ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה השמונים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2007-01-16 00:00

דליה איציק: אדוני סגן ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, כ"ו בטבת התשס"ז, 16 בינואר 2007.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הבוקר הלך לעולמו, לאחר מחלה קשה, חברנו חבר הכנסת יורי שטרן, זכרו לברכה.

דליה איציק: נתייחד עם זכרו בקימה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: ) נא לשבת.

דליה איציק: סגני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אבל ירד על ביתנו.

דליה איציק: חבר הכנסת יורי שטרן הלך היום לעולמו, ולפני שעה קלה ליווינו אותו למנוחת עולמים כאן בעיר ירושלים.

דליה איציק: הבוקר הגיעה אלינו הבשורה המרה על מותו ללא עת של חבר הכנסת יורי שטרן, מסורב העלייה, הלוחם והחולם הציוני, שעל אף כל המכשולים שנערמו בדרכו עלה לארץ, נקלט בה היטב והפך לאחד ממנהיגיה, שותף לעשייה פרלמנטרית עשירה.

דליה איציק: היום סיים את דרכו.

דליה איציק: עשר שנים היה יורי חבר הכנסת.

דליה איציק: בעשר השנים הללו הוא היה חבר במרבית ועדות הבית ויושב-ראש אהוד ומקובל של כמה ועדות.

דליה איציק: יורי קידם נושאים וחוקים רבים בתחומי החברה, קליטת העלייה וההגנה על איכות הסביבה, ומהפירות שלהם נהנה הציבור כולו.

דליה איציק: הוא היה דוגמה ומופת לחבר כנסת מסור, חרוץ, יצירתי, מחויב.

דליה איציק: הצעת החוק האחרונה שלו, שהפכה לאחרונה לחוק, אופיינית לאיש – חוק הטבות לניצולי השואה הזכאים להבטחת הכנסה.

דליה איציק: אני זוכרת שדיברתי אתו כמה פעמים בבית-החולים, ובכל פעם ששאלתי אותו: יורי, מה אתה צריך?

דליה איציק: הוא אמר: שתקדמי לי את החוק.

דליה איציק: כל פעם הייתי חושבת לעצמי: אלוהים, האם הוא יודע שזה מצבו, והוא מתעסק בדברים הללו?

דליה איציק: החוק הזה הוא באמת עדות מצוינת לפועלו של פרלמנטר פעיל ורגיש.

דליה איציק: הוא היה באמת לוחם.

דליה איציק: מי שראה אותו בחמשת החודשים האחרונים – אני זוכרת שהוא נכנס לחדרי וסיפר לי איך התגלתה אצלו המחלה, ותמיד בלשון נקייה, בכבוד לזולת, בסובלנות, בצניעות.

דליה איציק: הוא היה עקשן, הוא היה עקשן גם במלחמה שלו עם המחלה האיומה הזאת, ומאז שהיא פלשה לגופו, כל הבית עקב בדאגה ובחרדה אחרי התמודדותו האמיצה.

דליה איציק: ראיתי אתכם, חברי חברי הכנסת, ראיתי איך אתם מושיטים לו כתף ונותנים לו עזרה, ואיך מאחורי הקלעים אתם באים גם אלי ואומרים לי: תעשי ככה, תעשי ככה.

דליה איציק: טוב שנהיה זה בשביל זה, לא רק במצבים כאלה.

דליה איציק: הוא היה אופטימי בצורה שאי-אפשר להבין בכלל.

דליה איציק: הוא גם אמר לי שהוא ינצח את המחלה.

דליה איציק: בתום הקרב האחרון שהוא ניהל בחייו הוא כרע ונפל.

דליה איציק: הוא באמת היה איש יקר.

דליה איציק: הנוף הפרלמנטרי שלנו יחסר אותו מאוד.

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נעשה הפסקה של עשר דקות.

דליה איציק: בהתאם לסעיף 58א – צריך לזכור שהוא חבר כנסת מכהן – תקיים הכנסת ישיבה מיוחדת לזכרו במועד שנודיע עליו, כמובן בתיאום עם המשפחה.

דליה איציק: (הישיבה נפסקה בשעה 18:20 ונתחדשה בשעה 18:27.

דליה איציק: )

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו פותחים.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית, התשס"ז-2007, של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

אריה האן: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בנושא:

אריה האן: אבטחת אספקה של דלק לישראל במצב חירום – לאחר הפרטת בתי-זיקוק, הצעת חבר הכנסת אבשלום וילן; ומסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: החלטתה של שרת החינוך להחזיר את גבולות "הקו הירוק" לספרי הלימוד בבתי-הספר, הצעתם של חברי הכנסת גלעד ארדן, זאב אלקין, זבולון אורלב וגדעון סער.

אריה האן: עוד אודיעכם, כי חברי הכנסת שלמה ברזניץ, יואל חסון ורונית תירוש מבקשים להסיר תמיכתם מהצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – ביקורת שיפוטית על חקיקה), של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת, שמספרה פ/1975.

אריה האן: תודה רבה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסדר-היום: נאומים בני דקה.

דליה איציק: אלה שרצו להקדיש את הנאומים בני הדקה לחבר הכנסת יורי שטרן, יכולים כמובן לעשות כך.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, כולנו משתתפים בצערה של משפחת שטרן, ואני בטוח שאם חבר הכנסת יורי שטרן היה נמצא היום פה במליאה, הוא היה מתייחס למה שאני רוצה להתייחס אליו.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, נשיא ארצות-הברית לשעבר ג'ימי קרטר חיבר ספר שטנה נגד ישראל.

מאיר פרוש: ספר גדוש שקרים, ספר משופע בעלילות זדון, ספר שראוי לכנותו אנטישמי, ספר שיכול להיות המשכם של "הפרוטוקולים של זקני ציון".

מאיר פרוש: קרטר טופל גם על מדינת ישראל את האחריות לשפיכות הדמים הנמשכת.

מאיר פרוש: הוא מסלף, כנראה בשירות גורמי תעמולה של אויבי ישראל.

מאיר פרוש: הוא מעוות את המציאות, מסרס את עמדותינו, מבלבל ביודעין החלטות שנתקבלו לגבי הקונפליקט באזורנו בפורומים בין-לאומיים.

מאיר פרוש: בספר יש גם "רמזים" שמהם משתמעת טענה על קונספירציה יהודית בין-לאומית נגד מבקרי היהדות ועם ישראל.

מאיר פרוש: מכיוון ש-14 מחברי המועצה של "מרכז קרטר" התפטרו כהבעת גינוי לספר, ויש גם בארצות-הברית גל גדול של מחאות, אנחנו כאן בכנסת ישראל, השוכנת בבירת ישראל, בבירת העם היהודי, בירושלים הנצחית, צריכים להצטרף להוקעה.

מאיר פרוש: הכנסת קוראת בוז לקרטר, אות קלון לשונא ישראל זה.

דליה איציק: חבר הכנסת עזמי בשארה.

עזמי בשארה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני כן רוצה להקדיש כמה מלים לחברנו יורי שטרן.

עזמי בשארה: האמת היא שנכנסנו לכנסת באותה תקופה, גם ישבנו במסדרון מול ועדת החוץ והביטחון.

דליה איציק: שתיבדל לחיים ארוכים.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עזמי בשארה: ישבנו בסוף המסדרון, בחדרים סמוכים, והוא דפק על הדלת שלי בשנת 1996 בשביל להכיר אותי.

עזמי בשארה: הרגשתי, לפני שהכרתי את דעותיו, שהוא איש חמים, שנכנס לכנסת עם סקרנות בריאה, כדי להכיר.

עזמי בשארה: בכנסת עצמה גיליתי כמה אנחנו מנוגדים.

עזמי בשארה: הוא עולה, אפילו במנטליות, אפילו בדיאלקט - אני בן המקום; הוא איש ימין מדיני-חברתי - אני איש שמאל מדיני-חברתי; הוא נציונליסט יהודי - אני נציונליסט ערבי.

עזמי בשארה: אבל, הייתי אתו בשתי ועדות, חינוך ופנים.

עזמי בשארה: בשני המקומות הוא הוכיח שפרלמנטרית הוא יכול להתעלות על חילוקי הדעות ולהיות ענייני, וגם לבוא לקראת יריב פוליטי בצורה ליברלית, כשיש צורך בכך.

עזמי בשארה: בוועדת הפנים, כאשר הצפנו אותו בעניינים כמו ערבים, הרגשתי שהוא אפילו לפעמים יכול לנהל ישיבה יותר עניינית מאנשים שהיו קרובים אלינו יותר פוליטית, אף שהוא איש ימין, ואתם יודעים אילו בעיות היו בוועדת הפנים.

עזמי בשארה: בסוף לא הסכמנו, אבל יכולנו להסכים על כללי משחק בבית הזה.

עזמי בשארה: יהי זכרו ברוך.

עזמי בשארה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב כהן.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת גפני.

יעקב כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, פורסם בעיתונות שבבדיקה שערך משרד החינוך במסגרת תוכנית אל"ה בחטיבות הביניים התגלו ממצאים שלפיהם רבע מהתלמידים, 25%, שנבדקו בכיתות ז' נמצאו מתקשים בקריאה, מתוכם 10% נתגלו כסובלים מקושי למידה, 15% נוספים מתקשים בקריאה.

יעקב כהן: ממצאים אלה חמורים ביותר, שכן ממצאים אלה מתאימים לכיתות הנמוכות, ב' ואולי ג', ולא לכיתות גבוהות כאלה.

יעקב כהן: כאחד שעסק בעבר בניהול מוסדות חינוך אני מוכרח לציין, שבמגזר החרדי, למרות המגבלות הכספיות, למרות תנאי הלימוד הקשים, לא מגיעים למספרים כאלה, וכבר בגיל הרך מאתרים ומטפלים בילדים הנתקלים בקשיים.

יעקב כהן: כשל לימודי זה הוא הידרדרות נוספת ברצף הכשלים של המשרד, ואני חושב שהנהלת המשרד צריכה לעשות חשיבה חדשה על כל המערכת.

יעקב כהן: במגזר העסקי מקובל שעסק שנתקל בקשיים מחפש ללמוד ולהפיק לקחים מעסקים מצליחים.

יעקב כהן: לכן אני רוצה להציע למשרד החינוך ולעומדים בראשו לאמץ את שיטות החינוך המקובלות במוסדותינו, ואני בטוח שהם יופתעו מהתוצאות.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת אלדד.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, יחד עם כל חברי הכנסת ועם כל בית ישראל אני משתתף בצערה של משפחת שטרן על פטירת חברנו הבלתי נשכח יורי.

משה גפני: הוא היה חבר כנסת מצוין ואיש חרוץ ונמרץ, והוא שימש דוגמה לכולנו.

משה גפני: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להגיד משהו על פרשת השבוע.

משה גפני: בפרשת השבוע קראנו שפרעה גזר: כל הבן היילוד היאורה תשליכוהו.

משה גפני: ואומר התרגום שמתרגם את התורה: כל ברא דאתייליד ליהודאי, כל בן שנולד ליהודי.

משה גפני: ונשאלת השאלה מאיפה הוא לקח את זה; הרי התורה אומרת: כל הבן היילוד היאורה תשליכוהו, לא "יהודי".

משה גפני: התשובה: מצרים היתה מעצמה תרבותית בלתי רגילה באותה תקופה, היא היתה מדינה שוויונית, מדינת חוק מסודרת.

משה גפני: היא לא יכלה לעשות חוקים גזעניים.

משה גפני: היא עשתה חוק שווה לכולם.

משה גפני: אבל היועצים המשפטיים במצרים ידעו מה כוונת השלטון, והכוונה היתה רק ליהודים.

משה גפני: לכן התורה מדברת על החוק שמצרים קבעה, שהוא שוויוני לכולם, אבל היועצים המשפטיים ידעו מייד לפרש שהכוונה רק ליהודים.

משה גפני: כל מי שיהפוך את מה שנעשה אז במצרים לאקטואלי למדינת ישראל, עושה את זה על אחריותו בלבד.

דליה איציק: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני כשנתיים פנה אלי חבר כנסת ואמר: שמע, פנו אלי בקשר לעניין של מישהו שיש לו בעיה עם גיוס לצבא והוא עולה חדש ויש לו בעיה בריאותית, אני מוכרח לנסוע לחוץ-לארץ לשבוע, טפל אתה בעניין, תנסה לסדר את זה, דבר עם מנכ"ל המשרד.

אריה אלדד: דיברתי עם מנכ"ל המשרד, לא הצלחתי לשכנע אותו לעזור.

אריה אלדד: אמרתי לו: אין ברירה, אני אצטרך להגיד ליורי שטרן שלא הצלחתי לסדר כלום.

אריה אלדד: הוא אמר לי: יורי?

אריה אלדד: טוב, בוא נשב, נגמור עניין, כי אם זה יהיה יורי אני אצטרך לתת לו הרבה יותר.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת בן-ששון.

דליה איציק: אחריו - ביקשתי מיושב-ראש האופוזיציה שיעלה לבמה ויאמר כמה מלים.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, את יורי שטרן פגשתי בתפקידי כרקטור האוניברסיטה העברית, בשעה שעסקנו בחיזוק הקשרים עם ארבעה מוסדות להשכלה גבוהה ברוסיה, על מנת לפתוח שם תוכנית חדשה במדעי היהדות.

מנחם בן-ששון: נסענו למוסקבה, נסענו לסנט-פטרבורג, נפגשנו עם אנשים שנחשבו בזמנם, בשנים שקדמו, ביקורתיים מאוד כלפי מדינת ישראל, אם לא אגיד אפילו יותר מזה.

מנחם בן-ששון: הדרך שבה פתח לפנינו חבר הכנסת אז יורי שטרן את הדלתות, הן של ראשי הציבור היהודי, הן של ראשי האוניברסיטאות, ומתוך דאגה ותשומת לב לא רק לעניינים החומריים אלא גם לעניינים התוכניים, היתה של מישהו שמתנהג בסוגיות של מקצוע כבקיא ורגיל.

מנחם בן-ששון: עוד יותר מזה היה מעניין לראות איך מתייחסים אליו אנשי השלטון, אנשי הקהילה ברוסיה, ולא רק בהיותו חבר הכנסת, נציגה של מדינת ישראל, אלא כאדם בעל מקצוע, כאדם שיודע בתחומים שונים.

מנחם בן-ששון: ולא פחות מכך עמדנו מופתעים, אנחנו חברי המשלחת, כשהוא התחלק אתנו בחלק מן התרגומים שלו, תרגומי המופת שלו לשירה.

מנחם בן-ששון: אשרינו שביתנו, בית כנסת ישראל, נשען על אנשים שיודעים הן לעשות, הן לחשוב, הן לפעול והן להפעיל.

דליה איציק: תודה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

דליה איציק: לאחר מכן נמשיך בנאומים בני דקה.

דליה איציק: אני מציעה, אדוני המזכיר, שאם נאריך טיפה יקוצר סדר-היום לטובת מחר, הגם שאני יודעת שסדר-היום יותר קצר ממה שהוא נראה.

דליה איציק: אני חושבת שמה שאנחנו עושים עכשיו הוא חשוב.

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ניכר היה היום בהלוויה של יורי, שהקהל הרב שבא לשם חבק את אזרחי מדינת ישראל וגם את נציגי הכנסת, אבל הדבר המעניין הוא שלא היתה שם יציאת ידי חובה.

בנימין נתניהו: הרבה פעמים אנשים באים ויוצאים ידי חובה, הם צריכים לומר משהו או להתייצב.

בנימין נתניהו: כאן ניכרו דברי אמת, זה כאב לאנשים.

בנימין נתניהו: היו כאב ועצב אמיתיים על פטירתו של יורי, וזה דבר שבאמת, כפי שאנחנו רואים כאן, מקיף את כל חלקי הבית, כי הוא באמת היה קודם כול בן-אדם.

בנימין נתניהו: אני חושב שהוא גם היה במובן מסוים - ואני לא מגזים בדברי - מופת לפרלמנטר בכנסת ישראל.

בנימין נתניהו: כשאני חושב על יורי, אני נזכר בהרבה יוזמות שרצה לקדם ואף אחת מהן לא קידמה אותו.

בנימין נתניהו: זה לא רע, יכולה להיות יוזמה שמקדמת חבר כנסת ועושה טוב לציבור, אבל יורי, לפחות מהדברים שהוא דיבר אתי, דיבר אתי על דברים שחשובים לעתיד המדינה.

בנימין נתניהו: אגב, הרבה פעמים במישור האידיאי הוא נתן משקל רב – לדעתי לא רב מדי - למאבק האידיאי לביסוסה של מדינת ישראל, צדקתה והכרתה ככזאת בין הגויים.

בנימין נתניהו: זאת הסיבה, כפי שהזכיר לי גם חבר הכנסת גלעד ארדן, שהוא גם יזם את הקמת הפורום של ברית הידידות עם הנוצרים האוונגליסטים, שגם היא חובקת חלקים שלמים מהבית, לא על בסיס פוליטי, אלא על בסיס של תמיכה במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אנחנו לא משופעים בכל כך הרבה ידידים, אבל יורי זיהה את הציבור הזה כנכס חשוב למדינה.

בנימין נתניהו: עבורו לא היה כאן שום רווח, אבל היה רווח גדול למדינה.

בנימין נתניהו: אני חושב שהדבר הזה בא לידי ביטוי בדוגמאות רבות, אולי בדוגמאות אין-ספור.

בנימין נתניהו: כל אחד בדרכו נתקל בענייניות שלו, בלהט שלו.

בנימין נתניהו: היה לו להט פנימי לא מבוטל, אף-על-פי שאפשר להגיד שזה עירוב של תמימות, ללא תמימות.

בנימין נתניהו: הוא לא היה אדם תמים, אבל היה בו תום של להט אידיאי ורצון לעשות ולהשפיע.

בנימין נתניהו: אני חושב שבסופו של דבר זאת הדוגמה וזה המצפן שאנחנו צריכים ללכת אחריו בבית הזה.

בנימין נתניהו: לכן, כשהוא נפגע, כשאדם נפגע במחלה הזאת, בסוג המחלה שהיתה לו, אני ראיתי שכאשר הוא הילך פה, לאנשים כאב אז.

בנימין נתניהו: אמרת שאנשים באו אלייך.

בנימין נתניהו: כל אחד בדרכו בא וניסה, כי היה אכפת.

בנימין נתניהו: היה אכפת מיורי, כי הוא היה באמת – אני לא רוצה להגיד שהוא היה יחיד ומיוחד, כי אני חושב שיש פה אנשים מאוד ערכיים בבית הזה, אבל הוא סימן בצורה צרופה ומזוקקת דברים שכולנו צריכים לשאוף אליהם.

בנימין נתניהו: לכן הוא יחסר לי, ואני בטוח שהוא יחסר לכל אחד כאן עד מאוד.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו - חבר הכנסת מיכאלי.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת יורי שטרן, זיכרונו לברכה, היה אדם יקר, וחבל על דאבדין.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, היום התפרסם שבעקבות מגפת השפעת יש מעל 500 חולים מונשמים שחייהם בסכנה.

