ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השמונים-וארבע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-01-15 00:00

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שני, כ"ה בטבת, 15 בינואר 2007.

דליה איציק: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 39) (הארכת תקופת הגבלת פיטורים), התשס"ז-2007, של חברי הכנסת גדעון סער, נאדיה חילו ואורית נוקד.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - מינוי חשבים למשרדי ממשלה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת , עמירה דותן ו; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון - ביטול הבאת שיק במניין שיקים שסורבו), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – אי-אימוץ על-ידי בני אותו מין), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק מס מעסיקים (תיקון - הנחה במס למעסיק גמלאי מערכת הביטחון), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - עידוד העסקת גמלאי מערכת הביטחון) התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס על הכנסות מביטוח שלא על-פי הפסד רווחים או אובדן כושר עבודה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון - תגמול לאלמנה של אסיר ציון), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - תקופת צינון לעובד בנק ישראל), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - שיעור אפס על מוצרי מזון תוצרת ישראל), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון - הקמת יחידת פיקוח), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי בעד נטול יכולת), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת יצחק גלנטי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - פטור לטובין מיובאים המיועדים לנזקקים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק השקעות הון (תיקון - הבטחת ייצוג הולם למגזר הלא-יהודי), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת מנחם בן-ששון; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון - פיקוח על תקציב בנק ישראל), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הפיקוח על מסגרות חינוכיות לפעוטות, התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק להעלאת צאצאי יהודי אתיופיה, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק נכי המלחמה בנאצים (תיקון - ועדה רפואית), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת -שלו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הדיינים (תיקון - הרכב הוועדה למינוי דיינים), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק הממשלה (תיקון - ועדת שרים לענייני חקיקה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת יצחק אהרונוביץ ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון - הרכב הוועדה לבחירת שופטים), מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק בית-הדין לענייני משפחה (תיקון - השוואת סכומי האגרות), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - שימוע ובחירות חשאיות לשופטי בית-המשפט העליון), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון - תשלום פיצויים שנפסקו לטובת קטין שניזוק מעבירה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת דני נוה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - תוספת ותק לעולים), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הגדלת קצבת הזיקנה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הגדלת קצבת הזיקנה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הגדלת קצבת זיקנה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תוכנית מהל"ב) (תיקון), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון - הסכמת קטין לתרומת איברים לאחר המוות), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (לוח זמנים לאישור רישום תכשירים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת , , אסתרינה טרטמן, דוד אזולאי, , גלעד ארדן, , יצחק גלנטי, , , סופה לנדבר, -שלו, ו; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - קבלת מענק במקרה פטירה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - תשר), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת , וגלעד ארדן; הצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון - אזורי עימות),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון - ביקורת שיפוטית על חקיקה), מאת חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הגבלת תקופת כהונה של מנהלי מחלקות בבתי-חולים ציבוריים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת ו; הצעת חוק רשות השידור (תיקון - פטור מתשלום אגרת הטלוויזיה לגמלאים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רשות השידור (תיקון - פטור מתשלום אגרה לחייל בודד), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אלכס מילר; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תוכנית מהל"ב) (תיקון), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ליה שמטוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון - שמירת זכויות אלמנה שנישאה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון - אכיפת דיני עבודה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד (תיקון - ביצוע החוק), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אברהם רביץ; הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון - הגברת הפיקוח על ניסויים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת , ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני) (תיקון - עידוד התחרות בתחום הבנקאות והייעוץ הפנסיוני), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון - הפרטת שירותי בנקאות לעובדי מדינה וכוחות הביטחון), התשס''ז-2007, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ואבישי ברוורמן.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הריני להודיעכם, כי חברת הכנסת נאדיה חילו מבקשת לחזור בה מהצעות החוק הבאות:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מתן היתר למגורי חוסים), התשס"ז-2006 - פ/1850; והצעת חוק לימוד חובה (תיקון – גביית תשלומים והחזר הוצאות), התשס"ז-2006 - פ/1860, ולכן הן יורדות מסדר-היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

דליה איציק: תודה לך, גברתי.

דליה איציק: 1.

דליה איציק: חילול שבת המוני ברכבת ישראל וברשות הטבע והגנים;

דליה איציק: 3.

דליה איציק: התנהלותה בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הראשון על סדר-היום: הצעות אי-אמון בממשלה.

דליה איציק: הצעה ראשונה, הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בנושא: חילול שבת המוני ברכבת ישראל וברשות הטבע והגנים.

דליה איציק: אשר על כן, אני מזמינה את חבר הכנסת מאיר פרוש לנמק את ההצעה במסגרת של עשר דקות.

דליה איציק: בבקשה, אדוני; נפעיל את השעון, יש לך עשר דקות.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אנו מציעים אי-אמון בממשלה על רקע חילול שבת המוני, שהפך כבר לנורמה במדינת ישראל.

מאיר פרוש: ההצעה הוגשה על-ידינו ועל-ידי סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל בשבוע שעבר, אולם עיכבנו אותה, על-פי הנוהג המקובל בכנסת, לרגל צאתו של ראש הממשלה לביקור ממלכתי בסין.

מאיר פרוש: אך לפני שאפתח בדברי ההנמקה שלי להצעת האי-אמון, אני מבקש להעיר הערה אישית – ואני עושה זאת בפומבי - לעובד ותיק בכנסת.

מאיר פרוש: האיש אמר לי בציניות: אתם שיכורי כוח, ולאחר שהכנעתם את חברת "אל על" בנושא טיסות השבת, לאחר שניצחתם במערכה זו אתם מבקשים לרשום לזכותכם עוד הישג, עוד ניצחון.

מאיר פרוש: הבטחתי שאשיב לו מעל בימת הכנסת, ותשובתי היא: לא הכנענו.

מאיר פרוש: לא הכנענו את "אל על" ולא ניצחנו במערכה הזאת.

מאיר פרוש: הניצחון הוא של שבת קודש, וההישג נזקף לזכותו של עם ישראל כולו.

מאיר פרוש: יהודים מקדשי שביעי מאמינים כי רווחים כספיים שמפיקים מחילול שבת מתפוגגים ונמוגים.

מאיר פרוש: אין להם קיום והם לא מספקים שום עתיד.

מאיר פרוש: מאידך גיסא, המאמצים והדאגה לשמירת השבת הם הערובה להצלחה, שתגיע בחסדי שמים.

מאיר פרוש: זו אמונתנו, ועל כן הניצחון הוא תמיד של השבת, וההישג כאמור נזקף בסופו של דבר לזכותו של עם ישראל כולו.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, מדוע אנו מגישים אי-אמון בממשלה על רקע חילולי שבת נמשכים, ולאילו חילולי שבת שאירעו לאחרונה אנו מתכוונים?

מאיר פרוש: רכבת ישראל מפעילה חברות קבלניות ובהן מועסקים יהודים רבים לעבודות דווקא בשבת.

מאיר פרוש: אליהם מיתוספים עשרות מודדים, מפקחים ומנהלים ממשרד התחבורה.

מאיר פרוש: הנה, אני מחזיק עותק של מכתב שיצא אתמול מהתאחדות קבלני התשתיות, הוא מופנה אל מנכ"ל רכבת ישראל, מר עופר לינצ'בסקי, ובו מבקשת התאחדות הקבלנים שיפסיקו לעבוד בשבתות.

מאיר פרוש: ואני שואל את שר התחבורה, שידוע כיהודי שמכבד את מסורת ישראל, ויש לו גם רספקט לשבת, איך הוא יכול להיות אדיש לדברים שנכתבים על-ידי מנכ"ל התאחדות הקבלנים, שכותב את זה למנכ"ל רכבת ישראל?

מאיר פרוש: האם הבקשה שלו, התחינה שלו כי "לא ראוי לדרוש מקבלנים לבצע עבודות בשבת, בהיותנו מדינה יהודית" – כך הוא כותב – "כי שבת קודש נועדה למנוחה על-ידי בורא העולם", האם בקשתו ותחינתו נופלות על אוזניים אטומות?

מאיר פרוש: שר התחבורה, אני רוצה לומר לך, יש בידי תמונות שצולמו על-ידי דרוזי בשבת האחרונה, ב-13 בינואר – על כל תמונה יש לנו את התאריך 13 בינואר 2007, ואנחנו רואים בתמונה הזאת מכל ענק להרתחת זפת, וליד המכל פועלים העוסקים בהכנות ליציקת בטון.

מאיר פרוש: השלט שמופיע בתמונה לא יכול להסתיר שום דבר אחר, כמו שכתוב: משרד התחבורה, רכבת ישראל, הכפלה ושדרוג מסילת רכבת נען–קריית-גת, כבישים וגשרים להפרדה מפלסית.

מאיר פרוש: כך נאמר בשלט הזה.

מאיר פרוש: ואני שואל שוב: איך אדוני שר התחבורה – כיהודי עם רגש חיובי למסורת ולמורשת ישראל - כיצד הוא יכול לתת יד לרמיסת השבת ברגל כה גסה?

מאיר פרוש: כבר לפני חודש כתבתי לו מכתב בנושא הזה, עם כל הפרטים שהגיעו אז לידי.

מאיר פרוש: ומה נעשה עד היום?

מאיר פרוש: התעלמו?

מאיר פרוש: גילו אדישות?

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, חילול השבת ברכבת ישראל אינו מעשה בודד במקומותינו.

מאיר פרוש: הנה, הגיע לאוזנינו מידע על פעילות מתוכננת של מפקד עופות מים על-ידי רשות הטבע והגנים הלאומיים, וגם זאת תוך חילול שבת המוני, וגם זאת ללא שום יחס לקדושת השבת.

מאיר פרוש: שבעה חברי הכנסת – ביניהם נמצא הרב גפני שחתום על המכתב הזה, וחתמו על המכתב הזה פרופסור אלדד, גדעון סער, רובי ריבלין שנמצא פה, יעקב כהן, אסתרינה טרטמן ואורי אריאל, והם פונים לרשות הטבע והגנים הלאומיים שיימנעו מחילול השבת.

מאיר פרוש: אני שמח לציין שהמכתב אכן עזר, וכרגע נמנע חילול שבת המוני, אבל השאלה היא למה מלכתחילה לא העלו המארגנים או המתכננים את השאלה הרגישה אם ראוי לחלל את השבת עבור נושא כמו מפקד עופות מים, ותהא חשיבותו כאשר תהיה.

מאיר פרוש: ויש סוגיה שלישית – בואה של מזכירת המדינה קונדוליסה רייס, שגרר חילולי שבת.

מאיר פרוש: ואין זו הפעם הראשונה שאישי מדינה מגיעים אלינו למדינה, ובואם גורר חילול שבת של עובדי מדינה, של אנשי תקשורת, של אנשי ביטחון וכדומה.

מאיר פרוש: המקרים מהעבר הם רבים, וקשה לנו להבין מדוע אין אומרים למדינאים האורחים, שיום שבת הוא יום קדוש בעם היהודי, ועל כן יש להתחשב בנו, יש לגלות יתר רגישות.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, מי היה יכול להעלות על הדעת שדווקא במדינת ישראל נצטרך להילחם על קיומה של השבת?

מאיר פרוש: מדוע דווקא מדינת ישראל תגרום אכזבה מרה ליהודים שהשבת היא נשמת אפם?

מאיר פרוש: מדוע לא התעורר המצפון היהודי אצל האחראים אצלנו לחילולי השבת, מתוך הרגש הלאומי התובע לשמור על מורשת האבות, על המתנה היקרה ביותר שניתנה לנו מידי בורא העולם?

מאיר פרוש: ליהודים שהשבת יקרה להם ברור מעל לכל ספק, שההידרדרות של כל המערכות במדינה היא פועל יוצא של הפניית הגב של החברה הישראלית למורשת ישראל, ובראש ובראשונה הזלזול בקדושת השבת.

מאיר פרוש: מדינת ישראל דהיום היא מדינה שמערכותיה סאובות, שהשחיתות פושה בה, שהאלימות משתוללת בה.

מאיר פרוש: ערכי החברה במדינה הם סגידה לבצע כסף, להישגים חומריים, על חשבון ערכי תורת ישראל ונביאי ישראל.

מאיר פרוש: לצערנו, הפכנו למדינה שבתחומים כה רבים בה שוררת בקרבנו הפקרות שלוחת רסן, והמערכת הנורמטיבית החברתית נשחקה כמעט עד היסוד.

מאיר פרוש: הפנינו גב למסורת ישראל, למורשת ישראל סבא, רומסים את השבת ברגל גסה, וראו לאן הגענו.

מאיר פרוש: השבת היא, בין היתר, היום שבו נעלמת החומרנות בקרב מקדשיה, יום שבו מתעלה היהודי עם הנשמה היתירה, יום שבו פוקעת כל תלות כלכלית, יום שאין בו בעל בית מול פועל או מנהל מול פקיד, כי כולם, כולם, מקדשים את השבת, ללא הבדל מעמדות.

מאיר פרוש: והנה במדינת ישראל, מדינה שנשלטת על-ידי יהודים, הפערים החברתיים הולכים ומתרחבים.

מאיר פרוש: זאת משום שבין היתר הפנינו עורף לערכי היסוד של היהדות, זאת משום שאנחנו רומסים את השבת המקודשת, השבת שניתנה כאות בין הבורא לבין עמו ישראל.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, אנחנו קוראים לכולם, לכל יושבי הבית הזה: הצילו את השבת.

מאיר פרוש: גם למי שאינו שומר שבת בד' אמותיו יש – וצריך להיות - אינטרס בשמירת השבת בפרהסיה, בפרהסיה של המדינה, המדינה שהיהודים שולטים בה.

מאיר פרוש: חילול השבת לא יצטמצם לרכבת ישראל או לרשות הטבע והגנים, לא יצטמצם גם לקניונים ולאזורי שיווק חוץ-עירוניים.

מאיר פרוש: חילול השבת יחלחל, חלילה, גם לתוך הערים.

מאיר פרוש: אחרי הקניונים יגיע תורם של הסוחרים הקטנים לחלל שבת, ומאות אלפי אזרחים ייאלצו לעבוד בשבת נגד רצונם ובניגוד למצפונם.

מאיר פרוש: השבוע הישראלי יכיל שבעה ימי עבודה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, כבר היום ההיבט התעסוקתי חמור מאוד.

מאיר פרוש: יש משרות ועסקים הסגורים בפני שומרי שבת.

מאיר פרוש: פשוט לא מעסיקים אותם שם בגלל אי-נכונותם לעבוד ביום הקדוש.

מאיר פרוש: יוצא שבמדינת היהודים קשה להיות יהודי.

מאיר פרוש: וכיוצא בזה יש מקומות שעסקים שומרי שבת לא יקבלו בהם דריסת רגל.

מאיר פרוש: כן, זו המציאות המרה במדינת היהודים.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, הזלזול בשבת במדינת ישראל נותן גט כריתות לעם היהודי, למורשת היהודית, לאלפי שנות תפילות ולימוד תורה ולכל מה שכלול במונח "יהדות".

מאיר פרוש: אני קורא לכולם: הצילו את השבת.

מאיר פרוש: השבת היא הצופן שבאמצעותו ניתן לפענח את סוד קיומנו הלאומי.

מאיר פרוש: בשבת מקופלת ההמשכיות שלנו.

מאיר פרוש: השבת נותנת את התשובה על השאלה כיצד שרד עמנו מכל עמי העולם העתיק.

מאיר פרוש: אם צעיר ישראלי יבקש תשובה על השאלה מדוע אנחנו קשורים לרצועת אדמה קטנה זו, הוא ימצא אותה בתורת ישראל ובשמירת השבת, שהיא הלב הפועם של עמנו בכל הדורות.

מאיר פרוש: לכן אני קורא: הצילו את השבת.

מאיר פרוש: וממשלה זו, שמעודדת ומבצעת ופועלת תוך כדי חילולי שבת – כפי שאמרתי בתחילת דברי, אדוני שר התחבורה, אתה כיהודי שיש לך רגש, יש לך רספקט לשבת, יש לי תמונות מהשבת האחרונה, תמונות שצולמו על-ידי דרוזי, עם התאריך של השבת האחרונה.

מאיר פרוש: בין נען לקריית-גת, בשישה אתרים, רכבת ישראל ומשרד התחבורה מבצעים עבודות בשבת.

מאיר פרוש: יש תמונות עם עובדים.

מאיר פרוש: איך זה שאתה נותן יד לדבר כזה?

מאיר פרוש: כבר לפני חודש פנינו אליך ושום דבר לא נעשה עד היום.

מאיר פרוש: אנחנו קוראים לחברי הכנסת להצביע אי-אמון.

מאיר פרוש: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אני מבינה ששני השרים רוצים להשיב, גם השר מופז וגם השר גדעון עזרא.

דליה איציק: בבקשה, השר מופז.

דליה איציק: זאת היות שהנושא שייך גם לרכבת ישראל וגם לרשות הטבע והגנים.

צבי הנדל: אותי שכנעת, אני אצביע בעד.

שאול מופז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי המציעים, ראשית, אני רוצה להבהיר שאין בין המציעים לבין שרי הממשלה המופקדים על הנושא איזו מחלוקת על כך שהשבת היא יסוד קיומו של העם היהודי במשך אלפי שנות קיומו.

שאול מופז: אני אומר את זה גם כאזרח, גם כאדם מאמין וגם כשר התחבורה והבטיחות בדרכים.

שאול מופז: אני מעריך מאוד את הירתמותם של חברי הכנסת לנושא החשוב הזה, ואני יכול לבשר להם כי בשל קדושת השבת נקראנו, שרי הממשלה, להגן על כבוד השבת.

שאול מופז: לגופו של עניין, אבקש לומר מעל בימה זו, שאין חילול שבת המוני של רכבת ישראל.

שאול מופז: צריך לזכור במה דברים אמורים.

שאול מופז: רכבת ישראל נדרשת לעבודות בטיחות של הפרדות מפלסיות והתקנת אמצעים בטיחותיים מצילי חיים במסילות הרכבת הנפגשות עם דרכים.

שאול מופז: לכל הדעות, מדובר בעבודות מצילות חיים.

שאול מופז: לדוגמה, ביום ראשון שעבר ניצלו ממוות ודאי נוסעים של שתי מכוניות אשר נתקעו על המסילה.

שאול מופז: הצלת החיים הזאת התאפשרה בזכות רדאר שהותקן במפגש המסילה.

שאול מופז: עוד צריך לזכור, כי רק לפני שבוע נפצעו לא רחוק מכאן, במפגש מסילה שכזה, עשרות בני-אדם ובנסי נסים לא היו אבדות בנפש.

שאול מופז: הפעילות שאנחנו עושים נועדה למנוע אסונות נוספים ולהציל חיים.

שאול מופז: יתירה מכך, נפגשנו עם השר אלי ישי, שהאיר את עינינו בסוגיה הזאת, וסיכמנו על הקמת צוות שיבחן את כל האפשרויות.

שאול מופז: אותם התקנים טכנולוגיים שנציב בשנתיים הקרובות, עד אשר יושלמו ההפרדות המפלסיות, ייעשו על-ידי זרים ולא על-ידי יהודים.

שאול מופז: אבל יש מקצועות בודדים שבהם הפעילות הזאת תיבחן לגופו של דבר בכל פעם שתידרש התקנה של מענה טכנולוגי במפגשי מסילת דרך.

שאול מופז: אנחנו מדברים כאן על אחריות, אחריות לחיי אדם.

שאול מופז: מהניסיון שלי בשמונת החודשים האחרונים - - -

מאיר פרוש: אני לא יכול להאמין שהשר ישי הסכים למה שאתה אומר.

שאול מופז: הוא לא הסכים.

שאול מופז: הסכמנו להקים צוות שיבחן כל פעילות ופעילות וכיצד אפשר להבטיח לעתיד שנוכל להפעיל אחרים, ולא יהודים, באותן פעילויות נדרשות.

שאול מופז: מכל מקום, אנחנו סבורים כי אין היתר לחילול שבת גורף של יהודים.

שאול מופז: לכן נפגשתי, כאמור, עם השר אלי ישי ועם מנכ"ל הרכבת; השר אלי ישי יכול לאמת את הדברים שאני אומר.

שאול מופז: איש מאתנו לא רוצה לחלל שבת, הרי לא מדובר כאן על עמדה שאתה מייצג ושהיא בניגוד לעמדתנו.

שאול מופז: בפעילות שנעשית עכשיו אנחנו בוחנים, מעבר לעובדה שהיא פעילות מצילת חיים, גם אלטרנטיבות, חלופות אפשריות, כך שגם בעתיד לא נידרש למציאות החריגה שהיתה בעבר.

שאול מופז: הפתרון שבחנו עם השר אלי ישי ומנכ"ל הרכבת נבדק גם הלכתית.

שאול מופז: לפי הפתרון הזה, במקרים חריגים בלבד, אשר ברור שהם בגדר פיקוח נפש ממש, ובהעדר כל אפשרות אחרת – אני מדגיש שמדובר במקרים בודדים - יעסקו עובדים שאינם יהודים, וזאת כדי למנוע חילול שבת ולהציל נפשות בישראל.

שאול מופז: אין לנו כוונה בשום פנים ואופן לעשות פעילות כלשהי של חילול שבת באופן מודע, שיש לה אלטרנטיבה, עכשיו ובעתיד.

שאול מופז: אנחנו נעשה מאמץ עליון על מנת שגם המקרים החריגים הללו, יימצא להם פתרון.

שאול מופז: אני חושב שהפתרון שהתקבל יש בו כדי לצמצם לאפס את העבודה של יהודים בשבת, וזה מה שחשוב כאן.

שאול מופז: כמובן, נמשיך לקדם כל פתרון אחר שבאמצעותו לא תהיה עבודה בשבת כלל.

שאול מופז: בקשר לסוגיית המכרזים, חשוב לומר כי נדרשנו לסוגיה ומצאנו כי אכן גויסו במכרזים קבלנים לביצוע עבודות בטיחות ב"תנאי מבצע".

שאול מופז: גם היום, בעניין הזה פנה אלי השר אלי ישי, בנוגע לחברה שיש לה טכנולוגיה מיוחדת, שבזמן קצר יחסית יכולה לבנות את ההפרדות המפלסיות.

שאול מופז: אני אקיים על זה דיון עם אנשי הרכבת, על מנת לראות שאכן אנחנו בוחרים את הדרך האופטימלית, הטובה ביותר, על מנת שלא להיקלע חלילה לחילול שבת.

שאול מופז: לכן אני מציע, גברתי היושבת-ראש, להסיר את הצעת האי-אמון.

שאול מופז: בכל מקרה, אני חושב שאין כוונה של אף אחד מאתנו לחלל שבת - - -

מאיר פרוש: באין ברירה, כן.

שאול מופז: לא, זה לא אמרתי.

שאול מופז: אמרתי, המאמצים שנעשים עכשיו הם למצוא פתרון על מנת שגם המקרים שהיו בעבר, כי עשינו כמה התקנות טכנולוגיות בשבועות האחרונים - שגם לזה יימצא פתרון בטווח הקרוב.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: עד שישיבו סגן ראש הממשלה והשר גדעון עזרא, אני רוצה, ברשותכם, חברי חברי הכנסת, חברי השרים, לברך את יושבת-ראש האופוזיציה האוקראינית, הגברת יוליה טימושנקו, לוחמת חשובה של ארצה, ולוחמת אמיתית באנטישמיות באוקראינה.

דליה איציק: (מחיאות כפיים) נפגשתי אתה זה עתה בחדרי, יחד עם סגן ראש הממשלה אביגדור ליברמן ועוד כתשעה חברי כנסת.

דליה איציק: כולנו התרשמנו מהעובדה שאת לוחמת וידידת ישראל, לוחמת באנטישמיות בארצך.

דליה איציק: את אורחת רצויה וברוכה בישראל, גברתי, את ידידת אמת שלנו, ברוכה הבאה לישראל.

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה, בבקשה.

אליהו ישי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, שמעתי חלק מהתשובות של שר התחבורה בעניין הרכבת.

אליהו ישי: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לכמה עובדות ונתונים בעניין.

אליהו ישי: ראשית, אני רוצה לומר לחברי ביהדות התורה ולחברי הרב מאיר פרוש, נושא השבת חשוב, בוער בקרבי, אני מניח, לא פחות מבאדוני הנכבד - לא מתיימר לומר יותר, אבל בוודאי לא פחות.

אליהו ישי: אני גם מבין את העבודה בכנסת, הן קואליציה והן אופוזיציה.

אליהו ישי: אגב, זאת הדמוקרטיה.

אליהו ישי: ברגע שאפשר למצוא בעיה, כפי שהיה ב"אל על", למשל, והיה אי-אמון, לכאורה, זה לא רצון להבכה אלא מציאות.

אליהו ישי: "אל על" טסה בשבת ויש אי-אמון; נתבקשנו לקיים דיון מה לעשות, איך אנחנו מגיבים על הצעת האי-אמון, אפשר להביך אותנו בעניין, אפשר שלא להביך אותנו בעניין, זה בסדר גמור, ואני שמח שבסופו של דבר עניין "אל על" הסתדר על הצד הטוב ביותר, בהסכמת הרבנים, ואני מברך על כך.

אליהו ישי: היינו שותפים מלאים, אני באופן אישי נטלתי חלק די חשוב ומרכזי בפתרון הבעיה, ואני שמח על כך.

אליהו ישי: אם אנחנו רוצים להתמודד עם הבעיה של חילול שבת ברכבת באופן ענייני ואמיתי, להלן התשובות.

אליהו ישי: אם באופן שונה - אני לא יכול להיות בתמונה.

אליהו ישי: אני רוצה להזכיר, היסטורית, הרב מאיר פרוש, ברגע שהתחילו הבקשות לעבודה בשבת, אביך, שעשה רבות למען היהדות החרדית ולמען כלל ישראל בכל הארץ ובעולם כולו, וכיהן בתפקידו כסגן שר הרווחה, גם לפני כן וגם אחרי כן, וגם כשאני הייתי שר העבודה והרווחה, היו מקרים שהיו היתרים.

אליהו ישי: כשאני באתי למשרד צמצמתי באופן משמעותי את ההיתרים.

אליהו ישי: הישג שהשגנו עם שר התחבורה, לזכותו ייאמר, לזכותו של סגן ראש הממשלה ושר התחבורה שאול מופז, הישג כזה לא היה גם בקדנציה הקודמת, כאשר הרב הלפרט היה סגן שר התחבורה.

אליהו ישי: אז היו עובדים ברצף בשבת גם ברכבת - - -

אני שומע את זה בפעם הראשונה.

אליהו ישי: הנתונים ברורים ומדויקים.

אליהו ישי: בקדנציה הקודמת עבדו בשבת באמצעות היתרים – אני לא בא לקנטר, אני בא להצביע על עובדות – היו היתרים ממשרד התמ"ת דאז לעבודה בשבת.

אליהו ישי: אני לא בא בטענות, כי אז טענו שזה פיקוח נפש ואפשר היה לעבוד, ועבדו.

אליהו ישי: ואתה היית סגן שר התחבורה.

אליהו ישי: אני מציין עובדות ונתונים.

אליהו ישי: למה אני מסביר את הדברים האלה, חברים?

אליהו ישי: היתה לי שיחה עם שר התחבורה, הסברתי לו שאנחנו לא מוכנים שתהיה עבודה בשבת.

אליהו ישי: אנחנו עם יהודי, ישבתי ופירטתי בפניו ובפני מנכ"ל הרכבת.

אליהו ישי: אני מוכרח להודות מכאן, מעל דוכן זה, לשר התחבורה.

אליהו ישי: ללא היסוס הוא אמר שיש לבצע את כל העבודות ביום חול.

אליהו ישי: אם חייבים לעשות עבודה בשבת, הוא שאל אותי, מה אפשר לעשות.

אליהו ישי: בחנתי והתייעצתי עם הרב עובדיה יוסף מה עושים במקרים אלה, הרי הרכבת של אז היא לא הרכבת של היום, בוא נודה, לא אותן מסילות, היום זה בהיקפים אדירים, זה הולך ומתעצם וגדל.

אליהו ישי: מספר הנוסעים יגיע למיליון נפש בעוד תקופה לא ארוכה.

אליהו ישי: המסילות צריכות לעבור את השיפוצים וההרחבות, את הבדיקות הבטיחותיות וכדומה.

אליהו ישי: אמרתי, אם יש צורך בעבודה בשבת, באופן נקודתי, במקרים כאלה ואחרים - אני לא מוכן לתת היתר בשבת.

אליהו ישי: אגב, זה חידוש, כי בעבר כן היו נותנים היתרים, לאורך כל ההיסטוריה.

אליהו ישי: שר התחבורה הסכים, שבמקרים שיהיה חיוני להביא עובדים כדי למנוע תקלות או דברים הגובלים בפיקוח נפש, לשם כך יש להביא עובדים זרים.

אליהו ישי: אפשרתי להביא עובדים זרים או עובדים לא-יהודים מהארץ, שיעבדו במקומות חיוניים כאלה.

דליה איציק: השרה תמיר, נא לשבת.

אליהו ישי: חברים, אני לא גדול בתורה, אתם יודעים את זה.

אליהו ישי: אף אחד מאתנו כאן לא גדול בתורה, אולי כן, אני ודאי לא.

אליהו ישי: כשיש צורך חיוני לפעול בשבת, גם זה ייעשה על-ידי לא-יהודי.

אליהו ישי: אני רוצה להודות לשר התחבורה וסגן ראש הממשלה.

אליהו ישי: בפגישה עם מנכ"ל הרכבת דיברתי על חברות שמביאות הצעות וחלופות לעבודה ביום חול, באופן מהיר, בלי לשתק את הרכבת באותו יום, חברות שיש להן ניסיון בארץ ובעולם.

אליהו ישי: הביאו לי דוגמאות של עבודה.

אליהו ישי: ביקשתי להעביר את זה לשר התחבורה.

אליהו ישי: אכן מתקיים אתן דיון בעניין הזה, לא רק למנוע עבודות בשבת, אלא איפה שיש חיוניות, זה ייעשה על-ידי לא-יהודי.

אליהו ישי: אני מעריך שבעניין הזה הדברים באו על פתרונם.

אליהו ישי: אני שמח מאוד על כך.

אליהו ישי: אגב, אני, זו חובתי, זה תפקידי, ברגע שהיה כזה דבר וביקשו היתר בשבת, גם פה ייאמר לזכותו של שר התחבורה, הוא אמר, לא אפעל בניגוד לחוק; אם אתה לא נותן היתר, לא תהיה עבודה בשבת.

אליהו ישי: עצרנו עבודות והגענו לפתרון שהגענו.

אליהו ישי: עם זאת, הרב מאיר פרוש, אם אתה מכיר מקומות שעובדים בהם בשבת, או ראית תמונות, אני הודעתי למנכ"ל הרכבת - אגב, גם הוא עושה מאמצים אדירים לשתף פעולה עם הדרג המקצועי שלנו - א.

אליהו ישי: לבדוק חלופות; ב.

אליהו ישי: אם יש צורך של פיקוח נפש לעבוד, הוא יביא עובדים לא-יהודים מהארץ או מחו"ל, ואני עוזר לו בעניין הזה.

אליהו ישי: הוא לא מתחכם אתי, הוא אומר לי: קיבלתי את הוראות השר שלי.

אליהו ישי: הוא כפוף לו, לא לי.

אליהו ישי: הוא כפוף לשר התחבורה.

אליהו ישי: ועם זאת, אם אתה רואה מקום שנעשית בו עבודה בשבת, אנא, תואיל בטובך להביא את המידע אלי.

אליהו ישי: אני מבטיח לך, יש לי הפקחים שלנו שהולכים לביקור, אני אשלח את הפקחים.

אליהו ישי: כבר הוריתי בשבועות האחרונים לצוות הפיקוח אצלנו לעשות בדיקות.

אליהו ישי: לא הסתרתי, אמרתי למנכ"ל הרכבת, אם תהיה עבודה בשבת בניגוד לחוק, אגיש כתבי אישום.

אליהו ישי: אז היום, אחרי התשובה של שר התחבורה בעניין הזה ואחרי התשובה שלי, אשמח לשתף פעולה; כל שיתוף פעולה שתרצו בעניין הזה למנוע חילול שבת, אני שותף.

אליהו ישי: מכל מקום, אני אשמח, חברים, שיהיה ברור, אני פתוח לשמוע גם רעיונות, גם הצעות, גם חלופות, כל שכן, אם חס וחלילה מישהו מגלה שיש עבודה בשבת ברכבת, יואיל להגיש לי את שמות האנשים שעבדו, את המקומות, אם יש תמונות – מה טוב.

אליהו ישי: אלה שהולכים לצלם והם יודעים על כך, שיודיעו לי, אני אבוא לשם ביום השבת.

אליהו ישי: לא אני, כמובן, הפקחים שלי.

אליהו ישי: זאת אומרת, אם יש לנו מידע ומישהו הולך לצלם את זה, אז בוא תגיד לי, אני אשלח את הפקחים שלי עם הצלם - - -

מאיר פרוש: זה לא התפקיד שלך, אתה סגן ראש הממשלה; זה התפקיד שלך, לשלוח פקחים?

אליהו ישי: כן, התפקיד שלי כשר התמ"ת לשלוח פקחים.

אליהו ישי: הרב מאיר פרוש, התפקיד שלי כשר התמ"ת לשלוח פקחים.

אליהו ישי: אני מודיע לך, שאני אשלח פקחים.

אליהו ישי: אדרבה, אם תגיד לי היכן זה ואם תביא את הצלם שלך - אני מקווה שהצלם הוא לא-יהודי, כי אחרת הוא לא יכול לצלם בשבת - תביא את הצלם הזה, עם הפקחים שלי, בשבת הבאה נצלם; אם זה קורה, איך שזה קורה, הם מקבלים דוחות ואני מגיש כתב אישום.

אליהו ישי: אדרבה, תביא אותם.

מאיר פרוש: כל העבודות נעשות בשבת.

אליהו ישי: הרב מאיר פרוש, יש הנחיה ברורה של שר התחבורה שלא יפעלו בשבת.

אליהו ישי: יש הנחיה שלי שלא לתת היתרים.

אליהו ישי: יש הוראה שלי, שאם יפעלו בניגוד לחוק, יוגשו כתבי אישום.

אליהו ישי: אם תעזור לי בעניין הזה, שנינו יחד נפעל לקדש שם שמים ונשמור ביחד על קדושת השבת.

אליהו ישי: דבר אחרון, לגבי רשות הטבע והגנים.

אליהו ישי: אני מוכרח לומר שדבר דומה היה גם בקדנציה הקודמת.

אליהו ישי: פניתי אז לגדעון עזרא, אז הוא היה השר לאיכות הסביבה.

אליהו ישי: פניתי אליו והוא ביטל.

אליהו ישי: גם עכשיו, ברגע שהנושא עלה, השר גדעון עזרא, לזכותו ייאמר - גם בעבר, כאשר לא היינו בקואליציה, הוא יכול היה לומר לי, אתם לא בקואליציה, לא אתם ולא יהדות התורה, נעשה מה שאנחנו רוצים.

אליהו ישי: ידוע שבממשלה היתה שינוי, שחרתה על דגלה לרסק את הצביון היהודי של מדינת ישראל.

אליהו ישי: למרות הכול, השר עזרא כיבד את הבקשה וביטל.

אליהו ישי: גם עכשיו, המבצע מטעם רשות הטבע והגנים בוטל על-ידי השר גדעון עזרא, באדיבותו של השר עזרא, משום שאין לי סמכות בחוק שעות עבודה ומנוחה, לבטל או לא לבטל.

אליהו ישי: אבל למרות הכול, השר עזרא ביטל את זה.

אליהו ישי: תודתי נתונה לו בשל הרצון הטוב והסיוע לשמירת השבת.

אליהו ישי: לכן, אני חושב שהצעת האי-אמון במקרה הזה בהחלט מיותרת.

אליהו ישי: אם היא לא היתה מיותרת, תאמינו לי, הייתי עומד בחוץ ולא הייתי מצביע.

אליהו ישי: למשל, בעניין "אל על", סיעת ש"ס לא הצביעה באי-אמון כי "אל על" נסעה בשבת.

אליהו ישי: ישבנו בחוץ ולא הצבענו, כחברי ממשלה, כחברי קואליציה.

אליהו ישי: פה אני אומר בפירוש, ברוך השם, נעשים מאמצים אדירים ואשמח להיעזר על-ידיכם היכן שתמצאו לנכון לשתף אותנו, לעדכן אותנו, לדווח לנו, על מנת שהדברים האלה לא יקרו.

אליהו ישי: אם אכן הם יקרו, אני אגיש כתבי אישום.

דליה איציק: תודה, אדוני סגן ראש הממשלה.

דליה איציק: אני מבקשת מהשר להגנת הסביבה לעלות.

דליה איציק: עד אז - בשעה 16:45 בדיוק אנחנו נהיה למעלה.

דליה איציק: חברי הכנסת שיכולים מתבקשים להצטרף.

דליה איציק: אנחנו עורכים קבלת פנים לכבוד הסגל הדיפלומטי במדינת ישראל ולכבוד העדות הדתיות - הנוצרית והמוסלמית - בישראל.

דליה איציק: עתה ישיב סגן השר גדעון עזרא.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת פרוש, אני מוכרח לומר, שהמשרד להגנת הסביבה רואה את עצמו כמי שיעשה הכול על מנת להגן על הסביבה בעזרתם של כל אזרחי מדינת ישראל.

גדעון עזרא: בשבוע שעבר נפגשנו עם חברי הכנסת משה גפני, יעקב כהן והרב אזולאי, במסגרת הניסיון שלנו והניסיון לרתום את החרדים למען הסביבה.

גדעון עזרא: ממש אתמול היתה לנו פגישה עם חבר הכנסת אחמד טיבי.

גדעון עזרא: אני חושב שאנחנו נעשה הכול על מנת שלא ליצור שום אנטגוניזם בין אזרחי מדינת ישראל לבין המשרד שלי.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר, כאשר נודע לנו על מפקד עופות שנתי, שהיה צריך להיערך השבוע, ובעקבות בקשתכם לאי-אמון בממשלה, נערכנו לדיון.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר כמה דברים.

גדעון עזרא: קודם כול, מה זה מפקד העופות הזה.

גדעון עזרא: הוא מתנהל משנת 1965, במהלך סוף-השבוע, גם ביום שישי וגם בשבת.

גדעון עזרא: המפקד הוא כלל-עולמי, וישראל מתואמת עם יבשת אירופה, והיא נחשבת לאחת המדינות המובילות בתחום זה.

גדעון עזרא: מדוע בשבת ומדוע בסופי-שבוע - כל האזורים שקטים.

גדעון עזרא: עופות המים יכולים לנדוד לעבר אגמים ומקורות מים ללא הפרעות הפוקדות אותם בימי חול.

גדעון עזרא: צה"ל לא מתאמן ולא מבצע תנועות ולא ירי בשטחי אש.

גדעון עזרא: החקלאים לא עובדים ובשבת יש רגיעה בשטחי המפקד בהעדר תנועה ורעש.

גדעון עזרא: צריך להבין שאת הספירה הזאת עושים אנשי רשות הטבע והגנים עם צפרים מכל רחבי הארץ, שמטבע הדברים הם עסוקים בשאר ימי השבוע.

גדעון עזרא: הדבר הזה חשוב, אבל, מאחר שיום שישי הפך להיות יום מנוחה שבועי, לפני מספר שנים לא גדול אמרנו, ננסה לעשות את המבצע הזה ביום שישי.

