ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה התשעים של הכנסת השבע-עשרה, 2007-01-29 00:00

אמנון כהן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, י' בשבט התשס"ז, 29 בינואר 2007.

אמנון כהן: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) (פקיעת רכישה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת עזמי בשארה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול כופר), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק עניי עירך, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת בנימין אלון; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - אורך חופשת אבל), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חנא סוייד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון - איסור העסקת נער בשעות לימודים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת אלכס מילר ושלי יחימוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס לדמי חופשה שנתרמו), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (שינוי בתעריפי ביטוח), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת יואל חסון, גלעד ארדן וסטס מיסז'ניקוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - תמיכה במוסדות ציבור), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין) (תאגיד לתעסוקת נכים ומוגבלים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת יורם מרציאנו; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - הגבלת שעבוד חברה בהפרטה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק מבקר המדינה (יישום צווי הגנה על עובדים חושפי שחיתות), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ, אריה אלדד ועמירה דותן; הצעת חוק המהנדסים והאדריכלים (תיקון - זכאות לרישום בפנקס), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אלכס מילר; הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמול השתתפות בישיבות לחברי מועצה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת שרה מרום-שלו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - קצבת תלויים וקצבת זיקנה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת אסתרינה טרטמן, רן כהן ואמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - הבטחת תשלום שכר עובדים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת רן כהן ושלי יחימוביץ; הצעת חוק לתיקון פקודת תעריף המכס והפטורים (פטור ממס לעמותה), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - ביטוח בריאות לתושב ששהה מחוץ לישראל לצורך לימודים),

אריה האן: התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - קביעת חבות אזרחית ואחריות פלילית על הלנת שכר בגוף ציבורי), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ואסל טאהא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון - הצמדה לשכר הממוצע), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת שלי יחימוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - אישור ועדת החוקה לתקנות סדר הדין האזרחי), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק תובענות ייצוגיות (תיקון - תביעה בשל הפרת זכויות עובדים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת פשיטת הרגל (הבטחת תשלום דמי מזונות), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת רן כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון - מימון פעילות הסיעות בכנסת), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת משה שרוני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - אישור חקיקת משנה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת מנחם בן-ששון; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - אישור חקיקת משנה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור הגרלות לקטינים), התשס"ז-2007, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק שדרות בירת ישראל, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב; הצעת חוק העונשין (תיקון - ביטול עבירת תקלה ציבורית), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק שינוי שיטת הממשל בישראל, התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת סילבן שלום; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - מעמד לספורטאים מצטיינים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - מפגש מסילת ברזל ונתיב תחבורה של רכב מנועי), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת רן כהן וראובן ריבלין; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון - שירות חירום אזרחי), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת עמיחי אילון; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון - מניעת שידור במשדר מושא חיקוי), התשס"ז-2007,

אריה האן: מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאור וזבולון אורלב; הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון - הסדר שלא ייחשב הסדר כובל - אשפוז סיעוד כרוני), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת משה שרוני; הצעת חוק העונשין (תיקון - הגנת בית מגורים ומשק חקלאי), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת אליהו גבאי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור ממס לנכה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת ואסל טאהא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (פטור ממס לנכה), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה (תיקון - החלת החוק על מכלי משקה מעל ליטר וחצי והרחבת אחריות יצרן ויבואן), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, אבשלום וילן, דב חנין ומיכאל מלכיאור וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - העלאת שיעור ההנחה בעד תרופות לאזרחים ותיקים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת מיכאל נודלמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון - תפריט ברייל), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון - פיצוי בגין פיטורי חיילי מילואים), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת חיים כץ ואלכס מילר; הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון - מענק לאסיר ציון שנאסר או שהוגלה), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת מרינה סולודקין ומיכאל נודלמן; הצעת חוק עובדים זרים (תיקון - עובד זר בתחום הסיעוד), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון - הגנה על חוסים), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת משה שרוני; הצעת חוק עובדים זרים (תיקון - עובדים זרים בענף החקלאות), התשס"ז-2007, מאת חברי הכנסת רוחמה אברהם, שי חרמש, אביגדור יצחקי ומשה שרוני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון - הגדרת שדרות כיישוב ספר), התשס"ז-2007, מאת חבר הכנסת שי חרמש וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה ראשונה: מטעם ועדת הכלכלה - הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 79) (פסילה בעבירה שגרמה לתאונת דרכים שבה נהרג אדם), התשס"ז-2007; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 80) (מאסר מינימום בשל חצייה אסורה של מסילת ברזל), התשס"ז-2007; מטעם ועדת החוץ והביטחון - הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 58) (הגשת קבילה בידי מיועד לשירות ביטחון), התשס"ז-2007; מטעם ועדת החינוך, התרבות והספורט - הצעת חוק פטור ממסים למרכזי ההנצחה לזכרם של יצחק רבין ומנחם בגין (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007; מטעם הוועדה לקידום מעמד האשה - הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41) (הגבלת פיטורים של עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות), התשס"ז-2007.