שמואל הלפרט: התפרצות השפעת החריגה מאלצת את מערכת הבריאות לנקוט אמצעים יוצאי דופן.

שמואל הלפרט: מאות חולים מונשמים, הזקוקים לאשפוז וטיפול נמרץ, שוהים במחלקות הפנימיות ובמסדרונות.

שמואל הלפרט: במערכת הבריאות מזהירים שזה יעלה בחיי אדם.

שמואל הלפרט: הגענו לקו האדום.

שמואל הלפרט: העומס הרב יעלה בחיי אדם, הזהירו אתמול בכנס חירום במערכת הבריאות.

שמואל הלפרט: חלק מבתי-החולים נאלצו לבטל ניתוחים ולהעביר חולים עם מחלות פנימיות למחלקות כירורגיה, אורולוגיה ועיניים.

שמואל הלפרט: בשבוע האחרון היו ימים שהמחלקות הפנימיות ב"ברזילי" הגיעו לתפוסה של 200%.

שמואל הלפרט: למרות הצפיפות הגדולה בבתי-חולים בכל שנה בתקופת החורף, מתנגדת הממשלה בתוקף להקמת בית-חולים באשדוד, אף שיש משקיע שרוצה להקים את בית-החולים, ופועלת למכור את בית-החולים "ביקור חולים", המשרת אוכלוסייה גדולה במרכז ירושלים.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: מעניין לעניין באותו עניין, חבר הכנסת הלפרט, הסבירו לנו כמה פעמים שאין צורך בבית-החולים "ביקור חולים", ופתאום אנחנו שומעים שצפוף.

דליה איציק: אני חושבת שכירושלמים כדאי שנילחם על בית-החולים "ביקור חולים".

דליה איציק: חבר הכנסת מיכאלי, ואחריו - חבר הכנסת מגלי והבה.

אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גם אני רוצה להצטרף לניחומים למשפחת שטרן.

אברהם מיכאלי: יורי שטרן עבורנו, העולים שעלו בשנות ה-70, היה מודל של אסיר ציון לשעבר, שנאבק לעלות לארץ.

אברהם מיכאלי: הוא הוביל בארץ מאבק עיקש לקליטתם של עולים מברית-המועצות לשעבר.

אברהם מיכאלי: את יורי פגשתי בכל מיני פורומים של עולים הרבה לפני שהגעתי לכנסת, אבל כמה סמלי היה שיורי פגש אותי ביום ההשבעה שלי פה בכנסת.

אברהם מיכאלי: אחד העידודים הכי חיוביים שקיבלתי ממנו היה האמירה, שהמאבקים שניהלו במקומות שונים יכולים לבוא לידי ביטוי פה הרבה יותר מאשר בחוץ.

אברהם מיכאלי: הספקתי לראות את העשייה שלו כבר בקדנציה הנוכחית.

אברהם מיכאלי: ככל שהיה חולה ובקושי תפקד, הוא הגיע לפה בכוחותיו האחרונים כדי לעודד את החקיקה החשובה שלו, כדי שיושלם החותם שרצה להשאיר בחייו, וכך נעשה.

אברהם מיכאלי: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מגלי והבה, וחבר הכנסת רן כהן אחריו.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יום עצוב לכנסת, שצריכה להיפרד כך מחבר שעדיין מכהן.

מגלי והבה: את יורי שטרן הכרתי בשתי הכנסות האחרונות.

מגלי והבה: אי-אפשר לשכוח את היכולת שלו להירתם לעזרתו של המיעוט.

מגלי והבה: המקרה של חיילי צד"ל, שעליו נלחם בחירוף נפש - כשהמדינה כמעט הפנתה להם עורף, הוא נלחם על קליטתם וקבלת זכויותיהם.

מגלי והבה: הוא עשה לילות כימים מול הממסד על מנת שיקבלו את זכויותיהם.

מגלי והבה: אי-אפשר לשכוח את תמיכתו בנו במאבק נגד פירוק הרשויות המקומיות, אחרי שחוקקו את החוק.

מגלי והבה: הוא נלחם ונתן לנו תחושה שהוא מוכן לעשות הכול כיושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה על מנת שננצח במאבקנו.

מגלי והבה: שני המאבקים האלה מצטרפים למאבקו לעלות לארץ-ישראל ורצונו לראות בנו שווה בין שווים.

מגלי והבה: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, וחבר הכנסת אמנון כהן אחריו.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אני מודה על האמת, שאני חש אבל בעוצמה שלא דמיינתי שאחוש עם מותו של חבר כנסת; אבל לדעתי, יורי שטרן באמת זכה בכך במאה אחוז בזכות עשייתו, למרות התהום הפוליטית ביני לבינו.

רן כהן: כפי שידוע לך, גברתי, אני מקדיש כבר יותר משנתיים בכל יום שלישי את הנאומים בני דקה רק לדבר אחד, למניעת התאבדויות בצה"ל.

רן כהן: אבל מאחר שלא פעם ולא פעמיים הוא שיבח אותי על המעשה הזה, אני רוצה להקדיש את כל המלים שנותרו לי לזכרו של יורי שטרן.

רן כהן: רבותי, יורי שטרן העניק כבוד למונח פרלמנטר.

רן כהן: נדמה לי שזה אחד הדברים החשובים ביותר שאנחנו בבית הזה צריכים לדעת להוקיר.

רן כהן: הוא ידע להיות מחוקק.

רן כהן: הוא ידע להיות חבר בוועדה.

רן כהן: הוא ידע להיות יושב-ראש ועדה.

רן כהן: הוא ידע מה התפקיד של איש ציבור אמיתי, מה צריך לעשות למען העם ולמען הציבור.

רן כהן: בהקשר של הדברים הללו הוא לא ויתר על שום חלק מיכולת העשייה של מחוקק ופרלמנטר בבית הזה, תוך נאמנות מלאה לדרכו ולאידיאולוגיה שלו.

רן כהן: בכך הוא זכה לתואר הזה בכבוד גדול.

רן כהן: יהי זכרו של יורי שטרן שמור בלבנו לעד.

רן כהן: תודה.

דליה איציק: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: גברתי היושבת-ראש, ד"ר יורי שטרן היה יהודי ערכי.

אמנון כהן: היה לו ידע רחב בכלכלה.

אמנון כהן: התייעצתי אתו בתחומים הללו.

אמנון כהן: הוא היה ידען גדול בתחומים רבים.

אמנון כהן: הייתי אתו בחו"ל בשליחות, וכל נושא שהיינו מעלים כחברי כנסת, תמיד היה לו מה להוסיף.

אמנון כהן: היתה לו תזה עמוקה בכל תחום ותחום.

אמנון כהן: אין ספק שאיבדנו פרלמנטר מצטיין.

אמנון כהן: גם כשהוא היה מחוקק - לא פעם פגשתי אותו במוסד לביטוח לאומי, מסתכל על החוקים ומחפש היכן יש פגיעה בנשים חד-הוריות או בעולים חדשים.

אמנון כהן: הלכתי פעם לעבוד על איזה חוק, ועובדי הביטוח הלאומי אמרו לי: יורי שטרן בא לכאן בקביעות, לוקח איזו נישה על מנת להיטיב עם אוכלוסיות חלשות ומקדם את החוקים עד הסוף.

אמנון כהן: אני חתום אתו על כמה חקיקות, ואחת החקיקות שהובלנו יחד היא רישוי מהנדסי חשמל, ואני מחויב, גם בשבילו, להמשיך בחקיקה הזאת.

אמנון כהן: הוא רצה לעזור גם לאותם מהנדסים שנפלו בין הכיסאות.

אמנון כהן: אני אישית איבדתי חבר, הבית הזה איבד פרלמנטר מצטיין ועם ישראל הפסיד איש ציבור למופת, שיחסר.

אמנון כהן: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת אלי גבאי, ואחריו - חבר הכנסת זאב אלקין.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, היום ליווינו למנוחת עולמים את חברנו יורי שטרן.

אליהו גבאי: כאשר אדם מהגר לארץ חדשה, תמיד יש לו קשיי קליטה מבחינה חברתית, מבחינה ציבורית, מבחינה כלכלית, אבל האיש יורי שטרן הגיע לארץ, לכאן, והתחבר במהירות לעשייה הציבורית במדינת ישראל.

אליהו גבאי: הוא נבחר לפרלמנט והפך לאיש שעומד בשורה הראשונה של המחוקקים.

אליהו גבאי: כל החוקים שלו הם דוגמה ומופת וכל פרלמנטר יכול ללמוד מהם.

אליהו גבאי: הוא חוקק כמעט בכל תחום; רק התחילה מלחמת לבנון השנייה, ויחד עם עוד חבר הוא כבר הכין הצעת חוק כדי להכיר בכך שזאת תקופת מלחמה.

אליהו גבאי: בכל התחומים הוא ענה על הצרכים על-ידי חקיקה שהוא יזם והוביל.

אליהו גבאי: אין ספק, כולנו נרגיש בחסרון הצניעות שלו, הידע הרחב שלו והחברות שלו.

אליהו גבאי: כולנו נרגיש בחסרונו, מותו אבדה לכולנו.

אליהו גבאי: לעולים שבאו לארץ - הוא היה בשבילם מגדלור של הצלחה בכל התחומים.

אליהו גבאי: הוא לא הגיע לכאן מכיוון שמישהו שם אותו כאן, אלא היה אתנו כאן בזכות העשייה המבורכת והחוקים הנפלאים בכל תחומי החיים.

אליהו גבאי: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת זאב אלקין, ואחריו - חבר הכנסת עבאס זכור.

דליה איציק: אנחנו מייד מסיימים ועוברים לסדר-היום.

זאב אלקין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כשעמדתי לפני שעה יחד עם אנשים רבים מעל הקבר הטרי של יורי שטרן, אנשים שעמדו, שרו בעצב ומיאנו להינחם, נזכרתי בסיפור שאני רוצה לחלוק אתכם.

זאב אלקין: קרה שזכיתי ללוות את יורי בבוקר הראשון שלו בכנסת.

זאב אלקין: ביליתי באותו לילה עם הסיעה החדשה, ישראל בעלייה, ויורי, כפי שכולכם יודעים, היה אחד מחברי הכנסת המעטים, אז וגם אחר כך, שנסעו באוטובוסים.

זאב אלקין: הוא ביקש טרמפ לירושלים באותו בוקר, ויחד עם חברי לקחנו אותו טרמפ.

זאב אלקין: הוא היה מלא תוכניות בבוקר, כשהוא עדיין לא התרגל לתואר חבר הכנסת, ושיתף אותנו בתוכניות שלו.

זאב אלקין: עצרנו בשורש לאכול, זה היה שש וחצי או שבע בבוקר, בוקר חדש אחרי הבחירות.

זאב אלקין: מוכר הפלאפל התבונן ביורי ואמר: אתה נראה לי מוכר, אבל אני לא יודע מהיכן.

זאב אלקין: חברי הצביע על העיתון שהיה מונח על דוכן הפלאפל ואמר: מהעיתון, זה חבר כנסת חדש.

זאב אלקין: אמר בעל הדוכן, שהיה יוצא עדות המזרח: וואלה, הבנתי, אתה מהרוסים האלה שנכנסו.

זאב אלקין: מהיום אני מכבד אתכם.

זאב אלקין: אתם עשיתם בשבע שנים מה שלנו לקח 30-20 שנה.

זאב אלקין: מהיום אני מכבד אתכם.

זאב אלקין: באותו רגע יורי אמר לי - אני זוכר את זה עד היום - אני לא יודע מה אני אעשה בכנסת, אבל אני יודע מה כבר עשינו.

זאב אלקין: מאז כולנו יודעים מה הוא עשה בכנסת גם לציבור הזה וגם לעם ישראל.

זאב אלקין: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

דליה איציק: כמה חבל שאנחנו אומרים דברים טובים אחרי, חבל שהוא לא שומע.

עבאס זכור: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, גם אני משתתף בצערה של משפחת שטרן ומתפלל לאלוהים שייתן את הכוח למשפחה לסבול את האסון הכבד שנפל עליה.

עבאס זכור: זה קשה מאוד.

עבאס זכור: חברי הכנסת, כולנו בני-אדם, ולפי מה שאנחנו מאמינים אין אף אדם שיישאר בחיים, כולנו נעזוב.

עבאס זכור: מה שנשאר לנו מהחיים הוא המעשים הטובים, מה שעשינו למען בני-אדם.

עבאס זכור: אני חושב שחברנו, שעזב את העולם הזה, עשה דברים טובים, ולכן כולנו מרגישים כאב על עזיבתו את העולם הזה.

עבאס זכור: הדבר השני שרציתי לדבר עליו - הבוקר היינו בסיור בבתי-ספר במזרח-ירושלים, והיה כואב וקשה מאוד לראות את בתי-הספר במצבם היום.

עבאס זכור: היינו עם ועדת החינוך בראשותו של חבר הכנסת מלכיאור, וראינו היום באחת מכיתות בית-הספר צפיפות, כך שמי שיושב ב-08:00 על הכיסא שלו לא יכול לקום עד שיום הלימודים מסתיים, כי אין אפשרות להסתובב בכיתה.

עבאס זכור: ועד ההורים אמר שמדברים בישראל על מחשב, אבל אנחנו רוצים כיסא לכל ילד בבתי-הספר במזרח-ירושלים.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

דליה איציק: יחתום את הדיון חבר הכנסת ריבלין.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, אני משתתף בצער כולם על מותו של חבר הכנסת שטרן, שהכרתי אותו כשהיה יושב-ראש ועדת הפנים.

ג'מאל זחאלקה: הוא היה פרלמנטר מעולה וגילה בקיאות וידע רב בכל עניין שבו עסק.

ג'מאל זחאלקה: הוא התייחס ברצינות לעבודתו.

ג'מאל זחאלקה: אומנם תהום פוליטית פעורה ביני לבינו והיו לנו ויכוחים סוערים, אך תמיד הרגשתי שהוא מכבד בני-אדם ומתייחס לדברים בצורה עניינית, לפי ראות עיניו ותפיסת עולמו.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד משפט אחד על הסיור שהיה היום בירושלים המזרחית.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה העיקרית היא מחסור ב-1,500 כיתות לימוד בבתי-ספר בירושלים המזרחית.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה ועיריית ירושלים אינן מתכוונות לפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: איך אני יודע שהן לא מתכוונות לפתור את הבעיה?

ג'מאל זחאלקה: כי מצד אחד אומרים שיש בעיה של קרקע לבניית בית-ספר, אין נכונות ואין רצון לקחת קרקע שהמדינה או גופים אחרים השתלטו עליה, מה שנקרא קרקע שהפכה לציבורית.

ג'מאל זחאלקה: אין גם רצון ונכונות לקנות קרקע; כלומר, לא רוצים לקנות ולא רוצים להקצות קרקע.

ג'מאל זחאלקה: איפה יבנו?

ג'מאל זחאלקה: באוויר?

ג'מאל זחאלקה: סימן שלא מתכוונים לפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: זאת האמת לאמיתה, ולכן צריך לפנות לאו"ם בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: ירושלים המזרחית היא שטח כבוש.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

דליה איציק: אחריו ידבר השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת, דברייך, דברי יושב-ראש האופוזיציה ודברי כל החברים סיפרו על יורי - את עלילותיו כפרלמנטר, כלוחם, כציוני, כבן-אדם, כאזרח העולם וכאדם שחרד לזכויות הפרט קלה כחמורה.

ראובן ריבלין: אולי אתם לא יודעים פרט נוסף: ליורי היתה נפש של אמן, היתה בו מידה של בוהמיות.

ראובן ריבלין: הייתם יכולים לראות שכאשר הוא היה נכנס לחדרי כשהייתי יושב-ראש הכנסת והיה רואה ציורים, היה שואל: מדוע לא יהיו גם ציורים של עולים חדשים?

ראובן ריבלין: זאת אומרת, גם בנפשו האמנותית הוא דאג תמיד לאותו מגזר שבו הוא היה שליח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבאס זכור דיבר על נשמותיהם של נפטרים חשובים.

ראובן ריבלין: המסורת הישראלית אומרת שמי שעוסקים בצורכי ציבור באמונה, הקדוש-ברוך-הוא ישלם שכרם.

ראובן ריבלין: אני בטוח שכאשר מגיע יורי, הקדוש-ברוך-הוא צריך לשלם שכרו.

ראובן ריבלין: בדרך כלל אנחנו מתפללים ואומרים ואני רוצה לומר לו: הוא מגיע לו, כי הוא מילא את שליחותו כעוסק בענייני ציבור באמונה.

ראובן ריבלין: באמת, יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

גדעון עזרא: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, תדמית עובדי הציבור היא כפי שהיא, ואני שמעתי ממזכיר הכנסת שתעבירי את הדברים שנאמרו כאן למשפחתו.

גדעון עזרא: יש לנו כאן דוגמה ומופת לחיקוי, חבר כנסת שעבד ללא לאות וייצג את הבוחרים, לא רק את הבוחרים שלו אלא של כולם.

גדעון עזרא: הלוואי שירבו כמותו.

גדעון עזרא: בתפקידי כשר לביטחון הפנים הוא פנה אלי על מנת לגייס למשטרה יותר עולים מחבר המדינות.

גדעון עזרא: כאשר הייתי שר התיירות הוא ניסה בכל דרך לסייע על-ידי הבאת תיירים לארץ מקרב הנוצרים, האוונגליסטים בעיקר.

גדעון עזרא: אני לא צריך להכביר מלים – ידוע לי כשר להגנת הסביבה שהוא, כשהיה יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, עסק ללא לאות בנושאים הללו.

גדעון עזרא: יש לו חלק רציני גם בחקיקה בנושאים הללו.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שידו היתה גם במשרדים אחרים.

גדעון עזרא: הלוואי, הלוואי, הלוואי שרבים מאתנו יחקו אותו.

גדעון עזרא: יהי זכרו ברוך.

גדעון עזרא: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני השר.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר שהכרתי את חבר הכנסת יורי שטרן כשהיה יושב-ראש ועדת הפנים, והוא אכן היה אדם שדבק בעמדותיו.

אחמד טיבי: למרות התהום הפוליטית, המדינית והרעיונית בינינו, מדובר באדם בעל ערכים, שהאמין בערכיו ודבק בהם.

אחמד טיבי: הוא היה מאוד מנומס ונעים הליכות.

אחמד טיבי: הייתי אתו, עם חברת הכנסת זהבה גלאון, עם חבר הכנסת דאז גולדשמידט ועם חבר הכנסת שירי ויצמן בגרמניה ללמוד על בתי-משפט.

אחמד טיבי: מחוץ לכנסת ראית פן אחר של אדם מעניין ומרתק.

אחמד טיבי: צר לי כחבר באותו בניין ובאותו מקום עבודה על לכתו של חבר הכנסת יורי שטרן.