גדעון עזרא: אומנם, אנחנו ניערך השבוע לעשות את המבצע הזה ביום שישי.

גדעון עזרא: אני לא יודע מה תהיה התוצאה שתתקבל, אני גם אומר שאם הדבר היה כרוך בפיקוח נפש או בהגנה על החיים פה בסביבה, לא היינו עושים זאת.

גדעון עזרא: מאחר שמדובר במפקד, החלטנו לא לבצע אותו השנה בשבת.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שהאינפורמציה שנקבל ביום שישי תספק אותנו ונוכל להמשיך ולעקוב אחרי תנועות הציפורים בטבע.

יעקב ליצמן: האם הציפורים של יום שישי הן אחרות מבשבת?

גדעון עזרא: אני הסברתי מדוע.

גדעון עזרא: מאחר שיום שישי הוא גם יום מנוחה, לא מן הנמנע שיום שישי ייתן תוצאה דומה לשבת.

יעקב ליצמן: גם לציפורים זה מנוחה.

גדעון עזרא: המפקד בדרך כלל נעשה במשך יומיים, גם בשישי וגם בשבת.

גדעון עזרא: נועצנו בדתיים שבחבורה, אני מאוד מקווה שנמשיך ונעסוק בנושאים שאנחנו חייבים לעסוק בהם גם בשבתות, בגלל בעיות של פיקוח נפש והגנה על החיים.

גדעון עזרא: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני השר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בשל כוונתה להעלות את שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עד עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני ידוע בתור מי שבדרך כלל לא מחמיץ או מקצר במכסת הדיבור, אבל אנסה להיעתר לבקשת שרת החינוך ולהעביר בקצרה את המסרים שלי, אולי אצליח.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי שרת החינוך, אנחנו מעלים היום מטעם סיעת הליכוד את נושא כוונת הממשלה להעלות את שכר הלימוד, את נושא כוונת הממשלה לפגוע בציבור הסטודנטים.

גדעון סער: קיימנו ישיבת סיעה ממצה בנושא הזה לפני שבועות מספר בהשתתפות ראשי ארגוני הסטודנטים, גם ארגון הסטודנטים הארצי, גם התאחדות הסטודנטים הארצית.

גדעון סער: בהחלט התרשמנו מהתחושות הקשות של ציבור רחב ביותר, גברתי השרה, לאחר שהיה לו הישג, שגם את בעבר חשבת שהוא הישג חשוב, והוא ועדת-וינוגרד, כאשר לאורך שנים, שהיו שנים קשות מאוד מבחינה כלכלית, שנים שבהן לפעמים הוקפא הביצוע של מתווה וינוגרד, אף פעם לא החזירו את הגלגל אחורה, דהיינו, אף פעם לא שברו את המתווה של וינוגרד.

גדעון סער: הדבר הזה היה הישג חשוב ביותר וגם מסר לציבור הסטודנטים, לדור הצעיר במדינת ישראל, שרוצה לבנות את העתיד כאן.

גדעון סער: ולבנות את העתיד זה קודם כול לרכוש השכלה גבוהה.

גדעון סער: על מדינת ישראל להראות כי היא הולכת לקראת הדור הצעיר, הולכת לקראת ציבור הסטודנטים.

גדעון סער: גם את עצמך, גברתי השרה, בעבר, בהחלט ראית את הדברים באופן הזה - שוועדת-וינוגרד היא מהלך חשוב ביותר.

גדעון סער: אני אצטט מדברייך בוועדת החינוך לפני שנתיים ימים, אמרת: אני כבר שלחתי אתמול מכתב לשמעון פרס - אז עדיין יושב-ראש זמני של מפלגת העבודה, אם כי אצלכם, תמיד, הכול זמני - שאומר באופן חד-משמעי, שמפלגת העבודה לא יכולה להיכנס לממשלה אם ההחלטה הכי טובה והכי איכותית – לא החלטה טובה ואיכותית, הכי טובה והכי איכותית - של ממשלת ברק תתבטל עם כניסתנו לממשלה.

גדעון סער: אני זוכר את הימים ההם, מאחר שגם הייתי חבר בצוות המשא-ומתן הקואליציוני.

גדעון סער: אתם נכנסתם חודש לאחר מכן לממשלה, ואני יכול להגיד שבמידה רבה בזכות עמדתכם לא בוטלו מסקנות ועדת-וינוגרד.

גדעון סער: אני זוכר גם שנים קשות מאוד של אינתיפאדה שבהן שרי אוצר חרקו שן ולא הסכימו לבטל את מסקנות וינוגרד.

גדעון סער: באותה ישיבה ציינת כמה דברים ואמרת: א.

גדעון סער: אנחנו צריכים לעמוד על זה שימשיכו עם ועדת-וינוגרד.

גדעון סער: אני לא רוצה להרחיק עדות לימים שמעבר לקדנציה הקודמת, כי בסופו של דבר גם היית חברה בממשלתו של אהוד ברק; לא ממשלה טובה במיוחד, גם לא האריכה ימים, אבל היתה לה החלטה אחת שהיא בסך הכול בקונסנזוס, וזאת היתה ההחלטה.

גדעון סער: וגם אז אמרת:

גדעון סער: שכר הלימוד הגבוה מונע מאלפי צעירים לרכוש כרטיס כניסה לעולם המחר.

גדעון סער: רק הפחתה משמעותית בשכר הלימוד, אשר תתפרס הדרגתית על פני חמש שנים, תביא לתיקון המעוות.

גדעון סער: גברתי השרה, שוחחנו שיחה קצרה לפני הדיון הזה, בעת שהוצגה הצעת האי-אמון הקודמת, ואמרת לי, ואני מאמין לך, כי אני יודע שאת תמיד אומרת את הדברים בצורה מדויקת, שלאחר מכן שינית את עמדתך.

גדעון סער: בערב הבחירות הבעת עמדה אחרת, שעולה בקנה אחד עם עמדתך הנוכחית.

גדעון סער: אבל אני חושב, ואולי אפילו בלי להיכנס לשכבות ארכיאולוגיות של עמדה בכל שלב, שיהיה מאוד נבון מצדך ומצד הממשלה לעצור ברגע זה את המהלך של ועדת-שוחט, מהלך אשר בוצע בלי שום נציגות של סטודנטים, ואני לא יודע מדוע אין לסטודנטים נציגות בוועדה.

גדעון סער: נדמה לי שבוועדת-וינוגרד – צריך כל הזמן להזכיר שאנחנו לא מדברים על ועדת-וינוגרד שעכשיו יושבת על המדוכה, ואגב, אני גם לא רוצה ליצור תקדים ראשון שלא מיישמים את מסקנות ועדת-וינוגרד.

יולי תמיר: אל תשמח.

גדעון סער: אני יודע שהרבה מאוד אנשים היום ישמחו על תקדים של אי-יישום מסקנות וינוגרד.

גדעון סער: אבל, באותה ועדה היו שלושה נציגי סטודנטים, ואנחנו חושבים שזאת טעות לסטות מהדבר הזה.

גדעון סער: אנחנו היום במצב שיש תחושה חזקה של ניכור כלפי המערכת הפוליטית, תחושות מאוד קשות בציבור ותחושות קשות מאוד אצל הדור הצעיר.

גדעון סער: אם היום באים ומערערים גם את הדבר הזה, זה דבר לא בריא ולא נכון.

גדעון סער: אני יודע שיש תפיסות שונות ומחשבות שונות על רפורמה, אבל בסופו של דבר, איך אנחנו רוצים לחיות אחרי שהוקמה ועדה, בראשה עמד שופט, היא למדה את הנושא, המליצה המלצות, הביאה את זה למליאת הממשלה, מליאת הממשלה קיבלה החלטה - ובאה ממשלה אחרת והופכת את הכול על פיו וגם מקימה ועדה שהיא על פניה מוטית.

גדעון סער: אינני יודע אם זה נכון, אבל נאמר לי ששר האוצר לשעבר בייגה שוחט הביע עמדות בעד העלאת שכר הלימוד.

גדעון סער: אולי זה נכון, אולי זה לא נכון.

גדעון סער: ודאי שאם זה נכון, לדעתי הוא טעה שהוא הסכים לקבל על עצמו את ראשות הוועדה.

גדעון סער: אבל אני מדבר על כך שאין נציגות לציבור הנוגע בדבר, ולפי דעתי זה לא הוגן.

גדעון סער: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שציבור הסטודנטים, שהוא ציבור רחב מאוד, לא האמין כאשר הוא הלך לבחירות האחרונות, שאחד הדברים הראשונים שתעשה הממשלה המתיימרת או שהתיימרה להיות חברתית - ויכול להיות שאתם עדיין מתיימרים, אז בטח נשמע את זה, אבל גם זה בסדר - זה לפגוע במסקנות ועדת-וינוגרד וללכת למהלך שהמשמעות שלו היא העלאת שכר הלימוד.

גדעון סער: גברתי השרה, כאשר נכנסת לתפקיד היו ציפיות רבות.

גדעון סער: אני עצמי מודה שראיתי וגם אמרתי שזה מינוי ראוי ומינוי טוב, וזה די נדיר בשולחן שאת יושבת לידו.

גדעון סער: בדרך כלל אתה מתרשם שליהקו אנשים לפי הקריטריון כמה הם לא מתאימים למשרד אשר הם עומדים בראשו.

גדעון סער: לדעתי יש כאן טעות קשה, ועדיין לא מאוחר לתקן אותה.

גדעון סער: וכפי שבנושאים אחרים הבנת את המשמעות של הטעות של הליכה בצורה כוחנית נגד ציבורים ונגד מערכות, אני מציע לך שתאזיני היטב לציבור הסטודנטים ותחזרי בך, והממשלה תחזור בה מהמהלך הזה.

גדעון סער: התחייבנו לתמוך במאבק של הסטודנטים, ואם לא תחזרו בכם, אנחנו בהחלט נתמיד במאבק הזה, כי אנחנו חושבים שזה מאבק צודק, ועל כן אנחנו מבקשים להביע היום הזה אי-אמון בממשלה על הנושא הזה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מזמין את שרת החינוך להשיב על הצעת האי-אמון.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בהתנצלות.

יולי תמיר: אני מתנצלת בפני היושב-ראש, ששמע את דברי בנושא הזה לדעתי ארבע פעמים בשבועיים האחרונים, וגם חבר הכנסת רובי ריבלין, שהוא חבר כנסת מתמיד במיוחד.

ראובן ריבלין: את רוצה שאני אשיב במקומך?

יולי תמיר: אתה יכול להשיב במקומי, נדמה לי שאתה כבר יודע את התשובה בעל-פה.

ראובן ריבלין: האם אצטרך להסכים עם עמדתך?

יולי תמיר: לא, אנחנו בודקים עכשיו את הבנת הנשמע, כמה אנשים שומעים כשהם במליאה.

יולי תמיר: אני מתנצלת בפני אלה ששומעים את תשובתי בפעם המי-יודע-כמה, אבל אצטרך לחזור עליה בדיוק מופלג, כדי שגם בפעם הזאת יירשמו בפרוטוקול הכנסת הדברים כפי שהם נאמרו בפעם הראשונה, השנייה, השלישית והרביעית.

יולי תמיר: ראשית, לעובדות.

יולי תמיר: לא שאני חושבת שההיסטוריה של ההתבטאויות שלי בנושא היא הדבר המרכזי, חבר הכנסת סער.

יולי תמיר: אני שמחה אם אתה אוסף את כל כתבי, אני יכולה להוסיף לך את כל הדברים שכתבתי ואמרתי בשנים האחרונות.

יולי תמיר: אבל כפי שכבר אמרתי, לפני כשנתיים, כשהתחלתי להתעניין בנושא באופן רציני וגם ישבתי על המדוכה ולמדתי אותו, נוכחתי לדעת שמסקנות ועדת-וינוגרד לא מאפשרות שני תהליכים שבעיני הם מאוד חשובים.

יולי תמיר: אחד התהליכים הוא הגדלת מספר הסטודנטים.

יולי תמיר: יש לנו עניין אמיתי להרחיב את מספר הסטודנטים במדינת ישראל, וכאשר אנחנו מרחיבים את הנגישות ואת מספר הסטודנטים, ממילא אנחנו צריכים לחשוב על המקורות הכספיים שמאפשרים לנו לממן את ההרחבה הזאת.

יולי תמיר: הגורם השני הוא שאלת מקורות התקציב של המוסדות להשכלה גבוהה.

יולי תמיר: נדמה לי שכולנו יודעים באופן ברור וחד-משמעי, שאם אנחנו רוצים היום השכלה ראויה, אנחנו צריכים להגדיל את הסל התקציבי שממנו שואבת ההשכלה הגבוהה.

יולי תמיר: למעשה, בשום מדינה מתקדמת אין טעם להיות בתהליך שבו אולי שכר הלימוד יורד, אבל איכות ההשכלה יורדת גם היא, ולצערי, זה דבר שקרה לנו.

יולי תמיר: אחד הדברים שבחנו בשנים האחרונות, וכולנו מודעים לו, הוא התהליך של ירידת התקציב של המוסדות להשכלה גבוהה – האוניברסיטאות, המכללות – ויחד אתו ירידה מסוכנת ברמת המחקר, ברמת ההוראה, באיכות הספריות, באיכות המעבדות ובכל מה שכרוך בכך.

יולי תמיר: לכן חיפשנו פתרון כולל לבעיה.

יולי תמיר: לצערי, בשנים הקודמות פעם אחרי פעם עסקו בשאלה נקודתית, התבוננו בשאלה מזווית מאוד ממוקדת.

יולי תמיר: פעם זה היה ניהול האוניברסיטאות, פעם זה היה שכר הלימוד של הסטודנטים, פעם זה היה דבר-מה אחר.

יולי תמיר: לכן, קודם כול צריך להבין שהמטרה של הוועדה שהוקמה עכשיו היא לא רק שכר לימוד, אלא לראות את המכלול, שכולל כמה בעיות קשות מאוד, שלא רבים נותנים עליהן את הדעת, אבל אם תבחן אותן לעומק תדע שההשכלה הגבוהה במדינת ישראל שרויה בכאוס גמור.

יולי תמיר: ניתנו רשיונות להקים מוסדות ללא כל חשיבה מראש, גיירו מוסדות, כפי שנהוג לומר, ללא כל תכנון לאומי, בנו מוסדות, לא היתה ראייה כוללת של המערכת, וללא ראייה שכזאת נוצר צורך לעשות שינוי מהותי.

צבי הנדל: זאת המומחיות של בייגה שוחט, כידוע.

יולי תמיר: אגב, לבייגה שוחט יש מומחיות לא קטנה בנושא הזה, אבל בייגה שוחט הוא רק אחד מחברי הוועדה.

יולי תמיר: יושבים שם שלושה-ארבעה אנשים שכל חייהם עסקו בתכנון השכלה גבוהה.

יולי תמיר: יושב שם יושב-ראש האקדמיה הלאומית למדעים, אדם שלדעתי, לכל הדעות, מכיר את המערכת האקדמית היטב, יושב שם ראש ות"ת, שהוא האחראי והממונה, יושבים שם עוד שלושה-ארבעה פרופסורים שעסקו כל ימי עבודתם בשאלות של ניהול, תקצוב ותכנון ההשכלה הגבוהה, כך שיש רוב גדול בוועדה לאנשי מקצוע.

צבי הנדל: כולם מהברנז'ה.

יולי תמיר: אני לא חושבת שמישהו ביקר את הוועדה מהכיוון הזה, כי כל האנשים שיושבים שם הם אנשי מקצוע; רובם, אגב, אנשים שסיימו את הקריירה האקדמית שלהם, הם לא נהנים לא מכך ולא מכך.

יולי תמיר: אם אתה מכיר קצת את חיי האקדמיה הישראלית, רוב הפנסיונרים הם בעד המכללות הפרטיות, כי שם הם עושים את כספם בחייהם השניים.

יולי תמיר: כשאני רואה אדם כמו פרופסור מנחם יערי או פרופסור יעקב זיו, יש לי מספיק כבוד אליהם כדי לחשוב שהם לא אינטרסנטים ברמה הפרטית או הפרטנית הזאת.

יולי תמיר: הם מסתכלים על המערכת מנקודת מבטם, נקודת-על שנצרפה בהרבה מאוד ניסיון אקדמי, אני חושבת.

צבי הנדל: אני פשוט לא רוצה שתירדמי.

יולי תמיר: אני לא נרדמת, אל תדאג לי.

יולי תמיר: הדבר השני שכדאי לך לדעת, חבר הכנסת סער, הוא שאנו הצענו לסטודנטים להיות חברים בצוות ההיגוי של הוועדה בשבתו לדיונים בנושא שכר הלימוד.

יולי תמיר: הצענו להם שיהיו להם שני נציגים - - -

גדעון סער: למה לא בוועדה עצמה?

יולי תמיר: אין ועדה.

יולי תמיר: יש צוות היגוי וצוותי משנה.

יולי תמיר: אמרו הסטודנטים שהם לא רוצים לשבת בצוות משנה.

יולי תמיר: אמרנו: תשבו בצוות ההיגוי, ובכל נושא שקשור לשכר הלימוד לא רק תשתתפו אלא גם תצביעו, ויהיו שני נציגים, לא אחד, כי יש שני ארגוני סטודנטים שאנו מכבדים את שניהם.

יולי תמיר: שנית, לא נקבע מה יהיה המודל שהוועדה תאמץ, יש על כך ויכוח.

יולי תמיר: ההצעה שלי לוועדה, שאגב, לא התקבלה, כי תהיה עליה בטח עוד מחלוקת, וכל אחד יביא את ההצעות שלו, לרבות הסטודנטים, אם ייאותו להצטרף לוועדה, בנויה על מודל שהצגתי אותו כשנה וחצי לפני הבחירות והוא מודל אוסטרלי, שמאפשר לכל סטודנט ללמוד בלי לשלם שכר לימוד.

יולי תמיר: כל סטודנט יכול להיכנס לאוניברסיטה, הוא לא עובר שום תהליך של בחינה, הוא לא צריך להראות כמה הוריו מרוויחים, אם הוא שירת בצבא, מה הוא עשה ומה קיבל.

יולי תמיר: הוא מקבל הלוואה לטווח ארוך, הוא מחזיר אותה כשהוא משתכר, אם הוא משתכר את השכר הממוצע במשק.

יולי תמיר: התיישב לידך עכשיו איש שמכיר היטב את האקדמיה הישראלית, מכיר היטב גם את שיטות המימון האלה.

יולי תמיר: ברוב העולם המודרני עוברים היום לשיטה כזו.

יולי תמיר: יש בה צדק רב, קודם כול משום שכשאתה לומד, אתה לא משלם, ואף אחד לא נמנע מללמוד מפני שאין לו כסף לשלם.

גדעון סער: את מאמינה בזה?

יולי תמיר: בשיטה שאנו מציעים, אם וכאשר היא תתקבל, השיטה האוסטרלית, כל אחד לומד בלי לשלם.

יולי תמיר: אם וכאשר הוא משתכר שכר שווה לשכר הממוצע או החציוני במשק - יש על זה ויכוח - הוא מחזיר חלק זעום משכרו.

יולי תמיר: למשל, אם אתה משתכר 7,700 ש"ח בחודש, אתה מחזיר 248 ש"ח בחודש, החזר שבו אתה מממן את הלומדים הבאים אחריך.

יולי תמיר: כלומר, בעת שאתה לומד אתה לא משלם בכלל - זה גם מפנה הרבה מאוד כסף למלגות מחיה, מה שאין היום בכלל - ואם אתה משתכר, אתה מחזיר.

יולי תמיר: אם אתה לא משתכר, או אם אתה אשה בהיריון, מה שלא יקרה לך, כנראה, כמו שיכול היה לקרות לי בזמן לימודי וגם קרה, והתחלתי לעבוד - אני מחזירה כסף.

יולי תמיר: נכנסתי להיריון ולקחתי חופשה – אני מפסיקה להחזיר.

יולי תמיר: ההלוואה הזאת אף פעם אינה נטל.

יולי תמיר: היא מוחזרת כנתח מההכנסה שיש לך.

יולי תמיר: לדעתי, יש צדק מסוים בזה שאתה בונה - - -

גדעון סער: יש גם שעבוד של העתיד.

יולי תמיר: חבר הכנסת סער, אם לא רק לצורכי פוליטיקה, אתה באמת חושב ש-248 ש"ח למי שמרוויח 7,700 ש"ח בחודש זה שעבוד העתיד?

יולי תמיר: נדמה לי שיש לנו פה ויכוח.

יולי תמיר: אדוני, אמרתי לך כבר בעבר, שאתה הופך יותר אדום ממני, וזה די קשה.

יולי תמיר: התחליף עניבה עם שכנך?

יולי תמיר: אבל נדמה לי שזה שעבוד קטן מאוד, החברה הישראלית דורשת שעבודים גדולים מזה.

גדעון סער: משכנתה - - -

יולי תמיר: בהבדל מהמשכנתה שאתה משלם בכל מקרה, גם אם אין לך, ולכן יכולים להשליך אותך מביתך, זה דבר שהוא תלוי-הכנסה.

יולי תמיר: זאת הצעתי, איאבק עליה.

יולי תמיר: עוד לא התחלנו בכלל לבחון הצעות שונות.

יולי תמיר: תבואנה הצעות שונות - אני שוב מזמינה את הסטודנטים להשתתף בדיון הזה.

יולי תמיר: אני חושבת שבסוף מחפשים את המודל שייתן גם נגישות מלאה וגם הגדלה של מקורות הכנסה לאוניברסיטאות וגם סדר חדש באקדמיה הישראלית לטובת המחקר והחזרת המדענים הצעירים שבורחים, ואם נעשה מלאכתנו נאמנה ולא לצורכי פוליטיקה כזאת או אחרת, לדעתי יצמח מכך רק טוב.

יולי תמיר: אסיים את דברי ואשאיר לפרופסור בן-ששון להסביר לך את יתרונות המודל הזה, אף שהוא לא שייך למפלגתי ולא הצענו את זה יחד.

יולי תמיר: נדמה לי שרוב האקדמיה הישראלית חושבת שזה מודל ראוי וגם עושה צדק - - -

גדעון סער: רק הסטודנטים לא חושבים כך.

יולי תמיר: אמרתי כבר פעם, יכול להיות שאם הייתי סטודנטית והייתי צריכה לחשוב על מצבי הנוכחי ולא על שני העשורים הקודמים, גם אני לא הייתי מסכימה למהלך שנראה לי לא משרת את האינטרס הרגעי שלי.

יולי תמיר: אבל אנו ככנסת ישראל צריכים לחשוב על הטווח הארוך.

יולי תמיר: המציאות היא שהשנים האחרונות, שבהן המודל הקודם עבד, לא היטיבו, גם לא עם הסטודנטים.

יולי תמיר: לא גדלה הנגישות ולא גדלה הפתיחות.

יולי תמיר: להיפך, בפעם הראשונה התחיל מספר הסטודנטים לרדת ומצב האוניברסיטאות והמכללות הלך ונשחק.

יולי תמיר: כשאדם רואה שדבר שעשה מתוך כוונה טובה לא משרת מטרה זו, וכשהוא רואה שהנזק הולך ומצטבר, כדאי שיבחן וישנה את עמדתו.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, אם אצטרך להסביר זאת שוב, אעשה זאת.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנו עוברים להצעת סיעות מרצ - רע"ם-תע"ל - חד"ש - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה בנושא התנהלותה בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי ביילין לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עד עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שומע את הדברים של שרת החינוך ורוצה לומר שאנו כאן לא דנים, עם כל הכבוד, בשאלה למה ואיך היא, באופן אישי, שינתה את דעתה על ועדת-וינוגרד.

יוסי ביילין: הדברים שלה על שינוי דעתה בהחלט יכולים להתקבל ויכולים שלא להתקבל.

יוסי ביילין: אני, למשל, לא מקבל את דעתה.

יוסי ביילין: אני חושב שהיא טועה מאוד בשאלה של מימון.

יוסי ביילין: אני חושב שאדם צעיר שצריך לשלם בשנות העשרים האמצעיות-המאוחרות שלו גם את לימודיו לאחור, גם את המשכנתה לעתיד ויש לו עול של ילדים - זה מסוג הדברים שמכבידים מאוד על החיים של אנשים צעירים ולא מקלים עליהם.

יוסי ביילין: לכן, השיטה האוסטרלית, אם אני שואל את עצמי אם זאת השיטה המועדפת, היא בהחלט לא מועדפת.

יוסי ביילין: אבל לא בזה עסקינן.

יוסי ביילין: מדובר כאן בממשלה - - -

ראובן ריבלין: אין שר.

יוסי ביילין: אני לא זקוק לתשובת הממשלה.

יוסי ביילין: יכול להיות שלא תהיה תשובת הממשלה, ואני יודע אותה מראש.

יוסי ביילין: לא אמליץ בפני יושב-ראש הישיבה להפסיק את הדיון רק כדי למחות על כך שהממשלה לא מוכנה להשיב לי.

יוסי ביילין: את תשובתה אני יודע.

יוסי ביילין: הבעיה היא לא העמדה האישית של השרה יולי תמיר.

יוסי ביילין: הבעיה היא שמדובר כאן בממשלה, ויש המשכיות שלטונית בישראל, שהחליטה, כאשר במקרה שר החינוך היה יוסי שריד, במרס 2000, על ועדת-וינוגרד.

יוסי ביילין: אחרי דין ודברים עם הסטודנטים, הוחלט בה להוריד את שכר הלימוד במשך חמש שנים לחצי.

יוסי ביילין: אולי זאת החלטה נוראה, אולי זה ממש דבר מטופש.

יוסי ביילין: אני חושב שזה דווקא דבר נכון.

יוסי ביילין: אבל ככה?

יוסי ביילין: כאילו זה סתם איזה שינוי דעה?

יוסי ביילין: מדובר בהחלטה שלטונית, בדין ודברים עם הסטודנטים, באנשים צעירים שמתכננים את החיים שלהם.

צבי הנדל: הם אפילו דחו בהסכמה.

יוסי ביילין: נכון, והיה שם גרף יורד, כמה זה ירד בכל שנה.

יוסי ביילין: אז היו שנים של מצוקה, הממשלה ביקשה: בואו נדחה מעט את ההורדה, ודחו את ההורדה.

יוסי ביילין: אבל בגדול, זה היה הכיוון.

יוסי ביילין: פתאום, יום בהיר אחד, אנחנו קמים בבוקר, ונגמר הסיפור.

יוסי ביילין: יש ועדה אחרת, ועדת-שוחט.

יוסי ביילין: השאלה היא לא אם הזמינו את הסטודנטים ואמרו לשניים מהם להיות בוועדת ההיגוי.

יוסי ביילין: אם זה המצב, אם הממשלה מחליטה שנעשתה שטות לפני חמש שנים ואין לה מקורות לממן את האוניברסיטאות, וזה נגרע ממימון האוניברסיטאות, הייתי מצפה שהממשלה תזמין את הסטודנטים ותגיד: אופס, טעינו.

יוסי ביילין: אנחנו מבקשים את סליחתכם, בואו נדבר ברצינות.

יוסי ביילין: נשמע מה אתם אומרים, נסביר לכם את הבעייתיות, הרי גם אתם לא רוצים שתהיה ירידה באקדמיה, וגם אתם לא רוצים שהאוניברסיטאות ייכנסו למשברים.

יוסי ביילין: לכן אנחנו חייבים להקים ועדה חדשה, שאתם תמלאו בה תפקיד.

יוסי ביילין: למשל, בוועדת-וינוגרד היו לסטודנטים ארבעה נציגים.

יוסי ביילין: זה באמת לא נדיבות גדולה מדי להגיד שבוועדת ההיגוי החדשה יהיו שני נציגים.

יוסי ביילין: אני רואה בזה הפרה חמורה של מחויבות ממשלתית.

יוסי ביילין: בשעתו, בהפגנות הסטודנטים, הנושא הזה היה מאוד מרכזי בסדר-היום שלנו, ואני חושב שיש כאן הצדקה מלאה להביע אי-אמון בממשלה שחוזרת בה מדבר מהסוג הזה.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר, עם כל ההערכה האישית שלי לשרת החינוך, שהתשובה שלה - גם אם היא חוזרת על זה ארבע או חמש פעמים - היא תשובה מאוד בעייתית.

יוסי ביילין: זאת תשובה בחוג רעיוני לגבי אדם ששינה את דעתו, הוא היה סוציאליסט ונעשה קפיטליסט או להיפך.

יוסי ביילין: אבל זאת לא תשובה של שרת חינוך, שמסבירה לציבור ולעם מדוע ממשלה חוזרת בה מדעתה בדבר כל כך מרכזי, במין קלות דעת שכזאת.

יוסי ביילין: זה מצטרף לדברים אחרים, הנושא של זלזול בצעירים.

יוסי ביילין: אני רואה את הקלות הבלתי-נסבלת בהפחדה מפני המלחמה הבאה.

יוסי ביילין: עד כדי כך, שאתמול הרמטכ"ל היה צריך להגיד באיזה פורום שלא תהיה מלחמה בקיץ.

יוסי ביילין: אגב, הוא יודע אם תהיה מלחמה בקיץ או לא תהיה מלחמה בקיץ בערך כמוני.

יוסי ביילין: אני חושב, לא רוצה להפחיד, בערך כמוני.

גדעון סער: לא בטוח שהוא יודע כמוך.

יוסי ביילין: כמו שאמרו קודם, בטוח שתהיה מלחמה בקיץ.

יוסי ביילין: יודעים כבר בבירור, עוד לא יודעים עם מי, אבל תהיה מלחמה בקיץ ונערכים למלחמה בקיץ, ותקציב הצבא נערך למלחמה בקיץ.

יוסי ביילין: אתמול הרמטכ"ל נזכר להגיד: חבר'ה, אל תיבהלו.

יוסי ביילין: אבל עד אתמול הציבור כבר ידע שבקיץ צריך לבטל את הנסיעות או הקייטנות.

קריאה: התקציב כבר עבר.

חיים אורון: כל קב"ט בבית-ספר שדה יודע שהוא מתכונן למלחמה בקיץ.

חיים אורון: אני לא צוחק.

יוסי ביילין: כן.

יוסי ביילין: אחרי זה אומרים לנו את סיפורי אירן.

יוסי ביילין: תראו, חברי חברי הכנסת, כל הדברים האלה יחד, מה זה עושה לאנשים צעירים?

יוסי ביילין: אנשים צעירים, שמבטיחים להם מלחמות, מבטיחים להם את אירן, ומחר, כאן זה ברלין – מה אנשים עושים במצב כזה?

יוסי ביילין: ואחרי זה עוד מסדרים אותם עם שכר הלימוד.

יוסי ביילין: אני רואה את המספרים של העלייה, אני רואה את המספרים של התיירות.

יוסי ביילין: את מספרי הירידה נדע רק בעוד שנה-שנתיים, אבל אני שומע מה קורה מסביב, אני רואה מה אנשים מספרים.

יוסי ביילין: אני אומר לממשלה: אתם מקבלים החלטות, שאילו הייתי פופוליסט הייתי אומר שהן אנטי-ציוניות.

יוסי ביילין: אנחנו לוקחים את הדור הצעיר, מפחידים אותו, מרחיקים אותו, לוקחים ממנו מה שנתנו לו, ומתפלאים שהוא יורד מכאן.

ראובן ריבלין: אי-אפשר לזלזל באיומים הנשמעים מאירן, גם אם אנחנו מגזימים פה ושם.

ראובן ריבלין: צריך לקחת ברצינות אדם שמאיים עלינו.

יוסי ביילין: אין לי ויכוח אתך על זה, אבל אני חושב שיש דרך לטפל בזה.

יוסי ביילין: יש הבדל בין איזו היסטריה לבין טיפול רציני בנושא הזה.

יוסי ביילין: התקבלה החלטה על היסטריזציה של הדברים האלה.

יוסי ביילין: אילו הייתי חושב שכל הדברים האלה נעשים מתוך מדיניות מתואמת, אילו הייתי מאמין שיש לממשלה הזאת מטרה - היא רוצה מלחמה, אוקיי; לא, היא רוצה שלום, בטח אוקיי - לפי דעתי, אין דבר כזה.

יוסי ביילין: אין דבר כזה שנקרא מדיניות מתואמת של הממשלה הנוכחית.

יוסי ביילין: בגלל זה גם הרבה יותר קשה להתווכח אתה, משום שהיא יצרה מצב שבו הכול קורה, הכול מקרי, שום דבר לא קשור באיזה דבר מסודר.

יוסי ביילין: לכל שר תוכנית מפורטת משלו.

יוסי ביילין: ראיתי עכשיו את מזכירת המדינה קונדוליסה רייס, ממש ריחמתי עליה.

יוסי ביילין: זה הזכיר לי תלמידי תיכון לפני הבחירות בפאנל מפלגתי, כמו שהיינו בו לפני שנה.

יוסי ביילין: באה שרת החוץ - יש לה תוכנית מדינית, שר הביטחון - יש לו תוכנית מדינית, סגן שר הביטחון הוא נגד אירן.

יוסי ביילין: כל אחד נותן לה את המשנה שלו, והיא מסכמת בכך שכולנו בעד מפת הדרכים.

יוסי ביילין: זה היה סיכום מאוד אינטליגנטי של הדברים שלהם.

יוסי ביילין: אף אחד לא אמר לה שהוא בעד מפת הדרכים, גם לא אבו-מאזן, אבל לא חשוב.

יוסי ביילין: גם בירדן, המלך אומר: תוך חצי שנה הסדר קבע; אבו-מאזן אומר:

יוסי ביילין: הסדר קבע מחר, אני נגד מדינה עם גבולות זמניים; כאן עמיר פרץ אומר לה: בשום אופן לא מפת הדרכים, והיא מסכמת: מפת הדרכים.

יוסי ביילין: זה נורא קל לה, כי כשכל אחד אומר משהו אחר ושום דבר לא מתואם, ולכל אחד תוכנית משלו, למה שהיא תסכם אחרת?

יוסי ביילין: היא תסכם כמו שהיא תרצה.

ראובן ריבלין: מפת הדרכים - לזה יש דרך משלו, לזה יש דרך משלו.

ראובן ריבלין: ביחד זה דרכים.

יוסי ביילין: הממשלה הזאת לא רצתה לחזק את ה"חמאס".

יוסי ביילין: אני בטוח שהיא לא רצתה לחזק את ה"חמאס", אבל היא חיזקה אותו.

יוסי ביילין: היא לא תכננה את המלחמה בלבנון, אבל נקלעה היישר לתוך המלכודת הזאת.

יוסי ביילין: היא לא תכננה להחליף את אבו-מאזן, אבל היא לא מימשה לו כמעט שום הבטחה, נישקה אותו איזה נישוק דוב, ופגעה בו יותר מאשר אלמלא התקיימה הפגישה הזאת.

יוסי ביילין: אני, למשל, לא בטוח שיש לממשלה הזאת מדיניות להקים עוד התנחלויות בגדה המערבית.

יוסי ביילין: אבל איכשהו זה קורה לה.

יוסי ביילין: זה קורה לה במשכיות, הבוקר אני שומע שמקימים יחידות דיור במעלה-אדומים.

יוסי ביילין: זה קורה לה.

יוסי ביילין: המצב בשטחים מחריף והולך כתוצאה מהחלטות שאולי אין לה שליטה עליהן.

יוסי ביילין: אבל מתי מחליטים על שינוי?

יוסי ביילין: כשראש הממשלה פתאום צופה בטלוויזיה, והוא רואה בערוץ-10 את הגברת החשובה הזאת, שצווחת על האשה הפלסטינית בחברון.

יוסי ביילין: פתאום נכמרו רחמיו, הוא נבהל נורא, והוא מקים ועדה.

יוסי ביילין: זה רק דבר שמוכיח שוב את חוסר התיאום וחוסר התכנון בממשלה הזאת.

יוסי ביילין: לא היתה ממשלה כזאת.

יוסי ביילין: היו ממשלות שקיבלו החלטות יותר גרועות.

יוסי ביילין: אני חושב, למשל, שהממשלה של גולדה מאיר היתה הממשלה הגרועה ביותר בישראל.

יוסי ביילין: היא הביאה לאסון.

יוסי ביילין: אבל לא היתה ממשלה שהכול קרה לה, ששום דבר לא תוכנן על-ידיה, כמו הממשלה הזאת.

יוסי ביילין: אני אומר לממשלה הזאת שיש בכנסת - כשהיא מלאה - 70 ידיים לשלום.

יוסי ביילין: יש מולן 50 ידיים, שיכול מאוד להיות שיתנגדו לכל הסדר מדיני.

יוסי ביילין: אם הממשלה הזאת רוצה לנצל את 70 הידיים ולהגיע להסדר כלשהו, בצפון או בדרום, היא צריכה להתעשת מהר, לפני שתחליף אותה הממשלה של הסקרים.

יוסי ביילין: כי בממשלת הסקרים, בכנסת הסקרים, המצב הוא הפוך – 69 שיתנגדו ו-51 שיתמכו.

יוסי ביילין: כל עוד היא לא עושה את זה, לנו אין בה אמון.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: אני מזמין את השר יעקב אדרי להשיב על הצעת האי-אמון.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ברשותכם, אני רוצה להתחיל בתחום הכלכלי.

יעקב אדרי: תקציב המדינה לשנת 2007 אושר בכנסת ללא דרמות, מאבקים וסחטנות, כפי שהיה בעבר, מצד מפלגות קואליציה ואופוזיציה.

יעקב אדרי: אני חושב שסוף-סוף התקבל במדינת ישראל תקציב, כפי שצריך לעבור תקציב במדינה מסודרת, אחראית ונבונה, ועל כך מגיעה תודה לכל המפלגות שגילו אחריות וסייעו בהעברת התקציב ובאישורו בשבוע הראשון של חודש ינואר.

זבולון אורלב: אם התקציב כל כך טוב, למה שבוע אחרי שהכנסת אישרה את התקציב הממשלה היתה פתאום צריכה לקצץ?

יעקב אדרי: חבר הכנסת זבולון אורלב, תהיה לך עוד אפשרות להתייחס לאחר מכן.

יעקב אדרי: בשנה האחרונה יש צמיחה, שבפועל היא גבוהה יותר מהתחזית המוקדמת לגבי הצמיחה במשק הישראלי בראשית השנה.

יעקב אדרי: אי-אפשר להתעלם מהנתונים החיוביים, שהם מעבר לכל הציפיות ולכל התחזיות, שלא לדבר על כך שבמה

יעקב אדרי: לך הלחימה שעברנו - הערכת המומחים היתה הפסד של 1% בתוצר.

יעקב אדרי: לא רק שלא הפסדנו דבר, אלא התוצר הלאומי הגולמי גדל בשנת 2006 לפחות ב-4.6%, אולי אפילו קצת יותר מזה.

יעקב אדרי: אינפלציה מאוד נמוכה של 0.2% בשנה - גם זה נתון מרשים, שלא צריך להתעלם ממנו.

יעקב אדרי: כאשר שיעורי האינפלציה נמוכים, זה אומר שלכאורה יש מיתון בשוק, אבל למרות האינפלציה הנמוכה, אני חושב שיש צמיחה אדירה ודינמית שאנחנו לא מכירים בשנים האחרונות.

יעקב אדרי: יש השקעות מבחוץ בסכומים מדהימים.

יעקב אדרי: אין תקדים לכך שבשנה של מלחמה, אנשים מכל העולם באים להשקיע במדינת ישראל.

יעקב אדרי: אני חושב שזה מצביע על יציבות ועל חוסן כלכלי.