אריה האן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה, אדוני המזכיר.

אמנון כהן: 1.

אמנון כהן: החשש מזליגת 100 מיליון דולר, שהועברו לאבו-מאזן, לידי ה"חמאס";

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מצבה הקשה של האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הראשון שעל סדר-היום.

אמנון כהן: יש לנו היום שלוש הצעות אי-אמון.

אמנון כהן: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בנושא החשש מזליגת 100 מיליון דולר, שהועברו לאבו-מאזן, לידי ה"חמאס".

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת אפי איתם לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עד עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה.

אפי איתם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נתבשרנו היום בצער כבד על הפיגוע שהתרחש בעיר הדרומית, עיר של שלום, של נופש, של קיץ תמידי.

אפי איתם: שלושה הרוגים.

אפי איתם: מכאן אני רוצה למסור תנחומים למשפחות.

אפי איתם: אבל אולי יותר מהכול, הפיגוע הזה באילת, בקצה הרחוק, זה שאמור היה להיות החלק הבטוח, עם גבול שלום מצד אחד וגבול שלום מצד שני, הוא תזכורת לתהליך מאוד מדאיג שמתרחש בעשור האחרון במדינת ישראל, תהליך שניתן אולי לכנות אותו באופן רחב "וירטואליזציה של ביטחון ישראל".

אפי איתם: לאט לאט, במשך השנים, החליפו את המושגים הביטחוניים הפשוטים, המוצקים, המדידים, שהיו האושיות והיסודות של תפיסת הביטחון של מדינת ישראל, בגיבובי מלים, בהעדר מעשים ובעמימות דסטרוקטיבית של תפיסת הביטחון, שחלקה הוא אותו רעיון הבל, שעל בעירת הטרור בעזה אפשר לשפוך 100 מיליון דולר, לשבור בזה את החרם הבין-לאומי המוצלח על ממשלת "חמאס" במו-ידינו, לתת בעצם פתחון-פה לכל מי שרוצה לשאת ולתת עם ממשלת "חמאס", להזרים כסף מחודש לרצועת-עזה.

אפי איתם: עוד רגע היינו במצב שאולי האנשים בעזה עצמם היו מתקוממים נגד הממשלה הזאת, שהביאה אותם למבוי סתום, והנה קם מושיע לממשלת "חמאס", קמו רווח והצלה ללחץ שלחץ אותם האמברגו על כסף ועל אמצעים, שמדינת ישראל עמדה עליו כחלק מהבידוד של ממשלת "חמאס".

אפי איתם: מאיפה זה בא?

אפי איתם: מממשלת ישראל.

אפי איתם: ומישהו באמת יכול להאמין ש-100 מיליון דולר ינותבו בדיוק – אל מי?

אפי איתם: אל הידיים של מי שאמור לספק לנו ביטחון כחלק מהתפיסה הווירטואלית של "מישהו יעשה את המלחמה בשבילנו".

אפי איתם: אני שומע שכולנו עובדים אצל אבו-מאזן.

אפי איתם: צריך לחזק את אבו-מאזן.