אחמד טיבי: אני משתתף בצער משפחתו.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/125).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון) (הרחבת תחולה), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת מיכאל איתן.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי גם אני מבקש להצטרף לכל חברי הכנסת שספדו לחבר הכנסת ד"ר יורי שטרן, שהיה על-פי זיכרוני דוקטור ועסק בנושאים כלכליים.

מיכאל איתן: גם כשהגיע לארץ, בראשית דרכו היה קשור לתחום הפעילות הכלכלית בקרב העלייה.

מיכאל איתן: כל אחד סיפר כאן על איזה מפגש עם יורי שטרן שאולי אחרים לא מכירים.

מיכאל איתן: אני כיהנתי יחד אתו כחבר במשלחת הכנסת למועצת אירופה.

מיכאל איתן: יצאנו שלוש פעמים לכמה ימים של עבודה פרלמנטרית.

מיכאל איתן: יורי עשה עבודה אדירה, במיוחד בקרב המשלחת המקבילה מרוסיה ומחבר המדינות.

מיכאל איתן: כשהסתכלתי עליו בעבודה שהוא עשה שם, אמרתי לעצמי שיש כאן בכנסת אנשים רבים עם יכולות, ואנחנו רואים אותם בכנסת; אבל פתאום ראיתי אדם עם המון ידע, המון יכולת אישית והצלחה אדירה בקשירת קשרים, ומה שהניע אותו כל הזמן הוא רצון לעשות טוב למדינת ישראל, בלי קשר אם הוא היה בקואליציה או באופוזיציה.

מיכאל איתן: יהי זכרו ברוך.

מיכאל איתן: אני עובר עכשיו, אולי עם איזה הקשר, לעניין שקשור גם הוא לשליחות לאומית.

מיכאל איתן: אני מדבר על כך שחבר הכנסת אריה אלדד, חבר הכנסת ראובן ריבלין, חבר הכנסת מתן וילנאי ואני הגשנו הצעות חוק כדי לתקן עוול מסוים, שקשור בשליחות לאומית של אנשים שהתגייסו טרם הקמת המדינה למחתרת, נלחמו למען הקמת המדינה הזאת ובמסגרת המלחמה שלהם הם נאסרו וישבו בבתי-הסוהר.

מיכאל איתן: החוק המקורי, שקיבלה הכנסת הקודמת, דיבר על חלק מהאוכלוסייה הזאת, שנאסר עד לתקופה מסוימת.

מיכאל איתן: בעקבות פניות שקיבלנו, מצאנו שעניין קביעת התאריך היה מאוד שרירותי ולא הוגן, וגם לא נשארו הרבה כאלה שישבו בשבי בזמן השלטון הבריטי בארץ, וודאי שלא בזמן השלטון הטורקי.

מיכאל איתן: גם בזמן השלטון הבריטי, אם אנחנו מסתכלים על שנת 1948, השנה שבה קמה מדינת ישראל, היו נערים בודדים בני 16-15 - הרוב היו בגיל יותר מבוגר - מכלל האנשים שנלחמו היה אחוז קטן בבתי-הכלא, ומתוך אלה חלק מכסה כבר החוק הקודם.

מיכאל איתן: נשארו עוד כמה, שהם מבוגרים בכמה שנים.

מיכאל איתן: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא היום מעל גיל 80.

מיכאל איתן: כאשר נתנו איזה סיוע לפדויי שבי, לא היינו צריכים להגיד דווקא לאלה שהיום יותר מבוגרים שהם לא יהיו זכאים.

מיכאל איתן: התוספת אינה אמורה לעלות סכום שהמדינה לא יכולה לעמוד בו, ומדובר על הערכת סכום של פחות מ-5 מיליוני שקלים בשנה.

מיכאל איתן: אני מאחל להם אריכות ימים, ואני מאמין שהמדינה שלנו יכולה לשאת בעניין הזה.

מיכאל איתן: אני רוצה לסיים ולומר, שבעקבות ויכוח שהיה בוועדה, אני חושב שמה שכן צריך לעשות הוא לקבוע הליכי בקרה נאותים, כדי שבהחלט נוכל להקצות את המשאבים שאנחנו מוכנים לתת למען המטרה הזאת, לטובת אנשים שאכן היו במאסר.

מיכאל איתן: אם הקופה לא תספיק, נצטרך גם לבחון במהלך ההכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – אם נמצא שיש כאן בעיה כספית – לעשות סיוע מדורג, כי היום מספיק שאדם ישב 14 יום במעצר כדי להיכנס לקטגוריה הזאת של פדוי שבי, אבל היו כאלה שישבו שנים רבות.

מיכאל איתן: העובדה שנפצה באותה צורה או נצטרך להוריד מאלה שנים רבות, כי צריך להכניס גם כאלה שישבו בכלא 14 יום, אני חושב שהיא לא הוגנת ולא צודקת.

מיכאל איתן: אני חושב שצריך לדון בעניין הזה בוועדת החוץ והביטחון כאשר ניגש להכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

מיכאל איתן: בכפוף לכך, אני מבקש מחברי הכנסת לקבל את הצעת החוק ולאפשר לנו להכין אותה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית ולהביא אותה בעזרת השם מהר - כי השעה דוחקת בגלל הצרכים - כבר בשבועות הקרובים.

מיכאל איתן: תודה.

אחמד טיבי: תודה לך, חבר הכנסת מיכאל איתן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מתן וילנאי - אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק הזה בא לסתום איזו פרצה, ובעיקר למלא חוב של כבוד כלפי אותם לוחמים שנלחמו על הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל, גירשו מכאן את השלטון הבריטי וחלקם נפלו בשבי וישבו בבתי-סוהר במהלך מלחמתם זו.

אריה אלדד: חלקם היו בארץ, חלקם הוגלו לגלויות רחוקות.

אריה אלדד: אבל היום, כאשר הם מתמעטים והולכים, ואולי יש עוד כמה עשרות בודדות, אולי כמה מאות בודדות מהעומדים באותם קריטריונים שהחוק מגדיר, אנחנו צריכים לעזור להם ולעזור לנו, כי מדינה שאיננה יודעת לכבד את אלה שנלחמו על הקמתה ושילמו מחיר אישי יקר על כך, אולי גם לא ראויה לעתיד גדול ומפואר כפי שהם חלמו והם לחמו עבורו.

אריה אלדד: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק שלנו.

אריה אלדד: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אלדד.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא חבר הכנסת ראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, כאשר הצגתי את הצעת החוק לקריאה טרומית ביקשתי להדגיש – ואני מבקש להדגיש גם בקריאה הראשונה - שהחוק בא לתקן עיוות, משום שהחוק קיים ויש כאן תיקון.

ראובן ריבלין: רבים מחברי המחתרות אשר היו עד תאריך מסוים בשבי קיבלו את הגמלה, בעוד אחרים שיכולים להיכנס לקטגוריה של כאלה שהיו בשבי הכובש, גם כן זכאים.

ראובן ריבלין: ראיתי את הצד הערכי יותר מאשר את הצד הכלכלי, אם כי אי-אפשר לזלזל - היום נמצאים ברשימת הזכאים מתי מעט, אולי עשרות, ואחדים מהם נמצאים במצב שבו העזרה הציבורית והכרת התודה הציבורית היא לא רק ברמה הערכית, אלא גם ברמה התועלתית-הכלכלית והיכולת שלהם לקיים את עצמם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן הסביר בעיה שנוצרה - הסבירו לנו שייתכן שיצוצו מועמדים רבים יותר ממה שאנחנו חושבים.

ראובן ריבלין: הוא ניסה למצוא את הדרך שבה נוכל לחלק את הסכום הציבורי שאנחנו מייעדים למטרה הזאת.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבסופו של דבר לא יהיה צורך; אמר לי בנו של יאיר שטרן, אשר נולד לאחר הירצחו של יאיר שטרן, ששלוש המחתרות לא הצליחו להגיע, נדמה לי, כדי 125 אנשים.

ראובן ריבלין: לכן הדברים אינם מעוררים כל בעיה תקציבית.

ראובן ריבלין: אני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שייתנו הוקרה והכרה לאותם אנשים אשר פעלו.

ראובן ריבלין: דרך אגב, נדמה לי שבין חברי הלח"י היו כמה תושבי ארץ-ישראל ערבים, כאלה שגרו באבו-גוש או בעמק-יזרעאל.

ראובן ריבלין: אני לא חושב שמדובר רק באנשים אשר נלחמו בכובש האימפריאליסטי האמיתי של ארץ-ישראל ומישהו מקופח כתוצאה מכך שאנחנו מבקשים לתת הוקרה והכרה לאלה שלחמו למען הקמת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: נדמה לי שחבר הכנסת רביץ היה בלח"י.

עזמי בשארה: לא מזכירים לתלמידי חכמים את חטאיהם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אני מוותר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גלעד ארדן.

גלעד ארדן: מוותר.

אחמד טיבי: מוותר.

אחמד טיבי: ויתרו גם חברי הכנסת בשארה, זחאלקה וטאהא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זבולון אורלב - אינו נוכח.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה, אחרון הדוברים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני תומך בחוק הזה.

חיים אורון: אני חושב שהוא נכון והיה ראוי שיחוקק קודם.

חיים אורון: ביקשתי לעלות לדוכן, ואני מקווה שבשעה הזאת ובאווירה הרגועה הזאת דברי יישמעו ברוגע.

חיים אורון: כל השוואה היסטורית תמיד לוקה בחסר ואני מודע מראש למגרעת של המשל והנמשל.

חיים אורון: אבל בחללו של עולמנו מנסרת עכשיו באופן מאוד אינטנסיבי שאלת חילופי האסירים ומשקלו של המרכיב הזה בתודעה של עמים שונים.

חיים אורון: אני אומר לזכותו של העם היושב בציון, שגם אחרי 60 שנה הוא מוצא לנכון, בעיקר מנימוקים של הוקרה וכבוד, אבל זה לגיטימי לחלוטין שגם מנימוקים כלכליים, לתת כבוד למי שעדיין נותרו מהתקופה ההיא.

חיים אורון: אחד המבחנים שלנו הוא היכולת להבין גם את המצוקות של האחר.

חיים אורון: לא אחת אני חש בחוסר ההבנה, ולפעמים גם זלזול – מה, האמא הפלסטינית באמת דואגת לבן שלה שיושב 20 שנה בבית-סוהר, האח הפלסטיני דואג למי שיושב כך וכך בבית-סוהר – אז אני אומר לכם, חברי הכנסת, שמידת הפתיחות וההבנה כלפי צורכיהם ומצוקותיהם של בני עמנו ראוי לה שתיבחן גם בראייה רחבה יותר.

חיים אורון: האמינו לי, אין בכך כדי להפחית כזית, חבר הכנסת איתן, מההצדקה לחוק שהבאת, אלא ניצלתי את ההזדמנות ליצור איזו פריזמה נוספת לכיוון נוסף, שכשאנחנו עוסקים בו לפעמים אנחנו לא מגלים מידה מספקת של פתיחות והבנה למצוקותיהם של האחרים; ואני אפילו מוכן לקבל את ההנחה שעניי עירך קודמים.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת חיים אורון.

אחמד טיבי: אם חבר הכנסת איתן מוותר על עוד זכות דיבור, נעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי (תיקון) (הרחבת תחולה), התשס"ז-2007, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

אחמד טיבי: הצעת החוק עברה ברוב של עשרה, אין מתנגדים ונמנע אחד, והיא תועבר לוועדת החוץ והביטחון להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אחמד טיבי: אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת גלזר לתומכים בהצעת החוק.

אחמד טיבי: [מס' מ/236; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' ד', עמ' 234, חוב' ח', עמ' 757; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה בסדר-היום: הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 9).

אחמד טיבי: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, להציג את הצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, כמו חברי שקדמו לי, אני משתתף בצערה של משפחת שטרן.

גאלב מג'אדלה: הבוקר פתחתי את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בהבעת תנחומים וצער רב על הליכתו מאתנו של ד"ר יורי שטרן, חבר הכנסת.

גאלב מג'אדלה: זכיתי להחליף אותו בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, ובטקס החילופים חשתי כבוד למי שאני מחליף, ויזמתי טקס מכובד כפי שחלק מהיושבים כאן ראו, וכמובן הרעפתי עליו שבחים ששמעתי עליו מחברי הכנסת ומצוות הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אחרי הטקס הוא אמר לי: אני רוצה להודות לך על הכבוד שנתת לי, אבל אני רוצה להודות לך יותר על זה שנתת לי להיות יושב-ראש הוועדה עוד שלושה שבועות מהזמן שהיית צריך לקחת.

גאלב מג'אדלה: לא הייתי בטוח שמישהו ייתן לי אותם, אבל בתקופה הקצרה הזאת עשיתי הרבה דברים שלא הצלחתי לעשות תקופה ארוכה.

גאלב מג'אדלה: זכרתי את זה, ואני חושב שהלך מאתנו איש יקר, על אף התהום הפוליטית שהיתה בינינו, שחלק מחברי שקדמו לי עמדו עליה.

גאלב מג'אדלה: זה לא מפריע.

גאלב מג'אדלה: אצלנו אומרים בערבית – אִחְ'תִלאפ אֶרְ-רַאְי לַא יֻפְסִד לִלְוֻד קַצִ'יַה.

ראובן ריבלין: תתרגם לעברית.

גאלב מג'אדלה: אם כל פעם אני אתרגם, לא יחושו צורך ללמוד ערבית.

ראובן ריבלין: תתרגם, עד שילמדו.

גאלב מג'אדלה: אני נענה לאדוני:

גאלב מג'אדלה: חילוקי הדעות בינינו לא צריכים להפריע לכך שתשרור בינינו ידידות, רעות וחברות.

גאלב מג'אדלה: מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 9), התשס"ז-2007, שיזמה הממשלה.

גאלב מג'אדלה: 80% מהפסולת בישראל מובאים לאתרים לסילוק פסולת, ורק 20% ממנה ממוחזרים.

גאלב מג'אדלה: הדבר נובע מסיבות כלכליות: למי שמייצר את הפסולת זול יותר להטמין אותה מאשר למחזר אותה.

גאלב מג'אדלה: עם זאת, ההטמנה גורמת נזקים רבים, שאף הם יוצרים עלויות שבהן נושא כלל הציבור.

גאלב מג'אדלה: ההטמנה יוצרת מפגעים סביבתיים שונים, כגון זיהום אוויר וזיהום מי תהום, והיא פוגעת בערך הקרקע ובעתודות הקרקע של ישראל.

גאלב מג'אדלה: מטרתה של הצעת חוק זו לנטרל את היתרון הכלכלי של הטמנת הפסולת באמצעות היטל על הטמנת פסולת בשיעורים הקבועים בחוק.

גאלב מג'אדלה: כך, כאשר הטמנת הפסולת תתייקר, יפנו יצרני הפסולת לדרכים חלופיות, כגון מיחזור או הפקת אנרגיה, דבר שיביא לצמצום השימוש באתרים לסילוק פסולת.

גאלב מג'אדלה: במקביל, ככל שהמיחזור בישראל יתפתח, כך תגדל התחרות בתחום זה, ויש להניח שמחירי המיחזור ירדו.

גאלב מג'אדלה: חברי ועדת הפנים והגנת הסביבה נתנו את דעתם לכך שהחוק החדש עשוי להקשות על הרשויות המקומיות, שהן יצרניות פסולת גדולות, ועל כן הכניסו בהצעת החוק כמה שינויים: ראשית, סכומי ההיטל יעלו בהדרגה, והם נפרסו על פני חמש שנים; שנית, הכספים שהתקבלו מתשלום ההיטל יועברו לחשבון נפרד בקרן לשמירת הניקיון וישמשו למטרת פיתוח, הקמה וייעול אמצעים חלופיים להטמנת פסולת ולעידוד השימוש בהם.

גאלב מג'אדלה: עוד נקבע כי הנהלת הקרן תהיה רשאית לסייע לגופים אחרים בביצוע פעולות אלה.

גאלב מג'אדלה: אם היא החליטה לסייע לרשויות המקומיות, יהיה עליה לתת דעתה למצבן הכלכלי של הרשויות.

גאלב מג'אדלה: לבסוף קבעה הוועדה, כי תחילת החוק תהיה ב-1 ביולי 2007, כדי לתת לגורמים שונים אפשרות להיערך מבחינה תקציבית.

גאלב מג'אדלה: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: בהצעת החוק הזאת באנו לקראת השלטון המקומי בגלל מצבו הכספי גם בהארכה של מועד תחילת החוק בחצי שנה, ממש בדקה התשעים, לפני שסגרנו ואישרנו אותה.

גאלב מג'אדלה: ברשותכם, אני רוצה להודות לחברי ועדת הפנים והגנת הסביבה, לצוות הוועדה וליועץ המשפטי.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שהבאנו הצעת חוק שיש בה בשורה והיא טובה לחברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת מג'אדלה.

אחמד טיבי: אבל יש הסתייגויות של חבר הכנסת יורם מרציאנו, שלא נמצא.

אחמד טיבי: לכן אנחנו נצביע - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, הוא הסיר.

אחמד טיבי: לא אמרו לנו.

גאלב מג'אדלה: אני מתנצל.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מרציאנו הודיעני, וגם לוועדה, שהוא מבקש להסיר את ההסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: היה כתוב בהתחלה שיש הסתייגויות, ובדקה התשעים - - -

חיים אורון: ממילא הוא לא פה.

מנחם בן-ששון: הוא לא פה, מה הבעיה?

אחמד טיבי: בסדר.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורון, בלאו הכי לא הקשבת כל הזמן, אז תן לפחות להיות בסדר עם האדם שהבאתם את ההסתייגויות שלו.

אחמד טיבי: על-פי יושב-ראש הוועדה, הוא הסיר, והוא לא נמצא, אז כאילו הוא הסיר.

אחמד טיבי: לכן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 3 בעד סעיפים 13-1 - 15 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 13-1 נתקבלו.

אחמד טיבי: בעד - 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 4 בעד החוק - 13 נגד - אין נמנעים - אין חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 9), התשס"ז-2007, נתקבל.

משה גפני: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני מבקש להודיע לפרוטוקול שהוא מתומכי החוק.

מגלי והבה: היושב-ראש, גם אני מודיע.

אחמד טיבי: גם חבר הכנסת והבה מודיע שהוא מתומכי החוק.

חיים אורון: אני מודיע שהצבעתי.

אחמד טיבי: הצעת החוק התקבלה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מג'אדלה, כבר הודית.

הצעת חוק-יסוד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/125).

הצעת חוק-יסוד: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 39) (השעיה מכהונה), של חבר הכנסת גלעד ארדן - קריאה ראשונה.

אחמד טיבי: לאחרונה הוא משעה יותר מדי.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: עד שתעלה אומר:

אחמד טיבי: השבוע נפגשתי עם השר לאיכות הסביבה, ואנחנו עוסקים באותו נושא.

גלעד ארדן: כבר עליתי.

אחמד טיבי: אז תחכה.