יעקב אדרי: אני חושב שצריך לציין את זה, ולציין את זה לטובה.

יעקב אדרי: כאשר מסכמים את השנה הזאת, שנת כהונתנו של ראש הממשלה, חייבים לציין את הצמיחה הגבוהה, את האינפלציה הנמוכה, את היציבות הבלתי רגילה, את אמון השווקים הבין-לאומיים במדינה, את אמון המשקיעים בכלכלה הישראלית, ואולי ההישג הגדול מכולם הוא ששנת 2006 היא השנה שבה היצוא במדינת ישראל בפעם הראשונה גם גבוה מהיבוא.

יעקב אדרי: זה דבר שצריך לציין אותו לטובת הכלכלה של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: זה נתון שלא היה בעבר.

יעקב אדרי: אשר לתחום המדיני, חבר הכנסת ביילין, אני חושב שנגעת בנבואות השחורות.

יעקב אדרי: אני מאלה שחושבים כמוך, שלא צריך להגיד מה יהיה בקיץ או בחורף.

יעקב אדרי: זה מיותר.

יעקב אדרי: אתמול הרמטכ"ל התייחס לזה.

יעקב אדרי: להיפך, צריך לקוות ולהתפלל לתהליך, על מנת ששום תיאוריה לא תתקיים.

יעקב אדרי: אני חושב שבעניין הזה הדברים מאוד ברורים.

יעקב אדרי: אני חושב שהנושא האירני יותר בעייתי.

יעקב אדרי: אני לא צריך להזכיר את העבר האיום והנורא, כאשר מדינות העולם שתקו והחרישו כאשר קם צורר לעם היהודי ולכל העולם.

יעקב אדרי: שתקו, חלק שיתפו פעולה.

יעקב אדרי: שוב, גם אז דיברו על השמדת עם.

יעקב אדרי: והנה בימים אלה, בשנים האחרונות, קם צורר קטן באירן, ואין מה לעשות, צריך בעניין הזה להיות חד-משמעי ולצלצל בפעמונים בכל העולם וללחוץ על העולם, כי כאשר קם נשיא מדינה ואומר בריש גלי, בלי להתבייש, שצריך להשמיד את מדינת ישראל, מה אנחנו צריכים לעשות?

יעקב אדרי: מובן שלא צריך לדבר על תוכניות, אבל צריך לומר שדבר כזה לא יקום ולא יהיה.

יעקב אדרי: צריך לשכנע את מדינות אירופה, את ארצות-הברית, את האו"ם ואת מועצת הביטחון.

יעקב אדרי: התקבלו הצעות לסנקציות שצריך לברך עליהן, אבל לדעתי זה לא מספיק.

יעקב אדרי: צריך להמשיך בלחץ.

יעקב אדרי: חלק מהדברים מתפרסמים וחלק לא, אבל אין מפגש של ראש הממשלה, בחוץ או כאן, שהנושא הזה לא עולה בו פעם אחר פעם, וגם במפגש האחרון עם קונדוליסה רייס הנושא עלה.

יעקב אדרי: אין ברירה למדינת ישראל ולכל המדינות הנאורות אלא להעלות את הנושא בכל מקום ובכל דרך.

יעקב אדרי: אשר לנושא הפלסטיני, אני מאוד מקווה שלאחר הפגישה שהתקיימה לפני כמה שבועות עם ראש הממשלה, בכל זאת יש איזו התקדמות, גם עם הפסקת האש, שבהתחלה לא החזיקה כל כך מעמד.

יעקב אדרי: הרמטכ"ל הצביע על כך בנתונים שמסר אתמול.

יעקב אדרי: יש פחות ירי, וצריך לברך על כך.

יעקב אדרי: אני מקווה שהירי ייפסק לגמרי, אחרת לא תהיה ברירה וצה"ל יצטרך להגיב על שיגור ה"קסאמים", לפחות נקודתית על יורי ה"קסאמים".

יעקב אדרי: אני חושב שבינתיים האיפוק הוכיח את עצמו.

יעקב אדרי: הירי הולך ופוחת, לפחות לפי הנתונים שמסרו גורמי המודיעין והרמטכ"ל רק אתמול.

יעקב אדרי: דבר אחד מדגישים ראש הממשלה וגם שרת החוץ האמריקנית שביקרה פה אתמול: הנושא המדיני יימשך על בסיס מפת הדרכים.

יעקב אדרי: זו תוכנית שכולם מכירים בה - על-פי מפת הדרכים ועל-פי הצעות הקוורטט.

יעקב אדרי: אלה דברים שיש עליהם הסכמה גם של הרשות הפלסטינית, גם של האו"ם וגם של מדינות אירופה.

יעקב אדרי: אני חושב שאסור לשנות את הקו הזה.

יעקב אדרי: אני חושב שהקו של ראש הממשלה הוא הקו הקובע.

יעקב אדרי: זה הקו של הממשלה, זה הקו ואין בלתו.

יעקב אדרי: כל הדברים האחרים שנאמרים מימין ומשמאל לא תורמים לעניין.

יעקב אדרי: יש מדיניות אחת, והיא של ראש הממשלה, וכך צריך להיות.

יעקב אדרי: בנושא החברתי, אף שעברנו מלחמה לא קלה השנה, בכל זאת ממשלת ישראל השתדלה מאוד לא לקצץ ולשמור על הקיים בתחומי הרווחה, הבריאות והפנים, על מנת שהנושאים החברתיים לא ייפגעו.

יעקב אדרי: אין לי ספק שאם לא היתה המלחמה הזאת נכפית עלינו, הנושאים החברתיים היו היום בראש סדר-היום של כולנו והיו מקבלים עדיפות אדירה.

יעקב אדרי: בכל זאת, אני מאוד מקווה שבתקציבים הבאים נראה שיפור משמעותי בחינוך, ברווחה, בבריאות, בפנים ובכלכלה, בכל נושא שקשור לתחום החברתי.

יעקב אדרי: לפיכך אני מציע לדחות את הצעות האי-אמון.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לדיון משולב.

אמנון כהן: הכנסת קבעה מסגרת זמן של חמש דקות לסיעה.

אמנון כהן: אני מזמין את ראשון הדוברים.

אמנון כהן: יש לנו כאן רשימת דוברים של סיעות, אבל היום יש לנו קבלת פנים לנציגויות זרות ולראשי העדות, וחלק מחברי הכנסת נמצאים בכנס.

אמנון כהן: לכן אהיה גמיש יותר עם מי שיאחר.

אמנון כהן: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה - לא נמצא.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב.

אמנון כהן: בינתיים, לסגנית מזכיר הכנסת יש הודעה.

אמנון כהן: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: פריצת עימות צבאי בין אתיופיה לסומליה וההשלכה על מצב הפלאשמורה, הצעה של חברת הכנסת קולט אביטל.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: 1.

ירדנה מלר-הורוביץ: חילול שבת המוני ברכבת ישראל וברשות הטבע והגנים;

ירדנה מלר-הורוביץ: 3.

ירדנה מלר-הורוביץ: התנהלותה בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב; חמש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השבת היא אות בין הקדוש-ברוך-הוא לעם ישראל, אות היא לעולם.

נסים זאב: החפץ-חיים הביא משל.

נסים זאב: הוא אומר שכל אדם קובע שלט מעל דלת חנותו ומעל בית-המלאכה שלו, ואכן השלט אמור לציין את טיבה של החנות.

נסים זאב: אבל יש סימן נוסף שהשלט בא להעיד עליו – שכל עוד שהשלט קבוע מעל הפתח של העסק, סימן הוא שבעל העסק חי וקיים.

נסים זאב: גם כאשר הוא נוסע למרחקים, אם השלט קיים מעל החנות סימן שעדיין יש סיכוי שהוא חוזר לעבודתו.

נסים זאב: השלט מעיד בעצם שבדעתו של בעל הבית לחזור אליו.

נסים זאב: אבל כאשר השלט מוסר, סימן הוא שהוא נטש את המקום.

נסים זאב: כך השבת היא אות, כמו השלט, כי ששת ימים עשה ה' את השמים ואת הארץ.

נסים זאב: השבת מעידה על יהדותנו ועל הברית אשר נכרתה בין הקדוש-ברוך-הוא לעם ישראל.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אין ספק שחילולי שבת שמתבצעים מתחת לאפה של הממשלה מתוך ניסיון לנצל פרצה בחוק, שמאפשר במקרים מסוימים - למשל במקרה חירום או במקרים בודדים שיש צורך אמיתי ורציני לתקן כדי למנוע פיקוח נפש, כמו שאמר שר התחבורה.

נסים זאב: אבל אי-אפשר לתת למנהל התחנה שהוא יהיה גם הרב הפוסק של רכבת ישראל, להחליט מתי זה פיקוח נפש ומה המשמעות של עבודה חיונית.

נסים זאב: אני סומך במקרה הזה על כבוד השר ישי ידידנו ועל הסיכום שלו עם שר התחבורה בעניין, שכל דבר שחריג יובא לידיעתם, והמדיניות של החריגות תנוהל תחת פיקוחם.

נסים זאב: שיהיה ברור, אנחנו לא ניתן יד לשבירת הסטטוס-קוו בנושא השבת, וש"ס לא תישאר בקואליציה אם, חלילה וחס, אנחנו נראה שממשלה זו באופן זדוני מנסה לפרוץ את חומת השבת.

נסים זאב: מאידך גיסא, אי-אפשר להפוך את רכבת ישראל לרכבת שדים ולעשות מחול מסביב, כי אני מאמין שמה שהיה הוא מקרה חד-פעמי, אני רוצה להאמין, ואכן, כפי שאמר השר, ברגע שהנושא הובא לידיעתו הוא טופל כמו שצריך.

נסים זאב: בנושא המדיני - אדוני היושב-ראש, יש לי עוד דקתיים - שמחתי לשמוע שהשר אדרי אומר שהפסיקו לירות עלינו מעזה.

נסים זאב: אני מאוד שמח לשמוע את הבשורה הטובה הזאת, אף שנפלו למעלה מ-70 "קטיושות".

נסים זאב: כנראה זה לא טילים אלא פצצות מלאכותיות.

נסים זאב: אבל הבעיה שלנו כרגע היא שבממשלה יורים זה על זה.

נסים זאב: בין שרי הממשלה יש חילוקי דעות.

נסים זאב: אין מדיניות אחידה.

נסים זאב: אני רוצה להתייחס לדברים הבאים: השרה ציפי לבני יושבת עם קונדוליסה רייס ומוכנה לוותר על שלושת העקרונות, היסודות שלנו, שהם חשובים מאוד, העיקר כדי לקבוע לוח זמנים.

נסים זאב: ומה הם העקרונות, גם לפי מפת הדרכים, אדוני היושב-ראש: הכרה במדינת ישראל, זה אלף-בית של הפלסטינים, הפסקת האלימות והטרור, והדבר השלישי – לכבד את ההסכמים.

נסים זאב: האם היום הרשות הפלסטינית תכבד את ההסכמים שהגענו אליהם עד עתה או לא?

נסים זאב: אני יכול לומר לכם בעצם מדוע השרה ציפי לבני נוטה קצת יותר שמאלה.

נסים זאב: כנראה בסקרים היא עולה והיא מאמינה שיש לה סיכוי עוד לכבוש את ראשות הממשלה.

נסים זאב: היום המאבק הפנימי בתוך הממשלה מתנהל על חשבונה של ישראל.

נסים זאב: אנחנו מוכנים היום לוותר על זכות הקיום שלנו, רבותי.

נסים זאב: לא יעלה על הדעת.

נסים זאב: אלה שלושה עקרונות יסודיים שעליהם אסור לוותר.

אמנון כהן: נא לסיים.

נסים זאב: אני כבר מסיים, אדוני.

נסים זאב: דבר נוסף.

נסים זאב: אני מבין שהנשיא בוש נמצא בבעיה קשה.

נסים זאב: בסקרים היום הוא ירד כמעט ל-20% תמיכה, ואולי למטה מ-20%, בגלל המלחמה בעירק, וחייבים לתת לו איזה קרדיט, להראות לו שהוא השיג משהו.

נסים זאב: היום מי שמשלם את המחיר זו מדינת ישראל.

נסים זאב: אנחנו חייבים להראות שאנחנו הולכים לקראת הנשיא בוש בנושא הזה.

נסים זאב: אבל צריך להבין, עם כל הכבוד ועם כל הרצון שלנו, אנחנו צריכים לעמוד על אותם עקרונות, ומי שצריך לנהל את המדיניות זו ממשלת ישראל ולא כל שר בממשלה הזאת יקבע לעצמו את המדיניות.

אמנון כהן: חזק וברוך.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת יוסף שגאל מישראל ביתנו.

יוסף שגל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ב-12 ביולי 2006 התנגשה רכבת שנסעה מתל-אביב לחיפה בטנדר שנתקע במחסום בבית-יהושע - חמישה הרוגים, כ-80 פצועים.

יוסף שגל: ב-21 ביולי 2006 התנגשה רכבת לבאר-שבע במשאית ליד רבדים - שבעה הרוגים, מאות פצועים.

יוסף שגל: ב-31 בדצמבר 2006, סמוך לבית-שמש, התנגשה רכבת בטרקטור.

יוסף שגל: למזלנו לא היו הרוגים, אבל יותר מ-30 איש נפצעו.

יוסף שגל: בניית הפרדה מפלסית בין כבישים לפסי הרכבת זו עבודת קודש.

יוסף שגל: זה לא שיפור איכות החיים ולא שיפור מצב התחבורה.

יוסף שגל: מדובר בפיקוח נפש.

יוסף שגל: זה חד-משמעי.

יוסף שגל: יש יותר מ-500 מפגשים כאלה שהם סכנת חיים.

יוסף שגל: בכל רגע, חס וחלילה, יכול להתרחש עוד אסון.

יוסף שגל: לכן אני רואה בעבודה של רכבת ישראל ניסיון למנוע את התאונה הבאה ולהציל חיים.

יוסף שגל: ככל שזה יקרה יותר מהר, כך הסיכוי שאנשים ייפגעו פוחת.

יוסף שגל: הרי זה בדיוק מה שאנחנו דורשים כל פעם אחרי תאונת רכבת.

יוסף שגל: גשרים ומנהרות הם הפתרון היחיד שיכול להבטיח בטיחות לנוסעי הרכבת והרכבים הפרטיים.

יוסף שגל: הצעת אי-אמון זו מצטרפת להצעת אי-אמון בגלל טיסה לא מתכוננת של "אל על", שנועדה להחזיר אנשים הביתה בזמן השביתה.

יוסף שגל: בשני המקרים לא מדובר על חילול שבת מתוך זדון, אלא להיפך, מתוך רצון לעזור לאנשים ואפילו מתוך פיקוח נפש.

יוסף שגל: אני מבין שבצעד הזה אתם מנסים לשמר מסורת יהודית, אבל במציאות ניסיונות חוזרים להציע אי-אמון בממשלה בשל חילול שבת מסוג זה רק גורמים לתוצאות הפוכות.

יוסף שגל: זה רק גורם לאנטגוניזם ולהעמקה של פילוג בחברה, שגם כך סובלת מפילוגים.

יוסף שגל: היום כשאתם מציעים אי-אמון בממשלה בגלל עבודת רכבת ישראל, אתם מציעים אי-אמון בכל הציבור החילוני במדינת ישראל, ובכך רק מרחיקים מעצמכם אנשים שלמרות אורח החיים החילוני מעריכים ומכבדים את המסורת היהודית.

יוסף שגל: אינני חושב שזו המטרה שאתם מנסים להשיג היום בהצעת האי-אמון הזאת.

יוסף שגל: אני קורא לכם לנהוג בסובלנות ובכבוד כלפי חלק גדול בציבור הישראלי, שלמרות אורח החיים החילוני מתייחס בכבוד לאורח החיים החרדי.

יוסף שגל: נכון להיום, הצעדים שבחרתם לנקוט הם לא רק לא נכונים - הם מרחיקים מכם ציבור סובלני, וזה גורם להעמקת הפילוג בחברה.

יוסף שגל: חבל מאוד.

יוסף שגל: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת יוסף שגאל.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: חשבתי שתהיה כבר שר.

אמנון כהן: כל דבר בעתו.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא יהיה.

אמנון כהן: יבוא הזמן.

אמנון כהן: לרשותך חמש דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, ראשית, תודה רבה על שאפשרת לי לקבל את זכות הדיבור אף שאיחרתי.

גאלב מג'אדלה: אני מתנצל.

גאלב מג'אדלה: מכובדי חברי הכנסת, אני רואה את עצמי כמי שחושב שאם יש אור בקצה המנהרה, יש לאפשר לממשלה להמשיך ולהיות המובילה של חיינו.

גאלב מג'אדלה: כאשר לנגד עיניה יש תוכנית ויש רצון להתמודד עם בעיות הקיום שלנו בנושאים החברתיים והכלכליים, ונוסף על כך להוביל מהלכים מדיניים ולקדם תוכניות של משא-ומתן מדיני - אני סבור ומאמין שזה לא הרגע לבוא ולעצור את המרכבה הזאת.

גאלב מג'אדלה: לא שאני שבע רצון ממה שקורה סביבנו; לא שאנחנו לא טעינו, ונכון, טועה כל מי שעושה, ורק אל מי שבעשייה – בממשלה או בקואליציה – ובידיו הגה הביצוע אפשר לבוא בטענות של טעות, של תקלות, של דברים שיש לנו ביקורת עליהם.

גאלב מג'אדלה: זה לגיטימי, זה סביר, זה נכון.

גאלב מג'אדלה: זה תפקידה של האופוזיציה, זה גם תפקידנו לבקר את עצמנו.

גאלב מג'אדלה: מכאן ועד להפיל ממשלה – אני עדיין חושב שהמרחק גדול.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לקוות ולהאמין שנלמד מהטעויות שלנו, שנשפר את מצבנו הכלכלי-החברתי, שנוריד את קו העוני, נתמודד עם האבטלה, נבטיח לציבור שיש לו ממשלה שחיה את בעיותיו ורוצה להתמודד אתן בכנות, ביושר, ולפעול בכל דרך אפשרית כדי להיטיב עמו, ומצד שני עושה הכול כדי שיהיו אופק מדיני ובשורה שאכן אנחנו יכולים ללכת למצב חדש.

גאלב מג'אדלה: אני בכל אופן מאמין שזה יכול לקרות, ואני חושב שאנחנו רואים את זה היום יותר מכפי שראינו זאת לפני חודשיים ושלושה חודשים.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין ובטוח שנראה את זה עוד יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: ראיתי, הקשבתי ועקבתי אחרי השיחות של נציגינו בוועידת מדריד: הם חזרו עם לב חם, עם אופטימיות גדולה.

גאלב מג'אדלה: שמענו מהם רשמים מאוד מעודדים, ואני רוצה להאמין ולקוות שממשלת ישראל לוקחת את הדברים האלה ומנסה למנף אותם לחשיבה מדינית מתקדמת ופרגמטית.

גאלב מג'אדלה: ואם ירשה לי, אדוני היושב-ראש, לקראת הסיום: אנחנו כאנשים מאמינים תמיד האמנו שיש להיות אופטימיים, תמיד האמנו שיהיה טוב יותר, ואסור לנו לחשוב אחרת לרגע.

גאלב מג'אדלה: ואפילו חברי בני אלון יודע מהשיחות שלנו, שהאופטימיות היא חלק מחיינו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים להיות כאלה, כדי שנאמין שאנחנו יכולים להיטיב ולעשות טוב יותר למען משפחתנו, למען החברה שלנו, למען הציבור שלנו.

גאלב מג'אדלה: זאת בכל אופן התקווה של הציבור.

גאלב מג'אדלה: זהו בכל אופן הרצון של הציבור, לראות שהממשלה קשובה הלכה למעשה למה שמתרחש בלבו.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך שוב, אדוני היושב-ראש, ומקווה שתרמתי במקצת לדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אמנון כהן: הרבה מאוד.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת בנימין אלון, מטעם סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת אלחנן גלזר.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נושאים שונים עלו כאן כעילה לאי-אמון, והאמת היא שיש הרגשה צודקת אצל דוברי הקואליציה שהנושאים הם רק עילות חיצוניות.

בנימין אלון: יכול להיות.

בנימין אלון: המשותף הוא באמת שיש אי-אמון בממשלה – לצערי, לא בבניין הזה אלא ברחוב ובציבור.

בנימין אלון: מה שטוב, ברוך השם, וזה נס, שהמדינה הזאת, שהיא רק בת 58 שנה, יכולה כנראה לנהוג כרכב בלי נהג; ולמרות הממשלה, המדינה מתקדמת יפה.

בנימין אלון: אני מסכים בשמחה לקבל את הנתונים המעודדים שהביא השר אדרי.

בנימין אלון: זה נכון שזאת היתה שנה שבה היצוא עלה לראשונה על היבוא, שהאבטלה יורדת, שהאינפלציה נמוכה משמעותית, שהצמיחה גדולה יותר מהצפוי – הרי אי-אפשר לייחס את כל הנתונים האלה לחוסר ההנהגה של הממשלה.

בנימין אלון: אלה נתונים ארוכי טווח.

בנימין אלון: אם כבר, השר דאז נתניהו עשה את המהפך העקשני שלו במדיניות הכלכלית.

בנימין אלון: אבל לדעתי, יש כאן באמת כבר חוסן של מדינה, למרות גילה הצעיר, שיכול להרשות לעצמו גם ממשלות רעות וכושלות לפרק זמן מסוים, אבל שיהיה קצר ככל האפשר, כי בסופו של דבר אפשר להזיק והמדינה הזאת לא יכולה להתקיים לנצח ללא ממשלה, או עם ממשלה שמזיקה לה.

בנימין אלון: יש נושא אחד שהוא ערכי, וכן הייתי רוצה להתייחס אליו, כי הוא מעבר לפוליטיקה: נושא השבת.

בנימין אלון: אני רוצה לחלוק בזאת על מה שאמר כאן חבר הכנסת שגאל, שלדעתי לא מכיר את החומר ולכן אמר את הדברים.

בנימין אלון: שבת איננה שייכת לדתיים.

בנימין אלון: שבת היא ערך שכל מדינת ישראל, כל עם ישראל, חי ומאמין בו, והוא חלק בלתי נפרד מהאופי היסודי של העם הזה ושל המדינה הזאת, מדינת ישראל בהכרזת העצמאות היא מדינה יהודית, וספר הספרים, התנ"ך, נתן לנו את הכוח להתקבץ כאן בארץ הזאת ולחיות.

בנימין אלון: אי-אפשר להתנכר לא לשבת ולא לתנ"ך.

בנימין אלון: לו בדק חבר הכנסת שגאל, היה רואה באיזו קלות אפשר לתקן דברים ולא צריך להביא לידי חילול שבת.

בנימין אלון: הנה, השר עזרא, שאין לו כיפה על הראש אבל הוא אדם יהודי רגיש, ובשמחה רבה שמענו את דבריו - ויותר מכך, ראינו את מעשיו - הוא הורה, ולא ספרו ציפורים באירוע המוני של חילול שבת.

בנימין אלון: יעשו את זה ביום שישי.

בנימין אלון: מה קרה?

בנימין אלון: פעם ראשונה – קצת מאמץ.

בנימין אלון: הסגנון הזה, שרק בשבת אפשר להתכנס – אולי השמאל הקיצוני רגיל לכך שתמיד הפגנות של "שלום עכשיו" הן דווקא בשבת.

בנימין אלון: אבל העם הבריא, העם הנורמלי, עם כיפה ובלי כיפה, לא עושה דווקא בשבת כינוסים המוניים.

בנימין אלון: העם הבריא, למעט השמאל הקיצוני, אוהב את השבת גם אם הוא לא שומר מצוות קלה כחמורה.

בנימין אלון: עם קצת מאמץ מונעים חילול שבת המוני, ויפה עשו מי שהעלו את הנושא הזה על סדר-היום.

בנימין אלון: שמענו גם את דבריו של השר מופז, סגן ראש הממשלה, שמצא פתרון, ואכן שופרו הדברים שהיו לקויים.

בנימין אלון: אז מה קרה, חבר הכנסת שגאל?

בנימין אלון: אם חברי כנסת מעלים את נושא השבת, כבר הם יוצרים קיטוב בעם ישראל?

בנימין אלון: מאיפה הפחד הזה?

בנימין אלון: אפשר לתקן.

בנימין אלון: לכולנו יש ערך בעניין הזה של שבת.

בנימין אלון: לכן, אם כבר העליתי, מכובדי חבר הכנסת שגאל, את דבריך, הייתי רוצה לחזור לדברים שבהם פתחתי, אדוני היושב-ראש, ובכך אסיים: מעבר לשבת, שהיא עניין ערכי, נכון שכל שאר הנושאים כאן הם פוליטיים.

בנימין אלון: ואכן, אתם עושים כאן טעות נוראה.

בנימין אלון: השר ליברמן, שבאמת איש לא יודע מה הוא עושה בממשלה, נותן תוחלת ואורך חיים לממשלה הזאת שלא בצדק.

בנימין אלון: איש לא מבין מה זה, וזה מגוחך.

בנימין אלון: הרי בגללו יצא אופיר פינס-פז מהממשלה, ואז יש שר ערבי.

בנימין אלון: ואני לא חושב ששר ערבי זה דבר שהוא לא יכול להיות - ההיפך.

בנימין אלון: אז מה הוא עשה בזה?

בנימין אלון: ואז, איזה מין מתקפה שלוחת רסן וחסרת פרופורציות, והחבר'ה שמעריצים אותו עוד יותר מעריצים כי אחד מהח"כים שלו מתקיף את חבר הכנסת מג'אדלה, כאילו שחבר הכנסת מג'אדלה הוא הבעיה של מדינת ישראל, וזה לא ככה.

בנימין אלון: אז מי שקצת יחשוב: מה עושה ישראל ביתנו בממשלה?

בנימין אלון: - שום דבר.

בנימין אלון: למה לתת את התוחלת הזאת של חיים לממשלה הזאת?

בנימין אלון: אסיים במה שפתחתי: המדינה חזקה, והרכב הזה נוהג ללא נהג וגם ללא ממשלה.

בנימין אלון: יש לנו מדינה בריאה גם כלכלית וגם בהרבה מובנים אחרים.

בנימין אלון: אנחנו נתגבר גם על הממשלה הזאת, וזמנה לא יארך.

בנימין אלון: אני רק מבקש מהשר ליברמן ומחבריו: באמת צאו מהממשלה.

בנימין אלון: אף אחד לא מבין מה אתם עושים שם.

בנימין אלון: אתם רק מאריכים את ימיהם.

בנימין אלון: תודה.

קריאה: - - -

אמנון כהן: אי-אפשר.

אמנון כהן: אני עושה הפסקה.

אמנון כהן: אתה רוצה לעלות למעלה?

אמנון כהן: אני עושה הפסקה של חצי שעה.

יעקב אדרי: לא הבנתי.

יעקב אדרי: אתה רוצה להתחלף?

יעקב אדרי: לא הבנתי.

בנימין אלון: למה הפסקה?

בנימין אלון: - - -

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: אני מבקש ששר יכבד את הכנסת וישב כאן כתורן.

יעקב אדרי: - - - ביקשו ממני - - -

אמנון כהן: אדוני רוצה לעלות?

אמנון כהן: ידאג ששר אחר יהיה פה.

אמנון כהן: אם כולכם רוצים לעלות, נעשה הפסקה בת חצי שעה.

אמנון כהן: לא קרה כלום.

יעקב אדרי: תעשה את זה.

יעקב אדרי: אתה היושב-ראש.

אמנון כהן: אני שואל.

אמנון כהן: אני צריך שמישהו יהיה פה.

אמנון כהן: זכותך לעלות.

אמנון כהן: תדאג שמישהו אחר יהיה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אלחנן גלזר, בבקשה.

אמנון כהן: זכותך לעלות.

אמנון כהן: חס וחלילה, לא מנעתי ממך.

אמנון כהן: צריך שמישהו יהיה פה.

אמנון כהן: שאלתי.

אמנון כהן: אם אתה רוצה עוד פעם לעלות, תגיד ואעשה הפסקה.

אמנון כהן: אתה רוצה לעלות?

יעקב אדרי: רעיון לא - - -.

יעקב אדרי: עוד לא.

יעקב אדרי: אני אגיד לך מתי.

אלחנן גלזר: עוד חמש דקות.

אלחנן גלזר: תן לי לפחות לסיים.

אמנון כהן: מתי שתגיד.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, מדינה מתוקנת ומתקדמת ראוי שתעמיד לרשות אזרחיה תחבורה ציבורית כל ימות השבוע.

אלחנן גלזר: כך נוהגות המתקדמות שבמדינות העולם, וכך ראוי שננהג גם אנחנו.

אלחנן גלזר: רכבות מהירות, משוכללות ואמינות בתדירותן הן הבסיס לתחבורה ציבורית מודרנית.

אלחנן גלזר: ישראל עשתה כברת דרך בנושא הרכבות בשנים האחרונות, אולם לא די בכך.

אלחנן גלזר: יש להוסיף ולהרחיב תשתיות, וכמובן להפעיל את רכבת ישראל בשבתות, בחגים ובמועדים לטובת המוני בית ישראל הצורכים תחבורה ציבורית.

אלחנן גלזר: ישראל לוקה בחסר בתחום הרישות התחבורתי.

אלחנן גלזר: אין כאן רכבות מהירות, "מטרו", אין רכבות קלות, אין כמעט שבילים לאופניים ואין העדפה בולטת מספיק לתחבורה ציבורית.

בנימין אלון: ביום שני.

בנימין אלון: ביום שלישי.

בנימין אלון: כל יום.

אלחנן גלזר: אז הגיע הזמן שיעשו.

אלחנן גלזר: הגיע הזמן.

אלחנן גלזר: זה רע סביבתית, וזה פגום חברתית.

אלחנן גלזר: על כל אלה יש כמובן להוסיף את האיוולת של אי-הפעלת תחבורה ציבורית בשבת.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אי-הפעלת תחבורה ציבורית, ובתוך כך רכבות, בשבת היא קודם כול עוול משווע כלפי השכבות המוחלשות במדינת ישראל.

אלחנן גלזר: אלה החפצים לנסוע אולם אין באמתחתם כלי רכב פרטיים - אנו, כריבון, חייבים לתת להם מענה ולאפשר להם לנוע.

אלחנן גלזר: מבחינה כלכלית, סביבתית וחברתית, חובה לאפשר הפעלת תחבורה ציבורית בשבת.

אלחנן גלזר: אין בכך משום פגיעה בצביונה היהודי של המדינה.

אלחנן גלזר: אין כאן שום התרסה או רצון לפגוע בציבור המאמינים שומרי השבת.

אלחנן גלזר: כל מה שיש כאן הוא מילוי חובה של המדינה כלפי אזרחיה: לאפשר להם ניידות ותנועה ביום החופשי שלהם במחירים עממיים.

אלחנן גלזר: לפיכך, על הרכבת לפעול בשבת ולא רק לצורכי תחזוקה.

אלחנן גלזר: היא צריכה לנסוע, והאי-אמון צריך להידחות.

אלחנן גלזר: עוד כמה מלים על זעקתם המוצדקת לחלוטין של הסטודנטים.

אלחנן גלזר: השכלה אסור שתהיה מוצר אקסקלוסיבי.

אלחנן גלזר: השכלה צריכה להיות זמינה ושווה לכל נפש.

אלחנן גלזר: אחרת, כל מושג שוויון ההזדמנויות יורד לטמיון והופך ריק מתוכן.

אלחנן גלזר: על כן, הכוונה להמשיך ולהעלות את שכר הלימוד לא רצויה, והיא גם אינה מתיישבת כלל עם הבטחות שניתנו על-ידי מרכיבי הממשלה טרם הבחירות.

אלחנן גלזר: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת אלחנן גלזר.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן מיהדות התורה, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת חיים אורון.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, ידידי חברי כנסת נכבדים, סיעתנו מגישה היום הצעת אי-אמון בממשלה בשל חילולי השבת.

יעקב כהן: בעצם היינו אמורים להגיש זאת בשבוע שעבר, ולא הגשנו עקב נסיעת ראש הממשלה בשליחות לסין.

יעקב כהן: אני מתפלא שאנחנו הרגשנו צורך לכבד אותו ולעזור לו בשליחות ודחינו את האי-אמון, ומצד שני גורמים אחרים כיבדו אותו בזמן שהוא היה בשליחות בסין ובישרו לו כל מיני בשורות שאני לא חושב שעזרו לו בשליחות, וחבל.

יעקב כהן: בכל זאת, בשבוע הזה אנחנו מגישים אי-אמון על חילולי השבת.

יעקב כהן: בעצם, מה זה נקרא "אנחנו מגישים אי-אמון"?

יעקב כהן: אולי מישהו יודע להגיד לי למי כן יש אמון בממשלה הזאת?

יעקב כהן: אנחנו מתבשרים שבוע אחרי שבוע שהאמון של הציבור, אזרחי ישראל, יורד.

יעקב כהן: אם בשבוע קודם ל-75% לא היה אמון בממשלה, בשבוע האחרון אנחנו שומעים של-86% אין אמון בממשלה.

יעקב כהן: אז זה לא "אנחנו מגישים אי-אמון".

יעקב כהן: האזרחים והאומה, אין להם אמון בממשלה, וזו עובדה.

יעקב כהן: אם ישאל השואל איך בכל אופן הממשלה שורדת, ויכול להיות שהיא תעבור היום וראש הממשלה והממשלה ישרדו, הפירוש הוא גם שלמפלגות יש אמון בכיסאות ואין להן אמון שבבחירות הבאות ייתנו להן את ההמשכיות.

יעקב כהן: הם מפחדים מהבחירות, ולכן הם נותנים אמון נגד רצון כל העם.

יעקב כהן: אני לא אומר זאת מתוך שמחה לאיד אלא מתוך דאגה לעתיד, שהרי בסך הכול בספינה אחת אנחנו נמצאים, וכואב שהמצב הידרדר ולאומה אין אמון.

יעקב כהן: אבל אני חושב שזה מחייב את ראש הממשלה ואת חברי הממשלה לעשות חשבון נפש, איך הגיעו בתקופה קצרה לכזו הידרדרות.

יעקב כהן: לדעתי, ההסבר פשוט ומובן.

יעקב כהן: השבת תובעת את עלבונה וכבודה.

יעקב כהן: איך יכול להיות מצב שבמדינת ישראל, מדינה יהודית, דבר שלא היה לו תקדים, מוציאים מכרזים והתנאי במכרזים הוא עבודה בשבת?

יעקב כהן: שלא ימכרו לי סיפורים, מה ששמעתי קודם, ותירוצים שזה פיקוח נפש.

יעקב כהן: יש אלטרנטיבות.

יעקב כהן: אני מחזיק בידי מכרזים שיצאו לאחרונה, בימים האחרונים, ומופיע שם התנאי להעסקה: עבודה בשבת.

אמנון כהן: באיזה מקום?

יעקב כהן: הפרדת מפלסיות במושב מזור - מעבר תת-קרקעי.

יעקב כהן: זה מכרז שיצא בשבועיים האחרונים והתפרסם רק בימים האחרונים.

יעקב כהן: מופיע בו בתנאי עבודה: "עבודה 24 שעות בסוף שבוע".

יעקב כהן: ביצוע עוד מכרז בנגב - ביצוע עבודה מעל רצועת המסילה: "יבוצע במבצעים; עבודה שישי-שבת".

יעקב כהן: הכול מופיע בפירוש, ומדברים על שבת.

יעקב כהן: עוד פעם מבצע עבודת שבת.

יעקב כהן: רבותי, אם כך, מה כל הסיפורים?

יעקב כהן: יש כאן תוכניות עם מכרזים, וזה דבר ללא תקדים שמדינת ישראל, חברה ממשלתית, מוציאה מכרז לעבוד בשבת.

יעקב כהן: כמו שאנחנו שומעים, יש לזה תחליפים.

יעקב כהן: זה לא פיקוח נפש.

יעקב כהן: יש בנייה מודולרית, שהיא מהירה יותר ומקובלת בכל העולם.

יעקב כהן: איך יכול להיות שמאלצים בעשרות מקומות - בכל מקום זה מצריך עובדים, מפקחים ומהנדסים.

יעקב כהן: אני חושב שאם המצב יימשך, צריך להקים ועדת חקירה כדי לדעת מה המניעים לעבוד דווקא בשבת ודווקא בצורה הזאת, שיש בה חילול שבת והיא עבודה מתמשכת ויקרה יותר.

יעקב כהן: נוסף על זה, רשות הטבע והגנים הלאומיים פותחת מדי שבת בשבת ואפילו ביום הכיפורים.

יעקב כהן: זה דבר מפחיד ובלתי ייאמן.

יעקב כהן: ביום הקדוש והמיוחד לאומה, ביום שחיל ורעד יאחזון, שכולם מפחדים, איך יכול להיות שביום זה יהיו הגנים פתוחים ויחללו בו את השבת.

יעקב כהן: אני שמח שהשר להגנת הסביבה, ידידי מר גדעון עזרא, ביטל את התחרות והמפקד שהיה אמור להתקיים בשבת האחרונה.

יעקב כהן: בכל זאת כואב מדוע הרשות פותחת תוך חילול שבת המוני מדי שבת.

יעקב כהן: אני מוצא חובה להזכיר מאורעות היסטוריים, שממשלות קמו ונפלו על חילול שבת.

יעקב כהן: כך זה היה בממשלת רבין, בנחיתת המטוסים של חיל האוויר, בממשלת ברק, בשל פרשת המשחן המפורסמת, ועוד.

אמנון כהן: משפט אחרון לסיום.

יעקב כהן: הלוא על שבת קודשנו, שהיא ציפור נפשה של האומה, אשר אבותינו בכל הדורות חירפו את נפשם כדי לשמור את קדושתה - אני שואל את מר גלזר: אם אתה דואג לחברתיות ולעזור לשכבות החלשות, אל תדאג אם התחבורה תעבוד בשבת; תדאג שלא תימשך המדיניות החברתית שפוגעת בשכבות החלשות.

יעקב כהן: אני לא רוצה להכביר מלים על הסיפורים של מסירות הנפש של אבותינו בכל הדורות ומה הקריבו בשביל שמירתה ולא הסכימו לחללה.

אמנון כהן: הרב יעקב כהן, התור שלך הסתיים.

יעקב כהן: חכמינו זצ"ל אמרו: שקולה שבת כנגד כל המצוות.

יעקב כהן: לדאבוני, כאן בארצנו הקדושה מוציאים מכרז לביצוע עבודות שהתנאי הקודם למעשה הוא חילול שבת.

יעקב כהן: עד היכן הגענו?

יעקב כהן: לכן, אני קורא לחברי הממשלה, ובמיוחד לידידי שר התמ"ת מר ישי, לעמוד בצורה תקיפה על הפסקת חילולי שבת והפסקת המכרזים האלה במתכונתם העכשווית.

יעקב כהן: עד אז, סיעתנו בוחרת לייצג את רוב אזרחי ישראל והאומה היהודית ולהביע את דעתם.

יעקב כהן: אין לנו אמון בממשלה אשר אינה אמונה על שמירת שבת, שהיא נשמת האומה.

אמנון כהן: חזק וברוך.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אורון מסיעת מרצ-יחד, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת עבאס זכור.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב כהן, לא פה אלא בחוץ.

אמנון כהן: אני מבקש לצאת החוצה עם הפלאפון.

חיים אורון: הנה, הוא כבר קיבל הוראה מהקדוש-ברוך-הוא - - -

אמנון כהן: - - - שמקומו בגן-עדן מובטח.

