יעקב כהן: כבוד גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, השבוע התפרסם שיש בארץ תופעה של בריחת מוחות, בריחת אקדמאים מהארץ לחוץ-לארץ.

יעקב כהן: זו תופעה מצערת שהולכת וגדלה, ולדעתי צריך דיון מיוחד, מעמיק - מה המניעים, מה אפשר לעשות נגד זה, איפה הזיקה היהודית שלהם.

יעקב כהן: מעבר לצער של העזיבה של כוחות שהשקיעו בהם כאן והם למדו כאן ויורדים לחוץ-לארץ, יש כאן תופעה שהמדינה משקיעה כספים בכוחות, באקדמאים, בתלמידים, ואנחנו בעצם מכשירים רופאים ואקדמאים לארצות העולם.

יעקב כהן: זו תופעה שצריך לתת עליה את הדעת ולחשוב מה לעשות.

יעקב כהן: כואב לי שמנגד יש תופעה שמגזירות תשס"ג, מ-2003, הגזירות של נתניהו, תלמידים שמגיעים מחוץ-לארץ לארץ, שבדרך כלל נשארים ונישאים כאן והם גורם לעלייה, הטילו עליהם קנס, והם מקבלים פר תלמיד פחות ב-40% מתלמיד שהוא תושב הארץ.

יעקב כהן: במקום שיעודדו לעלייה ויחשבו לתת פרמיה כדי שיעלו עוד תלמידים וישתקעו בארץ, הורידו ב-40%.

יעקב כהן: אני קורא לאוצר להשוות את זה לכל הפחות לתלמידי הארץ, לתת להם אותה פרמיה, כי בסך הכול זה עידוד עלייה והמדינה משקיעה הרבה כסף בעלייה, וזה צורך חיוני, חשוב ולאומי למדינת ישראל.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו – חבר הכנסת שרוני.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, בקצב שבו מגבילים את אזרחותם של האזרחים הערבים, אנחנו מתקרבים מאוד לסגר בין-לאומי מלא על האוכלוסייה הערבית בישראל מבחינת הנישואים.

ג'מאל זחאלקה: זה הציבור היחיד בעולם שהמדינה מחוקקת חוקים ונוקטת מדיניות שמונעת נישואים של בניו ובנותיו עם מישהו מהעולם.

ג'מאל זחאלקה: בהתחלה זה היה חוק איחוד משפחות, או נגד איחוד משפחות בגדה וברצועה, ועכשיו בחוק החדש יש תוספת, בינתיים עוד ארבע מדינות: אירן, סוריה, לבנון ועירק, אבל היד נטויה, אפשר להוסיף מדינות כהנה וכהנה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו במדינות שהחוק לא מציין, העניין של קבלת מעמד קבע בארץ של בן או בת זוג הפך בלתי אפשרי; גם מי שנישא או נישאת לרומני או לרומנייה או לאיטלקי, מי שיהיה, משרד הפנים נוקט מדיניות שמונעת קבלת מעמד קבע בארץ.

ג'מאל זחאלקה: אכן הישג עצום לדמוקרטיה הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: סחתיין, מברוכ, השגתם שזה הציבור היחיד בעולם שיש עליו סגר בין-לאומי מלא מבחינת נישואים.

ג'מאל זחאלקה: אין לזה אח ורע, לא רק בעולם עכשיו, אלא בהיסטוריה האנושית כולה.

ג'מאל זחאלקה: מברוכ לדמוקרטיה הישראלית.

דליה איציק: חבר הכנסת שרוני, ואחריו – חבר הכנסת אזולאי.

משה שרוני: גברתי יושבת-ראש הכנסת, מכובדי שר התיירות, חברי הכנסת, בזמן האחרון יש תופעה קצת מדאיגה, פקיד בכיר מהאוצר מופיע בפני ועדת הביקורת ומתחיל להגיד דברים, ובסוף אומר שמאיימים עליו מאלף עד תיו, בלי להוכיח מי מאיים.

משה שרוני: זו תופעה מדאיגה, איך פקיד מופיע בפני ועדת הביקורת של הכנסת, וועדת הביקורת לא מוצאת לנכון לשאול מי מאיים, מה קרה.

גלעד ארדן: שאלו.

גלעד ארדן: הוא אמר, ראש הממשלה.

משה שרוני: הוא לא אמר, תסלח לי.

רן כהן: שאלו, והוא לא ענה.

משה שרוני: זה דבר מדאיג שהפקיד הזה הוא כישלון חרוץ.

גלעד ארדן: גם שר האוצר אמר שמאיימים עליו - - -

משה שרוני: שב בשקט, ארדן.

משה שרוני: שב.

משה שרוני: שב.

משה שרוני: זה מדאיג מאוד, ואני חושב שהיועץ המשפטי צריך לבדוק את הופעתו, אם לפקיד יש זכות להופיע ולהוציא ספין.

משה שרוני: ספין ברומנית זה קוץ.

משה שרוני: כנראה הוא יחטוף את הקוץ.

משה שרוני: תודה רבה.

דליה איציק: חבר הכנסת אזולאי, ואחריו – חבר הכנסת מרציאנו.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, המועצה הדתית לוד הושבתה היום ואינה מספקת שירותי דת בעיר.

דוד אזולאי: היום סירבו לקבור נפטר.

דוד אזולאי: הסיבה היא שלא קיבלו משכורת ארבעה חודשים.

דוד אזולאי: אני שואל: עד מתי תימשך ההתעללות בעובדים שלא מקבלים את שכרם, וכתוצאה מכך תימשך ההתעללות בתושבי העיר?

דוד אזולאי: אני קורא לשר הפנים להתערב לאלתר במה שקורה במועצה הדתית לוד, להעביר להם שכר ולאפשר שירותי דת בעיר, כדי לא לפגוע באוכלוסייה שאיננה אשמה בוויכוח ובאי-העברת הכספים מהרשות המקומית למועצה הדתית.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו, יש לך אפשרות להשיב.

יורם מרציאנו: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יורם מרציאנו: אני דווקא רוצה להתייחס ליום הציון של ההילולה של הרב יעקב אבוחצירא - - -

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן, נא לשבת.

גלעד ארדן: מי הטיס אתכם במסוק?

יורם מרציאנו: אני תיכף אענה לך, אם תרצה.

יורם מרציאנו: היום הוא יום ציון ההילולה של הרב יעקב אבוחצירא, שהלך לעולמו ביום 4 בינואר 1880.

יורם מרציאנו: הרב יעקב אבוחצירא ידוע בתור רבי יעקב, והוא סבו של הבבא סאלי.

יורם מרציאנו: רבי יעקב אבוחצירא היה מגדולי רבני מרוקו, שהוציאה שורה של רבנים גדולי עולם.

יורם מרציאנו: באופן מפתיע חל יום הפטירה בפרשת "ויחי יעקב בארץ מצרים", שם קבור רבי יעקב אבוחצירא.

יורם מרציאנו: רבי יעקב אבוחצירא התייחס במשנתו התורנית בעיקר לקבלה.

יורם מרציאנו: אגב, חלק ממשפחת אבוחצירא יושבים עד היום בעזה, ויש האומרים כי רבי יעקב אבוחצירא והבבא סאלי היו אהודים ואהובים ומקובלים גם על היהודים וגם על המוסלמים, מה שמעיד שיש חיים ביחד.

משה גפני: מה התאריך העברי?

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: נעבור לחבר הכנסת מיכאלי, ולאחר מכן - לחבר הכנסת אלסאנע.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, זה כיומיים עובדי משרדי הממשלה בתל-אביב, בבניין קריית הממשלה, נוקטים עיצומים ללא הגבלת זמן, והם לא מקבלים קהל ולא עונים לטלפונים במחאה על הליקויים התברואיים, המחנק והסירחון במגדל החדש בקריה בתל-אביב, שאוכלס רק לפני פחות משנתיים.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, מדובר בבניין מאוד בעייתי, שעומד בצומת סואן, וכדי שאזרח יגיע לבניין הוא צריך לחצות כבישים ראשיים.

אברהם מיכאלי: מדובר באנשים חולים, זקנים ומוגבלים שאמורים - - -

דליה איציק: איפה זה?

אברהם מיכאלי: בצומת קפלן-בגין בתל-אביב, מול מגדלי עזריאלי.

אברהם מיכאלי: מי שחווה את הביקור בבניין הזה, זה באמת ביקור לא מרנין.

אברהם מיכאלי: כדי שאנשים יגיעו לבניין ברגל הם צריכים לרדת מהאוטובוס ולחצות כביש מאוד בעייתי לחצייה, ולחולים, לנכים ולמבוגרים זה בלתי אפשרי.

אברהם מיכאלי: חוץ מזה, בעיות הגישה לבניין הן קשות מכיוון שיש הרבה מאוד משרדי ממשלה, זה מגדל ענק, וכמעט כל משרדי הממשלה באזור תל-אביב עברו לשם.

אברהם מיכאלי: אנשים עומדים בתור שעות כדי להיכנס לבניין ולעבור את הביקורות.

אברהם מיכאלי: יש שם גם בעיה של חנייה.

אברהם מיכאלי: מי שבא ברכב, אין מספיק חנייה, ומי שזוכה להיכנס לחנייה לפעמים מסתובב בין חמש או שש קומות כדי למצוא חנייה לרכב.

אברהם מיכאלי: עלות של שעת חנייה שם היא בסכומים שלא ייאמנו - - -

דליה איציק: מי השר הנוגע בדבר?

אברהם מיכאלי: יש שם הרבה משרדי ממשלה, גברתי.

אברהם מיכאלי: כרגע הליקויים הם במשרד האוצר, אבל נמצאים שם משרד המשפטים, משרד האוצר, משרדי מס הכנסה, משרד השיכון, כי מינהל מקרקעי ישראל נמצא שם.

אברהם מיכאלי: גברתי, זו בעיה אקוטית שאנחנו, כמדינה, צריכים להתמודד אתה, כי האזרחים סובלים ואי-אפשר להשתמש בבניין הזה.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, אפשר?

דליה איציק: כן, אדוני.

יורם מרציאנו: - - - ועדת האתיקה ידעה על כך.

יורם מרציאנו: חבר הכנסת אורי אריאל, שארגן עבורנו את הסיור הזה, הודיע ליושב-ראש ועדת האתיקה חיים אורון, והוא אישר לנו את הסיור במקום.

דליה איציק: כן, אדוני, אתה צודק.

דליה איציק: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו - חבר הכנסת גבאי.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חבר הכנסת מרציאנו, שבאמצעות הסיור המוטס היום הצליח איפה שנכשל בית-הדין הבין-לאומי בהאג.

טלב אלסאנע: בית-הדין הבין-לאומי לא הצליח למנוע את החומה האומללה הזאת, וזה דבר חשוב.

טלב אלסאנע: אני חושב שנפנה אליו בכל עניין.

טלב אלסאנע: גברתי, יש פתגם בערבית שאומר – "לא ברחמכ ולא בח'לי רחמת אר-רב תנג'יכ".

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת?

דליה איציק: לא מדובשך ולא מעוקצך, לא?

טלב אלסאנע: זה דומה, אבל זה לא בדיוק כך.

טלב אלסאנע: כיום יש אפשרות גם לחברי הכנסת לעשות קורס מזורז בערבית.

טלב אלסאנע: הממשלה אמורה להקים גנים ולא עושה, במיוחד במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: קמו עמותות שעשו פעולה מבורכת לגילאי שלוש וארבע.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שגם בבתי-הספר בחינוך חובה אין כיתות, והם דאגו לכיתות, למסגרות.

טלב אלסאנע: היום משרד החינוך לא מתקצב בטענה שאין היתר חריג.

טלב אלסאנע: החלו לגייס היתרים, אבל בינתיים מעכבים העברת תקציב והעמותות האלה יקרסו.

טלב אלסאנע: אז גם לא מקימים גנים וגם מונעים מאחרים להקים גנים, ועל זה אומרים: לא נעזור לך ולא ניתן לאחרים לעזור לך.

טלב אלסאנע: דבר אחרון, גברתי היושבת-ראש, שדרות ספגה הרבה "קטיושות", אבל מה שעשתה הממשלה היום, כאשר הרסה 20 בתים, הוא שהיא גרמה ביום אחד לאוכלוסייה הבדואית יותר נזק ממה שגרמו כל ה"קטיושות" במשך השנה האחרונה, ועל זה עוברים בשתיקה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, שהאוכלוסייה הבדואית בנגב היא לא פושעת, אלא המדיניות שלא מאפשרת להם לבנות בתים כדין היא המדיניות הפושעת, וצריך לשים לה קץ.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, ואחריו - חבר הכנסת סער.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו כמעט שכחנו את ה"קסאמים" שנופלים על העיר שדרות ועל הנגב, כי הם המשיכו ליפול יום-יום.

אליהו גבאי: לדעתי, זו פגיעה חמורה במעמדה של מדינת ישראל, בהתייחסות לאזרחיה.

אליהו גבאי: הדבר הבסיסי שממשלה מצווה לעשות זה לדאוג לביטחון אזרחיה.

אליהו גבאי: ומה אנחנו עושים?

אליהו גבאי: פוגשים את אבו-מאזן, והבוקר מה הוא מודיע?

אליהו גבאי: אני לא אפגש עם ראש הממשלה כי הוא לא עומד בהבטחות.

אליהו גבאי: הם מצפים שמדינת ישראל תבטיח ותקיים הבטחות ותעביר להם 100 מיליון דולר ותיתן להם חשמל ומים, ואנחנו לא תובעים מהם מאומה.

אליהו גבאי: זה הרגל שמדינת ישראל הרגילה בו את הפלסטינים, שהם יכולים לקבל ולצפות בלי לתת כלום.

אליהו גבאי: זה לא כבוד לאומי, לא גאווה, וכל "קסאם" כזה יביא עוד תגובות מצדם ועוד התגרות בנו בלי שאנחנו מגיבים.

אליהו גבאי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, ויחתום חבר הכנסת זיו.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, מסין הרחוקה שמענו וידוי מראש הממשלה, ולפיו הוא משתכנע, בעקבות לבנון ובעקבות עזה, שהנסיגות החד-צדדיות הן מדיניות מוטעית.

גדעון סער: זאת שמענו ארבעה ימים בלבד, גברתי היושבת-ראש, אחרי ששרת החוץ וממלאת-מקום ראש הממשלה התוודתה שההתנתקות היתה טעות שחיזקה את הטרור וחיזקה את הקיצונים.

גדעון סער: בין לבין שמענו את השר לקליטת העלייה ביום ראשון אומר, שהסדר פילדלפי הוא הסדר רע ושצריך לשנות אותו, שכן הזרמת האמל"ח וההפקרות ששוררת בין שני חלקיה של העיר רפיח מסכנות את ביטחון ישראל.

גדעון סער: כאשר כל קברניטי המדינה מודים בפה מלא שטעות היתה בידם בנושאים המדיניים והביטחוניים הרגישים ביותר, איך הם עדיין מרהיבים עוז להמשיך ולכהן בתפקידיהם ולהתיימר להנהיג את עם ישראל לעתיד לבוא?

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: יחתום חבר הכנסת זיו.

דליה איציק: עד אז נגיד מלה טובה לחבר הכנסת מיסז'ניקוב על הכנס שעשה היום.

יצחק זיו: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, ברצוני להעלות בפניכם את מצוקתם של היקרים לנו מכול, ילדינו, חיילינו, המייצגים אותנו בכבוד ושומרים עלינו בכל רגע.

יצחק זיו: אני רואה חשיבות רבה בדאגה לחיילים, דאגה לצורכיהם הבסיסיים ולשלומם.

יצחק זיו: במסגרת זו נפגשתי עם נציגי עמותת "חזית ועורף לב אחד", אשר הוקמה על-ידי מר אפי מימון, וכל פעיליה עושים את מלאכתם בהתנדבות מלאה ובנאמנות בלתי רגילה.

יצחק זיו: יש להמשיך ולפעול להקמת בתי-אירוח לחיילים, בית חם לחייל, במיוחד לאלה הבודדים הזקוקים לפינה חמה עם ארוחה חמה, אוכל ושתייה, מקום שנעים לשהות בו ולהתרענן בו.

יצחק זיו: פעילות זו של עמותת "חזית ועורף לב אחד" חשובה לעין ערוך, ואולם אנו, נבחרי הציבור, צריכים לסייע ככל שניתן למען החיילים ולהיות קשובים לצורכיהם.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנחנו נעבור לחברת הכנסת רוחמה אברהם, יושבת-ראש ועדת הכנסת, יש לה ארבע הודעות.

דליה איציק: נא להזמין את חבר הכנסת שרוני.

דליה איציק: אחר כך, אני אישרתי היום את סוגיית יום העסקים הקטנים והבינוניים.

דליה איציק: בבקשה, גברתי.

): גברתי היושבת-ראש, את כשרת התמ"ס לשעבר מכירה את הנושא הזה, את נושא העסקים הקטנים, לפני ולפנים.

): יישר כוח על כל היום הגדול הזה, שבו הנושא הזה נדון בכל אחת מוועדות הכנסת, ויש לכך גם תוצאות.

): להודעות ועדת הכנסת – ארבע הודעות, כפי שאמרה היושבת-ראש, שאני אבקש את אישורה של הכנסת להן.

): הודעה ראשונה: ועדת הכנסת קבעה, כי ועדה משותפת של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת המדע והטכנולוגיה תדון בהצעות החוק הבאות: א.

): הצעת חוק ניסויים רפואיים בבני-אדם, התשס"ו-2006, הצעת חבר הכנסת שלמה ברזניץ - פ/625/17; ב.

): הצעת חוק ניסויים רפואיים בבני-אדם, התשס"ו-2006, הצעת חבר הכנסת זבולון אורלב - פ/1534/17.

): הוועדה תהיה בת עשרה חברים, חמישה מכל ועדה, בראשות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

): להלן ההרכב: מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות - חבר הכנסת משה שרוני, שיכהן כיושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת עמיחי אילון, חיים כץ, אריה אלדד ורן כהן.

): מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה - חברי הכנסת זבולון אורלב, שלמה ברזניץ, אברהם מיכאלי, אלכס מילר ומרינה סולודקין.

): כמו כן קבעה ועדת הכנסת, כי הצעת חוק ניסויים רפואיים בבני-אדם, התשס"ו-2005, שמספרה כ/113, אשר הוחל עליה דין רציפות והיא נדונה כעת בוועדת המדע והטכנולוגיה, תועבר לדיון בוועדה המשותפת שאת הרכבה הקראתי זה עתה.

): גברתי היושבת-ראש, אני מבקשת את אישורה של המליאה.

דליה איציק: גברתי, האם זה נראה לך נכון שנצביע על כל ההודעה שלך במקום להצביע ארבע פעמים?

דליה איציק: האם יש מישהו שמתנגד?

דליה איציק: מבחינת התקנון זה בסדר.

): מבחינת התקנון אנחנו צריכים להצביע הודעה-הודעה, אלא אם כן יגידו לי אחרת.

דליה איציק: אני לא שומעת שמישהו - - -

): בסדר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, יושבת-ראש הוועדה מבקשת - נמתין לך שתגיעי לשם, גברתי.

נסים זאב: להודעה אחת אני יכול להתנגד.

דליה איציק: סיימת, גברתי?

): הוא אמר שלהודעה אחת הוא יכול להתנגד.

): לא סיימתי.

דליה איציק: אז בואי תסיימי.

): הכנסת החליטה בישיבותיה ביום 6 בדצמבר 2006 וביום 26 בדצמבר 2006 להטיל על ועדת הכנסת לקבוע הרכב לוועדות משותפות לדיון בהצעות לסדר-היום, בהתאם לסעיף 16(א) לתקנון.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום להמליץ לכנסת לשנות את החלטותיה ולהעביר את ההצעות הבאות לדיון בוועדות הכנסת הקבועות, ולא בוועדת משותפות, כדלקמן: ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בנושא: מערכת החינוך במגזר הבדואי בנגב, הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת טלב אלסאנע; ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בנושא:

): סכנה חמורה לבריאות עובדים ואזרחים סביב המפעל "חוד פלדה", הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת דב חנין ומשה גפני.

): גם לזה אני אצטרך אישור.

): ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית, התשס"ו-2006, הצעת חבר הכנסת גאלב מג'אדלה - פ/1355/17, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): הוועדה לקידום מעמד האשה תדון בהצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת תקופת הגבלת פיטורים בתום חופשת לידה), התשס"ו-2006, הצעת חוק של גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת - פ/1189/17, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעות לסדר-היום: היום הבין-לאומי לזכויות האדם - בדגש על זכויות עובדים, הצעות חברי הכנסת זהבה גלאון, משה שרוני, אברהם מיכאלי, עמירה דותן, דב חנין, שלי יחימוביץ, צבי הנדל, עזמי בשארה, משה גפני, טלב אלסאנע, ליה שמטוב ומיכאל איתן.

דליה איציק: למען הסדר הטוב, היות שחבר הכנסת נסים זאב רוצה שנצביע על כל הודעה בנפרד, נצביע על כל הודעה בנפרד, או שאתה מוריד את זה.

נסים זאב: אני השתכנעתי.

דליה איציק: השתכנעת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: נא לשבת במקומות.

דליה איציק: חברת הכנסת רוחמה אברהם, נאפשר לה להצביע.

נסים זאב: ההחלטה היתה להצביע הצבעה אחת.

דליה איציק: בגלל זה אמרתי את זה מראש, כדי שתקשיב כל כך טוב בהקשבה מכוונת, מלשון כוונה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעות ועדת הכנסת – 22 נגד – אין נמנעים – אין הצעות ועדת הכנסת נתקבלו.

דליה איציק: ובכן, חברי חברי הכנסת, כל הודעותיה של יושבת-ראש ועדת הכנסת התקבלו, אין נגד ואין נמנעים.

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

אחמד טיבי: זה חסר תקדים.

דליה איציק: חסר תקדים שיש יושבת-ראש ועדה כזאת.

דליה איציק: גברתי, בבקשה.

): ועדת הכנסת החליטה בישיבתה ביום 8 בינואר 2007 על ממלאי-מקום קבועים בוועדות כדלקמן:

): בוועדת הכלכלה - חבר הכנסת אבשלום וילן מטעם סיעת מרצ.

): בוועדת החינוך, התרבות והספורט - חבר הכנסת אליהו גבאי מטעם סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל וחבר הכנסת מוחמד ברכה מטעם סיעת חד"ש.

): אני מודה לך, גברתי.

): תודה רבה.

): ["דברי הכנסת", הכנסת השש-עשרה, מושב שלישי, חוב' ח', עמ' 17204.

): ]

דליה איציק: הודעת ועדת העבודה, הרוווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות.

דליה איציק: יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני, יעלה לבמה וימסור לנו הודעה.

דליה איציק: מתכונן חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

דליה איציק: לא תתקיים הצבעה, ההצבעה תתקיים בעוד שבועיים.

דליה איציק: כידוע לכם, על-פי חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, רשאית סיעה להציע תוך שבועיים ממסירת ההודעה שדין הרציפות לא יחול על הצעת החוק.

דליה איציק: לכן, חבר הכנסת שרוני יודיע את ההודעה, ואנחנו נצביע רק בעוד שבועיים.

משה שרוני: גברתי יושבת-ראש הכנסת, מכובדי השר, מכובדי חברי הכנסת, אישור הכנסת להחלת דין רציפות על הצעת החוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 78) (אי-תשלום גמלאות בשל פשע שבוצע מתוך מניע לאומני), התשס"ה-2004, שהתקבלה בקריאה ראשונה ביום 1 בדצמבר 2004, בעת כהונתה של הכנסת השש-עשרה.

משה שרוני: בהתאם להוראות חוק רציפות הדין בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, החליטה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ביום 2 בינואר 2007, כי ברצונה להחיל דין רציפות על הצעת החוק האמורה, וכעת מתבקשת הכנסת לאשר החלטה זו.

משה שרוני: הצעת החוק מתקנת את סעיף 326 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, הקובע כי אם בוצע פשע מתוך מניע לאומני ומבצעו נהרג כתוצאה מביצועו, לא יינתנו מכוחו מענק פטירה וקצבת שאירים.

משה שרוני: עוד קובע הסעיף, כי אם מבצעת הפשע כאמור היתה יולדת שנפטרה בתוך שנה מיום הלידה, לא יינתן מענק מיוחד המשולם בעבור היילוד.

משה שרוני: מוצע לקבוע, כי לא יינתן מענק לימודים בעד ילדו של אדם שביצע פשע ממניע לאומני, וכן כי מבצע פשע מתוך מניע לאומני, שהורשע ברצח, לא יהיה זכאי לקצבת זיקנה.

משה שרוני: הכנסת מתבקשת לאשר החלת דין רציפות על הצעת החוק.

משה שרוני: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: ציון יום העסקים הקטנים והבינוניים בכנסת

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעות בנושא: ציון יום העסקים הקטנים והבינוניים בכנסת - הצעות לסדר-היום מס' 1934, 1927, 1922, 1974, 1999, 2001 ו-2003.

דליה איציק: פותח את הדיון מי שיזם את הדיון הזה ואת השדולה הזאת, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

דליה איציק: סגן ראש הממשלה ושר התמ"ת מכבד אותנו כאן בנוכחותו.

סטס מיסז'ניקוב: כמה דקות יש לי?

דליה איציק: יש לך, יש לך.

דליה איציק: אין לך שלוש דקות, יש לך יותר.

דליה איציק: אני אעשה לך פרוטקציה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל בברכות ובתודות.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב שעשינו היום דבר גדול – יום העסקים בכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רוצה להגיד שהוא עבר בהצלחה, כי הוא עדיין בעיצומו, וגולת הכותרת שלו היא הדיונים במליאה - חברי הכנסת מעלים הצעות לסדר-היום שקשורות לעסקים קטנים ובינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, לדעתי, העבודה שנעשתה היום בשבע ועדות הכנסת, כשבכל ועדה דנו על נושא אחד – ואני תיכף אגע בזה – בחסם אחד שקשור לפעילותם של העסקים הקטנים והבינוניים, בחסם שמפריע למגזר הזה להתפתח כמו שצריך, ולפתח את מדינת ישראל מבחינה כלכלית, זה פשוט הסמן להצלחה הגדולה.

סטס מיסז'ניקוב: הצלחה נוספת היתה בנוכחות ערה מאוד בכנס באודיטוריום, שהסתיים לפני כחצי שעה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להודות לך, כבוד היושבת-ראש, על נוכחותך באירוע זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להודות לשר אלי ישי, שגם הוא נכח באירוע, לחברת הכנסת רוחמה אברהם, שהובילה את השדולה הזאת בהצלחה רבה לפני, ושודרגה מאז - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

סטס מיסז'ניקוב: אז הכול פתוח.

סטס מיסז'ניקוב: באמת תודה לך, בשם העסקים, על התרומה הגדולה שתרמת במשך שלוש השנים שכיהנת כיושבת-ראש השדולה, וגם לכל חברי הכנסת שנכחו, גם בוועדות הכנסת בבוקר וגם באודיטוריום.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב שבזה שאנחנו מעלים את הנושא הזה על סדר-היום הלאומי אנחנו עושים צדק לא רק עם העסקים אלא גם עם כלכלת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מעלים את הנושא הזה על סדר-היום הלאומי, ובכך אנחנו מנסים להשיג את מה שמדינות מתועשות בעולם השיגו כבר.

סטס מיסז'ניקוב: הן כיוונו זרקור לעסקים הקטנים והבינוניים, הן מזרימות מיליארדים לסייע לאותם עסקים.

סטס מיסז'ניקוב: אני אתן רק כמה דוגמאות.

סטס מיסז'ניקוב: בבריטניה מזרימים כל שנה 60 מיליון לירות שטרלינג לפיתוח יזמות צעירה בקרב היזמים.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לתת דוגמה של מדינות ה-OECD שמזרימות מיליארדים בכל הנושא שקשור לעסקים הקטנים והבינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: יפן, שהיא בשבילנו דוגמה טובה לכלכלה יציבה אשר ידועה בקונצרנים הגדולים שלה, דווקא היא, בגלל האטה בכלכלה שלה, החליטה להשקיע רבות בפיתוח של העסקים הקטנים והבינוניים, וקלעה בול, כי הכלכלה שלה התחילה להתייצב.

סטס מיסז'ניקוב: אצלנו יש קרקע מאוד פורייה.

סטס מיסז'ניקוב: יש לנו 410,000 עסקים קטנים ובינוניים, יש לנו 1.2 מיליון מועסקים במסגרת אותם עסקים קטנים ובינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: העלות של יצירת מקום עבודה בעסק קטן מסתכמת ב-6,000 שקל, שזה גרושים, בהשוואה ל-75,000 שקל שעולה ליצור מקום עבודה במפעל, למשל, או במגזר אחר.

סטס מיסז'ניקוב: קצב התפתחות המגזר העסקי של העסקים הקטנים אפילו גובר על קצב ההתפתחות של האוכלוסייה, זה 2.8%; דהיינו, הקרקע פורייה.

סטס מיסז'ניקוב: העסקים הקטנים, גם בעולם וגם אצלנו, מגשרים גם על הפערים החברתיים, כי הם משמשים לאותם אנשים שלא למדו באוניברסיטה, או עולים חדשים שהגיעו, או נציגי פריפריה במגזרים שונים, איזה קרש קפיצה לגשר על הפער בינם לבין אנשים שהשיגו יותר.