אפי איתם: אבו-מאזן כבר יעשה מלחמה בלי בג"ץ ובלי "בצלם".

אפי איתם: הרי השטות הזאת כבר הוכיחה את כישלונה לפני שנים.

אפי איתם: בכל מקום ששכרנו לעצמנו סוכן לביטחון מדינת ישראל, או בדמות הפלסטינים שעשו בשבילנו את העבודה או הכוחות הבין-לאומיים שעשו בשבילנו את העבודה או קואליציה של האמריקנים שתטפל באיום האירני, התעוררנו לשוקת שבורה.

אפי איתם: הווירטואליזציה הזאת היא לא רק במחשבה שאנחנו נשפוך 100 מיליון גלונים של דלק נפיץ אל תוך הבעירה הזאת ונדע בדיוק למנן לאן הדלק הזה יגיע, לאיזו להבה, אלא, כמו שאמרתי, היא קשורה לתפיסה הרבה יותר רחבה.

אפי איתם: בואו נבחן כמה מן הדברים שהיו אבני היסוד של בגדי המלך החדשים הביטחוניים של מדינת ישראל.

אפי איתם: כאן, בלב המזרח התיכון, עם אירן מתגרענת, עם אסלאם מקצין, הלכנו בשנים האחרונות בחליפת העירום הזאת של "אין יותר איום קיומי על מדינת ישראל".

אפי איתם: איך ניתן לשחזר היום שטות מחוצפת כזאת, שעליה ביססו תקציבי ביטחון, סדר-כוחות של צה"ל, היקף אימונים?

אפי איתם: אין יותר איום קיומי.

אפי איתם: ומה דעתכם על הקונץ, פטנט, שלא היה כמותו מאז דברי ימי המלחמות של "ברחנו – ניצחנו"?

אפי איתם: אנחנו נקום, נברח באישון לילה, נפקיר את השטח, נפקיר את החזית, נפקיר את בעלי-הברית שלנו, והאויב כל כך יתרשם מהפטנט המופלא הזה, שהוא יתבלבל לחלוטין וימשוך את ידיו מדרך המלחמה.

אפי איתם: אני זוכר כמו היום ויכוח נוקב עם אהוד ברק, גאון ביטחוני, ראש ממשלה שזה עתה נבחר.

אפי איתם: אני מפקד אוגדה 91, ואני אומר לו: אהוד, זאת בריחה מה שאתה עושה, ובשום מקום בריחות לא עשו ניצחונות.

אפי איתם: הוא אמר לי: אתה לא מבין.

אפי איתם: אז, אחרי שנצא, כמו עם עבד והרימון, תהיה לנו זכות לקחת שוונג ולהראות להם מה אנחנו יודעים אם חס וחלילה הם ימעלו באמון הבלתי כתוב שבינינו.

אפי איתם: חודש אחרי זה היתה חטיפה בהר-דב.

אפי איתם: הסתכלנו על החטיפה הזאת ואמרנו: טוב, בפעם הבאה כבר נדע מה לעשות.

אפי איתם: וירו טילים בהר-דב, וניסו לחטוף חיילים, ובסוף חטפו.

אפי איתם: וראינו מה קרה בקיץ.

אפי איתם: היתה עוד אמירה גאונית, של וירטואליה ביטחונית: אם אנחנו נשב בשקט, גם האויב יישן והטילים יחלידו.

אפי איתם: הם ישכחו בשביל מה הם פרסו אותם, מה הם רצו.

אפי איתם: רק נשב בשקט ונתאפק, והשנים יעשו את העבודה במקומנו.

אפי איתם: אולי להזכיר עוד מושג מהווירטואליה: הכול הפיך.

אפי איתם: ישראל היא כל כך חזקה, שהיא יכולה לקחת על עצמה סיכונים ביטחוניים מופלגים, כי צה"ל ב"צ'יק", אם זה לא יעבוד, יחזיר את המצב לקדמותו.

אפי איתם: ראינו מה עלה לנו כדי לנסות ולסובב את הגלגל בצפון בקיץ, ומה הולך ומתרקם בעזה אחרי החוכמה הזאת של "הכול הפיך".