יעקב אדרי: אמרו לו: יישר כוח על הנאום.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הדיונים האלה של יום שני בעקבות הצעות האי-אמון נושאים אופי קצת של תוכנית כבקשתך.

חיים אורון: כל חבר כנסת עולה ומדבר על אותם נושאים שהוא מבקש להעלות על סדר-היום בהקשר הכולל של אמון בממשלה.

חיים אורון: אני לא רוצה להתווכח עם חבר הכנסת כהן.

חיים אורון: דרך אגב, אם מדובר במכרזים שבהם מונעים מאדם תעסוקה משום שבין השאר עובדים בשבת, אני שותף לו, ובכל השאר אני חלוק עליו.

חיים אורון: דווקא הדוגמה של הגנים הלאומיים היא הדוגמה.

חיים אורון: ממה נפשך?

חיים אורון: מה בדיוק אתם רוצים?

חיים אורון: אני מבין שאתם רוצים שתהיה אווירה של שבת במדינת ישראל, וגם אני רוצה.

חיים אורון: אני רוצה לומר באופן גלוי מאוד, מבחינתי חלק מאווירת השבת היא שאנשים יוצאים ומבלים בגנים הלאומיים.

חיים אורון: הרי אתם גם אומרים, וגם אני אומר, שלא רק קניון יהיה מרכז הבילוי.

חיים אורון: אז כשמדברים על הקניון - אתם מדברים אתנו על השבת, וכשמדברים על הגנים הלאומיים - גם לא.

חיים אורון: בעצם, אתם לא רוצים את שני הדברים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על שני הדברים שעליהם התכוונתי לדבר.

חיים אורון: אדוני השר, היום או אתמול התפרסם עוד דוח.

חיים אורון: דרך אגב, כל שבוע מי שעולה לדוכן אין לו בעיה, שכן יש דוח.

חיים אורון: הדוחות כולם מצטרפים לשרשרת דיווחים נוראיים.

חיים אורון: הדוח הפעם הוא על שחיקתו של מעמד הביניים הישראלי.

חיים אורון: כל מי שקצת למד את ההיסטוריה של העת החדשה - דרך אגב, גם של משטרים דמוקרטיים - יודע איזה משקל מרכזי יש לאותה קבוצה שקוראים לה מעמד ביניים.

חיים אורון: אני מודה שבגירסא דינקותא היתה מתלווה למעמד הביניים נימה שלילית, כי היו מעמד העובדים, מעמד הקפיטליסטים ומעמד הביניים.

חיים אורון: מה שמדובר פה על מעמד הביניים, זו אותה שכבה רחבה שנושאת על גבה את רובה של החברה, אותן קבוצות שהן בעצם עיקר בניין החברה, והן נשחקות.

חיים אורון: משקלן בהכנסה הלאומית הולך ויורד - גם אנחנו כלפי עצמנו וגם בהשוואות בין-לאומיות.

חיים אורון: אדוני השר, יש מעט אינדיקציות שבניסיון ללמוד את הרצף של ההתפתחות מבטאות יותר את מה שקרה בשנים האחרונות במדינת ישראל מאשר הנתונים הללו.

חיים אורון: כבר לא מדובר על אנשים שאמרו להם פה מעל הדוכן אין-סוף פעמים: לכו לעבוד ולא לקצבאות.

חיים אורון: לא מדובר על אנשים של קצבאות.

חיים אורון: מדובר על אנשים שהגיעו לקצבה עכשיו, כשמטה לחמם נשחק, כשפרנסתם נשחקה, כששכרם נשחק וכשהשירותים החברתיים נשחקו להם.

חיים אורון: אדוני השר, זו רגל אחת.

חיים אורון: אדוני השר, ברגל השנייה יש בי איזו תחושה של חיל ורעדה בממשלה.

חיים אורון: הולך ונוצר איום נורא.

חיים אורון: לא האיום האירני, ולא המלחמה של הקיץ.

חיים אורון: אדוני השר, האיום שהולך ונוצר הוא שאולי תקום ברשות ממשלת אחדות לאומית יחד עם ה"חמאס".

חיים אורון: אני כבר שומע שמוציאים את סרגל החישוב להראות עד כמה קווי היסוד של הממשלה החדשה ואיך הם יתייחסו לארבע הנקודות של הקוורטט.

חיים אורון: אני בעד שהממשלה החדשה תעמוד בתנאים של ארבע הנקודות של הקוורטט.

חיים אורון: אבל, אדוני השר, אני כבר אומר לך שיצטרכו פה מידה לא קטנה של - איך אתם קוראים לזה?

חיים אורון: - יצירתיות לחבר את הקצוות.

חיים אורון: השאלה העיקרית היא אם יש אינטרס ישראלי עליון, שאם אומנם תוקם שם מערכת מאוזנת בשיתוף פעולה של כל חלקי החברה הפלסטינית, שכוללים בתוכם גם את ה"חמאס", אבל לא ה"חמאס" כגורם מוביל, לא האידיאולוגיה ה"חמאסית" כמובילה את הרשות הפלסטינית, אותה פשרה שנוסחה אצלם על בסיס מסמך האסירים, והיא לא מנדט שאנחנו צריכים לקבל אותו, היא הסכמה שלהם - המבחן של ההסכמה אתנו על יכולת לנהל משא-ומתן הוא הנכונות לקבל את ההסכמים שנחתמו אתנו בעבר ולנהל אתנו משא-ומתן אמיתי על שלום.

אמנון כהן: אדוני, אתה צריך לסיים.

חיים אורון: אדוני השר, המבחן הזה - אוי לה לממשלת ישראל אם היא תצליח לאבד גם את הסיכוי הזה.

חיים אורון: אין לנו הרבה סיכויים.

חיים אורון: עברנו חודשים ושנים שלא היה סיכוי בכלל.

חיים אורון: אני אפילו לא בטוח ביום הזה שאומנם הסיכוי הזה הולך ומתגבש עד לכלל מצב קבוע.

חיים אורון: אבל אם הוא מתגבש, מאוד תלוי גם מה היא תגובתה של ישראל.

חיים אורון: עוד שאלה תהיה השאלה: מה מדינת ישראל עושה?

חיים אורון: אני חושב שהאתגר הזה עומד בפני הממשלה, ואוי לה אם היא תפספס גם הפעם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת המכובדים, קודם כול, אני בעד הקריאה לחברינו היהודים לשמור שבת, כדי לאפשר מקומות עבודה לערבים ביום שבת.

עבאס זכור: אולי נוכל לעשות משהו בתחום הזה שאין מקומות עבודה לערבים וללא-יהודים מותר לעבוד ביום שבת, ואז אולי יהיו מקומות עבודה.

עבאס זכור: אני אומר לכם, היהודים, שאלוהים לא חייב את היהודים ביום מנוחה עד שהם ביקשו יום מנוחה.

עבאס זכור: משחייב אותם, היה מבחן קשה.

עבאס זכור: אצל המוסלמים אין יום מנוחה, יש יום קדוש – יום שישי.

עבאס זכור: מה שקורה בערים מעורבות, שערבים עובדים; למשל בעכו.

עבאס זכור: מה ששמעתי היום, שגם החרדים מבקשים שמי שיעבוד ברכבת ישראל הם הלא-יהודים.

עבאס זכור: אז מותר ללא-יהודי שיעבוד ביום השבת – אפילו חייב לפי הדת היהודית - - -

אמנון כהן: לא עליהם מדובר.

עבאס זכור: - - - שמי שלא יהודי יעבוד ביום שבת.

אמנון כהן: כן, זה מוסדר.

עבאס זכור: אז אני לא יודע למה הדתיים בעכו רוצים שהערבים בעכו לא יעבדו ביום השבת – שיסגרו את החנויות שלהם ולא יצאו לעבודה.

עבאס זכור: אני בעד שכל אחד יכבד את הדת של האחרים, ולא יחייבו אותנו – אנחנו לא ביקשנו מאלוהים יום מנוחה.

עבאס זכור: לא רוצים יום מנוחה, רוצים לעבוד כל השבוע.

עבאס זכור: יש לנו יום קדוש, יום שישי, בלי שיחייבו אותנו לסגור את מקומות העבודה שלנו, וייתנו לנו את חופש העבודה שלנו.

עבאס זכור: הנושא השני: לפי הדוח שקראנו היום - באמת כבר קשה לנו שכל יום מדברים על האפליה שנוקטת הממשלה כלפי הציבור הערבי, ועל כך שלא נעשה כלום לצורך צמצום הפערים בין שני המגזרים.

עבאס זכור: כל יום מתעוררים עם סקרים חדשים שמראים ומוכיחים עד כמה התמונה קשה ונוראית.

עבאס זכור: באמת, רוצים להגיע למצב שנשמע על סקר אחד שמראה שיש שיפור במצב הציבור הערבי במדינה בתחום מסוים, אבל לצערי הרב לא נראה לנו שהדבר הזה יתקיים בקרוב, במיוחד כשמדיניות הממשלה הנוכחית אינה שונה מזו של הממשלות הקודמות, היא ממשיכה את דרכן בהגדלת הפערים הקיימים ופוגעת אך ורק בשכבות החלשות, שהערבים הם החלק הגדול בהן.

עבאס זכור: מחקר שפורסם היום במכון ון-ליר בירושלים על-ידי שני חוקרים מהמחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון, ד"ר סלימאן אבו-באדר וד"ר דניאל גוטליב, המכהן גם כיועץ לנגיד בנק ישראל, מראה כי כ-66% מהבדואים בנגב חיים מתחת לקו העוני.

עבאס זכור: בכפרים הלא-מוכרים מגיע שיעור העניים ל-80%.

עבאס זכור: זאת לעומת שיעור עוני של 25% בכלל האוכלוסייה.

עבאס זכור: נוסף על כך, הסקר מראה כי 54% מהמשפחות הערביות נחשבות לעניות, לעומת 12% בלבד מהמשפחות במגזר היהודי.

עבאס זכור: זאת אומרת, בשמונה השנים האחרונות עלה שיעור העניים במגזר הערבי ב-20%.

עבאס זכור: הסקר הזה מלמד כי המצב בשטח שונה לחלוטין מההצהרות של השרים, המתפארים בכך שהם עושים כל מאמץ לצמצום הפערים הקיימים, וכן כי ההשקעה בנושא זה אינה גדולה יותר ממה שהיה קודם.

עבאס זכור: סקר אחר, של "מרכז אדוה", שפורסם גם הוא היום, מראה כי מעמד הביניים קטן בכ-20% מסוף שנות ה-80, וכי ישראל נמצאת בתחתית הרשימה של 11 מדינות שנבדקו.

עבאס זכור: החוקרים סבורים שהגורם המשמעותי ביותר בגודל מעמד הביניים הוא מדיניות הממשלה.

עבאס זכור: לפי מחקר אחר של "מרכז אדוה", שפורסם בסוף שנת 2006, ההכנסות משכר אזרחי ישראל הערבים הן הנמוכות ביותר.

עבאס זכור: כמו כן, שיעור המגיעים מקרב היהודים ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה הוא 21%, ומקרב הערבים - רק 12%.

עבאס זכור: הממשלה הנוכחית הינה המשך של הממשלות הקודמות, ובמיוחד ממשלת שרון–נתניהו.

עבאס זכור: שר האוצר לשעבר הסביר בשבוע שעבר, בנאומו בכנס פורום הרשויות החרדיות שהתקיים בניר-עציון, את מהלכיו הכלכליים בשעה שכיהן כשר האוצר, אשר פגעו במשפחות ברוכות הילדים בעיקר בעניין קצבאות הילדים.

עבאס זכור: הוא התפאר כי שני דברים חיוביים קרו מאז שהוטלו הגזירות – אחד מהם הוא שהילודה במגזר הערבי נמצאת בירידה דרמטית.

עבאס זכור: זו המגמה האמיתית של הממשלות בישראל – הסכנה של השינוי הדמוגרפי, ולכן עושים כל מאמץ לשמור על הרוב היהודי במדינה, ולא משנה באיזו דרך ומה חומרת הפגיעה בשכבות החלשות ובציבור הערבי.

עבאס זכור: לכן אנחנו מצביעים היום אי-אמון בממשלה.

עבאס זכור: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום התקיים דיון בוועדת הכספים, ביוזמתם של חברי הכנסת רובי ריבלין ושלי יחימוביץ, בנושא ההקצבות לצפון בעקבות המלחמה ובעקבות דוח של עמותת "מוסאוא".

מוחמד ברכה: ראשית, אני רוצה לברך את יוזמי הדיון, ועל הדיון עצמו; למרבה הצער, לא יכולתי ליטול בו חלק, אבל חברי לסיעה דב חנין היה שם וביטא את העמדה שלנו.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר בעניין הזה, שחשוב מה שהוחלט בסופו של דבר – שוועדת הכספים תקיים מעקב אחרי ביצוע תוכניות הנוגעות לצפון, ואני גם יכול לרשום לפני את העמדה שהציגו נציגי הממשלה בכל מה שקשור לצביעת התקציבים, שיש תקציבים שמיועדים לכלל האוכלוסייה – זה נכון.

מוחמד ברכה: הצפון, חצי אוכלוסייתו הם ערבים וחצי אוכלוסייתו הם יהודים, ומטבע הדברים יש הרבה שירותים, יש הרבה פרויקטים שנוגעים לשתי האוכלוסיות, אם בעניינים של בריאות, אם בעניינים של תשתיות וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: אבל בכל זאת, אני חושב שהעבודה שנעשתה בארגון "מוסאוא" היא עבודה מצוינת, עבודה חשובה, והעובדה שוועדת הכספים תעקוב אחרי העניין היא חשובה לא פחות.

מוחמד ברכה: זה יאפשר גם למחברי הדוח, גם לנציגי האוכלוסיות השונות בצפון, לעקוב אחרי הביצוע ולראות את היישום בשטח.

מוחמד ברכה: אבל, אני חושב שהגיע הזמן גם לשנות כיוון במחשבה.

מוחמד ברכה: נכון שבית-החולים בנהרייה משרת את כל האוכלוסייה, ורבים מאלה שמגיעים אליו הם מהאוכלוסייה הערבית, אבל באותו זמן יש מקום גם לחשוב אם לא הגיע הזמן שיוקם בית-חולים נוסף באזור ערבי צפוף, למשל בעיר סח'נין; אם לא הגיע הזמן להקים את המכללה האקדמית בנצרת, שהוחלט עליה כבר בשנת 2000, אם אינני טועה, בימיו של יוסי שריד כשר החינוך; אם אין מקום שפרויקטים או מרכזי שירותים שייתנו שירותים גם ליהודים וגם לערבים, יהיו גם בתוך היישובים הערביים; אם לא הגיע הזמן לחשוב מחדש על העברת כל משרדי הממשלה וכל מרכזי השירותים מהעיר נצרת – שהיא העיר הגדולה בצפון – לנצרת-עילית, ולא לרוקן את העיר נצרת מכל אפשרות של מתן שירותים והיותה באמת מרכז אזורי בכל מה שקשור לשירותים ממלכתיים.

מוחמד ברכה: אני חושב, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שחשוב שיקציבו סכומים ותקציבים לטיפול בצפון, אבל חשוב גם לא פחות לראות ביישובים הערביים חלק אינטגרלי, שבאותה מידה שערבים יכולים לנסוע לנהרייה כדי לקבל שירותים רפואיים, יהודים מנהרייה יכולים לנסוע למשל לנצרת כדי ללמוד לימודים אקדמיים.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן שהממשלה תנצל את התקציבים הקיימים על מנת לייצר תשתיות חינוכיות, בריאותיות ואחרות גם ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהמעקב בוועדת הכספים אחר הביצוע של התוכניות ושל הוצאת התקציבים יאפשר לנו גם להתערב מדי פעם בקביעת סדרי העדיפויות בכל מה שקשור לפרויקטים של פיתוח ולפרויקטים אחרים, וחובת ההוכחה תישאר בכל זאת על הממשלה – שהיא אמורה לתת את המענים על כל הבעיות.

מוחמד ברכה: כידוע, הצפון סובל מאחוז אבטלה גבוה, מאחוז עוני גבוה, מאחוז זיהומים גבוה.

מוחמד ברכה: אלה דברים שצריך לתת עליהם את הדעת.

מוחמד ברכה: אני מקווה שההתחלה הזאת – הדוח של "מוסאוא" והביצוע של תוכנית הממשלה - תהיה מפתח למעקב קונקרטי אחר ביצוע התקציבים לפיתוח הצפון לטובת כל תושביו, ולא על-פי תפיסות שיצאו ממשרדו של המשנה לראש הממשלה על פיתוח הגליל והנגב.

מוחמד ברכה: התברר באתר של המשרד, שחלק הארי של התקציבים מיועד לחיזוק אוכלוסייה מסוימת ולמשיכת אוכלוסייה מסוימת לגליל, כי יש מישהו שמודאג מהיחסים המספריים בין שתי האוכלוסיות, הערבית והיהודית.

מוחמד ברכה: אני מקווה שנצא לדרך חדשה.

מוחמד ברכה: אני לא כל כך מאמין, אדוני היושב-ראש, על-פי התקציב שהונח ואושר רק לפני שבועיים, שאנחנו הולכים בדרך הזאת.

מוחמד ברכה: אבל עצם האפשרות של מעקב נקודתי תאפשר לנו הצצה משמעותית ואמיתית למה שמתבצע.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ואסל טאהא.

אמנון כהן: אחרון הדוברים – חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את שרת החינוך מדברת על ירידת רמת הלימודים בהשכלה הגבוהה.

ואסל טאהא: לכן החליטו על הקמת ועדת-שוחט, על מנת לבדוק את מכלול הבעיות בהשכלה הגבוהה.

ואסל טאהא: כאילו שהכול קשור בהעלאת שכר הלימוד, תוך התעלמות מוועדה שהוקמה לפני כן, ועדת-וינוגרד, שהמליצה על הורדת שכר הלימוד כמעט בחצי.

ואסל טאהא: את זה בכלל לא מזכירים, אלא ממשיכים בגזירות קשות, ומדברים על כך שכדי להעלות את רמת הלימודים בהשכלה הגבוהה צריך להעלות את שכר הלימוד.

ואסל טאהא: זאת במקום שהממשלה תגיד שכדי להעלות את רמת הלימודים היא תשקיע יותר ויותר בהשכלה הגבוהה, בסטודנטים.

ואסל טאהא: מי שבודק רואה שמדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, מפגרת אחרי המדינות המפותחות בהשקעה בסטודנטים, בהשקעה בהשכלה הגבוהה.

ואסל טאהא: למרות זאת באים ורוצים להעמיס על גב הסטודנטים, אשר פתחו במאבק צודק.

ואסל טאהא: אני מאחל להם הצלחה במאבקם.

ואסל טאהא: אנחנו מזדהים אתם במאבקם הצודק נגד העלאת שכר הלימוד, מפני שאלה שנפגעים גם מההעלאה הזאת הם הסטודנטים העניים, המשפחות החלשות, העניות, שממילא סובלות מכל הגזירות שהן תוצאה של המדיניות הכלכלית של הממשלה.

ואסל טאהא: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חוזר ומדגיש שאנחנו מזדהים עם מאבקם של הסטודנטים נגד העלאת שכר הלימוד.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, הנקודה השנייה שאני רוצה להדגיש - לאחר סיכום הביקור של שרת החוץ האמריקנית קונדוליסה רייס אני רוצה להדגיש כמה דברים.

ואסל טאהא: בסיכום ששמענו אין חדש.

ואסל טאהא: לא מבשרים דבר חדש.

ואסל טאהא: לפי דעתי, היא באה כדי לאזן את מה שקורה בעירק על-ידי הצבא האמריקני הכובש.

ואסל טאהא: היא רוצה להיכנס למזרח התיכון כדי לקדם את התוכניות של ארצות-הברית במזרח התיכון באמצעות כניסה ישירה מהשער הפלסטיני, כדי להראות לערבים שהנה אנחנו רציניים, אנחנו נפגשים עם אבו-מאזן, כאילו הפגישה אתו היא המטרה, הנושא.

ואסל טאהא: כאילו הפגישה עם אבו-מאזן זה הנושא.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה לא הנושא.

ואסל טאהא: הפגישה לא שינתה ולא תשנה את מה שקורה בשטח.

ואסל טאהא: המצור נשאר מצור, מדיניות ההרעבה נמשכת, החיסולים נמשכים, הכיבוש נמשך.

ואסל טאהא: אז לא מדברים על סיום או על נסיגה מהערים, על נסיגה מאזורים, על הרחבת הרשות, על הורדת מחסומים כפי שהובטח ולא הורדו.

ואסל טאהא: בסופו של דבר הכול משקרים לכולם ואין חדש לא בביקור ולא במסיבות העיתונאים שעשו, אם זה ברמאללה, כאן בירושלים או ברבת-עמון.

ואסל טאהא: אין חדש, אין כלום, רק דבר אחד הוכח בביקור הזה - שממשלת ישראל הפכה להיות כלי רך בידי ארצות-הברית.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זו הפעם הראשונה שממשלה בישראל כל כך חשופה להשפעה האמריקנית, עד שהפכה לכלי של ארצות-הברית במזרח התיכון והיא שותפה להעמקת העימות העדתי, אם זה בלבנון, בעירק או כאן, בין הפלגים השונים בפלסטין.

ואסל טאהא: רציתי להזכיר לראש הממשלה, לחברי הממשלה, לחברי הכנסת, שישראל חיה בשכנות לסוריה ולא בשכנות לקליפורניה ולא בשכנות לפלורידה.

ואסל טאהא: היא חיה בשכנות ללבנון, היא חיה בשכנות לפלסטין, היא חיה במציאות המזרח-תיכונית, ועליה להגיש תוכניות שתואמות את הסיטואציה הזאת.

ואסל טאהא: בלעדי תוכנית לשלום אמת והידברות ישירה עם כל מי שרוצה לדבר - עם סוריה, עם לבנון, עם הפלסטינים - כדי לסיים את הכיבוש ולפתור את כל הבעיות, בלי זה אין חדש, הכול יישאר דיו על נייר ודיבורים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים - חבר הכנסת מגלי והבה, במקום חבר הכנסת בן-ששון.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, לאחר ששמעתי את הדובר הקודם מתייחס למצב - - -

דליה איציק: אדוני המזכיר, נא לצלצל.

דליה איציק: חברי הכנסת, לא מדברים.

קריאה: האופוזיציה כאן.

דליה איציק: גם מהאופוזיציה אני לא רואה מספיק אנשים.

דליה איציק: בדרך כלל האופוזיציה מפילה ממשלה.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, הדובר הקודם תיאר בסוף דבריו את המצב בשטחים, רק שהוא שכח לומר שהממשלה הזאת קמה על העיקרון של יציאה מרצועת-עזה ועל הרצון להמשיך בתהליך השלום.

מגלי והבה: פונו יישובים ובסיסים ולא נשאר אף חייל ישראלי אחד ברצועת-עזה.

מגלי והבה: אבל מה קיבלנו בדרום?

מגלי והבה: יותר "קטיושות" לטווח קצר או ארוך, יותר פגיעה באזרחים.

מגלי והבה: זה שאנחנו צריכים לבוא ולסנגר על אנשים שלא מכירים במדינת ישראל, שלא רוצים לדבר עם מדינת ישראל - הרי יש שלושת העקרונות שה"חמאס" מדבר עליהם, כמו אי-הכרה בקיומה של מדינת ישראל.

מגלי והבה: הם אפילו לא מכירים במה שסוכם בין מדינת ישראל לרשות הפלסטינית.

מגלי והבה: הם המשיכו לפעול באמצעות טרור נגד מדינת ישראל, נגד אזרחים ישראלים.

מגלי והבה: אני מצפה, כשבאים ומדברים על המצב הביטחוני ורוצים לתאר אותו, להיות הוגנים ואובייקטיביים, וכשאנו מדברים על אובייקטיביות, צריך לומר ולבקר את אלה שחושבים שהם משרתים את העם הפלסטיני.

מגלי והבה: הם לא משרתים את העם הפלסטיני אלא גורמים לו נזק, כי המטרה היא להגיע להסדר שלום ולהגיע להסכם ולא לאגור נשק ומיליוני דולרים שנכנסים בדרך זו או אחרת ולהתחזק ולהתחמש ולהיות שליחים בידי "חיזבאללה" או בידי אירן למען קיום ושחרור פלסטין.

מגלי והבה: זה לא עובד, יש לומר את הדברים.

מגלי והבה: לשמחתי, גם שומעים אותנו כל הצדדים בכל המקומות.

מגלי והבה: זה שהיום נשפך שם דם פלסטיני, פלסטינים הורגים פלסטינים, זה לא אשמת ישראל ולא תושבי ישראל אשמים במה שקורה שם.

מגלי והבה: לכן, כשמדברים על מפגשים שמטרתם ליישר את ההדורים, למצוא את המשותף, כיצד ניתן לחזור לתהליך מדיני, כיצד ניתן להניע תהליך מדיני - את זה יש לעודד ולברך, ולא להמשיך ולומר אותם דברים שגם הציבור לא רוצה לשמוע אותם.

מגלי והבה: זה שיש מפלגות שקמות רק על בסיס הדברים האלה, המפלגות האלה יודעות שאם לא ידברו כך, אין להן זכות קיום.

מגלי והבה: מי שרוצה לסייע, עליו לומר כיצד לקרב, כיצד להביא להבנות, ולא לעודד את אלה שלא רוצים בקיום המדינה הזאת.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, לגבי הדוח של "מוסאוא", אין ספק שנעשתה בו עבודה טובה, במאבק שיהיה שוויון זכויות בכל התחומים שהיה בהם קיפוח של המגזר הערבי לאורך כל השנים.

מגלי והבה: אך בדוח שכחו לקחת את הנתונים הקיימים ואת הפירוט של הביצוע והיישום של תוכניות הממשלה הזאת, שכן אנו מדברים על 932 מיליון ש"ח שבאים להיטיב עם האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, עם הרשויות, עם התשתיות.

מגלי והבה: התוכנית מתייחסת לנושאים שראשי הרשויות ביקשו שיסייעו בהם.

מגלי והבה: אי-אפשר לתקן במשך שנה מה שלא תוקן שנים רבות, אבל יש גם להודות על כך שיש תקציב של 932 מיליון, שיודעים מאיפה הכסף הזה, מאיזה סעיף תקציבי, ולאן מיועד הכסף הזה.

מגלי והבה: אני מסתובב, חברי מסתובבים עם ראשי הרשויות, השרים מסתובבים אצל ראשי הרשויות מהמגזר ומראים תוכניות שבאות לפתור בעיות שלאורך שנים אנו סובלים מהן.

מגלי והבה: אי-אפשר שלא להודות באמת.

מגלי והבה: היה היום דיון בנושא בוועדת הכספים, וועדת הכספים כולה התגייסה.

מגלי והבה: אחרי שהקבינט הכלכלי בראשות ראש הממשלה ישב ב-5 בפברואר וידון בנושאים אלה, לאן הכסף הזה מופנה ומה יעדיו, יציגו את זה לוועדת הכספים.

מגלי והבה: נפקח ונראה שתוכניות אלה מיושמות ולא יהיו רק על הנייר, וכאן מתחייבים גם שיתוף פעולה של הרשויות שיכינו תוכניות וגם המעקב שלנו כוועדת הכספים אחרי פעילות הממשלה, המשרדים שיבצעו ויתקנו את העוולות ששנים רבות לא נגעו בהן.

מגלי והבה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: לא מדברים ביציע.

דליה איציק: אני אוציא ואשלול אישור כניסה ביציע, בצד שמאל.

דליה איציק: אנו עוברים לשלב ההצבעה, שלוש הצבעות נפרדות.

דליה איציק: תחילה אנו מצביעים על הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בשל חילול שבת המוני ברכבת ישראל.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, אנו מצביעים.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 21 נגד – 57 נמנעים – 14 הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה לא נתקבלה.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה נוספת - הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בשל כוונתה להעלות את שכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 33 נגד – 55 נמנעים – אין הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, גם הפעם ההצעה נדחתה.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה שלישית, על הצעות סיעות מרצ - רע"ם-תע"ל - חד"ש - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל התנהלותה בתחום המדיני, הכלכלי והחברתי.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות מרצ - רע"ם-תע"ל - חד"ש - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – 58 נמנעים – 3 הצעת סיעות מרצ - רע"ם-תע"ל - חד"ש - בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון נדחתה: 58 נגד, 28 בעד, נמנעים - 3.

אהוד אולמרט: 59 נגד.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: תתחלק אתי אחר כך במשכורת.

הצעת חוק-יסוד: ["דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 5133.

הצעת חוק-יסוד: ]

דליה איציק: הנושא הבא: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון) (מספר חברי הממשלה), של חברי הכנסת גדעון סער וראובן ריבלין.

גדעון סער: אלקטרונית.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 78 נגד – 7 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון) (מספר חברי הממשלה) לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת בזאת שהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון) (מספר חברי הממשלה) התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דליה איציק: התוצאה, כפי שאתם רואים, בעד – 78, נגד – 7, נמנע אחד.

יורם מרציאנו: יש לי בעיה בלוח.

דליה איציק: תגיד למזכיר.

דליה איציק: אתה כבר חבר כנסת ותיק.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ב, עמ' 2036.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הנושא הבא: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט להסיר מסדר-יומה של הכנסת את הצעת חוק הממשלה (תיקון - דיווח על מצב רפואי), של חבר הכנסת דני נוה.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ועדת החוקה, חוק ומשפט החליטה בישיבתה ביום י"ח בטבת תשס"ז, 8 בינואר 2007, על-פי סעיף 138(ב) לתקנון הכנסת, להציע לכנסת להסיר מסדר-יומה את הצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על מצב רפואי), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת נוה.

מנחם בן-ששון: לפי הצעת החוק, ראש ממשלה מכהן יחויב לעבור בדיקה תקופתית ולדווח לציבור על מצבו הרפואי מעת לעת - - -

דליה איציק: ממש לא מקשיבים לך.

מנחם בן-ששון: לפי הצעת החוק של חבר הכנסת נוה, ראש ממשלה מכהן יחויב לעבור בדיקה תקופתית ולדווח לציבור על מצבו הרפואי מעת לעת, על מנת לממש את זכות הציבור לדעת מהו מצבו הרפואי של מי שניתנה לו הסמכות לנהל את ענייני הממשלה.

מנחם בן-ששון: ועוד הוצע, כי גם אדם שמתמודד בבחירות על תפקיד ראש ממשלה יחויב בביצוע בדיקה רפואית ובפרסום התוצאות 30 ימים בטרם הבחירות.

מנחם בן-ששון: הוועדה דחתה את הצעת החוק מן הנימוקים הבאים: לפי חוות הדעת שעמדו בפני הוועדה, מצאה הוועדה כי פרסום הנוגע למצב בריאותו של נבחר ציבור ללא הסכמתו הוא פגיעה בזכותו החוקתית לפרטיות ופגיעה בפרטיותו המוגנת על-פי חוק הגנת הפרטיות.

מנחם בן-ששון: עוד עמדה בפני הוועדה עבודתו של צוות מרכז המחקר של הכנסת.

מנחם בן-ששון: מרכז המחקר בדק ב-25 מדינות מן העולם.

מנחם בן-ששון: בכל אחת מ-25 המדינות – אוסטריה, איטליה, איסלנד, אנדורה, אסטוניה, ארצות-הברית, ארמניה, בלגיה, בריטניה, גרמניה, דנמרק, יוון, לטביה, נורבגיה, ניו-זילנד, סרביה, פולין, פורטוגל, פינלנד, קנדה, קרואטיה, רומניה, רוסיה, שבדיה ושווייץ – לא קיים הסדר כאמור בחוק או נוהג מחייב.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת בן-ששון, יש מדינה שכן קיים בה?

מנחם בן-ששון: אינני יודע.

מנחם בן-ששון: אבל במהלך הישיבה הודיעה נציגת משרד ראש הממשלה, כי בעקבות אירוע שעבר ראש הממשלה לשעבר מר שרון מכינים עתה במשרד ראש הממשלה טיוטה, שלפיה תוקם ועדה ציבורית של מומחים מתחום הבריאות שייעצו לראש הממשלה כיצד לטפל בעצמו על מנת לשמור על בריאותו.

מנחם בן-ששון: כן תמליץ הוועדה באיזה אופן ראוי שראש ממשלה ידווח לציבור על מצב בריאותו.

מנחם בן-ששון: חברי חברי הכנסת, השילוב של פתרון בעיה מצד אחד, ומצד שני של פגיעה בזכות חוקתית, ומן הצד השלישי עולם הספקולציות שליוו בזמנו את פרשנויות הרופאים כשראש הממשלה לשעבר, מר שרון, היה מאושפז, הביא את הוועדה למסקנה שיש להסיר את הצעתו של חבר הכנסת נוה מסדר-היום.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מזמין את בעל הצעת החוק, חבר הכנסת דני נוה.

אמנון כהן: בבקשה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה, ברשות היושב-ראש, לפנות קודם כול באופן אישי לראש הממשלה, מהטעם הפשוט שאני יודע שלראש הממשלה אין מה להסתיר בכל מה שנוגע למצבו הרפואי.

דני נוה: ראינו, אני זוכר, רק לפני זמן קצר את ראש הממשלה מקיים את הג'וגינג היומי במסגרת תשדירי התעמולה בטלוויזיה.

דני נוה: ראש הממשלה, ברוך השם – מצבו הבריאותי בסדר.

אהוד אולמרט: - - - ריצה במעלה החומה הסינית ב-15 מעלות מתחת לאפס.

דני נוה: אדרבה ואדרבה, אדוני ראש הממשלה.

דני נוה: אני מאחל, כמובן, לראש הממשלה בריאות טובה ואריכות ימים.

רוני בר-און: זה גם עונה לזיכרון?

דני נוה: אני רוצה לומר לך, אדוני ראש הממשלה, שאני תמה – ואני לא יודע אם זה על דעתך – על ההתגייסות הזאת של הממשלה להפיל הצעת חוק נכונה וראויה, שלא באה ממקום פוליטי, לא באה ממקום קנטרני ונגחני, לא באה מאיזו זווית מפלגתית.

דני נוה: היא באה מזווית עניינית.

דני נוה: יש מקרים שקרו בישראל, של ראשי ממשלה שסבלו מבעיות רפואיות קשות שהפריעו לתפקודם, והדברים האלה הוסתרו מהציבור.

דני נוה: מייד אומר מה הדוגמאות הללו.

דני נוה: אני לא מעלה על דעתי שיש דברים שראש הממשלה הנוכחי מסתיר מהציבור, ולכן אני תמה על ההתנגדות של הממשלה ועל ההתגייסות הזאת של יושב-ראש ועדת החוקה ביעילות יוצאת דופן.

דני נוה: בשבוע שעבר הוועדה דחתה, היום הוא כבר במליאה כדי להפיל את ההצעה הזאת, כשיש לו עוד עשרות הצעות במגירה שהוא לא הביא אותן לפה, ופתאום אצה לו הדרך להפיל את זה, והוא גייס את הקואליציה.

דני נוה: יש פה משהו תמוה, מוזר ולא ראוי.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, אני מסתכל על השעון, אני מקווה שתאפשר לי פריווילגיה מעבר לשלוש הדקות, כמי שהגיש את ההצעה הזאת.

אמנון כהן: תשתדל להיכנס לזמן.

דני נוה: אני אשתדל, אבל זה בלתי אפשרי.

דני נוה: אני בכל זאת הגשתי את ההצעה.

ראובן ריבלין: יש לו זמן כמו בקריאה ראשונה.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, העניין הוא באמת לא רק עניין ישראלי.

דני נוה: בוועידת יאלטה, ב-1945, ניגש נשיא ארצות-הברית רוזוולט לביתן שבו שהה ראש ממשלת בריטניה אז, וינסטון צ'רצ'יל.

דני נוה: רוזוולט הקדים ברבע שעה לפגישה, והוא מצא את צ'רצ'יל יוצא מהאמבטיה, עירום כביום היוולדו.

דני נוה: רוזוולט היה כמובן נבוך מהמעמד הזה שהוא נתקל בו, ואז אמר לו צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה: The British Prime Minister has nothing to hide from the American President.

דני נוה: ובעברית, כמובן: לראש ממשלת בריטניה אין מה להסתיר מנשיא ארצות-הברית.

דני נוה: מה שהם לא סיפרו, לא וינסטון צ'רצ'יל ולא רוזוולט, הוא שלשניהם היה הרבה מאוד מה להסתיר מהציבור שלהם, משום שווינסטון צ'רצ'יל, כפי שחשף רופאו האישי כעבור כמה שנים, לאחר פטירתו, סבל מבעיה קשה מאוד של אלכוהול שהשפיעה על תפקודו במצבים לא מעטים, ורוזוולט נפטר נדמה לי שבועיים לאחר ועידת יאלטה, וידוע שתוך כדי הוועידה ביאלטה הוא סבל מבעיות רפואיות קשות, שללא ספק הפריעו לתפקודו, ומי יודע כיצד סטלין ניצל זאת באותם ימים ובאותן שעות כדי להעביר את ההחלטות שהשפיעו על גורל העולם הרבה מאוד שנים לאחר מכן.

דני נוה: גם אצלנו, אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה המנוחה גולדה מאיר סבלה, לפי השמועות, ממה שנקרא סרטן בלוטות הלימפה.

דני נוה: היא הגיעה לבית-החולים "בילינסון" בשעת בוקר מאוד מוקדמת, בחשכה, ויצאה משם אחרי שהיא קיבלה את הטיפול, בלי שאף אזרח נתקל בה וכדי להסתיר זאת מן הציבור.

דני נוה: ראש הממשלה המנוח מנחם בגין סבל גם הוא מבעיות רפואיות קשות.

דני נוה: היו דיווחים על כך שהוא עבר אירוע מוחי בשנת 1979, ובעיות אחרות שלא דווחו לציבור, בעיות רפואיות שהפריעו בצורה משמעותית לתפקוד של אותם ראשי ממשלה.

דני נוה: אני לא רוצה להזכיר את מה שידוע ונמצא יותר טרי בזיכרון של הציבור, וזה מה שעבר על ראש הממשלה אריאל שרון, לא רק מאז שהוא אושפז בבית-החולים "הדסה", אלא גם דברים שאולי היו לפני אשפוזו בבית-החולים "הדסה" ואולי לא דווחו באופן מלא לציבור.

דני נוה: אני חושב שכל אזרח במדינה, כל אמא וכל אבא, אומרים לעצמם שהם היו רוצים לדעת שראש ממשלה, שאולי מחר בבוקר שולח את הילדים שלהם למלחמה, לא סובל מבעיות רפואיות שמשפיעות על התפקוד שלו.

דני נוה: אגב, כפי שסוכם ביני ובין הייעוץ המשפטי של ועדת החוקה, ולצערי הדבר הזה לא נאמר על-ידי יושב-ראש הוועדה, הסכמתי להתאים את ההצעה שלי לרצונות שעלו גם מהייעוץ המשפטי של הוועדה וגם ממשרד המשפטים, קרי, שלא כל בעיה רפואית תדווח, שתהיה ועדה מקצועית שתקבע אילו נושאים רפואיים ידווחו, כשברור שהכוונה היא לנושאים רפואיים אקוטיים שיכולים להשפיע על תפקודו של ראש ממשלה.

דני נוה: כי בצדק נאמר פה, שיש פה עניין הזכות לפרטיות או צנעת הפרט.