סטס מיסז'ניקוב: את זה הבינו גם בעולם.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אני חושב, שאם ניקח מצבור של כל הנושאים האלה, מה שעשינו היום – וחשוב שזה לא יישאר רק בגדר של פסטיבלים, של יום העסקים בכנסת, אלא זה יימשך – אני, אחרי שהשר עזב, הצגתי תוכנית עבודה אופרטיבית, על דעת כל הגופים הכלכליים במדינת ישראל, לרבות התאחדות התעשיינים, לשכות המסחר ו"להב", תוכנית עבודה לשנת 2007.

סטס מיסז'ניקוב: שם אנחנו רוצים לטפל באותם חסמים שציינו – ואני לא רוצה לפרט אותם פה; פירטתי במשך כל היום, גם בוועדות וגם באולם האודיטוריום.

סטס מיסז'ניקוב: הגשתי הצעה לסדר-היום על הנושא המוניציפלי, ואני אזכיר בקצרה כמה מהדברים שקשורים לנושא המוניציפלי, לרישוי עסקים.

סטס מיסז'ניקוב: אני הייתי חבר מועצה ומחזיק תיק רישוי עסקים במשך שלוש שנים לפני שנבחרתי לכנסת.

דליה איציק: איפה?

סטס מיסז'ניקוב: בראשון-לציון.

סטס מיסז'ניקוב: עסק שנמצא בקומת קרקע, קומה מסחרית, ומעליו יש בתי מגורים, הקבלן לא חיכה לקבל תעודת אכלוס.

סטס מיסז'ניקוב: תעודת אכלוס נותנים ברגע שמתחברים לגז, לחשמל, ברגע שמיישמים את כל ההחלטות של העירייה, וברוב המקרים הבניין מתאכלס לפני שהוא מקבל תעודת אכלוס.

סטס מיסז'ניקוב: עסק משלם על זה שהקבלן אכלס את הבניין בלי לקבל תעודת אכלוס, ועכשיו הוא לא יכול לקבל רשיון עסק, כיוון שאין לו תעודת אכלוס.

סטס מיסז'ניקוב: מי בכלל מעלה על הדעת שדבר כזה קורה?

סטס מיסז'ניקוב: דבר נוסף – אותו דבר – עסק משלם על זה שמישהו בנה אצלו גלריה, בבניין שהוא שוכר, בחלק ממנו, לפני 40 שנה.

סטס מיסז'ניקוב: לך תחפש עכשיו את הקבלן שבנה גלריה, אבל הוא לא יכול לקבל רשיון עסק, כי אומרים לו: חריגות בנייה.

סטס מיסז'ניקוב: אני כבר לא מדבר על קרקע ייעודית, שברגע שהוא הקים שם עסק לא נתנו לו הסבר ממצה על כך שזאת קרקע שבכלל לא מיועדת לאותו סוג עסק שהוא הקים, ואז הוא צריך להתרוצץ ושוב הוא לא מקבל את הרשיון.

סטס מיסז'ניקוב: ברגע שהוא לא מקבל רשיון, יש שתי אופציות:

סטס מיסז'ניקוב: או שהוא עובד ללא רשיון – ככה עובדים 50% מהעסקים במדינת ישראל – או שהוא מנסה להסתובב פה ושם, שומר על החוק, בסופו של דבר מתייאש, סוגר, או עובר למקום אחר, יותר פורה.

סטס מיסז'ניקוב: ככה לא צריכים הדברים להתנהל.

סטס מיסז'ניקוב: אני כבר לא מדבר על זה שיותר מדי גורמים בוחשים בהיתרים להעניק רשיון עסק לעסקים הקטנים, אם זה משרד הבריאות, אם זה משטרה, אם זה כבאות, אם זה ועדה לתכנון ובנייה – קודם מקומית, אחר כך מחוזית, אחר כך ארצית – יותר מדי גורמים.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב שאנחנו צריכים לבדוק מה כתוב בדוח של קובי הבר, של הוועדה הבין-משרדית לגבי רישוי עסקים, לבדוק מה יש שם, לבדוק מה חסר ולתקן, ואותו דבר לגבי ארנונה.

סטס מיסז'ניקוב: לדעתי, הגיע הזמן שהרשויות המקומיות – לא שהנטל ייפול עליהן, אלא על הממשלה – יתחשבו בעסקים הקטנים שמוקמים במסגרת הרשויות, ייתנו להם איזו הנחה לפעילותם במשך שנתיים, ייתנו להם לקום על הרגליים, ואחר כך הם יוכלו לפרנס גם משפחות וגם את הרשויות, והמימון צריך להיות ממשלתי ולא על חשבון הרשויות.

סטס מיסז'ניקוב: העבודה מרובה, כולנו צריכים לשנס מותניים.

סטס מיסז'ניקוב: היום מוניתי על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים ליושב-ראש ועדת משנה לעסקים קטנים ובינוניים, אנחנו באותה ועדה, מה שרוחמה הובילה במשך שלוש שנים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נרד לפרטים, נטפל בכל הנושאים.

סטס מיסז'ניקוב: מאוד שמחתי שראשי ועדות גם הם הגיעו לכינוס שלנו – גם יושב-ראש ועדת הכספים, גם יושבת-ראש ועדת הכנסת וגם יושב-ראש ועדת הפנים – והם אתנו.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להודות לרשות לעסקים קטנים, שהיתה פרטנר נהדר לקיום היום הזה, במיוחד לסמנכ"לית לילך נחמיה, וכמובן ליושב-ראש שמואל רוזנמן.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לנצל את הבמה ולהודות לשני העוזרים שלי, לאלונה ולרועי, שעשו במשך חודש פשוט את הבלתי-ייאמן, מבחינתנו, וארגנו את האירוע.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להודות לכנסת, לך, גברתי היושבת-ראש, וגם למנכ"ל הכנסת על הסיוע הרב ועל הפרטנרית לשותפות אמת בכל היום הזה, ורק שנצליח.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני; יישר כוח.

דליה איציק: אני רק רוצה להגיד לך – ותתייעץ עם חברת הכנסת , באמת – אחד הדברים, גם מהיותי שרת התמ"ס אני יכולה להגיד לך, אבל לא רק מהיותי שרת התמ"ס, ביורוקרטיה בלתי נסבלת היא שאוכלת פה.

דליה איציק: ואתה רק נגעת בה.

דליה איציק: איש כזה מסכן צריך לרוץ למכבי אש, צריך לרוץ לגז, צריך לרוץ לארנונה, וזה מתיש אותו.

דליה איציק: אולי זו הצעה שהשר יכול להוביל אותה, ואנחנו כמובן נעזור לו כאן בכנסת, משהו שאולי יטילו על הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, שיהיה מישהו מטעמה שמטפל בכל הדברים הללו, ואם הוא מטפל אל מול המשרד, זה לגמרי שונה מהמצב שהאיש מכתת את רגליו.

דליה איציק: אין בעל עסק שלא היה בא אלי ואומר: אי-אפשר לחיות כאן, מתישים אותי, הביורוקרטיה אוכלת כל חלקה טובה.

דליה איציק: ואחר כך ידברו על השרים, שככה ואחרת.

דליה איציק: עכשיו, אם השרים גם ירימו טלפון, אז כמובן יש להם איזה משהו מהסיפור הזה, כי מה פתאום שר עוזר לכלכלה?

דליה איציק: זה חטא.

דליה איציק: לשר אסור לעזור לכלכלה.

דליה איציק: ואולי יש לו בכלל איזה קשר כזה או אחר?

דליה איציק: אני באמת חושבת שהגיע הזמן לעשות סדר בנושא הזה, וחבר הכנסת מיסז'ניקוב, אני רואה את המרץ שלך, ואתה רואה שכל ראשי הוועדות היו אתך היום.

דליה איציק: אני אישרתי את היום הזה בנשיאות משום שאני חושבת שהוא מאוד חשוב.

דליה איציק: בוא ננצל את שעת הכושר הזאת, תעבירו את זה למשהו אופרטיבי, אבל מהפכני.

דליה איציק: הביורוקרטיה מכתתת פה את הראש של האנשים וגם את הרגליים.

דליה איציק: תרים את העסק, ויישר כוח.

דליה איציק: בבקשה, אדוני שר התעשייה והמסחר.

דליה איציק: בתום דבריו אנחנו נעבור להצבעה.

אליהו ישי: יש לי פגישה עם השר הדני.

דליה איציק: אדוני השר, יש אופציה אחת, שתדבר עכשיו שתי דקות, או שתחזור אחר כך ותדבר.

דליה איציק: אנחנו נשחרר אותך, כי אני מבינה שהשר הדני מחכה לך.

אליהו ישי: אני אדבר עכשיו.

אליהו ישי: אני צריך לחתום אתו על הסכם.

אליהו ישי: היית פעם שרת התעשייה והמסחר, גברתי היושבת-ראש.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, משתתפים יקרים, האמת היא שהיום הוא יום חשוב.

אליהו ישי: מגדירים את זה פה: יום חג של העסקים הקטנים.

אליהו ישי: הבוקר התחלתי את היום בהשתתפות בוועדות הכנסת השונות, ואמרתי שמבחינתי זה לא יום העסקים הקטנים, אלא זה יום העסק הגדול.

אליהו ישי: כשמדברים על עסקים קטנים, חושבים - עסק קטן, לא נורא, יסתדר, שני עובדים, שלושה, עשרה, לא ביג דיל.

אליהו ישי: אבל כשמגדירים את זה עסק גדול ומנסים לצקת בכך תוכן אמיתי – עסק גדול הוא כשמדובר ב-400,000 עסקים קטנים, מדובר ב-1.2 מיליון מועסקים, מדובר ב-96% מכלל העסקים בארץ – אז מתחילים להבין לאט לאט שזה באמת העסק הגדול.

אליהו ישי: זה מקום שניתן דרכו לצמצם את הפערים החברתיים צמצום משמעותי ביותר, כי מאות אלפי עובדים נוספים במרכז העסקים הקטנים יביאו לצמצום הפערים החברתיים.

אליהו ישי: עסק זעיר, קטן, בינוני – בסוף הזעיר יהיה קטן, הקטן יהיה בינוני.

אליהו ישי: זה הקטן גדול יהיה, הולכים וגדלים.

אליהו ישי: אין ספק שיש הירתמות מקיר לקיר בבית הזה, ואני מוכרח לציין את מי שעוד בקדנציה הקודמת הובילה וקידמה והצליחה להביא להישגים משמעותיים בנושא זה, חברת הכנסת , שברוך השם גם הצליחה לעשות כמה דברים חשובים.

אליהו ישי: אנחנו סבורים שפה צריך להיות מאמץ משותף, ממשלה וכנסת.

אליהו ישי: דהיינו, שינויי חקיקה.

אליהו ישי: אפשר גם לומר שמגובשים אצלנו במשרד שינויי חקיקה, והקמתי צוות נוסף לבחון ולדון עם משרדי הממשלה השונים, בפרט האוצר, איך אנחנו קובעים את הסטטוס של הרשות לעסקים קטנים – האם זה במסגרת רשות, חברה ממשלתית, רשות סטטוטורית.

אליהו ישי: אנחנו בוחנים מה הדבר הנכון ביותר והטוב ביותר על מנת ליצור מרווח תמרון ויכולות ואפשרויות רבות לצמוח ולגדול.

אליהו ישי: אומרים ש-40,000 עסקים קטנים נסגרים בשנה, וזה לא קל.

אליהו ישי: כל עסק קטן שנסגר זה משפחה, זה אדם, אלה אנשים שחרב עליהם עולמם.

אליהו ישי: לא אחת הם משקיעים את רוב כספם, לרבות הלוואות שהם לוקחים כדי לבנות את העסק, ופתאום במחי יד זה נסגר.

אליהו ישי: הסיוע הוא באשראי, בתיקוני חקיקה, במע"מ – אני יודע שיש גם הרבה מתנגדים לעניין – בהטבות במכרזים, בשורה ארוכה של הקלות.

אליהו ישי: כל הדברים האלה יבואו לידי ביטוי בחקיקה שתובא הן מטעם הממשלה - שאני מגיש אותה - והן מטעם חברי הכנסת, ואשמח לגבש אתם הצעות שונות.

אליהו ישי: הרבה מהם כבר הגישו.

אליהו ישי: גם חבר הכנסת אמנון כהן, שבקדנציה הקודמת היה יושב-ראש ועדת הכלכלה, ובאמת עשה עבודה מצוינת, כבר מגבש שורה של תיקוני חקיקה בעניין הזה.

אליהו ישי: אני משוכנע ומאמין בשיתוף הפעולה של הממשלה והכנסת, וחברי הכנסת מכל קצות הבית עושים מאמצים אדירים.

אליהו ישי: אם נביט בעוצמה שיש ונראה מה קורה במדינות אחרות בעולם, ובעניין זה יש בהחלט מה ללמוד, נמצא את עצמנו מכניסים למעגל העבודה עוד עשרות ומאות אלפי אנשים, דבר שיגדיל את הצמיחה, יוריד את האבטלה, יצמצם את הפערים החברתיים.

אליהו ישי: זה בסיס עצום, איתן, לשיפור מצבן הקשה של שכבות חלשות, זה בסיס אדיר וגדול לצמצום פערים חברתיים, כפי שאמרתי, ואני רוצה לאחל הצלחה לכל העוסקים במלאכה החשובה הזאת.

אליהו ישי: אי-אפשר להתעלם מהעוצמה שיש בכך.

אליהו ישי: הדרגה הגבוהה ביותר, כפי שהרמב"ם כותב, היא מציאת מקום עבודה, פרנסה לאדם; זו הדרגה הגבוהה ביותר, יותר מאשר לתת לו סל מצרכים כל שבוע.

אליהו ישי: אם אתה מוצא לו עבודה, הוא חי הנושא את עצמו.

אליהו ישי: בתורה נאמר: "כי תראה חמור שנאך רבץ תחת משאו - - - עזב תעזב עמו".

אליהו ישי: מה זה: עזוב תעזוב עמו?

אליהו ישי: אז לא היו "וולבו", לא היו משאיות, לא היו טריילרים, אדם היה מעביר את הסחורה שלו על גבי חמור.

אליהו ישי: אם אותו חמור עם משא אדיר שרובץ עליו נופל ולא מחזיק מעמד, עשרה אנשים לא ירימו אותו.

אליהו ישי: אבל אם מסייעים לו באותו רגע, מקלים עליו, מורידים חלק מהמשא – זה חלק מהביורוקרטיה, ואתייחס אליה בסוף דברי – אם מסירים ממנו חלק מהקשיים, מהכובד, מהמעמסה הגדולה, ועוזרים לו להתרומם ולהגיע למחוז חפצו, אז, ברוך השם, עזרנו לו והצלנו אותו.

אליהו ישי: מדברים הרבה על ביורוקרטיה.

אליהו ישי: יד אחת, ממשלת ישראל, כנסת ישראל, מחוקקת, מתקינה תקנות ומחוקקת חוקים שיוצרים ביורוקרטיה וקשיים נוראיים, ויד אחת זועקת ונאבקת ונלחמת במצב שנוצר כתוצאה מהביורוקרטיה.

אליהו ישי: אני אומר את זה כמליצה, אני לא רוצה פה לפגוע לא באגף התקציבים ולא בחשבות הכללית של עובדי המדינה ושל משרדי הממשלה השונים ולא במחלקה המשפטית.

אליהו ישי: אני לא מאשים אותם, אני מאשים את עצמנו.

אליהו ישי: כי ממשלות ישראל לדורותיהן וכנסות ישראל לדורותיהן יצרו וקבעו חוקים ותקנות וכללים.

אליהו ישי: קבעו כללים גם בחשבות הכללית, גם במשרד המשפטים, במחלקות המשפטיות בכל משרד ומשרד, גם באגף התקציבים - שיש בהם עוצמה וכוח.

אליהו ישי: טוב שהם שומרים על הכללים, כי הדבר הזה חשוב, שלא אשמע כאדם שהוא בעד הפרת כללים, חלילה וחס, אבל העוצמה הזאת שיש בידיהם פוגעת בקידומם של דברים חשובים מאוד.

אליהו ישי: אם אותו כוח היה בהקמת המדינה, או שהיא לא היתה קמה או שהיינו נשארים עד היום במעברות.

אליהו ישי: אין מה לעשות.

אליהו ישי: צריך לשמור על הכללים, צריך שכולם יפעלו על-פי חוק, אבל - מדברים היום על שינוי שיטת הממשל.

אליהו ישי: האמינו לי, העברת סמכויות מאגף התקציבים לשרים היא שינוי שיטת הממשל הטוב ביותר, כי אז שרים באמת יוכלו לעשות משהו.

אליהו ישי: מה ששר היה יכול לעשות בשנה אחת, היום גם בקדנציה הוא לא מסוגל.

אליהו ישי: אבל אני לא מלין על אף אחד – לא על פקידי האוצר, לא על החשבים ולא על המשפטנים.

אליהו ישי: הממשלה אחראית לדברים האלה.

אליהו ישי: הממשלה צריכה לבוא לתקן ולהגמיש איפה שצריך.

אליהו ישי: הממשלה והכנסת צריכות לסייע סיוע אמיתי, ולא רק לקטר שאנחנו מוגבלים.

אליהו ישי: אני מרגיש תסכול נורא שצריך לומר שהחשב לא מאשר, היועץ המשפטי לא מאשר או אגף התקציבים לא מאשר.

אליהו ישי: איפה שהם לא צריכים לאשר, טוב עושים שהם לא מאשרים.

אליהו ישי: איפה שהם צריכים לאשר והם לא יכולים לאשר, כי אנחנו קבענו להם כללים שהם לא יכולים לאשר - אנחנו אשמים.

אליהו ישי: המאבק שלי הוא שהגוף שיוקם, שהיום זה הרשות לעסקים קטנים, יוכר על-פי חוק, אם כרשות, אם כחברה ממשלתית, או בכל דרך אחרת שהוועדה תמליץ עליה וניתן יהיה לאמץ אותה אם היא תהיה פרודוקטיבית.

אליהו ישי: אין ספק שהדבר הזה יביא ברכה ועוצמה וכוח לעסקים הקטנים.

אליהו ישי: הדבר הזה חשוב ומבורך מאין כמוהו, ולכן בכוונתי לקדם, לסייע ולעזור, יחד עם חברי הבית, לטובת העסקים הקטנים.

אליהו ישי: תודה.

מגלי והבה: תודה לשר אלי ישי, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מגלי והבה: אני מזמין את יושבת-ראש ועדת הכנסת, חברת הכנסת .

מגלי והבה: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, אדוני שר התמ"ת, אני מקבלת את העובדה שאתה נוטש בעת שאומר כמה מלים על כל המגזר הזה, אבל אני סולחת לך.

רוחמה אברהם-בלילא: כמעט כל היום היינו יחד.

מגלי והבה: הוא הולך למשימה חשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: לפחות רציתי להחמיא גם לך, כפי שהחמאת לי, אדוני השר, אבל אני אומר את זה לפרוטוקול.

אליהו ישי: זה יהיה שלא בפניו.

אליהו ישי: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: בהחלט המערכת הנוכחית, קרי משרד התמ"ת, זכתה באדם פתוח מאוד, שנכון ומוכן לקבל שינויים.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, במסגרת שלוש דקות, מה אפשר להכניס לכל נושא העסקים הקטנים?

רוחמה אברהם-בלילא: יש כל כך הרבה נושאים, אבל אני לא רוצה לדבר על כל הבעיות.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת סטס מיסז'

רוחמה אברהם-בלילא: ניקוב לקח על עצמו משימה נעלה בעיני, לטפל ביותר מ-400,000 בעלי עסקים.

רוחמה אברהם-בלילא: סטס, יש פה קבוצה של חברי כנסת שמאמינה במגזר הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: תפשיל שרוולים, אתה חבר בוועדת הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: כמי שהיתה שם, שמעת גם על הניסיון המועט שהיה לי שם, ואני רוצה לספר לכם עליו, חברי חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: הצלחתי לנצל הזדמנות חד-פעמית בעצם העובדה שהצלחתי לקחת 50 מיליון שקלים ממשרד התמ"ת.

רוחמה אברהם-בלילא: מינפנו אותם לקרן מיוחדת, קרן בערבות מדינה, שנקראת קרן תבור.

רוחמה אברהם-בלילא: בתום שלוש שנות פעילות הצלחנו לעשות דבר אחד - למעלה מ-600 מיליון שקלים הוזרמו כהלוואות למגזר הזה, הצלחנו ליצור כ-4,700 מקומות עבודה חדשים ושמרנו על למעלה מ-22,000 מקומות עבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: בואו נפרוט את זה לגורמים - כאשר לוקחים את כל המספרים הללו מגיעים ל-30,000 בקירוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אם היינו כופלים את השכר החודשי של אותם 30,000 אנשים, שאלמלא אותה קרן היו מצטרפים למעגל האבטלה, היינו מרגישים באופן מיידי את ההשלכה הישירה שהיתה לזה על התקציב, למעלה ממיליארד שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת לציין את הצעת החוק שהנחתי - השר דיבר בכנס שנערך היום - הצעת החוק שלי היא הצעת חוק מקיפה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: היא מתחילה מהגדרתו של עסק קטן ובינוני, היא עוברת דרך הרשות לעסקים קטנים, הופכת אותה מגוף אמורפי וחסר חשיבות והתחשבות לגוף סטטוטורי.

רוחמה אברהם-בלילא: היא עוברת דרך הפחת המואץ, היא עוברת דרך בעיות הארנונה, שרבים מבעלי העסקים חווים אותן מדי יום, היא נוגעת בכל הבעיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אלא מה?

רוחמה אברהם-בלילא: יש לה השלכה תקציבית ישירה.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר אני רואה את התשואה המיידית שהמגזר הזה נותן למשק במדינת ישראל, אני חושבת שהמטלה העיקרית שלי היתה לקחת את הסוגיה הזאת ולגרום לשינוי תפיסה ממשלתית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שעל כולנו, חברי חברי הכנסת, להתאגד מול המשימה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינות נאורות בעולם המערבי - ציין אותן חבר הכנסת מיסז'ניקוב - הפנימו את העובדה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה ביפן, חבר הכנסת מיסז'ניקוב, השכילה להקצות שליש מהתקציב שלה למגזר הזה, לא כמה מאות מיליוני דולרים.

רוחמה אברהם-בלילא: התקציב של יפן מתבטא בהרבה הרבה כסף.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לגעת עוד בשתי סוגיות בקצרה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת לציין את הפעולות האדירות של יהדות צפון-אמריקה, שנתנה את מיטב כספה לצורך התאוששות מהירה, לצורך עזרה וסיוע מיידי לבעלי עסקים קטנים ובינוניים.

רוחמה אברהם-בלילא: למעלה מ-11 מיליון שקלים חולקו ביום האחרון למלחמת לבנון לכל בעלי העסקים.

רוחמה אברהם-בלילא: כל מי שביקש קיבל בממוצע 4,000-2,000 שקלים כדי להקל את המצוקה שהוא היה בה.

רוחמה אברהם-בלילא: דבר נוסף, כרגע מתגבשת תוכנית יחד עם הסוכנות, בסכום של 17 מיליון שקלים, שיופנו לטובת קרנות עם מינופים, כפי שעשינו בקרן תבור.

רוחמה אברהם-בלילא: שאלה מאוד כואבת - בימים הללו, שבהם אנחנו מנסים לצמצם את הפערים בחברה הישראלית ומדברים על מגזר העסקים הקטנים והבינוניים, היה פרויקט חשוב מאוד, שנקרא תב"ת – תנופה בתעסוקה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה פרויקט שלוקח אוכלוסייה עם פיגור ומשלב אותה במעגל העבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי הרב, הודיעו לרשות לעסקים קטנים שאין יותר תקצוב לפרויקט החשוב הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה מאוד ששר התמ"ת יקרא את הפרוטוקול, שבו אני מבקשת גם ממנו, וגם מכם, חברי חברי הכנסת, להחזיר את הפרויקט הזה לאלתר.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אנחנו רוצים לגרום לצמצום הפערים, זה אחד הדברים שאנחנו יכולים לעשות, להשאיר את התקציבים שהיו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

מגלי והבה: תודה ליושבת-ראש ועדת הכנסת.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת משה שרוני, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מגלי והבה: אחריו - חברי הכנסת משה כחלון ואמנון כהן.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, היום מציינים בכנסת ישראל את יום העסקים הקטנים והבינוניים.

משה שרוני: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה רואה בעסקים קטנים ובינוניים מקור חשוב לצמיחת המשק וליצירת מקומות תעסוקה יציבים ובריאים מבחינה כלכלית.

משה שרוני: עסקים קטנים ובינוניים מוגדרים כעסקים המעסיקים בין עובד אחד ל-100.

משה שרוני: יתרונותיהם העיקריים של עסקים בגודל כזה הם: חדשנות, גמישות, הקמה מהירה בעלות נמוכה ופיזור הסיכון.

משה שרוני: עסקים אלה נותנים פתרון מתאים לצורכי תעסוקה של אוכלוסיות ייחודיות, כמו למשל נשים, חיילים משוחררים ועולים חדשים.

משה שרוני: עם זאת, עסקים אלה סובלים מקיומם של חסמים בשטחי הניהול, המימון, הנגישות למידע והביורוקרטיה, שמקשים עליהם להתמודד בשוק החופשי ולהתפתח כהלכה.

משה שרוני: בעיה נוספת בתחום זה נוגעת למובטלים הזכאים לדמי אבטלה, אשר מנסים להקים עסק קטן בזמן קבלת דמי אבטלה.

משה שרוני: הם אינם יכולים לממש את זכאותם עד תומה.

משה שרוני: תיאורטית, אנשים אלה יצאו מן הסטטוס של מובטל, אך מאחר שפרנסתם אינה מיידית והחודשים הראשונים כרוכים בהוצאות הקמת עסק חדש, יש חשיבות רבה להמשך תשלום דמי האבטלה בהתאם לתקופת הזכאות המגיעה להם כאילו לא חזרו למעגל המועסקים במשק.

משה שרוני: לסיום, ברצוני לציין לשבח את הסוכנות היהודית, אשר נותנת סיוע כגון מענקים והלוואות לעסקים קטנים, בסך של 90 מיליון שקל עד היום.

משה שרוני: אין ספק שזו יוזמה מבורכת, שיש לומר עליה תודה.

משה שרוני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה כחלון – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: יחתום את הרשימה חבר הכנסת אליהו גבאי.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי רציתי לברך את חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, יושב-ראש השדולה לעסקים קטנים, על היוזמה הברוכה.

אמנון כהן: אני רוצה לשלוח החלמה מהירה לחבר הכנסת יורי שטרן, שיחזור בעזרת השם לתפקידו.

אמנון כהן: העליתם את נושא העסקים הקטנים, במליאה ובוועדותיה, על סדר-היום הציבורי, וזה חשוב ביותר.

אמנון כהן: שתי בעיות מרכזיות עומדות בפני העסקים הקטנים והבינוניים בישראל: האחת היא תהליך הרישוי והשנייה היא השגת אשראי.

אמנון כהן: אני רוצה להתחיל דווקא מבעיה שהיא אולי לא הגדולה ביותר, אבל בהחלט מלמדת משהו על היחס של מדינת ישראל כלפי המגזר החשוב הזה, שבו מועסקים רוב השכירים במשק.

אמנון כהן: אדוני השר, במכרזים שמוציאים משרדי הממשלה לציוד משרדי או לשילוט הם מעמידים תנאי סף, שבפועל אינם מאפשרים לעסקים קטנים להשתתף במכרז.

אמנון כהן: כך, למשל, המכרזים דורשים מחזור עסקים גבוה, אף שזה אינו רלוונטי להיקף העסקה, ויש דרישה לערבות בנקאית, שעסקים קטנים מתקשים להשיג.

אמנון כהן: התוצאה היא שכ-70% מהרכש הממשלתי מבוצעים דרך 2% בלבד מהספקים.

אמנון כהן: ברור שהספקים האלה הם העסקים הגדולים.

אמנון כהן: היקף הרכישות הממשלתיות מגיע ל-6% מהתוצר.

אמנון כהן: כלומר, מדובר פה בעסקאות אדירות ובפוטנציאל עסקי גדול, ואילו מבעלי העסקים הקטנים והבינוניים נמנעת הנגישות אליו.

אמנון כהן: זאת הדוגמה ליחס הציבורי כלפי העסקים הקטנים.

אמנון כהן: תהליך הרישוי שעוברים עסקים קטנים בישראל הוא לא סביר.

אמנון כהן: מחקרים מראים שבישראל אורכו של תהליך לקבלת רשיון מגיע ל-219 ימים בממוצע.

אמנון כהן: במדינות שלכלכלתן היינו רוצים להידמות, זה לוקח הרבה פחות.

אמנון כהן: כך, למשל, בארצות-הברית אפשר לקבל רשיון ב-70 ימים, במקומות אחרים קצת יותר, אבל אצלנו, כפי שציינתי, 219 ימים.

אמנון כהן: תקופת ההמתנה הארוכה לקבלת הרשיון והתנאים הבלתי אפשריים שמעמידות רשויות מקומיות שונות הופכים את היזם לעבריין על כורחו, והוא צריך לבחור בין הפעלת העסק ללא רשיון לבין תקופה ארוכה ללא הכנסות ועם הרבה הוצאות על תהליך הרישוי.

אמנון כהן: והדובדבן שבקצפת - הבנקים, כמובן.

אמנון כהן: אף בנק לא רוצה להסתכן בהלוואות לעסקים קטנים, וזאת אף שמי שכן נותן הלוואות לעסקים קטנים כבר גילה שמוסר החזר התשלומים שלהם גבוה יותר מזה של העסקים הגדולים.

אמנון כהן: אני פונה מכאן לסגן ראש הממשלה ושר התמ"ת – אני בטוח שהוא יקרא את הפרוטוקול והוא גם השתתף אתנו בדיונים בוועדות הכנסת וגם באודיטוריום של הכנסת.