אחמד טיבי: גם הנושא הזה עלה, והשר הודיע לי שהמשרד מוכן לטפל בפינוי אשפה מוצקה ולשלם 90% מהעלות לרשויות מקומיות.

אחמד טיבי: רבים הגישו בקשה, אבל בסופו של דבר לא ניצלו את הנכונות של המשרד לאיכות הסביבה.

אחמד טיבי: לכן אני מפנה מכאן קריאה לכל אלה שהתעניינו להמשיך להתעניין וליישם את המבצע הזה ואת הנכונות וההקצבה של המשרד לאיכות הסביבה בנושא חשוב זה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: חברי חברי הכנסת, אני מבקש לפתוח בהבעת צער ותנחומים על מותו של חבר הכנסת יורי שטרן, זיכרונו לברכה.

גלעד ארדן: זכיתי להכיר את יורי מאז נבחרתי לכנסת או קצת לפני, בערך כארבע שנים, ואני חושב שבאמת מי שהכיר אותו - ואני מצטרף לכל הדברים שנאמרו כאן - זכה להכיר אדם שעבד מהלב ומהנשמה, פשוט אדם טוב.

גלעד ארדן: הוא אחת העדויות שמהלכות בתוכנו, והוא בין הדוגמאות הטובות ביותר לשטחיות של התקשורת הישראלית היום, כי זה באמת אדם שעשה יום וליל למען הציבור, למען מדינת ישראל - לא לשם פרסום, אף פעם לא לשם פרסום.

גלעד ארדן: לצערי הרב, הוא כמעט שלא נחשף לציבור הישראלי, וכן הפעילויות המדהימות שלו.

גלעד ארדן: אספר אולי אפילו על הישג שעומד להיות בעוד שבועיים רק כתוצאה מפעילות של חבר הכנסת יורי שטרן.

גלעד ארדן: בעוד שבועיים עומדת לקום בוושינגטון, בבית-הנבחרים האמריקני, שדולה מקבילה של חברי בית-הנבחרים נוצרים שכל מטרתם היא לפעול בדומה לאייפא"ק, אבל מטעם הנוצרים, למען חיזוק מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אני חושב שהישג כזה הוא הישג אדיר, שנזקף קודם כול לזכות הפעילות השקטה, ורק בזכות אישיותו של חבר הכנסת יורי שטרן.

גלעד ארדן: יהי זכרו ברוך.

גלעד ארדן: חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת לפניכם מונחת בעיתוי - - -

ראובן ריבלין: האם לא צריך 61?

ראובן ריבלין: בדקתם.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: הנושא נבדק עם היועצת המשפטית של הכנסת.

גלעד ארדן: אין הוראת שריון לגבי הסעיף שהצעת החוק מבקשת לתקנו.

גלעד ארדן: לכן מספיק רוב רגיל, וגם זה ספק אם יש לי כרגע.

גלעד ארדן: חברי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם, רצה העיתוי והיא מוצגת לקריאה ראשונה בדיוק ביום שבו היועץ המשפטי לממשלה או פרקליט המדינה מורה על פתיחת חקירה נגד ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני חושב שזה לא עניין פוליטי, וגם ראשי ממשלות קודמים, לצערנו, עמדו בחקירות משטרה.

גלעד ארדן: כשראש ממשלה עומד בחקירה, אני חושב שכולנו צריכים לקוות, מעבר לאינטרס הפוליטי או האישי, לטובתנו, לטובת המדינה ולטובת הבית הזה, שהחקירה תסתיים בלא כלום.

גלעד ארדן: אבל דווקא פתיחת החקירה הזאת מחזקת את הצורך בהעברת הצעת החוק המונחת בפניכם פה-אחד.

גלעד ארדן: מה בעצם קובעת הצעת החוק?

גלעד ארדן: ובאמת אסקור בקצרה את המצב החוקי.

גלעד ארדן: סעיף 42ב לחוק-יסוד: הכנסת קובע כי "חבר הכנסת שהורשע - - אדוני היושב-ראש, דומני שיש לי עשר דקות, לא?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: זו קריאה ראשונה.

מנחם בן-ששון: הוא רוצה שיהיו אנשים להצבעה.

גלעד ארדן: - - בעבירה פלילית, רשאית ועדת הכנסת, על-פי הצעת כל חבר הכנסת, להשעותו מכהונתו כחבר הכנסת למשך הזמן שפסק-הדין אינו סופי".

גלעד ארדן: כמו כן רשאית ועדת הכנסת להשעות מכהונה חבר הכנסת שהורשע בעבירה פלילית ונידון למאסר, למשך הזמן שהוא נושא את עונש המאסר, גם אם אותה עבירה שבגינה, עד כמה שזה נשמע מוזר, הוא נידון למאסר, לא נקבע שיש עמה קלון.

גלעד ארדן: חברי חברי הכנסת, בעצם ההסדר הקיים מותיר בידי ועדת הכנסת את שיקול הדעת בקשר להשעייתו של חבר הכנסת בנסיבות האמורות.

גלעד ארדן: הצעת החוק שמונחת בפניכם קובעת מנגנון של השעיה מיידית בהתקיים הנסיבות הקבועות בחוק-היסוד כפי שתיארתי, של הרשעה שיש עמה קלון או מאסר, אם נקבע או לא נקבע שיש עמו קלון, ללא שיקול דעת לוועדה.

גלעד ארדן: כל כך מדוע?

גלעד ארדן: לפי ההסדר הקיים, מוסמכת ועדת הכנסת להחליט, בעצם, כי אף שחבר הכנסת הורשע בעבירה פלילית עם קלון, הוא ימשיך לכהן בכנסת עד למתן פסק-דין בערכאת הערעור.

גלעד ארדן: במקרים רבים עשויה התקופה האמורה להימשך חודשים רבים ואף שנים.

גלעד ארדן: יודגש, כי בסופה של תקופת הביניים, אם לא יזכה בית-המשפט של הערעור את חבר הכנסת ולא יהפוך את ההחלטה לעניין הקלון, ממילא תיפסק חברותו של חבר הכנסת מכוח ההוראה שקבועה כבר היום בחוק-היסוד.

גלעד ארדן: בעצם, מצב הדברים הזה הוא חמור מאוד ואינו רצוי, כי כהונה בכנסת של מי שנפסק לגביו בבית-המשפט שעבר על החוק בנסיבות של קלון, או אסיר שממשיך בעצם להיות חבר בכנסת אף שהוא יושב בכלא או עושה עבודות שירות, אני חושב שלדעת כולנו זה יפגע קשות במעמד הכנסת, באמון הציבור בבית-הנבחרים וכן בתפקוד של חבר הכנסת עצמו.

גלעד ארדן: לא יהיה אפשר לצפות מהציבור למלא אחר חוקים שיוצאים מהבית הזה כאשר בהצבעות על אותם חוקים משתתפים אנשים שבעצם נקבע על-ידי בית-משפט שהם עבריינים.

גלעד ארדן: אני מדגיש שוב ושוב, שמרגע שאדם הורשע בבית-המשפט בעבירה שנקבע שיש לגביה קלון, אין לגביו יותר חזקת החפות.

גלעד ארדן: מאותו רגע הוא עבריין.

גלעד ארדן: אם הוא חושב שנעשה עמו עוול, נטל הראיה להוכיח שהוא חף מפשע עובר אליו.

גלעד ארדן: אבל אנחנו, חברי הכנסת, לא יכולים להרשות איזה שיקול דעת, אחרי שיש הכרעה ברורה של בית-משפט, שחבר כנסת כזה ימשיך עוד חודשים רבים לכהן בכנסת, להצביע בה, או אפילו לשבת בבית-הכלא ולהמשיך להיות באופן פורמלי חבר כנסת ולקבל משכורת מהמדינה.

גלעד ארדן: לכן מוצע כי אותו חבר הכנסת יושעה מכהונתו מייד עם מתן פסק-הדין המרשיע אותו בעבירה שיש עמה קלון.

גלעד ארדן: אם יזוכה בערכאת הערעור או אם תקבע ערכאת הערעור כי אין עם העבירה קלון, אותו חבר הכנסת יחזור לכהן כחבר הכנסת, ומי שנכנס במקומו מטעם מפלגתו יצא חזרה.

גלעד ארדן: לכן, גם הציבור שבחר באותה מפלגה, והיום הבחירות - - -

אברהם רביץ: איך הוא יחזיר את הקלון שהודבק עליו?

אברהם רביץ: זה לא דבר שאפשר להחזיר.

אברהם רביץ: אפשר להחזיר את המשכורת של חבר הכנסת.

אברהם רביץ: קלון - - - נדבק לו קלון.

אברהם רביץ: זה לא קלון?

גלעד ארדן: אבל, זה לא קשור לכהונה בכנסת.

אחמד טיבי: זה מוסיף.

גלעד ארדן: אם בית-המשפט פסק שהאיש עבר את העבירה ויש עם העבירה קלון, מאותו רגע - הרב רביץ, השאלה היא איך נסיר את קלונה של הכנסת.

גלעד ארדן: לפני שאתה דואג לאותו אדם - אם הוא יזוכה בערעור, השופטים שהרשיעו אותו בערכאה הראשונה יצטרכו לעשות עם עצמם חשבון נפש, אבל עד אז יהיו לנו חודשים רבים שבהם הכנסת לא תוכל לשאת את קלונה, כי יום-יום ישתתף פה בהצבעות שלה אדם שעל-פי החלטת בית-משפט הוא עבריין שעבר עבירה שיש עמה קלון.

גלעד ארדן: לכן, אני חושב שההצעה היא מידתית, כי היא קובעת הסדר שהמפלגה שנבחרה לכנסת לא מאבדת את הייצוג של הבוחרים שלה, אלא במקומו ייכנס הבא בתור ברשימה, ואם בעזרת השם אותו אדם יזוכה בערעור, הוא יחזור לכנסת לתפקוד רגיל ומי שנכנס במקומו יצא.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים למתדיינים.

אחמד טיבי: חברת הכנסת שלי יחימוביץ - לא נמצאת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה כחלון - לא נמצא.

אחמד טיבי: חברת הכנסת לימור לבנת - לא נמצאת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בנימין נתניהו - לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אני נמצא ואני מוותר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זבולון אורלב - לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל נמצא ולא מוותר.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, הצעת החוק של חבר הכנסת גלעד ארדן היא הצעת חוק ראויה, ולכן סיעתנו תתמוך.

אורי אריאל: הרב רביץ, שמעתי את שאלתך.

אורי אריאל: אני חושב שיפה ענה חבר הכנסת ארדן.

אורי אריאל: עד שאנחנו שומרים על כבודו של אחד מחברינו - - -

אברהם רביץ: כבוד האדם.

אורי אריאל: כבוד האדם, שהוא גם אחד מחברינו.

אברהם רביץ: אם בית-המשפט לא גמר אתו, אז אפשר להחזיר לו כסף, אבל תמיד יגידו, זה איש, זה חבר כנסת שעליו היה קלון.

אורי אריאל: אני חושב שחבר הכנסת ארדן בתשובתו לך ענה נכונה.

אורי אריאל: בשיקול, במאזניים בין חבר בודד, איש, בן-אנוש, לבין כבודה של הכנסת, כבודה של הכנסת גובר.

אורי אריאל: אני חושב שאם ערכאה יותר גבוהה תזכה אותו, הוא ייזכר כסיפור מיוחד שדווקא זוכה.

אורי אריאל: אני לא חושב שיישאר לו הקלון.

אורי אריאל: ראה נא מה קורה לבית הזה במסכת החקירות והדברים שנאמרים, לרבות הודעת היועץ המשפטי לממשלה על פתיחה בחקירה כלפי ראש ממשלתנו, שאני מקווה מאוד ומאחל לו שלא יימצא בחקירה אשם ולא יהיה עליו רבב.

אורי אריאל: הרי זה הסיפור הידוע על החסיד שהולך לרב ואומר: תשמע, אומרים עלי שאני כזה וכזה, והוא בוכה ובוכה אצל הרב.

אורי אריאל: הרב אומר: אני יודע שזה לא נכון.

אורי אריאל: הוא אומר: אבל אומרים עלי.

אורי אריאל: אז הוא אומר: נו, זה גם צריך להיות נכון?

אורי אריאל: לא מספיק שאומרים עליך?

אורי אריאל: יותר מדי אנשי ציבור, גם בבית הזה, אומרים עליהם דברים.

אורי אריאל: אני יכול לומר, שלפחות שמחה קטנה מאוד יש לי בתוכי, לפחות בסיעתי, סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, נדמה לי שאף חבר כנסת לא ראה אף שוטר, ואני לא מדבר על רפורטים אלא בתחומים האלה שאנחנו עוסקים בהם.

אורי אריאל: הכנסת צריכה להחמיר עם עצמה, כי היא הולכת ומידרדרת במובנים מסוימים.

אורי אריאל: אני לא רוצה לפתח את זה, כי זה עצמו גורם אולי בציבור הרגשה קשה כלפי הכנסת.

אורי אריאל: ברשות היושב-ראש, אבקש 30 שניות על דבר אחר לגמרי, מלה על ידידי הטוב, חברי, רעי, חבר הכנסת יורי שטרן, זיכרונו לברכה.

אורי אריאל: פגשתי אותו בפעם הראשונה לפני יותר מ-20 שנה.

אורי אריאל: זה היה אחרי שדוד רוזנפלד, השם ייקום דמו, נרצח בהרודיון.

אורי אריאל: יורי שטרן, שהיה קשור ליישוב תקוע הסמוך, החליט עם חבריו, אינה ויניארסקי ואחרים, שצריך תשובה ציונית הולמת, והתשובה תהיה להקים יישוב במקום שבו היה הרצח.

אורי אריאל: חברים, בראשם יורי, עלו עם אוהלי סיירים וגרו בהם.

אורי אריאל: זאת לא היתה הפגנה, לא היתה מחאה, הם גרו שם, במקום שבו אירע הדבר הנורא.

אורי אריאל: אכן, אחרי זמן הותר השטח והוקם היישוב אל-דוד, היום קוראים לו נוקדים.

אורי אריאל: גר בו ידידנו השר אביגדור ליברמן.

אורי אריאל: יורי שטרן היה חבר, יותר מכול היה מנהיג, איש שעלה מארץ זרה, "עשה עלייה", כמו שאומרים, התערה בארץ, לקח את שרביט המנהיגים והלך אתו קדימה והוכיח שהדבר אפשרי, עסק בתחומים שונים ולא בתחום אחד, וגם בהם הצטיין.

אורי אריאל: יהי זכרו ברוך.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד - שלוש דקות.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, החוק ראוי ואתמוך בו.

אריה אלדד: אני זוכר גם מתי הוא נולד.

אריה אלדד: החוק הזה נולד כאשר חבר הכנסת עמרי שרון המשיך לשבת על ספסלי הבית הזה גם אחרי שהוא הורשע, ואנחנו חשנו שכבוד הבית הזה נפגע.

אריה אלדד: לקח זמן עד שחבר הכנסת עמרי שרון התפטר מכהונתו.

אריה אלדד: בפרק הזמן הזה הכנסת לא השעתה אותו, והיה מוטל כתם על הבית הזה באותה עת.

אריה אלדד: היום שמענו שנפתחת חקירה פלילית כנגד ראש הממשלה, וראוי שראש הממשלה ישעה עצמו מכהונתו בעת שהחקירה מתנהלת נגדו.

אריה אלדד: למדינת ישראל מגיע ראש ממשלה שמקבל החלטות ענייניות ושקולות, בלא לחץ של חקירה פלילית, בלא מחשבה מה הוא יעשה כדי להפוך את לב החוקרים לטובתו, את לב מי שצריך לקבל החלטות בעניינו לטובתו, את לב התקשורת לטובתו, וכבר היו דברים מעולם.

אריה אלדד: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נמצא.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

אחמד טיבי: אחריו - חבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין, כרונולוגית, האם יש ראש ממשלה בישראל שלא נפתחה נגדו חקירה פלילית?

ראובן ריבלין: יצחק שמיר.

אחמד טיבי: הוא פשוט לא עשה כלום.

ראובן ריבלין: נגד ראש הממשלה מנחם בגין לא היה.

ראובן ריבלין: נגד גולדה מאיר לא היה, נגד לוי אשכול לא היה.

אחמד טיבי: אנחנו מדברים על הזמן המודרני.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת בשארה.

אחמד טיבי: נשלים בפעם אחרת.

טלב אלסאנע: מי שלא היתה לו חקירה פלילית, היתה לו ועדת חקירה ממלכתית.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שההחלטה של הפרקליטות לפתוח בחקירה נגד ראש הממשלה אולמרט היא החלטה קשה.

עזמי בשארה: היא באה אחרי שתי מסננות, אחת מבקר המדינה, שהיה בעצמו שופט בית-משפט מחוזי, ועכשיו פרקליטות המדינה.

עזמי בשארה: נכון שהעבירות האמורות הן מלפני שהוא נהיה ראש ממשלה, אבל החקירה נפתחה כאשר הוא ראש ממשלה.

עזמי בשארה: אלה החלטות כבדות.

עזמי בשארה: אני חושב שהן יעיקו קצת על תהליך קבלת ההחלטות, שהרי בצמרת השלטון יש כל כך הרבה תיקים פתוחים.

עזמי בשארה: אני חושב שאין אזרח במדינת ישראל שלא יפרש כל צעד מדיני כצעד שבא תחת הרושם של פרקליטים הנושפים בעורפם של מקבלי החלטות.

עזמי בשארה: אני חושב שזה מצב לא סביר.

עזמי בשארה: אני תומך באנשים שאומרים – אף שאני לא חושב שהבעיה היא בשיטת המשטר במדינת ישראל ואני לא חושב שהשחיתות פה היא העניין העיקרי, אבל ללא שום ספק, זאת הבעיה העיקרית באמון הציבור, חוץ מהשסעים והקרעים והקונסנזוס שהולך ופוחת בדברים העיקריים.

עזמי בשארה: במדינה הזאת יש חילוקי דעות מאוד גדולים.

עזמי בשארה: אני חושב שהשחיתות היא כן בעיה.

עזמי בשארה: במדינת ישראל, מהבחינה הזאת, לא רק שיש יותר בקרה ממה שהיה בזמנה של מפא"י, אלא גם השלטון מושחת יותר.

עזמי בשארה: כמה דברים מתנהלים כמו במדינות עולם שלישי, ללא ספק.

עזמי בשארה: ההצעה שמביא חבר הכנסת ארדן היא לא הצעה מן הסוג שתיאבק בשחיתות.

עזמי בשארה: אני חושב שאחת הבעיות היא איך באים לפה חברי כנסת ואיך הם נבחרים.

עזמי בשארה: מן הראוי שיסדירו במפלגותיהם איך בוחרים חברי כנסת.

עזמי בשארה: גם הדוגמה שהביא כאן פרופסור אלדד לגבי עמרי שרון.