אפי איתם: "גובה הלהבות" – מכירים את המושג הזה?

אפי איתם: "נשלוט בגובה הלהבות".

אפי איתם: זאת אומרת, האש לא תהיה כזאת שתשרוף אותנו בבת-אחת, אבל אם יטגנו אותנו לאט לאט, פיגוע אחרי פיגוע, יערערו את אמון הציבור בביטחון האישי, בביטחון הלאומי, ביכולת של הממשלות לספק ביטחון, יפגעו בכלכלה, יכריחו אותנו להתחבא מאחורי גדרות, לעקור יישובים – זה בסדר, זה מין צ'ולנט כזה שאתו אנחנו יודעים להתקיים לאורך זמן.

אפי איתם: שטות.

אפי איתם: אין אף מדינה שיודעת לחיות לאורך זמן על הלהבות הנמוכות, so called, של הטרור שאנחנו סופגים בעשור האחרון.

אפי איתם: אחר כך עוד כל מיני הבלים מן הסוג שכבר לא צריך שטח, אסור לכבוש שטח, שטח הוא נטל, אנחנו נדע לטפל בעניין באמצעים טכנולוגיים, איפוק, שכל על פני חוכמה.

אפי איתם: אני לא מופתע מהווירטואליה של הצעד האחרון – בואו נשפוך 100 מיליון דולר אל תוך הרצועה הרותחת הזאת, שאיש איננו יודע מי מייצג שם מה, מי אוחז את הנשק של מי, ואנחנו מפה, מעבר לגדר, נדע להגיד לאן יגיע הכסף, לאן יגיעו הסחורות, וזה באמת יחזק את אבו-מאזן, ואם הוא יהיה חזק אז לנו יהיה טוב.

אפי איתם: העניין הזה של ביטחון המדינה, שהפך להיות עסק לחובבנים, ואולי אפילו יותר גרוע, לשרלטנים – חובבנים הם כאלה שלא יודעים במה הם עוסקים, שרלטנים הם אנשים שזורים רוח וחול בעיני אנשים, ותחת יסודות ביטחון איתנים, כפי שאבותיה המייסדים של מדינת ישראל התוו לנו, מעמידים חולות נודדים.

אפי איתם: אני חושב שחובתה הראשונה של ממשלה היא להעמיד את ביטחון המדינה על יסודות איתנים.

אפי איתם: אינני חושב שיש אזרח אחד במדינה הזאת שסומך על הממשלה הזאת בהרכבה הנוכחי ובאיוש שריה, שהיא אכן תהיה מסוגלת לספק את הדרישה הראשונה, האלמנטרית, מכל ממשלה של מדינה ריבונית באשר היא.

אפי איתם: על כן אני מציע שראש הממשלה ושר הביטחון, ואתם הממשלה כולה, ייטלו אחריות ישירה מן הסוג שצה"ל הפגין, יתפטרו מתפקידם ויוליכו את ההחלטה מחדש אל העם ואל הציבור, שלי אין ספק שיאמר לממשלה הזאת גם בבחירות הבאות את דעתו עליה.

אפי איתם: העניין הזה שאנחנו מגלים עכשיו, טפח מעדותו של הרמטכ"ל – אני אגב מציע להאזין לו ברצינות, כי מעבר לכל דבר הוא איש שכבר שילם את המחיר, כך שהוא איננו מגן לא על כיסאו ולא על שמו הטוב.

אפי איתם: מי שהתפטר מתפקיד הרמטכ"ל לא יוכל עוד ליהנות משם טוב בתחום הביטחוני בשום פנים ואופן, ולכן הוא אומר את הדברים כהווייתם.

אפי איתם: כשהוא מתאר את הקלות הבלתי נסבלת, את חוסר הרצינות ואת החובבנות, את השרלטנות, את חוסר האחריות שליוו את תהליכי קבלת ההחלטות של היציאה למלחמה הזאת – ואנחנו בוועדת החוץ והביטחון עוקבים ומוכנים לאשר שמה שהוא אומר אכן נכון – מי שרואה את הדבר הזה, חובתו להצביע היום אי-אמון בממשלה הזאת, שברדתה מן השלטון תתווה כיוון של תקווה חדשה.