אמנון כהן: שמעתי את דבריו ואת רגישותו לעניין.

אמנון כהן: שמחתי מאוד לשמוע שהוא הקים צוות מקצועי שבוחן את כל הנושאים הללו.

אמנון כהן: אני חושב שבשיתוף פעולה עם חברי כנסת ועם משרדים ממשלתיים אנחנו נקדם את הנושא של בעלי עסקים קטנים ובינוניים במדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אמנון כהן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: כפי שאמרתי קודם, חבר הכנסת אליהו גבאי חותם את הרשימה.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להצטרף למברכים את חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

רן כהן: השתדלתי מתחילת הכנסת הזאת ללמוד את השם הקשה הזה.

אמנון כהן: תוך ארבע שנים תלמד.

רן כהן: למה ארבע שנים?

רן כהן: תאחל לו שנים ארוכות, זה בסדר גמור.

רן כהן: עם יוזמות ברוכות כאלה ראוי לו שהוא ימשיך שנים ארוכות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שמדינת ישראל חייבת במהפכה תודעתית במה שנוגע לעסקים הקטנים.

רן כהן: כמעט יותר מהכול, מאמצעי זה או אמצעי אחר - מובן שצריך לנקוט אמצעים, אבל נדמה לי שאנחנו עדיין שרויים בתקופה שהיא כמעט תקופת היישוב.

רן כהן: אז היה צריך לעודד מפעלים גדולים, בתי-חרושת, חברות גדולות.

רן כהן: היה ברור לגמרי שזאת הבנייה הציונית.

רן כהן: בה בשעה שבעצם כל מי שבאמת מבין הבנה כלכלית אלמנטרית, מבין שצמיחה כלכלית יעילה, משמעותית ובעיקר יציבה, בנויה משני חלקים, ועל שניהם שולטת הממשלה.

רן כהן: האחד זה השקעות מסיביות במחקר ופיתוח - ותשתיות, השכלה וחינוך, כמובן.

רן כהן: אלה יוצרים את המנוף הגדול של המשק להשקעות מסיביות, בקנה מידה של מיליארדים.

רן כהן: זה גם עידוד העסקים הקטנים, כדי לעודד את היוזמות של עשרות ומאות אלפי אנשים; ליזום את היוזמות המקומיות הקטנות, שמהן לאחר מכן פורחים הרבה מאוד עסקים זעירים ובינוניים.

רן כהן: מהם, לעתים, מתפתחים עסקים גדולים מאוד.

רן כהן: זה הדבר הכי גמיש, הכי יצירתי, הכי מקומי, שנותן מענה לאדם ונותן מענה לשכונה ולרחוב.

רן כהן: הדבר הזה לא נעשה די במקומותינו.

רן כהן: ניסיתי, כשהייתי שר התעשייה והמסחר, לעודד את זה ככל שיכולתי, זה היה אצלי במשרד.

רן כהן: זה לא מספיק.

רן כהן: אנחנו מחויבים לדעתי בשינוי תודעתי, שינוי תפיסה, לצד החיובי.

רן כהן: רק היום, ואני בטוח שחבר הכנסת שרוני אמר על זה כמה מלים, התקיים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות דיון על ביטוח אבטלה.

רן כהן: עד היום עצמאי צריך להילחם שהביטוח הלאומי יהיה מנגנון שיבטיח גם לו את מחייתו לימי סגריר, לימים שבהם הוא עובר מעבודה לעבודה.

רן כהן: זה דבר כל כך אלמנטרי שעד היום בעצם לא קיים.

רן כהן: עצמאי לא יכול לשלם דמי ביטוח לאומי, לרבות תשלום בעבור דמי אבטלה, ואם הוא פושט רגל, עובר מעבודה לעבודה, נפרד משותף או כל דבר אחר כזה - שיהיו לו דמי אבטלה עד שהוא מתארגן בעבודה אחרת.

רן כהן: יתר על כן, אפילו שכיר ששילם שנים אבל עבר לעבודה של עצמאי והמשיך לשלם דמי ביטוח לאומי, אם כעבור שנה או שנתיים העסק שלו נפל, לא זכאי לדמי אבטלה כי הוא עצמאי, אף שהוא שילם אולי עשרות שנים.

רן כהן: הדברים הללו חייבים להיות מתוקנים על-ידי הכנסת, על-ידי המדינה, כיוון שראוי שהנושא של עסקים קטנים יהיה הרבה יותר משמעותי, הרבה יותר באנרגיות של הצמיחה הכלכלית של מדינת ישראל.

רן כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: אני מזמין את אחרון הדוברים, חבר הכנסת , וגם תהיה התייחסות של שר התיירות, על-פי בקשתו.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרף למברכים את סטס מיסז'ניקוב על היוזמה שהוא לקח כראש השדולה לעסקים קטנים.

אליהו גבאי: אכן לקחת על עצמך משימה גדולה וחשובה ואכן הובלת אותה היום בצורה יפה ומכובדת.

אליהו גבאי: לצערנו, המושג "עסקים קטנים" הוא לא מייצג.

אליהו גבאי: יותר נכון, יש לו דימוי לא כל כך בומבסטי או חיובי, וזאת הסיבה לכך שעד עתה במדינת ישראל לא התייחסו לעסקים קטנים כראוי, כפי שמגיע וצריך להתייחס.

אליהו גבאי: אנחנו מדינה שיש בה אבטלה של 8.4%.

אליהו גבאי: אם אנחנו רוצים להתמודד עם בעיית האבטלה ולצמצם אותה, הכתובת היא העסקים הקטנים.

אליהו גבאי: הרי להקים מפעל גדול לוקח הרבה שנים, ומדובר במשאבים אדירים של המדינה, לפעמים מאות מיליוני דולרים שמשקיעים, ואותו מפעל מתחיל עם 100 ועוד 100 ועוד 20.

אליהו גבאי: כאשר העסקים הקטנים, עם סיוע קטן - יש 400,000 עסקים קטנים, אם כל אחד מהם, או 6,000 מהם או 100 מהם יקלטו עוד עובד אחד או שניים, כבר יצרת מקומות תעסוקה לכמה אלפים.

אליהו גבאי: לכן הכתובת, במצב של אבטלה כזאת גדולה במשק, היא לפתח ולהשקיע בעסקים הקטנים.

אליהו גבאי: כמובן, העסקים הקטנים, כיוון שיש להם קונוטציות לא כל כך חיוביות והם קטנים, לא זוכים לטיפול על-ידי גדולי קובעי ההחלטות במדינה.

אליהו גבאי: נניח, כאשר בא משקיע גדול, הוא מתקבל על-ידי הסמנכ"ל והמנכ"ל בכבוד הראוי, מפשטים בפניו את כל ההליכים.

אליהו גבאי: אבל כשמישהו מפתח עסקים קטנים, הוא צריך לרוץ מפקיד לפקיד, והביורוקרטיה מכבידה על הכול.

אליהו גבאי: גם הבנקים, חסמי האשראי שיש לו - הם לא ממהרים לתת לו, כי בודקים בכל צורה שהיא אם יש להם סיכוי לקבל את ההשקעה.

אליהו גבאי: ההשקעות והביטחונות מקשים על האשראי.

אליהו גבאי: הביורוקרטיה – שוב, אני יודע, כשהייתי סגן ראש עיר בירושלים הוצאתי חוברת מיוחדת, כעין מילון; כאשר מישהו רוצה לפתוח עסק קטן, איך הוא מטייל מפקיד לפקיד, מקומה לקומה.

אליהו גבאי: כלומר, כאשר אדם פותח עסק קטן, הביורוקרטיה במדינת ישראל מכבידה ומטילה עליו הרבה הרבה רשיונות, ולפעמים אתה רואה את הפער בין מה שהוא הולך להקים ובין כמות הרשיונות הבלתי-נתפסת שדורשים ממנו.

אליהו גבאי: חסמי המיסוי – רבותי, גם במיסוי אנחנו צריכים להקל עליהם.

אליהו גבאי: צורת הניהול, צורת הספרים.

אליהו גבאי: אי-אפשר לדרוש מעסק קטן אותם כלים שאתה מביא בפני עסק גדול.

אליהו גבאי: יש חיסרון לקוטן.

אליהו גבאי: כלומר, הרווחה התעסוקתית.

אליהו גבאי: לא יכול להיות שהוא לא יכול לזכות באיזו הטבה אם הוא מובטל, לעומת מי שיצא מובטל ממפעלים גדולים.

אליהו גבאי: מי שמובטל ויצא מעסק גדול יש לו, ומי שיש לו עסק קטן לא זוכה להכרה.

אליהו גבאי: ובעיקר, כשמדינת ישראל מזמינה סחורה מספקים היא לא מאפשרת לעסקים הקטנים להשתתף במכרזים בגלל גודל המחזור שלהם או ההשקעה שלהם, ואז 90% מהדרישות של החברות הממשלתיות מופנות לאחוז קטן ביותר, של 6%-2%, מכלל החברות המייצרות במשק.

אליהו גבאי: אם אנחנו נדרוש ממשרדי הממשלה לעודד את העסקים הקטנים להשתתף במכרזים, זה יאפשר להם לצמוח, לגדול ולהתפתח, וזה יביא לצמיחה.

אליהו גבאי: אגב, את המחקר הזה עשתה קרן קורת, והיא הגיעה למסקנה שאת עיקר הבעיה צריך להתחיל לפתור מהחברות הממשלתיות.

אליהו גבאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מגלי והבה: תודה רבה, חבר הכנסת גבאי.

מגלי והבה: אני מזמין את שר התיירות, השר הרצוג, להתייחס לנושא.

מגלי והבה: בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך את חבר הכנסת מיסז'ניקוב על היוזמה ומאחל לו הצלחה בהובלת הנושא הזה בכנסת.

יצחק הרצוג: רציתי להתייחס לפן של משרד התיירות ותעשיית התיירות.

יצחק הרצוג: אני מאוד מעודד את העסקים הקטנים בתיירות.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אולי שמעת שאתמול הוצאתי תוכנית מקיפה למגזר הדרוזי, שכל כולה מבוססת על העסקים הקטנים: צימרים, אטרקציות קטנות וכל מה שקשור במוצר התיירותי המקומי.

יצחק הרצוג: כנ"ל אני עושה במגזר הערבי ובכלל ברחבי הארץ באמצעות הגדלה ניכרת בתקציב פיתוח היזמות, חממות התיירות ומט"י.

יצחק הרצוג: אני חושב שענף התיירות הוא תלוי עסקים קטנים.

יצחק הרצוג: אני רואה עסקים קטנים מדהימים בכל רחבי הארץ עם יוזמות גאוניות ויפות, ואני מזמין את אזרחי ישראל ליהנות מהם.

יצחק הרצוג: ההערות שנשמעו כאן בעניין החסמים והתמריצים בוודאי מופנמות במערכת משרד התיירות.

יצחק הרצוג: אני מקווה מאוד שנראה השנה תנופה נוספת בתחום העסקים הקטנים והבינוניים, ושהממשלה בכל הרמות שלה תמשיך לעודד את התחום, שכן הוא ענף מאוד חשוב לכלכלה.

יצחק הרצוג: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

מגלי והבה: רציתי לנצל את ההזדמנות ולהודות לך; ראיתי את מה שפרסמת בעניין עידוד העסקים הקטנים, בייחוד בנושא המלונאות, הצימרים.

מגלי והבה: יש לי כבר הערה, שקבעו את מועד ההגשה עד 15 בפברואר, והניירות התפרסמו אתמול.

מגלי והבה: אז פשוט מאוד, רק להאריך, כדי לתת זמן לאלה שרוצים לגשת.

מגלי והבה: אני באמת רוצה לברך אותך על הצעדים הבונים, שתורמים לכל אלה שעוסקים במלונאות בצפון, במגזר הערבי והדרוזי.

מגלי והבה: בשמם אני מודה לך.

יצחק הרצוג: ראשית, אשמח אם תשלח לי פנייה מסודרת בנושא.

יצחק הרצוג: אני מציין גם את נושא המלוניות, שהוא כלי שאני העברתי עכשיו בעידוד השקעות הון גם בממשלה וגם בוועדת הכספים, במיוחד במגזר הלא-יהודי, שכן מלונית יכולה להיות מופעלת בידי משפחה או כמה משפחות, והיא מתאימה מבחינת תוכניות פיתוח ובינוי במגזרים הללו.

מגלי והבה: אדוני השר, אתה מציע שנעביר את הנושא לוועדה?

יצחק הרצוג: אכן כן, אני מציע להעביר את הנושא לוועדה.

יצחק הרצוג: היו"ר מגלי והבה: תודה לשר התיירות.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת נסים זאב, רצית להעלות הצעה אחרת, בבקשה.

יצחק הרצוג: אחרי שנצביע, אני אתן כמה שניות לחבר הכנסת מיסז'ניקוב לומר דברי תודה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מברך על עצם הדיון בכנסת, כי המודעות חשובה מאוד.

נסים זאב: אבל צריך לזכור, שעסקים קטנים לא נמדדים בכך שמשרד התמ"ת נותן הלוואה ומענקים כדי לעודד.

נסים זאב: צריך לזכור שהרבה עסקים קטנים נסגרים כיוון שהם לא יכולים להתמודד בשוק, כי המצב הוא שהפרות השמנות בולעות את הפרות הרזות.

נסים זאב: פעם כולם היו ניגשים לרחוב יפו, והקנייה היתה מתבצעת לידנו, במרכז העיר.

נסים זאב: היום אנשים הולכים יותר לפריפריה.

נסים זאב: צריך להתייחס גם לנושא המסים.

נסים זאב: צריך ללכת לקראת עסקים קטנים בנושא הכי מרכזי ונוגע ללבם.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת זאב.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיסז'ניקוב, דברי תודה, ואנחנו מצטרפים.

סטס מיסז'ניקוב: תודה, אדוני היושב-ראש, שאפשרת לי כמה שניות.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להקדיש את ההצבעה על נושא העסקים הקטנים והבינוניים לאדם שמאוד חסר לי אישית ולכל סיעת ישראל ביתנו, ואני מניח שגם לכל חברי הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על חבר הכנסת יורי שטרן, שהוא עמיתי לראשות השדולה לעסקים קטנים ובינוניים, אדם שב-1996 הקים את השדולה לעסקים קטנים ובינוניים, הוביל אותה בהצלחה, וזכה להישגים פרלמנטריים אדירים.

סטס מיסז'ניקוב: אפילו היום, בתחילת היום, דיברנו על הצעת חוק שלו בוועדת העבודה והרווחה, על דמי אבטלה לעצמאים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מקווה שכמו שהוא ניצח בהרבה מאוד קרבות פרלמנטריים, הוא ינצח גם בקרב החשוב הזה, ונאחל לו בריאות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

מגלי והבה: אמן.

מגלי והבה: כולנו מצטרפים לברכות שלך ומאחלים לחבר הכנסת יורי שטרן החלמה מהירה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: מי שבעד - זה להעביר לוועדה, ומי שנגד - זה להסיר.

מגלי והבה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 18 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 18, נגד – אין, נמנעים – אין.

מגלי והבה: ההצעות לסדר-היום בנושא העסקים הקטנים תועברנה לדיון בוועדת הכספים.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/280).

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים לנושא הבא - יש שינוי, בהסכמה כמובן - הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 14) (ביקורת על מימון בחירות מקדימות), התשס"ז-2007, קריאה ראשונה.

מגלי והבה: אני מזמין, כמובן, את שרת המשפטים והחוץ.

יצחק לוי: אדוני שינה את סדר-היום?

מגלי והבה: בהסכמה בין המזכירות לבין השרים.

ציפי לבני: בהסכמת יושב-ראש ועדת החוקה.

יצחק לוי: - - -

ציפי לבני: השינוי הוא לא ביחס לחוקים, אלא ביחס להצגת ועדת החוקה.

יצחק לוי: - - -

ציפי לבני: אבל זה בכל מקרה לפני החוקים שאתה הגשת, לפי דעתי.

יצחק לוי: - - - היה לפני השנייה והשלישית, לפני הראשונה.

יצחק לוי: כאן בשלישית זה - - - עבר.

יצחק לוי: שני חוקים שלי.

מגלי והבה: - - - הסתייגויות.

ציפי לבני: אני אומר את דברי בקיצור.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אכן, הנושא של מערכות בחירות ודיני בחירות ככלל יוצר תחומים מאוד רגישים בחיינו הציבוריים.

ציפי לבני: לצערי הרב, הם לא תמיד מספיק ברורים ומספיק חדים, או, לחלופין, גם כשהם חדים וברורים הם לא מפוקחים דיים.

ציפי לבני: אנחנו נמצאים בעידן שבו אמון הציבור בפוליטיקה ובפוליטיקאים הולך ויורד, חלק גם באשמת ההתנהלות הפוליטית, ולכן יש צורך בשינוי מהותי גם של חלק מדיני הבחירות, במערכות הבחירות – אם לכנסת ואם למפלגות, דהיינו פריימריס פנימיים; במערכת היחסים בין מה שנקרא "הון ושלטון", דהיינו כל התהליך שקשור לקבלת תרומות על-ידי מועמדים בפריימריס – גם גובהן, גם התקופה, גם מתי ניתן לקבל אותן.

ציפי לבני: והדבר האחרון הוא דרך הפיקוח על אותן תרומות ודרכי הפיקוח על ההוצאות המותרות במסגרת הפריימריס בתוך המפלגות.

ציפי לבני: ההצעה הראשונה היום היא רק חלק ממה שנדרש.

ציפי לבני: כי, לצערי הרב, גם בתחומים אחרים ובנושאים אחרים התחום הוא אפור ויוצר מצבים שבהם אנחנו מוצאים רק בדיעבד פעולות שנעשו, פעולות שמקבלות ביטוי בדוח מבקר המדינה; טענות של חלק מהגורמים הרלוונטיים שהמצב הוא אפור, ולכן המעבר על החוק או על התקנות נעשה מחוסר ידיעה.

ציפי לבני: ולכן, גם בנושאים האחרים אנחנו נידרש לזה, כמובן יחד עם ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, הן ביחס לפריימריס השונים שיכולים להתבצע, הן ביחס לשאלה איזה סוג של תרומות, באיזו תקופה אפשר לקבל אותן ומה גובהן.

ציפי לבני: הדבר האחרון הוא שיטת הפיקוח.

ציפי לבני: היום הבאנו לכנסת את נושא הפיקוח והבקרה, שנכלל בהוראת שעה שפג תוקפה.

ציפי לבני: לכן היה חשוב להביא את זה, על מנת למנוע דיון ארוך מדי בנושאים האחרים, כבר עכשיו, מה גם שאנחנו מצויים במערכת בחירות באחת המפלגות.

ציפי לבני: העקרונות של החקיקה שאנחנו מגישים היום הם שניים: הקביעה של הוראות נוספות לעניין סמכויות מבקר המדינה, הסמכתו של המבקר לקבוע הנחיות לעניין ביצוע הוראות חוק המפלגות בעניין בחירות מקדימות - פריימריס, הסמכתו לתת חוות דעת מראש בשאלה אם סכומי כסף או שווה-כסף מהווים תרומה או הוצאה, וכן הסמכתו להטיל קנסות כספיים על מועמדים שאינם ממלאים אחר הוראות החוק.

ציפי לבני: מוצע לקבוע, כי עם סיום הבחירות המקדימות המבקר יגיש ליושב-ראש הכנסת דוח המסכם את התרומות ואת ההוצאות שכל מועמד קיבל והוציא במהלך מערכת הבחירות.

ציפי לבני: הדבר הזה גם מאפשר פיקוח נאות וגם יוצר שקיפות ראויה מול הציבור ביחס לשאלה מה הקשר שבין כל מועמד לבין התורמים השונים, וייצר שקיפות ביחסי ההון והשלטון במדינת ישראל.

ציפי לבני: מעבר לשאלת הפיקוח, החוק קובע הוראה נוספת, שמרחיבה את האיסור על שימוש בנכסי ציבור לצורך תעמולת בחירות גם על בחירות מקדימות, כפי שהוא קיים בבחירות לכנסת ובבחירות לרשויות המקומיות.

ציפי לבני: דהיינו, גם אנשים שהיום נמצאים בתפקיד שמאפשר להם, או שהתפקיד מקנה להם סמכות של שימוש בנכסים שהם נכסים ציבוריים, השימוש הזה ייעשה למטרות שלשמן נבחרו והם לא יוכלו לנצל את זה לצרכים האישיים שלהם במערכת בחירות מקדימות, פריימריס.

ציפי לבני: לסיום, נדמה שהתיקון הזה הוא תיקון נדרש.

ציפי לבני: הוא אמור לצקת תכנים, מקלות וביקורת ושקיפות בהליכי הבחירות המקדימות.

ציפי לבני: כאמור, יש לנו עוד עבודה רבה מאוד בכל הנוגע לשני ההיבטים האחרים של בחירות מקדימות בתוך מפלגות, על מנת לייצר הבחנה חדה בין שחור ללבן, להוציא את כולם מתחומים אפורים קיימים ולמנוע את התופעות שראינו.

ציפי לבני: מובן שבכך נוכל לחזק את אמון הציבור בכנסת ישראל.

ציפי לבני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לשרת המשפטים והחוץ.

מגלי והבה: [הצעת חוק פ/1881/17; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת מנחם בן-ששון להציג הצעת חוק דומה: הצעת חוק המפלגות (תיקון – בחירות מקדימות), התשס"ז-2007.

מגלי והבה: הצעת החוק הזאת משותפת לחבר הכנסת בן-ששון ולחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שהצטרפתי אליה – אני מדבר בשמו כי הוא לא יכול להשתתף היום בדיון – נועדה להשיג את היעדים שהגדירה קודם שרת המשפטים.

מנחם בן-ששון: היעדים הם יעדים של טוהר הבחירות, של בחירות מקדימות שנעשות כדבעי, של פיקוח נאות על הבחירות ושל דיווח נאות על המערכות הללו.

מנחם בן-ששון: לא אחזור על הדברים שאמרה שרת המשפטים.

מנחם בן-ששון: החוק מזכיר בבסיסו את הוראת השעה, יש הבדלים בנקודות מסוימות, והן תאוחדנה יחד בוועדת החוקה בשעה שהן יגיעו לדיון.

מנחם בן-ששון: הדבר המשמעותי הוא שנצא לדרך עכשיו, כשמפלגות נערכות לקראת בחירות מקדימות, עם מערכות בקרה ראויות ולא עם הוראות שעה.

מנחם בן-ששון: אני רואה בכך את היתרון הגדול הן בהצעתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז והן בהצעת משרד המשפטים.

מנחם בן-ששון: אני מודה לוועדת הכנסת שפטרה את החוק הזה מחובת הנחה, משום שזהו חוק דחוף, ראוי, ואני מקווה שמבקר המדינה יעמוד הפעם בזמנים וימסור לוועדת הביקורת, אדוני ראש הוועדה, את הדיווח בזמן.

מנחם בן-ששון: בפעם האחרונה הבחירות המקדימות נסתיימו בינואר והחומר הגיע לוועדה של אדוני רק במאי, אבל אני סמוך ובטוח שהוא יגיע.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון; תחילה על הצעת החוק הממשלתית.

מגלי והבה: משתתפי הדיון, לפי הסדר, הם: חבר הכנסת מרגי - אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת .

משה גפני: אני מוותר.

מגלי והבה: מוותר.

מגלי והבה: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמח כמובן על הצעת החוק הזאת, שבאה להסדיר הוראת שעה בחוק ולנסות להסדיר תחום שהשנים האחרונות הוכיחו שהוא תחום פרוץ ופתוח.

יואל חסון: אני אתייחס קודם לנקודה אחת – ואני מצטער על כך ששרת המשפטים והחוץ איננה כאן.

יואל חסון: בהצעת החוק מוצע שמועמדים יגישו ערבות לפני הגשת מועמדות, וזאת כדי שאם המועמד לא מילא את חובותיו, אפשר יהיה לממש את אותה ערבות.

יואל חסון: אני חושב שזה פוגע בזכות להיבחר, כי לא כל אדם יכול להעמיד ערבות כלשהי.

יואל חסון: אני חושב שצריך לדון על כך בוועדה.

יואל חסון: זה יכול לפגוע בזכות של כל אחד מאזרחי ישראל להיבחר.

מיכאל איתן: אם כי שעדיף שהוא ייתן ערבות לבחירות מאשר ייתן ערבות לשחרור ממעצר.

יואל חסון: אני לא מבין בדברים האלה, חבר הכנסת איתן.

יואל חסון: לנושא הפריימריס במפלגות - חשוב שהצעת החוק שהשרה דיברה עליה תהיה קצת יותר ריאלית ותתייחס לעלויות האמיתיות שיש למועמדים בפריימריס פנימיים ובפריימריס לראשות מפלגות.

יואל חסון: החוק היום אינו חוק ריאלי, ולצערי הוא גורם למצב שלפיו לאורך שנים כמעט שאין מועמד לראשות מפלגה שלא נפל במסגרת החוק הזה.

יואל חסון: מדובר בראשי המפלגות שניסו להתמודד.

יואל חסון: חשוב שהחוק יהיה ריאלי וברור, במיוחד שהיום מדברים על הרחבת הגופים הבוחרים, ללכת לפריימריס פתוחים, להרחיב את מספר הבוחרים.

יואל חסון: כל הדברים האלה עולים כסף ודורשים גיוס של כסף ותרומות.

יואל חסון: צריך לדעת שיש מחיר לדברים האלה.

יואל חסון: לכן כבר בקרוב הכנסת תצטרך לקבל החלטה ברורה מאוד באשר לשאלה איך ייראה החוק שיאפשר לגייס כסף לטובת פריימריס ולטובת בחירות מקדימות, כדי שמהבחירות הבאות נוכל לבוא עם חוק מסודר, שלא יוביל אנשים למצוא כל מיני פינות ושיטות וכדי שיתאפשר להם להתמודד ולהגיע לכל בוחר ובוחר.

יואל חסון: אני רוצה להזכיר לכם, שבמסגרת החוק הנוכחי ראש מפלגה, גם אם יש לה 300,000 מתפקדים, יכול לגייס סכום שאינו עולה על 500,000-400,000 שקל.

יואל חסון: אפילו מכתב אחד הוא לא יכול לשלוח לכל המתפקדים.

יואל חסון: לכן ודאי שיש לעשות את כל התהליך הזה בצורה נכונה, להוביל בכיוון כזה שיהיה ריאלי ויאפשר להוביל את המפלגות בישראל לפריימריס עם כמה שיותר חברים, אבל גם עם אפשרות לקיים מערכת בחירות אמיתית אשר תגיע לכל בוחר, והכי חשוב – שתהיה חוקית וללא בעיות.

יואל חסון: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת מיקי איתן.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, צר לי קצת שאנחנו עוסקים בתחום שיש בו אולי משהו מתחום זכויות היוצרים, אבל אף פעם לא מקפידים לקיים אותו ולהגן על זכויות היוצרים.

מיכאל איתן: אני יזמתי את השינוי הזה, אני אישית, והייתי אז יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט - - -

עזמי בשארה: תקבל גם את הביקורת, לא רק את דברי השבח.

מיכאל איתן: מה הוא אמר?

מגלי והבה: חבר הכנסת בשארה, תיכף תגיע לפה וישמעו אותך.

מיכאל איתן: אני יזמתי את השינוי שכל הנושא של הבחירות המקדימות יעבור לביקורת אמיתית, ולא מה שהיה מקובל עד ערב הבחירות האחרונות, שהבקרה היתה בתוך המפלגות עצמן.

מיכאל איתן: אמרתי: ראו זה פלא, כל השנים בכל המפלגות היו בחירות פנימיות, ואף פעם לא היה אדם אחד שעבר על החוק; פעם אחת הוצאנו את זה למבקר המדינה, תראו מה שקרה, כמה אי-סדרים הוא מצא, וזה טבעי.

מיכאל איתן: מוסד פנימי של מפלגה, ערב בחירות, מה יש לו לעשות, להסביר לציבור שבמפלגה שלו כמה מועמדים עברו על החוק וביצעו עבירות על מנת להיבחר?

מיכאל איתן: זה פשוט דבר לא הגיוני.

מיכאל איתן: השקענו בזה הרבה מאוד עבודה, לא מספיק אולי.

מיכאל איתן: קצת חורה לי שזכויות היוצרים וההשקעה בעניין הזה, שסך הכול זכתה לברכה ולהצלחה בפי כול, והיום מחדשים אותה - משאירים אותנו ללא הקרדיט, לי ולחברי בוועדה על כך שעשינו.

מנחם בן-ששון: אני מתנצל.

מיכאל איתן: אבל כבר הרווחתי לי בעצמי חזרה את הקרדיט.

מיכאל איתן: עכשיו כמה הערות.

מיכאל איתן: הערה ראשונה.

יצחק הרצוג: אנחנו מברכים אותך, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת איתן, ציינתי שזה בהמשך להוראת השעה, לא ידעתי שזה שייך לעניין הזה.

מיכאל איתן: הטענה שלי אינה כלפיך, הטענה היא כלפי מי שידע והיה ער לכך, והיה במשא-ומתן אתי לגבי החקיקה הנוכחית, והוא לאו דווקא במישור של חברי הכנסת אלא במישור הממשלה.

מיכאל איתן: אני רק צריך להגיד שזה לא הוא, אלא היא, וכולם ידעו במי מדובר.

מיכאל איתן: הערה אחת כללית.

מיכאל איתן: אני לא חושב שהיה ראוי שהממשלה תביא הצעת חוק כזאת.

מיכאל איתן: זה עניין שממשלות לא צריכות להתעסק בו.