דני נוה: אבל מול זה יש זכות הציבור לדעת אם לראש הממשלה, למנהיג הלאומי שלהם, יש בעיה רפואית שמשפיעה על התפקוד שלו.

דני נוה: וכל מי שהולך ורץ לעמדת מנהיגות לאומית כדי להנהיג את המדינה שלנו יודע וצריך לדעת שמשהו מהפרטיות שלו, או מהזכות שלו לפרטיות, ייפגע.

דני נוה: כל אלה שמדברים על צנעת הפרט ועל הזכות לפרטיות – מה קורה היום?

דני נוה: המצב היום הוא הרבה יותר גרוע.

דני נוה: כי איזה מידע מתפרסם?

דני נוה: איזה עיתונאי חרוץ, שמשיג איזה מידע, לפעמים מידע חלקי, לפעמים מידע סלקטיבי ולא מדויק, ורצות ספקולציות ושמועות וידיעות לא נכונות.

דני נוה: מה יותר ראוי ונכון, גם מבחינת צנעת הפרט והזכות לפרטיות, מכך שהדברים יפורסמו בצורה מסודרת, על-ידי ועדה מקצועית אובייקטיבית, שתגדיר מראש אילו פרמטרים רפואיים יפורסמו?

דני נוה: ולא כל בעיה רפואית שולית, אלא באמת רק אותן בעיות רפואיות שיכולות להשפיע על התפקוד של ראש הממשלה או של המנהיג.

דני נוה: יכול מישהו לשאול, לשם מה חקיקה, והתשובה על כך מאוד פשוטה.

דני נוה: ההיסטוריה שלנו מלמדת, לרבות ההיסטוריה של הימים האחרונים ממש, שאם אין חקיקה, אף מנהיג לאומי לא מתנדב לוותר על צנעת הפרט שלו ועל זכותו לסודיות רפואית מלאה.

דני נוה: לכן נדרשת כאן חקיקה, כדי שתיקבע כאן נורמה שתאפשר לכל אזרח במדינה, וגם לחברי הכנסת שיושבים כאן, שצריכים להידרש להצבעות כאלה ואחרות של אי-אמון בממשלה או בראש הממשלה, לדעת אם חלילה יש בעיה, ואם יש בעיה, זכות הציבור לדעת מהי.

דני נוה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני קורא לראש הממשלה להמליץ לממשלתו ולקואליציה שלו להסיר את התנגדותם - - -

צבי הנדל: התיק הרפואי שאתה מדבר עליו כולל את כל התיקים?

דני נוה: חבר הכנסת הנדל, אני באמת לא רוצה לערב מין בשאינו מינו.

דני נוה: בנושא הזה, בניגוד לממשלה, אני רוצה להיות ענייני, ולומר לממשלה - אלא אם כן באמת יש משהו שאני לא מעלה על דעתי שיש לכם להסתיר; אבל אם אין לכם מה להסתיר, ואני לא מעלה על דעתי שלראש הממשלה יש מה להסתיר – תמכו בהצעת החוק הזאת והסירו את ההתגייסות המוזרה והתמוהה הזאת להסיר את הצעת החוק.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נרשמו כמה חברי כנסת.

אמנון כהן: אנחנו ניתן לכל אחד, בקצרה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה; שלוש דקות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי ראש הממשלה, שאני רואה שכבר מתרגל את הספסלים של חברי הכנסת, כנסת נכבדה, האמת היא שדי השתאיתי מההתגייסות נגד הצעת החוק של חבר הכנסת דני נוה.

גדעון סער: מה יש להתנגד להצעת חוק שהעניין שלה הוא חשיפת מצב בריאותי של אדם שמבקש את אמון הציבור לכהן כראש הרשות המבצעת?

גדעון סער: הרי בסופו של דבר, הדבר הזה הוא הגיוני.

גדעון סער: אני גם מכיר את ידידי חבר הכנסת דני נוה – הוא היה מוכן ללכת יד ביד.

גדעון סער: הוא הגיע להבנה עם הייעוץ המשפטי של הוועדה והיה מוכן להגיע להצעה מוסכמת והגיונית.

גדעון סער: כאשר אני רואה את ההתגייסות הזאת של הממשלה, אני שואל: האם כבר הגעתם לתוכנית מדינית מוסכמת על כל פלגי הממשלה, על שר הביטחון ועל שרת החוץ?

גדעון סער: האם כבר הגעתם לתוכנית מדינית מוסכמת על שר הביטחון ועל השר לאיומים אסטרטגיים?

גדעון סער: הרי כל אחד נפגש עם מזכירת המדינה האמריקנית ומבטא עמדה מדינית שונה, תוכנית ביטחונית אחרת, המלצה אסטרטגית סותרת.

גדעון סער: בעצם, אין דבר אחד בשום דבר ועניין אשר מקרין כלפי הציבור את התחושה ואת הידיעה שיש ממשלה שמתכוונת למשול.

גדעון סער: יש הצעה למינוי שר מטעם מפלגה בקואליציה – לא מביאים את זה לממשלה.

גדעון סער: בעיתונים אתה קורא שאולי גם בשבוע הבא לא יביאו את זה לממשלה - מינוי של שר על-פי הסכם קואליציוני, על-פי דבר שהוא ברור כאשר מפלגה מתפקדת בחסר.

גדעון סער: משחקים עם זה.

גדעון סער: מחכים לאיזה שבץ-נא, כאילו כל הבעיות האחרות פתורות, כל הדברים האחרים כבר בסדר.

גדעון סער: בזה מתעסקים, בזה מתרכזים.

גדעון סער: ואני מציע גם לממשלה ולקואליציה: הנה, אתם מביאים לכאן תיכף את צו האזרחות.

גדעון סער: אני כבר מודיע לכם, אדוני שר הפנים, שסיעת הליכוד תצביע בעד ההצעה שאתה מביא, כאופוזיציה אחראית, פטריוטית, על-פי שיקולים ענייניים, על-פי גישה עניינית.

גדעון סער: אבל, למען השם, תגלו גם אתם פעם אחת גישה עניינית.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה; שלוש דקות.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת, השרים, יש פעמים שאנחנו דנים בחוק שמתייחס לאנשים אשר אנחנו יכולים להסתכל עליהם פנים אל פנים, ויש הרגשה קשה מהטעם שמא אנחנו נכנסים לצנעת הפרט.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

אמנון כהן: חבר הכנסת מרציאנו.

ראובן ריבלין: כאשר אנחנו מדברים על הצעת חוק המדברת בשקיפות לגבי אדם העומד בראש המערכת במשטר הדמוקרטי שלנו, וראש הממשלה, ברוך השם, איש בריא - - -

אמנון כהן: חברת הכנסת קולט.

ראובן ריבלין: - - - אין לנו כל בעיה לדון בחוק - לא לגופו של ראש הממשלה אלא לגופו של החוק, משום שברוך השם ראש ממשלתנו הוא בריא כארי.

ראובן ריבלין: ואני שואל אתכם: האם לא מן הראוי שבמשטר כמו זה שנהוג אצלנו, שקיפות בריאותו של ראש הממשלה תהיה דבר שהוא באינטרס של כל אחד ואחד מאזרחי המדינה?

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים במצב שבו יכולות להתקבל יום-יום החלטות כאלה ואחרות הנוגעות לכל אחד ואחד מאתנו.

ראובן ריבלין: אולי הפסגה של הביטוי הדמוקרטי היא בכך שאנחנו באים ואומרים: אין לנו סודות מבוחרינו, שאנחנו נציגיהם.

ראובן ריבלין: אין לנו סודות מהם.

ראובן ריבלין: שהרי אם, חלילה, יהיו סודות – הדבר לא ראוי.

ראובן ריבלין: ואני חשבתי באמת שכאשר הכנסת העבירה בקריאה טרומית את הצעת החוק, היא לא עשתה זאת בגלל כשל של הקואליציה לגייס רוב נגד, אלא משום שהיא חשבה שצריך לבחון את העניין.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת החוקה בוודאי קיבל את רשימת אותן מדינות אשר בהן לא נהוגה אותה שקיפות, שכל כך חיונית למדינה כמו זו שלנו ובמצבנו.

אביגדור יצחקי: כל המדינות הנאורות לא יודעות את זה?

אביגדור יצחקי: רק מדינת ישראל?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: מה זה "לא מצאו"?

ראובן ריבלין: אם תיגש לממ"מ - - -

מנחם בן-ששון: - - -

אמנון כהן: תנו לו לסיים.

ראובן ריבלין: שמעתי על 29 מדינות.

ראובן ריבלין: כאשר נשאל יושב-ראש ועדת החוקה, שהערכתי אליו רבה, אם ידוע לו באילו מדינות כן מקובל אותו כלל - אם כי ישראל נפרדת מהעמים בגלל הבעיות המאוד מיוחדות שלה.

ראובן ריבלין: הואיל וזמני הולך ותם, אני בהחלט חושב שאולי כדאי לבוא ולראות באילו מדינות נאורות כן קיימת שיטה זו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחקי, אני מעריך את ידיעתך הרחבה ביותר, אבל נדמה לי - - -

אביגדור יצחקי: זה לא ענייני, זה לא נכון - - - בכל פעם שיגרד את האוזן - - -

אמנון כהן: יושב-ראש הקואליציה, אתה מאריך לנו את העבודה.

ראובן ריבלין: כדאי שיושב-ראש הקואליציה יבקש את רשות הדיבור ויעלה לכאן, כדי שיוכל גם הוא להביע את דעתו בעניין זה ולהשכיל אותנו מדוע הדבר הזה פסול.

ראובן ריבלין: אני חושב שהדבר הזה ראוי, ועוד יותר במדינה כמו שלנו.

ראובן ריבלין: גם אם היינו בדד בעולם בעניין זה, מה יותר טוב מלהיות אור לגויים, להיות שקופים לחלוטין בקשר לבריאותם של מנהיגינו?

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת מיקי איתן, בבקשה; שלוש דקות ולא שנייה יותר.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת צבי הנדל.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השאלה שהדיון הזה מעורר היא למי ולמה מחויבים חברי הכנסת.

מיכאל איתן: כי הדילמה האמיתית שעומדת כאן היא מצד אחד פרטיותו של ראש ממשלה, שהוא אדם ויש לו זכות לפרטיות; מצד שני, סדרי ממשל תקינים – לא רק זכות הציבור לדעת אלא מניעת מצב שבו ראש ממשלה שנבצר ממנו למלא את תפקידו מנוהל על-ידי עובדי לשכתו ואף אחד לא יודע על כך.

מיכאל איתן: הם כותבים: ראש הממשלה אמר וראש הממשלה עשה, ויש דובר והכול מתנהל.

אביגדור יצחקי: איפה יש דבר כזה?

מיכאל איתן: אז עומד מצד אחד עיקרון דמוקרטי של מידע חשוב, חיוני לחברי כנסת, לשרים, לציבור, ומצד שני – פרטיות של ראש הממשלה.

מיכאל איתן: למה הכנסת מחויבת, לאינטרס הרחב או לאינטרס הצר?

מיכאל איתן: אנחנו יכולים להגיד שזה תמיד ככה, כשיש עניין של פרטיות זה עניין של אחד, והגילוי זה עניין של רבים.

מיכאל איתן: אז איך נשמור על הפרטיות?

מיכאל איתן: התשובה פשוטה.

מיכאל איתן: אותו ראש ממשלה, שאתם כל כך דואגים לפרטיותו, כאשר הוא רוצה הוא רץ וקורא מייד לעדה שלמה של צלמים ואנשי ציבור, שמראים לנו איך הוא בכושר נהדר.

מיכאל איתן: ואם הוא לא כל כך טוב בריצה הוא מזמין את הצלמים להראות איך הוא נוסע בטרקטורון וקופץ ועולה, ובאיזה כושר נהדר הוא.

מיכאל איתן: ואם הוא לא טוב לא בזה ולא בזה, מסתפקים מדי פעם בפעם בביולטינים שאומרים: מצבו הבריאותי נהדר ומצוין וכו' וכו'.

מיכאל איתן: צריך להחליט, חברים יקרים.

מיכאל איתן: אם באמת הפרטיות יותר חשובה, אז היא גם חשובה לכך שראש הממשלה לא צריך לדבר בכלל על בריאותו.

מיכאל איתן: אבל לא יכול להיות שאנחנו, הפוליטיקאים, כל פעם שמתחשק לנו אנחנו חושפים את עצמנו ואת תכונותינו החיוביות, וכשבא מישהו לדבר על משהו שלילי, אנחנו אומרים: רגע אחד, פרטיות.

מיכאל איתן: זה לא פרטיות, זה פשוט עיוות של הדמוקרטיה.

מיכאל איתן: אבל הדבר הכי מדהים זה - על מה חברי הכנסת מגינים, את מי הם מייצגים פה?

מיכאל איתן: הרי זה לא עניין מפלגתי, זה לא עניין אישי, זה אינטרס שהממשלה, בצורה אוטומטית כזאת, מעבירה דרך הקואליציה, וזה כאילו עניין של הממשלה.

מיכאל איתן: אבל אנחנו חברי כנסת, אנחנו לא עובדים אצל הממשלה, אנחנו עובדים אצל הציבור.

מיכאל איתן: שמעתי את האמירה הזאת ש-25 מדינות לא.

מיכאל איתן: אני מוכן להמר: התהליך הדמוקרטי בעולם הוא תהליך של חשיפה, של גישה יותר ישירה לאמצעי התקשורת, והנורמה הזאת, שראש ממשלה הוא במצב של נבצרות, שהוא חולה במחלה והציבור לא ידע אם היא מגיעה לרמת נבצרות, חברי הכנסת לא ידעו - במיוחד במדינה כמו ישראל, שיש בה הכרעות קשות מאוד והרבה מונח על כתפיו - אני חושב שזה לא לעניין.

מיכאל איתן: ההחלטה, גם של הקואליציה וגם של הממשלה בעניין הזה, היא שגויה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, שרים, חברות וחברי כנסת, האמת, הנקודה הכי חשובה ממה ששמעתי עד עכשיו היא שלכאורה זה לא נושא פוליטי.

צבי הנדל: זה חשוב לכולם באותה מידה, כי ראש הממשלה הוא פעם מהימין ופעם מהשמאל.

צבי הנדל: רק לא מזמן, שלא בטובתנו, הגענו למצב שהיה לנו ראש ממשלה במצב קשה בבית-חולים.

צבי הנדל: כל המדינה, לרבות אלה שהיום יצביעו אולי נגד, נזדעקו שחשוב שבמדינה דמוקרטית מתוקנת הציבור ידע לאשורו מה מצב בריאותו של ראש הממשלה, שנתון ללחצים, מקבל החלטות קשות ברגעים קשים.

צבי הנדל: ציבורית, בשיח הציבורי של אז, כשהמצב היה מאוד רגיש ומאוד לא סימפתי, מצאו כולם כוחות נפש למרות הכול להגיד את דעתם האמיתית.

צבי הנדל: אני לא מבין בדיוק מה השתנה עכשיו.

צבי הנדל: אני זוכר שכשהייתי ראש מועצה צעיר בגוש-קטיף נזדמן לי להיפגש עם ראש ממשלה, שמאוד אהבתי, לשיחה במשך שעה ארוכה בענייני צרות של האזור, והבנאדם נרדם באמצע הישיבה.

צבי הנדל: זה היה ממש מביך, וזה קרה לא פעם אחת.

צבי הנדל: כששאלתי את ראש הלשכה בדיסקרטיות - הם ידעו שאני לא שואל את זה מתוך שנאה או משהו כזה - אמרו לי שיש בעיה.

צבי הנדל: אז עם כל הכבוד, אנחנו יכולים להסתיר שיש סיטואציה קשה.

צבי הנדל: אסור לנו לרמות את עצמנו.

צבי הנדל: אין עניין שאני אדע או עם ישראל ידע אם יש בעיה כזאת או אחרת בקיבה של ראש ממשלה כזה או אחר.

צבי הנדל: יש עניין גדול שיהיו כללים מסוימים, שבהם הרופא או הצוות הרפואי ייתנו סקירה כללית, שידעו על מצבו לא בפרטי-פרטים; אנחנו לא רוצים לחדור לפרטיות.

צבי הנדל: לכן, אני מצטרף לחברים שדיברו על כך, אני לא מבין את ההתגייסות הזאת.

צבי הנדל: הבנתי שהיה בוועדת החוקה דיון מעמיק וארוך.

צבי הנדל: כל הנוכחים בוועדה, כך סיפרו לי, היו בעד החוק הזה.

צבי הנדל: אתה עשית גיוס של חברי קואליציה, שלא ישבו בדיון ולא שמעו על מה מדברים, וכך יצא רוב של הרגע האחרון.

צבי הנדל: לא הייתי שם, אז אני לא יודע, כך סיפרו לי.

צבי הנדל: אני לא מבין למה החוק הזה הוא כזה שצריך לעשות בו מחטף, אלא אם כן יש מה להסתיר.

צבי הנדל: אני שומע שכנראה אין מה להסתיר.

צבי הנדל: ברוך השם, יש לנו ראש ממשלה בריא.

צבי הנדל: יש לנו צרות אחרות אתו, לא בריאות.

צבי הנדל: לכן, אני מאוד מבקש מחברי אופוזיציה וקואליציה, וחזקה עלי שחבר הכנסת נוה, שכבר עבד בתיאום, גם בהמשך יעבוד בתיאום.

צבי הנדל: זה לא צריך להיות חוק קנטרני.

צבי הנדל: זה חייב להיות חוק מסודר, הכי ממלכתי שיכול להיות, בעצה אחת עם כל מי שמבין בעניין.

צבי הנדל: אבל שלא נגיע למצב שהציבור, אם יש דבר אחד שחשוב שהוא ידע, את זה נמנע מידיעתו.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת גלעד ארדן.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, הגמרא אומרת במועד קטן: "אמר רבא, בני חיי ומזוני לאו בזכותא תליא מילתא אלא במזלא".

נסים זאב: זאת אומרת, הבריאות של ראש הממשלה אינה תלויה בזכויות שלו, אלא במזל, וכולנו עדים שראש הממשלה שלנו הוא בר מזל, גם בבחירתו לראש הממשלה.

נסים זאב: אז על זה אין עוררין, שהוא גם בריא ושלם.

נסים זאב: לפי אותה הנחה ראש הממשלה הוא סופר-בריא, לכן כל הניסיון של אותם שרוצים לחוקק פה איזה חוק ולהוכיח שאולי בכל זאת ראש הממשלה לא בריא מספיק, לא יעזור להם שום דבר.

נסים זאב: אני מודיע לכם, הוא בריא ושלם.

נסים זאב: גם אם הוא יגיד שהוא לא מספיק בריא, לא אאמין לו.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, אני אומר לך את זה בשם התלמוד.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, תשמע עוד כמה רעיונות ונקודות חשובות בנושא הזה, שהעליתי גם בוועדת החוקה.

נסים זאב: אם היתה בחירה ישירה לראש הממשלה - אולי גם הסנדלר במחנה-יהודה רוצה לדעת אם ראש הממשלה שהוא בוחר בבחירה ישירה הוא בריא או לא בריא מספיק.

נסים זאב: אבל לא מדובר בבחירה ישירה.

נסים זאב: מי שבוחר את ראש הממשלה זה הקואליציה, ולכן הבריאות של ראש הממשלה תלויה רק בהרכב הקואליציה.

נסים זאב: היא לא תלויה בבריאות הפיזית שלו.

נסים זאב: אם יש קואליציה חזקה - הוא בריא ושלם.

מיכאל איתן: אולי צריך לפרסם את הדוח הרפואי של הקואליציה.

נסים זאב: אגיע גם לזה.

נסים זאב: אני מתפלא איך אפשר, כשיש איזה מחדל של הממשלה, לתלות את הכול במצב בריאותו של ראש הממשלה.

נסים זאב: כאילו כל שרי הממשלה הם בריאים ושלמים, הם לא צריכים בדיקה, הם מאה אחוז.

נסים זאב: כל הטעויות האפשריות הן רק בגלל בריאותו של ראש הממשלה.

נסים זאב: זאת אומרת שאם ראש הממשלה בריא, כל השיקולים וההחלטות של הממשלה הם נכונים, שקולים ובריאים כמו ראש הממשלה.

נסים זאב: למה להכניס את זה למין נישה כזאת צרה?

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, יש אנשים מאוד רגישים לבדיקות, וכאשר הם נבדקים, אוטומטית לחץ הדם שלהם עולה והם כבר לא בריאים.

נסים זאב: תארו לכם שבבדיקה עצמה יתגלה שאותו נבדק לא בריא באותם רגעים.

נסים זאב: לכן, הבדיקה לא משקפת את המציאות.

מיכאל איתן: בדיקת פוליגרף, לא לחץ דם.

נסים זאב: יכול להיות שרק בשעת הבדיקה, אולי מעצם הבדיקה, הוא קצת נרגש מעבר למצופה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גלעד ארדן, אחרון הדוברים, בבקשה.

אמנון כהן: יסכם את הנושא יושב-ראש הוועדה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי, אני חושב שמדובר בחוק ראוי, שעל הכנסת לתמוך בו.

גלעד ארדן: אבל הייתי ממליץ קודם כול לאדוני ראש הממשלה, כיוון שרבים כל כך מהנואמים ציינו פה את בריאותך, אני במקומך, הערב הייתי קודם כול שם שום באוטו, תולה חמסה, וביום חמישי הולך לדוג דגים.

גלעד ארדן: כל כך הרבה עין הרע עשו לך היום, אז באמת כדאי לומר שהחוק הזה חל על ראש הממשלה הבא.

גלעד ארדן: אנחנו נדון בו במנותק לגמרי מראש הממשלה הנוכחי.

אהוד אולמרט: כנגד אז זה יתמזג - - -

גלעד ארדן: זה נכון, אבל כאשר התחילו לדבר, הלכת לשבת ליד פרופסור ברזניץ, שהוא מומחה למצבי לחץ, ואנשים קצת נבהלו.

גלעד ארדן: זה יכול לקבל משמעויות.

רוני בר-און: יש חוות דעת - - -

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: כיוון שכך, גם אני מבקש לדון בחוק לא בהקשרים של ראש הממשלה הנוכחי, ולהסביר למה אני חושב שהחוק הזה ראוי.

גלעד ארדן: בואו נניח שיש ראש ממשלה תיאורטי, לא ראש הממשלה הנוכחי.

גלעד ארדן: הוא קם בבוקר ורואה ששרת החוץ שלו יוצאת עם תוכנית מדינית חדשה, שאפילו נכנעת לטרור עוד יותר מהתוכניות שהוא תמך בהן בעבר.

גלעד ארדן: אומרת אותה שרת החוץ: אם אתה תשתף אתי פעולה, אני אמשיך לכהן לצדך, ואם לא, אני אתמודד מולך.

גלעד ארדן: הרי ראש ממשלה כזה, יכול לחול שינוי במצב בריאותו.

גלעד ארדן: אני אתן דוגמה אחרת: נניח שקם אותו ראש ממשלה היפותטי בבוקר, ורואה בעודו בסין, ששר השיכון שלו אומר שהוא לא יודע לנהל, הוא לא מתייעץ, הוא לא יודע לעבוד והוא גורם נזקים למדינת ישראל.

גלעד ארדן: הרי גם זה דבר שיכול להעלות את לחץ הדם ולשנות את מצב הבריאות שלך.

גלעד ארדן: או, לדוגמה, ראש ממשלה שקם בבוקר ורואה ששר הביטחון שלו גם הוא יוצא עם תוכנית מדינית חדשה, והוא שולח לו ב-SMS הודעות על שרים שהוא רוצה למנות.

גלעד ארדן: זה עוד דבר שעשוי, או עלול חס וחלילה, לשנות את מצב בריאותו של אותו ראש ממשלה מכהן, כשכמובן אנחנו מדברים על ראש ממשלה היפותטי ולא על ראש הממשלה הנוכחי, ועוד כהנה וכהנה דוגמאות על שינויים שיכולים לחול במצב בריאותו, כאשר הוא פתאום קורא שבסיעתו אומרים שבגללו המפלגה עלולה להתרסק, או שהוא בונה איזו תיאוריה על נסיגות חד-צדדיות, ופתאום כל התיאוריה הזאת קורסת ומסתבר שזה גורם נזק עצום לביטחון ישראל.

גלעד ארדן: כל הדברים האלה שעלולים לקרות תוך כדי הכהונה יכולים להשפיע מאוד מאוד לרעה על מצב בריאותו של ראש הממשלה, כל ראש ממשלה.

גלעד ארדן: ולכן אני סבור, חברי חברי הכנסת, שאין ספק שראוי שהציבור ידע שאותו ראש ממשלה שהוא בחר ועברו עליו כל אותם אירועים קשים, פוליטיים וביטחוניים, לא ניזוקה בריאותו ברמה כזאת שהוא לא מסוגל יותר לנהל את מדינת ישראל, כפי שהיא ראויה שיהיה מי שינהל אותה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת גלעד ארדן.

גדעון סער: כעת יש בקשה של יושב-ראש הוועדה להשיב, ויש בקשה של המציע להשיב על יסוד העובדה שמדובר בפרוצדורה הדומה לקריאה ראשונה, לפי סעיף 139.

גדעון סער: על כן, אני קובע שאני אאפשר קודם למציע להשיב, ולאחר מכן יסכם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: - - -

גדעון סער: שלוש דקות לא יקרה דבר, אדוני השר.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת דני נוה.

מנחם בן-ששון: - - -

גדעון סער: להערכתי, אני לא יכול להגביל אותך.

משה שרוני: הצעירים חולים יותר מהמבוגרים.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אגב, אני משוכנע שמפלגת הגמלאים, אולי בגלל הרגישות המסוימת בעניין, בוודאי תתמוך בהצעת החוק הזאת.

דני נוה: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לקרוא פסקה קצרה ממאמר מרתק שכתב העיתונאי אלוף בן בעיתון "הארץ" לפני שבועיים-שלושה, אני מניח שחלק מחברי הכנסת ראו זאת: "בשנה האחרונה לכהונתו כראש הממשלה, שבה הנהיג את ההתנתקות מרצועת-עזה ואת 'המפץ הגדול' במפה הפוליטית, הראה אריאל שרון סימנים גוברים של דעיכה פיזית.

דני נוה: הוא התקשה ללכת.

דני נוה: באירועים שאליהם הוזמן, נמדדו המרחקים בקפידה.

דני נוה: בנסיעתו האחרונה לחו"ל, לעצרת האו"ם בספטמבר 2005, ספרו אנשיו את הצעדים בין חדרי הפגישות שבהם נועד ווידאו שלא יצטרך לעלות במדרגות.

דני נוה: כשבא אחרי שבוע ארצה לארוחת ערב בבית השגריר הבריטי, נאלץ שרון ללכת 64 מטרים, לפי מדידת המאבטחים, והגיע מתנשף ובקושי נושם" - ועוד תיאורים לא מעטים שיש פה.

דני נוה: כל זאת, כמובן, לפני האירוע שהביא לאשפוזו.

דני נוה: והמידע על קשייו הפיזיים של ראש הממשלה אריאל שרון, בוודאי המידע שמתייחס לתקופה הזאת, לא נמסר לציבור בצורה מסודרת.

דני נוה: אדוני היושב-ראש, זאת איננה רק עמדתי הפרטית.

דני נוה: ההסתדרות הרפואית, יושב-ראש ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית, פרופסור אבינועם רכס, כתב במאמר שפרסם: "בחברה הדמוקרטית והפתוחה רשאי כל אחד מאתנו לדעת, כי העומד בראש הפירמידה כשיר מבחינה רפואית, פיזית ונפשית לשאת בעול הכבד.

דני נוה: אין להטיל חובת גילוי זה על רופאו האישי של המנהיג ולהעמידו בניגוד עניינים בין חובתו למטופל מצד אחד לבין האחריות הציבורית מצד שני".

דני נוה: אני רוצה לומר לסיום, אדוני היושב-ראש, חשבתי על זה תוך כדי דיון פה, כאשר ההתנגדות הזאת של הממשלה ושל הקואליציה וההתגייסות הזאת היו מאוד מוזרות בעיני, חשבתי על כך שנהג אוטובוס, שבהגה שלו אנחנו מפקידים גורלות של אנשים שהוא מסיע אותם באוטובוס – אני לא רואה פה את שר התחבורה - מחייבים אותו על-פי חוק לעבור מבחני כשירות רפואית.

דני נוה: אז ראש ממשלה, שאנחנו מפקידים בידיו את החיים של כולנו, את ההגה של המדינה, מדוע מעמדו יהיה שונה?

דני נוה: אם הנורמה הנוהגת במדינת ישראל היתה שאין לנו היסטוריה של ניסיון להסתיר, הייתי שואל, למה להתערב בחקיקה, לא כל דבר צריך להביא בחקיקה.

דני נוה: אבל כשיש לנו, לצערנו הרב, שני ראשי ממשלה עם תרבות של הסתרת מידע מהציבור, ומידע חיוני לציבור, על פגיעה בתפקוד של ראשי הממשלה, שאולי השפיעה חלילה על כושר קבלת ההחלטות שלהם, אני תמה שבעתיים על ההתגייסות ועל ההתנגדות של הממשלה ושל הקואליציה להצעת החוק הזאת.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת דני נוה.

גדעון סער: כעת יסכם את הדיון יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

גדעון סער: בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, אני לא באתי לסכם את הדיון, אני רק רוצה לעשות סדר בדברים לא מדויקים שחברי כנסת אמרו כאן מעל הבמה.

מנחם בן-ששון: אתם יודעים, יש גבול לציניות ולרטוריקה.

מנחם בן-ששון: יש דברים שצריך לדעת אותם לאשורם.

מנחם בן-ששון: לא לקחנו 25 מדינות מקצה העולם, לא מצאנו אחרות.

מנחם בן-ששון: גם הסברתי בזמנו לחבר הכנסת נוה, שהדיון בהצעה שלו התעכב משום שחיפשנו מדינה שתיתן לנו מודל.

מנחם בן-ששון: אז אם אנחנו רוצים להתנהג אחרת ממדינות העולם, זה בסדר.

ראובן ריבלין: בארצות-הברית לא?

מנחם בן-ששון: לא, קראתי את ארצות-הברית, שנדמה לי שהיתה רביעית - - -

דני נוה: - - -

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת נוה, עם טיפה סבלנות, אני אגיע גם לזה.

מנחם בן-ששון: השאלה היא לא האם הציבור ידע את מצבו של ראש הממשלה, משום שראש הממשלה, שאני לא בטוח – ואני דיברתי אתו, שלא יצביע נגד אלא שיצביע בעד הצעת הוועדה, ולא רק בגלל משמעת קואליציונית, אדוני ראש הממשלה, אלא יש פתרונות, שאתה אמרת אצלך במשרד, כשנכנסת לתפקיד, שצריך לתקן אותם בתור נוהלי עבודה.

מנחם בן-ששון: כך אני דווחתי.

מנחם בן-ששון: לכן אתה יכול להצביע בעד.

מנחם בן-ששון: אני דווחתי שעד היום לא היה נוהל, אדוני ראש הממשלה.

מנחם בן-ששון: אני דווחתי שבהשראתך נקבע כיום נוהל בדיקות.

מנחם בן-ששון: ועוד דווחתי בוועדה - - -

אהוד אולמרט: אולי אני אעזור לך: נקבע נוהל מקיף.

אהוד אולמרט: לא היה קיים נוהל.

אהוד אולמרט: השאלה היא לאו דווקא לגבי הפרסום.

מנחם בן-ששון: עמדתי להגיע לזה.

גדעון סער: אדוני ראש הממשלה, הנוהל יפורסם?

אהוד אולמרט: קיומו של הנוהל - - - יפורסמו.

מנחם בן-ששון: כן, כך דיווחו לנו בוועדה.

אהוד אולמרט: כשזה עלה אמרתי שידעו שאישרתי נוהל.

אהוד אולמרט: אחר כך היתה התייעצות נוספת של מומחים בתחום בריאות הציבור.

דני נוה: אז מה הבעיה להעביר את זה לחקיקה?

מנחם בן-ששון: הבעיה היא שלי, חבר הכנסת נוה.

דני נוה: אלא אם כן אתם לא מתכוונים.

מנחם בן-ששון: לא.

דני נוה: מה הבעיה לתמוך בחקיקה?

מנחם בן-ששון: הבעיה היא בדיוק הבעיה שהצביע עליה חבר הכנסת איתן.

מנחם בן-ששון: רבותי, ועדת החוקה היא ועדה שעוסקת בהגנה על זכויות הפרט, לא רק כשמדובר בנבחרי ציבור, אלא גם כשמדובר בנבחרי ציבור.

דני נוה: גם על זכות הציבור לדעת הוועדה צריכה להגן.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה היא ועדה שעוסקת בהתקנת תקנות.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה היא ועדה שנועדה להציע התקנת תקנות ולעזור בהתקנת תקנות, ולא בחקיקת חוקים כאלה.

מנחם בן-ששון: ולכן, מי שמחפש נוהל מקביל לנוהל האמריקני מוצא פה משהו חמור, שהוא אפילו חמור יותר מאותו הנוהל.

מנחם בן-ששון: רוב חברי הוועדה שהצביעו ישבו בדיון.

מנחם בן-ששון: רוב חברי הוועדה שבאו להצביע עבור החוק הזה - - -

מיכאל איתן: הרוב הקואליציוני.

מנחם בן-ששון: רוב חברי הוועדה שהצביעו עבור החוק הזה ידעו על מה הם באים להצביע, אף שלא יכלו להיות ברוב הדיון או בחלקו.

מנחם בן-ששון: אני מדבר על אלה שלא יכלו.

אביגדור יצחקי: יושב-ראש הוועדה - - -

מנחם בן-ששון: לכן, רבותי חברי הכנסת, אין טעם לבזבז את זמנה של הכנסת בעשיית חוק שלא ראוי שיחוקק, הן מהסיבה של צנעת הפרט, הן משום שיש נוהל מחליף והן בגלל מה שמקובל בעולם.

מנחם בן-ששון: אני מבקש להצביע בעד הצעת הוועדה להסיר את ההצעה מסדר-היום.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת בן-ששון.

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו עוברים אפוא להצבעה.

גדעון סער: אני מסביר כדי שלא תהיה אי-הבנה: מי שמצביע בעד, מצביע בעד החלטת ועדת החוקה להסיר את הצעת החוק מסדר-יומה של הכנסת.

גדעון סער: מי שמצביע נגד, מצביע נגד הסרת ההצעה מסדר-יומה של הכנסת, ולמעשה זה מעביר את הדבר למסלול של קריאה ראשונה.

גלעד ארדן: צריך להצביע בעד.

גדעון סער: אתה צודק, חבר הכנסת ארדן.

גדעון סער: על כן אנחנו מצביעים.

גדעון סער: הצבעה מס' 5 בעד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט – 47 נגד – 16 נמנעים – 1 הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט להסיר מסדר-יומה של הכנסת את הצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על מצב רפואי), התשס"ו-2006, נתקבלה.

גדעון סער: חברי הכנסת, 47 חברי כנסת הצביעו בעד, ואני מוסיף את קולה של יושבת-ראש הכנסת, כלומר 48 חברי כנסת הצביעו בעד, 16 הצביעו נגד, חבר כנסת אחד נמנע.

גדעון סער: אני קובע שהחלטת ועדת החוקה, חוק ומשפט להסיר את הצעת החוק נתקבלה.

גדעון סער: [נספחות.

גדעון סער: ]

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לצו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ז-2007 – בקשת הממשלה להאריך בשלושה חודשים את ההוראות לעניין איחוד משפחות הקיימות מכוח חקיקה.

גדעון סער: יציג את הנושא מטעם הממשלה שר הפנים, וכמובן יתקיים דיון.

גדעון סער: ראשונת הדוברים לאחר שר הפנים תהיה חברת הכנסת זהבה גלאון.

גדעון סער: אדוני השר, בבקשה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) פורסם לראשונה ב-6 באוגוסט 2003 בהתאם להחלטת הממשלה משנת 2002.

רוני בר-און: הוראת השעה הוארכה בשנים 2004, 2005 ו-2006 בצווים שקבעה הממשלה.

רוני בר-און: תחולתה של הוראת השעה שבתוכה אנחנו חיים ואותה אנחנו מבקשים להאריך עומדת לפוג מחר בחצות - ב-16 בינואר 2007 בחצות הליל.

רוני בר-און: ב-19 בדצמבר 2006, קרי לפני פחות מחודש, עברה הצעת החוק בקריאה ראשונה בכנסת והועברה לדיון בוועדת הפנים של הכנסת.

רוני בר-און: בהצעת החוק תיקנו כמה תיקונים לאחר הערות של בג"ץ בדיון, ולכן נדרשו להצעת החוק שלוש קריאות כחוק רגיל.

רוני בר-און: בין כך ובין כך, לאחר שהיא עברה בקריאה ראשונה, ביום שני לפני שבוע התקיים דיון בוועדת הפנים, ובסיומו הוחלט להמשיך אותו.

רוני בר-און: המשך הדיון נקבע למחר.

רוני בר-און: הדעת נותנת שגם מחר הוא לא יסתיים, ולכן יש סכנה שיפוג תוקפה של הוראת השעה בחצות הלילה.

רוני בר-און: לאור כל האמור אני מבקש מהכנסת לאשר את הצו המאריך את תוקף הוראת השעה הקיימת כלשונה וכמשמעויותיה לתקופה נוספת של שלושה חודשים.

רוני בר-און: היה ובתוך שלושת החודשים האלה תעבור הצעת החוק עם ההקלות את הקריאה השנייה והשלישית, ממילא תתייתר הוראת השעה ותפוג.

רוני בר-און: אני לא חושב שצריך לפרט לפני הכנסת את תכלית הוראת השעה.

רוני בר-און: עשינו את זה פעם ופעמיים ושלוש, ועשינו את זה גם בפעם האחרונה שעה - - -

גדעון סער: אני חושב שבתמצית יש טעם.

גדעון סער: הכול פה במסלול בג"צים.

רוני בר-און: אתה צודק.

רוני בר-און: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

רוני בר-און: גם ההסכמה שלנו שלא לכפות נוהל מזורז בוועדת הפנים ולהימנע מהצורך להאריך את הוראת השעה, כי אנחנו לא אוהבים את הרעיון של הארכת הוראת השעה, נבעה, בין היתר, מהצורך שנקרא לסדר את פרוטוקול הדיון לצורך הבדיקה של המערכת השיפוטית, שככל הנראה - תהיינה תוצאות הדיון פה ובוועדת הפנים ובקריאה השנייה והשלישית אשר תהיינה.

רוני בר-און: כך או כך, אותה הוראת שעה נתקבלה נוכח המציאות הביטחונית, שבה גילינו, למרבה הצער, מעורבות של פלסטינים נושאי תעודת זהות ישראלית בעימות המזוין שבין ישראל לפלסטינים.

רוני בר-און: תעודת הזהות הזאת ששימשה את המרצחים ניתנה בעקבות הליכים של איחוד משפחות.

רוני בר-און: תעודת הזהות אפשרה חופש תנועה לאותם מרצחים בין שטחי הרשות לישראל, והפכו אותם בטובתם - וצריך לומר ביושר, לפעמים גם שלא בטובתם - לאוכלוסייה מועדפת על ארגוני טרור.

רוני בר-און: נקבע אפוא בהוראת השעה, כי בתקופת היות ההוראה בתוקף לא יעניק שר הפנים אזרחות או רשיון לישיבה בישראל לתושבי יהודה, שומרון וחבל-עזה, ומפקד האזור לא ייתן להם היתר לשהייה.