אפי איתם: יש לנו עם טוב וצבא טוב, ועם הנהגה ראויה, לא של הממשלה הזאת, ניתן יהיה להוביל את המדינה לתקופה טובה יותר, לעתיד טוב יותר.

אפי איתם: תודה רבה.

יואל חסון: יש לנו גם אופוזיציה א"א.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: השר אדרי ישיב על הצעת האי-אמון, בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה, בשם הממשלה ובשמי ובשם כולם, לשלוח תנחומים למשפחות שאיבדו היום את יקיריהן בפיגוע הרצחני שהיה הבוקר באילת.

יעקב אדרי: זה שוב מזכיר לנו שהמאבק בטרור לא הסתיים.

יעקב אדרי: לצערי הרב, נצטרך להיאבק בו לאורך שנים.

יעקב אדרי: כמובן, בנושא הזה של הפיגוע באילת צריך לתת לכוחות הביטחון לעשות את החקירות שלהם ואת הבדיקות שלהם ולהסיק את המסקנות שלהם.

יעקב אדרי: זה נושא לא פשוט, יש לזה לא מעט השלכות, אבל, חבר הכנסת אפי איתם, לא הייתי ממהר להסיק מסקנות וכבר להטיל אשמה על ממשלה זו או אחרת.

יעקב אדרי: הגורמים הביטחוניים המוסמכים בודקים את כל הנושא הזה, וכולנו, כמובן, נדע מי הביא, מה הביא, דרך איפה זה הגיע, וכמובן, צריך לפעול על מנת שדברים כאלה לא יהיו.

יעקב אדרי: כפי שאמרתי, הטרור מלווה אותנו לא מעט שנים, ולצערי הרב, מדינת ישראל תצטרך להמשיך במאבק שלה בנושא הזה.

יעקב אדרי: אשר להעברה של 100 מיליון דולר, אכן הממשלה אישרה זאת לפני כשלושה שבועות.

יעקב אדרי: בל נשכח שברמה העובדתית אלה כספי המסים הפלסטיניים.

יעקב אדרי: הממשלה החליטה, כמחווה של ראש הממשלה בעקבות הפגישה שלו, להעביר 100 מיליון דולר מהכסף של הפלסטינים לחשבון מיוחד ומפוקח של יושב-ראש הרשות הפלסטינית.

יעקב אדרי: הכסף מיועד לשתי מטרות: ליישום התוכנית הביטחונית בפיקוח ארצות-הברית הנוגעת ליושב-ראש הרשות הפלסטינית, וחלק אחר של הכסף, שגם הוא מועבר בפיקוח ולצרכים הומניטריים בלבד.

יעקב אדרי: הנושא בפיקוח מלא של האמריקנים ושלנו.

יעקב אדרי: אנחנו מקבלים דוח על כל מה שקורה שם.

יעקב אדרי: אני חושב שכאשר הנושא הזה בפיקוח מלא, ייתכן מאוד שזה הדבר הנכון.

יעקב אדרי: צריך להדגיש שהכסף לא יועבר למשכורות או לתקציב השוטף של הרשות, ובכלל הוא לא יועבר לשום גורם הממונה על-ידי ה"חמאס" או המזוהה עם ה"חמאס".

יעקב אדרי: עשינו הבחנה ברורה בעניין הזה.

יעקב אדרי: אני יודע שיאמרו שאי-אפשר לעשות הבחנה בין כולם.

יעקב אדרי: אבל בכל זאת, האמריקנים מפקחים בנושא הזה לאן כל דבר עובר, והם מפקחים שהכסף לא יועבר למשכורות או לתקציב השוטף של הרשות, וכמובן, לשום גורם שמזוהה עם ה"חמאס".

אברהם רביץ: אילו משכורות?

יעקב אדרי: הנושא של הצעת האי-אמון הוא העברת 100 מיליון דולר לאבו-מאזן, אני עניתי לך בנושא הזה.