מיכאל איתן: לממשלה יש זרוע בכנסת בשיטה שלנו, יש לה יושב-ראש קואליציה, יש כאן נציגי מפלגות, זה בתחום העניינים שלא מריח טוב שבדמוקרטיה ממשלה תתערב בעניינים של מפלגות.

מיכאל איתן: המפלגות מיוצגות כאן כהלכה.

מיכאל איתן: אפשר היה שיושב-ראש הקואליציה יגיש את ההצעה הזאת, אפשר היה אחרת, גם היה רצוי שהמפלגות יתארגנו מבעוד מועד ותהיה הידברות, על מנת שזה יבוא באיזו הסכמה כפי שנהגנו בעבר.

מיכאל איתן: לכן, לטעמי, אף שאני בעד החקיקה, ואני בעד שנשב ונדון ונקיים אותה מהר ככל האפשר, אני חושב שהמסלול הנכון לא היה דרך הממשלה, אלא דרך המפלגות.

מיכאל איתן: מה עוד שגם שרת המשפטים, כמו כל אחד מאתנו, היא גורם מעורב בתוך העניין הזה מבחינת גיוס הכספים, ניהול הפריימריס וכל הדברים האלה.

מיכאל איתן: מכל ההיבטים האלה היה עדיף שזה יבוא מכאן באותה מהירות, באותה עוצמה ובאותה יכולת, ולא להשתמש בעניין של הממשלה, כי ברגע שממשלות מתחילות להכתיב את החיים המפלגתיים, אתה לא יודע איפה קו הסוף.

מגלי והבה: תודה.

מיכאל איתן: אני רק מתחיל.

מגלי והבה: נתתי לך עוד הזדמנות בהמשך.

מיכאל איתן: זה אני שריינתי לעצמי.

מיכאל איתן: רק הערה אחת חשובה, כי יכול להיות שאני אוותר על ההמשך.

מיכאל איתן: אני לא יודע מתי הונחה הצעת החוק הזאת.

מיכאל איתן: לצערי הרב, לא הספקתי לעיין בהבדלים, אבל חזקה עלי שיושב-ראש ועדת החוקה יאפשר לנו לקיים דיון רציני בוועדה ונוכל להעיר הערות לגופם של הסעיפים השונים.

מיכאל איתן: אני מקווה מאוד ששתי ההצעות ימוזגו, ונוכל לקיים באותה נשימה את הדיון כולו.

מיכאל איתן: לסיום: ב-13 בנובמבר 2006, בהקשר של העניין הזה, שלחתי מכתב ליועץ המשפטי לממשלה מני מזוז.

מיכאל איתן: למה פניתי אליו?

מיכאל איתן: מבקר המדינה, שעשה ביקורת על-פי הצעת החוק הזאת, שהיתה הוראת שעה, התייחס לגיוס כספים בסך 300,000 דולר של שמעון פרס, כשהוא עוד היה במפלגת העבודה, ואמר ש-300,000 הדולר האלה גויסו בתקופה שאינה תקופת הבחירות, ולכן מבקר המדינה לא יכול לדון בקבלת הסכומים האלה שהם סכומים מעל המותר ובניגוד לחוק, והוא אמר שזה לא קשור לדברים שהוא בודק.

מיכאל איתן: כתבתי ליועץ המשפטי לממשלה וביקשתי ממנו שיבהיר אחת ולתמיד האם מותר, בתקופה שאינה תקופת בחירות, לגייס 100,000 דולר, שזאת צריכה להיות לכאורה מתנה שמקבל עובד ציבור, האם זה בסדר או לא בסדר.

מיכאל איתן: אמרתי שאני לא תובע שהוא יעמיד לדין את שמעון פרס, אבל אם מחזירים מתנות, וזאת מתנה, הוא צריך להחזיר, ואם לא צריך להחזיר מתנות, נדע כולנו שלכל אחד מאתנו מותר לגייס 100,000 דולר שלא בתקופת הבחירות, ולהשתמש בזה בתקופת הבחירות.

מיכאל איתן: לא יכול להיות מנהג של איפה ואיפה, שלאחד יש חוק א' ולשני יש חוק ב'.

מיכאל איתן: היועץ המשפטי לממשלה, עם כל הכבוד לו, מאז 13 בנובמבר, לא משיב, ואף אחד לא יודע מה ההנחיות, מה הכללים ומה מדיניות התביעה של היועץ המשפטי על קבלת מתנות של עובד ציבור בגובה של 100,000 דולר, והאם תרומה למימון הבחירות היא בגדר מתנה לעובד ציבור.

מיכאל איתן: תודה.

מגלי והבה: אתה הארכת, אז אנחנו נוריד את זה בהמשך.

מיכאל איתן: אני מוותר לך על ההמשך.

מגלי והבה: ויתרת, אז אנחנו מזוכים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אין על המסכים רשימת הדוברים.

מגלי והבה: אנחנו נתקן את זה מייד.

מגלי והבה: אני מבקש להכניס את רשימת הדוברים למסכים.

מגלי והבה: חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת שהייתי מוכן לתת לחבר הכנסת איתן את הקרדיט, כי הייתי שם, אבל הוא צריך גם לקחת את הביקורת, לא רק את הקרדיט, על כל העיקרון.

עזמי בשארה: משום שזה בקריאה ראשונה אני מרשה לעצמי כמה עניינים עקרוניים לפני שניכנס לפרטים, אחר כך אני כמובן אצביע נגד הצעת החוק הזאת, מכיוון שיש לי בעיה עקרונית עם ההסדרה של הכנסת כשמדובר בבחירות הפנימיות של מפלגות.

עזמי בשארה: כל העניין של פריימריס, חברי חבר הכנסת איתן, בעצם הורס מפלגות.

עזמי בשארה: זה הופך לאט-לאט לא למפלגות אלא לאגודות של בחירות שדומות זו לזו, והן הורסות לא רק אידיאולוגיה מפלגתית, אלא הנהגות של מפלגות.

עזמי בשארה: מפלגות מתחילות להיות מקום שבו כוכבים מחוץ למפלגה מוצנחים – אני לא סובל מהבעיה הזאת בבל"ד, שתדעו לכם, אני מדבר רק עליכם; כשיש לך כמה אלפי חברים, אתה לא צריך שום פריימריס, יש ועידה של המפלגה, אנחנו בוחרים צירים פעם בארבע שנים, והצירים בוחרים את הרשימה לכנסת, אין לנו בעיה.

עזמי בשארה: אני מדבר על שיטה שהופכת את כל המפלגות לאותו דבר, אנשים מצטרפים בלי קשר לאידיאולוגיה ולפוליטיקה ויש מין איחוד של כל החברה מבחינת התקשורת, הצורך בכסף, שיטות התעמולה הפנים-מפלגתיות, וזה מטשטש את ההבדלים בין מפלגות, ומתחילים להיות כוכבים: כוכבים של צבא, כוכבים של כלכלה, כוכבים של ביטחון, כוכבים של אמצעי התקשורת, שמחכים ואחר כך בוחרים - - -

מיכאל איתן: כוכב נולד.

עזמי בשארה: הם רק בוחרים לאיזו מפלגה ללכת.

עזמי בשארה: הכול אותו דבר.

עזמי בשארה: זה לא משטר פלורליסטי דמוקרטי, זה רק נראה מודרני.

עזמי בשארה: האמת היא שלדעתי, חברי הכנסת, זה מאוד שמרני, זה הדבר הכי שמרני שיש.

עזמי בשארה: אנחנו מדברים על דמוקרטיה פרלמנטרית לא נשיאותית, ודמוקרטיה פרלמנטרית נשענת על מפלגות, ושיטה שהורסת מפלגות, הורסת שיטה פרלמנטרית.

עזמי בשארה: זה גם לא מקרה שהתוצאה הלוגית של כל התהליך הזה היא שמתרבים הקולות שאומרים: מה צריך פרלמנט, משטר נשיאותי וכן הלאה, כי מצד אחד המבנה הוא מבנה פרלמנטרי, אבל המנטליות שבה אתם מציעים חוקים להסדיר דברים היא לא של שיטה פרלמנטרית.

עזמי בשארה: מה אכפת לי איך ביהדות התורה יבחרו את הנציגים שלהם לכנסת?

עזמי בשארה: אכפת לי שבמפא"י היתה ועדה מסדרת?

עזמי בשארה: יש אומרים שהאיכות של הפרלמנטריזם היתה יותר טובה אז, כשהם בחרו בוועדה מסדרת.

מיכאל איתן: למה הצעת החוק הזאת דנה בזה בכלל?

עזמי בשארה: אני מדבר על העניין העקרוני של הסדרת פריימריס במפלגות גדולות ושיטת הפרלמנט.

עזמי בשארה: דמוקרטיה בתוך הפרלמנט היא לא איזון בין המונים שמצטרפים למפלגות ומתחילים תהליך פריימריס ופופוליזם על-ידי התקשורת וכל התלונות שאנחנו שומעים כאן איך לממן ומי שיש לו יותר כסף יגיע ליותר אנשים וינצח.

עזמי בשארה: דמוקרטיה פרלמנטרית היא איזון בין סובייקטים שקוראים להם מפלגות אידיאולוגיות, פוליטיקה וכו'.

עזמי בשארה: מה שקורה פה זה טשטוש בין הכול לכול, ובסופו של דבר, זה בדיוק מה שאמרת, מיקי.

עזמי בשארה: עד שהיה חוק, לא ידענו שיש עבירות.

עזמי בשארה: עכשיו נגלה את העבירות, אבל אני מוסיף מה שלא הוספת - לא נמנע אותן.

עזמי בשארה: החוק יהיה חוק, ישחית את הפוליטיקה בעיני הציבור, כי אי-אפשר בשיטה הזאת בלי לעבור על חוקי המימון.

עזמי בשארה: אתה רק תעשה חוקים בשביל להפר אותם.

עזמי בשארה: לדעתי, מבחינת העיקרון יש בעיה בהתערבות הפרלמנט בהווי שנקרא מפלגה פרלמנטרית.

עזמי בשארה: האחת לא צריכה להיות דומה לשנייה בשיטת הבחירות הפנימיות שלה.

עזמי בשארה: זה מטשטש את ההבדלים בין כולם - - -

מיכאל איתן: אבל אין כאן התערבות, רק במימון, אם המפלגה מחליטה.

מיכאל איתן: המפלגה יכולה להחליט שאין פריימריס.

עזמי בשארה: אני יודע.

עזמי בשארה: אני יודע שאתה לא מחייב אותה לעשות פריימריס.

עזמי בשארה: אני רק משתמש בחוק כדי להגיד משהו, ואני אומר לך שהתוצרת של הדבר הזה הוא היצור שנקרא קדימה.

עזמי בשארה: זאת לא מפלגה.

עזמי בשארה: אנחנו לא יודעים איך זה ייווצר ואחר כך, יצטרפו ויעשו בחירות, פריימריס, וזאת תהיה מפלגה ויביאו כוכבים.

עזמי בשארה: לא מפלגה, לא אידיאולוגיה, לא הנהגה ולא מבנה.

חיים אורון: - - -

גדעון סער: אני רוצה לראות את הפריימריס שהם יעשו.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, מי אחריו?

מגלי והבה: חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחריו – חברי הכנסת גלעד ארדן, דב חנין, חנא סוייד, חיים אורון, לפי הרשימה.

מגלי והבה: ביקשתי להעביר את הרשימה למסך.

מגלי והבה: הכול מופיע.

קריאות: לא אצלנו.

מגלי והבה: ביקשתי להעביר את זה למסך.

מגלי והבה: הכול מופיע.

מגלי והבה: קצת סבלנות, זה יגיע.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק, כלשונה, לא מתייחסת לכל המפלגות באותה מידה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, יהיה חוק מימון עבור מפלגות שעושות פריימריס ובמפלגות אחרות אין חוק שמסדיר את העבודה בהן.

ג'מאל זחאלקה: זה יוצר עיוות.

ג'מאל זחאלקה: למה רק מימון?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים טוב מאוד שבהרבה מפלגות מועמדות לכנסת הושגה בלי מימון בכלל אלא בהבטחות לקבל משרה פה או משרה שם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהחוק הקיים, אם מדובר בשוחד או בהפרת אמונים או במתן תפקיד למי שאינו מתאים, הוא מספיק.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך חוק מיוחד להסדרת מימון מפלגות.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, לגופו של עניין, אני לא יודע כמה מפלגות מקיימות פריימריס.

ג'מאל זחאלקה: נדמה לי שרק מפלגה אחת מקיימת פריימריס.

מיכאל איתן: זה לא חוק מימון מפלגות.

מיכאל איתן: אמרת שלא צריך חוק למימון מפלגות.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: לא אמרתי שלא צריך, אלא הוא מפלה בין מפלגות.

ג'מאל זחאלקה: הוא מטפל רק במפלגות שעושות פריימריס, שהחוק מסדיר את עניין מימון הפריימריס של כל אחד ואחד.

ג'מאל זחאלקה: זה לא כסף של המדינה אלא כסף שלו, וזה ברור.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני חושב שאת העניין הזה צריך להשאיר לכל המפלגה.

ג'מאל זחאלקה: חברי המפלגה צריכים להתקומם נגד השיטה.

ג'מאל זחאלקה: מישהו יקבל את ראשות המפלגה על-ידי זה שהוא רוצה לשנות את השיטה.

ג'מאל זחאלקה: אבל, המחוקק לא צריך להתערב.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שהפתח לשחיתות במרכזי מפלגות הוא לא פחות מאשר בבחירות - פריימריס.

ג'מאל זחאלקה: במרכזי מפלגות לפעמים יש הבטחות למשרות, יש הבטחות לכל מיני דברים - - -

מנחם בן-ששון: יש עבירות פליליות.

ג'מאל זחאלקה: בדיוק.

ג'מאל זחאלקה: יש עבירות פליליות.

ג'מאל זחאלקה: אם מישהו בפריימריס נותן שוחד, גם זאת עבירה פלילית.

מיכאל איתן: אתה לא חושב שאם בעל הון רוצה להתערב במפלגה, הוא יבוא ויממן מסע בחירות של עשרה חברי כנסת במיליונים, ואנחנו נגיד שזה עניין של המפלגה?

ג'מאל זחאלקה: תאמין לי, אני מכיר מרכזי מפלגות שקונים אותם בכמה מיליונים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לקנות פחות אנשים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא בדיוק עובד ככה.

מיכאל איתן: זה מה שאתה מציע.

ג'מאל זחאלקה: אני נוטה להבין שצריך לתת לאיזונים הפנימיים בתוך המפלגות לעבוד ולא להתערב בזה.

ג'מאל זחאלקה: לשיטת הפריימריס יש שריד אחד והוא במפלגת העבודה.

ג'מאל זחאלקה: אין עוד מפלגות שעושות פריימריס היום.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזו שיטה פסולה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מדברים היום בדמוקרטיה המודרנית על דמוקרטיה ייצוגית, וזה לא רק בגלל בעיות טכניות.

ג'מאל זחאלקה: דמוקרטיה ייצוגית יותר צודקת, יותר יעילה ויותר מאוזנת, כי הנציג, בדרך כלל, נותנים בו אמון והוא מפעיל את שיקול דעתו ותמיד ההחלטות של הנציגים יותר רציונליות.

ג'מאל זחאלקה: זה מבנה ההיגיון של הדמוקרטיה הייצוגית, שהנציגים מאוזנים יותר, רציונלים יותר ומתונים יותר בהחלטותיהם מאשר שולחיהם.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת גלעד ארדן – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת אורי אריאל, שאיננו.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת אריה אלדד.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לכל ההסתייגויות שהשמיעו פה חבר הכנסת איתן, וגם, באופן מפתיע, חבר הכנסת עזמי בשארה.

חיים אורון: אני מצטרף להסתייגות שהיה ראוי שהחוק הזה יולך יותר על-ידי הכנסת, עם מעורבות ממשלתית יותר קטנה, אבל בתנאי שיולך.

חיים אורון: אני אפילו מסכים לטענה הבסיסית של חבר הכנסת בשארה, שמידת ההתערבות של הכנסת בהליכים הפנימיים בתוך המפלגות צריכה להיות מינימלית.

חיים אורון: אני מסכים עם חבר הכנסת איתן, שאומר שמרגע שמפלגה החליטה ללכת בכללים מסוימים, הכרחי במצב הקיים היום שהבקרה תהיה בקרה כפי שמופיע בחוק.

חיים אורון: מה שאני רוצה להוסיף לדיון זה את הסקפטיות ההולכת וגוברת שלי שהדברים האלה יעזרו.

חיים אורון: אני חי בתחושה שכוחות הרסניים בעוצמות כאלה נמצאים בתוך המערכת, ואני חושב שהאנרגיות העיקריות שלנו צריכות להיות לא בכיוון הזה.

חיים אורון: אם לא תיווצר הוקעה כוללת, שחוצה מפלגות, ולא מתייחסת כאשר זאת "הקרצייה שלי", סליחה על הביטוי - זו מלה פרלמנטרית?

חיים אורון: פרתו וקרציותיה.

חיים אורון: אם זאת הקרצייה שלי, אז היא טהורה, וכשהיא שלך - כל האנרגיה יוצאת החוצה.

חיים אורון: אתה אחת הדוגמאות של מי שלא נוקט כך, חבר הכנסת איתן, כי הפרוטוקול לא רואה שאני אומר "אתה".

חיים אורון: אתה אמרת אמירות מאוד בוטות גם כשזה היה בתוך מפלגתך.

חיים אורון: זה לא במישור שאני אבדוק את העבירות.

חיים אורון: עכשיו יש פסטיבל, האם אלה שנחקרים עדיין שייכים לליכוד או שייכים לקדימה.

חיים אורון: מה זה מעניין אותי עכשיו?

חיים אורון: זורקים את זה מצד לצד.

חיים אורון: אחד מסביר שזה לא שלנו, זה של קדימה, והשני אומר: לא, הוא לא של קדימה, הוא בעצם ממרכז הליכוד.

חיים אורון: מה זה משנה?

חיים אורון: אנחנו כבר לא שם.

חיים אורון: אם הייתי חושב שאנחנו נמצאים שם הייתי אומר: טוב, ננקה שלולית קטנה, נחטא אותה ונדאג שיעמוד מישהו כל הזמן עם מרסס שלא ייתן ליתושים להיכנס ונגמר העניין.

חיים אורון: אנחנו לא שם, ולכן צריך להעביר את החוק הזה.

חיים אורון: אבל אוי לכנסת ואוי לחברה הישראלית שהיא תחשוב שהנושא הזה - לא יעזור שום דבר, לא יהיה אפשר להתמודד עם שאלת השחיתות בלי לרדת למה שקורה בחלק מהמפלגות.

חיים אורון: זה לא שאני מצדיק זאת במקומות אחרים, אלא זה מה שמתרחש בחלק מהמפלגות, החל משיטת הפריימריס.

חיים אורון: אני מקווה שבמפלגתי לא יהיו פריימריס.

חיים אורון: אני לא אוכל להבטיח שיש לזה רוב.

חיים אורון: חבר הכנסת בשארה, מפלגות בסדר גודל של מרצ - אין לי תשובה מה עושים עם מפלגות של 30 מנדטים.

חיים אורון: יש לי תשובה - ולכן התשובה שלך מאוד מתאימה ואני יכול להסכים לה.

חיים אורון: אני יודע שהיא לא עובדת במפלגות יותר גדולות.

מגלי והבה: אתה צריך לסיים.

חיים אורון: אני מסיים.

חיים אורון: אני גם לא יכול לומר שאני רוצה פרלמנט של מפלגות שהן לא יותר גדולות מעשרה חברי כנסת.

חיים אורון: גם את זה אתה לא רוצה.

חיים אורון: לכן, הדילמה היא שלך כמו שלי.

חיים אורון: אני לא יכול לברוח מפניה.

חיים אורון: לכן, אני כן אצביע בעד החוק הזה, במובן הזה שכמובן יהיה לבחירתה של מפלגה.

חיים אורון: אבל אני לא נופל לאשליה שעם עוד מנעול קטן ועם עוד מנעול קטן ועוד מנעול קטן אנחנו נסגור את הדבר שהיום הוא הרבה מעבר לזה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת , בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת .

מיכאל איתן: אני אתך, אבל - - -

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שהביאה שרת המשפטים טובה.

אריה אלדד: החוק חשוב, והוא בא לסתום פרצות הקוראות ליותר מגנב אחד לבוא ולעשות בחיים הציבוריים שלנו כבתוך שלהם.

אריה אלדד: החוק בא למסד ולהסדיר כללים שמבצרים את טוהר המידות.

אריה אלדד: אבל שרת המשפטים - שהיא גם שרת החוץ וגם המשנה לראש הממשלה, ממלאת-מקום ראש הממשלה, תופסת שלושה עמודי תווך בממשלה הזאת - גם כשהיא מביאה לנו היום נדבך חשוב בביצור שלטון החוק, היא חלק מהממשלה המושחתת ביותר שהכרנו בעשורים האחרונים.

אריה אלדד: הזכיר בצדק חבר הכנסת מיכאל איתן את סכומי הכסף האדירים שקיבל המשנה לראש הממשלה, חבר הכנסת שמעון פרס.

אריה אלדד: אולי הוא עשה זאת באיזה מין חריץ של זמן או לקונה של חוק שבין מימון מפלגות וזמן בחירות, מימון פריימריס וזמן בחירות או מתנות אסורות, אבל ממה נפשך?

אריה אלדד: או שזו מתנה אסורה או שזו עבירה על חוק מימון מפלגות.

אריה אלדד: אי-אפשר להחליק מהכול וכל הזמן ללכת על איזה קרח דק על גבי לקונה בחוק.

אריה אלדד: חברי הכנסת, הימים האחרונים הם ימים של התבקעות הקרח הדק הזה ושקיעה של הממסד והממשל בישראל בתהומות של שחיתות.

אריה אלדד: מבקר המדינה, שלפתחו מטיל החוק הזה עבודה כל כך רבה בפיקוח על תהליכי הבחירות, לא יהיה מסוגל לבצע את מה שנדרש ממנו.

אריה אלדד: 10% מצוותו עסוקים בחקירת מחדלי הממשלה הזאת במלחמה האחרונה, ושאר הצוות שלו עוד בודק את עסקת אולמרט עם בנק לאומי, את עסקת הירשזון עם עמותת ניל"י, וחצי מהמשטרה - ויושב כאן השר לביטחון פנים - בודקים עכשיו את רשויות המס שלנו.

אריה אלדד: חברי הכנסת, החוק חשוב, אבל יש כלים שתקנתם בשבירתם.

אריה אלדד: מי שסבור שהחוק הזה יציל את מדינת ישראל משחיתות משול למי שמורח את מסנן הקרינה על העור אחרי שהגידול הממאיר כבר התפתח.

אריה אלדד: יש דברים שלהם צריך ניתוח רדיקלי.

אריה אלדד: אני חושש שהחוק הזה סוגר את הדלת אחרי שכל הסוסים כבר ברחו מהאורווה והמושחתים השתלטו על הממשלה.

אריה אלדד: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת , בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת נסים זאב, וסוגר את הרשימה חבר הכנסת .

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השר לביטחון פנים, אני חושב שצריך לתמוך גם בחוק שמביאה הממשלה וגם בחוק הפרטי של חבר הכנסת פינס.

גדעון סער: שמעתי את הביקורת, ואני רוצה להתייחס קודם כול לדברי חבר הכנסת .

גדעון סער: אני חולק על עניין מעורבות המדינה, או שזה טוב שהמדינה לא תהיה מעורבת, פשוט מכיוון שאין דרך אחרת ליצור: 1.

גדעון סער: מערכת בחירות שאין בה הפקרות ושחיתות; 2.

גדעון סער: שוויון.

גדעון סער: אחת הבעיות שאתן אנחנו חיים היא העדר שוויון הזדמנויות, כאשר אין נורמות.

גדעון סער: וזה המצב הכי מסוכן.

גדעון סער: כדי למנוע את המצב הזה, אסור שהשטחים יהיו אפורים, והדברים צריכים להיות מוגדרים.

גדעון סער: דרך אגב, אני חושב - וזה דבר שמוגדר אצל חבר הכנסת פינס - שחבר הכנסת פינס מחיל את כל התקופה, מאחרי פריימריס ועד הפריימריס הבאים, כתקופה שעליה חלה המגבלה, ויכול להיות שזה צריך להיות שונה וצריך לעשות מגבלה שונה למימון פוליטי שוטף ומגבלה אחרת לתקופת הבחירות.

גדעון סער: אבל צריך להחיל נורמה גם על התקופה שבין בחירות לבחירות.

גדעון סער: אני שומע מה קורה עם העמותה של עמי אילון.

גדעון סער: יש לי גם דעה ברמה המשפטית, ואני לא רוצה להכניס את ראשי בין הרים.

גדעון סער: אבל לא יכול להיות שאף אחד, לרבות היועץ המשפטי לממשלה, לא יוכל לתת תשובה מוסמכת מה מותר ומה אסור.

גדעון סער: מה שאנו ככנסת צריכים לעשות הוא לבוא ולהגדיר, כפי שהגדרנו, ואני רוצה לברך את חבר הכנסת איתן שהוביל זאת ערב הבחירות הקודמות ואני חושב שהוא עשה דבר גדול, ואני, כמובן עם אחרים, סייעתי ותמכתי, ובזכות זה אני בטוח שהיו לנו מערכות בחירות פנימיות, במקום שהיו בחירות, הרבה יותר הוגנות.

גדעון סער: הן בטוח לא היו מאה אחוז, כי תמיד יש אנשים שמנסים לסטות, אבל הן היו במסלול מסוים, וזה דבר חשוב.

מיכאל איתן: קיבלנו מידע.

מיכאל איתן: היתה שקיפות.

מיכאל איתן: פורסמו שמות כל התורמים, היתה ביקורת כספית.

מיכאל איתן: מבקר המדינה פרסם את הדוחות.

מיכאל איתן: זה לא היה אף פעם.

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: זה היה דבר חשוב בצורה בלתי רגילה לטוהר הבחירות.

גדעון סער: במדינה שבה אין בחירות ישירות לפרלמנט, טוהר הבחירות זה הטוהר בתוך המפלגות.

גדעון סער: לכן, החוק הזה, שמרחיב את הוראת השעה והופך אותה להוראה קבועה, הוא חוק חיוני מאוד.

גדעון סער: אבל מה שוועדת החוקה תצטרך לעשות הוא לקבוע נורמה מה המימון הלגיטימי - איך מותר לאסוף תרומות בין בחירות לבחירות.

גדעון סער: חייב להיות מסלול כזה, והמסלול הזה צריך להיות ברור, כי הדבר הכי חשוב הוא ליצור נורמה של ודאות.

גדעון סער: חבר הכנסת מיכאל איתן התייחס לנקודה אחרת.

גדעון סער: הוא אמר שלא נכון שהמדינה מביאה זאת.

גדעון סער: יכול להיות שיש בזה פגם אסתטי או אתי ועדיף שזה היה ביוזמה שבאה מתוך הכנסת, אבל בסופו של דבר, יותר חשוב שזה קורה.

גדעון סער: חבר הכנסת מיכאל איתן, כפי שאתה יודע, זה תחום שהיה פרוץ כל כך הרבה שנים, ודווקא טוב שיש פה איזו רוח גבית שבאים ושמים הצעה על השולחן.

גדעון סער: ממילא, בסופו של דבר, הסמכות לגבי איך תיראה ההצעה בסופו של דבר תלויה בנו, חברי הכנסת וועדת החוקה.

גדעון סער: לכן, אני מציע לתמוך בשתי הצעות החוק.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת סער.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו לא הולכים לתקן עולם במלכות שדי.

נסים זאב: אני לא חושב לרגע שהחוק הזה יביא בסופו של דבר לאיזה איזון בין המועמדים, כי לכל אחד יש האג'נדה שלו והיכולות שלו.

נסים זאב: תאמינו לי שאפשר לעקוף כל חוק בצורה כזו או אחרת.

נסים זאב: לוקחים את המקרה הקיצוני של שמעון פרס שקיבל תרומה של 300,000 דולר, ומזה הולכים הלאה: תראו, הנה, הוא יכול היה לעקוף כאן את החוק, לא היתה איזו הגדרה חוקית שיכולה למנוע, ולכן אנו חייבים להביא חוק שמגביל, ולדעתי להגביל יותר מדי.

נסים זאב: אני חושב שהתערבות הממשלה במקרה הזה מיותרת לחלוטין.

נסים זאב: גם מבקר המדינה - כמה רוצים להטיל עליו?

נסים זאב: תראו כמה סעיפים יש שם, ובכל דבר מבקר המדינה צריך לקבוע.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אינני חושב כך.

נסים זאב: למשל: מועמד שהגיש בקשה להתמודד מטעם מפלגה יצרף ערבות בנקאית בסכום שייקבע בהנחיית מבקר המדינה.

נסים זאב: ועדת החוקה, חוק ומשפט צריכה לקבוע, וזה לא נושא למבקר המדינה.

נסים זאב: אי-אפשר שבכל סעיף מבקר המדינה יכריע בסוגיות שוועדת החוקה צריכה לתת עליהן את הדעת.

נסים זאב: בסופו של דבר, אנו שומעים את האנשים שנוגעים בדבר, והם באים לוועדה לשכנע אותנו גם בגובה הסכום.

נסים זאב: מי צריך לקבוע כמה מועמד צריך כדי להתמודד?

נסים זאב: לא מזמן דיבר אתי אחד המועמדים ואמר: עלה לי מיליון שקלים להתמודד בפריימריס, וזה כלום.

נסים זאב: אם אנחנו נגביל אותו - - -

גדעון סער: מאיזה מקור הוא קיבל?