רוני בר-און: בשנת 2005 תיקנו את החוק - הרחבנו את הסייגים להגבלות ביחס לאוכלוסיות המייצגות סיכון ביטחוני מופחת.

רוני בר-און: במסגרת התיקון הרחבנו את סמכויות מפקד האזור, שיוכל לתת היתר שהייה בישראל לתקופה העולה על שישה חודשים במקרה של טיפול רפואי וצורכי עבודה, וניסינו לראות אזרחים מקבוצות גיל מסוימות כמייצגים סיכון ביטחוני מופחת.

רוני בר-און: כך, דיברנו על גיל של זכר מעל 35 ככזה, ועל גילה של נקבה מעל גיל 25 ככזה.

רוני בר-און: אלה היו ההקלות שתיקנו בשנת 2005.

רוני בר-און: כמובן הוספנו את האפשרות להגיש בקשות עבור קטינים, ילדיהם של תושבי האזור השוהים בישראל כדין.

רוני בר-און: עד לתיקון ניתן היה לעשות כן עבור קטין שגילו פחות מ-12.

רוני בר-און: בתיקון קבענו שרף הגיל של הקטין שלגביו מבקשים יגיע ל-18.

רוני בר-און: כמו כן, קטין עד גיל 14 יוכל לקבל היתר ישיבה בישראל, וקטין מעל גיל 14 ומתחת לגיל 18 יוכל לקבל היתר שהייה, ובלבד שהוא מתגורר דרך קבע בישראל.

רוני בר-און: סייג נוסף שקבענו באותו תיקון הוא ששר הפנים או מפקד האזור רשאים ליתן מעמד בישראל לתושב אזור המזדהה עם מדינת ישראל ויעדיה, והוא או בן משפחתו פעלו פעולה של ממש לקידום הביטחון, הכלכלה או עניין חשוב אחר, או שמתן המעמד לאותו מבקש הוא מעניינה המובהק והמיוחד של המדינה.

רוני בר-און: נוכח הרחבת הסייגים וההיבט הביטחוני של החקיקה, נקבע כי בהתאם לחוות דעתם של גורמי הביטחון המוסמכים, ניתן יהיה שלא ליתן היתר שהייה לתושב האזור או לבן משפחתו העלולים להוות סיכון ביטחוני למדינה.

רוני בר-און: כאמור, בעקבות התיקון הזה הוגשה עתירה לבית-המשפט הגבוה לצדק.

רוני בר-און: העתירה היתה כנגד הוראת השעה.

רוני בר-און: בג"ץ ציין בכמה עתירות את הצורך בקביעת הסדרים אחרים אשר ייתנו ביטוי להיבטים הומניטריים.

רוני בר-און: כזכור, הבג"ץ נדחה ברוב של ששה כנגד חמישה, אבל היה ברור לנו מתוך פסק-הדין שצריכים להכניס בהוראה או במצב המסדר את העניין הזה תיקונים.

רוני בר-און: אנחנו עשינו את זה - הכללנו סעיף הומניטרי שמעניק לשר הפנים, אפילו לא ברשימה סגורה, יכולת לפרוץ פרצות באותה חומה שאנחנו מקימים כנגד הכניסה הזאת של אזרחים או אנשים שאנחנו רואים בהם סוג של רף סיכון.

רוני בר-און: גם הרחבנו את תחולת ההגבלה, עקב אילוצי השעה והניסיון שנצבר בעקבות שלוש השנים האלה, לתושבים ולאזרחים של מדינות סיכון שמנינו אותן בתוספת, והן: אירן, לבנון, סוריה ועירק.

רוני בר-און: הכללת הסעיף ההומניטרי מאפשרת יצירת מנגנון שיעניק לשר הפנים את האפשרות לאשר, על אף הוראות החוק, בקשה לישיבה בישראל מטעמים הומניטריים חריגים.

רוני בר-און: הרחבת הסמכויות הזאת תאפשר אישור כניסה לישראל של מי שאינו זכאי לפי החוק, לרבות כל החריגים וההקלות, או שאפשר יהיה ליתן לו רשיון ישיבה מועדף מסוג גבוה יותר, או לשדרג את רשיון הישיבה למי שכבר יושב בישראל וזקוק לשדרוג הרשיון הזה.

רוני בר-און: למרבה הצער, העובדה שהעניין מתעכב בוועדת הפנים פירושה שהיום אנחנו מאריכים, וזה פחות נוח.

גדעון סער: מאיזו סיבה?

גדעון סער: אני שואל אותך רק מהטעם שיושב-ראש ועדת הפנים לא נמצא כרגע באולם.

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: אני לא רוצה לדבר על הסיבה.

רוני בר-און: יכול להיות שזה נובע גם מלוח הזמנים שאנחנו יצרנו.

רוני בר-און: אני לוקח - - -

גדעון סער: נדמה לי שזה עבר לפני חודש בקריאה הראשונה.

רוני בר-און: נוח לי לקחת את הסיבה עלי.

רוני בר-און: יכול להיות שהיינו צריכים להיערך לזה קודם ולא לחכות לרגע האחרון.

רוני בר-און: אבל, אני מעיד עלי שמים וארץ - - -

מיכאל איתן: דרך אגב, הפרקטיקה הזאת שיושב-ראש ועדה שמתנגד לחקיקה מסוימת מנצל קצת את - - - ומושך אותה, היא אולי לא ראויה, אך היא נורמה כאן.

גדעון סער: חבר הכנסת איתן, אני חייב להגיד שבקדנציה הקודמת, כאשר החוק הגיע, בסך הכול יושב-ראש ועדת הפנים, שהיה אותו יושב-ראש ועדת פנים, אף שעמדתו האישית היתה נגד וכך הוא הצביע, לא ניצל את הפררוגטיבה שלו כיושב-ראש ועדה לעכב את הדיון.

מיכאל איתן: זו לא פררוגטיבה.

רוני בר-און: אני חושב שדווקא הקריאה שבאה מכיוונו של מי שהיה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט מעידה עליה שהיא באה ממקום של מישהו שיודע את העובדות לאשורן, וגם במקרים מסוימים נהג על-פיהן.

מיכאל איתן: מעט מאוד.

רוני בר-און: נכון.

גדעון סער: הוא בטח נזכר בחוק המשנה לראש הממשלה.

גדעון סער: יכול להיות - - -

מיכאל איתן: אז פעלו מהר מהנורמה.

גדעון סער: אבל, חבר הכנסת איתן, אם פועלים מהר או לאט, זה בהתאם לציפיות.

רוני בר-און: אני לא רוצה שבדברי הימים של הכנסת ייראה כאילו הדיון הזה הוא על סוג של סחבת שננקטה על-ידי יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: אני אומר: לא היא.

רוני בר-און: אני לוקח את האחריות עלי.

רוני בר-און: יכול להיות שהיינו צריכים להגיש זאת לא בחודש האחרון אלא בחודש הקודם, אבל אני מעיד עלי, כאמור, שמים וארץ שקיימנו הרבה מאוד דיונים פנימיים עם היועץ המשפטי לממשלה ועם גורמי הביטחון כדי לנסות להביא מוצר שמצד אחד מסדר ככל הניתן, או ככל שאנחנו יכולים לצפות, את ביטחון אזרחי מדינת ישראל, ומצד שני מקל ככל האפשר באותן בעיות אישיות הומניטריות שהחוק הזה יוצר.

זהבה גלאון: איפה זה קורה?

זהבה גלאון: הוראת השעה לא כוללת את אותם חריגים שאתה מדבר עליהם.

רוני בר-און: אבל אני אומר לך שאני לכוד.

רוני בר-און: אם היו אומרים לי עכשיו להפסיק את הדיון ולרדת לוועדת הפנים כדי שהדיון בוועדת הפנים יסתיים היום ומחר נקיים דיון לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית - -

זהבה גלאון: גם אז לא - - -

רוני בר-און: - - אהיה מאושר שלא לעמוד כאן

רוני בר-און: ולא לבקש מהכנסת בסוג של קריאה אחת לשנות את זה.

זהבה גלאון: גם אז התיקונים שלך הם תיקונים - - -

רוני בר-און: אני לא שומע.

זהבה גלאון: גם אז התיקונים הלכאורה-הומניטריים הם לעג לרש.

רוני בר-און: אני מניח - - -

גדעון סער: חברת הכנסת גלאון, זה ודאי מרחיב את האפשרות לקבל היתר לאיחוד משפחות.

גדעון סער: לסעיף הזה, בטוח שאת - - -

זהבה גלאון: עד הסעיף הזה - - -

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, לעג לרש - - -

זהבה גלאון: לעג לרש.

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: לא אמרתי ולא שיוויתי בנפשי אפילו לשנייה אחת שגם החוק עם התיקונים יעבור פה פה-אחד.

רוני בר-און: אבל להגיד "לעג לרש" - אני באמת מבקש ממך שלא להשתמש בביטוי הזה, משום שלא היה פשוט לקבל את ההטמעה של הנושא הזה, של המניעים ההומניטריים.

רוני בר-און: אני חושב שלפחות במקרה אחד או שניים, גם בעניינים שאת מטפלת בהם, הוכח שכאשר יש סמכות לשר הפנים הוא לא מהסס לעשות שימוש בסמכותו - -

זהבה גלאון: כאשר צריך להחליט - - -

רוני בר-און: - - כאשר הנושא ראוי והתכלית ראויה.

זהבה גלאון: נכון.

רוני בר-און: כך יהיה גם במקרים האלה.

זהבה גלאון: זה לא במקרה הזה.

רוני בר-און: בין כך ובין כך, כדי למנוע תקלה - - - סליחה, הדיון הזה קצת הפריע לי.

רוני בר-און: נדמה לי שזה היה במסעדת "מצה" בחיפה, כשהמחבל או המחבלת נשא תעודת זהות כחולה, והדם שנשפך במסעדה, דם החפים מפשע, היה דם של יהודים ודם של לא-יהודים.

רוני בר-און: כך שכשאנחנו מבקשים לשמור על שלום אזרחי מדינת ישראל, אנחנו לא מבקשים את זה במסגרת הסכסוך הישראלי-הערבי, הישראלי-הפלסטיני.

רוני בר-און: אנחנו מבקשים את זה כדי לשמור על דמם ועל שלומם של אזרחי מדינת ישראל.

רוני בר-און: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לשר.

גדעון סער: אנחנו עוברים אפוא לדיון.

גדעון סער: ראשונת הדוברים היא חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריה - חבר הכנסת דב חנין.

גדעון סער: לכל דובר יש שלוש דקות, ואני מבקש לעשות מאמץ לעמוד בלוח הזמנים.

גדעון סער: חברת הכנסת גלאון, יש לי תחושה שלא תצליחי להגיע להסכמה עם השר בנושא הזה.

זהבה גלאון: בנושא הזה - לא, אבל יש נושאים שבהם יש לי הסכמה אתו.

גדעון סער: אני משוכנע.

זהבה גלאון: אדוני, כפי שאמרתי לו, כשמגיעות לו מחמאות, והרבה פעמים מגיעות לו מחמאות, הוא מקבל אותן.

זהבה גלאון: אדוני השר, חבל שהתרכזת בחבר הכנסת אריאל ולא בי ברגע זה.

זהבה גלאון: הפסדת את המחמאות, אבל את זה נותנים פעם אחת.

רוני בר-און: אני אדאג לקרוא את הפרוטוקול - דק פורתא.

זהבה גלאון: אוקיי.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, החוק הזה, הארכת הוראת השעה שאנחנו נדרשים להצביע עליה היא אחת החרפות שהכתימו, מכתימות ויכתימו את ספר החוקים הישראלי.

זהבה גלאון: זו אחת החרפות היותר-מבישות.

זהבה גלאון: אז לעמוד כאן על הדוכן ולספר לנו שהחוק הבא שיתקבל, ורק מטעמים פרוצדורליים טכניים הוא השתהה בוועדת הפנים - חברי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד משהו: אני לא חברה בוועדת הפנים.

זהבה גלאון: הייתי פעם אחת בדיון, ויושב-ראש הוועדה איננו נמצא כאן כרגע.

זהבה גלאון: החוק הזה משתהה בוועדת הפנים כי יש חברי כנסת שדנים בחוק הזה ברצינות ומביעים את מורת רוחם מהחוק הגזעני, הבלתי-חוקתי באופן קיצוני.

זהבה גלאון: הם מביעים את מורת רוחם, מנסים לתקן תיקונים, וממש לא קונים את המעטפת החדשה ששר הפנים מנסה עכשיו לעטוף בה את החוק הזה.

זהבה גלאון: אדוני השר, עוד יגיע הרגע שנסיר את הצלופן הוורדרד והשקרי הזה.

זהבה גלאון: עכשיו אתם באים בתואנה של נימוקים הומניטריים.

זהבה גלאון: לא מיניה ולא מקצתיה – אין בין זה לבין שיקולים הומניטריים דבר וחצי דבר.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, החוק הזה סותר – גם כשאנחנו מאריכים את הוראת השעה בשלושה חודשים - דבר אחד בסיסי:

זהבה גלאון: כנסת ישראל חוקקה את חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

זהבה גלאון: כבוד האדם וחירותו, בואו נקרא לילד בשמו, מיועד ליהודים בלבד.

זהבה גלאון: ליהודים בלבד.

זהבה גלאון: זה ששוללים בדרך זכויות - - -

רוני בר-און: ניסיתי לשלול דרכונים של מי שנסע למקומות אסורים, אבל היועץ המשפטי לממשלה אמר שיש חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו ולכן אני לא יכול.

רוני בר-און: אז הוא לא מיועד רק ליהודים.

גלעד ארדן: הוא לא הקשיב לנימוקים - - -

זהבה גלאון: אדוני השר, החוק הזה הוא חוק גזעני, הוא נוגד את עקרון השוויון - - -

גלעד ארדן: דווקא אמנון רובינשטיין - - -

זהבה גלאון: אל תיתלה באילנות שאני לא נתלית בהם.

זהבה גלאון: אל תביא לי אותם.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, החוק הזה נחקק בכסות של צורכי ביטחון.

זהבה גלאון: אני מציעה לקרוא לילד בשמו.

זהבה גלאון: אתם מנסים להיאבק בבעיה הדמוגרפית.

זהבה גלאון: תיקרא לילד בשמו.

זהבה גלאון: אתם ממציאים טיעונים ביטחוניים.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, הפיגוע במסעדת "מצה" - - -

מיכאל איתן: ומה את אומרת על זה?

זהבה גלאון: שנייה, אני מנסה לדבר ברציפות ואחר כך תשאל אותי.

גלעד ארדן: בלי קשר, את בעד רוב ערבי?

זהבה גלאון: אני חושבת שאם אתה מחליט שאתה נאבק בבעיה הדמוגרפית, תיאבק בה בכלים לגיטימיים אם אתה חושב שזה נכון.

גדעון סער: חברת הכנסת גלאון, האם תוכלי לחתור לסיום?

זהבה גלאון: עוד לא התחלתי, אדוני.

זהבה גלאון: אדוני, השר מנהל אתי דיאלוג, שהוא דיאלוג מפרה - - -

גדעון סער: אני בהחלט מקבל את זה שיש להאריך את זמן הדיבור, אבל לא באופן בלתי מוגבל.

גלעד ארדן: השאלה היא את מי הוא מפרה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, הפיגוע במסעדת "מצה" היה זוועתי, מזעזע, פיגוע לא מבחין בין יהודים לערבים.

זהבה גלאון: אבל אי-אפשר להשתמש כל הזמן בדוגמה של מסעדת "מצה" כדי להפוך את כולם למפגעים בפוטנציה.

זהבה גלאון: אי-אפשר לעשות את זה.

זהבה גלאון: אי-אפשר לקחת מקרה - - -

רוני בר-און: את רוצה שתהיה עוד דוגמה?

רוני בר-און: אני לא רוצה שתהיה עוד דוגמה.

זהבה גלאון: גם אני לא רוצה.

זהבה גלאון: אל תביא את זה למקום הזה.

זהבה גלאון: בכלל, אל תרשה לעצמך לגלגל את זה למקום הזה - יש דברים שאני רוצה ואתה רוצה.

זהבה גלאון: אני לא רוצה שאדם חף מפשע אחד ייפגע, אלא שאני לא חושבת שהכלים שאתה מרשה לעצמך, כנציג השלטון, להשתמש בהם, הם כלים לגיטימיים.

זהבה גלאון: אני מציעה לך להזכיר לבית הזה את העובדה שבית-המשפט העליון הכריע על חודו של קול.

זהבה גלאון: אני מציעה להזכיר את זה.

מיכאל איתן: אם הוא היה מכריע הפוך, מה היית אומרת?

זהבה גלאון: בסדר.

רוני בר-און: אמרתי דברים והנאום שלך לא מסתדר עם זה.

זהבה גלאון: אדוני השר, אני מציעה לזכור שרוב שופטי בית-המשפט קבעו שהחוק בלתי חוקתי, שהוא פוגע בזכויות יסוד.

זהבה גלאון: הם קבעו שהפגיעה היא במידה שעולה על הנדרש.

זהבה גלאון: לצערי, לא נמצא הרוב הדרוש לשתי ההכרעות האלה.

זהבה גלאון: לכן, אדוני היושב-ראש, כל התיקונים ההומניטריים האלה לכאורה הם תיקונים לא תקפים.

זהבה גלאון: אני מודיעה לבית הזה, כמו שעשיתי בפעמים הקודמות - לצערי אני מניחה שהכנסת הזאת תתמוך בהארכת הוראת השעה - -

גדעון סער: כמו קודמתה.

זהבה גלאון: - - ואני אעתור שוב לבג"ץ בניסיון לטרפד את רוע הגזירה.

גדעון סער: כערכאת ערעור על הכנסת.

גדעון סער: הדובר הבא הוא חבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

גדעון סער: אדוני, לרשותך שלוש דקות.

גדעון סער: אני מבקש מהדוברים הבאים לא להתרשם יתר על המידה מהנדיבות שגיליתי כלפי הדוברת הקודמת.

דב חנין: למה?

דב חנין: נדיבות היא תקדימית והיא ראויה.

גדעון סער: להתרשם במידה מסוימת, אבל לא יתר על המידה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר, החוק שהממשלה מביאה היום לפנינו הוא חוק רע, וזו הבעיה הראשונה.

גדעון סער: זה צו.

דב חנין: כן, אבל הצו הזה הוא להארכת תוקפו של חוק שהוא חוק רע.

דב חנין: הדרך להאריך את תוקפו של חוק בצו היא דרך רעה.

דב חנין: גם תוכנו של החוק הזה מעיד עליו שהוא חוק רע.

דב חנין: את זה לא אני אומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, אלא אומרים לכם שופטי בית-המשפט העליון כאשר הם דנים בהרכב של 11 שופטים בחוק הזה.

דב חנין: זה נכון, והזכיר את זה השר לפני, שברוב דחוק של שישה נגד חמישה החוק לא נפסל.

דב חנין: החוק לא נפסל אף שהוא פוגע אנושות בזכויותיהם של אזרחים פלסטינים במדינת ישראל, בזכויותיהם לחיי משפחה, לשוויון, לכבוד אדם.

דב חנין: הוא שולל באופן גורף את היכולת שלהם להקים משפחה עם בני זוג שהם בוחרים לעצמם.

גלעד ארדן: אתה מתכוון לאזרחים ערבים.

דב חנין: אזרחים ערבים פלסטינים במדינת ישראל.

דב חנין: אזרחים ערבים פלסטינים במדינת ישראל.

דב חנין: כן, זו לאומיותם והם גאים בלאומיות הזאת ואין בה שום פסול.

גלעד ארדן: - - - אזרחות פלסטינית.

דב חנין: הם אזרחים פלסטינים ערבים במדינת ישראל.

דב חנין: הם אזרחים ישראלים ששייכים ללאום הפלסטיני.

מוחמד ברכה: יש קורס להיסטוריה בוועדת החינוך.

דב חנין: חבר הכנסת ארדן יצטרף.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, צריך לשים לב לכך שגם שופטי הרוב בבית-המשפט העליון, שנמנעו מלפסול את החוק הזה, קבעו שבחוק הזה יש פגם קשה במידת פגיעתו בזכויות אדם.

דב חנין: את זה אומרים לא רק שופטי המיעוט, אלא גם שופטי הרוב.

דב חנין: הממשלה מציעה לנו היום להאריך את החוק הזה, אף-על-פי שהיה לה כל הזמן שבעולם להביא הצעת חוק אחרת - - -

גדעון סער: חבר הכנסת חנין, הממשלה הביאה הצעת חוק שעברה פה לפני חודש בקריאה ראשונה.

דב חנין: הצעת חוק גרועה מאוד.

גדעון סער: בסדר, אבל יש בה שינויים מההצעה הקודמת.

גדעון סער: במקרה הזה הממשלה הביאה הצעה לפני שהיא ביקשה את הארכת הצו.

דב חנין: ההצעה הזאת, טוב היה לה שלא תובא מאשר תובא, אדוני היושב-ראש, כיוון שההצעה הזאת מקלה בכמה דברים לכאורה ומחמירה בכמה דברים למעשה.

דב חנין: לכן, בהצעה הזאת אין הקלות אמיתיות, אבל יש בה החמרות אמיתיות.

דב חנין: כשנגיע לדיון בהצעת החוק הזאת ונגיע להמשך דיון בה בוועדת הפנים, נעסוק בשני הדברים האלה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הבעיה שהחוק הוא רע היא רק בעיה אחת, כי הבעיה השנייה היא שהממשלה רעה.

דב חנין: את זה לא רק אני אומר לכם, את זה אומר החוק עצמו.

דב חנין: הממשלה מביאה לכנסת חוק שאומר אי-אמון בממשלה ואומר אי-אמון בשר הפנים.

דב חנין: זה גרעינו של החוק הזה.

דב חנין: גרעינו של החוק הזה, אדוני שר הפנים, זה סעיף 2.

גדעון סער: חבר הכנסת חנין, ראשית, הזמן תם.

גדעון סער: שנית, הסעיף שאליו אתה מתייחס הוא סעיף בחוק ולא בצו.

גדעון סער: אז למה קשור עכשיו ויכוח בוועדת הפנים?

דב חנין: הסעיף שאני מדבר עליו הוא סעיף בהצעת חוק המקורית שהממשלה מבקשת להאריך אותו היום.

דב חנין: כותרת המשנה הראויה לסעיף הזה היא "אי-אמון בשר הפנים", מכיוון שהסעיף הזה שולל משר הפנים את הסמכות לשקול ולהחליט בשורה שלמה של מקרים שבהם החוק קובע שהשר לא יכול להחליט.

דב חנין: החוק קובע באופן גורף שכאשר אותם אנשים מבקשים רק לשהות בישראל, לא אזרחות – שימו לב איזו בקשה נוראה הם מבקשים, מדובר באנשים שהתחתנו כדין והם רוצים להצטרף לבני זוגם - לשר הפנים אין אפילו סמכות לשקול את העניין הזה, כי החוק בגרעינו הוא חוק שמביע אי-אמון בשר הפנים.

דב חנין: לכן אני מציע לך, אדוני שר הפנים, לשקול מחדש את עמדתך.

דב חנין: כיוון שאני יודע שגישתך היא לא גישה נדיבה לבקשות לאיחוד משפחות ולבקשות של פלסטינים להתאחד עם בני משפחתם שנמצאים בישראל, אני בטוח שגם בלי החוק הזה אתה תנהג בבקשות כאלה במשורה; שלא לומר בקמצנות.

דב חנין: אני מצטער על כך, אבל אני מעריך שזאת גישתך.

דב חנין: אני חושב שאתה לא צריך את החוק הזה; גם בלי החוק הזה אתה יכול להמשיך ולנהוג מנהג קפדני ולבחון כל בקשה לגופה, ולפעול בסופו של דבר לפי שיטתך, שאיננה שיטתי.

דב חנין: באה הממשלה ואומרת: לא, אנחנו לא סומכים על שר הפנים, אנחנו לא סומכים על הממשלה; אנחנו בעצם קובעים כלל ברזל שאין ממנו חריגים ואין לו יוצאים מן הכלל, ולכן הממשלה מציעה כאן להביע אי-אמון בעצמה.

דב חנין: לכן אני מציע לכם, עמיתי חברי הכנסת, שלא להצטרף ליחס הלא-רציני הזה של הממשלה, לדחות על הסף את בקשתה להאריך בצו את החוק ולדחות על הסף את הניסיון להמשיך להכתים את ספר החוקים של מדינת ישראל בחוק שאיננו ראוי.

גדעון סער: תודה רבה.

גדעון סער: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גדעון סער: לפי דעתי, אין רעיון שאי-אפשר לבטא אותו בשלוש דקות.

אורי אריאל: האם אפשר לבקש הקפדה מצד היושב-ראש?

גדעון סער: אני מודיע שמעכשיו תהיה הקפדה.

חיים אורון: וגם אין שאלה שהיושב-ראש לא יכול להתאפק מלשאול אותה.

דב חנין: היושב-ראש מעורר את הדיון - - -

גדעון סער: אני שאלתי אותך שאלה אחת בכל דבריך.

גדעון סער: הרי רציתי לשאול הרבה שאלות, ושאלתי רק אחת.

דב חנין: שאלה לעניין, וקיבלת תשובה.

גדעון סער: ובאמת גם הארת את עינינו.

גדעון סער: חשבתי שאתה מתייחס לסעיף בהצעת החוק החדשה, והתייחסת לסעיף בהצעת החוק המקורית.

דב חנין: נכון.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אם שומעים איך מנמקים את החוק הזה, חושבים שחוק עדיף על הוראת שעה.

עזמי בשארה: חוק עדיף על הוראת שעה אם הוא חוק טוב; כאשר הוא רע – עדיפה הוראת שעה, מכיוון שספר החוקים לפחות לא מקבל את החוק הזה ומסתפק בכך שזאת תהיה הוראת שעה.

עזמי בשארה: זה אחד המקרים שבהם הוראת שעה עדיפה על הצעת חוק, מכיוון שלפחות אנשים שלא אוהבים שיהיו חוקים גזעניים בספר החוקים שלהם, יעדיפו שזאת תהיה הוראת שעה ולא הצעת חוק.

עזמי בשארה: על כל פנים, הצעת החוק הזאת היא לא הצעה המונעת מאזרחים בגדה המערבית, ברצועת-עזה או בעולם הערבי לקבל אזרחות ישראלית.

עזמי בשארה: הרי הם לא מתים לקבל אזרחות ישראלית והם לא מתדפקים על דלתותיה של מדינת ישראל לקבל אזרחות.

עזמי בשארה: קצת מהיהירות הזאת צריכה לרדת פה.

עזמי בשארה: מדובר באנשים שהתחתנו עם אנשים שגרים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: לא מדובר במקרה שבו העולם הערבי מציף את ישראל בבקשות אזרחות, כמו שהמקסיקנים מציפים את ארצות-הברית.

עזמי בשארה: לא מדובר במקרה כזה.

עזמי בשארה: אני חושב שרוב הערבים לא היו רוצים להיות אזרחים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: אפילו רוב הפלסטינים לא היו רוצים להיות אזרחים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: מדובר באנשים שהתחתנו, אז זה לא רק למנוע מאנשים להתחתן, אלא למנוע מאזרחי מדינת ישראל הערבים לבחור את בחירי לבם ולהתגורר במדינה.

עזמי בשארה: השופטים יגידו, או אנשים יגידו: בסדר, שיגורו במקום אחר, אנחנו לא מונעים מהם להתחתן.

עזמי בשארה: ואני אומר שיכולים להגיד גם לי בעתיד: אתה רוצה חופש ביטוי, תקבל אותו במקום אחר; אתה רוצה חופש תנועה, תקבל אותו במקום אחר.

עזמי בשארה: בעצם, זה למנוע.

עזמי בשארה: אם אומרים לאדם: במקום אחר, אז בעצם זה למנוע.

עזמי בשארה: זוהי פגיעה בזכות יסוד.

עזמי בשארה: לא מדובר בביטחון, מכיוון שאני עד בבית הזה – לפני שבר-און נהיה שר כוחני ויהיר, כפי שאנחנו רואים אותו, שמאוד מתעסק בנקמנות ובמרירות ומדבר במרירות, אני לא יודע למה - אני עד לכך שזה הובא קודם כול כתקנה, הרבה לפני "מצה", על-ידי השר ישי בכלל, ולפני האינתיפאדה השנייה.

עזמי בשארה: לא יפסיקו, לא יפסיקו, פשוט אי-אפשר - - -

גדעון סער: חבר הכנסת בשארה, נדמה לי שזה הובא בפעם הראשונה ב-2001, אחרי האינתיפאדה השנייה - -

עזמי בשארה: לא, לא, לא.

גדעון סער: - - על-ידי שר הפנים אלי ישי; אכן, קודם לא בחקיקה אלא בהחלטת ממשלה - - -

עזמי בשארה: כן, כן, אבל הנושא - - -

גדעון סער: במקרה, אני יודע את זה מזיכרון אישי.

גדעון סער: אבל זה הובא רק אחרי פרוץ האינתיפאדה השנייה.

עזמי בשארה: הובא לאישור, אבל אני מוכן – אם מחפשים - - -

גלעד ארדן: כל הדברים שהוא אמר על בר-און - אתה מסכים, רק - - -

גדעון סער: לא, פשוט כי יש רצון לקעקע את היסוד הביטחוני, ולכן האזכור מתי זה הובא הוא חיוני.

ראובן ריבלין: הוא מבחין בין דעה לבין עובדה.

עזמי בשארה: לפני כן התלונן פה שר הפנים ישי כמה פעמים על זכות השיבה הזוחלת, והרבה לפני האינתיפאדה השנייה הוא אמר שבכוונתו להביא תקנה כזאת.

אחמד טיבי: הוא אמר שזה בגלל חוק השבות.

עזמי בשארה: לא.

עזמי בשארה: הוא דיבר על זכות שיבה זוחלת; לא על ביטחון ולא על שום דבר.

עזמי בשארה: גם ראש הממשלה שרון אמר לאנשים פה: מה אתם מתביישים, תגידו סכנה דמוגרפית - ראש הממשלה - למה אתם כל הזמן מדברים על ביטחון, תדברו על דמוגרפיה.

עזמי בשארה: כי הוא מפא"יניק ולא כל כך התרברב בנושאי זכויות האדם וזכויות האזרח.

עזמי בשארה: הוא חשב שזה חשוב לבחינת המהות.

עזמי בשארה: אני רוצה להגיד את עמדתי בנושא הזה בחצי דקה.

גדעון סער: אבל אם אפשר – בתמצית.

עזמי בשארה: כן, בתמצית, בוודאי.

עזמי בשארה: אני לא חושב שהלכתי עד עכשיו בכיוונים אחרים, ניסיתי להיות ענייני.

גדעון סער: גם היית, אני לא אומר שלא.

עזמי בשארה: יש דברים שעמדו כאן על הראש מבחינת הדיונים הפרלמנטריים שלנו בנושא.

עזמי בשארה: אזרחי ישראל הערבים לא היגרו למדינת ישראל ולא בחרו להיות אזרחים ישראלים.

עזמי בשארה: פשוט צריך לזכור את זה.

עזמי בשארה: אלה האנשים שנותרו כאן אחרי ה"נכבה" ב-1948, והדרך היחידה שבה הם יכלו להישאר פה היא לקבל אזרחות.

עזמי בשארה: לכן, אזרח ירושלמי מת לקבל תעודת כחולה לא בשביל ביטוח לאומי - אף אחד לא מחפש עוני - אלא כדי להישאר בירושלים.

עזמי בשארה: אם הוא לא יקבל אותה, הוא פשוט לא יישאר בירושלים.

עזמי בשארה: הוא יהיה מקסימום תייר לשלושה חודשים, אם ייתנו לו ויזה.

עזמי בשארה: אחר כך יגרשו אותו, גם אם יש לו בית.

עזמי בשארה: אז קודם כול, הדרך היחידה להישאר פה היתה לקבל אזרחות ישראלית.

עזמי בשארה: אין דרך אחרת.

עזמי בשארה: הפכו פה את היוצרות, שאני, כדי להיות פה, צריך להוכיח שאני ישראלי לויאלי, כאילו אני היגרתי לפה, ולהוכיח שאין לי אזרחות אחרת.

עזמי בשארה: כלומר, הכול פה עמד על הראש.

עזמי בשארה: מי שהיה פה, כדי להמשיך להישאר פה קיבל על עצמו את עול האזרחות הישראלית.

עזמי בשארה: זו פשרה עם עצמו ועם ההיסטוריה שלו ועם הגיאוגרפיה ועם התרבות.

עזמי בשארה: ועכשיו צריך להתחנן - תוכיח שאתה לויאלי כדי לקבל אותה - כאילו נכנסתי לישראל כמהגר.

עזמי בשארה: וממי אני מבקש את זה?

עזמי בשארה: אני מבקש את זה ממהגרים שעוד לא יודעים לדבר עברית.

עזמי בשארה: פעם דיברתי עם שר פנים והייתי צריך להסביר לו מלים בעברית – הסברתי לו למה הוא לא צריך לקחת תעודות זהות ממשפחות ירושלמיות שחיות 800 שנה בירושלים.

עזמי בשארה: הייתי צריך להסביר לו את זה.

עזמי בשארה: אז יגידו: זאת ציונות.

עזמי בשארה: בסדר.

עזמי בשארה: אם תמשיכו לחשוב שזאת ציונות, ימשיכו אחרים לחשוב שזאת גזענות.

עזמי בשארה: מישהו צריך למצוא הסבר אחר לציונות.

עזמי בשארה: אין מה לעשות.

גדעון סער: תודה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

גדעון סער: חבר הכנסת בשארה, תודה לך.

גדעון סער: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גדעון סער: קודם כול, אני מודיע שרשימת הדוברים סגורה.

משה שרוני: לגמרי?

גדעון סער: בעניין זה – בדיון הנוכחי, כן.

אביגדור יצחקי: ברוך השם.

גדעון סער: אחרי חבר הכנסת זחאלקה ידבר חבר הכנסת אורון.

קריאה: אם הוא ירצה.

גדעון סער: הוא רשום.

גדעון סער: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, ההצעה שמונחת לפנינו להאריך את תוקפו של החוק בשלושה חודשים מקבעת את המצב הקיים.

ג'מאל זחאלקה: הבטיח שר הפנים שבחוק החדש יהיו הקלות.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, מה שנאמר כאן, שהיו הקלות בתיקונים של 2005, נכון רק על הנייר.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שטיפל בבעיות של איחוד משפחות – חברי כנסת ועורכי-דין – יודע שהתקנה או הסעיף שמדבר על גברים מעל גיל 35 ונשים מעל גיל 25 – זה פשוט היה רשום בחוק, אבל בפועל זה לא יושם.

ג'מאל זחאלקה: זה לא שגברים ונשים מעל גיל 35 קיבלו.

ג'מאל זחאלקה: לא קיבלו, פשוט לא קיבלו.

ג'מאל זחאלקה: לפי החוק שר הפנים יכול לתת, אבל הוא לא נתן.

ג'מאל זחאלקה: החוק לא חייב אותו לתת.

ג'מאל זחאלקה: החוק אמר שהוא רשאי לתת.

ג'מאל זחאלקה: הוא ידע שהוא רשאי לתת, אבל הוא פשוט לא נתן.

ג'מאל זחאלקה: בחוק החדש שמציעים לנו המצב נעשה גרוע יותר - פשוט מצרפים מדינות אחרות; יש תוספת בחוק שלפיה השר יכול להוסיף, ואני בטוח שבשנים הבאות הרשימה תלך ותתפח.

ג'מאל זחאלקה: מדובר היום על סוריה, על לבנון, על ירדן ועל עירק, נוסף על הגדה המערבית ורצועת-עזה, אבל היד נטויה, אני בטוח.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר עשרות מקרים של אנשים שהתחתנו עם נשים מירדן.

ג'מאל זחאלקה: הם נותנים להן רשיון לגור בארץ?

ג'מאל זחאלקה: מדינת ישראל, הדמוקרטיה הישראלית, הולכת להשיג הישג חסר תקדים בהיסטוריה ובעולם: סגר בין-לאומי מוחלט על הציבור הערבי, שיהיה הציבור היחיד בעולם שמותר לו להתחתן רק בתוך עצמו.

משה שרוני: ככה צריך להיות.

ג'מאל זחאלקה: סגר עצמי.

ג'מאל זחאלקה: אין דבר כזה, לא בדרום-אפריקה; בשום מקום בעולם אני לא זוכר בהיסטוריה האנושית שהיה דבר כזה.

משה שרוני: אצלנו קיים.

ג'מאל זחאלקה: אכן, מברוכ לדמוקרטיה הישראלית על ההישג העצום הזה.

ג'מאל זחאלקה: מברוכ, סחתין.

ג'מאל זחאלקה: עוד הישג.

ג'מאל זחאלקה: המוח הקודח של מי שכתב את החוק קובע את הדבר הזה, אדוני היושב-ראש: מדברים על הקלות הומניטריות, שחס וחלילה, כדי שהוועדה של ההקלות ההומניטריות תבין מה זה הומניטרי בשביל ערבים - יש עניין הומניטרי בשביל אדם מכל העולם ויש הומניטריות של ערבים, שזאת קטגוריה בפני עצמה; הקטגוריה הזאת אומרת, בסעיף מפורש, שחור על גבי כחול, או שחור על גבי כחול-לבן: היות האדם נשוי או שלזוג יש ילדים משותפים - - -

גדעון סער: חבר הכנסת זחאלקה, שמת לב לעובדה שהפעלתי את השעון באיחור?

ג'מאל זחאלקה: אז מה אתה מציע?

גדעון סער: אני מציע שתאמר משפט לסיום.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהדברים שאני הולך לצטט, שכתובים שחור על גבי כחול-לבן, אומרים כדלקמן: היות האדם נשוי, או שלזוג יש ילדים, זה לא שיקול הומניטרי.

ג'מאל זחאלקה: זאת המצאה ישראלית.

ג'מאל זחאלקה: אם אמרו שבירה "מכבי" היא חוצפה ישראלית, זאת גזענות ישראלית שחור על גבי כחול-לבן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

גדעון סער: הדובר הבא יהיה חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת יוסי ביילין.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא רוצה היום, במסגרת הדקות הספורות שעומדות לרשותי, לבחון אם מוטב הוראת שעה או מוטב חוק.

חיים אורון: אני רוצה להתמודד עם האתגר שחבר הכנסת עזמי בשארה הציג בפנינו, ובצדק הציג אותו, של מהות החוק הזה, בין שהוא מופיע בצורה של חוק ובין בצורה של הוראת שעה.

חיים אורון: אמרתי את הדברים האלה פעמים אחדות ואני רוצה לחזור עליהם, גם אם ייראה הדבר כאילו שאני חוזר על אותו נאום כמה פעמים.

חיים אורון: אני מתנגד לחוק הזה משום שאני תומך בחוק השבות.

חיים אורון: חוק השבות מותח את הזכות של יהודי לקבל אזרחות מעצם העובדה שהוא יהודי.

חיים אורון: ביום נחיתתו בארץ הזאת הוא מקבל אזרחות ישראלית.

חיים אורון: אני בעד החוק הזה, ואני חושב שבארץ הזאת הוא ביטוי עליון של מהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

חיים אורון: אבל שימוש בזכות הזאת מעבר למידה, זאת אומרת הפיכת האזרחות לכלי שבאמצעותו המדינה מונעת מאזרחים אחרים שלה את זכות היסוד שלהם להינשא, מערער את היסוד של חוק השבות, חבר הכנסת ריבלין.