עזמי בשארה: אם הליכוד לא היה מתפלג על עניין מדיני, לא היה מפריע לאותו חבר כנסת עמרי שרון והשחיתות שלו.

עזמי בשארה: כאשר הם ישבו באותה מפלגה ולא היתה נסיגה חד-צדדית, לאף אחד לא הפריע והוא היה פה מלך, עמרי שרון.

עזמי בשארה: פתאום השחיתות הפריעה כאשר המדיניות הפריעה.

עזמי בשארה: זה לא בדיוק מאבק בשחיתות.

עזמי בשארה: אם זה מאבק בשחיתות, אז זה מאבק מושחת בשחיתות.

עזמי בשארה: אני לא מדבר עליך.

עזמי בשארה: אני מדבר על מפלגה שהתפלגה ופתאום גילו מי זה עמרי שרון, בגלל פילוגים מדיניים ולא בגלל השחיתות שלו.

עזמי בשארה: אני יודע איך אותם אנשים היו מסתובבים סביבו, האיש שלא נאם אף פעם כשהיה בכנסת, אבל הוא היה הפרלמנטר הכי חשוב בליכוד, לפני הפילוג, לפני העניין המדיני.

עזמי בשארה: יש שחיתות, איך נבחרים לפה אנשים.

עזמי בשארה: ושלא יגידו לי פה ששופט שלום יקבע מי יהיה חבר הכנסת.

עזמי בשארה: זה לא מאבק בשחיתות.

עזמי בשארה: הוא מביא לפה עבירות הפרת אמונים.

עזמי בשארה: בכלל, תגיד אזרחות, לא חברי כנסת.

עזמי בשארה: תפעיל אזרחות.

עזמי בשארה: זה מאבק בשחיתות?

עזמי בשארה: זו ערבוביה של לאומנות, שהרבה פעמים היתה the refuge of the corrupt.

עזמי בשארה: הלאומנות היתה הרבה פעמים המקלט של המושחתים, באותם מרכזים ובאותם פורומים של אותן מפלגות.

עזמי בשארה: שלא יספרו לי.

עזמי בשארה: כל פעם מביאים את הלאומנות ואת הססמאות הלאומניות ככיסוי לשחיתות.

עזמי בשארה: אני לא מוכן לקבל את זה ששופט בית-משפט שלום, לפני ערכאות, יגיד שעבירה זו יש בה קלון או אין בה קלון.

עזמי בשארה: יא חביבי, בעתיד כל מיני הצהרות יהיה בהן קלון לטעמו של שופט בית-משפט שלום, ולפני הערעור ולפני כל דבר ולפני מי שבא לבית-הסוהר יצטרך חבר הכנסת להתפטר.

עזמי בשארה: מה זה הקטע הזה?

עזמי בשארה: מה זה הדבר הזה?

עזמי בשארה: אני חושב שזה לא חקיקה ולא צורה להיאבק בשחיתות.

עזמי בשארה: אני חושב שהמאבק הוא בשיטה, באיך נבחרים, בפופוליזם בפריימריס שמביא לכאן כל מיני אנשים, כל מיני stars, כל מיני כוכבים שרוצים לעשות פה כל מיני דברים וללכת הביתה בלי לחשוב על עניין הציבור וטובת הציבור, בלי אידיאולוגיה וכו' ובלי עניין הציבור וכו', וכשיש צורך - ססמאות לאומניות כמה שאתה רוצה בשביל לכסות על שחיתות וכו'.

עזמי בשארה: לכן, אני לא מוכן.

עזמי בשארה: בהתחלה חשבתי, וואלה, זה עניין שיש בו קלון, למה אנחנו צריכים להתנגד, הרי כל סוג העבירות שאני נחקר עליהן אין בהן קלון.

אחמד טיבי: עליך לסיים.

עזמי בשארה: סיימתי.

ראובן ריבלין: אני חושב עד עכשיו שכן.

עזמי בשארה: פעם אחרונה, אדוני היושב-ראש, עיתון כתב שנהגתי ללא רשיון.

עזמי בשארה: היה לי רשיון וזה היה שקר ועד היום העיתון מסרב לתקן.

עזמי בשארה: רשיון היה, רואים במחשב.

עזמי בשארה: מעל לחוק.

עזמי בשארה: אני יודע איך מתייחסים לחברי הכנסת בעיתונות.

עזמי בשארה: אנחנו סובלים מזה כל הזמן.

עזמי בשארה: נוסף על כך, זה הקלון היחיד שהיה לי, והוא לא קלון.

עזמי בשארה: כלומר, נהיגה, עבירות נהיגה.

עזמי בשארה: וגם לא היה.

עזמי בשארה: אבל עכשיו שופט בית-משפט שלום יקבע אם בעבירה יש קלון או אין קלון.

עזמי בשארה: זה לא נראה לי.

עזמי בשארה: כל הקטע הזה לא נראה לי.

עזמי בשארה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

ראובן ריבלין: בעניין השעיית חבר כנסת, אם השיקולים שלו היו זרים, יש גם בג"ץ.

אחמד טיבי: עד אז הוא יהיה בבית, חבר הכנסת ריבלין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, חבר הכנסת ארדן - - -

גלעד ארדן: אני יכול להעיר הערה?

דב חנין: לא על חשבון זמני.

גלעד ארדן: רציתי להוסיף שעובד מדינה שהיה מורשע בעבירה עם קלון היה מושעה גם מושעה, אז אם מישהו מצביע נגד, שידע שהוא נותן זכויות יתר לח"כים.

דב חנין: זה לא על חשבון זמני, נכון?

דב חנין: יפה.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: כבר בכתב האישום, לא בהרשעה.

אחמד טיבי: יש הבדל בין עובד מדינה לבין נבחר ציבור שיש לו חסינות.

ראובן ריבלין: אין ספק.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, חובתנו להילחם בשחיתות שכנראה הגיעה גם למקומות מרכזיים במערכת השלטון בישראל.

דב חנין: זו מלחמה חשובה, זו מלחמה ראויה, זו מלחמה שצריך לחזק אותה, אבל אסור באותה הזדמנות שנלחמים בשחיתות לשפוך את התינוק עם המים.

דב חנין: ומה שעושה הצעתו של חבר הכנסת ארדן - במפורש היא שופכת את התינוק עם המים המלוכלכים.

מיכאל איתן: למה?

דב חנין: אני אסביר לך, חבר הכנסת איתן, ואני יודע שאתה מכיר את החומר ולכן אתה גם תשתכנע; אני מקווה כך לפחות.

דב חנין: נקודת החולשה העיקרית של ההצעה היא העובדה שהבסיס שלה הוא בלתי מוגדר.

דב חנין: אומרת ההצעה, חבר הכנסת שהורשע בעבירה שיש עמה קלון, יכול להיות אפילו בבית-משפט שלום - כל שופט שדן בתיק יכול להחליט כאשר הוא פוסק את דינו של הנאשם אם בעבירה יש קלון או שבעבירה אין קלון.

דב חנין: יכול השופט שדן בתיק מסוים להחליט שהשתתפותו של חבר הכנסת אלדד, או של חבר הכנסת אריאל, בהפגנות שהיו נגד תוכנית ההתנתקות, ואולי נפצע בהן שוטר, יכול להיות, יתרגז השופט ויגיד: חבר הכנסת השתתף בהפגנה ההיא ולכן יש אתה קלון.

אחמד טיבי: הוא הסית בהפגנה.

דב חנין: ואז, מה התוצאה?

דב חנין: שחבר הכנסת הזה מושעה באופן אוטומטי מהכנסת.

דב חנין: יכול להיות שכאשר הוא יגיע לבית-המשפט המחוזי - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנחם בן-ששון וחבר הכנסת מיכאלי, אני מבקש.

דב חנין: חבר הכנסת מיכאלי, אני מנסה לשכנע אותך.

ראובן ריבלין: חסינותו המהותית תעמוד לו.

דב חנין: לא נכון.

דב חנין: חסינותו המהותית לא תעמוד לו, כי אנחנו יודעים שגם החסינות המהותית נמצאת בתהליכי כרסום משמעותיים ואמיתיים.

מיכאל איתן: נכון.

אחמד טיבי: בהחלט.

דב חנין: חבר הכנסת איתן מסכים אתי.

דב חנין: לכן, תראו לאיזו תוצאה אבסורדית נגיע: הגיע חבר הכנסת אריאל, לצורך העניין – אני אומר את שמך כי אני יודע שאתה משתתף נאמן בהפגנות - אם יגיע חבר הכנסת אריאל בפני שופט שלום ואותו שופט שלום יחליט שהשתתפותו של חבר הכנסת אריאל באותה הפגנה בלתי חוקית, המשטרה פיזרה את ההפגנה, ההשתתפות הזאת היתה עבירה שיש עמה קלון, באותו רגע חבר הכנסת אריאל מפסיק להיות חבר הכנסת.

דב חנין: אין לו אפילו אפשרות להגיע לוועדת הכנסת ולהגיד: רבותי, זה היה עניין פוליטי, תבחנו את זה במשקפיים פוליטיים.

דב חנין: אין אפילו אפשרות להמתין עד לערעור.

דב חנין: יכול להיות, חבר הכנסת אריאל, אתה הדוגמה שלי לצורך העניין, שכאשר אתה תגיע לבית-המשפט המחוזי, בית-המשפט המחוזי יגיד: חבר הכנסת אריאל פעל במסגרת מילוי תפקידו, וגם אם הוא עשה עבירה, אין עמה קלון.

דב חנין: עכשיו תגידו, חברי חברי הכנסת, שאני מגזים?

דב חנין: אני אומר לכם: אני לא מגזים.

דב חנין: זה כבר קרה במדינת ישראל, שאדם, לא מהאגף שלנו, מהאגף שלכם, בימין, שעשה פעילות הפגנתית ונידון בבית-משפט - - -

מיכאל איתן: הוא לא היה חבר הכנסת.

דב חנין: הוא לא היה חבר הכנסת, אבל אנחנו לא מתווכחים על השאלה אם הוא חבר הכנסת או לא, אנחנו מתווכחים על השאלה אם הפעילות ההפגנתית יכולה להיתפס כעבירה שיש עמה קלון.

מיכאל איתן: יכולה.

דב חנין: יכולה.

דב חנין: אני מסכים אתך.

דב חנין: וקבע בית-משפט בישראל שאותו אדם שעשה פעילות הפגנתית, ויכול להיות שהיתה עבירה - - -

מיכאל איתן: זה לא בגלל הפעילות ההפגנתית, זה בגלל הביטוי של יציאה נגד ערכי הדמוקרטיה ומרי וכל העניינים האלה.

מיכאל איתן: זה לא הפגנה.

מיכאל איתן: תלוי על מה מפגינים.

מיכאל איתן: אם אתה משתתף בהפגנה גזענית - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין, אתה בדקה השישית.

דב חנין: אני ממש מסיים.

דב חנין: היו הרבה קריאות ביניים, הדיון הוא פשוט חם.

אחמד טיבי: הכול הובא בחשבון.

דב חנין: הכול הובא בחשבון, אז אני מסיים.

דב חנין: חבר הכנסת איתן, בתשובה על שאלתך, אתה צודק.

דב חנין: מה שעשה אותו אדם שהורשע בעבירה, הוא חשב שזכותו לקיים מרי אזרחי על סוגיה שהוא התקומם נגדה.

דב חנין: אני לא מסכים אתו.

דב חנין: אתה יודע שאני בצד ההפוך לו מבחינה פוליטית, אבל עדיין מדובר במעשה פוליטי שאני מתנגד לו.

דב חנין: מה שמציעים לנו היום זה שאדם כזה, אם הוא היה מכהן בכנסת והיה חושב בטעות שזכותו לארגן מרי אזרחי נגד דבר שהוא מתקומם נגדו, הוא היה מורחק מהכנסת באופן אוטומטי.

דב חנין: זה דבר מרחיק לכת, זה דבר חמור, ולכן מכל קצות הבית אנחנו צריכים לדחות אותו.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת דב חנין.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

אריה אלדד: אני קראתי למרי אזרחי ואפילו לא חשבו להביא אותי לדין.

אריה אלדד: היתה לי חסינות.

ראובן ריבלין: לא היו יכולים להעמיד אותך לדין בגלל חסינותך.

מיכאל איתן: אתה לא מבדיל בין מועמדות לשלילה מאדם שנבחר כבר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתן, תודה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנו עדים בתקופה האחרונה להצעות חוק שקל לנסות ולשכנע, או להעביר, במיוחד כאשר עולים על הגל של האווירה הכללית והציבורית.

טלב אלסאנע: אין ספק שיש תופעת שחיתות שיש להתמודד אתה, וכנראה הדג מסריח מהראש, אבל האם הצעת החוק הזאת באה להתמודד באמת עם התופעה של השחיתות?

טלב אלסאנע: הרי כולנו יודעים שמי שעובר עבירה תוך כדי ניצול מעמדו לא חושב להיתפס, אם הוא היה חושב מלכתחילה, הוא לא היה עושה את המעשה, ולכן אנחנו מדברים על השלב שהוא נתפס, נחקר, הוגש נגדו כתב אישום בהליך המשפטי.

טלב אלסאנע: הצעת החוק הזאת לא תיתן פתרון או מענה בהתמודדות עם תופעת השחיתות.

טלב אלסאנע: ההצעה הזאת באה להתמודד עם מקרים נדירים, וההתמודדות הזאת יוצרת עיוות ולא יוצרת צדק.

טלב אלסאנע: מדוע?

טלב אלסאנע: משני היבטים.

טלב אלסאנע: ראשית, מה אומרת הצעת החוק?

טלב אלסאנע: מייד עם ההרשעה, אפילו בטרם נגזר דינו, צריך להעיף אותו מהכנסת.

מיכאל איתן: נתקן את זה.

טלב אלסאנע: זה עונש נוסף כאשר אין סופיות של הדיון, ואנחנו יודעים שיש ערכאת ערעור, וקורה לא פעם אחת שבית-משפט לערעורים הופך את היוצרות ומזכה.

טלב אלסאנע: מדוע אנחנו נרוץ להרשיע, להעניש ולגזור את גורלו הציבורי והפוליטי בטרם נקבע שפסק-הדין המרשיע הוא סופי?

טלב אלסאנע: למה למהר?

טלב אלסאנע: מה קרה?

טלב אלסאנע: הדבר הנוסף הוא החשש, רבותי, וזה ההבדל בין חברי הכנסת ונבחרי ציבור לעובדי מדינה.

טלב אלסאנע: חברי כנסת באים לשנות חוקים, למשל יש חוק שאסר את המפגשים עם אש"ף, זה חוק שראינו בו חוק פוליטי, ועקרונית פעלנו בניגוד לחוק הזה, כי אנחנו לא מאמינים בחוק, זה חוק שחוקק הרוב, שיש לו דעות פוליטיות מסוימות, כדי לכפות אותו על המיעוט שמתנגד לו.

טלב אלסאנע: ולכן, יש חוקים שמטבעם מזמינים לפעול נגדם, לא לכבד אותם; זה חוק פוליטי, זה לא עניין של היבט פלילי או עברייני, אלא ניסיון של הרוב לדחוק את רגליו של המיעוט, לכפות דעתו עליו.

טלב אלסאנע: ולכן יבוא בית-המשפט או היועץ המשפטי ויגידו, שמי שעשה את המעשה הזה, שהוא חלק מהאג'נדה הפוליטית של מפלגות שרצות לבחירות, זו עבירה עם קלון, ומייד ינצלו את המעמד הזה כדי להכריע את גורלם הפוליטי והציבורי.

טלב אלסאנע: לכן לדעתי החקיקה הזאת מיותרת.

טלב אלסאנע: הכנסת התנהלה בצורה מצוינת ללא צורך בחוק הזה; היא יכולה להתנהל ללא צורך בחוק הזה.

טלב אלסאנע: חקיקה מוגזמת בתחום הזה רק מזיקה ואיננה מועילה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא השר גדעון עזרא, הוא ביקש להתערב.

אברהם רביץ: תארו לעצמכם, השופט דחה את המאסר בחודשיים כדי שהוא יוכל לערער.

אברהם רביץ: המאסר עוד לא התקבל, אבל את הקלון הוא יקבל מייד.

אחמד טיבי: והשעיה מהכנסת.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה רק להעיר הערה אחת.

גדעון עזרא: נדמה לי שטוב נעשה כולנו אם נחשוב פעמיים לפני שאנחנו עושים מעשה.

גדעון עזרא: אני חושב שמערכת חוקית, שהיא במקביל לוועדת האתיקה שקבעה את הכללים, טוב אם תעשה הגבלות כאלה לחברי הכנסת שיחשבו שלוש פעמים לפני שהם עושים מעשה בלתי חוקי.

גדעון עזרא: מבחינה זאת אני בהחלט תומך בהצעת החוק, ואני יכול גם להסביר את רוח החוק הזה לכל מי שמוטרד שמה שמותר לו על-פי החסינות יתפרש בצורה לא נכונה.

גדעון עזרא: אני תומך בהצעת החוק וקורא לכל החברים להצביע בעד הצעת החוק ולהקפיד על כך שלא נהיה בדילמה הזאת.

גדעון עזרא: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מוחמד ברכה, אחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין, לאחר מכן - חבר הכנסת מיכאל איתן, וחותם את הרשימה חבר הכנסת טיבי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא משפטן, ולכן אני לא אתעכב על הנושא המשפטי מעבר למינימום.

מוחמד ברכה: אני חושב שקריאתו של השר גדעון עזרא מחטיאה את המטרה.

מוחמד ברכה: הרי אנשים לא עושים עבירה לא משום שהם אמורים להיות מושעים מהכנסת.

מוחמד ברכה: לנבחר ציבור אסור לעשות עבירה כי הוא נבחר ציבור, הוא צריך לעמוד בפני משפט הרבה יותר גדול ממשפט טכני.

ראובן ריבלין: כך צריך לראות את החוק המוצע.

מוחמד ברכה: הוא קובע מנגנון ענישה בלתי סביר לחלוטין, ואני לא מדבר על הצד המשפטי, אני חושב שחברי לפני היטיבו לעשות זאת.

מוחמד ברכה: יש מגמה בציבוריות הישראלית, וזה כולל את התקשורת, לראות בכנסת מקום מסואב, מקום מושחת, ואני יודע מה המקור של התפיסה הזאת.

מוחמד ברכה: היא ניזונה בעיקר מכלי תקשורת שהם רכוש של הון מסוים, מאוד מוגבל, שיש לו אינטרס מובהק לקעקע את המערכת הדמוקרטית על מנת שהוא יוכל לשלוט גם מעבר למה שהוא מקבל דרך המערכת הזאת, המערכת החוקית הפרלמנטרית הקיימת, ולכן תמיד רוצים להבאיש את ריחן של המערכת הפוליטית, של המפלגות, של הכנסת.

מוחמד ברכה: הבעיה שלנו היא לא עם אלה, הבעיה שלנו היא עם אותם חברי כנסת שרוצים לקצור את תהילתם מהאווירה העכורה שמלווה את הכנסת ואת עבודתה, ואני לא רוצה להשתמש במלים נדושות של פופוליזם וכן הלאה וכן הלאה.