נסים זאב: לא משנה.

נסים זאב: הוא דווקא במפלגה שלך.

מיכאל איתן: אבל הוא נבחר?

נסים זאב: חבר הכנסת גדעון סער, אני אומר לך שהוא מהמפלגה שלך והוא יושב אתך היום במפלגה.

גדעון סער: - - -

נסים זאב: הוא נבחר.

מיכאל איתן: יש כאלה ששמו ולא נבחרו.

גדעון סער: - - -

נסים זאב: אני מסביר לכם שהוא אמר שמיליון שקלים לא הספיקו לו.

נסים זאב: אז תתאר לך שהיום אנחנו נגביל אותו ל-300,000 שקל.

נסים זאב: מה הוא יעשה עם זה?

נסים זאב: יוציא מכתב לכל מועמד?

נסים זאב: כמה עולים טלפונים?

נסים זאב: אלא אם כן הטלפונים יהיו מתוך הבית הזה, וזה יעלה לו הרבה יותר זול.

מיכאל איתן: אם הוא ידבר שנים-שנים רצוף, לא יעלה 300,000 שקל טלפונים.

נסים זאב: יכול להיות שכן.

נסים זאב: עוד שאלה: מה קורה אם יש לו אוהדים, חברים, והם רוצים?

נסים זאב: איך אומרים: אוהדים למען פלוני אלמוני.

נסים זאב: כולם אוהבים אותו, והם מוציאים את הכספים.

נסים זאב: הם מוציאים סטיקרים, והם מוציאים את המודעות.

נסים זאב: האם זה יקוזז?

נסים זאב: האם הוא צריך לדווח על כך?

נסים זאב: יש פה הרבה שאלות.

נסים זאב: תמיד תהיה אפשרות לעקוף, כשרוצים.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: חבר הכנסת , בבקשה.

מגלי והבה: יסגור את הרשימה חבר הכנסת .

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ודאי שראוי לתמוך בהצעת חוק כזאת, שכנראה סותמת פרצות במצב הקיים, אבל אני חושב שהפרצה הזאת היא רק פרצה אחת בסדרת פרצות בכל מה שקשור בהליכים הדמוקרטיים במפלגות, שהרי אין שום בקרה על אמינות המתפקדים, שחלקם נעים ממפלגה למפלגה בגלל אינטרסים כאלה ואחרים.

זבולון אורלב: אנו לא יודעים הרבה על אמינות המיפקדים.

זבולון אורלב: הרי המדינה איננה מעורבת ולא יודעים מי שילם ואיך שילם.

זבולון אורלב: ראינו את "מיפקדי הארגזים" במפלגת העבודה.

זבולון אורלב: אנו גם לא יודעים על אמינות הבחירות במפלגה.

זבולון אורלב: נדמה לי שבליכוד היה סיפור עם הקלפיות שנעו ממקום למקום.

זבולון אורלב: לכן, אני חושב שבחשבון נפש אמיתי היו צריכים לקבל החלטה.

זבולון אורלב: אם רוצים לקיים פריימריס, צריך לקיים זאת בכל המפלגות וצריך לקיים זאת באותו יום לכל המפלגות במימון המדינה.

זבולון אורלב: כך אין נדידה של מתפקדים ממפלגה אחת למפלגה שנייה.

זבולון אורלב: כך המדינה תקיים את הבחירות האלה.

זבולון אורלב: כך היא תבטיח שהבחירות האלה יהיו ישרות והגונות.

זבולון אורלב: העניין הוא שלמעשה נדמה לי שרוב המכהנים כאן בכנסת באים ממפלגות שאין בהן הליכים פנימיים של בחירות, לא פריימריס ולא שום הליך אחר.

זבולון אורלב: נדמה לי שקדימה, הגמלאים, ש"ס, יהדות התורה וחלק מהמפלגות הערביות, ואולי שכחתי מפלגה אחת או שתיים, ונדמה לי שהן רוב, ונדמה לי שיש רק ארבע מפלגות שמקיימות הליכים פנימיים, והן הליכוד, מרצ, המפד"ל ועבודה.

זבולון אורלב: לכן, אני רואה כאן בעיה גדולה מאוד באמת בקיום ההליכים הפנימיים.

זבולון אורלב: הערה אחרונה שאני רוצה להעיר: אנו מתעלמים מהסוגיה של בחירת ראשי ערים.

זבולון אורלב: גם ראשי ערים במפלגות מסוימות עוברים הליכי פריימריס.

זבולון אורלב: הכוח של ראש עיר הוא גדול מאוד, ויש הרבה בעלי אינטרסים שיש להם עניין להשפיע מי יהיה מועמד המפלגה המובילה להיות מועמד לראש העיר.

זבולון אורלב: לכן אני מבקש מאדוני, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, שלהבנתי החוק עובר לוועדה שלך, גם לשקול - אינני יודע אם במסגרת החוק הזה - לא להתעלם מהסוגיה של הנבחרים ברשויות המקומיות, שלעתים כוחם לא פחות גם משל חברי כנסת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת ראובן ריבלין, אחרון הדוברים, בבקשה.

מגלי והבה: לאחר מכן אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני מאוד מודה לך על כך שאפשרת לי לדבר, כי נרשמתי באיחור, שכן הייתי בוועדת משנה של חברת הכנסת רונית תירוש.

ראובן ריבלין: היינו עסוקים שם בצורכי ציבור.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם, שאת חוק המפלגות המקורי חוקקו חברי כנסת, והיתה לי הזכות להיות ביניהם: אמנון רובינשטיין ומשה שחל, הזכורים לטוב, ויושב-ראש הכנסת לשעבר שבח וייס.

ראובן ריבלין: אני חושב שחוק המפלגות צריך בעיקרו להיות מחוקק על-ידי חברי הכנסת כחברי מפלגות.

ראובן ריבלין: אבל נדמה לי שבכל זאת החוק ראוי, ודאי שראוי לדיון ולהכנה, לאחר שניתן את דעתנו לכמה דברים - שכן נדמה לי, חבר הכנסת איתן, שהחוק חוקק על-פי הנחיות שהוציא מבקר המדינה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שמבקר המדינה, אשר התקשה לעקוב או ביקש להסיר כל מיני לקונות בחוק עצמו, אשר אפשרו מהלכים כאלה ואחרים שנראו בעיניו לא-ראויים, ביקש מהממשלה לבוא ולתקן את החוק.

ראובן ריבלין: אבל נדמה לי שבתוך הלקונות המתוקנות קיימות פה לקונות עוד כהנה וכהנה.

ראובן ריבלין: הפניתי את תשומת לבו של חבר הכנסת מיכאל איתן לכך שבהתאם לסעיף 2 בחוק זה, שמתקן את סעיף 28ג, יכולה כל מפלגה לבוא ולקבוע את הסכום שיכול להוציא מועמד לפי שיקול דעתה.

ראובן ריבלין: כלומר, מפלגה אחת יכולה להגיע לעשרות מיליונים, בעוד מפלגה אחרת יכולה להגביל לסכומים - - -

מיכאל איתן: אבל זה לא ברור.

מיכאל איתן: הוא כותב: "מפלגה תודיע לרשם ולמבקר המדינה על מועד הבחירות - -

ראובן ריבלין: ועל הסכום הכולל - הוא כותב.

מיכאל איתן: - - המקדימות באותה מפלגה, ואם קבע המוסד לביקורת של המפלגה - - - כי להערכתו יעלה מספר בעלי זכות הבחירה על 150,000" – אז תודיע המפלגה לרשם גם על הקביעה וגם על הסכום.

מיכאל איתן: כלומר, אם יש 100,000?

ראובן ריבלין: ויותר מכך - לאחר מכן קובע החוק, שגם אם יש במפלגה 150,000, אבל הגבילה המפלגה את היכולת לבחירה רק ל-60,000, שהם רשומים במפלגה זה שנים מספר, גם אז יחול חוק זה.

ראובן ריבלין: יש פה הרבה לקונות שנובעות מכך שבדרך הטבע משרד המשפטים לא בקיא בנושא המפלגות.

ראובן ריבלין: בנושא המפלגות בקיאים אותם אנשים אשר חיים את חיי המפלגה.

ראובן ריבלין: אפשר בהחלט לכפות כל מיני דברים על מפלגה - למשל, על חברי הכנסת רביץ וגפני את החובה לקיים פריימריס, או על אנשי ש"ס.

ראובן ריבלין: שמעתי את חבר הכנסת נסים זאב, ונדמה לי שהוא לא הבין באופן עמוק למה יכולות לגרור אותנו יוזמות של הממשלה הנוגעות למפלגות.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח שחברי הממשלה, שהם פוליטיקאים, מבינים מה כתוב בחוק ואם הם מסכימים לו, משום שאני רואה בהחלט בסעיפי החוק דבר שהוא ראוי לדיון.

ראובן ריבלין: אם אני הייתי יושב יחד עם חבר הכנסת מיכאל איתן בליכוד והיינו מנסים להכין חוק שיאפשר לנו חיים שיסדירו את הבחירות, גם הוא וגם אני היינו מסכימים למגבלות האלה, כי גם הוא וגם אני לא הרבינו בהוצאות דמיוניות כדי להיבחר.

ראובן ריבלין: אני, כמובן, אצביע בעד, אבל בהחלט ההערה ראויה.

ראובן ריבלין: כל שרי הממשלה הם פוליטיקאים, וכל החברים הנמצאים פה הם פוליטיקאים.

ראובן ריבלין: ראוי שנעשה זאת בעצמנו ולא יכפו עלינו דברים, שאם אנחנו נסכים לכפיית דברים בשלב זה, חבר הכנסת רביץ, לא ירחק היום שיבואו ויכפו עלינו דברים גם בנושאים אחרים.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רובי ריבלין.

מיכאל איתן: תמיד אומרים שצריך לתת למומחים לעשות את העבודה.

מיכאל איתן: עכשיו המומחים יושבים כאן, בעניין הזה.

מיכאל איתן: אין מומחים יותר גדולים ממי שיושבים כאן.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מיקי איתן.

מגלי והבה: חברי הכנסת - - -

מיכאל איתן: - - - קובעים לנו איך לנהל בחירות.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: - - -

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשתי הצבעות.

מגלי והבה: חבר הכנסת רובי ריבלין, אתה מפריע לי.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשתי הצבעות.

ראובן ריבלין: - - -

מגלי והבה: אני לא מבין, לא את חבר הכנסת ריבלין ולא את חבר הכנסת חסון.

מגלי והבה: אנחנו רוצים להצביע.

מגלי והבה: אנחנו עושים שתי הצבעות.

מגלי והבה: הצבעה אחת, ההצבעה הראשונה, תהיה על הצעת החוק של חבר הכנסת פינס ושל חבר הכנסת בן-ששון, ולאחר מכן נעבור להצבעה על הצעת החוק הממשלתית.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה הראשונה, כמובן, הצעת חוק המפלגות (תיקון – בחירות מקדימות).

מגלי והבה: עוברים להצבעה, בבקשה.

מיכאל איתן: זו הצעת החוק הממשלתית?

מגלי והבה: לא.

מגלי והבה: קודם ההצעה של חברי הכנסת.

מגלי והבה: אנחנו באמצע ההצבעה.

מגלי והבה: לא מפריעים.

מיכאל איתן: זה של אופיר?

מנחם בן-ששון: אופיר וחברים.

מנחם בן-ששון: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – 2 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (תיקון – בחירות מקדימות), התשס"ז-2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 20, נגד - 2, נמנעים – 3.

מגלי והבה: אם כן, הצעת חוק פ/1881, של חברי הכנסת אופיר פינס ומנחם בן-ששון, עוברת להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: אנחנו עוברים, חברי הכנסת, להצבעה השנייה - הצעת החוק הממשלתית, הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 14) (ביקורת על מימון בחירות מקדימות).

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18 נגד – 3 נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 14) (ביקורת על מימון בחירות מקדימות), התשס"ז-2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 18, נגד – 3, נמנעים – 3.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע בזאת שהצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 14) (ביקורת על מימון בחירות מקדימות), התשס"ז-2007, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מגלי והבה: [מס' מ/264, פ/1626/17, פ/1659/17; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 3969; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להציג את הצעת החוק.

מגלי והבה: בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מהווה מיזוג של שלוש הצעות חוק - שתי הצעות חוק פרטיות, שהוגשו ביוזמת חברי הכנסת יצחק לוי, ואנוכי, והצעת חוק ממשלתית.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק שלפני

מנחם בן-ששון: כם מתקנת את חוק הדיינים, התשט"ו-1955, ומבקשת לקבוע בו כמה הוראות בענייני אתיקה של דיינים, אשר יש בהן כדי לחזק את מעמדם ומשמעותם של כללי האתיקה לדיינים, להנחות את הדיינים בנושאים הנוגעים לאתיקה, והכול במטרה לחזק את אמון הציבור בדיינים ובמערכת בתי-הדין הרבניים.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מסמיכה את נשיא בית-הדין הרבני הגדול, על דעת חבר דייני בית-הדין הרבני הגדול ולאחר התייעצות עם שר המשפטים, לקבוע כללי אתיקה לדיינים.

מנחם בן-ששון: כללים אלה יהיו בעלי מעמד מכוח החוק, והפרתם תוכל לשמש עילה להגשת קובלנה משמעתית לבית-הדין המשמעתי לדיינים.

מנחם בן-ששון: כפי שצוין בדיון בוועדה, קיימים כיום כללי אתיקה החלים על דייני בתי-הדין הרבנים.

מנחם בן-ששון: כללי האתיקה הקיימים נכתבו בשנת התשנ"ו על-ידי הרב הראשי דאז, הרב בקשי-דורון, אך בדומה לכללי האתיקה לשופטים הקיימים כיום, גם לכללים האלה לא היה מעמד מחייב, ואין להם משמעות מכוח החוק.

מנחם בן-ששון: בנוסף, מסמיכה הצעת החוק את נשיא בית-הדין הרבני הגדול, לאחר התייעצות עם שר המשפטים, למנות ועדת אתיקה אשר תעסוק במתן חוות דעת מקדימות לבקשות דיינים שיהיו מעוניינים בכך, בענייני אתיקה של דיינים.

מנחם בן-ששון: מטרת חוות הדעת המקדימות היא להנחות את הדיינים כיצד לנהוג בטרם מעשה.

מנחם בן-ששון: ועדת האתיקה תהיה בת שלושה חברים: דיין בית-הדין הרבני הגדול ושני דיינים של בתי-הדין האזוריים, אשר ימונו לתקופה אחת בת שש שנים.

מנחם בן-ששון: החלטות ועדת האתיקה תהיינה פומביות, ותפורסמנה ללא ציון פרטים מזהים על מנת שתוכלנה להנחות את כלל הדיינים.

מנחם בן-ששון: חשוב לציין, כי להצעת החוק שלפני

מנחם בן-ששון: כם קדם תיקון מקביל, שנחקק בחוק בתי-המשפט לפני כחצי שנה.

מנחם בן-ששון: התיקון כלל הוראות מקבילות להוראות שבהצעת החוק, והוא נחקק לשם השגת מטרות דומות למטרות הצעת החוק שבפניכם, אלא שהוא חל על שופטי בתי-המשפט הרגילים ובתי-הדין לעבודה.

מנחם בן-ששון: בעת שנחקק התיקון לחוק בתי-המשפט הצהירו חלק מחברי הכנסת על כוונתם להגיש הצעת חוק מקבילה לגבי דייני בתי-הדין, ועבדכם ביניהם.

מנחם בן-ששון: הצעות חוק כאמור אכן הוגשו, הן על-ידי חברי הכנסת, הן על-ידי הממשלה, וכעת הן מונחות בפניכם.

מנחם בן-ששון: אציין גם כי אף שהתיקון לחוק בתי-המשפט נחקק לפני כחצי שנה, טרם נקבעו באופן רשמי כללי האתיקה לשופטים וטרם מונתה ועדת אתיקה.

מנחם בן-ששון: גם לגבי שופטי בתי-המשפט קיימים כללי אתיקה שנקבעו על-ידי נשיא בית-המשפט העליון דאז, השופט בדימוס מאיר שמגר, ואשר זכו לעדכון שעליו שקדה ועדה של שופטי בית-המשפט העליון בראשות השופט בדימוס מישאל חשין, אך אלה עדיין לא קיבלו מעמד מחייב, בהתאם להוראות החדשות בחוק בתי-המשפט.

מנחם בן-ששון: בדיון בוועדת החוקה עלתה סוגיה של חקיקה מקבילה לגבי דייני בתי-הדין הדתיים האחרים, הדרוזיים והשרעיים.

מנחם בן-ששון: נציגי המערכות הציגו בוועדה נתונים בדבר מספר בתי-הדין הקיימים כיום בישראל ומספר הדיינים המכהנים בהם.

מנחם בן-ששון: נציגי שתי המערכות הביעו רצון כן לחוקק חקיקה מקבילה שתחול גם עליהן, אך עלה הצורך בהתאמות ובשינויים מסוימים, שנובעים מההבדלים שקיימים בין מערכות בתי-הדין השונות הן מבחינת מבנה המערכות והן מבחינת היקף פעילותן.

מנחם בן-ששון: כך, למשל, מספרם של הקאדים מד'הב המכהנים בבתי-הדין הדרוזיים מצומצם ביותר - כיום יש בסך הכול קאדי מד'הב אחד בערכאה ראשונה ושני קאדים מד'הב בערכאת הערעור.

מנחם בן-ששון: הדבר מחייב אפוא שינויים הן בהרכב ועדת האתיקה והן בזהות הגורמים המוסמכים לקבוע את כללי האתיקה, כפי שאדוני היושב-ראש יודע מידע קרוב.

מנחם בן-ששון: בנוסף, בפועל לא קיימים עדיין כללי אתיקה כתובים החלים על הקאדים בבתי-הדין השרעיים או על הקאדים מד'הב בבתי-הדין הדרוזיים.

מנחם בן-ששון: בדיון הביע משרד המשפטים נכונות להכין הצעת חוק מקבילה בעניין בתי-הדין הדתיים הדרוזיים ובתי-הדין השרעיים, וזאת בתיאום עם נציגי בתי-הדין.

מנחם בן-ששון: גם חברי הוועדה הביעו רצון לקדם את תהליך החקיקה ביחס לבתי-הדין הדתיים האחרים באמצעות הגשת הצעות חוק פרטיות, ואכן בכוונתם של חלק מהמציעים של הצעה זו לעשות כן בקרוב.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק מצורפת הסתייגותו של חבר הכנסת .

מנחם בן-ששון: ההסתייגות נוגעת לשיקול דעתו של נשיא בית-הדין הרבני הגדול בקביעת כללי האתיקה.

מנחם בן-ששון: הנוסח המוצע על-ידי הוועדה קובע כי "נשיא בית-הדין הרבני הגדול רשאי לקבוע כללי אתיקה לדיינים", ואילו הנוסח המוצע בהסתייגות של חבר הכנסת נוקט לשון מחייבת יותר ומורה: נשיא בית-הדין הרבני הגדול יקבע כללי אתיקה לדיינים.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לדחות את ההסתייגות ולחסוך בזמן, לכן אני אומר את הדברים עתה.

מנחם בן-ששון: כללי האתיקה הם, בראש ובראשונה, כלי מקצועי, שנועד להדריך את העוסקים במקצוע שעליו הם חלים ולשמש כלי עזר.

מנחם בן-ששון: כללי אתיקה אף נקבעים על-ידי אנשי המקצוע עצמם – הסוגיה עולה עכשיו בנוגע לחברי הכנסת – במקרים רבים באופן וולונטרי.

מנחם בן-ששון: הם אינם הוראות דין הנכפות על-ידי סמכות חיצונית.

מנחם בן-ששון: כפי שציינתי קודם, כללי אתיקה לשופטים וכללי אתיקה לדיינים אומנם נקבעו עד היום באופן וולונטרי, וכעת אנו מבקשים לחזק את מעמדם ולתת להם יתר תוקף, יתר עוז.

מנחם בן-ששון: כללי אתיקה אלו נועדו על מנת שיפעלו על-פיהם מרצון, ואם ייקבעו בכפייה, יש חשש ששיתוף הפעולה האמור לא יושג.

מנחם בן-ששון: דברים אלה נכונים לגבי כללי אתיקה ככלל, ונכונים שבעתיים כאשר מדובר בכללי אתיקה המיועדים לשופטים ולדיינים, אשר השמירה על עצמאותם היא תנאי לחוסנה של מערכת המשפט, ושל מערכת בתי-הדין, שהיא חלק ממנה.

מנחם בן-ששון: חיוב העומד בראש המערכת לקבוע כללי אתיקה אינו עולה בקנה אחד עם עקרונות אלו, ולכן מציעה הוועדה בנוסח "רשאי" ולא "יקבע".

זבולון אורלב: מה כתוב בחוק - - -

מנחם בן-ששון: "רשאי".

מנחם בן-ששון: אנחנו השווינו בין השניים.

מנחם בן-ששון: חיוב העומד בראש המערכת אינו עולה בקנה אחד עם עקרונות אלה.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת גפני מציע לתקן באופן זהה גם את ההוראות החדשות בחוק בתי-המשפט, המסמיכות את נשיא בית-המשפט העליון לקבוע כללי אתיקה לשופטים.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לדחות גם את ההסתייגויות הללו מאותם טעמים.

מנחם בן-ששון: חברי הכנסת, אני מבקש מכם אפוא לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מגלי והבה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת בן-ששון.

מגלי והבה: יש לנו שתי הסתייגויות של חבר הכנסת גפני להצעת החוק.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת גפני, בבקשה.

מגלי והבה: לאחר מכן נצביע על ההסתייגויות ועל הצעת החוק.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מבקש לומר כיצד הגעתי להסתייגויות האלה.

משה גפני: אני רוצה לגולל בפני חברי הכנסת את מה שאירע בהצעת החוק, הצעת חוק פרטית של יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, על החלת כללי אתיקה לשופטים.

משה גפני: ראיתי בהצעה הזאת הצעה מאוד חיובית.

משה גפני: ביקשתי, כפי שרבים מחברי הכנסת מבקשים, שאותם כללים שחלים על ערכאה אחת יחולו גם על ערכאה נוספת או על כל הערכאות האחרות, וביקשתי שזה יחול גם על בתי-הדין הרבניים.

משה גפני: ישבו נציגי משרד המשפטים ואמרו: לא, אנחנו לא מסכימים, מכיוון שצריך לשאול את בתי-הדין הרבניים אם הם ערוכים לזה, אם הם מוכנים לזה, אם הם מסכימים.

משה גפני: ישב בוועדה מנהל בתי-הדין הרבניים, ישב היועץ המשפטי, והוא אמר: אנחנו ביקשנו גם.

משה גפני: ומשרד המשפטים עמד על רגליו האחוריות ולא הסכים בשום פנים ואופן.

משה גפני: אגב, זו לא הפעם הראשונה שמשרד המשפטים או נציגיו לא מאפשרים לשדרג את מעמד בתי-הדין הרבניים כמו בתי-המשפט.

משה גפני: בכנסת הקודמת, בשלהי הקדנציה הקודמת, כאשר משרד המשפטים הביא את החוק של שופט עמית שהוא יכול לשפוט, שאלתי למה לא עושים את זה על דיין עמית.

משה גפני: אמר הנציג של משרד המשפטים: בתי-הדין הרבניים לא ערוכים.

משה גפני: אמרתי: הם כן ערוכים, הם פה.

משה גפני: הגשתי הסתייגות – חבר הכנסת מיכאל איתן היה יושב-ראש הוועדה – הבאתי את זה למליאת הכנסת, המליאה אישרה את ההסתייגות הזאת ויש אפשרות גם לדיין עמית, בניגוד לדעתו של משרד המשפטים.

משה גפני: זאת אומרת, זה כבר הופך להיות סיסטמטי, והמשמעות של העניין שבתי-המשפט הם ערכאה גבוהה ובתי-הדין הרבניים, בעניינים שהם דנים בהם, הם ערכאה נמוכה.

משה גפני: אני לא מסכים לעניין הזה.

משה גפני: ביקשתי באותו דיון להחיל את זה גם על בתי-הדין הרבניים, וכדרכו, משרד המשפטים לא הסכים.

משה גפני: יושב-ראש הוועדה, שזאת היתה הצעת חוק פרטית שלו, ביקש שלא לעכב את הצעת החוק, והסכמנו ואמרנו שנגיש הצעות חוק פרטיות, ואכן עשינו כך.

משה גפני: חבר הכנסת יצחק לוי, יושב-ראש הוועדה ואנוכי הגשנו אותו חוק על בתי-הדין הרבניים.

משה גפני: ביקשנו לעשות את זה גם על בתי-הדין השרעיים ועל בתי-הדין הדרוזיים, על קאדים מד'הב.

משה גפני: הנציגים שלהם הוזמנו לוועדה ואמרו שהם עדיין לא ערוכים לכך, ואנחנו הודענו שברגע שהם יהיו ערוכים נגיש גם על בתי-הדין הללו.

משה גפני: אבל על בתי-הדין הרבניים לא היה דיון.

משה גפני: תוך כדי הדיון התברר לי דבר שידעתי תמיד, אבל לא כל הציבור יודע אותו.

משה גפני: התברר שהחוק שחבר הכנסת מנחם בן-ששון עשה, להחיל כללי אתיקה לשופטים – השופטים מצפצפים עליו.

משה גפני: נשיא בית-המשפט העליון הקודם ונשיאת בית-המשפט העליון הנוכחית - לא עושים עם זה כלום.

משה גפני: קיבלנו מכתב נזעם מאחד מעורכי-הדין, והוא אומר: עשיתם חוק, רשאי בית-המשפט העליון לקבוע כללי אתיקה – רשאי – אבל בגילדה שם לא עושים כללי אתיקה.

משה גפני: לא בגילדה, אסור להגיד את זה, בבית-המשפט העליון לא עושים את זה.

זבולון אורלב: רשאי או רשע?

זבולון אורלב: לא הבנתי.

משה גפני: רשאי.

משה גפני: באתי לוועדה ושאלתי את מנהל בתי-הדין הרבניים ואת היועץ המשפטי של בתי-הדין: לכם יש כללי אתיקה?

משה גפני: הוא אמר: כן.

משה גפני: אנחנו רוצים את החוק, לנו יש כללי אתיקה, אנחנו מחילים אותם על הדיינים.

משה גפני: ואני כל הזמן ניזון מהתקשורת ואני כל הזמן יודע שבית-המשפט הוא מקום מסודר והכול שם מתנהל כחוק ויש אתיקה מסודרת.

משה גפני: בתי-הדין הרבניים, לפי מה שמתפרסם בתקשורת החילונית, זה מקום ששם הבלגן חוגג.

משה גפני: ולפתע מתברר מה שאני יודע כל הזמן, שבתי-הדין הרבניים מסודרים ושם אין גילדות, וכאשר יש בעיה של אתיקה הם מגיעים לוועדת משמעת, ובבתי-המשפט זה לא כך.

משה גפני: עובדה.

משה גפני: ביקשתי להכניס הסתייגות.

נסים זאב: כי הנשיא של בית-המשפט יודע לכבד את השופטים.

משה גפני: ההסתייגות אומרת, שבית-המשפט לא יהיה רשאי להחיל כללי אתיקה, אלא יהיה חייב.

משה גפני: במקום "רשאי לקבוע", "יקבע".

משה גפני: נגיד לו לקבוע.

משה גפני: מה, הוא בעל-הבית של המדינה?

משה גפני: הרי אנחנו החלטנו איך נקבע חוק בתי-המשפט, אנחנו נקבע גם איך יהיו כללי האתיקה.

משה גפני: אז אם היא עושה את עבודתה, הנה מה טוב.

משה גפני: אם הם לא עושים את עבודתם, נחליט אנחנו.

משה גפני: ופה, למרבה הפליאה של רבים מתושבי המדינה, שלא יודעים את האמת, בתי-הדין הרבניים מתנהלים עם כללי אתיקה מסודרים.

זבולון אורלב: הם לא צריכים לקבוע, הוא רשאי, מספיק.

משה גפני: לכן ההסתייגות שלי על בתי-הדין הרבניים לא מעלה ולא מורידה, כיוון שהוא כבר קבע.

משה גפני: ההסתייגות שלי מעלה ומורידה רק על בית-המשפט, ששם הם לא קובעים.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לדייק.

מנחם בן-ששון: בשני המקומות יש כללי אתיקה, אלא המעמד שלהם כלפי עניין המשמעת בשני המקומות הוא בין "רשאי" לבין "יקבע", שאתה רוצה בחוק הזה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, זו לא הפעם הראשונה.

משה גפני: אני מעריך שעד שהמשיח יבוא זאת גם לא תהיה הפעם האחרונה.

משה גפני: אני מקווה שהמשיח יבוא מהר.

מנחם בן-ששון: מחר.

משה גפני: אבל עד אז אני יודע שהיחס של משרד המשפטים לכל מה שנוגע לבתי-הדין הרבניים הוא שונה באופן מוחלט מהיחס לבתי-המשפט, ועברנו את זה כבר כל כך הרבה פעמים.

משה גפני: מה היה רע, חבר הכנסת בן-ששון, להכניס הסתייגות פשוטה ולא להטריח את הכנסת פעם, ופעם נוספת, ואת ועדת החוקה?

משה גפני: מה היה קורה אם היתה נכנסת ההסתייגות אז, בחוק של בתי-המשפט, שזה חל גם על בתי-הדין הרבניים?

משה גפני: יושב בוועדה מנהל בתי-הדין הרבניים, יושב בוועדה היועץ המשפטי של בתי-הדין ואומר: אני ערוך לזה, יש לי, אני רוצה את החוק.