חיים אורון: אני מודה, בצד ההסכמה שלי לכל האמירות של חברי בביקורת על החוק הזה, לרבות הכתרתו כגזענות, אני רואה בזה את הבעיה העיקרית.

חיים אורון: משום שברגע שהתוקף המוסרי שלנו לעמוד כאן ובמקומות אחרים ולומר: כן, אנחנו באיזון המאוד מורכב בין יהודית לדמוקרטית, וזה חלק מהשיח שמתנהל היום בינינו לבין הציבור הערבי במדינת ישראל - אנחנו רוצים לחפש נקודת איזון בין יהודית לדמוקרטית, וככל שהיא קשה, היא אפשרית.

חיים אורון: כאשר אנחנו מפירים אותה, אנחנו משמיטים את הבסיס היהודי מהנוסחה הזאת.

חיים אורון: כי הבסיס הדמוקרטי תלוי בנו, אבל בהקשרים אחרים.

חיים אורון: והסיכון הזה, אדוני היושב-ראש, הוא סיכון שאסור לקחת.

חיים אורון: כך הבנתי את עמדת המיעוט הפורמלי בבית-המשפט העליון בנושא המידתיות, כי אנחנו נמצאים בתחום המידתיות.

חיים אורון: על-פי אמת מידה מסוימת של חלק מהחברים שיושבים פה, חוק השבות הוא מעבר למידתיות.

חיים אורון: אני לא חושב כך.

חיים אורון: אבל מה שמגן עליו ומה שנותן לי את התוקף המוסרי להמשיך בו הוא העובדה שאני יכול לומר: כן, אני משתמש בו בגבולות מאוד מאוד ברורים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ברגע שאני מונע, כמדינה, מאזרח ישראלי את הזכות הבסיסית לבחור את בחירת לבו או את בחיר לבו, אני עברתי למקום אחר.

חיים אורון: עזבו אותי מכל שיקולי הביטחון.

חיים אורון: לשיקולי הביטחון יש כלי אחד לבחינה, בתחום הזה כמו בתחומים אחרים.

חיים אורון: כלפי מי שיש חשד לגביו, יפעילו את כל הכלים, לרבות האיסור לבוא לארץ - ערבי, יהודי, מהגדה או מניו-יורק.

חיים אורון: אגב, השתמשו בזה.

חיים אורון: אבל לא בהחלטה הגורפת הזאת, שאי-אפשר לפרש אותה אלא באופן שהיא עושה הבחנה - מה לעשות, יש לו שם מאוד לא נוח בבית הזה, אבל השם האמיתי בהקשר זה הוא חוק גזעני.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת אורון.

גדעון סער: חבר הכנסת יוסי ביילין.

גדעון סער: אחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבית הזה מחולק בין תפיסות אידיאולוגיות שונות, בין השאר בין יונים וניצים.

יוסי ביילין: ההבדלים האלה ידועים ואנחנו מכירים זה את זה ומצפים לזה מראש.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר שהצו הזה, או הוראת השעה הזאת, או החוק שאמור להחליף אותה, זה הרבה מעבר לוויכוח האידיאולוגי הזה, הטריטוריאלי או כפי שנרצה לקרוא לו.

יוסי ביילין: אני פשוט לא מצליח להבין מה החוכמה מאחורי הדבר הזה.

יוסי ביילין: נניח שהיה רגע מסוים ב-2002 שבו כולנו היינו באיזו חרדה מפני הבאות ואמרנו: איך אנחנו יכולים למנוע את זה.

יוסי ביילין: לכל אחד היה הפתרון שלו.

יוסי ביילין: היו אנשים הזויים שאמרו: צריך לעשות שלום; איזו קבוצה קטנה, שולית, לא רלוונטית.

יוסי ביילין: אחרים אמרו: בואו נעשה מבצע עוד יותר גדול כדי שבחיים לא ייגעו בנו.

יוסי ביילין: והיו כאלה שאמרו: בואו נמנע את זה, כי כמה מהם ניצלו את זה והנה באירוע כזה או אחר מישהו השתמש בתעודת זהות ישראלית.

יוסי ביילין: היה כזה רגע.

יוסי ביילין: הרגע הזה, גם לטענת הממשלה, לא קיים יותר.

יוסי ביילין: כל כך מתגאים ב"חומת מגן", שזה מה שגמר את העניין - שזה שטות והבל, אבל נניח, לשיטתכם, שנגמר העניין כתוצאה ממהלך צבאי מזהיר שנקרא "חומת מגן".

יוסי ביילין: למה אתם מפלילים את עצמכם?

יוסי ביילין: הרי לו יצויר שמחר בלילה, 16 בינואר 2007 בחצות, אנחנו לא מאשרים את הצו הזה – מה יקרה בחצות ודקה?

יוסי ביילין: אפשר לחשוב שבאותו רגע כל המחבלים באים לכאן וחלילה מנסים לפגוע בנו.

יוסי ביילין: הרי באותה שנייה אותו שר פנים יחליט את מי הוא מכניס ואת מי הוא לא מכניס.

יוסי ביילין: הוא אולי יתייעץ עם גורמי הביטחון, ואולי במקרה מסוים הוא יהיה נדיב.

יוסי ביילין: בוועדת הפנים אנחנו שומעים סיפורים מסמרי שיער על מה שנעשה לאנשים - איך אנשים שהיו כאן וחיו כאן עשרות שנים, ברגע שהבעל נפטר הם צריכים לחזור לשטחים, כל מיני דברים שבאמת כל אדם שהוא אדם לא יכול בכלל להאזין להם.

יוסי ביילין: למה ב-2007 מדינת ישראל צריכה להפליל את עצמה בצו שהוא הוראת שעה, שהוא באמת אולי היה הוראת שעה אבל הוא הוראת שעה ארוכה ביותר, או בחוק – שאני אומר לכם באחריות כמי שמטפל בחוק הזה כבר שעות ארוכות בוועדת הפנים – גרוע יותר מהצו?

יוסי ביילין: ושכאן לא יספרו סיפורים שהחוק הזה שמתעצב והולך לנגד עינינו הוא יותר ליברלי.

יוסי ביילין: הוא יותר גרוע.

יוסי ביילין: יש יותר מדינות שאסורות בשליחת אנשים לכאן, והפטנט עם הדרוזים, שלדרוזים מותר ולאחרים אסור – זה טלאי על גבי טלאי, דבר חמור ביותר.

יוסי ביילין: שר הפנים מבקש מאתנו ליטול את שיקול הדעת שלו, במקום לבוא ולומר: יש מדינה, יש לה שר פנים, אין שום מדינה שמכניסה כל אדם באשר הוא אדם לגבולותיה, ואין שום מדינה דמוקרטית שמונעת מכל אדם להיכנס בשעריה.

יוסי ביילין: דבר כזה לא יכול להיות.

יוסי ביילין: לכן הצו הזה הוא הפללה עצמית, הוא איוולת לפני כל דבר אחר – לפני שהוא גזעני ולפני שהוא מקפח ולפני שהוא עיוור.

יוסי ביילין: הוא פשוט איוולת מכמה טעמים.

יוסי ביילין: טעם אחד: הפללה עצמית.

יוסי ביילין: טעם שני: זה יעבור כאן היום, וגם החוק יעבור בסוף, אבל בג"ץ לא יעביר את זה על-פי קביעה של שישה מול חמישה.

יוסי ביילין: אין בג"ץ שיעביר חוק כזה.

יוסי ביילין: ולכן אנחנו בפרוצדורה זמנית לחלוטין.

יוסי ביילין: זאת תקוותי וזאת גם הערכתי.

יוסי ביילין: תודה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת ביילין.

גדעון סער: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק הוא חוק גזעני על-פי כל קנה מידה.

אבשלום וילן: במקום לדבר אידיאולוגיה - אני מטפל כבר חודשיים במקרה של בחור ערבי ישראלי, עובד במפעל "גלעם", ארבעה ילדים, אשתו תושבת השטחים.

אבשלום וילן: החוק הזה לא מאפשר להם לחיות יחד.

אבשלום וילן: תגידו, זה נראה לכם סביר?

אבשלום וילן: נראה לכם אנושי?

אבשלום וילן: מדינת היהודים מתנהגת בצורה המכוערת ביותר ואומרת: שיקולי ביטחון.

אבשלום וילן: בואו נתמודד פעם אחת עם הטיעון של זרועות הביטחון - מהם שיקולי הביטחון.

אבשלום וילן: מה היה הטיעון המרכזי?

אבשלום וילן: מספר הפעמים שמחבלים מתאבדים השתמשו בתעודות זהות ישראליות.

אבשלום וילן: החוק הזה מונע את זה?

אבשלום וילן: מי שרוצה להמשיך להשתמש בהן לא יוכל לעשות את זה?

אבשלום וילן: אילו דיבורים?

אבשלום וילן: בואו נגיד פעם אחת לעצמנו את האמת.

אבשלום וילן: האפרטהייד – אני אומר מלה קשה – האפרטהייד שאנחנו נוהגים במחסומים בגדה המערבית, כאשר איננו נותנים לחולים, ליולדות, לקשישים, לעבור לקבל טיפול, ואנחנו משפילים אוכלוסייה של 3 מיליוני בני-אדם, לא שנה ולא שנתיים, כאשר ראש הממשלה מתחייב - - -

משה שרוני: אוכלוסייה עוינת.

אבשלום וילן: חבר הכנסת שרוני, גם אם זו אוכלוסייה עוינת, יש לה זכויות בסיסיות, ומי שפוגע בהן הופך את האנשים השקטים והרגילים לגרועים שבאויביו.

אבשלום וילן: אנחנו מנהלים מדיניות אינפנטילית, לא חכמה, שפוגעת קודם כול באנשים, בזכויות האדם, אבל לא פחות - בביטחון ישראל.

אבשלום וילן: השתלט עלינו אורח מחשבה מרובע, מטומטם, מטופש, לא חכם, שקורע את כל הרקמות שנבנו פה קרוב ל-40 שנה, והביטוי של ההתבהמות שלו הוא כאשר בית-המחוקקים הזה, כנסת ישראל, שביסודה, ברובה המכריע מורכבת מבני העם היהודי, שעברו חוויה מאוד מאוד קשה במאה ה-20 – אנחנו נותנים ידנו לחוק כזה, שלא מאפשר לאזרחים ישראלים לבחור את בני זוגם באצטלה של שיקולים ביטחוניים, לטעמי לא נכונים.

משה שרוני: קול דמי הקורבנות מהטרור זועקים מהאדמה.

אבשלום וילן: שרוני, לחמתי בטרור לא פחות ממך, ואני אומר לך שהחוקים הללו הם חוקים שלא תורמים לביטחונה של ישראל.

גדעון סער: חבר הכנסת וילן, הרשה לי לומר לך בלי קשר להשקפות.

גדעון סער: נימקת את הדברים לשיטתך בצורה יפה מאוד, עד לנקודה שבה הזכרת חוויה שעבר העם היהודי במאה ה-20.

גדעון סער: כל כך רחוק, עם כל הכבוד לדבר אשר לפי שיטתך נתפס כעוול.

אבשלום וילן: אני מוכן לקחת את דברי בחזרה ולהשאיר ארגומנט אחד - הארגומנט של מי כמונו סבל מתפיסה גזענית.

אבשלום וילן: על זה אני מדבר.

אבשלום וילן: אני חושב שאנחנו צריכים להיות הראשונים שרגישים להנמקות גזעניות.

משה שרוני: אנחנו לא היינו טרוריסטים שם.

ראובן ריבלין: היות שאתה מדבר תמיד בהיגיון, לא הבנתי כרגע אם ההיגיון הוא היגיון דמוגרפי או היגיון ביטחוני.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ריבלין, שלושת חברי הקודמים מסיעת מרצ, וגם עזמי בשארה וזחאלקה, כולם הסבירו את הבעיה שבגזענות של החוק.

אבשלום וילן: אני נימקתי את הנימוק שעל בסיסו הביאו את החוק גם ב-2001 וגם עכשיו, הנימוק הביטחוני.

אבשלום וילן: אבל משפט הסיכום שלי חזר לגזענות, כי אני חושב שלא הביטחון הוא הבעיה אלא התפיסה שזאת אפליה, פגיעה אלמנטרית בכבוד האדם וחירותו, ולנו כמחוקק ישראלי בבית-המחוקקים הזה אסור לתת להן יד.

אבשלום וילן: תודה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת וילן.

גדעון סער: חבר הכנסת נסים זאב.

גדעון סער: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מי ייתן ויכולנו באמת לאזרח את כל תושבי עזה, יהודה ושומרון ולהפוך אותם לישראלים, ולהפוך את המדינה למדינה יהודית רצינית, ארץ-ישראל כפי שהיתה בזמן התנ"ך.

גדעון סער: אני לא בטוח שעזמי בשארה מתנגד לזה.

נסים זאב: מי ייתן, אבל לא כאלה פני הדברים.

נסים זאב: אנחנו יודעים מה קורה ביהודה ושומרון, אנחנו מקבלים כל בוקר דרישת שלום מעזה עם טילי השוקולד ששולחים לנו ומזכירים לנו: תזכרו, אנחנו פה; הטרור נושם, הטרור חי וקיים, ואנחנו נחסל את המדינה הזאת.

נסים זאב: זה עניין של זמן.

נסים זאב: ועכשיו פתאום, בשם הדמוקרטיה, שכחנו שנטבחו פה למעלה מ-1,000 אנשים, נשים וטף, שכחנו את ההרג, את הטבח שביצעו בנו באינתיפאדה האחרונה.

נסים זאב: שאף אחד לא יטיף לנו מוסר על דמוקרטיה.

נסים זאב: אולי אנחנו לא יודעים מה קורה בעולם.

נסים זאב: תסתכלו אילו קשיים יש היום לקבל ויזה לארצות-הברית ולאירופה.

נסים זאב: כשדיברו כאן על משפחות שכבר בנו את ביתן ויש להן ילדים – בארצות-הברית תראו זוגות של מהגרים ממקומות שונים, שהם 15 ו-20 שנה בארצות-הברית, ולא מקבלים אזרחות.

נסים זאב: מה ארצות-הברית החליטה כמדינה אחרי מלחמת אירן, אחרי שהבינה שאירן היא מדינה טרוריסטית?

נסים זאב: תראו מה קורה היום לפרסים שרוצים לבוא ולבקר בארצות-הברית.

נסים זאב: מה, פתאום הגבולות שלנו פתוחים לכל מאן דבעי?

נסים זאב: אולי שכחנו גם את מה שאמר ערפאת, ואני רוצה להזכיר לכם.

נסים זאב: הוא אמר: אני אלחם במדינת ישראל דרך הרחם של האשה המוסלמית.

נסים זאב: זאת אומרת:

נסים זאב: אנחנו בילודה שלנו ננצח את מדינת ישראל.

נסים זאב: מה אנחנו אומרים עכשיו לערפאת?

נסים זאב: אנחנו לא רק מאמצים את מה שהוא אמר בזמנו, אנחנו אומרים לאותם ערביי עזה ויהודה ושומרון: תיכנסו לגבולנו, אתם יכולים, בשם איחוד המשפחות, לחסל את מדינת ישראל.

נסים זאב: זה חיסולה, כי מדובר פה מבחינה ביטחונית, והעובדות מדברות בעד עצמן.

נסים זאב: אנו עדים לעשרות רבות של מקרים שהיו שותפים בהם אנשי יהודה ושומרון מכיוון שיכלו להגיע לתחומי "הקו הירוק" בדרך קלה, ולא משנה אם הם אזרחים או לא.

נסים זאב: עצם כניסתם לתחום "הקו הירוק" בקלות מביאה אותנו למצב ביטחוני רעוע, לכן אני חושב שהצו הזה, יש להמשיכו ולתת לו תוקף.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

גדעון סער: אני קורא לדובר הבא, חבר הכנסת אחמד טיבי, ומודיע שלפנים משורת הדין אפשרתי לחבר כנסת נוסף, חבר הכנסת ברכה, שיהיה אחרון הדוברים.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת טיבי.

גדעון סער: בינתיים נכנס גם שר הפנים.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כרונולוגית הטיעון של המדינה והפרקליטות בבג"ץ היה שזה חוק שבא לעולם מסיבות ביטחוניות, והוזכרו כמה מקרים, אדוני שר הפנים - - -

גדעון סער: אני מתחיל את הזמן מחדש.

אחמד טיבי: הטיעון של המדינה בבג"ץ, אדוני היושב-ראש, היה שהרקע הוא ביטחוני, אך כאשר החוק התקבל בהחלטת ממשלה ב-2002 שר הפנים היה אלי ישי, והוא דיבר על שיקולים דמוגרפיים - מניעת זכות השיבה.

אחמד טיבי: לאחר מכן הגיע לכאן השר המקשר, חבר הכנסת גדעון עזרא, ואמר לכנסת מעל הדוכן, חבר הכנסת ריבלין, כשהיית יושב-ראש הכנסת, שהסיבה היא דמוגרפית - כדי למנוע את זכות השיבה הזוחלת.

אחמד טיבי: הדברים מובאים בפרוטוקול הכנסת וגם הוצגו בפני שופטי בית-המשפט העליון.

אחמד טיבי: מה אנו מתקנים כאן?

אחמד טיבי: הרחבה של האיסורים, רבותי, אינה הקלה בחוק.

אחמד טיבי: חוק נורא, גזעני, דרקוני, אנטי-ערבי במהותו, שאכן תכליתו, כפי שבעליו או אלה שהביאו אותו לעולם אמרו - חוק דמוגרפי.

אחמד טיבי: יש הרחבה של מספר המדינות שאסור לאזרח ערבי של מדינת ישראל להינשא לבחיר או לבחירת לבו בהן - סוריה, לבנון, עירק, אירן - ויש סעיף מיוחד שאומר שמהחוק הזה, מהאיסור הזה, חבר הכנסת יצחקי, מוציאים את הערבים הדרוזים.

אחמד טיבי: טוב שיש הקלה.

אחמד טיבי: אבל מהמותר אנו למדים על האסור.

אחמד טיבי: מי נשארו מן הערבים?

אחמד טיבי: מוסלמים ונוצרים.

אחמד טיבי: ראה טיעון, אדוני שר הפנים, כדי להוכיח לך - גם השר דיכטר, שבא לוועדת הפנים בהיותו ראש השב"כ והסביר את המניעים הביטחוניים - ראו טיעון, למשל, שמוכיח דווקא שהשיקול הוא דמוגרפי-לאומי, אנטי-פלסטיני, ולא ביטחוני.

עתניאל שנלר: למה?

אחמד טיבי: תקשיב.

אחמד טיבי: כמה מקרים היו, אדוני השר דיכטר, של ערבים נוצרים שביצעו פיגועים בכל שנות האינתיפאדה?

אחמד טיבי: לא היה מקרה אחד.

אחמד טיבי: ובכל זאת נתקלתי במקרים של ערבי נוצרי שרוצה להינשא למישהי מבית-לחם וחוק זה אוסר עליו.

אחמד טיבי: אתם אומרים: שיקולים ביטחוניים, אבל עובדתית וסטטיסטית, זאת הסטטיסטיקה שהבאתם לכנסת.

יואל חסון: לך לרמאללה.

אחמד טיבי: אמרתם: מי שביצע, כי יש 26 מקרים - זה חוק לאומי אנטי לאום ערבי, אנטי לאום פלסטיני, ולכן גם מוסלמים וגם נוצרים, אסור להם לבחור בחירה חופשית - - -

יואל חסון: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת טיבי, אני ער לעובדה שיש קריאות ביניים, אבל עם זאת איפסתי את הזמן - - -

אחמד טיבי: גם לחברי כנסת מהגן מותר להעיר.

זהבה גלאון: מה הוא אמר?

יואל חסון: זה התשובה החכמה שיש לחבר הכנסת טיבי לתת.

יואל חסון: קשה לו להתמודד עם אנשים צעירים.

גדעון סער: אנא, משפט סיום.

אחמד טיבי: למה אתה חושב שאני מתכוון אליך?

אחמד טיבי: לא הבנתי.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה היא המקרה השני בתוך חודש, אדוני השר, ששר מבקש מהכנסת להגביל את סמכותו.

אחמד טיבי: המקרה הראשון היה שלילת אזרחות, חבר הכנסת גלעד ארדן - הצעת החוק הגזענית הראשונה - והמקרה השני הוא כאן.

אחמד טיבי: אומר שר הפנים לכנסת: תגבילו את סמכותי לתת.

אחמד טיבי: יתירה מזו, בחוק מספר המקרים ההומניטריים מוגבל, תקרא.

רוני בר-און: הודעתי לכולם שאני מקווה שבתקופת היותי שר הפנים לא יהיה - - -

אחמד טיבי: ולכן, אדוני, לפי כל הטיעונים שהשמעתי, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק הזה הוא אנטי-ערבי - - - כן, גם אתה שותף לחוק הזה, חבר הכנסת יצחקי.

אחמד טיבי: זה חוק גזעני, נכון, כך חשבו אפילו שופטי המיעוט.

אחמד טיבי: זה נורא ואיום, ואתה שותף עם חבריך באחד מהחוקים השחורים ביותר בתולדות מדינת ישראל.

יואל חסון: לך לשם, שם אין הגבלת זמן.

גדעון סער: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אחרון הדוברים.

גדעון סער: אחריו - הצבעה.

גדעון סער: נא לעמוד בלוח הזמנים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הטיעון הביטחוני שכביכול עומד ביסודה של הוראת השעה הוא מופרך לחלוטין.

מוחמד ברכה: מי שמתכוון לעשות פיגוע לא צריך שיהיה לו בן זוג או בת זוג עם אזרחות ישראלית.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת, הוראת השעה היא הוראת שעה אידיאולוגית, שחושפת את הצד האפל ביותר באידיאולוגיה הציונית, המבוססת על דמוגרפיה ועל טוהר גזע כביכול.

מוחמד ברכה: אני לא מבין כיצד אנשים כשמסתכלים על החבילה כולה יכולים לחיות עם עצמם בשלום.

יואל חסון: הכי בשלום בעולם.

מוחמד ברכה: בשטחים הכבושים נוצר מצב שיש כבישים של ישראלים וכבישים של פלסטינים.

יואל חסון: כי יש טרור נגד היהודים.

יואל חסון: מעניין למה.

עתניאל שנלר: פעם זה לא היה.

מוחמד ברכה: אני מאחל לכם כל טוב ואני מברך אתכם, אבירי שמירתה של המדינה היהודית.

מוחמד ברכה: כל הכבוד, מברוכ עליכם, איך אתם מצדיקים דברים שהם בלתי נתפסים.

יואל חסון: מישהו צריך לעשות את זה.

יואל חסון: אתה חי במדינה יהודית, תזכור את זה.

מוחמד ברכה: ההפרדה הגזעית כמו בדרום-אפריקה של כבישים לישראלים וכבישים לפלסטינים.

עתניאל שנלר: למה אני לא יכול לנסוע בכביש בלי שיירו עלי?

גדעון סער: חבר הכנסת שנלר, שר הפנים ויושב-ראש הקואליציה מסבירים לי כל הזמן שהם מעוניינים לקיים הצבעה - - -

עתניאל שנלר: אני לא מסכים שמישהו יגיד לי גזענות - - -

גדעון סער: בסדר, אבל אף אחד מחברי סיעת

גדעון סער: כם לא ביקש להירשם לרשות דיבור.

עתניאל שנלר: - - -

מוחמד ברכה: אז תשתוק.

גדעון סער: אי-אפשר לקבל רשות דיבור רק בקריאות ביניים.

מוחמד ברכה: לא שווה לדבר - אז תשתוק.

מוחמד ברכה: מישהו מכריח אותך?

מוחמד ברכה: מישהו דוחף אותך באצבע מאיזה מקום כדי לדבר?

מוחמד ברכה: אז תשתוק.

עתניאל שנלר: אתה כועס בצדק.

עתניאל שנלר: תמשיך לכעוס.

עתניאל שנלר: אתה צודק.

עתניאל שנלר: אתם גזענים.

עתניאל שנלר: אתם רוצחים ילדים יהודים ומדברים על גזענות.

מוחמד ברכה: אני מציע לך לבלום את פיך ואל תטיח דברים.

עתניאל שנלר: אתם רוצחים יהודים.

מוחמד ברכה: אתה רוצח.

מוחמד ברכה: אנחנו רוצחים?

מוחמד ברכה: איזה מין דברים אלה?

מוחמד ברכה: בחיים שלי לא נשאתי נשק.

מוחמד ברכה: אתה מתנחל, גוזל, רוצח.

מוחמד ברכה: אתה.

יואל חסון: - - -

חיים אורון: - - -

עתניאל שנלר: השכנים שלי נרצחו בכביש - - -

מוחמד ברכה: אתה גזלן, מתנחל, שחי על חורבות של עם אחר.

עתניאל שנלר: זאת הארץ שלי.

גדעון סער: חבר הכנסת שנלר, אני לא רוצה לקרוא לך לסדר.

גדעון סער: אני מבקש ממך.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

אורי אריאל: האם היושב-ראש אמר שהוא ידייק בזמן היום?

גדעון סער: היתה כאן דקה וחצי של קריאות ביניים.

אחמד טיבי: - - -

יואל חסון: חבר הכנסת טיבי, אתה הכי זמני כאן.

אחמד טיבי: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת חסון.

מוחמד ברכה: יש מפלגה שלמה שהיא מפלגה זמנית, כנראה.

יואל חסון: בוא נראה מי יותר זמני.

מוחמד ברכה: נראה.

גלעד ארדן: אל תדחפו אותנו להסכמה עם ברכה.

מוחמד ברכה: לא, בעניין הזה אתה יכול להסכים בלי שום בעיה.

מוחמד ברכה: באמת.

זהבה גלאון: אתם יותר גרועים מהליכודניקים.

חיים אורון: שבוע יונים, שבוע ניצים, שבוע כהנא.

חיים אורון: מה אתכם?

אחמד טיבי: - - -

אורי אריאל: - - - רמאללה.

גלעד ארדן: - - -

מוחמד ברכה: הם בדרך הכי בטוחה לכיוון האפס.

מוחמד ברכה: זה בסדר.

יואל חסון: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת חסון, את עמדתנו נבטא בהצבעה.

גדעון סער: היא תהיה ממלכתית.

גדעון סער: בכל הקשור לתחזיות פוליטיות, לעתים גם קצוות פוליטיים יכולים להסכים - לגבי תחזיות פוליטיות, לא לגבי עמדות פוליטיות.

גדעון סער: בבקשה.

מוחמד ברכה: אני באמת מתפעל מהתרגשותם של אותם חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: נראה שזה ביטוי של בושה כלשהי.

מוחמד ברכה: אני עדיין מנסה לייחס לכם תכונות של נורמליות, שאתם באמת מתרגשים וכועסים על חשיפת האמת לאמיתה.

נסים זאב: - - -

רוני בר-און: - - - האלה זה בכסף או לא בכסף?

מוחמד ברכה: אם, כפי שאמרתי, יש כבישים לישראלים וכבישים לפלסטינים, אם יש אזרחות לערבים ואזרחות ליהודים, אם יש חומת הפרדה - -

גדעון סער: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

גדעון סער: משפט סיום.

מוחמד ברכה: אני מנסה כבר חמש דקות לומר את אותו משפט.

גדעון סער: לא; עכשיו, בדקה האחרונה, לא הפריעו לך.

מוחמד ברכה: - - ונוסף על כך לתפוס קרקעות על בסיס תפיסה גזענית לאומנית קיצונית - כל הדברים האלה בעצם מייסדים לא את מדינת היהודים, לצאצאיהם של אותם אנשים שסבלו במשך שנים, אלא את המדינה הגזענית למהדרין של המאה ה-21.

גדעון סער: תודה רבה.

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: מי שמצביע בעד מצביע בעד הארכת תוקפו של צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) עד ליום כ"ז בניסן, 15 באפריל 2007.

גדעון סער: מי שמצביע נגד מצביע נגד הארכת התוקף.

גדעון סער: אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: הצבעה מס' 6 בעד הצו - 36 נגד - 12 נמנעים - אין צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ז-2007, נתקבל.

גדעון סער: חברי הכנסת, 36 חברי כנסת הצביעו בעד, 12 הצביעו נגד, אין נמנעים.

גדעון סער: אני קובע בזאת שהכנסת אישרה את הארכת תוקפו של צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ז-2007, עד ליום כ"ז ניסן התשס"ז, 15 באפריל 2007.

גדעון סער: הודעה לסגן המזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: דין-וחשבון הוועדה להכנת כללי אתיקה.

נאזם בדר: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשות הלאומית למורשת יהדות בוכרה, התשס"ז-2007, והצעת חוק הרשות הלאומית למורשת יהדות לוב, התשס"ז-2007, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 9), התשס"ז-2007, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

גדעון סער: תודה לסגן המזכיר.

גדעון סער: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/276).

גדעון סער: ]

גדעון סער: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 10), התשס"ז-2006 - קריאה ראשונה.

גדעון סער: יציג את ההצעה שר הפנים.

גדעון סער: יתקיים דיון.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 10), התשס"ז-2006, נועדה לטפל בתופעה חמורה של זיוף תעודות זהות שמנפיק משרד הפנים.

רוני בר-און: חלק ניכר מהזיופים נעשים בדרך של החלפת התצלום המוצמד לתעודת הזהות.

רוני בר-און: התצלום בתעודת הזהות כפי שהוא מוצמד היום ניתן על נקלה לתלישה ולהחלפה, לצורך שימוש בתעודת הזהות שלא כדין ולצורך זיופה.

רוני בר-און: הצעת החוק מציעה להסמיך את שר הפנים לקבוע, כי במקום הצמדת התצלום ישולב בתעודת הזהות תצלום ממוחשב של בעל התעודה שצולם או שנסרק בידי משרד הפנים, כפי שיש לנו היום בתעודות כגון רשיון נהיגה וכפי שיש בתעודות אחרות בעולם.

רוני בר-און: הצילום יודפס על גבי התעודה, כך שיהיה חלק בלתי נפרד ממנה.

רוני בר-און: בדרך זו לא ניתן יהיה להחליף אותו, להפריד אותו או להוציא אותו, וכך נתגבר את אמצעי הביטחון מפני זיוף תעודת הזהות.

רוני בר-און: אנחנו גם מציעים לקבוע, כי התצלומים הממוחשבים שצולמו או נסרקו לפי הוראות חוק הדרכונים יישמרו במאגר שינוהל בידי משרד הפנים, והמשרד יהיה רשאי להשתמש בתצלומים הממוחשבים שבמאגר לצורך הכללתם בתעודות זהות או במסמכי הנסיעה.

רוני בר-און: כמו כן יהיה אפשר להשתמש בתצלומים לצורך אימות זהותם של תושבים, כדי לצמצם את מספר המקרים שבהם הפונה למשרד הפנים לקבלת השירות הוא מתחזה; והמקרים האלה לא מעטים.

רוני בר-און: מסירת התצלומים מן המאגר לגוף ציבורי תיעשה אך ורק בצו שיוציא השר באישור ועדת החוקה של הכנסת, בתנאים שייקבעו בצו.

רוני בר-און: הצו יגדיר את מאפייני האוכלוסייה שתצלומיה יימסרו, את מטרת המסירה ואת התדירות שבה תבוצע המסירה הזאת.

רוני בר-און: לאור מה שאמרתי לעיל וכדי לנסות לצמצם ככל האפשר מקרים של זיוף או ניסיונות לזייף תעודות זהות בעתיד, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק.

גדעון סער: אדוני השר, האם אתה יכול לומר אם זאת טכניקה שקיימת במדינות אחרות?

רוני בר-און: בוודאי.

רוני בר-און: ברוב מדינות העולם הצילומים מוטבעים בתעודות הפורמליות והן תעודות ממוחשבות.

רוני בר-און: גם במדינתנו זה קיים - הצילומים ברשיון הנהיגה.

גדעון סער: האם זה מצריך היערכות רחבה מבחינת המשרד שלכם?

אביגדור יצחקי: גם בוויזה האמריקנית.

רוני בר-און: יכול להיות.

רוני בר-און: אנחנו נעשה את זה בשני דברים: ברמה האלקטיבית נעשה אולי מבצע, וגם בחידושי התעודות ובחידושי הדרכונים.

רוני בר-און: מעת שהחוק הזה יעבור נפעיל את המערכת הזאת אצלנו בתוך המשרד, במינהל האוכלוסין: נצלם במקום, נכניס את זה למאגר, נטביע את זה בתעודה ונעשה את השימושים שיותרו בחוק, כפי שהצעתי.

גדעון סער: תודה, אדוני השר.

גדעון סער: אנחנו עוברים לדיון.

גדעון סער: אני מודיע שמי שרוצה להירשם לדיבור ואיננו רשום, יצטרך לעשות זאת בשתי הדקות הקרובות.

גדעון סער: אחר כך אני נועל את רשימת הדוברים.

גדעון סער: חבר הכנסת זבולון אורלב - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אני רוצה לתמוך בחוק.

אורי אריאל: אם השר יענה לאחר מכן למה זה לא קרה לפני חמש שנים, אף שהוא לא היה שר אז, אני אודה לו.

גדעון סער: הוא ישיב לך שמשום שהוא לא היה שר.

גדעון סער: הוא מאשר את דברי.

גדעון סער: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

גדעון סער: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, החוק הזה שם אותנו בבעיה.

ג'מאל זחאלקה: הסעיף הראשון של מניעת זיוף תעודות זהות ומסמכי נסיעה הוא סעיף טוב מאוד, אפילו מצוין.

ג'מאל זחאלקה: למה הוא כל כך טוב?

ג'מאל זחאלקה: כי אם אין חשש שתעודת הזהות או הדרכון או מסמכי הזיהוי של האזרח הם מזויפים, כשאזרח עובר בנמל התעופה או כשמישהו בודק את תעודת הזהות שלו, זה מקל עליו.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא צריך לעמוד בחשש, ובעיקר האזרחים הערבים שנתקלים בזה.

ג'מאל זחאלקה: טוב מאוד שיש היום טכניקה שמונעת זיופים.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה שלנו עם החוק היא בסעיף השני, הגורף, הפתוח, שאנחנו לא יכולים עכשיו לדעת לאן הוא יגיע ולאילו ממדים הוא יתפח - עד כדי כך שזה יזכיר לנו את המצב של "האח הגדול".

ג'מאל זחאלקה: זה סעיף חדש, זה לא היה עד עכשיו - שר הפנים יכול למסור תצלומים של אזרחים לכל מיני גופים.

ג'מאל זחאלקה: לא צוין לאילו גופים, לא צוין לאילו מטרות.

ג'מאל זחאלקה: יתירה מזו, השר יכול למסור תמונות של קבוצות מסוימות של אוכלוסייה לגופים מסוימים, וזאת בעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאסור לכנסת לתת סמכות כזאת לשר הפנים, כי היא יכולה לשמש למטרות לא ראויות.

ג'מאל זחאלקה: גם ההגדרה של גוף ציבורי - אתה מסכים אתי - היא מאוד מאוד מאוד רחבה.

ג'מאל זחאלקה: זאת ההגדרה הכי רחבה שיכולה להיות.

ג'מאל זחאלקה: זה יכול להגיע למצב שאדם עובר ברחוב, ויש כל מיני גופים שמחזיקים במאגר התצלומים - - -

גדעון סער: יכול להיות שזו נקודה שאפשר לדון עליה אחר כך בוועדת הפנים.

ג'מאל זחאלקה: אני מתייחס להצעת החוק כפי שאני רואה אותה.

גדעון סער: אבל התחלת מזה שלסעיף הראשון אתה מסכים.

ג'מאל זחאלקה: לסעיף הראשון אני מסכים, אין לי בעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהוא סעיף טוב.

ג'מאל זחאלקה: ראוי שהיה בא לבד, ולא לערבב אותו עם סעיף אחר.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע מה הקשר בין שני הסעיפים.

גדעון סער: שר הפנים איננו כאן.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהיה ראוי להפריד את הצעת החוק, כי אין קשר בין סעיף א' לסעיף ב', בין הסעיף הראשון לשני.

ג'מאל זחאלקה: הסעיף הראשון הוא סעיף טוב.

ג'מאל זחאלקה: מניעת זיופים היא דבר טוב, שיכול להקל על האזרחים.

אביגדור יצחקי: מה זה ב'?

ג'מאל זחאלקה: מסירת התצלומים לגופים ציבוריים בלי שום הגדרה, פתוח ככה.

ג'מאל זחאלקה: זה יכול להביא למצב של "האח הגדול".

ג'מאל זחאלקה: אתה הולך ברחוב, במקום שאתה לא רוצה שיזהו אותך, ויש כל מיני גופים שיזהו אותך כשאתה עובר ברחוב.

ג'מאל זחאלקה: כל מיני גופים שיכולים למסור - - -

אביגדור יצחקי: ואז יצלמו אותך במשרד הרישוי, ויצלמו אותך במס הכנסה.

אביגדור יצחקי: מה אכפת לך שיהיה תצלום אחד לכולם?

ג'מאל זחאלקה: אני מתייחס להצעת החוק כלשונה.

ג'מאל זחאלקה: הצעת החוק כלשונה היא גורפת.

ג'מאל זחאלקה: היא מגדירה גוף ציבורי.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע מה זה גוף ציבורי בחוק?

ג'מאל זחאלקה: זאת ההגדרה הכי רחבה שיכולה להיות.

ג'מאל זחאלקה: זה אומר שהתצלום שלך לא יהיה בידי פקיד מסוים של משרד הפנים, אלא בידי אלפי אנשים, וזה כל אזרח ואזרח.

אביגדור יצחקי: זה כפי שקבע השר.

אביגדור יצחקי: הוא יכול לקבוע לזה לתת ולזה לא לתת.

ג'מאל זחאלקה: ולנו אסור, ככנסת, לתת סמכות גורפת כזאת בידי השר.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם יש מטרות ראויות, הן צריכות להיקבע בחוק, ולא לתת לשר אפשרות גורפת להעביר את זה לגופים ציבוריים.

ג'מאל זחאלקה: היום יש שר כזה, מחר יש שר אחר.

ג'מאל זחאלקה: שר אחר יכול להחליט החלטות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לעשות בזה שימוש פוליטי, אפשר שזאת תהיה חדירה לתחום הפרטי של אדם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכפי שהצעת החוק מוגשת בפנינו, זה מנוגד לזכות לפרטיות של כל אזרח ואזרח.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

גדעון סער: אתם תצביעו נגד?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נצביע נגד.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת עזמי בשארה הוא הדובר הבא.

גדעון סער: אחריו ידבר חבר הכנסת ברכה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חייתי באירופה בתקופה שהכניסו את הכרטיס המגנטי.

עזמי בשארה: אני זוכר סערה והפגנות של הירוקים בגרמניה, שלא תאמינו.

עזמי בשארה: סגרו את כל העולם בשביל התעודה המגנטית.

עזמי בשארה: עכשיו זה פתאום עובר.

עזמי בשארה: חשבו שזאת פגיעה בפרטיות, שלכל שוטר יהיה מחשב ברכב והוא יכניס את התעודה וידע עליך הכול.

עזמי בשארה: בגרמניה, במערב אירופה ובצרפת כל הארגונים הדמוקרטיים והארגונים לאיכות הסביבה עשו מזה סיפור גדול מאוד.

עזמי בשארה: פתאום זה עובר בסדר.