מוחמד ברכה: אני אומר לכם, רבותי, יש בחוק הקיים דברים שיכולים להראות את הדרך החוצה למי שסרח, אבל היתה ערכאה פרלמנטרית של ועדת הכנסת, והייתי רוצה לראות בין חברי ועדת הכנסת - אם מישהו עשה באמת מעשה שלא יסולח, מימין או משמאל - הייתי רוצה לראות אחד מחברי ועדת הכנסת שיגיד שהוא מתעקש על כך שהאיש הזה יישאר כאן.

מוחמד ברכה: ההצעה הזאת מיותרת לחלוטין.

אריה אלדד: אתה לא זוכר מה היה בהצבעה על עמרי שרון?

מוחמד ברכה: אריה אלדד, כשהיה כתב אישום - - -

אריה אלדד: אחרי הרשעה.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: כשהיה פסק-דין, הוא הלך הביתה.

אריה אלדד: לא נכון, היה דיון בוועדת הכנסת והיה רוב להשאיר אותו כאן בגלל קומבינה פוליטית.

אורי אריאל: הוא לא הלך.

מוחמד ברכה: הקומבינה הזאת עלולה לחזור.

אריה אלדד: ועדת הכנסת עשתה קומבינה פוליטית.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אלדד, אסור שהכנסת תחתוך את הענף שעליו היא יושבת, זה עניין של הפרלמנטריזם.

אריה אלדד: אני מסכים אתך שאסור, אבל הכנסת שנתנה לו הכשר.

מוחמד ברכה: לכן, ללכת למצב - - -

אחמד טיבי: מכיוון שהיה ערעור.

גלעד ארדן: עד שיזוכה, בינתיים שלא יצביע על חוקים של מאבק בשחיתות.

אחמד טיבי: אולי הוא יזוכה.

גלעד ארדן: עד שיזוכה, בינתיים שלא יצביע.

מוחמד ברכה: עד שיזוכה הוא ילך הביתה?

מוחמד ברכה: נו, באמת.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: אתה רוצה שכל העם יגיד שעבריינים מחוקקים פה חוקים?

גלעד ארדן: תתביישו לכם שאתם אומרים את זה רק מתוך אינטרס פרטי שלכם.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, שנייה, שלישית.

אחמד טיבי: צא החוצה.

מיכאל איתן: זה לא חוקי, אין דבר כזה.

אחמד טיבי: לא, צא החוצה.

אחמד טיבי: אל תגיד ליושב-ראש "תתביישו לכם".

גלעד ארדן: אני לא יוצא, אתה לא יכול לעשות את זה.

אחמד טיבי: אל תגיד ליושב-ראש - - -

גלעד ארדן: תקרא לי שלוש פעמים ולא פעם אחת.

אחמד טיבי: תוציא אותו החוצה, אל תגיד לי "תתבייש".

מיכאל איתן: זה לא חוקי.

אחמד טיבי: פעם ראשונה, שנייה, שלישית.

אחמד טיבי: החוצה.

אחמד טיבי: אתה חוזר להצבעה.

אחמד טיבי: אתה חוזר להצבעה.

גלעד ארדן: - - -

אחמד טיבי: אתה חוזר להצבעה.

אחמד טיבי: אתה חוזר להצבעה בלבד.

מיכאל איתן: זה לא חוקי, זה לא בסדר.

גלעד ארדן: - - -

אחמד טיבי: אתה לא אומר ליושב-ראש "תתבייש".

אחמד טיבי: אתה לא אומר ליושב-ראש "תתבייש", אם הוא לא מסכים אתך.

אחמד טיבי: אני מבקש להוציא אותו החוצה עכשיו.

מיכאל איתן: זה לא בסדר.

אחמד טיבי: זה לא בסדר, תוציאו אותו עכשיו.

מיכאל איתן: ואתה יודע שזה לא בסדר.

אחמד טיבי: נכון.

מיכאל איתן: אתה יודע שזה לא בסדר.

אחמד טיבי: זה המנהג בכנסת – פעם ראשונה, שנייה, שלישית, החוצה.

אחמד טיבי: נראה איך אתה מרגיש עכשיו.

מיכאל איתן: אתה יודע ביודעין שזה לא בסדר.

אחמד טיבי: לא הגנת על האחרים, חבר הכנסת איתן.

אחמד טיבי: גילוי נאות: הוא יוצא החוצה, כי הוא אמר דבר חמור ליושב-ראש.

מיכאל איתן: אתה יודע ביודעין שזה לא בסדר.

מיכאל איתן: אסור לך.

אחמד טיבי: הוא לא יאמר ליושב-ראש "תתבייש".

מיכאל איתן: אסור לך לקרוא כך.

אחמד טיבי: אני קורא אותו שלוש פעמים: פעם ראשונה, שנייה, שלישית, החוצה.

מיכאל איתן: אין דבר כזה.

אחמד טיבי: החוצה.

מיכאל איתן: לא.

אחמד טיבי: החוצה.

מיכאל איתן: לא.

אחמד טיבי: החוצה.

מיכאל איתן: לא.

אחמד טיבי: תוציאו אותו החוצה.

גלעד ארדן: אסור לך לעשות את זה.

אחמד טיבי: תוציא אותו החוצה מייד.

מיכאל איתן: אתה ביודעין מפר את זה, אתה יודע שאסור לך.

אחמד טיבי: בגלל שהוא מאותו מחנה פוליטי אתה מגן עליו, לא הגנת על חברי הכנסת שיצאו פה.

מיכאל איתן: אסור לך לקרוא שלוש פעמים, אתה יודע - - -

אחמד טיבי: תוציא אותו החוצה.

מיכאל איתן: שתה מים.

אחמד טיבי: תוציא אותו החוצה.

אחמד טיבי: תגיש בקשה לוועדת הפירושים.

אחמד טיבי: החוצה.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת גלעד ארדן יוצא מאולם המליאה.)

מיכאל איתן: אתה לא בסדר.

מיכאל איתן: בושה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אריה אלדד: אני מבקש לומר משפט.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

אריה אלדד: אני מבקש לומר משפט - -

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: עכשיו אני ברשות דיבור.

אריה אלדד: - - על מה שעשית.

אחמד טיבי: אחרי שהוא מסיים תגיד מה שאתה רוצה.

אריה אלדד: על ראש הגנב בוער הכובע - אף אחד לא אמר שהוא דיבר עליך.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: תגיד את זה עוד פעם.

אריה אלדד: אני משוכנע ששמעת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיכאל איתן: אתה ידעת, זה הכי גרוע.

מיכאל איתן: הוא לא בסדר, אבל אתה מנהל הישיבה, ואתה צריך לתת דוגמה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, להמשיך.

אחמד טיבי: פתאום החברים שלו מימין כועסים, כי קראו לו פעם ראשונה, שנייה, שלישית.

מיכאל איתן: זה אסור.

אחמד טיבי: מה עשית כאשר הועפו חברי כנסת אחרים?

מיכאל איתן: זה אסור.

מיכאל איתן: זה אסור.

אריה אלדד: הוא לא אמר את זה לך.

אחמד טיבי: תלכו לוועדת פירושים, ואם זה אסור, נראה שם.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: הזמן הזה לא על חשבונך.

מיכאל איתן: הוא יודע שאסור.

אחמד טיבי: יש הבדל בין עבירה של הפרעה בסתם דיון לבין אמירה ליושב-ראש "תתבייש".

אחמד טיבי: לא אומרים דבר כזה.

אריה אלדד: הוא לא אמר לך.

אחמד טיבי: הוא אמר לי ולחבר הכנסת ברכה ביחד.

אורי אריאל: אני אגיד לך משהו: תתבייש לך.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אחמד טיבי: להוציא אותו החוצה.

מיכאל איתן: את מי?

אחמד טיבי: את חבר הכנסת אריאל להוציא החוצה מייד.

אורי אריאל: בלי התראה?

אחמד טיבי: מייד, בלי התראה.

אחמד טיבי: החוצה.

אחמד טיבי: להוציא אותו החוצה.

אחמד טיבי: להוציא אותו החוצה.

אריה אלדד: באמת תתבייש לך.

אחמד טיבי: להוציא אותו החוצה.

אחמד טיבי: להוציא גם את חבר הכנסת אריה אלדד.

אורי אריאל: תתבייש לך.

אחמד טיבי: החוצה.

אחמד טיבי: אתם מנצלים - - -

אריה אלדד: זה שימוש לרעה בכוחך.

אריה אלדד: מותר, אבל זה שימוש לרעה בכוחך.

אחמד טיבי: החוצה.

אחמד טיבי: החוצה.

אחמד טיבי: אתה צודק בהחלט, צא החוצה.

אחמד טיבי: לא אומרים ליושב-ראש "תתבייש", על החלטת יושב-ראש לא אומרים "תתבייש".

אורי אריאל: תתבייש לך.

אחמד טיבי: אוקיי, החוצה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת אורי אריאל יוצא מאולם המליאה.)

יעקב כהן: מי יכול להישאר כאן?

יעקב כהן: בוא נשמע.

יעקב כהן: (חבר הכנסת אריה אלדד יוצא מאולם המליאה.

יעקב כהן: )

אחמד טיבי: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מי שבאמת חרד לכבודה של הכנסת ושעניין הבושה יקר לו, לא היה מביא הצעת חוק כזאת לדיונים, לא היה מביא הצעת חוק כזאת לדיון ולאישור.

מוחמד ברכה: עם כל הכבוד, ויש לי הרבה כבוד למערכת המשפט, לא ייתכן ששופט שלום בערכאה ראשונה יוכל לקבוע שחבר כנסת לא יהיה חבר כנסת, גם בלי מיצוי ההליך המשפטי החוקי הקיים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: כל דבר אחר יכול לקרות, אפילו מאסר יכול להידחות על מנת לאפשר ערעור, אבל ברגע שבערכאה הראשונה הקלון כבר נקבע, ואפילו המאסר נדחה, חבר כנסת לא יהיה חבר כנסת, והוא ילך הביתה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזו הצעת חוק בלתי סבירה.

מוחמד ברכה: אני בעד שננהל מלחמה בשחיתות השלטונית, אם זה מהשולחן הזה ואם זה בכיסאות האחוריים, אבל זו לא מלחמה בשחיתות, זה ניסיון לכרסם במעמד של חברי הכנסת ושל הכנסת, ואם המלים "כבוד הכנסת" חוזרות כמה פעמים בהצעת החוק - - -

אחמד טיבי: אני מבקש ממך לעזוב את המליאה, ולא להיכנס, חבר הכנסת אלדד.

אחמד טיבי: אתה הוצאת החוצה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אריה אלדד: אני רק חושש במקום הזה שמגינים על עבריינים שאולי יגנבו את המחשב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אחמד טיבי: לא עושים דברים כאלה גם אחרי שמוציאים אותך מהאולם, אתה לא חוזר להגיד "עבריינים".

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, סגן יושב-ראש הכנסת, עוד לפני שאגע בחוק אני לא יכול שלא להתייחס לדברים שאירעו כאן, משום שנדמה לי שראו פה צל הרים כהרים, והכוונה של חבר הכנסת ארדן כמחוקק לא התכוונה לאיזה התעמרות פוליטית או ניצול לרעה של העמדת חבר כנסת לדין כדי לסלקו מהכנסת.

ראובן ריבלין: זאת לא היתה כוונתו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח להתייחס לעניין שהיה פה לפני כמה שבועות בפני ועדת האתיקה.

ראובן ריבלין: הועלתה טענה על-ידי אחד מחברי הכנסת על כך שהוא נקרא לסדר שלוש פעמים בבת אחת והוא הוצא מהאולם, וועדת האתיקה ביקשה להדגיש שהקריאה לסדר צריכה להיות בהדרגה, על מנת שחבר הכנסת לא יוענש בלי שיוזהר, והכוונה ברורה לחלוטין.

ראובן ריבלין: מובן שהחלטתו של יושב-ראש הכנסת קובעת, גם כאשר יש עשר דיברות ליושב-ראש כנסת או ליושב-ראש ישיבה.

ראובן ריבלין: הדיברה הראשונה – היושב-ראש תמיד צודק, הדיברה השנייה - כשהיושב-ראש אינו צודק, ראה הסעיף הראשון.

אחמד טיבי: ההחלטה התייחסה לעובדה שהוא קרא ליושב-ראש "תתבייש", ולכן הוא הוצא מהאולם.

ראובן ריבלין: הבנתי, אני רק מבקש להפנות את תשומת לבו שהדבר הופנה, הועבר לידיעתה של כבוד יושבת-ראש הכנסת וגם הונח על שולחן הכנסת על מנת להבהיר בצורה ברורה שיש כללי משחק ושנשתדל לפעול על-פיהם, אבל החלטתו והכרעתו של יושב-ראש הישיבה היא החלטה שיכולה לדון בה רק ועדת הפרשנות, כפי שאמרת; אבל, קודם כול צריך לבצע את ההחלטה.

ראובן ריבלין: אני רק מבקש להפנות את תשומת הלב, כפי שהופנתה תשומת לבה של כבוד יושבת-ראש הכנסת לעניין זה בעניין מיוחד שאירע כאן, ושגם בו לא היתה כוונה רעה, אלא היתה התפרצות של תשובה ומענה להתנהגות אחרת.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת מהסיעות הערביות וגם מהסיעות החרדיות: אשרי מיעוט פוחד תמיד.

אברהם רביץ: אני מדבר בהיגיון, לא כמיעוט.

ראובן ריבלין: קודם כול, הדוגמאות שאנחנו יכולים היום לפעול לפיהן הן רק דוגמאות שבאו מהצד הפלילי.

ראובן ריבלין: המיוחד והייחודי לעבירות פליליות - שרובן הן עבירות פליליות - שאם נעשו על-ידי חבר הכנסת הן חרגו ממסגרת תפקידו בעליל.

ראובן ריבלין: חרגו ממסגרת תפקידו בעליל, משום שלהערכתי בית-המשפט והחוקתיות שקיימת במדינת ישראל - אם כי אנחנו בהחלט נמצאים באווירה ובמערכת שיכולה להיות שבירה - המערכת הזאת תיתן עדיפות לחסינות חבר הכנסת גם כאשר יעמידו אותו לדין.

ראובן ריבלין: ואם חלילה יקרה מצב שבו יעשה בית-משפט שימוש לרעה בקביעת עבירה כעבירה שיש עמה קלון רק על מנת להתעמר בחבר כנסת משום שהוא ממפלגה כזאת או אחרת, ההתערבות המשפטית תהיה כזאת שמייד החלטה כזאת תבוטל.

ראובן ריבלין: אני חושב שכדי להשקיט את החשש, שהוא בהחלט חשש משפטי שיש לו יסוד, כפי שאמרת, חבר הכנסת רביץ - גם אמרתי לחבר הכנסת בשארה, לא כל מי שסובל מפרנויה לא רודפים אחריו; למשל אני סובל, אבל לפעמים רודפים אחרי.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שלא היה מעולם מצב שבו יהין - כפי שהיה בעניין מיעארי, ניסיון להעמידו לדין, ולא צלח הדבר, משום שהכנסת לא הסירה את חסינותו, כאשר דובר במפגשים עם אש"ף - - -

עזמי בשארה: אני מכיר חבר כנסת אחר שכן הסירו את חסינותו.

ראובן ריבלין: נכון, אז היתה הפליה ברורה, משום שחברי כנסת יהודים לא נפגשו עם אש"ף ולא העמידו אותם לדין.

אחמד טיבי: נא לסיים, אדוני.

ראובן ריבלין: אני רוצה לסיים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבעניין זה הטחתם כלפי חבר הכנסת ארדן כוונה שלא היתה קיימת.

ראובן ריבלין: היא לא היתה קיימת משום שהרקע שהביא לחקיקת הצעת החוק כפי שנוסחה על-ידי ארדן היה רקע אחר לגמרי, פלילי במובהק.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני חושב שצריך לתקן את החוק, ודיברתי גם עם חבר הכנסת ארדן, ולומר: חבר כנסת שהורשע בעבירה שאינה שייכת למילוי תפקידו, שאינה מתייחסת למילוי תפקידו.

גאלב מג'אדלה: אפשר לשאול אותך שאלה?

ראובן ריבלין: אם היושב-ראש יסכים.

אחמד טיבי: אני מסכים.

גאלב מג'אדלה: אני וחבר הכנסת זיו פנינו לחבר הכנסת ארדן.

גאלב מג'אדלה: כדי לתמוך בהצעה ביקשנו שיתחייב בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה השלישית שלא תהיה השעיה מיידית, אלא פסק-זמן שהוא מערער למחוזי, והוא לא הסכים לאפשר.

ראובן ריבלין: יש היגיון בחוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרב רביץ חושב כמוך, והוא מצביע נגד החוק, אני לא בא ואומר.

ראובן ריבלין: כוונת החוק לא לתת, היא לא לאפשר.

גאלב מג'אדלה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, יש פה דבר שנקרא סינרגיה, השלם שהוא יותר גדול מכל מרכיביו, הכנסת הזאת יותר גדולה מכל 120 חבריה - -

אחמד טיבי: תודה.

ראובן ריבלין: - - ואסור שיהיה מצב שבו אחד מחבריה יורשע בעבירה שיש עמה קלון, ימשיך לשבת בתוך בית-המחוקקים ויצביע עבור חוקים - - -

גאלב מג'אדלה: - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: והוא מושעה, אלא אם כן - - -

גאלב מג'אדלה: - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זאת כוונת החוק.

ראובן ריבלין: אפשר להצביע ברמה העקרונית בעד ונגד, אבל החששות המלווים את החוק הזה, כאילו כוונתו להתעמר ולפגוע בחברי כנסת מסוימים, אין להם על מה שיסמכו.

ראובן ריבלין: כוונתו היא להביא לידי כך שחבר הכנסת שהורשע בעבירה שיש עמה קלון, בזמן שהוא מורשע וכל עוד הוא לא זוכה, לא יוכל לשמש כאחד ממחוקקי העם.

ראובן ריבלין: נכון, נבחרנו על-ידי הציבור – חבר הכנסת טיבי היטיב לומר זאת – אבל פה יש גישה שמבקשת לבוא ולדאוג לכלל על חשבון כל אחד ואחד ממרכיביו.

ראובן ריבלין: תודה.

טלב אלסאנע: אבל איך הכנסת עד היום - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חותם את הדיון חבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: עד היום - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: נא לאפשר לדובר לדבר.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת ריבלין - אני לא רוצה להפריע לחבר הכנסת ריבלין.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין ספק קל שבקלים שהוצאה של חבר הכנסת בדרך שבה היושב-ראש הוציא את גלעד ארדן היא בלתי חוקית.

מיכאל איתן: אני יכול להבין או לסלוח ליושב-ראש ישיבה שלא מודע ולא יודע, ועשה את זה בטעות - לקרוא במהירות קריאה ראשונה, שנייה ושלישית ולצאת – עשה בטעות.