משה גפני: למה משרד המשפטים לא אפשר?

משה גפני: הערה אחרונה: מופיע בתקנון שאסור לחבר כנסת להעתיק חוק של אחר, אלא אם כן הוא מציין את זה.

משה גפני: הגשנו הצעת חוק פרטית, חבר הכנסת בן-ששון, חבר הכנסת יצחק לוי ואנוכי.

משה גפני: הלכה הממשלה וראתה שאין ברירה, החוקים האלה הולכים לעבור, העתיקה את החוק שלנו והביאה גם הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: העתיקה את החוק.

משה גפני: היא לא חייבת להגיד שהיא מעתיקה את זה, אז יש הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: אני מאוד שמחתי, מכיוון שהחוק שלנו היה רק לקריאה ראשונה.

משה גפני: כיוון שהממשלה הגישה, הרי יש לה פריווילגיה, אז זה מובא עכשיו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: על-פי בקשתו של יושב-ראש ועדת החוקה, מרוב עדינותו הוא ביקש ממני שלא אביא את ההסתייגות שלי להצבעה, אחרת הוא יטען "נושא חדש", והעיקר אצלי היה בית-המשפט, כיוון שכפי שהסברתי, לבתי-הדין הרבניים אין בעיה.

משה גפני: שם יש כללי אתיקה והם מוכנים שזה יהיה מחייב.

משה גפני: לכן, כפי שהבטחתי לך, ההסתייגות נאמרה והיא תמשיך להיאמר.

משה גפני: כל עוד משרד המשפטים לא ישנה את גישתו כלפי בתי-הדין הרבניים, אני לא אביא את זה להצבעה.

משה גפני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על שתי ההסתייגויות של חבר הכנסת גפני.

זבולון אורלב: הוא הסיר אותן.

זבולון אורלב: הוא שכנע אותי.

מגלי והבה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז אינו נמצא, ולכן אנחנו לא מצביעים על ההסתייגויות שלו.

מגלי והבה: אם כך, אנחנו עוברים להצביע על החוק בקריאה שנייה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 3-1 - 14 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

מגלי והבה: 14 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת חוק הדיינים עברה בקריאה שנייה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 16 נגד - אין נמנעים - אין חוק הדיינים (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: 16 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: אם כך, הצעת חוק הדיינים התקבלה בקריאה שלישית.

מגלי והבה: [מס' כ/119; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 4247; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מגלי והבה: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט יציג את הצעת החוק.

מגלי והבה: בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הפעם זה בלי הסתייגויות רבות.

מנחם בן-ששון: זה קצר יותר.

מנחם בן-ששון: בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק היא מיזוג של ארבע הצעות חוק פרטיות, ביוזמת חברי הכנסת יצחק לוי, קולט אביטל, גלעד ארדן, אבשלום וילן, מתן וילנאי, משה כחלון, יורם מרציאנו, אורית נוקד, רן כהן ויואל חסון.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק שלפני

מנחם בן-ששון: כם מבקשת להרחיב את איסור פרסום תוצאותיו של סקר בחירות מהיממה שלפני פתיחת הקלפיות, כפי שקבוע היום בחוק הבחירות, לתקופה המתחילה בסיומו של יום שישי שחל לפני הבחירות.

מנחם בן-ששון: כיוון שהבחירות נערכות על-פי רוב ביום שלישי, המשמעות היא הרחבת איסור הפרסום למשך תקופה של כשלושה ימים.

מנחם בן-ששון: התכלית העומדת בבסיס הרחבת האיסור היא מניעת הטעיית הציבור והבטחת הזכות לבחור ולהיבחר באופן חופשי.

מנחם בן-ששון: נמצא במחקרים שונים כי בתוצאות סקרי הבחירות יש טעות דגימה של כ-4% בממוצע, והם שווי ערך לכשישה מנדטים.

מנחם בן-ששון: כן נמצאו פערים של יותר משישה מנדטים בניבויים של סקרי הבחירות השונים, שכולם נערכו בשיטות סטטיסטיות מדעיות ומקובלות.

מנחם בן-ששון: כמו כן, נתונים כדוגמת אחוז הנשאלים שמסרבים להשיב לסקרי בחירות ואופן חלוקת המנדטים העודפים בבחירות לכנסת מובילים למסקנה כי סקרי הבחירות אינם מסוגלים לנבא במדויק את תוצאות חלוקת המנדטים בבחירות.

מנחם בן-ששון: כפי שאמר פעם פרלמנטר ותיק: מדבר סקר תרחק.

מנחם בן-ששון: למרות האמור, תוצאות הסקרים נתפסות בקרב הציבור כניבוי מדויק של תוצאות הבחירות ויש בהן כדי להטעותו.

מנחם בן-ששון: התחום העיקרי שבו ניכרת ההשפעה המטעה של סקרים היא בניבוי הקשור לאחוז החסימה.

מנחם בן-ששון: אף כי טעות הדגימה כאמור לעיל עולה על אחוז החסימה, העומד היום של 2% מהקולות הכשרים, תוצאות הסקר עצמן יוצרות לעתים הלך רוח המוביל להתממשות הניבוי בסקר.

מנחם בן-ששון: מנגד, עשויות תוצאות הסקרים לעורר תחושה כי הבחירות כבר הוכרעו ולהוביל לאחוזי הצבעה נמוכים בבחירות.

מנחם בן-ששון: מעבר לכך, יש בסקרים כדי לגרום לתופעה של רידוד השיח הציבורי בתקופה שלפני הבחירות.

מנחם בן-ששון: תופעה זו מכונה בספרות המקצועית "תופעת סיקור מירוץ הסוסים", להבדיל, אשר תופסת את מקום הדיון בהשקפות העולם השונות של הרשימות המתמודדות ומצעיהן.

מנחם בן-ששון: בנוסף, פרסום תוצאות הסקרים זמן קצר לפני הבחירות עשוי למנוע ממועמדים את האפשרות להגיב על אי-דיוקים והטעיות בסקרים.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לציין, כי במחקר שערך הממ"מ בנושא נתגלה, כי איסור מעין זה המוצע, ואף איסור פרסום לתקופה ארוכה יותר, מקובל בעולם.

מנחם בן-ששון: כך, למשל, בלוקסמבורג אוסר החוק לפרסם סקרי בחירות בתקופה של 30 ימים לפני הבחירות, באיטליה וביוון - בתקופה של 15 ימים לפני הבחירות, ובספרד - בתקופה של חמישה ימים לפני הבחירות.

מנחם בן-ששון: בהצעת החוק שלנו מוצע להגביל את האיסור לתקופה מצומצמת של כשלושה ימים, בדרך כלל, טרם הבחירות.

מנחם בן-ששון: זאת, כדי שלא לפגוע יתר על המידה בחופש הביטוי ובזכות הציבור לקבל מידע הנוגע להצבעתו בבחירות.

מנחם בן-ששון: אדגיש כי במהלך הדיונים בוועדה התמקדנו בזכויות אלה ולכן צמצמנו את איסור הפרסום משבועיים לפני הבחירות, כפי שנכתב בחלק מהצעות החוק הטרומיות, לשלושה ימים בלבד.

מנחם בן-ששון: כדי למנוע את הטעיית הציבור במקרים שבהם מתפרסמים בתקופת שלושת הימים האסורים תוצאות של סקרים "ישנים", שכבר פורסמו לפני התקופה הזאת, כפי שנהוג הרבה פעמים, הוחלט לחייב במקרים אלה את המפרסם לציין בהבלטה כי מדובר בסקר שאינו עדכני וכי אין ללמוד ממנו על דפוסי הצבעה או על עמדות של הציבור ביום השידור או הפרסום.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק מצורפות שתי הסתייגויות דיבור, של חבר הכנסת רן כהן ושל חבר הכנסת גלנטי.

מנחם בן-ששון: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת בן-ששון.

מגלי והבה: מכיוון ששני המסתייגים, גם חבר הכנסת רן כהן וגם חבר הכנסת גלנטי, אינם נמצאים, אנחנו עוברים להצבעה על החוק כהצעת הוועדה בקריאה שנייה, ולאחר מכן בקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 - 14 נגד - 1 נמנעים - 1 סעיף 1 נתקבל.

מגלי והבה: 14 בעד, אחד נגד ואחד נמנע.

מגלי והבה: אני קובע שהצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 9 בעד החוק - 14 נגד - 1 נמנעים - 1 חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: 14 בעד, אחד נגד ואחד נמנע.

מגלי והבה: אני קובע כי הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 23), התשס"ז-2007, נתקבלה בקריאה שלישית.

יואל חסון: אני מבקש להודות.

מגלי והבה: בבקשה, גם אתה וגם חברת הכנסת קולט אביטל.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מעבר לעובדה שאני שמח על כך שזאת הצעת חוק ראשונה שלי שעברה בקריאה שנייה ושלישית, יחד עם חברים נוספים, אני רוצה להודות לחברי הכנסת האחרים שהיו שותפים.

נסים זאב: צריך לפתוח שמפניה.

יואל חסון: אתה היית צריך להביא ולא הבאת.

יואל חסון: בפעם הבאה תעמוד במלה שלך.

יואל חסון: אני רוצה להודות לחברי חברי הכנסת שהיו שותפים להצעת החוק, ובמיוחד להודות ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, על ניהול הדיון בצורה כל כך יעילה ונעימה, שהביאה באמת חוק חשוב למדינת ישראל.

יואל חסון: תודה רבה.

אברהם רביץ: האם זה לא נוגד את חוק-יסוד: חופש העיסוק?

מגלי והבה: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשכל אחד מאתנו העלה הצעת חוק על הגבלת זמן הפרסום של סקרי דעת קהל, נתקלנו, כפי שהיה צפוי, בהרמת גבות ובביקורת לא קטנה בתקשורת.

קולט אביטל: זה היה צפוי.

קולט אביטל: אני רוצה להודות לכל החברים שהגישו את הצעת החוק שדומה לשלי.

קולט אביטל: אם אנחנו מסתכלים על המפה הפוליטית, אנחנו רואים שהגענו, שלושתנו, כל אחד ממקום אחר במפה הפוליטית, ולכן אי-אפשר לבוא ולהאשים אותנו בדעות קדומות.

קולט אביטל: אני שמחה שהיתה הסכמה בינינו.

קולט אביטל: כל אחד מאתנו אולי רצה שהתקופה שבה לא מתפרסמים סקרי דעת הקהל תהיה ארוכה יותר, אבל הסתפקנו במועט.

קולט אביטל: אני באמת רוצה להודות מכל הלב ליושב-ראש הוועדה, שהצליח להעביר את החוק הזה, וגם חוקים אחרים, במהירות שיא.

קולט אביטל: לכן, אדוני היושב-ראש, לך ולצוות הוועדה המסור ולמנהלת הוועדה, המון המון תודה מכל הלב.

קולט אביטל: אני שמחה שהצלחנו לעשות את זה בהסכמה בין כולנו.

קולט אביטל: תודה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת קולט אביטל.

מגלי והבה: השתלטות גורמים בעולם התחתון על ענף מיחזור הבקבוקים והשלכותיה

מגלי והבה: אנחנו עוברים לדיון בהצעות לסדר-היום.

מגלי והבה: הנושא הראשון בהצעות לסדר-היום: השתלטות גורמים בעולם התחתון על ענף מיחזור הבקבוקים והשלכותיה - הצעה לסדר-היום שמספרה 2002 של חברת הכנסת קולט אביטל.

מגלי והבה: בבקשה, חברת הכנסת קולט אביטל.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אין זה הדיון הראשון וכנראה גם לא האחרון שאנחנו מעלים בו פה בכנסת את נושא הפשע המאורגן.

קולט אביטל: היו זמנים, אדוני השר, שהשלטונות לא היו מוכנים להודות שיש תופעה כזאת שנקראת פשע מאורגן.

קולט אביטל: דומני שחבר הכנסת לשעבר עוזי לנדאו, בהיותו שר לביטחון פנים, היה הראשון שהיה מוכן להתמודד ולהודות בכך שאכן יש פשע מאורגן בארץ.

קולט אביטל: מאז, לצערי, כבר התרגלנו לתופעה, ואף שמדי פעם אנחנו עדים, ולפעמים אזרחי ישראל הם גם קורבנות המלחמה שבין משפחות הפשע בארץ – להזכיר לכם, לא מעט אנשים נהרגו ברחוב בשגגה, ואפילו במעלית ואפילו במספרה.

קולט אביטל: אנחנו בעצם מתרגשים כמה ימים ואחר כך עוברים לסדר-היום.

קולט אביטל: יכול להיות בעצם שהייתי צריכה להתייחס היום לנושא בציניות ולהגיד שלאור האי-סדרים ששולטים במדינה, הדבר היחיד שנותר בארץ והוא מאורגן זה הפשע.

קולט אביטל: אבל אני לא חושבת שאעשה למישהו שירות אם אתייחס לזה כך.

קולט אביטל: התופעה, אדוני השר, היא חמורה ומדאיגה, ואני מעלה אותה כאן במלוא חומרתה ושואלת אותך, מה אתה ומה משטרת ישראל עושים למיגור התופעה?

קולט אביטל: נכון, לא הגענו לרמת האלימות שהכרנו בזמנו באיטליה, אבל אם לא נעשה דבר וחצי דבר, יכול להיות שלשם יתגלגלו דברים.

קולט אביטל: אני חושבת שאחד הדברים שהפעם הפתיעו אותי הוא שהתופעה הזאת מתרחבת לתחומים שלא חשבתי שעולם הפשע יתעניין בהם.

קולט אביטל: אני מדברת על התופעה בנושא המיחזור.

קולט אביטל: אנחנו במדינת ישראל התחלנו להתגאות בכך שסוף-סוף גם אנחנו, באיחור של אולי 20 או 30 שנה לעומת מדינות אחרות, התחלנו למחזר, וזאת היתה התחלה טובה.

קולט אביטל: הכנסת הקודמת העבירה חוק שלפיו אפשר וצריך להחזיר בקבוקים של עד ליטר אחד.

קולט אביטל: אנחנו, בכנסת הזאת, רצינו אפילו להרחיב את החקיקה ולכלול בקבוקים עד ליטר וחצי ויותר מזה.

קולט אביטל: תמורת הבקבוקים האלה, אנשים שהולכים למרכול מקבלים 25 אגורות עבור כל בקבוק.

קולט אביטל: אנחנו כולנו עדים לתופעה שאנשים עניים, הומלסים אוספים את הבקבוקים האלה.

קולט אביטל: אנחנו ראינו כמה מהם אוספים אותם בלילה, פחיות קולה, ולמחרת הולכים למרכול.

קולט אביטל: יכול להיות שהם מצליחים לאסוף משהו כמו 20 או 30 שקל.

קולט אביטל: ב-20 או 30 שקל המסכנים האלה קונים לעצמם אוכל.

קולט אביטל: אתה יודע מה?

קולט אביטל: יש בכך תופעה ברוכה גם למיחזור וגם למסכנים האלה.

קולט אביטל: באמת לא חלמתי שאנחנו ניתקל במצב שמשפחת הפשע תתלבש על זה ותתחיל להפעיל לחצים על בעלי מסעדות.

קולט אביטל: ואנחנו יודעים על התופעה הזאת גם ברמת-גן וגם בהרצלייה.

קולט אביטל: אני מניחה, שכמוך כמוני, קראנו בעיתון דיווחים על כך שביום חמישי בשבוע שעבר, לאור יום, בשעה 18:30, היתה קטטה, כנראה בין שתי משפחות פשע, ואדם, שכנראה גם הוא קשור לתופעה הזאת, נדקר ברחוב.

קולט אביטל: מסתבר שהמשטרה ידעה על כך.

קולט אביטל: המשטרה עצרה את אותו אדם, ששמו חסין.

קולט אביטל: הוא היה מוכר למשטרה.

קולט אביטל: מאז המשטרה הטילה איפול על החקירה.

קולט אביטל: אני מבינה שמשפחות אלפרון ואברג'ל, כך לפחות כתוב בעיתון, קשורות לתופעה הזאת.

קולט אביטל: אני מבינה שלפני הדקירות והקטטה ברחוב היתה מעין ועידת פשע בסמוך למקום ברמת-גן.

קולט אביטל: אני גם מבינה ששנה וחצי לפני אותו הסיפור היתה ועידת פשע דומה במלון "דניאל" בהרצלייה ושגם היא נגמרה בקטטה ובדקירות ברחוב.

קולט אביטל: אני שואלת, מה אנחנו עושים?

קולט אביטל: האם הרמנו ידיים?

קולט אביטל: האם אנחנו ניתן לתופעה הזאת להתפשט, לתפוס כל חלקה טובה בחברה?

קולט אביטל: האם כל דבר טוב פה יהפוך גם הוא לסחר-מכר בידי עולם הפשע?

קולט אביטל: הזכרתי בתחילת דברי את איטליה, אדוני השר, כי זה קצת מזכיר לי את סיפור המאפיה.

קולט אביטל: נכון, תודה לאל, לא הגענו לרמת האלימות ולמרחץ הדמים שהיו שם, אבל האיטלקים לפחות ידעו לטפל בתופעה.

קולט אביטל: ודאי שהם ידעו להפסיק את הקטטות ברחוב.

קולט אביטל: נדמה לי, אם אינני טועה, שבסך הכול איטליה הצליחה להתגבר על תופעת המאפיה.

קולט אביטל: לכן אני מעלה את זה כאן, כי אני מניחה שמה שהאיטלקים ידעו לעשות אולי גם אנחנו נדע לעשות.

קולט אביטל: אני אודה, אדוני השר, על התייחסותך לסוגיה הזאת, שכאמור היא סוגיה מאוד כאובה ואני רוצה לקוות שהיא לא תמשיך להתפשט.

קולט אביטל: תודה רבה.

מגלי והבה: אני מזמין את השר לביטחון פנים, השר אבי דיכטר, להשיב על ההצעה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חברת הכנסת קולט אביטל, אכן בסוף השבוע שעבר, במפגש האקראי או המתוכנן בין שתי קבוצות העבריינים המשתייכות לשני ארגוני פשע ברמת-גן, העסק התפתח לכדי דין ודברים ובסופו של דבר לקטטה.

אבי דיכטר: הרקע הוא לא חד-משמעי וברור.

אבי דיכטר: החקירה מתנהלת בימ"ר תל-אביב.

אבי דיכטר: נכון לעתה, אין עצורים בפרשה הזאת.

אבי דיכטר: הפעילות של ארגוני פשיעה ועבריינים והניסיון שלהם להשתלט על ענף מיחזור הבקבוקים הם חלק מהמגמה הנמשכת בשנים האחרונות, מגמה של חדירה והשתלטות ארגונים על ענפים לגיטימיים.

אבי דיכטר: וכל זה כחלק ממאמץ להלבנת הון והגדלת הכנסות על-ידי אותם גורמים, או בעברית פשוטה - איך עושים כסף קל, והרבה, והדרך לא חשובה, חוקית או לא חוקית.

אבי דיכטר: הפעילות הזאת נעשית בדרך כלל תוך הפעלת איומים, אמצעי סחיטה, ולא בוחלים גם באלימות קשה, לעתים אפילו עד כדי שימוש בנשק חם כלפי הקורבנות, וגם כחלק ממאבק בין ארגוני הפשיעה, בין ארגון אחד לרעהו.

אבי דיכטר: ההשתלטות העבריינית על מה שנקרא קווי איסוף בקבוקים למיחזור מוכרת בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות.

אבי דיכטר: היא מלווה בהפעלת איומים, מלווה בהפעלת אלימות גם כלפי עסקים קטנים או אחרים, כלפי בעלי זיכיונות לאיסוף ולמיחזור הבקבוקים.

אבי דיכטר: המניעים העיקריים, כמובן - איך עושים רווח כספי והכנסה בטוחה, ומתפתחים מזה להלבנת הון, וההלבנה גלומה בהחלט בענף הזה.

אבי דיכטר: העבריינים שמעורבים בכך הם גם, אבל לא רק, ארגוני פשיעה גדולים.

אבי דיכטר: מדובר גם בארגוני פשיעה ארציים, גם בארגונים ברמה המקומית, ואפילו בעבריינים שפועלים עצמאית.

אבי דיכטר: כל זה מלווה, כמקובל אצל עבריינים, ביריבות, במאבקים, לעתים גם במאבקים פיזיים, אם זה כפי שתיארת, חברת הכנסת אביטל, או אירועים אפילו אלימים יותר.

אבי דיכטר: משטרת ישראל מטפלת בעבריינות הזאת כחלק מהמאבק הכולל בתופעה של חדירה והשתלטות ארגוני פשיעה ועבריינים על הענפים הלגיטימיים, דוגמת מיחזור הבקבוקים, ומשקיעה מאמצים רבים לבלימת התופעה.

אבי דיכטר: ההיקפים של התופעה הזאת, ולא פחות מזה המורכבות שלה, מחייבים מאמץ משולב גם בין הגורמים הממסדיים - התאגיד לצורך העניין.

אבי דיכטר: וכמובן, טיפול יעיל ומעמיק בסוג כזה של עבריינות דורש זמן.

אבי דיכטר: לצערי, אני לא איש בשורה במעמד הזה לומר שהנושא נפתר.

אבי דיכטר: הסוגיה הזאת של הפסקת השימוש בעבריינות המאורגנת יותר או פחות – לצערי הנושא הזה עדיין נמשך.

אבי דיכטר: הפעילות המשטרתית, המודיעינית והאחרת היא בעיצומה; המשאבים שהמשטרה משקיעה גם בזה הם בהחלט לא דלים.

אבי דיכטר: מאחר שהפעילות מרוכזת בידי היחידה המרחבית באזור תל-אביב, אני ממליץ לאפשר למשטרה להמשיך בחקירתה.

אבי דיכטר: אם הכנסת רוצה לקיים דיון בסוגיה הזאת, אני ממליץ שהדבר ייעשה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אבי דיכטר: בכל מקרה נדמה לי שהזמן שהמשטרה נדרשת לו כדי להביא את הנושא הזה לבשלות הוא דבר שאנחנו חייבים להעמיד לרשותם.

מגלי והבה: תודה לשר אבי דיכטר.

מגלי והבה: השר מציע להעביר את הנושא לוועדת הפנים.

מגלי והבה: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה לסדר-היום.

מגלי והבה: בעד - העברה לוועדת הפנים, נגד – הסרה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 13 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 13, נגד – אין, נמנעים – אין.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע בזאת שההצעה לסדר-היום בנושא: השתלטות גורמים בעולם התחתון על ענף מיחזור הבקבוקים והשלכותיה, תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מגלי והבה: הנושא הבא בסדר-היום: האלימות הגוברת כלפי ראשי רשויות.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יואל חסון וגם את המחליפה שלי.

קולט אביטל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 91), התשס"ז-2007, שהועברה מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בנושא: התנהלות ועידת התביעות בכל הקשור לכספים המגיעים לניצולי השואה, של חברת הכנסת קולט אביטל.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: האלימות הגוברת כלפי ראשי רשויות מקומיות

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: האלימות הגוברת כלפי ראשי רשויות מקומיות - הצעות לסדר-היום מס' 1944, 1969, 1979 ו-1986.

קולט אביטל: חבר הכנסת , בבקשה.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מדברים על נושא שהופך להיות יותר ויותר אקטואלי בחברה הישראלית.

יואל חסון: מכיוון שלראשי הרשויות המקומיות אין במה משותפת, אין זירה משותפת שבה יכולים להעלות נושאים על סדר-היום, מן הראוי שסוגיית האלימות כלפי ראשי רשויות, שהולכת ומתעצמת ועולה ויורדת בגלים, תידון כאן, בבית הזה, ותמשיך להיות נדונה בוועדות הכנסת.

יואל חסון: אנחנו עדים בשבועות האחרונים לכמה מקרי אלימות נגד ראשי רשויות: גם נגד ראש עיריית נתניה, מרים פיירברג, שנזרק רימון רסס לעבר ביתה – היא ובעלה היו בבית באותה עת; איום באקדח נגד ראש עיריית נהרייה, נגד ראש עיריית עכו ועוד מקרים אחרים.

יואל חסון: הבעיה המרכזית והסכנה הגדולה ביותר היא הפרעה לחופש הפעילות של ראשי הרשויות.

יואל חסון: מי שמכיר את נושא הרשויות המקומיות יודע שראש עיר הוא אדם שיש בידיו סמכות רבה, עוצמה גדולה, גם כלכלית וגם מבחינות אחרות, והלחץ עליו הוא לחץ עצום.

יואל חסון: חשוב מאוד למצוא את הדרך להגן על ראשי רשויות ולמנוע כל אפשרות ללחוץ עליהם, לאיים עליהם, לגרום למצב שראשי הרשויות יושפעו בגלל איומים ובגלל ניסיונות של כל מיני גורמים לפגוע בכושר ההחלטה שלהם.

יואל חסון: מובן שזאת פגיעה עצומה בדמוקרטיה, פגיעה עצומה בחופש של נבחר לבצע את המדיניות ואת הדברים שהוא מאמין בהם.

יואל חסון: אני שמח שהשר לביטחון פנים נמצא בדיון הזה.

יואל חסון: אני חושב שמשטרת ישראל צריכה לפעול במלוא הנחישות נגד כל מאיים ונגד כל ניסיון כזה ולבדוק היטב כל איום כזה, כדי שלא נגיע למצב שחס וחלילה נראה ראש רשות נופל תחת תפקידו, אם אפשר להגדיר את זה ככה.

יואל חסון: אני מבקש מהשר לביטחון פנים לתת לעניין הזה עדיפות גבוהה; יחד עם המטלות הכבדות שיש למשרד ולמשטרה, עדיין יש לתת עדיפות גבוהה לנושא הזה.

יואל חסון: ראשי הרשויות צריכים להרגיש שיש להם גב וביטחון לקבל את ההחלטות וששמים לב ברצינות לאיומים כלפיהם.

יואל חסון: אני שמח ששר הפנים קרא להקים ועדה משותפת למשרד הפנים ולמשרד לביטחון הפנים שתבחן את התופעה הזאת ותמליץ לגבש דרכים להתמודד אתה.

יואל חסון: עם זאת, הגשתי הצעת חוק שאני מקווה שהיא תתקבל בקריאה טרומית, ותהיה בגיבוי משרד הפנים והמשרד לביטחון הפנים; הצעת חוק שתחמיר את הענישה בגין עבירות אלימות, ולא רק אלימות, אלא גם בגין איומים ופעולות נגד ראשי ערים ונגד פעולותיהם.

יואל חסון: אני מזכיר לכם, לראשי ערים אין חסינות, אין להם היכולת להתמודד עם הדברים האלה, ובוודאי צריך לתת להם את חופש הפעולה כמנהיגים פוליטיים נבחרים.

יואל חסון: לכן הוגשה הצעת החוק שלי, ואני מקווה שבקרוב היא תגיע לדיון ותוכל להיות עוד שלב שיסייע לנו לעזור לראשי ערים להתמודד עם בעיית האלימות והאיומים כלפיהם.

יואל חסון: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים כץ - אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת אברהם רביץ.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, פעמים רבות אנחנו נדרשים כאן בכנסת לסוגיה של ראשי ערים וראשי מועצות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו דורשים מהם, ובצדק, טוהר מידות ומינהל תקין.

ג'מאל זחאלקה: פעמים רבות המשטרה מנהלת חקירות נגד ראשי ערים ומועצות בעניינים האלה, ובצדק – אם מישהו עבר על החוק, אם מישהו קיבל או נתן שוחד.

ג'מאל זחאלקה: הקפדה עם ראשי ערים היא דבר נדרש.

ג'מאל זחאלקה: באותה מידה צריך שראשי ערים יפעלו בסביבה נקייה מאיומים.

ג'מאל זחאלקה: כפי שאמר חבר הכנסת חסון, התופעה היא כלל-ארצית.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים מדובר באזרחים כועסים, או בקבלנים שלא זכו במכרז, או במישהו שלא קיבל מינוי, או במישהו שחלק מהקרקע שלו הופקע לצורכי ציבור, או ריב לאחר בחירות.

ג'מאל זחאלקה: אבל פעמים רבות גם מדובר בגורמים עברייניים, שעשו להם מנהג קבוע להשיג בסחיטה ובאיומים טובות הנאה מראשי מועצות ומראשי ערים.

ג'מאל זחאלקה: יש לראשי מועצות ולראשי ערים אפשרויות.

ג'מאל זחאלקה: זה גוף ביצועי, יש לו שליטה בחקיקה ובהחלטות, ויש לו תקציבים והוא יכול למנות.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן אפשרויות שונות ומשונות שהגורמים העברייניים או גורמים שעושים עבירה מאיימים בגינם על ראשי ערים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שזה בכל הציבור.

ג'מאל זחאלקה: בציבור הערבי, למשל, רק בשנתיים האחרונות היתה כמעט מגפה של אלימות כלפי ראשי ערים, שרפת מכוניות, זריקת רימונים על הבית, איומים במשרדים, אפילו יריות על ראשי ערים.

ג'מאל זחאלקה: זה קרה בכפר-קרע, זה קרה בעראבה, זה קרה בריינה, זה קרה בערערה בנגב, זה קרה בכפר-קאסם.

ג'מאל זחאלקה: הרשימה ארוכה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: זה קרה בטירה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שדווקא בעניין הזה, ובגלל הרגישות המיוחדת של הנושא, מדובר לא רק באיש עצמו אלא בתפקידו הציבורי.