עזמי בשארה: אני לא רוצה להיכנס לכל הסוגיה הזאת של - - -

גדעון סער: אבל בסופו של דבר זה עבר שם.

עזמי בשארה: עם הרבה הרבה הגבלות על הגישה שלהם לאינפורמציה על האדם.

עזמי בשארה: לא כל אחד שמכניס את המספר יודע הכול.

גדעון סער: חשוב מאוד שזה יהיה בחוק.

עזמי בשארה: אגב, בארצות-הברית זה מתחיל לעבור עכשיו.

עזמי בשארה: יש עניין הבקרה האדירה הזאת, מה שנקרא ה-big brother של ג'ורג' אורוול, אבל אני לא רוצה להיכנס לסוגיה הזאת.

עזמי בשארה: החלק הראשון, הזיופים - זה בסדר.

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים, אדוני היושב-ראש, להתווכח עם החוק.

עזמי בשארה: השר עומד פה ואומר "גופים ציבוריים", והוא לא אומר למה.

עזמי בשארה: תמיד יש היגיון לחוק.

עזמי בשארה: שר עומד ומסביר לנו מה היה חסר, איזו בעיה בא החוק הזה לפתור.

עזמי בשארה: אז בחלק הראשון הבנו - הוא בא לפתור את בעיית הזיופים.

עזמי בשארה: בסדר, מקובל עלינו.

עזמי בשארה: הסעיף השני, איזו בעיה הוא בא לפתור?

עזמי בשארה: עירייה, למשל, היא גוף ציבורי?

עזמי בשארה: אפשר למסור לה את התמונות?

עזמי בשארה: היא יכולה לשכור שומרים או חברת שמירה פרטית ולתת לה את התמונות כדי שילכו לחפש את האדם?

עזמי בשארה: אני לא יודע.

עזמי בשארה: אני לא יודע מה החלק השני של החוק בא לפתור.

עזמי בשארה: מן הראוי שהשר יעמוד פה ויגיד לנו מה היתה הבעיה בלי החוק, ואיזו בעיה הסעיף השני של החוק בא לפתור, אחרת אנחנו לא יודעים להתווכח עם החוק.

עזמי בשארה: מיהם הגופים הציבוריים?

עזמי בשארה: למה עכשיו חוסר התמונה בגופים הציבוריים גרם להם לבעיה?

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים לקבל דבר כזה, אפילו עם הסכמת ועדה פרלמנטרית והמלצת השר.

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים לקבל דבר כזה.

עזמי בשארה: זה נראה לנו גורף מדי.

עזמי בשארה: אפילו – אתה יודע מה - חשוד קצת, כי לא אמרו לנו למה - מה היתה בעיה עד היום, שאי-הימצאותו של חוק גרמה לכך שלא היה אפשר לפתור אותה?

עזמי בשארה: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת בשארה, שגם קיצר בדבריו.

גדעון סער: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו - חבר הכנסת חנא סוייד, שאני לא רואה אותו כאן כרגע.

גדעון סער: אם הוא לא יהיה - חבר הכנסת דב חנין.

גדעון סער: רשימת הדוברים סגורה, דרך אגב.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כל מגמה לחזק טוהר מידות ולמנוע זיופים היא מגמה מבורכת ורצויה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהמעבר לכרטיסים משולבים ממוחשבים או לתעודות זהות ממחושבות הוא כיוון נכון, שיכול להביא לפתרון בעיות רבות בהתנהלות האזרחים וגם בנושא של חידוש תעודות זהות.

מוחמד ברכה: אני רוצה להצטרף לדעת חברי שדיברו לפני, שצריך ליצור מנגנון של בקרה על זמינות האינפורמציה שקיימת, בקרה מאוד נוקשה או נחושה, ושלא יהיה מצב ששיקול הדעת של משרד הפנים או של שר הפנים יהיה מוחלט ופתוח.

מוחמד ברכה: אני חושב שבמהלך הדיונים בוועדות צריך לקבוע סייגים לא רק בנוגע לאיזו ועדה אמורה לאשר תקנות, אלא צריך לקבוע מראש הגדרות מוצקות ככל האפשר, כדי למנוע אפשרות זליגה לכיוונים של חדירה לצנעת הפרט, או שימוש באינפורמציה שלא לצרכים נכונים, או ניסיון להפיל אנשים בכל מיני מסגרות והחשדות.

מוחמד ברכה: על כן, יהיה קשה להצביע בעד חצי החוק ונגד החצי השני.

מוחמד ברכה: אני חושב שראוי ששר הפנים יעלה לדוכן בתום הדיון הזה וייתן כמה הסברים לנקודה השנייה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

גדעון סער: אני מקווה שהוא באמת יהיה כאן.

ג'מאל זחאלקה: אין בכלל שר.

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: מי השר התורן?

גדעון סער: השר אטיאס אמר לי שהוא בתפילה, אני לא רוצה להפריע לו, אבל אם אפשר לקרוא לשר אדרי, אני אודה.

גדעון סער: חבר הכנסת חנא סוייד - לא נמצא.

גדעון סער: חבר הכנסת דב חנין - בבקשה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מוצא טעם לפגם בקיום הדיון כרגע בלי שר.

גדעון סער: אם תעמוד על כך, אני אמתין עד שיגיע שר.

יעקב אדרי: אני פה, אני משלים מניין.

נסים זאב: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת זאב, לא תיפגע, אני מאפשר לכולם לצאת לתפילה, ובלבד שיישאר אתנו השר התורן.

דב חנין: אני לא רוצה לפגוע בתפילה, חס וחלילה.

גדעון סער: אני לא יכול לבקש מהספסלים שם להצטרף למניין...

דב חנין: הם כבר דיברו, הם יכולים להצטרף... אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שיש קושי גדול בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: הצעת החוק כוללת שני סעיפים שהם מאוד שונים זה מזה.

דב חנין: הסעיף הראשון של החוק הוא בסופו של דבר סעיף טכני, ואני חושב שהוא סעיף ראוי.

דב חנין: אם טכנית יותר ראוי שהתמונה תהיה תמונה סרוקה ותשולב בתוך התעודה, מה טוב.

דב חנין: אם זה יכול לצמצם זיופים, בוודאי.

דב חנין: אם זה יכול להקל על האזרחים, אין בכך שום מניעה ושום פגיעה.

דב חנין: לעומת זאת, החלק השני של החוק הזה הוא חלק מהותי.

דב חנין: החלק הזה מרחיב בצורה משמעותית את היקף המידע שיש לרשות המבצעת על כל אחד ואחד מאזרחי המדינה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, זאת סוגיה שראויה לדיון מקיף ורציני.

דב חנין: נאמר פה לפני, ואכן כך, שבארצות אירופה השאלה הזאת עוררה סערה ומחאה ציבורית רצינית.

דב חנין: היא עוררה סערה ציבורית רצינית מאותו הטעם שחשוב מאוד להקפיד על הקו המפריד בין המידע שהוא בחזקתו של האזרח לבין המידע שהוא בחזקתה של הרשות.

דב חנין: לא כל מידע שיכול להיות בחזקתו של האזרח צריך להיות גם בחזקתה של הרשות.

דב חנין: הרצון הזה לייעל את המערכת, לשכלל אותה, לרכז יותר אינפורמציה בידיה, ליצור מאגר תצלומים ממוחשב של כל אזרחי ישראל - זה מהלך משמעותי ודרמטי.

דב חנין: אני מצטרף לשאלותיהם של חברי הכנסת שקדמו לי במובן זה שהייתי רוצה לפחות לשמוע מהשר המציג את החוק הזה ולהבין מה בדיוק החוק בא לתקן.

דב חנין: דיברו אתנו על התעודה הממוחשבת, ואני מבין את הטעם של מניעת זיופים, ואני מוכן להצטרף אליו, אבל למה צריך את מאגר התצלומים הממוחשב?

דב חנין: מה חסר היום במדינת ישראל שהחוק הזה בא לשפר ושלא יכולנו להסתדר בלעדיו?

דב חנין: אני מניח שבוודאי יגידו לי, שאולי זה יכול לסייע ללכידת עבריינים.

דב חנין: אני לא יודע.

דב חנין: האם מאגר צילומים ממוחשב זה אמצעי ראוי ללכידת עבריינים?

דב חנין: ומה דינם של כל האזרחים שאינם עבריינים?

דב חנין: אבל בהזדמנות הזאת אני חייב לומר לך, אדוני היושב-ראש, שגם אנשים שמצלמים אותם - אפילו מצלמים אותם לטלוויזיה - עוברים עבירות מאוד קשות וחמורות וממשיכים לעבור את העבירות האלה.

דב חנין: בשבועיים האחרונים אנחנו רואים פעם אחר פעם סרטים של פורעים יהודים בחברון, שלא מצטלמים במאגר צילומים ממוחשב אלא ממש מצטלמים לסרט טלוויזיה, כמעט באורך מלא.

גדעון סער: באמת מפתיע אותי שרק עכשיו הגעת לנקודה הזאת.

דב חנין: הם מצטלמים בסרט כמעט באורך מלא כשהם עושים עבירות חמורות ומתעללים בשכניהם.

עזמי בשארה: אכן צריך את החוק, כדי להשוות את התמונה לתמונה של המחשב, אתה לא יודע.

דב חנין: דרך אגב, הם לא רק מצטלמים בשמותיהם, אלא גם שמותיהם מתפרסמים, זהותם ידועה, אין מחלוקת, מעשיהם תועדו - הכול מתועד.

דב חנין: מעשים של פורעים שמתעללים בשכנים שלהם.

גדעון סער: אני מבקש ממך לסיים.

דב חנין: ממילא חבר הכנסת שאחרי מתפלל כרגע, אז אני מציע שלא להפריע לו בתפילה.

גדעון סער: חבר הכנסת שאחריך אכן מתפלל.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, שגם הוא אחריך, נמצא כאן.

גדעון סער: על כן אני יכול להשתמש בסעיף בתקנון שאומר שאתה לא מדבר לעניין, ואני יכול גם להשתמש בנימוק שהסתיים הזמן.

גדעון סער: מכל מקום, אתה צריך לסיים.

דב חנין: בהחלט, תן לי לסיים במשפטי סיום.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: אני מציע לצלצל, כי אני לא מתכוון לדבר.

דב חנין: הנה, חבר הכנסת אורון לא מתכוון לדבר, אז אנחנו חוזרים לנימוק הקודם.

גדעון סער: בסדר גמור, אז אני מבקש מסגן המזכיר לצלצל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים במציאות שבה, למרבה הצער, יש במדינת ישראל עבריינים ופורעים שעושים את מעשי הפרעות שלהם ואת מעשי העבריינות שלהם בגלוי, מצטלמים לטלוויזיה, מתראיינים לעיתונים, ואין דין ואין דיין.

דב חנין: אף אחד לא עושה מעשה - לא ראש ממשלה ולא שר הביטחון.

דב חנין: מקסימום קצת מצקצקים בלשון ואומרים: נו-נו-נו, לא יפה, אבל המעשים האלה חוזרים ונשנים שוב ושוב, ולכן נראה שהעבריינים האמיתיים, לא עבורם החוק הזה נועד.

דב חנין: העבריינים האמיתיים האלה, התצלומים שלהם ידועים, הזהות שלהם ידועה, והעובדה שאף אחד לא עושה לא קשורה לשאלת האי-ודאות בזהות, אלא לשאלת חוסר הרצון הפוליטי.

גדעון סער: חבר הכנסת דב חנין, אתה מאריך בווירטואוזיות.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: משפט סיום, אדוני היושב-ראש, כיוון שהסעיף השני של החוק, שהוא הסעיף המהותי, הוא סעיף קשה ובעייתי - - -

גדעון סער: חבר הכנסת חנין, אתה החלטת להתייחס לסעיף הראשון ולסעיף השני, אבל התייחסת בהרחבה רבה לעמדתך בנושא ההתיישבות היהודית בחברון.

דב חנין: הפורעים בחברון.

גדעון סער: כל אחד יש לו יחס ערכי שונה.

דב חנין: רק אומר משפט סיום.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בגלל הסעיף השני של החוק הזה - נתנו לנו פה נימוקים מאוד חזקים ומשכנעים - אני חושב שכל אחד מחברי הכנסת צריך להצביע נגד החוק הזה.

דב חנין: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת חנין.

גדעון סער: חבר הכנסת יעקב מרגי - מוותר.

גדעון סער: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נמצא.

גדעון סער: חבר הכנסת חיים אורון - מוותר.

גדעון סער: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

גדעון סער: לפיכך, חבר הכנסת נסים זאב יהיה אחרון הדוברים.

גדעון סער: אחריו - הצבעה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, אני רוצה רק להעיר הערה קצרה על הדיון הקודם.

נסים זאב: אדוני שר הפנים, הבאת לפה נושא כל כך טעון.

נסים זאב: צורת ההתנהלות של הדיון פה היא: אתם רוצחים, אתה רוצח.

נסים זאב: הסגנון הזה באמת לא מכובד לכנסת ולבית הזה.

נסים זאב: למה להפוך את זה לדיון מסוג כזה של הטחת האשמות וקללות זה נגד זה?

רוני בר-און: - - -

נסים זאב: לא אתה, אדוני השר, אבל אתה הבאת את הצעת החוק, אתה היית הגורם.

נסים זאב: סלח לי, אתה הבאת את המטען, ויש מי שידאג לפוצץ אותו פה בבית הזה.

אברהם מיכאלי: לפוצץ אותו?

נסים זאב: כן.

נסים זאב: לא הוא, לא אמרתי שהוא.

רוני בר-און: אבל אמרת - - -

נסים זאב: לא, עכשיו "השכיבנו אבינו".

נסים זאב: אדוני השר, הזייפנים לא מתרגשים מהתעודה הממוחשבת.

נסים זאב: כפי שאנחנו רואים, הרבה דולרים מזויפים נמצאים בשוק החופשי, והזייפנים לא מתרגשים מכל השיטות.

נסים זאב: אני רוצה להעיר הערה אחת, אדוני השר, מכיוון שזו הצעת חוק ממשלתית.

נסים זאב: הבאתי בקדנציה הקודמת הצעת חוק, שלא עברה, על תעודת זהות ממוחשבת עם אפשרות - כפי שהמשטרה דרשה באחד הסיורים שלנו - להכניס זיהוי נוסף, כפי שזה קיים למשל בארצות-הברית.

נסים זאב: שם כל אדם שנכנס צריך לתת טביעת אצבעות, ואף אחד לא מהרהר אחרי הדבר הזה.

נסים זאב: אם אפשר היה להכניס את טביעת האצבעות גם בתעודת הזהות, זה היה עוזר הרבה למשטרת ישראל.

נסים זאב: הנה, אני רואה שגם כבוד השר לביטחון פנים מהנהן ומסכים לדבר הזה.

נסים זאב: זה היה חוסך הרבה מאמץ למשטרה.

נסים זאב: אגב, אני רוצה להזכיר לכם, שבזמן שהיתה האינתיפאדה בעיצומה הדבר הזה היה כל כך נחוץ, אפילו כדי לזהות גופות, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר בפשע המאורגן שהולך וגואה ומתעצם במדינתנו.

נסים זאב: זה יכול לעזור אולי קצת להקטין ולחסוך מאמץ של משטרת ישראל בעניין הזה.

נסים זאב: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת נסים זאב, שגם עמד יפה בלוחות הזמנים.

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 10), התשס"ז-2006.

גדעון סער: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28 נגד – 6 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 10), התשס"ז-2006, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, 28 חברי כנסת הצביעו בעד, שישה הצביעו נגד, לא היו נמנעים.

מגלי והבה: אני קובע בזאת שהצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 10), התשס"ז-2006, נתקבלה בקריאה הראשונה ותעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מגלי והבה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/277).

מגלי והבה: ]

גדעון סער: אנחנו עוברים להצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 4), התשס"ז-2006, קריאה ראשונה.

גדעון סער: אני מזמין את שר הפנים רוני בר-און להציג את הצעת החוק.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, מדובר בבחירות כלליות?

גדעון סער: אני חושב שאם היה מדובר בבחירות הכלליות היתה כאן נוכחות יותר משמעותית.

גדעון סער: כל הדברים מגיעים לסופם בסוף וכל דבר מגיע המועד שלו.

רוני בר-און: כל הנחלים הולכים אל הים והים איננו מלא.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, כולם מוותרים על הדיון.

גדעון סער: בסדר, אני רק אצטרך לשאול את הדוברים.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 4), עניינו תיקון טעות שעשינו כאשר חילקנו את המועצות האזוריות לשתי קבוצות, כך שהבחירות למועצות האזוריות יתקיימו מדי חמש שנים, במועד שונה לכל קבוצה.

רוני בר-און: וזאת לדעת: ביום הבחירות של המועצות האזוריות מתקיימות גם הבחירות לוועדים המקומיים.

רוני בר-און: זו מערכה גדולה, כבדה, עתירת כוח-אדם, ואי-אפשר לנהל את הבחירות בכל המועצות האזוריות ובכל הוועדים המקומיים בעת ובעונה אחת.

רוני בר-און: כדי לעשות את ההתאמות גם לקחנו ב-fine tuning מי נבחר מתי, ולתקופה מסוימת קבענו שחלק א' ייבחר בנובמבר 2007, והמועצות המנויות בקבוצה ב' תיבחרנה בינואר 2009.

רוני בר-און: המועצות אל-בטוף ובוסת

רוני בר-און: אן אל-מרג' נמנו מלכתחילה בהצעת החוק בקבוצה ב', אף שהבחירות באותן מועצות התקיימו לאחרונה בשנת 2002.

רוני בר-און: השיוך הזה נעשה להערכתי בטעות.

רוני בר-און: כדי לתקן את הטעות כך שלא ניתן תקופת כהונה של שבע שנים במועצות אל-בטוף ובוסתאן אל-מרג', מוצע לתקן ולשייך אותן לרשימת המועצות המנויות ברשימה א', הווי אומר שהן תיבחרנה בנובמבר 2007.

רוני בר-און: תודה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: אני בודק את כל מי שרשום.

גדעון סער: חבר הכנסת זבולון אורלב - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת מוחמד ברכה - מוותר.

גדעון סער: חבר הכנסת חנא סוייד - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת דב חנין - מוותר.

גדעון סער: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת חיים אורון - מוותר.

גדעון סער: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת נסים זאב - מוותר.

גדעון סער: ימות המשיח הגיעו.

גדעון סער: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 4), התשס"ז-2006.

גדעון סער: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 4), התשס"ז-2006, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

גדעון סער: חברי הכנסת, 31 חברי כנסת הצביעו בעד, חמישה הצביעו נגד, לא היו נמנעים.

גדעון סער: אני קובע שהצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 4), התשס"ז-2006, נתקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רונית תירוש: אפשר להוסיף אותי?

גדעון סער: ועדת הכנסת תקבע.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש להעביר לוועדת הפנים.

גדעון סער: אדוני השר, יש בקשה של יושב-ראש ועדת הפנים שהנושא יעבור לוועדת הפנים.

גדעון סער: אתה מוותר?

רוני בר-און: כן.

גדעון סער: אם כך, הדיון עובר לוועדת הפנים.

גדעון סער: לפרוטוקול אני אומר שחברת הכנסת תירוש רצתה לתמוך, אם כי אני לא משנה את תוצאות ההצבעה.

מוחמד ברכה: אדוני השר, הצבעתי נגד בטעות.

מוחמד ברכה: זה לא משנה את ההצבעה.

גדעון סער: זה בהחלט נרשם בפרוטוקול.

גדעון סער: [מס' מ/194; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 3854; נספחות.

גדעון סער: ]

מגלי והבה: אנו עוברים להצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מגלי והבה: באמת תמהתי מדוע השר לביטחון פנים נמצא כאן.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת בן-ששון, להציג את הצעת החוק.

מגלי והבה: יש הסתייגות.

מגלי והבה: חבר הכנסת לוי יציג אותה בתום דבריו.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אקצר בדברי.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק מבקשת לקבוע כהוראת שעה, כי לתקופה של שנה בית-המשפט יהיה רשאי לקיים דיון בבקשות להארכת מעצר ובבקשות לשחרור בערובה של חשודים בגירים שטרם הוגשו נגדם כתבי אישום ויש להם סניגור, גם באמצעות היוועדות חזותית, ובלבד שהחשוד הסכים לכך לאחר שניתנה לו הזדמנות סבירה להתייעץ עם סניגורו בעניין זה פנים אל פנים.

מנחם בן-ששון: מטרתה של הצעת החוק ליצור הסדר שיאפשר תחליף לנוכחות פיזית של עצור בבית-משפט בשלב הדיון במעצרו לפני הגשת כתב אישום נגדו, באמצעות היוועדות חזותית.

מנחם בן-ששון: לא אפרט בפניכם עכשיו את הנימוקים.

מנחם בן-ששון: הוועדה קיימה שתי ישיבות, ובין שתי הישיבות הללו יצאה לשלושה סיורים כדי להיות רגועה שלא רק חיסכון במשאבים, שהוא עניין ראוי, הביא להחלטה, אלא אנחנו יכולים גם להשגיח שלא תהיה כאן פגיעה בפרטיות ובכבוד האדם, אפשר יהיה להגביר את נוחות העצורים ואת הביטחון של העצורים, ואפשר יהיה להגביר את הביטחון של צוות בית-המעצר, של עובדי בית-המשפט ושל הציבור שאסירים לא יימלטו.

מנחם בן-ששון: כל הדברים הללו נעשים משום שהמהלך הזה ייערך עם קבלת ההסכמה של החשוד להליך ולאחר שהתייעץ עם הסניגור.

מנחם בן-ששון: הוועדה הכירה בכך שליישום הטכנולוגיה יש חשיבות מהותית.

מנחם בן-ששון: להצעת החוק מצורפת הסתייגותו של חבר הכנסת הרב לוי.

מנחם בן-ששון: אני מבקש מכם לדחות את ההסתייגות.

מנחם בן-ששון: ההסתייגות נוגעת לסעיף התחילה של החוק.

מנחם בן-ששון: הוועדה קבעה כי תחילת החוק ביום כניסתן לתוקף של התקנות, ולכל המאוחר שישה חודשים מיום פרסומו, וזאת כדי לבטא את החשיבות שיש להסדרי הביצוע ומתוך רצון לקבוע סד זמנים ברור לכניסת החוק לתוקף.

מנחם בן-ששון: הוועדה סברה שההגבלה של שישה חודשים מבטיחה בקרה פרלמנטרית ראויה, שתחייב את הממשלה להביא בתוך התקופה האמורה תקנות לאישור ועדת החוקה.

מנחם בן-ששון: הצעתו של הרב לוי למעשה אינה מגבילה את הממשלה בזמן לצורך התקנת התקנות, ומשמעות הדבר היא שבפועל ייתכן כי החוק לא ייכנס כלל לתוקף לזמן בלתי מוגבל.

מנחם בן-ששון: חברי, אני מבקש מכם שני דברים: ראשית, לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתנהל גם את ההצבעה שתדחה את הסתייגותו של חבר הכנסת הרב לוי.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק לוי לנמק את הסתייגותו.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אינני יודע אם הכנסת הפנימה שמדובר כאן בהוראת שעה.

יצחק לוי: מדובר בפיילוט של שנה אחת.

יצחק לוי: כלומר, המשרד לביטחון פנים רוצה לנסות במשך שנה את ההסדר החדש של וידיאו-קונפרנס בהארכת מעצרים.

יצחק לוי: והנה, בתחולה אנחנו בעצם לא מאפשרים שנה, מכיוון שהשר עצמו אמר בוועדה, שעד שיתקין את התקנות ועד שיגמור את המכרזים הדרושים לעניין הזה – והחוק הזה מצריך הכנה מרובה, מכרזים, קניית ציוד והסדרת ציוד ועוד הרבה דברים אחרים – בסופו של דבר, אדוני השר, המגבלה שהטיל עליך הרוב בוועדת החוקה לא תשאיר לך שנה לפיילוט.

יצחק לוי: לא תוכל לבוא ולומר: עשיתי את הניסיון כראוי.

יצחק לוי: מה החשש של יושב-ראש הוועדה?

יצחק לוי: החשש של היושב-ראש הוא שלא תהיה לנו בקרה.

יצחק לוי: הרי אתה, אדוני השר, מעוניין בזה.

יצחק לוי: אתה רוצה את הפיילוט.

יצחק לוי: לו היית יכול, היית מתחיל בזה מחר, היית מתחיל בעוד חודש.

יצחק לוי: ובכן, מה החשש?

יצחק לוי: אדוני יושב-ראש הוועדה, אנחנו עושים כאן חוק, אבל לא נוכל לבוא ולבחון את ההסדר במשך שנה.

יצחק לוי: אנחנו יודעים שכאלה הם הדברים.

יצחק לוי: מדיוני הוועדה הבנתי, שהיועצים המשפטיים של השר לביטחון הפנים הסכימו אתי ואמרו שכך הדבר, כלומר, נכון לאפשר שנה שלמה.

יצחק לוי: למה להגביל בעוד חצי שנה?

יצחק לוי: ואם השר יביא את התקנות בעוד שבעה חודשים או בעוד שמונה חודשים?

יצחק לוי: הרי זה אינטרס שלו להביא את התקנות, הרי מדובר בהוראת שעה.

יצחק לוי: למה שתאפשר לו פיילוט רק של עשרה חודשים או רק של תשעה חודשים או רק של שמונה חודשים?

יצחק לוי: בעיקרון אני לא בעד החוק, אבל אני חושב שההגבלה הזאת מצד הוועדה היא הגבלה לא הגיונית.

יצחק לוי: השר לביטחון פנים רוצה לעשות ניסיון?

יצחק לוי: שיעשה ניסיון שנה שלמה.

יצחק לוי: למה אתה מגביל אותו?

יצחק לוי: הרי הוא אמר לך שצריך הרבה הכנות, צריך מכרזים, צריך הסדרה, צריך לבנות חדרים ועוד כל מיני דברים אחרים.

יצחק לוי: לכן אני לא מבין את ההיגיון לבוא לשר ולומר לו, שבסופו של דבר יישארו לו רק תשעה חודשים או רק שמונה חודשים או רק שבעה חודשים.

יצחק לוי: כבוד השר, אף שראית שלא התלהבתי מהחוק הזה, אני קורא לך ולכנסת לקבל את ההסתייגות שלי, כי ההסתייגות שלי תאפשר את הפיילוט של שנה שלמה.

יצחק לוי: תודה רבה.

אביגדור יצחקי: אם היית בעד החוק, זה היה נשמע הגיוני.

יצחק לוי: מה זה משנה?

יצחק לוי: ואם אצביע בעד החוק, תקבל את ההסתייגות?

יצחק לוי: מה זה קשור?

יצחק לוי: ההסתייגות היא הסתייגות נכונה.

יצחק לוי: אני חושב שזו בדיוק כוונת החוק - כוונת החוק היא לשנה, כי זו הוראת שעה לשנה.

יצחק לוי: תודה רבה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: כיוון שלשם החוק ולסעיף 1 אין הסתייגויות, אנחנו נצביע על שם החוק ועל סעיף 1 כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 - 30 נגד – 7 נמנעים - אין סעיף 1 נתקבל.

מגלי והבה: 30 בעד, שבעה נגד ואין נמנעים.

מגלי והבה: שם החוק וסעיף 1 נתקבלו.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגותו של חבר הכנסת לוי לסעיף 2.

מגלי והבה: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 4 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק לוי לסעיף 1 לא נתקבלה.

מנחם בן-ששון: אי-אפשר להצביע אצלי.

מגלי והבה: ארבעה בעד, 33 מתנגדים – עם קולו של חבר הכנסת בן-ששון – ואין נמנעים.

מגלי והבה: ההסתייגות לא התקבלה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 29 נגד – 7 נמנעים - אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

מגלי והבה: 29 בעד, שבעה מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: סעיף 2 נתקבל כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 30 נגד – 7 נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: 30 בעד ושבעה מתנגדים.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אני קובע שהצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה), התשס"ז-2007, נתקבלה בקריאה שלישית.

מגלי והבה: [מס' מ/258; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 3972; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק העונשין.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק היא הצעת חוק ממשלתית.

מנחם בן-ששון: מטרתה לבטל תקופת התיישנות מקוצרת שעמדה על שנתיים להגשת כתב אישום בעבירות פרסום והצגת תועבה בקשר לקטינים שקבועות בסעיף 214 לחוק העונשין.

מנחם בן-ששון: לאור האמור, הצעת החוק מבקשת, ככל שהדבר נוגע להגשת כתבי אישום בעבירות פרסום והצגת תועבה בקשר לקטינים, להסיר את מגבלת הזמן של שנתיים ולהעמידה על תקופת ההתיישנות הרגילה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

מנחם בן-ששון: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: יש הסתייגות של חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא.

אביגדור יצחקי: הם מסירים.

מגלי והבה: אתם מסירים?

מגלי והבה: מסירים.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 2-1 - 32 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

מגלי והבה: 32 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מגלי והבה: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 31 נגד – אין נמנעים - אין חוק העונשין (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: בעד – 32, לרבות הקול שלי, נגד - אין, נמנעים - אין.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהצעת חוק העונשין (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, התקבלה בקריאה שלישית כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: [מס' מ/278; "דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 5851; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12).

אביגדור יצחקי: אין.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת ליצמן איננו.

חיים אורון: הוא פה.

אביגדור יצחקי: הבנתי שאתה הולך.

מגלי והבה: יושב-ראש הקואליציה, עד שפעם אחת יצא לך לעבוד עד שעה כזאת.

אביגדור יצחקי: אללה יסתור - - -

מגלי והבה: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח שחבר הכנסת יצחקי ניסה להדיח אותי עוד פעם.

אביגדור יצחקי: לא.

אביגדור יצחקי: סלח לי, אני מוחה.

אביגדור יצחקי: אתה אמרת לי שאתה הולך?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אז מה?

אביגדור יצחקי: להאמין לך או לא להאמין לך?

יעקב ליצמן: אבל אמרתי את זה לפני הרבה זמן.

יעקב ליצמן: חשבתי והכרעתי.

יעקב ליצמן: אני לא מבין.

יעקב ליצמן: אדוני, אחת הבעיות של יושב-ראש קואליציה היא שהוא צריך לבדוק כל דבר לפני שהוא אומר.

חיים אורון: היות שהפרוטוקול לא קולט את האירוניה, תגיד איזה משפט.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: זה מאוחר בלילה וכולם עייפים, ואני אקצר.

יעקב ליצמן: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12), התשס"ז-2007, שנדונה בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: הצעת חוק ממשיכה את הארכתה של התקופה שבה יהיה שר האוצר מוסמך להתקין תקנות להענקת הטבות מס לנישומים שהם צדדים להסכם בדבר סיוע למושבים ולקיבוצים, וזאת כדי לאפשר להם לסיים את הליך ההבראה שבו החלו בשנת 1989 במסגרת חוק הסדרים במשק המדינה משנת 1989.

יעקב ליצמן: בהצעת החוק המקורית הוצע ששר האוצר יהיה רשאי להאריך את תוקפן של הטבות המס בתקנות עד לשנת 2011.

יעקב ליצמן: עם זאת, החלטת הממשלה להארכת התוקף בשש שנים נוספות היתה כבר בשנת 2005.

יעקב ליצמן: ואולם מאחר שלא הותקנו תקנות, הרי לא ניתן היה להעניק בפועל את ההטבות.

יעקב ליצמן: לפיכך החליטה הוועדה להאריך את תוקף הסמכות בשש שנים, שתחילתן תהיה משנת 2007, כלומר עד סוף 2012, ולא 2011 כבקשת הממשלה.

יעקב ליצמן: אציין כי במהלך הדיון התחייבה נציגת הממשלה להביא את התקנות המסדירות את מתן ההטבות בהקדם האפשרי לאישורה של הוועדה.

יעקב ליצמן: מדובר במתן אפשרות לקביעת הקלות והטבות במס.

יעקב ליצמן: לפיכך אבקשכם לאשר את נוסח הסעיפים בהצעת חוק ההסדרים בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כנוסח הוועדה.

יעקב ליצמן: תודה.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת החוק - על סעיפים 1 ו-2 כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: מדובר על חוק העונשין - - -

חיים אורון: לא חוק העונשין אלא חוק ההסדרים.

אורי אריאל: זה עונש לא קטן, אבל זה בכל זאת בחוק ההסדרים.

מגלי והבה: אני מודה על התיקון.

מגלי והבה: חברים שמחליפים ומשאילים משקפיים רואים משהו אחר.

מגלי והבה: מדובר בחוק ההסדרים.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 3-1 - 28 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

אורי אריאל: חבר הכנסת ליצמן, כמה זה עולה?

חיים אורון: הכול חינם.

מנחם בן-ששון: אפשר לשאול שאלה?

יעקב ליצמן: שאלתי למה - - -

מגלי והבה: בעד - 28, נגד – אין, נמנעים - אין.

מנחם בן-ששון: אם התוצאה כזאת, לא צריך - - -

מגלי והבה: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12), התשס"ז-2007, כהצעת הוועדה, נתקבלה.

יעקב ליצמן: בקריאה שנייה.

מגלי והבה: בקריאה שנייה כמובן.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12), התשס"ז-2007.

מגלי והבה: הצבעה מס' 16 בעד החוק - 27 נגד - אין נמנעים - אין חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: בעד – 27, ועם היושב-ראש זה 28.

מגלי והבה: אם כך, הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 12), התשס"ז-2007, התקבלה בקריאה שלישית.

מגלי והבה: ["דברי הכנסת", הכנסת ה-16, מושב רביעי, חוב' ח', עמ' 2741.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אנחנו עוברים להודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הדם הטבורי, התשס"ו-2005.

מגלי והבה: אני מזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני, לעלות לבמה.

מגלי והבה: בבקשה.

משה שרוני: האם נשאר שר תורן היום?

מגלי והבה: חבר הכנסת שרוני שואל איפה השר התורן.

יצחק אהרונוביץ': הנה הוא - השר אטיאס.

יצחק אהרונוביץ': הוא יושב בסוף.

מגלי והבה: השר אטיאס, שלום.

מגלי והבה: עברת לעם.

מגלי והבה: בסדר.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר התקשורת, חברי הכנסת, הצעת חוק הדם הטבורי, התשס"ו-2005, התקבלה בקריאה ראשונה ביום 21 בדצמבר 2005, בעת כהונתה של הכנסת השש-עשרה.

משה שרוני: בהתאם להוראות חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, החליטה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ביום 14 בנובמבר 2006 כי ברצונה להחיל דין רציפות על הצעת החוק האמורה, וכעת מתבקשת הכנסת לאשר החלטה זו.

משה שרוני: מטרת הצעת החוק היא להסדיר בחקיקה ראשית את נושא הטיפול בדגימות דם טבורי, המשמשות חולים רבים הזקוקים לתאי גזע המצויים בדגימות אלה לצורך השתלה.

משה שרוני: כדי להביא לפיקוח הולם מצד משרד הבריאות, מוצע לקבוע חובת רישוי לגורמים העוסקים בנטילת דגימות דם טבורי, בסיווג רקמות דם טבורי, בהקפאת דגימות, בשימורן ובטיפול בהן.

משה שרוני: נוסף על כך מוצע לקבוע, כי אוצר המדינה יממן נטילה, בדיקה ושימור של עד 1,000 דגימות של דם טבורי בשנה.

משה שרוני: הכנסת מתבקשת לאשר החלת דין הרציפות על הצעת החוק.

משה שרוני: תודה.

מגלי והבה: אני מודה לך על ההודעה.

מגלי והבה: [מס' מ/226; "דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 3975; נספחות.

מגלי והבה: ]

מגלי והבה: אדוני, תישאר על הדוכן.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים אתך כדי להציג את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 91), התשס"ז-2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי כנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 91), התשס"ז-2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה שרוני: הצעת החוק המונחת בפניכם נועדה לתקן הוראות בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, שעניינן מענק לימודים שמשלם המוסד לביטוח לאומי למשפחות חד-הוריות, למי שבמשמורתו ילד נטוש או ילד שנתייתם משני הוריו, למשפחות ברוכות ילדים ולקבוצות זכאים נוספות, וזאת לצורך קניית ספרי לימוד וציוד לימודי.

משה שרוני: לפי נתונים שמסר המוסד לביטוח לאומי, יש כ-84,000 משפחות בישראל הזכאיות למענק כאמור.

משה שרוני: בהתאם למצב המשפטי החל כיום, משלם המוסד את המענק בתחילת שנת הלימודים, אם התנאים המזכים במענק התקיימו בחודש אוגוסט שלפני אותה שנת לימודים, או בחודש ספטמבר שבתחילת שנת הלימודים.

משה שרוני: עקב כך נוצר מצב שהמענק – שנועד, כאמור, לרכישת ציוד לבית-הספר – משולם רק לאחר שנפתחה שנת הלימודים, ובכך מחטיא הוא את מטרתו.

משה שרוני: על כן מוצע לאפשר את העברתו של מענק הלימודים לפני תחילתה של שנת הלימודים, אם התקיימו תנאי הזכאות למענק בחודש יולי שלפני שנת הלימודים, או בתחילת שנת הלימודים, אם התקיימו תנאים אלה בחודש אוגוסט שלפני תחילת שנת הלימודים.

משה שרוני: החוק מאפשר כיום להגיש תביעה למענק לימודים לאחר שנוצרו התנאים המזכים במענק, ללא הגבלת זמן, וזאת עקב חזקה המאפשרת לראות ב-1 באוגוסט את המועד שבו הוגשה תביעה למענק, גם אם בפועל לא הוגשה תביעה במועד זה.

משה שרוני: הצעת החוק מבטלת הוראה זו, וכך לעניין תביעה למענק לימודים יחול הכלל שלפיו ניתן יהיה להגיש תביעה למענק כאמור אם לא חלפו יותר מ-18 חודשים מיום שנוצרו התנאים המזכים במענק, וזאת כפי שקובע החוק לעניין כל תביעה לגמלה או למענק.

משה שרוני: יצוין כי תיקונים אלה ייכנסו לתוקפם רק ביחס למענק לימודים המשתלם בעד שנת הלימודים התשס"ח ואילך.

משה שרוני: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני קורא לחברי הכנסת להצביע בעדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

משה שרוני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

אביגדור יצחקי: והבריאות.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו ניתן ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להגיע למקומו, ואז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 91) – סעיפים 1, 2 ו-3, כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: אנחנו מצביעים על שם החוק ועל כל הסעיפים כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 17 בעד סעיפים 3-1 - 21 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 3-1 נתקבלו.

נסים זאב: אני מבקש לרשום שהשר אטיאס מצביע בעד.

נסים זאב: הוא פשוט נמצא רחוק מהכיסא.

מגלי והבה: בעד – 18, כמובן לרבות קולו של שר התקשורת.

מגלי והבה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

מגלי והבה: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 91), התשס"ז-2007, נתקבל.

מגלי והבה: בעד – 21, לרבות שר התקשורת.

קולט אביטל: אני מבקשת להוסיף את קולי.

מגלי והבה: נוסיף את קולה של חברת הכנסת קולט אביטל – 22 בעד.

מגלי והבה: אם כך, חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 91), התשס"ז-2007, התקבל בקריאה שלישית.

מגלי והבה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

משה שרוני: לא הצבענו על דין רציפות.

מגלי והבה: לא מצביעים על ההודעה.

מגלי והבה: אם כך, תם סדר-היום.

מגלי והבה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ו בטבת התשס"ז, 16 בינואר 2007, בשעה 16:00.

מגלי והבה: ישיבה זו נעולה.