מיכאל איתן: אתה יודע מה?

מיכאל איתן: אני יכול גם - חבר כנסת שיודע, ואני מאמין שהיושב-ראש שמנהל כרגע את הישיבה בקיא בהלכות הבית, והוא יודע שאסור.

מיכאל איתן: אבל מה?

מיכאל איתן: הוא נפגע, באיזה רגע של חולשה, התעצבן, איך שאומרים אצלנו, והוא אמר: אני קורא לך, אחת שתיים שלוש, וצא.

מיכאל איתן: אני לא יכול לסלוח, או חושב שזה לגמרי לא תקין, שגם אחרי שהוא נרגע, והוא יודע שהוא עשה טעות, הוא ממשיך לקיים את ההרחקה, ולכן אני מאוד מבקש ממך, אדוני היושב-ראש - - -

אחמד טיבי: הוא יחזור אחריך לסכם את הדיון.

מיכאל איתן: אני מאוד מבקש ממך להפסיק את ההרחקה, ונראה אחר כך.

מיכאל איתן: מה שיהיה יהיה, אבל - - -

אחמד טיבי: אני הוריתי להחזיר אותו לסכם את הדיון.

מיכאל איתן: יפה.

אחמד טיבי: זה לא מפחית מחומרת הקריאה - - -

מיכאל איתן: זה יהיה ויכוח אחר כך, זה לא משנה.

מיכאל איתן: אני דיברתי על העניין הזה של ההרחקה, ואני חושב שצריך להפסיק אותה, כי היא היתה טעות מבחינת הדרך שבה היא נעשתה.

מיכאל איתן: על-פי התקנון יש דרכים לעשות את זה, ולא צריך לעשות את זה כך.

אחמד טיבי: זאת הפרשנות - - -

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: אני רוצה להגיד לך למה קפצתי ככה להגנתו.

מיכאל איתן: כי לי קרה מקרה דומה.

מיכאל איתן: עמדתי ונאמתי, ויושבת-ראש הכנסת ניהלה ישיבה, והרגזתי אותה במה שאמרתי – אני בדרך כלל מרגיז כל מיני אנשים.

מיכאל איתן: זה קורה לי מדי פעם בפעם, אבל אחר כך אני מצטנן, אני לוקח רוורס.

ראובן ריבלין: - - -

מיכאל איתן: ואז היא אמרה לי: אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית, תצא.

אחמד טיבי: גם אני הייתי קורבן לאותה - - -

מיכאל איתן: אמרתי לה: את לא יכולה לעשות את זה.

מיכאל איתן: זה בלתי חוקי.

מיכאל איתן: אז היא חשבה דקה, קיבלה את ההערה שלי והשאירה אותי להמשיך לדבר והשלמתי את דברי.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: לכן הרגשתי צורך להגן על חבר הכנסת גלעד ארדן, כי חשבתי שהוא קיבל עונש שלא היה צריך לקבל אותו.

מיכאל איתן: עכשיו אני רוצה לחזור לעניין שלנו.

מיכאל איתן: חבר הכנסת דב חנין - - -

אחמד טיבי: רק דקה, כי דיברת ארבע דקות עכשיו.

אחמד טיבי: אתה בחרת לדבר – לפי התקנון.

מיכאל איתן: להיפך.

מיכאל איתן: אם ארבע דקות דיברתי על נושא שולי כזה, אתה צריך לתת לי לדבר לגופו של עניין כפול.

אחמד טיבי: קולגיאלית, חבריך רוצים שתסיים.

מיכאל איתן: אני מייד אסיים.

מיכאל איתן: אני אעשה את זה במהירות, בסדר?

מיכאל איתן: לגופו של עניין - - -

אחמד טיבי: מה שאתה אף פעם לא יודע לעשות, לסיים במהירות.

מיכאל איתן: אני מבקש לומר מה עומד על הפרק.

מיכאל איתן: חבר הכנסת דב חנין, לא מדובר כרגע במקרה שהבאת, שאדם עשה פעולה כשהוא לא היה חבר הכנסת, ובית-המשפט קבע שבעבירה הזאת יש קלון, והוא רוצה לרוץ לכנסת ואומרים לו: תשמע, עכשיו, בגלל החוק, ומכיוון שהחוק אומר שאם נידונת - - - שישה חודשים, אתה לא יכול להיות מועמד עד שיחלפו חמש שנים - ולא חלפו חמש שנים.

מיכאל איתן: זה סיפור אחד, כי נפגעה זכותו להיות מועמד.

מיכאל איתן: כאן יש לנו סיפור אחר.

מיכאל איתן: כאן יש לנו מצב שאדם הוא כבר חבר הכנסת, ואדם שהוא כבר חבר הכנסת, יש לו חסינות, וכאשר יש לו חסינות, הוא לא יכול בכלל להגיע למשפט.

מיכאל איתן: אותו מקרה, אם אותו אדם היה חבר הכנסת, לא היה מגיע בכלל למשפט.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: עוד שנייה אחת.

אחמד טיבי: יש לחץ ציבורי מיניסטריאלי להוריד אותך מהדוכן.

מיכאל איתן: אני מייד – אני רוצה לומר: שכחתם שני דברים.

מיכאל איתן: שר ועובד ציבור, עוד כשמוגש כתב אישום חייבים מייד לעזוב את תפקידם.

מיכאל איתן: גם כאן יש הבדל.

מיכאל איתן: נכון שחבר הכנסת בעניין הזה יותר - כי הוא נבחר.

מיכאל איתן: אלא מה?

מיכאל איתן: גם את זה שכחתם - אתם דואגים כל הזמן לחבר הכנסת היחיד.

מיכאל איתן: ציבור הבוחרים שבחר עבור הרשימה לא ייפגע, כי ייכנס בינתיים מישהו אחר מאותה סיעה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: ולכן – ובזה אני מסיים – כאשר אתה שוקל, חבר הכנסת חנין, את המצב: מצד אחד פגיעה מסוימת בחבר הכנסת בהשעיה, לאחר שבית-משפט קבע שהוא עבר עבירה, ו-90% מהעבירות הן עבירות לא פוליטיות בכלל כי יש לו חסינות - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיכאל איתן: - - אלא עבירות שממיטות בושה, כמו גנבה, שוחד, דברים כאלה, ואז - - -

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת איתן, נא לסיים.

מיכאל איתן: אני מסיים.

מיכאל איתן: אני מסיים.

מיכאל איתן: לפי הטונים אתה רואה שאני כבר מסיים.

מיכאל איתן: ולכן, כאשר צריך לאזן – מצד אחד הוא רק הולך להשעיה - -

דב חנין: - - -

מיכאל איתן: - - מצד שני אנחנו שומרים על כבוד הבית, ומצד שלישי הסיעה שלו ממנה מישהו ויש ייצוג פוליטי לבוחרים.

מיכאל איתן: אני חושב שזה מתאים.

אחמד טיבי: משפט סיום טוב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין, חבר הכנסת ארדן מסכם את הדיון, בבקשה.

אחמד טיבי: החזרתי אותו לפנים משורת הדין.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה להתייחס לאירוע שהיה כאן.

גלעד ארדן: קודם כול, אני רוצה להבהיר, שכשאמרתי "תתביישו", הכוונה היתה לכל מי שעוטף את ההתנגדות שלו להצעת החוק בכל מיני נימוקים שהוא מדביק, כאילו, לכוונות נסתרות שיש לי כמציע הצעת החוק.

גלעד ארדן: ומי שרצה לפרש את הביטוי "תתביישו" כחל עליו, אף-על-פי שהוא עדיין בכלל לא הביע את עמדתו מעל הדוכן בקשר להצעת החוק, צריך לשאול את עצמו מה היו השיקולים שהנחו אותו בהחלטות שהוא קיבל מייד לאחר האמירה.

גלעד ארדן: אבל זה לא כוון ליושב-ראש הישיבה, אלא זאת היתה אמירה כללית, ואני לא סבור שהיא כל כך חורגת מגדר הביטויים שנשמעים כאן.

גלעד ארדן: אבל, אני רוצה לומר ולהשתמש שוב באותו שורש - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל, לא ביקשתי להחזיר אותך.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך לצאת מהאולם, וכשאני מאשר, בזמן ההצבעה, אתה תחזור.

אחמד טיבי: אני ביקשתי להחזיר - - -

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש - - -

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: אני ביקשתי להחזיר את גלעד ארדן.

אריה אלדד: הסדרן בא לקרוא לנו חזרה.

אחמד טיבי: לא, אני ביקשתי להחזיר – חבר הכנסת אלדד, אותך לא הוצאתי, אתה הוצאת את עצמך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גלעד ארדן – אני ביקשתי להחזיר אותו.

אריה אלדד: אני מציע לך לקרוא את הפרוטוקול, אתה הוצאת אותי ועוד איך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל יודע מה הוא עשה.

אריה אלדד: אמרת לי - - - את המחשב שלי.

אחמד טיבי: אבל אני לא מדבר אתך.

אחמד טיבי: אני מבקש, חבר הכנסת אורי אריאל - - -

אריה אלדד: - - -

אחמד טיבי: אורי אריאל.

אחמד טיבי: אני דיברתי אל אורי אריאל, לא אל אריה אלדד.

אחמד טיבי: מה, אתה לא שומע?

אריה אלדד: עכשיו.

אחמד טיבי: עכשיו.

אחמד טיבי: אתה רוצה לצאת עכשיו – תצא.

אחמד טיבי: זו זכותך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אורי אריאל, לא ביקשתי שאתה תיכנס, ולכן אני מבקש שתצא - - -

אורי אריאל: אפילו לא קראת לי לאזהרה פעם אחת.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: אתה היטב יודע מה עשית.

אחמד טיבי: בניגוד לחבר הכנסת גלעד ארדן, שהסביר את דבריו ואמר שהוא לא התכוון ליושב-ראש, אף שהיושב-ראש חשב שהוא התכוון אליו, אתה עשית את זה במכוון, ולכן אני מבקש, חבר הכנסת אורי אריאל, שתצא, ואני אקרא לך עוד מעט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורי אריאל: אני רוצה להגיד לך משהו - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורי אריאל: - - תתבייש לך.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אריה אלדד: אני מציע ליושב-ראש להתנצל על דרך ניהול הישיבה הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אריה אלדד: כדי - - - את התקרית, תתנצל - - -

אחמד טיבי: אתם פוגעים בכבוד הכנסת, ואתם לא הבנתם שבאתי לקראת הדובר.

אחמד טיבי: בבקשה.

אורי אריאל: תתבייש לך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת אורי אריאל יוצא מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

גלעד ארדן: בהצבעה הם ישתתפו?

אחמד טיבי: כן.

גלעד ארדן: טוב, זה מה שחשוב.

גלעד ארדן: אני רוצה לנצל את האפשרות שהענקת לי, אדוני היושב-ראש, לפנים משורת הדין, כדי לסכם ולהשתמש שוב בשורש של המלה בושה.

גלעד ארדן: כי אני חושב – אני אחזור על דברי – דווקא ביום כל כך קשה לכנסת, אני פשוט מתבייש שחברי הכנסת עולים אחד אחרי השני, ובמקום לחשוב על כבודו של הבית הזה, על העובדה שחברי הכנסת לא צריכים להיות מורמים מעם, ומה שחל על הציבור הכללי, מה שחל על עובדי מדינה - עוד לפני הרשעה אלא רק בכתב אישום - מה שחל על עובדי עירייה, על אחת כמה וכמה צריך לחול על נבחרי ציבור, שאמורים לשמש דוגמה ומופת בהתנהגותם.

גלעד ארדן: כל אחד מאתנו יכול לחשוב שמחר בבוקר יכולה להיפתח נגדו חקירה שהוא לא מסכים לה, ואני אגיד לכם יותר מזה:

גלעד ארדן: אני מבטיח לכם שכל מי שתיפתח נגדו חקירה יחשוב שעושים לו עוול.

גלעד ארדן: זה טבע האדם.

גלעד ארדן: אין אדם משים עצמו רשע.

גלעד ארדן: אבל לכל אחד מאתנו יש אחריות לכבוד הבית הזה.

גלעד ארדן: ומי שבא להסביר לנו שקודם כול דמוקרטית - - -

מיכאל איתן: חבר הכנסת ארדן, מותר לי לשאול שאלה?

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אני מבקש, תן לו לסיים.

אחמד טיבי: מספיק, חבר הכנסת איתן.

גלעד ארדן: רק רגע.

גלעד ארדן: מי שכל היום בא ורוממות הדמוקרטיה בגרונו ומסביר לנו שדמוקרטית זה אפילו יותר חשוב מיהודית, צריך לחשוב מה יגידו אזרחי המדינה כאשר בית-משפט בישראל – ועם כל הכבוד, גם אם אני לא אוהב את החלטותיה של הרשות השופטת הרבה מאוד פעמים, אין לנו בינתיים רשות אחרת - - -

מיכאל איתן: אבל יש לי שאלה: אתה תהיה מוכן, אם תימצא דרך בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, בוועדה - - -

גלעד ארדן: בוודאי.

מיכאל איתן: אולי תימצא דרך שזה לא יהיה אוטומטי, אלא בצורה כזאת או אחרת לכנסת עוד יהיה מה לומר בעניין.

גלעד ארדן: ידידי חבר הכנסת איתן, עם כל הכבוד, פה זו לא האמונה שלי בעם ישראל ובזכותו של העם היהודי.

גלעד ארדן: אני מוכן למצוא פה את דרך המלך.

גלעד ארדן: אם יש בעיות שוועדת החוקה – דרך אגב, אם יש בעיות כל כך קשות בחוק הזה, אני מאוד מתפלא שחברי הכנסת שחרדים לשלטון החוק ולדמוקרטיה ולכך שהעם יכבד את החלטות הכנסת לא באו להציג את עמדותיהם בוועדת החוקה.

גלעד ארדן: היו באים לוועדת החוקה - יש שם אנשים הגונים.

גלעד ארדן: פרופסור בן-ששון לא חשוד על כך שיש לו רצון – והוא הוכיח את זה בעשייתו רק לאחרונה, כשהוא הסיר מסדר-היום הצעת חוק שהיה חשש שהיא תפגע דווקא במגזר מסוים, אף שלא - - -

מנחם בן-ששון: שתיים.

מנחם בן-ששון: שתי הצעות.

גלעד ארדן: שתי הצעות חוק - הוא לא חשוד על כך.

גלעד ארדן: ואם אפשר לרכך את ההצעה הזאת או למצוא דרך טובה יותר, שתביא כבוד לבית הזה, אני מוכן לתמוך גם בהצעות הפשרה האלו - אם אפשר למתן את סוג ההרשעה או את סוג העבירות שמורשע בהן חבר הכנסת.

גלעד ארדן: אבל שהכנסת תבוא ביום כזה ותסיר מעל סדר-יומה אמירה כל כך ברורה של חברי הכנסת, שאנחנו מחילים על עצמנו לפחות נורמות שחלות על אזרחי המדינה – שלא לומר קצת מעבר לכך, לנוכח השפל שהכנסת הגיעה אליו, לצערנו – אני חושב שזאת תהיה בושה וכלימה.

גלעד ארדן: לכן, אף-על-פי שיש לי אפשרות לדחות את ההצבעה למועד אחר, אף-על-פי שאני יודע שהרוב כאן דחוק, אני מבקש לקיים את ההצבעה היום, ואני שוב אומר: זו תהיה בושה גדולה מאוד לבית הזה אם ההצעה הזאת לא תעבור.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: נא להכניס את חברי הכנסת המורחקים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, תאפשר להם להיכנס.

אחמד טיבי: קראתי להכניס את חברי הכנסת המורחקים, ואני אמתין עד שייכנסו.

אורי אריאל: בסדר?

אורי אריאל: עכשיו זה בסדר?

אריה אלדד: הוא קרא לנו.

אחמד טיבי: הוא קרא לכם כי אני החלטתי.

אריה אלדד: לא.

אריה אלדד: הוא קרא לנו גם קודם.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: יש הצבעה.

אורי אריאל: איך מצביעים כשרוצים להצביע שמישהו יתבייש?

אחמד טיבי: לא נראה לי, חבר הכנסת מיקי איתן, שהערת על ההתפרצויות הנלוזות האלה של חבריך.

אורי אריאל: טוב, די.

אורי אריאל: תתבייש כבר וזהו.

אורי אריאל: יש גבול.

אורי אריאל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – 6 נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 39) (השעיה מכהונה) לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 12, נגד – 6, נמנע אחד.

אחמד טיבי: ההצעה התקבלה, והיא עוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, כמובן.

אחמד טיבי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/125).

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לסעיף הבא, סעיף 5 בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 109) (איסור גביית דמי כניסה לגנים ציבוריים), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת זיו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לכנסת הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 109) (איסור גביית דמי כניסה לגנים ציבוריים), התשס"ז-2007.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לציין, שבין החברים שחתומים על הצעת החוק הזאת נמצא גם חבר הכנסת יורי שטרן, זיכרונו לברכה, שהיה – כפי שאמרו כאן חברי הכנסת שספדו לו – חבר כנסת מאוד חרוץ, מאוד נמרץ, עבד בשביל הציבור בכל הכוח, והיה שותף לחקיקת חוקים בנושא קליטת העלייה ובנושא איכות הסביבה.

משה גפני: הוא היה שותף אתי, בשלהי הכנסת הקודמת, להצעת חוק הקרינה הבלתי-מייננת, שהוא פעל בעניינה הרבה מאוד, אדוני השר, והיום אתם צריכים להביא את התקנות לחוק הזה.

משה גפני: הוא חתום עם חברים נוספים על החוק הזה - עם חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת דוד אזולאי ואנוכי.

משה גפני: הצעת החוק מדברת על מצב שהיה, לצערנו, בשנים האחרונות, שגנים ציבוריים רגילים – לא רשות שמורות הטבע, אדוני השר – גנים ציבוריים רגילים בעיריות, ברשויות המקומיות, במועצות המקומיות, היתה יכולה לבוא רשות מקומית ולהחליט שיגבו דמי כניסה לגן העירוני הרגיל, ובכך מנעו מאנשים שאינם תושבי המקום לבוא עם ילדיהם וליהנות מהגן.

משה גפני: החוק לא מדבר על מתקנים שיש להם עלות כספית.

משה גפני: ברור שאפשר לגבות תשלום אם עושים בריכת שחייה או אם עושים מתקן מיוחד שיש לו עלות כספית.

משה גפני: החוק מדבר על כניסה לגן, והיו דברים מעולם.

משה גפני: היה מצב בפארק רעננה, כזכור לכולם, כדי למנוע מאנשים שאינם תושבי רעננה להשתמש בגן עצמו, והיו מקומות נוספים.

משה גפני: "אדם טבע ודין" הגישו בג"ץ נגד ההחלטה הזאת.