ג'מאל זחאלקה: לשמחתנו, חבר הכנסת חסון, רוב ראשי הערים לא נכנעו לאלימות, אבל אין ערובה שזה יימשך ככה אם הם לא יקבלו הגנה מתאימה מצד הציבור ומצד האחראים לאכיפת החוק.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה צריכה לתת לזה עדיפות עליונה, כי אם הנושא הזה לא יקבל את הדחיפות הדרושה, הדרך פתוחה עד כדי כך שבהמשך הפשע המאורגן ייכנס וישתלט על הערים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא בודה סיפורים.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה יודעת טוב מאוד שיש ניסיונות של הפשע המאורגן להשתלט על מועצות מקומיות ומועצות ערים בכל רחבי הארץ.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

קולט אביטל: רוב תודות.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, כמה מקרים הופיעו בתקשורת ובלטו בחומרתם, ואכן זה העלה את הנושא לסדר-היום.

אברהם רביץ: אני חושב שכל אחד מאתנו, חברי הכנסת, יודע לפי דרישות המגיעות אלינו על מצבים נרחבים ביותר בחברה שלנו שאומנם לא מגיעים לפשע מן הסוג שהתפרסם, אבל איומים, קשיחות, פריצות לדלתות, דברים שהם ערב של תגובות חריפות מאוד.

אברהם רביץ: לכן, הבעיה הזאת היא בעיה הרבה יותר נרחבת.

אברהם רביץ: ביום הראשון ששימשתי כסגן שר, מייד הדביקו לי צוות שלם של מאבטחים.

אברהם רביץ: לא הייתי בטוח לשם מה, אבל אין לי ספק שראשי רשויות חייבים לקבל סיוע קבוע ומסיבי מן המערכת הביטחונית, כדי שהם יוכלו לעשות מלאכתם נאמנה, ללא פחד, ללא מורא וביושר.

אברהם רביץ: אני עליתי לכאן לומר דבר נוסף בסוגיה זאת.

אברהם רביץ: אנחנו גם מקבלים תגובות מאזרחים רגילים על יחס מתנכר, יחס עוין, יחס שאיננו יחס כלל, על דרישות לגיטימיות, ואפילו אולי לא לגיטימיות.

אברהם רביץ: האזרח הפשוט שנפגש עם השלטון, הפגישה הראשונה שלו והיותר-נפוצה היא עם הרשויות ולא בדיוק עם הממשלה.

אברהם רביץ: אני, חס ושלום, לא רוצה להצדיק איזו התנהגות שאינה הולמת גם כאשר היחס איננו ראוי.

אברהם רביץ: ספק אם ראוי להעלות את זה בקשר לעניין הזה.

אברהם רביץ: לכן אני מקדים את הדברים ואני אומר גם לראשי הרשויות, חייבים ליצור מנגנון ששומע, מנגנון שמדבר עם האזרח אחד לאחד כאשר מועלות מצוקות.

אברהם רביץ: זה לא הכול עבריינים.

אברהם רביץ: עבריינים הם חלק מהבעיה.

אברהם רביץ: אני בהחלט סומך על כוחות הביטחון, על משטרת ישראל, שבסופו של יום היא תמצא את הכנופיות, את האלימים למיניהם.

אברהם רביץ: אני מדבר על אנשים קשי-יום.

אברהם רביץ: אנחנו לא עושים מספיק, לא ברשויות ולא בשלטון המרכזי כדי לדבר עם בני-אדם, להבין אותם, להסביר להם, על מנת שגם אם הם לא מקבלים כל אשר חפץ לבם – ואי-אפשר לתת לכל אדם את בקשותיו - לפחות הם יקבלו יחס של הסבר והבנה.

אברהם רביץ: גם זה ישפר את האווירה הכללית.

אברהם רביץ: תודה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר לביטחון פנים, בבקשה.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חברי הכנסת שהציעו את ההצעות הדחופות לסדר-היום, תופעת האלימות הגוברת כלפי ראשי רשויות ועובדי ציבור היא ללא ספק תופעה קשה שהולכת ומתפשטת בחברה הישראלית.

אבי דיכטר: אני באמת חושב שראוי שהבית הזה יעסוק בזה.

אבי דיכטר: אני לא יודע לומר על מספר דיונים שאפשר לומר שהוא מספיק או מספק כדי למצות את הסוגיה כל עוד היא נמשכת בהיקפים שתוארו כאן, ואפשר כמובן להכביר מלים נוספות על הנתונים שעלו כאן.

אבי דיכטר: למען הסר ספק, המשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל רואים בחומרה רבה מאוד את תופעת האיומים כלפי אישי ציבור בכלל וראשי רשויות בפרט.

אבי דיכטר: זה למעלה משנה אנחנו עדים להחרפה, הייתי אומר אפילו משמעותית, באלימות המילולית, אבל גם באלימות הפיזית, כלפי ראשי רשויות.

אבי דיכטר: אם אפשר לסבר את האוזן במעט נתונים: במחוז הדרומי אירעו בשנים 2000–2006 13 מקרים של אלימות נגד ראשי רשויות ועובדי ציבור.

אבי דיכטר: מלבד זאת נפתחו 19 תיקים נוספים בגין איומים, הטרדה והעלבת עובד ציבור.

אבי דיכטר: כך אפשר לעבור על יתר המחוזות.

אבי דיכטר: בצפון, שבעה מקרים של אלימות בשנת 2006, ושני מקרים של איומים.

אבי דיכטר: במחוז תל-אביב, שלושה מקרים של אלימות וארבעה מקרים של איומים.

אבי דיכטר: במחוז המרכז, שזה המחוז שעוטף את מחוז תל-אביב, אירעו שבעה מקרים של אלימות ונפתחו שלושה תיקים בגין איומים.

אבי דיכטר: במחוז יהודה ושומרון היו שני מקרים של אלימות ושלושה תיקים בגין איומים.

אבי דיכטר: במחוז ירושלים, שלושה תיקים בגין איומים בשנה שחלפה, שנת 2006.

אבי דיכטר: התופעה הזאת זוכה לקשב רב ולתשומת לב רבה מאוד ולעדיפות גבוהה מצד הפיקוד של משטרת ישראל ומצד שוטריה, גם ברמות השונות וגם ביחידות השונות.

אבי דיכטר: המפקח הכללי של המשטרה החליט להקים לאחרונה צוות ארצי שירכז ויתאם ויפקח על כל תיקי החקירה שמתנהלים בנושא הזה של אלימות נגד ראשי רשויות או עובדי ציבור.

אבי דיכטר: הצוות הזה אמור גם לבחון את אופן הטיפול המודיעיני והחקירתי שניתן באירועים האלה על-ידי יחידות החקירה השונות.

אבי דיכטר: הצוות הזה גם אמור לבדוק אם יש מכנה משותף לשניים או יותר מהמקרים שתוארו כאן, באזורים השונים או במגזרים השונים.

אבי דיכטר: אפשר היה להבין את זה מההערות של חברי הכנסת, אבל לא מדובר באלימות שהיא אופיינית למגזר כזה או למגזר אחר.

אבי דיכטר: נוסף על כך, ראש אגף המבצעים במשטרה הונחה לבחון מחדש את סל האבטחה הנדרש לראשי רשויות, על מנת להעניק להם את הביטחון הראוי.

אבי דיכטר: הטיפול באיומים כלפי אותם ראשי רשויות ועובדי רשויות נקבע בהערכות מצב תחת הכותרת "מאוימים", שמתקיימות במחוזות ובמשטרת ישראל ברמה של המטה הארצי, לרבות קביעה של סל אבטחה שנדרש להגנתם בהתאם להערכת המצב.

אבי דיכטר: סל האבטחה מורכב מפעילות של משטרת ישראל, פעילות סביבתית, כמו סיורים, היערכות כוחות באירועים ציבוריים, הנחיה מקצועית והכוונה באשר להתקנה של אמצעים למיגון ולהתרעה, וכמובן פעילות אבטחתית שהיא באחריותה של הרשות המקומית.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, אני יודע שרק לפני מחצית השנה היה כאן דיון בסוגיה הזאת.

אבי דיכטר: לדעתי לא היה דיון בוועדת הפנים או בוועדת הכספים של הכנסת, שגם היא רלוונטית, בעיקר לחלק של תקציבי האבטחה שנדרשים ברשויות המקומיות.

אבי דיכטר: אני יודע שגם למשרד הפנים יש עמדה באשר למה ואיך ואיפה.

אבי דיכטר: לכן אני מציע שהנושא יעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, כדי למצות את הסוגיה בצורה מעמיקה יותר.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

קולט אביטל: הצעה אחרת לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כבוד השר, השאלה המתבקשת היא, האם האלימות בוצעה על-ידי עבריינים שהיו ממורמרים בגלל חוסר תפקוד של הרשויות, או שלא קיבלו מענה, או שזה באמת פשע מאורגן, שזו מאפיה שרוצה לזרוע פחד ואולי להתוות את המדיניות שהיא רוצה להתוות ברשויות.

נסים זאב: זה מאוד מרכזי, וגם משנה אם מדובר פה באדם בודד שלא קיבל מענה – לא משנה באיזה תחום, בנייה, רווחה - ואז הוא התנהג באלימות באופן אישי, או שמדובר בקבוצה, במאפיה.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לכבוד השר, שלא מזמן היה כאן דיון באשר לאלימות כלפי רופאים.

נסים זאב: בתוך כמה שבועות היו כמה מקרים של אלימות כלפי מנהלי מחלקות ואז התקיים על כך דיון.

נסים זאב: השאלה היא איפה הגבולות שלנו – האם להצמיד שוטר לכל מנהל מחלקה, לכל ראש עיר, לכל רופא, לכל בכיר?

נסים זאב: אין לזה סוף.

קולט אביטל: אדוני השר, האם אתה רוצה להתייחס?

אבי דיכטר: יש הבדל בין אלימות שמופנית כלפי רופאים לבין אלימות כלפי ראשי רשויות או עובדי ציבור.

אבי דיכטר: מטבע הדברים, כלפי ראשי רשויות ועובדי ציבור אפשר למצוא אלימות גם מהסוג המאורגן יותר, גם מהסוג המקומי יותר וגם מהסוג העצבני יותר, של אדם כזה או אחר שנפגע במקום נקודתי.

אבי דיכטר: אני סבור שכדי לעסוק בנושא הזה בצורה מעמיקה, צריך לדון בזה בוועדה מסודרת ולהביא את גורמי המקצוע שיסבירו בצורה יותר רחבה.

אבי דיכטר: זו גם ההצעה שהצעתי מעל הדוכן.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מבקשת לשאול את המציעים: חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת זחאלקה, חבר הכנסת רביץ, אתם מסכימים לדיון בוועדת הפנים?

קולט אביטל: מסכימים.

קולט אביטל: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: מי בעד ומי נגד העברת הנושא לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה?

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא עובר לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא האחרון בסדר-היום: שאילתות לשר לביטחון הפנים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 402 של חבר הכנסת משה כחלון - לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ג בתמוז התשס"ו (19 ביולי 2006):

קולט אביטל: לפי מסמך שהוכן על-ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 1,330 תיקים נפתחו בשנת 2006 בגין גנבת מתכות - עלייה של 198% לעומת 2004.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הוא היקף הסחר בגרוטאות ברזל גנובות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם פועלת המשטרה לצמצום גל הגנבות, ואם כן – כיצד?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם נערכים לעתים קרובות מבצעים בנושא?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם יש שיתוף פעולה עם גופים ממשלתיים נוספים למניעת התופעה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת כחלון התייחס בשאלתו לטיפול בעבירות גנבת מתכות.

אבי דיכטר: 1.

אבי דיכטר: גנבת מתכות היא חלק מתופעה רחבה של גרימת נזק לתשתיות מדינה, לגידולים חקלאיים ולרכוש ציבורי.

אבי דיכטר: גנבת המתכות גורמת נזק כלכלי כבד, הנאמד בעשרות אלפי שקלים.

אבי דיכטר: נוסף על הנזק הכלכלי הנגרם, הגנבה פוגעת בשגרת החיים ועלולה לסכן חיי אדם בשל היווצרות מפגעים בטיחותיים חמורים בדרך.

אבי דיכטר: המתכות הנגנבות הן על-פי רוב ברזל, נחושת, אלומיניום ופלדה; גנבות מכל הבא ליד של סוגים שונים של מתכות, כמו מסילות ברזל, כבלי טלפון וחשמל, תמרורים, רכוש צבאי, מעקות בטיחות, מכסי ביוב, שלטי חוצות, מגופי מים, גדרות, צינורות השקיה ועוד.

אבי דיכטר: במחצית הראשונה של שנת 2006 נפתחו כ-680 תיקים בגין עבירות רכוש כלפי מתכות - 60% מהתיקים נפתחו בגין גנבת מתכות.

אבי דיכטר: יש יציבות לעומת התקופה המקבילה אשתקד.

אבי דיכטר: במהלך שנת 2004 חלה עלייה בסך עבירות הרכוש כלפי מתכות: נפתחו 466 תיקים לעומת 166 תיקים שנפתחו בשנת 2003.

אבי דיכטר: בשנת 2005 חלה עלייה לעומת שנת 2004:

אבי דיכטר: נפתחו 1,330 תיקים - 70% מהתיקים נפתחו בגין גנבת מתכות.

אבי דיכטר: 4-2.

אבי דיכטר: משטרת ישראל מטפלת בתופעה בשני רבדים: טיפול מתמשך בתופעה על-ידי יחידות השטח הטריטוריאליות על-פי מודיעין, או בעקבות תפיסות "על חם" - הטיפול בתופעה נעשה על-פי מיפוי עבריינים ומיפוי אתרים הסוחרים במתכות הגנובות.

אבי דיכטר: הפעילות מתבצעת בהתאם להנחיות.

אבי דיכטר: טיפול בהתאם למודל פעילות שפותח ביחידה הארצית לחקירות כלכליות - יאל"כ - שבה נעשה טיפול רב-מערכתי משולב עם כמה רשויות: מס הכנסה, מע"מ, המשרד להגנת הסביבה, משרד הפנים, המשטרה הירוקה ועוד.

אבי דיכטר: פעילות במודל זה נערכה בכל הארץ במבצע ארצי - "מרכבות הפלדה" - שבמהלכו טופלו מעל 20 מתחמים.

אבי דיכטר: במחוז הדרומי טופלו תשעה מתחמי ברזל.

אבי דיכטר: במהלך המבצע נתפס ציוד רב, לרבות פריטי אמל"ח, ונמצאו מסמכים על-ידי מע"מ ומס הכנסה.

אבי דיכטר: לשבעה מתחמים נמסרו צווי סגירה על-ידי היחידה הארצית לפיקוח ובנייה, האוסרת שימוש בקרקע לצורך מסחר בברזל.

אבי דיכטר: בנוסף נמסרו הזמנות לשימוע אצל ראש המועצה, במטרה לתת צווי סגירה על-פי חוק רישוי עסקים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 523 של חבר הכנסת נסים זאב: עבירות רכוש בחולון.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006): פורסם, כי המשטרה עצרה 12 נערים בני 15-13 בחשד שביצעו בחולון כ-30 פריצות לכלי רכב, לחנויות, לבתי-ספר ולדירות ושדדו תכשיטים, כסף, מצלמות ועוד.

קולט אביטל: לפי הפרסום, החבורה בזבזה את הכסף על בילויים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן - האם מדובר בתופעה רווחת?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה הוא החתך של אותם נערים?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת נסים זאב, ראשית, הידיעה שהעברת אכן נכונה.

אבי דיכטר: בחודש אוקטובר התקבל מידע מודיעיני שלפיו חבורה של קטינים תושבי חולון מבצעת התפרצויות לדירות ולכלי רכב.

אבי דיכטר: בפעילות של פקחני הנוער של מרחב איילון אותר מעין "מחנה" ובו רכוש גנוב וכלי פריצה ששימשו את הקטינים.

אבי דיכטר: כמו כן נעצר קטין וברשותו המחאות שנגנבו במהלך התפרצות לבית-ספר שבוצעה יום קודם לכן.

אבי דיכטר: התנהלה חקירה אינטנסיבית במחלק נוער איילון במחוז תל-אביב, שהובילה לאיתור חבורה של קטינים שעסקה באופן שיטתי בעבירות של התפרצויות לדירות, לבתי-ספר, לכלי רכב, גנבות אופנועים, גנבות מכשירי טלפון ניידים ורכוש נוסף.

אבי דיכטר: עוד עולה מהחקירה, כי חלק מהקטינים החשודים שכפלו מפתחות של חבריהם לבית-הספר והעבירו אותם לעבריינים.

אבי דיכטר: מלבד זאת, החבורה עסקה גם במכירה של הרכוש הגנוב.

אבי דיכטר: בהתייחס לתופעה של חבורות נוער מסוג זה, לשאלתך, חבר הכנסת זאב, מדובר בעשרה מקרים בשנה.

אבי דיכטר: מדובר בחבורות נוער ייחודיות, שאפשר לומר שהן נבנות על בסיס מוצא אתני, אשר פועלות באופן כזה וגורמות נזקים רבים עד לתפיסתן.

אבי דיכטר: מבחינתנו מדובר בעבריין שהוא רצידיביסט, חוזר לסורו.

אבי דיכטר: הוא מוגדר ככזה רק לאחר תיק פלילי שני ומעלה בתחום של עבירות רכוש.

אבי דיכטר: שיעור בני הנוער החוזרים לסורם הוא 35%; שיעור התיקים של חוזרים לסורם מכלל התיקים הוא 68%.

אבי דיכטר: כלומר, אפשר לומר שבעבירות רכוש, שליש מבני הנוער החוזרים לסורם אחראים לשני-שלישים מכלל התיקים.

אבי דיכטר: כאמור, נעצרו עשרה חשודים גילאי 13–15.

אבי דיכטר: נפתחו נגדם כ-30 תיקים על עבירות רכוש מגוונות.

אבי דיכטר: הוגשו נגדם כתבי אישום במהלך מעצר הבית שבו הם נתונים.

אבי דיכטר: מעבר לחתכים שאמרתי, לא ניתן להצביע על איזה חתך נוסף לגבי הנערים החשודים, פרט כמובן לגילם.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

נסים זאב: כבוד השר, השאילתא באה להבליט את הנושא של הנוער אשר רמת האלימות שלו עולה וגואה כלפי מעלה כאשר הגיל נמצא בירידה.

נסים זאב: לא מזמן הבאתי לדיון בוועדת הסמים את הנושא של בלדרים – נערים קטינים בני 10 ו-11.

נסים זאב: כבוד השר, הם מרגישים שיש להם איזו הגנה משום שהם נערים, וגם אם בסופו של דבר הם יישפטו, בית-המשפט יקל בעונשם.

נסים זאב: אולי צריך למצוא את הכלים הנכונים והראויים כדי להרתיע אותם.

אבי דיכטר: לגבי בני נוער, אם בית-משפט לא יקל עם בני נוער, אני ספקן לגבי מי ראוי לבקש ממנו הקלה.

אבי דיכטר: הבעיה, ואתה צודק בשאלה שלך, חבר הכנסת זאב, שבמקביל להקלה הזאת של בתי-המשפט, יש חובה שאנחנו, הגופים האחרים שאמורים לטפל בבני-הנוער - זאת שורה שלמה של משרדים - ראוי שנעשה את הטיפול המשלים.

אבי דיכטר: רק שני הטיפולים גם יחד יש להם סיכוי להגיע לתוצאות אפקטיביות.

אבי דיכטר: יש לא מעט קבוצות ועמותות וגופים שפועלים בהתנדבות בתחום הזה, אבל היריעה פה רחבה מאוד, וזה לא ממש תחת המטרייה של המשרד לביטחון פנים.

אבי דיכטר: אני פשוט נחשפתי לזה אגב דיונים רבים, והם מתקיימים, גברתי היושבת-ראש, כאן בכנסת, ולא רק בכנסת, דיונים רבים מאוד בסוגיה הזאת, מאחר שכולנו מבינים שהחמצה או פספוס בטיפול בבני-הנוער, זה יביא אותנו לטיפול ללא רחמים, ללא הקלות, בגיל מבוגר יותר, כנראה אחרי שהם יידרדרו מהגנבות שתיארתי כאן למהלכים פליליים הרבה יותר כבדים.

אבי דיכטר: עד כאן.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: השאילתא הבאה היא של חבר הכנסת שלמה בניזרי, מס' 539 – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006): לאחרונה פועלת המשטרה למנוע הפגנות בשכונות החרדיות.

קולט אביטל: בניגוד למדיניות עד כה, נכנסים השוטרים לתוך מאה-שערים כדי למנוע התפרעויות, במקום לאפשר למתפרעים להפריע לתקינות חייהם בלא להתערב, כפי שנעשה גם במקומות אוטונומיים שונים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: מי קבע את שינוי המדיניות רבת השנים שלא להיכנס לעימות חזיתי עם מפגינים שאינם יוצאים מגבולות מאה-שערים, ומדוע?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת בניזרי התייחס בשאילתא לשינוי מדיניות של המשטרה בכל הנוגע לכניסת שוטרים לשכונות חרדיות במטרה למנוע התפרעויות.

אבי דיכטר: סעיף 3 לפקודת המשטרה, המונה את תפקידי המשטרה, קובע כי "משטרת ישראל תעסוק במניעת עבירות ובגילוין, בתפיסת עבריינים ובתביעתם לדין ובקיום הסדר הציבורי וביטחון הנפש והרכוש".

אבי דיכטר: מאליו ברור, כי בכל עת שמתרחשת התפרעות, תוך ביצוע עבירות פליליות הכוללות, בין השאר, גרימת נזק לרכוש ולגוף, חסימות צירים והפרה חמורה של הסדר הציבורי, חובתה של המשטרה לפעול מיידית כמיטב יכולתה על מנת להשיב את הסדר הציבורי על כנו ועל מנת לעצור את העבריינים המתפרעים ולהביאם לדין.

אבי דיכטר: לא ברור על מה מבוססת הטענה בשאילתא על "מדיניות" שלפיה מוענקת מעין "חסינות" למתפרעים העוברים עבירות פליליות כל עוד הם נמצאים בתוככי השכונות החרדיות.

אבי דיכטר: החל ביום 25 באוקטובר התמודדה משטרת מחוז ירושלים עם מהומות והתפרעויות במגזר החרדי במחאה על הכוונה לקיים בעיר את מצעד הגאווה כחודש מאוחר יותר.

אבי דיכטר: בהתאם למודיעין שהצטבר במשטרה ועל-פי כרוזים ופשקווילים שפורסמו בשכונות החרדיות בשבועות שקדמו לפרוץ המהומות, התבטאו רבנים במגזר החרדי באופן חריף כנגד המצעד וקראו ל"מלחמת קודש" נגדו, תוך הפגנת "מסירות נפש".

אבי דיכטר: צוין, בין השאר, כי "ירושלים תבער" וכי יש צורך "לקחת מקל ולהרביץ".

אבי דיכטר: להזכירך, ההתפרעויות חרגו משטח השכונות החרדיות שבמרכז העיר והתרחשו אירועים בשכונות נוספות כמו רמות, קריית-משה ובית-וגן.

קולט אביטל: שאילתא מס' 541 של חבר הכנסת ואסל טאהא: אסירות בכלא קישון.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ואסל טאהא שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006):

קולט אביטל: בפניות ללשכתי מארגוני הגנה על אסירות נטען, כי אסירות שהועברו ב-13 בספטמבר 2006 מכלא רמלה לכלא קישון קובלות על השכמה מוקדמת, בידודים למשך שבועות, אי-העברת בגדיהן מהכלא הישן, כך שהן לובשות שבועות אותם בגדים, וחיפוש משפיל בעירום, לעתים בנוכחות אסירים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכונים הדברים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה בנדון?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת טאהא, צר לי לומר שהשאילתא שעסקה בנושא האסירות, הפרטים בה פשוט אינם נכונים, ואני אשמח לעדכן.

אבי דיכטר: מדובר בשש עשירות ביטחוניות הנמצאות בבית-המעצר קישון, חמש מהן נמצאות בתא כליאה רגיל, באגף נשים, אחת מהן נמצאת בתא הפרדה, על-פי החלטה של ועדת ההפרדות בשירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: משכימים את האסירות בשעה 06:00, כפי שנהוג לגבי כל האסירים בבית-הסוהר.

אבי דיכטר: האסירות אינן נמצאות בבידוד כפי שמופיע בשאילתא, למעט כאמור אסירה אחת שמוחזקת בהפרדה.

אבי דיכטר: בשונה מהנאמר בשאילתא, כל הציוד האישי של האסירות הגיע עמן ביום העברתן לקישון, והנהלת הכלא לא מנעה את הכנסת הבגדים או פריטים אחרים שמאושרים בהכנסה לתא שבו נמצאות האסירות.

אבי דיכטר: גם בנושא החיפוש על גופן של האסירות, העובדה המדויקת היא שהחיפוש נערך על-פי נוהלי שירות בתי-הסוהר ובנפרד מאסירים אחרים.

אבי דיכטר: עד כאן.

קולט אביטל: שאלה אחרת.

ואסל טאהא: אדוני השר, התייחסת לשש אסירות שהועברו ב-13 בספטמבר לכלא קישון.

ואסל טאהא: נפגשתי עם האסירות ברמלה, ושם שמעתי מהן בדיוק את אשר התרחש, את אשר קרה.

ואסל טאהא: הסבירו לי שבחיפוש נכנסים גם שוטרים, ויש לי שמות, אני אעדכן אותך בשמות, בשם של אחד השוטרים שנכנס וחיפש בצורה בוטה ובעט בהן ברגל בחדר אל מול הקצינה שם.

ואסל טאהא: זה - א. ב.

ואסל טאהא: כאשר העבירו אותן מרמלה לקישון הן לא לקחו בגדים ונשארו שבועות עם אותם בגדים, ולא אפשרו להן להחליף את הבגדים שלהן.

ואסל טאהא: אלה העובדות שקיבלתי אחרי הפגישה אתן.

ואסל טאהא: נפגשתי אתן, שמעתי אותן, ואני מקווה שמי שמקבל את עונשו ונכנס לכלא, משנתקבל עונשו בבית-הדין, לא יוענש עוד ועוד על העמדות שלו.

ואסל טאהא: הן רוצות שהבחורה הזאת, הנקראת אמנה, תייצג אותן, וההנהלה שם מנסה לשבור אותן, עובדה שכבודו אמר שהיא נמצאת בבידוד.

אבי דיכטר: מאחר שלא קיבלתי בשאילתא את השמות, אלא רק כרגע ממך, ואני לא יודע אם הכוונה לאסירה אמנה מונה, הרוצחת אמנה מונה, שרצחה - - -

ואסל טאהא: היא קיבלה עונש.

אבי דיכטר: אני מוצא לנכון לוודא שאנחנו לא מדברים על אמנה אחרת.

אבי דיכטר: אם הכוונה לאותה אחת, הסוגיה הזאת מוכרת לשירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: התשובה שקראתי מעל הדוכן היא התשובה של שירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: אם יש פרטים נוספים, לרבות שמות, בוודאי אפשר יהיה לקחת את זה, המסלול מוכר וידוע, יש פונקציה מאוד ברורה שחוקרת תלונות קונקרטיות, וימצו את הדין אם צריך או שיטפלו בתלונה עצמה על-פי המקובל, ואני משוכנע שחבר הכנסת ימצא את הדרך להעביר לי את הפרטים, או להעביר למי שצריך כגורם רשמי.

אבי דיכטר: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאילתות מס' 557 ו-636 של חברי הכנסת אמסלם ומרגי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את השר לביטחון פנים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): פורסם, כי לאחרונה נזרקו אבנים לעבר בית-הכנסת "גאולת ישראל" במרכז תל-אביב ונופצו כמה מחלונותיו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נחקר האירוע?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה העלתה החקירה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: יש חשודים במעשה? 4.

קולט אביטל: כמה מקרים דומים אירעו ב-2006 וכיצד הסתיימו החקירות בהם?

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006): פורסם ב"המודיע" בכ"ה בחשוון תשס"ז, 16 בנובמבר 2006, כי חולל בית-הכנסת "בית-אולפנא" בתל-אביב.

קולט אביטל: לפני כחודש חולל בית-הכנסת "גאולת ישראל" בתל-אביב.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה העלתה החקירה בשני המקרים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם נמצאו חשודים במעשים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כמה מקרים של חילול בתי-כנסת ושל חילול בתי-עלמין אירעו במדינת ישראל מאז שנת 2000?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לגבי הפרסום בעיתון "המודיע" על חילול בית-הכנסת "בית-אולפנא" בתל-אביב, לא אותר במשטרה אירוע כזה ולכאורה לא הוגשה תלונה על כך.

אבי דיכטר: לגבי המקרה בבית-הכנסת "גאולת ישראל" בתל-אביב - האירוע נחקר במרחב ירקון.

אבי דיכטר: מהחקירה עולה כי מדובר בבית-כנסת שחלונותיו נופצו ועל הקירות נרשמה כתובת בגנות הפגנות החרדים נגד מצעד הגאווה בירושלים.

אבי דיכטר: למקום הגיעו שוטרי המחלקה לזיהוי פלילי וחוקר, שתיעדו את הזירה ותשאלו את אנשי בית-הכנסת ואת השכנים.

אבי דיכטר: איש מהם לא ראה את מבצע העבירה.

אבי דיכטר: מאחר שאין חשודים בעבירה, התיק נגנז מסיבת "עבריין לא נודע".

אבי דיכטר: לשאלותיכם בנוגע למספר המקרים של חילול בתי-עלמין ובתי-כנסת, אציין כי לא ניתן לבצע אבחון לפי חתך של סוגי דת; כפי שחוק העונשין אינו מבחין בעבירות של פגיעה ברגשות דת בין הדתות השונות, כך המשטרה מסווגת עבירות, ולכן הנתונים מתייחסים למוסדות דת, ללא הבחנה בין בתי-כנסת, כנסיות ומסגדים.

אבי דיכטר: כל עבירה שמתרחשת בשטח מוסדות הדת נכללת בנתונים אלה.

אבי דיכטר: מוסדות דת: בשנת 2000 - למעלה מ-1,350 מקרים; בשנת 2001 – למעלה מ-1,100 מקרים; בשנת 2002 – 1,150 מקרים; בשנת 2003 – למעלה מ-1,300 מקרים; בשנת 2004 – למעלה מ- 1,300 מקרים; בשנת 2005 - למעלה מ-1,100 מקרים; בשנת 2006 – למעלה מ-1,000 מקרים.

אבי דיכטר: חילול בתי-עלמין: בשנת 2000 – למעלה מ-500 מקרים; בשנת 2001 - קרוב ל-500 מקרים; בשנת 2002 - קרוב ל-450 מקרים; בשנת 2003 - קרוב ל-600 מקרים; בשנת 2004 - 550 מקרים; בשנת 2005 - למעלה מ-750 מקרים; בשנת 2006 - למעלה מ-600 מקרים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 559 של חבר הכנסת : אבטחה בתחבורה הציבורית.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): שר התחבורה השיב על שאילתא שלי, כי הגורם האחראי לנושא האבטחה בתחבורה הציבורית הוא משטרת ישראל.

קולט אביטל: נודע לי כי משרדך אינו מפעיל מערך אבטחה בתחבורה הציבורית בחברות "סופרבוס" ו"אגד פלוס תעבורה", ובחברת "אגד" ביישובים בית-שמש ורכסים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעות נכונות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע, ומי אחראי לאבטחה בחברות התחבורה הציבוריות האחרות?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע חברות המפעילות מערך אבטחה אינן מאבטחות את כל היישובים?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת גפני, החלטת הממשלה משנת 1997 הטילה את האחריות לאבטחת התחבורה הציבורית על משטרת ישראל, אחריות כוללת.

אבי דיכטר: בהתאם לכך גם גיבשה משטרת ישראל את תפיסת האבטחה המרחבית הניידת, ולשם כך, אגב, גם הוקצו לה אמצעים.

אבי דיכטר: כעבור חמש שנים, בשנת 2002, בעקבות גל הפיגועים הקשה של מחבלים מתאבדים, בין היתר בתחבורה הציבורית, החליט שר התחבורה דאז להקים מערך אזרחי ייעודי לאבטחת התחבורה הציבורית, הווי אומר, גם התחנות המרכזיות וגם תחנות ההסעה והאוטובוסים כמובן.

אבי דיכטר: כל זה במטרה לתת תחושת ביטחון טובה יותר לאזרחים שמשתמשים באוטובוסים, בתחבורה הציבורית.

אבי דיכטר: מדובר במאות מאבטחים, בפריסה ארצית בכלל היישובים ובחברות התחבורה הציבורית.

אבי דיכטר: האבטחה בתחבורה הציבורית מתבצעת על-ידי הגופים באופן הבא: אבטחה מרחבית ניידת באמצעות משטרת ישראל, אבטחה אזרחית ניידת ונייחת שמבוצעת על-ידי מאבטחים באוטובוסים ואבטחת התחנות והתחנות המרכזיות הסגורות באמצעות יחידת האבטחה של משרד התחבורה, שפירטתי קודם לגביה.

אבי דיכטר: ההנחיה המקצועית של אותה יחידת אבטחה של משרד התחבורה מבוצעת על-ידי משטרת ישראל, וזה כולל את אישור המאבטחים וההכשרה המקצועית שלהם.

אבי דיכטר: פעילות המערך המשטרתי והאזרחי לאבטחת התחבורה הציבורית משולבת, מתבצעת על-פי הערכת מצב שמתקיימת מעת לעת, ומחלקת את המטלות בין כלל הכוחות הפועלים, לרבות משטרה, וזה כולל סיור, תנועה, יחידות מג"ב, יחידות חבלה לסריקת התחנות וכיוצא בזה.

אבי דיכטר: הערכת המצב מתבססת על בסיס המודיעין, ההתרעות, האיומים שמתקבלים מכלל הגופים: צה"ל, אמ"ן, שב"כ וכמובן משטרת ישראל, ובהתאם לנפח הנוסעים שמאותר על-ידי הגורמים השונים.

אבי דיכטר: הערכת המצב והמענה המבצעי שנגזר ממנה אינם מבחינים בין חברות תחבורה ציבורית שונות, לא משנה אם זה "אגד" או "דן" או "סופרבוס", "אגד פלוס תעבורה" וכיוצא בזה, גם לא מבחינים בין יישובים, אלא אך ורק על בסיס הערכות המצב המודיעיניות כפי שתיארתי קודם לכן.

אבי דיכטר: על מנת לספק מענה מבצעי חיובי הכוחות פועלים תוך חלוקת משימות בין יחידות האבטחה של משרד התחבורה ובין כוחות המשטרה.

אבי דיכטר: האבטחה המשטרתית בבסיסה היא, כפי שאמרתי, אבטחה מרחבית ניידת ולא נקודתית, בשונה ממשרד התחבורה, שמאבטחיו עושים את זה כאבטחה ניידת, אך נקודתית.

אבי דיכטר: כוחות האבטחה אינם מבחינים בין סוגי חברות התחבורה או בין היישובים השונים.

אבי דיכטר: עיקר הפעילות של המשטרה או של גופי האבטחה של התחבורה הציבורית של משרד התחבורה מתרכז בקווים ובאזורים מאוימים.

אבי דיכטר: אני מרשה לעצמי לומר רק מהידע והזיכרון האישי שלי, שרוב אם לא כל הפיגועים באוטובוסים היו באוטובוסים של שתי החברות המרכזיות, "אגד" ו"דן", ואני מניח שזה חלק מהדברים המשפיעים.

אבי דיכטר: עד כאן.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת .

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אני שאלתי את אותה שאילתא בדיוק, מלה במלה, את שר התחבורה.

משה גפני: שר התחבורה השיב לי כאן, במליאת הכנסת, ב-1 בנובמבר, לפני חודשיים, והתשובה שלו היתה, שלכל מערך האבטחה אחראי המשרד לביטחון פנים, ואני הגשתי את אותה שאילתא אליך, אדוני השר.

משה גפני: אני רוצה לומר לך, שהגשתי את השאילתא הראשונה בעקבות מידע שקיבלתי, שאין אבטחה בחברות כמו "סופרבוס" ו"אגד פלוס", חברות שאינן "אגד" ו"דן" במובן הרחב של המלה, ויש גם בעיות ביישובים שונים על קו התפר או במקומות שבהם יש סכנה, כמו מודיעין-עילית, למשל, ששם נוסע "סופרבוס".

משה גפני: אני מקבל טלפונים על נוסעים נפחדים ומפוחדים, שעולים לשם הרבה מאוד שב"חים וכאלה שיודעים שהם מהווים סכנה.

משה גפני: אין שם שום אבטחה.

משה גפני: אותו דבר ברכסים ובבית-שמש, מקומות שבהם באופן חד-משמעי, בחברות שאינן "אגד" ו"דן" אין אבטחה.

משה גפני: אני באופוזיציה, אדוני השר, אני לא חבר בממשלה, ותפקידי לפקח על עבודת הממשלה.

משה גפני: אם שר התחבורה אומר לי שאתה אחראי לאבטחה, ואתה אומר לי שלאוטובוסים אחראית יחידה של משרד התחבורה ואתם רק מנחים אותם, אני די נבוך.

משה גפני: אתה לא מצפה שאני אכנס לקואליציה בשביל זה, כדי לעשות סדר בין השרים.

גאלב מג'אדלה: זה הכי כדאי.

קולט אביטל: זו סיבה מספיק טובה.

קולט אביטל: אתה צריך להיות שר לתיאום בין-משרדי.

משה גפני: אני סומך על השר לביטחון פנים שהוא יעשה את הסדר.

משה גפני: מעבר להומור, אני אומר ששר התחבורה אמר שזה באחריות המשרד לביטחון פנים.

משה גפני: אם אתה אומר שבנושא של אבטחת האוטובוסים זה שר התחבורה, אני אשוב אליו בשאילתא נוספת, כי אין לי דרך אחרת.

משה גפני: אבל תדע, אדוני השר, שנוסעים מפוחדים מתקשרים אלי באופן די קבוע ומספרים שאין אבטחה בחברות האלה, ועולים הרבה מאוד שב"חים ובני מיעוטים, שאנשים יודעים שאין להם רשיון.

אבי דיכטר: צר לי אך אין לי אלא לחזור פעם נוספת על מה שקראתי בתחילת המענה שלי, ואני עושה את זה כדי לוודא שלא מצאתי סתירה בין עמדתי לבין עמדתו של שר התחבורה.

אבי דיכטר: חשוב לי שגם אתה וגברתי היושבת-ראש וחברי הכנסת יבינו שאין סתירה.

אבי דיכטר: אני חוזר ואומר: ב-1997, החלטת ממשלה קבעה את האחריות לאבטחת התחבורה הציבורית על משטרת ישראל, קרי: על המשרד לביטחון פנים.

אבי דיכטר: זו האחריות הכוללת ואין בלתה.

אבי דיכטר: משרד התחבורה מבצע את המשימה הייעודית בתוך האוטובוסים ובתחנות תחת המטרייה של האבטחה באחריות הכוללת של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: משטרת ישראל נושאת באחריות הכוללת, ולכן צדק שר התחבורה בהקשר זה.

אבי דיכטר: בהקשר הספציפי, במדינת ישראל יש חלוקה מאוד ברורה בין ביצוע לבין הנחיה מקצועית.

אבי דיכטר: משטרת ישראל בלא מעט תחומים היא גם מנחה מקצועית וגם מבצעת.

אבי דיכטר: זה קיים בסדרה שלמה של תחומים, לא רק בתחבורה הציבורית.

אבי דיכטר: כל שאר הדברים נאמרו במענה שלי, ובאמת כשמדברים על הערכת מצב וכנגזרת ממנה ביצוע על-ידי משטרת ישראל או בהנחיה המקצועית למשרד התחבורה לבצע באמצעות המאבטחים הייעודיים שלהם את המלאכה - אני סבור שהמתכונת הזאת גם נכונה וגם מקצועית.

קולט אביטל: תודה.

משה גפני: אולי אפשר שאלה נוספת?

קולט אביטל: לא, זה בלתי אפשרי.

קולט אביטל: שאילתא מס' 574 של חבר הכנסת אזולאי - לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006): פורסם במקומון חיפאי, כי תושבי רחוב מורייה סובלים מצעירים שיכורים המשליטים טרור, מסבים נזק ומאיימים על שלוות הדיירים, חלקם קשישים.

קולט אביטל: תלונות הוגשו למשטרה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעות נכונות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן - מה העלתה חקירת המשטרה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה הם המאפיינים של קבוצת הצעירים?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מה עושה המשטרה למיגור התופעה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אבי דיכטר: מדובר ברחוב החולש על ציר מורייה, ציר מרכזי של רכס הכרמל.

אבי דיכטר: בשנים האחרונות, בעידוד עיריית חיפה, החלו לקום פאבים ובתי-קפה צפופים לאורכו של הציר, והאזור הפך למרכז בילוי בעיר, אשר עשרות צעירים מגיעים אליו ומבלים שם עד השעות הקטנות של הלילה.

אבי דיכטר: במקום נגרם רעש בשל עוצמת המוזיקה המושמעת בפאבים ויציאתם של מבלים שיכורים אשר מפריעים את מנוחת התושבים.

אבי דיכטר: הבעיה מחריפה בקיץ, כאשר בעלי הפאבים נדרשים להוריד את כיסויי הגג המגינים מפני הגשם והקור ואז המוזיקה מפריעה ביתר שאת.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: כפי שצוין, מדובר בצעירים שמגיעים למרכז הבילוי וחלקם משתכרים.

אבי דיכטר: 4.

אבי דיכטר: המשטרה פועלת על-פי חוק למניעת רעש בשעות האסורות.

אבי דיכטר: המשטרה קיימה מפגשים עם בעלי עסקים במקום במאמץ לפתור את הבעיה.

אבי דיכטר: לא התקבלו תלונות על שיכורים או על חבורות המשליטות טרור, כפי שנטען.

קולט אביטל: שאילתא מס' 583 של חבר הכנסת בניזרי - לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את השר לביטחון פנים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006): פורסם, כי אדם שהיה חשוד בפגיעה ברכב חונה הודה כי רצח אדם וזרק את הגופה לים.

קולט אביטל: לדבריו, התעורר בו דחף לרצוח את האיש וללא כל סיבה חנק אותו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם דבריו נמצאו אמיתיים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה הם מאפייני הרוצח ומה הם מאפייני הנרצח?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם חלה עלייה במספר הרציחות ללא סיבה לכאורה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אבי דיכטר: בחקירה התברר, כי האדם בדה את הרצח מהגיגי לבו.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: במשטרת ישראל אין אפיון של מקרי רצח "ללא סיבה".

אבי דיכטר: לכל מקרה רצח יש מניע פלילי או על רקע פעולות איבה.

אבי דיכטר: תיקי הרצח הפליליים בשנת 2006 מתאפיינים במניעים כמו: אלימות במשפחה, סכסוך עסקי, הימורים ומשחקי מזל, סכסוך חמולות, נקמת דם, רצח על רקע כבוד המשפחה ותוך ביצוע פשע, או סכסוכי עבריינים.

אבי דיכטר: בחודשים ינואר עד אוקטובר 2006 סווגו 126 תיקי רצח בעלי רקע פלילי, לעומת 118 בתקופה המקבילה אשתקד.

קולט אביטל: שאילתא מס' 587 של חבר הכנסת אפללו - לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלי אפללו שאל את השר לביטחון פנים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-21 בנובמבר 2006, כי שוטרים הפעילו אלימות כלפי נער בן 17 ממודיעין, לאחר ששאל לפרטיו של אחד מהם.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן - מה הם נוהלי עצירת חשוד?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מאיזו סיבה ביקשו השוטרים לעצור את הנער? 4.

קולט אביטל: מה הם הנהלים בנושא הפעלת כוח נגד חשוד כאשר הוא אינו מהווה איום?

קולט אביטל: 5.

קולט אביטל: כיצד יטופלו שוטרים שהתנהגותם אינה בהתאם לנהלים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: במהלך סיור בעיר מודיעין הבחינו בלש ושני מתנדבי בילוש בארבעה קטינים המוכרים להם מעבודתם במשטרה.

אבי דיכטר: לטענתם, בוצע על הקטינים חיפוש בהסכמה.

אבי דיכטר: לא נמצא דבר.

אבי דיכטר: הקטין המתלונן פנה במהלך הפעילות למתנדב הבילוש ואמר לו: "אל תדאג, אני לא שוכח פנים".

אבי דיכטר: הצוות ניסה להרגיע את הקטין, אך הקטין המשיך וחזר על אותו משפט שוב ושוב.

אבי דיכטר: לטענתם, מפיו של הקטין נדף ריח אלכוהול.

אבי דיכטר: 2, 4.

אבי דיכטר: משטרת ישראל פועלת בנושא עיכוב ומעצר על-פי סמכויותיה בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים), התשנ"ו-1996, והנחיות המשטרה הרלוונטיות – "עיכוב, מעצר ושחרור" ו"עבודת המשטרה עם קטינים".

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: השוטר הודיע לקטין שהוא מעוכב בגין איום על שוטר.

אבי דיכטר: הקטין סירב להתלוות לשוטר והתחיל לעזוב את המקום.

אבי דיכטר: השוטר אחז בידו והודיע לו על מעצרו.

אבי דיכטר: לטענת השוטר, מאחר שהקטין התנגד, השתמש נגדו בכוח סביר על מנת להכניסו לניידת.

אבי דיכטר: שאר הקטינים הפריעו לצוות בעבודתו.

אבי דיכטר: הקטין נחקר ובחקירתו מסר שהוכה.

אבי דיכטר: החומר הועבר למחלקה לחקירות שוטרים שבפרקליטות המדינה במשרד המשפטים.

אבי דיכטר: 5.

אבי דיכטר: כפי שציינתי, בדיקת האירוע מצויה כעת במחלקה לחקירות שוטרים - מח"ש, וזו תקבע אם השוטרים אכן התנהגו באופן המיוחס להם.

קולט אביטל: שאילתא מס' 604 של חבר הכנסת מיכאלי: תקיפת שוטרת בידי צעירות אחרי בילוי במועדון.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006): פורסם, כי צעירות שסיימו בילוי בליל שבת במועדון בעפולה הכו באכזריות שוטרת.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה העלתה חקירת המקרה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם מדובר בתופעה רווחת?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה נעשה כדי להגביר את אכיפת החוק במועדונים?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת מיכאלי, 1.

אבי דיכטר: חקירת המקרה של תקיפת השוטרת העלתה, כי התקיפה היתה ללא שום עילה.

אבי דיכטר: היא היתה מעשה בריונות לשמה.

אבי דיכטר: בעקבות כך גם הוגשו נגד כל ששת החשודים כתבי אישום, תוך כדי תקופת מעצרם.

אבי דיכטר: אגב, מדובר בשוטרת שח"מ, שוטרת חיילת, שמוצבת במשטרה בעפולה.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: הבריונות במועדונים בעיר עפולה אינה תופעה רווחת.

אבי דיכטר: בכלל תחומי המחוז שבו נמצאת עפולה, אנו עדים לאירועים בודדים ואפילו מזעריים, בוודאי בהשוואה לגודל המחוז ולכמות מקומות הבילוי שבו.

אבי דיכטר: שכחתי לומר שעפולה נמצאת במחוז הצפוני של המשטרה.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: במסגרת ההתמודדות של משטרת ישראל בכלל והמחוז הצפוני בפרט עם תופעות אלימות, יש סדרה של פעולות שמתקיימות כדי לצמצם את האלימות.

אבי דיכטר: ראשית, מתקיימות הערכות מצב שבועיות לגבי היערכות המשטרה לאירועים צפויים.

אבי דיכטר: מוצבים שוטרים, בלשים, פקחני נוער בכניסות למועדונים האלה לצורך אבטחה, אבל גם לצורך איתור מוקדם של מפירי סדר פוטנציאליים.

אבי דיכטר: מתקיימים מבצעי תנועה, אכיפת חוקי התנועה בסופי השבוע בסמוך למקומות הבילוי האלה, בעיקר כדי לאתר נהגים שכמות האלכוהול בדמם היא מעל המותר ולמרות זאת הם מנסים לנהוג בחזרה הביתה לבדם או עם אחרים, אף שהם מוגדרים שיכורים על-פי החוק.

אבי דיכטר: מתקיימים מפגשים עם בעלי המועדונים כדי ליצור תיאום ציפיות בכל מה שקשור בהצבת המאבטחים במועדונים, בפנים ובחוץ, סדרנים, הצבת מכשור טכנולוגי כדי לסייע להפחית את האלימות ולטפל בעבריינים, לרבות מצלמות וכיוצא בזה.

אבי דיכטר: כמובן, גם ביקורות פתע שמתבצעות על-ידי כל רמות הפיקוד במחוז הצפוני.

אבי דיכטר: מבחינתי, ברמה האישית, התוויתי למשטרה קווי מדיניות ברורים בתחום הזה, החל מיוני, שעיקרם הגברת הביטחון האישי והגברת תחושת הביטחון האישי של האזרח, בין היתר גם הלחימה בפשיעה ובאלימות.

אבי דיכטר: הנושא הזה נמצא במשטרת ישראל בעדיפות ראשונה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת מיכאלי, אני רוצה לומר לך, שבמשטרה, מאז אוגוסט 2006, הוצבו בגיוסים חדשים או בהסטות מתפקידים אחרים למעלה מ-1,000 לוחמי משטרה להתמודד עם האלימות הזאת, כדי לתת לאזרח תחושת ביטחון טובה יותר.

אבי דיכטר: זו בהחלט משימה לא פשוטה מבחינת המשטרה בכל מה שקשור להסטת משקולות מתחומים מסוג אחד לתחומים מסוג אחר.

אבי דיכטר: עד כאן.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, תודה על התשובה.

אברהם מיכאלי: כפי שפורסם, הסיפור ממש סדיסטי וההתנהגות של הבריוניות או הבריונים שהיו באירוע הזה ממש עוברת את הסביר.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשאול, איך יכול היה האירוע להימשך שם דקות מספר, לפי מה שפורסם, ולא יכלו לשמור על השוטרת?

אברהם מיכאלי: הבנתי שהשוטרת נחבלה במשך דקות.

אברהם מיכאלי: הרביצו לה והמשיכו ולא יכלו לגונן עליה.

אברהם מיכאלי: האם יש שם רקע של עימותים מקומיים בין קבוצות יהודים לערבים או עולים חדשים וכו', שמעורבות בזה?

אבי דיכטר: תודה על השאלה, חבר הכנסת מיכאלי.

אבי דיכטר: ההיבט המבצעי בהחלט נבחן במשטרה ונלמד ותוקן, מפני שבהיבט המבצעי ההימצאות שלה בפרונט, מול חבורת נערים, לא היתה נכונה, והמשטרה תיקנה את זה בהנחיות שהורידה לאחר האירוע הזה.

אבי דיכטר: הבעיה היא, שכשהחל האירוע לא היו שום סימנים מעידים, לא היתה שום התרעה מוקדמת והאירוע התלקח בן רגע.

אבי דיכטר: עד שהצליחו להשתלט על האירוע חלף זמן, כי לא היו בסביבה, בצמידות לשוטרת, מספיק שוטרים כדי להתמודד בצורה אפקטיבית עם הבעיה, ובהחלט בהיבט המבצעי המשטרה הפיקה לקחים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 605 של חבר הכנסת מרגי - לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006):

קולט אביטל: פורסם כי במהלך הפגנות בבני-ברק, ובעקבות זריקת אבן מגג בניין של ישיבה לעבר השוטרים, פרצו שוטרים לפנימיית הישיבה, שבאותה עת לנו בה עשרות תלמידים, בשתי דלתות חיררו חורים והתיזו גז מדמיע וריססו את כל הקומה הראשונה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הפרטים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע הותז גז? 3.

קולט אביטל: האם יפוצו התלמידים שנפגעו?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: הפרטים כפי שצוינו בשאילתא ובכתבה המצורפת אינם נכונים.

אבי דיכטר: באותו לילה התקבל דיווח על אירוע בישיבה שבו יש נפגעים מגז מדמיע.

אבי דיכטר: על-פי הדיווח, הוזעק אמבולנס של מד"א למקום.

אבי דיכטר: כוח יס"מ ממרחב דן שהגיע למקום התקבל במטר אבנים, ברזלים וכיסאות שהושלכו לעברו מגג הישיבה.

אבי דיכטר: כך שלא ניתן היה להיכנס לישיבה.

אבי דיכטר: צוות מד"א שהיה כבר במקום מסר לשוטרים כי הם נכנסו לישיבה אך לא מצאו שום סימן לגז מדמיע או לנפגעים.

אבי דיכטר: כוח היס"מ לא ביצע כל כניסה אל תוך הישיבה.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: לא היה שימוש בגז מדמיע על-ידי השוטרים, ולמעשה איש מהשוטרים שהיו במקום לא נשא עמו גז מדמיע.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: בכל מקרה, אם נפגעו תלמידים, אין מקום לפיצוי מצד המשטרה, שכאמור לא נכנסה כלל לתוך הישיבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 606, של חבר הכנסת נסים זאב, בנושא: גרימת נזק לרכוש בשל חשד לפלילים.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב שאל את השר לביטחון פנים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006): פורסם כי המשטרה, במסגרת ניסיון ללכוד חשוד בהדפסת מודעות נאצה נגד מפקד מחוז ירושלים, פשטה על בית-דפוס במאה-שערים ובמהלך הפעולה נגרם נזק לרכוש.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה הם פרטי האירוע?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יפוצה הבעלים של בית-הדפוס?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, 1.

אבי דיכטר: אכן בוצעו שני חיפושים על-פי צו בית-משפט בעקבות חשד להדפסה ולהפצה של חומר שיש בו משום הסתה לאלימות נגד כוחות המשטרה.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: החיפוש הראשון נערך בבית-דפוס שברחוב חבקוק בירושלים.

אבי דיכטר: החשוד, שדרך אגב, בעת מעצרו התחזה בזהות אחרת, לא לו, הכחיש קשר לבית-הדפוס.

אבי דיכטר: מאחר שעל גופו לא נמצאו מפתחות שבאמצעותם ניתן היה לפתוח את דלת בית-הדפוס, השוטרים ניסו לפרוץ את הדלת אך ללא הצלחה.

אבי דיכטר: לבסוף הצליח שוטר להיכנס לתוך בית-הדפוס דרך חלון קטן ותפס בתוך בית-הדפוס חומר המבסס לכאורה עבירות הסתה לאלימות נגד שוטרים.

אבי דיכטר: החיפוש השני נערך בביתו של החשוד.

אבי דיכטר: דרך אגב, גם למקום זה הכחיש החשוד כל קשר.

אבי דיכטר: השוטרים הצליחו להיכנס למקום בעזרת מפתחות שמצאו במהלך חיפוש שערכו על החשוד.

אבי דיכטר: גם בחיפוש זה נמצא חומר ראיות המבסס לכאורה עבירות הסתה לאלימות נגד אנשי משטרה ומפקד מחוז ירושלים.

אבי דיכטר: כל זה על רקע התנגדות לקיום מצעד הגאווה.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: בנסיבות כאלה, גם אם נגרם נזק כלשהו למקום, אין מקום לתשלום פיצויים כלשהם.

אבי דיכטר: נוסחו של סעיף 45 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש): "אדם הגר בבית או במקום שמותר להיכנס אליו מכוח רשות לעצור או לחפש, או הממונה על בית או מקום כאמור, ירשה, לפי דרישה, כניסה חופשית וייתן כל הקלה סבירה; נדרש וסירב להרשות כניסה כאמור, מי שזכאי להיכנס" – קרי, המשטרה - "רשאי לבצע את הכניסה בכוח".

אבי דיכטר: זה מה שהיה במקרה הראשון.

אבי דיכטר: עד כאן.

אבי דיכטר: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, שאלה נוספת?

נסים זאב: בסדר.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 609 של חבר הכנסת טלב אלסאנע - לפרוטוקול, ושאילתא מס' 691 של חבר הכנסת אמנון כהן - לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את השר לביטחון פנים ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006):

קולט אביטל: נודע כי טכנאי שירות של "בזק" וחברת החשמל הונחו שלא להיכנס ליישובים הערביים ללא ליווי ביטחוני, דבר הפוגע באיכות השירות ומצמיד סטיגמה לתושבים הערבים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם תבוטל הנחיה זו כדי שהשירות ביישובים הערביים יינתן כפי שהוא ניתן ביישובים היהודיים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע יש הבדל בין יישובים ערביים ליהודיים בנושא זה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: הדבר אינו נכון.

אבי דיכטר: ככלל אין הנחיה המונעת מטכנאי "בזק" וחברת חשמל להיכנס לישובים הערביים ללא ליווי ביטחון.

אבי דיכטר: 3-2.

אבי דיכטר: כאשר קיים חשש או מידע בדבר פגיעה בטכנאים של כל חברה במקום זה או אחר, בכלל זה ביישובים יהודיים, משטרת ישראל, על-פי חובתה לשלום הציבור, מתריעה בפני הקב"טים לגבי המידע והחשש.

אבי דיכטר: במקרים שבהם השירות נדרש להצלת חיי אדם או בשל צורך הכרחי, משטרת ישראל דואגת לאבטחת נותני השירות באמצעות שוטרים או מאבטחים.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006): פורסם כי רבני באר-יעקב וראשי הישיבה פעלו לפיזור הפגנת בני הישיבה נגד מצעד הגאווה לאחר הבטחה כי ובמקביל ישוחרר מייד בחור שנעצר בתחנת רמלה.

אבי דיכטר: בניגוד להבטחה, העצור לא שוחרר מייד והמפקדים התעלמו מהרבנים שהגיעו לתחנה.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם הפרטים נכונים?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מדוע לא קוימה התחייבות המשטרה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת כהן שאל לגבי הבטחה שניתנה לכאורה על-ידי משטרת רמלה לרבנים מבאר-יעקב שיעזרו בפיזור הפגנה ובתמורה ישוחרר בחור שנעצר.

אבי דיכטר: 1.

אבי דיכטר: הפרטים אינם נכונים.

אבי דיכטר: מדובר במעצרו של אדם, בוזגלו מאיר שלמה, שהשתתף בשרפת צמיגים על רקע התנגדות לאירועי מצעד הגאווה.

אבי דיכטר: החשוד נעצר ונלקח לחקירה בתחנת משטרת רמלה.

אבי דיכטר: החשוד שוחרר מייד בסיום החקירה למעצר-בית מלא בביתו שברכסים.

אבי דיכטר: שחרורו של החשוד התאפשר לאחר שעמד בתנאים הדרושים בחוק.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: משטרת רמלה לא הבטיחה דבר לגורם כלשהו בעניין שחרורו של החשוד ולכן לא הפירה כל הבטחה, וכפי שהבהרתי, החשוד שוחרר מייד בתום חקירתו.

אבי דיכטר: המשטרה לא התעלמה מהרבנים שהגיעו לתחנה אלא התייחסה אליהם בכבוד הראוי ובהתאם למעמדם המכובד בקהילה.

אבי דיכטר: כל מקרה של פגיעת שוטר באזרח חמור בעיני, קל וחומר כאשר מדובר בפגיעה באנשי רוח ודת.

קולט אביטל: אדוני השר, תודה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, בזה תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ' בטבת התשס"ז, 10 בינואר 2007, בשעה 11:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.