משה גפני: המשמעות של העניין היא מאוד מאוד חמורה מבחינת מדינת ישראל כמדינה שוויונית - במקומות שבהם גרים עשירים שיכולים להרשות לעצמם להקים עירוני גן יפה, ולא לאפשר לתושבים מסביב או לתיירים שמגיעים למקום להיכנס לגן.

משה גפני: המשמעות היא כמעט גזענית; לא הייתי משתמש במלה הזאת, אבל היא משמעות מאוד חמורה מבחינת השוויוניות, ומדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה שיהיה מין מצב כזה.

משה גפני: לכן, החוק הזה קובע איסור גבייה של דמי כניסה לגנים עירוניים.

משה גפני: אני מבקש להגיד לכנסת, שהממשלה תמכה בהצעת החוק.

משה גפני: שר הפנים ביקש להגיש ערעור, ואני ביקשתי ממנו שלא להגיש את הערעור הזה ואמרתי לו שאני אסכים, כאשר יידון הנושא בוועדת הפנים והגנת הסביבה בראשות חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, שזה ייעשה בתיאום עם משרד הפנים.

משה גפני: השר אמר לי שהוא תומך בחוק, אבל משרד הפנים הודיע לא מכבר שהוא לא תומך בחוק - הוא רוצה שיהיו הנחיות או תקנות או נהלים.

משה גפני: שאלתי מי זה שמתנגד במשרד הפנים, ואמרו לי: היועץ המשפטי של המשרד.

משה גפני: שוחחתי אתו ביום חמישי האחרון ואמרתי לו: אנחנו כמחוקקים רוצים שזה יהיה בספר החוקים, שלא יהיה מצב כזה שעירייה יכולה להרשות לעצמה מין - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני יכול לשאול?

גאלב מג'אדלה: היועץ המשפטי של משרד הפנים הוא מעל השר?

משה גפני: לכן אמרתי, אדוני יושב-ראש הוועדה - - -

גאלב מג'אדלה: זה לא הפוך?

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: קורים דברים כאלה.

משה גפני: אתה הולך להיות שר בממשלת ישראל, ואני רוצה שתדע שלפעמים הפקידים יותר חזקים.

גאלב מג'אדלה: אני מתחיל עכשיו לחשוב מחדש על כל העניין.

משה גפני: לא, אני אדבר אתך אחר כך על איך מתגברים על זה.

משה גפני: על כל פנים, היום חזר אלי היועץ המשפטי של משרד הפנים, לאחר שדיברתי אתו ביום חמישי, והוא אמר שהוא מסכים לחוק.

משה גפני: אני מצטער שאני אומר את זה, אבל אני מספר את העובדות.

משה גפני: נכון שזה נשמע לא טוב, אבל זאת המציאות.

משה גפני: הוא מסכים לחוק, ואם המליאה תאשר את זה היום בקריאה ראשונה, הוא יבקש מהוועדה לקראת הקריאה השנייה והשלישית שלשר הפנים תהיה הסמכות בכל זאת לקבוע הנחיות וכדומה.

משה גפני: אני הסכמתי לזה - זה ברור, זה דבר שמקובל בחקיקה.

משה גפני: אני מבקש את אישור הכנסת להצעת החוק הזאת בקריאה ראשונה.

משה גפני: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד אזולאי - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין.

יצחק זיו: בשם סיעת הגמלאים, סיעה חדשה בכנסת, הייתי רוצה למסור תנחומים למשפחת שטרן.

אברהם רביץ: - - -

קריאה: - - -

קולט אביטל: זאת הצעה צודקת מאוד.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אכן ההצעה שמוצגת בפני הכנסת היום לאישור היא הצעה חשובה, הצעה בעלת משמעות גם ברמה הסביבתית, אבל קודם כול ברמה החברתית.

דב חנין: לפני שאומר כמה מלים על הצעת החוק הזאת, גם אני רוצה להצטרף לכל אלה שאמרו כמה מלים לזכרו של חבר הכנסת יורי שטרן.

דב חנין: חבר הכנסת שטרן היה רחוק ממני מאוד מבחינה פוליטית, ובכל זאת בשורה של עניינים, ובכלל זה בקידום הצעת החוק הזאת, עבדנו יחד, והערכתי מאוד את פעולתו, את עבודתו, את גישתו העניינית ואת היכולת שלו לקדם עניינים בכנסת לטובת ערכים שהוא האמין בהם.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק חשוב, כי במדינת ישראל הלכה והתפתחה בעיה חדשה, מעבר לכל הבעיות שהכרנו בעבר.

דב חנין: הבעיה החדשה הזאת היא בעיה של הפרטת המרחב הציבורי.

דב חנין: הזכיר לפני חבר הכנסת גפני את הדוגמה הרעה שנתנה עיריית רעננה.

דב חנין: בנתה עיריית רעננה פארק לתפארת בתחומי רעננה, אבל סגרה אותו לשימוש בתשלום בלבד כאשר מדובר באזרחים שאינם תושבי רעננה.

דב חנין: מסביב לרעננה, למרבה הצער, יש ערים שאין בהן פארקים כל כך יפים כמו ברעננה.

דב חנין: אני יכול להגיד לכם שלמשל בעיר טירה, שאיננה רחוקה מרעננה, לא רק שאין פארק יפה כמו ברעננה, אלא אין אפילו פארק מכוער - אין בכלל פארק.

דב חנין: אין פארק.

דב חנין: לכן תושבי טירה, תושבי טייבה וגם תושבי בני-ברק, שגם אצלם אין פארק כזה יפה כמו ברעננה, רצו להגיע לפארק רעננה, זה טבעי ומובן.

דב חנין: אז באו חכמי רעננה והתקינו את תשלום דמי הכניסה, וכאשר אנחנו מדברים על משפחה מרובת ילדים – ומה לעשות שגם בבני-ברק וגם בטירה יש הרבה משפחות מרובות ילדים – הכניסה לפארק יכולה להגיע ל-150 או ל-170 שקלים.

דב חנין: כך מונעים את הכניסה ואת השימוש במרחב הציבורי מחלק מאזרחי המדינה ומחלק מתושבי המדינה שיש להם זכות להשתמש בפארק הזה.

דב חנין: הזכיר לפני חבר הכנסת גפני, שהשערורייה הזאת של פארק רעננה הובילה לבג"ץ.

דב חנין: "אדם טבע ודין" עתרו לבג"ץ נגד החלטת עיריית רעננה, ובג"ץ עשה את מה שבג"ץ אמור לעשות - פתח את ספר החוקים ובדק אם מותר לעירייה לסגור פארק.

דב חנין: לא מצא בג"ץ בספר החוקים איסור על עירייה לסגור פארק, ולכן הוא אפשר לעיריית רעננה, במגבלות מסוימות, להישאר בהחלטתה.

דב חנין: כאן אני חושב שעשינו את המעשה הנכון בכנסת, כי הבנו את הרמז שקיבלנו מבית-המשפט העליון.

דב חנין: אם אין חוק כזה, כנראה הנושא מחייב חוק, והחוק צריך לומר בצורה ברורה, שהמרחב הציבורי בישראל אכן יהיה ויישאר מרחב ציבורי, שהמרחב הציבורי בישראל אכן יהיה ויישאר מרחב פתוח לשימוש ללא תשלום לכל אזרחי המדינה, בין שהם אזרחים של עיר עשירה ובין שהם אזרחים של הערים הסמוכות, שהן עשירות פחות וחסרות אפשרויות או חסרות יכולת לקיים בתחומן - וחבל שכך - פארקים כל כך יפים.

דב חנין: באה עיריית רעננה וטוענת: אבל אנחנו הרי השקענו בפארק.

דב חנין: תראו עד כמה יכולה להגיע החוצפה, כי קודם כול השקיעו בפארק ברעננה לתועלת תושבי רעננה.

דב חנין: הרי הראשונים שמשתמשים בפארק הם תושבי רעננה, וטוב שכך.

דב חנין: השקיעו בפארק ברעננה, וזה גם מעלה את ערך הנכסים ברעננה.

דב חנין: אבל מעבר לזה, אני אומר לכם שאם הטיעון הזה יתקבל, לא יהיה לו סוף, כי מחר בבוקר תבוא עיריית תל-אביב ותגיד: אצלנו נמצאת כיכר רבין, שמשמשת לכל מיני כינוסי עם, וגם אנחנו דורשים מהאזרחים שרוצים להיכנס לכיכר רבין לשלם דמי כניסה, כי אנחנו מממנים את הכיכר הזאת מתקציבה של עיריית תל-אביב.

דב חנין: אז תושבי רעננה שירצו להפגין בתל-אביב יצטרכו לשלם דמי כניסה בכניסה לכיכר רבין, ובכלל, כל המדינה הזאת תפורק לאחוזות פרטיות של עיריות ובכל מקום נצטרך לשלם דמי כניסה.

דב חנין: אתם יודעים, זה היה המצב בימי הביניים.

דב חנין: כך היה המצב - כאשר היית עובר מאחוזה של אציל א' לאחוזה של אציל ב', היית צריך לשלם דמי מעבר.

דב חנין: אני חושב שעברנו את ימי הביניים ונפטרנו מהם.

דב חנין: ראוי שננהג כמדינה מתקדמת באמת, מדינה שמגינה על המרחב הציבורי לטובת כל התושבים, כי הזכות להשתמש בפארק עירוני היא לא בגדר מותרות, אלא היא זכות בסיסית ויסודית.

דב חנין: היא זכות בסיסית לילדים שרוצים להשתמש בפארק, היא זכות בסיסית לתושב העיר שרוצה לצאת החוצה וליהנות מעצים, מרוח ומטיפה ירוק סביבו.

דב חנין: זו זכות בסיסית שצריך לקיים אותה וצריך להבטיח אותה.

דב חנין: נכון שאנחנו רחוקים מאוד ממצב אידיאלי בתחום הזה בישראל.

דב חנין: חשוב להזכיר בהקשר זה את כל אותן ערים שאין בתחומן פארקים עירוניים, וזו בושה לכולנו שזה המצב.

דב חנין: אבל לפחות כאשר קיימים פארקים עירוניים, הם צריכים להיות באמת פתוחים לכולם, ללא תשלום ובאופן שמזמין את כלל הציבור הישראלי להשתמש בהם.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שהכנסת כולה יכולה להתאחד בתמיכה בהצעת החוק החשובה הזאת.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת זבולון אורלב - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת אריה אלדד - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת גלעד ארדן - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת עזמי בשארה נוכח.

אברהם רביץ: תאר לך שמישהו מרעננה ירצה לקנות צ'ולנט בבני-ברק - - -

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אף-על-פי שהמניע הוא ספציפי אבל גם אצילי, אחרי שהתרחשו המקרים של קבוצות ערבים וחרדים שרצו להיכנס למקומות מסוימים, אני חושב שעקרונית החוק חשוב.

עזמי בשארה: הוא קובע עיקרון של כניסה לכל מה שנקרא מרחב ציבורי.

עזמי בשארה: אסור שזה יהיה מותנה בתשלום כלשהו.

עזמי בשארה: מה עוד שמי שצריך שירותים כאלה זה אנשים שבדרך כלל אין להם גינה בבית.

עזמי בשארה: אלה אנשים שבדרך כלל צריכים את המרחב הציבורי יותר מכול, בדיוק כמו תחבורה ציבורית.

עזמי בשארה: אגב, גם אנשים שאין להם גנים ציבוריים ליד הבית באים ממעמד נמוך או חלש.

עזמי בשארה: חבר הכנסת גפני וחברי כנסת אחרים, אני רוצה להסב את תשומת לבכם לכך שאחד הסמלים של שלטון עריצי שמפריד הפרדה גזעית הוא לא לתת לגזעים נחותים להיכנס למשאבי טבע.

עזמי בשארה: האפרטהייד בדרום-אפריקה, אחד הסממנים העיקריים שלו היה הגבלת הכניסה של שחורים למקומות ציבוריים ולמשאבי טבע מסוימים.

עזמי בשארה: למשל: היה אסור לשחורים להיכנס כמעט לכל חופי דרום-אפריקה.

עזמי בשארה: אחד הסמלים של המאבק נגד האפרטהייד היה לפתוח את החופים, כי אין לאף אחד חזקה על הטבע, ואפילו הדתות אומרות שזה של האלוהים.

עזמי בשארה: גם תורות ליברליות ותורות שמאל של צדק חברתי מורות על כך.

עזמי בשארה: אני רוצה להסב את תשומת לב חברי הכנסת לכך שיותר ויותר חופים במדינת ישראל מופרטים, כלומר, יותר ויותר גובים תשלום בחופים.

עזמי בשארה: אני חושב שאנחנו צריכים ליזום גם משהו בנושא הזה, כלומר לא רק הגישה לגנים ציבוריים, אלא הגישה למרחב הציבורי בכלל או למשהו שקשור לטבע אסור שתהיה מותנית בתנאי כלשהו.

עזמי בשארה: מובן שאנחנו תומכים בהצעה הזאת.

עזמי בשארה: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני תומך כמובן בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: מדאיג אותי דבר שיש להתייחס אליו בהמשך - יש הרבה ארגוני סביבה שכבר מתייחסים לעניין - והוא סגירת החופים הפתוחים והפיכת רובם למקומות של בנייה מסיבית או למקומות שמשתלטות עליהם כל מיני קבוצות ומתנות את הכניסה אליהם בתשלום.

מוחמד ברכה: זה מונע מחלקים רחבים מהאוכלוסייה להגיע לשם.

מוחמד ברכה: דווקא החיוניות של הצעת החוק הזאת יש בה, מעבר לתוכן המיידי שלה, מסר לכל מיני קבוצות שחשבו שאותם פארקים וגנים ציבוריים הם נחלתם.

מוחמד ברכה: לכן, כל מי שנחשב זר בעיניהם, הם הרשו לעצמם לא רק לבוא ולסמן להם שזה לא שלהם, אלא גם לתקוף אותם פיזית.

מוחמד ברכה: היו כמה מקרים – גם בנתניה, גם בחדרה, גם ברעננה - שמשפחות שבאו כדי לנפוש באותם מקומות הותקפו פיזית ונפגעו.

מוחמד ברכה: אני זוכר קבוצה גדולה של מכרים שלי מטירה שהותקפו קשות.

מוחמד ברכה: מעבר לאמירה שהנכס הזה הוא נכס ציבורי ואסור שייעשה בו שימוש סלקטיבי - למי שיש לו ולמי שאין לו - זו גם אמירה חברתית שלפיה אל לקבוצות של בריונים לחשוב שדמם או גופם של אותם נופשים הפקר.

מוחמד ברכה: בצד זה יש מקום גם לשלב שירותים נאותים, לרבות הבטחת שלומם של הנופשים במקומות האלה.

מוחמד ברכה: אנחנו נתמוך כמובן בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: תחתום את הדיון חברת הכנסת קולט אביטל.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, גם עבורי זה יום עצוב, ומעל במה זו אני רוצה לזכור וגם לשלוח תנחומים למשפחתו של יורי שטרן.

קולט אביטל: אף-על-פי שהיינו מאוד רחוקים זה מזה מבחינה אידיאולוגית, אני מוכרחה לומר – ובלי מלים גדולות ובלי יומרות - שהוא היה איש רנסנס, איש תרבות, איש רב-תחומי, רב-פנים.

קולט אביטל: הוא עסק בכל כך הרבה תחומים, ובהם הוא המשיך גם לדרבן אותי, בין שמדובר בלהגיע לעתים מאוד תכופות לוועדת העלייה והקליטה, כשניהלתי אותה, ולנהל מאבקים, החל מווטרנים וכלה באנטנות סלולריות - הוא היה סוחב אותי בכוח למלון "דיפלומט" כדי לראות שם את האנטנות - בין שמדובר בשדולה למען התרבות בישראל שהקמנו יחד, והוא היה מוכרח שניסע יחד לראות איזה מוזיאון צבאי קטן בחדרה.

קולט אביטל: הוא היה מטלפן בערך פעם בשבוע לשאול אם הצלחתי לעשות משהו.

קולט אביטל: הוא לא היה רק אדם עם מעוף ורעיונות, אלא חרוץ, עובד ועקבי בעבודתו.

קולט אביטל: אני חושבת שהוא יחסר לנו מאוד, בוודאי גם בהקשר שבו אנחנו דנים היום.

קולט אביטל: הוא אחד האנשים שלחמו, עם קבוצה קטנה של חברי הכנסת, בעד כל אותם נושאים שקשורים לשמירת איכות הסביבה.

קולט אביטל: יחד גם ניהלנו את המאבק בקשר לתוכנית המטורפת של הרי ירושלים.

קולט אביטל: אני מאוד מקווה שהצלחנו לקבור את התוכנית הזאת.

מוחמד ברכה: הוא היה גם נגד תוכנית ויסקונסין.

קולט אביטל: נכון, גם נגד תוכנית ויסקונסין.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, באתי להצטרף לכל אלה שתומכים בלב שלם ובהרבה מאוד חיבה ורצינות בהצעת החוק שהציע חבר הכנסת גפני.

קולט אביטל: אני חושבת ששמעתי אותו מסביר את זה באחת הישיבות שאני ניהלתי.

קולט אביטל: אני מוכרחה לומר שדי עצוב, חבר הכנסת גפני, שאתה צריך להגיש הצעת חוק כזאת, כי בסך הכול אנחנו ברגרסיה - הקמנו מדינה ולחמנו נגד הטבע, דאגנו לייעור ודאגנו לפארקים.

קולט אביטל: כשאלה שקדמו לנו עשו את זה, הם עשו את זה לטובת הציבור, כי הם רצו שבכל עיר תהיה ריאה ירוקה, תהיה פינה שבה ילדים וזקנות ואנשים שאין להם משהו אחר יבואו ויוכלו ליהנות גם מהירק וגם מהאוויר.

קולט אביטל: אבל אנחנו הולכים וסוגרים כל חלקה טובה שבנינו.

קולט אביטל: הדבר נכון גם בעניין החופים.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין דיבר על המרחב הציבורי ועל ההפרטה.

קולט אביטל: זה נכון, כל אלה דברים נכונים, ולכן חובתנו כחברי הכנסת, שדואגים גם לנושא הירוק, אבל בעיקר לטובת הציבור, להתנגד לטרנד הזה.

קולט אביטל: לכן, בלב שלם אני אצטרף לתומכים בחוק הזה.

קולט אביטל: אני מקווה שנגיש גם הצעת חוק דומה בכל מה שקשור לחופים.

קולט אביטל: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת אביטל.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 109) (איסור גביית דמי כניסה לגנים ציבוריים), התשס"ז-2007, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע שהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 109) (איסור גביית דמי כניסה לגנים ציבוריים), התשס"ז-2007, התקבלה בקריאה ראשונה והיא תעבור לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי חבר הכנסת יצחק זיו מבקש להסיר את שמו מהצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – ביקורת שיפוטית על חקיקה), של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת, שמספרה פ/1975.

אריה האן: תודה רבה.

יצחק זיו: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, כ"ז בטבת התשס"ז, 17 בינואר 2007, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.