יעקב אדרי: לגבי שאר הנושאים, הדברים של הרמטכ"ל, אני חושב שבכל זאת כדאי להשאיר את זה למסקנות ועדת-וינוגרד, ולא כבר היום להתחיל להסיק מסקנות מהדברים.

יעקב אדרי: מאוד מעניין איך יודעים אילו פרטים הוא אמר, מה הוא לא אמר.

יעקב אדרי: בואו נחכה וניתן לוועדת החקירה לומר את שלה בבוא הזמן.

יעקב אדרי: כמובן, כולנו מצווים לפעול על-פי המסקנות שיוגשו.

יעקב אדרי: לפיכך, אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון.

יעקב אדרי: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעה השנייה, הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בנושא: אין-ספור תוכניות של שרים ואין דרך לממשלה.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת יובל שטייניץ לנמק את ההצעה במסגרת זמן של עד עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אני לא יכול שלא להתייחס לדבריו של חברי וקודמי השר אדרי.

יובל שטייניץ: אדוני השר, הממשלה הזאת לא נלחמת בטרור.

יובל שטייניץ: הממשלה הזאת מסכימה לספוג יום-יום רקטות בשדרות – יום-יום, במשך חודשים – ולא עושה דבר כדי להיכנס לעזה ולפגוע בתעשיית הנשק, בתעשיית הרקטות שצומחת שם, ולעקור אותה מן השורש.

יובל שטייניץ: הממשלה הזאת בורחת מהמלחמה בטרור, מתחבאת בפינה, מעבירה כסף במקום להילחם.

יובל שטייניץ: כבר שנתיים ברור לכל בר-דעת, ש"חומת מגן 2" בעזה זה דבר מחויב המציאות, וכי זו רק שאלה של זמן.

יובל שטייניץ: אבל ככל שהזמן עובר ונוקף המחיר גבוה יותר, כי בינתיים נכנסים לעזה חומרי נפץ תקניים, נכנסים טילים חדשים נגד טנקים.

יובל שטייניץ: ואתם מחכים ומחכים ומחכים, וה"קסאמים" נופלים ונופלים ונופלים.

יובל שטייניץ: איזו ממשלה.

יובל שטייניץ: נכשלתם בקיץ בצפון - - -

גדעון עזרא: מה זה "חומת מגן 2" בעזה?

יובל שטייניץ: זה כמו "חומת מגן 1" בשכם.

גדעון עזרא: אתה לא מכיר את עזה.

גדעון עזרא: אם היית מכיר את עזה לא היית מדבר ככה.

יובל שטייניץ: אני מבטיח לך שזה יבוא.

גדעון עזרא: אתה לא מכיר את עזה.

גדעון עזרא: תשאל את אפי איתם על עזה, הוא היה בעזה.

יובל שטייניץ: אדוני השר, כשבעזה בונים רקטות להפגיז את שדרות ואשקלון, אתם אל תגידו לי: עזה מסובכת.

גדעון עזרא: דיבורים בלי כיסוי.

יעקב אדרי: אפילו חבר הכנסת אפי איתם לא מציע את זה.

אמנון כהן: טוב, ההערה הושמעה.

יובל שטייניץ: שמענו אתכם גם בלבנון, אמרתם, דרום-לבנון מסובכת, ולכן נתתם שיירו רקטות על חיפה במשך 33 יום.

יובל שטייניץ: גם עזה מסובכת, ולכן תיתנו שיירו על שדרות במשך שנתיים.

יובל שטייניץ: ודימוי ההרתעה של ישראל הולך ונשחק.

יובל שטייניץ: והצבא הפלסטיני, ה"חמאסי" והאחר הולך וצומח.

יובל שטייניץ: נכון, קשה ומסובך, אבל ככל שתחכו זה לא יהיה קל יותר.

יובל שטייניץ: זה יהיה קשה יותר, מסובך יותר, כואב יותר.

יובל שטייניץ: והרי בסוף נבצע זאת.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אנחנו קוראים להצביע אי-אמון בממשלה, אבל לא ברור אם באמת יש ממשלה בישראל.

יובל שטייניץ: בתחום המדיני יש.

יובל שטייניץ: בתחום הביטחוני ברור שאין כלום.

יובל שטייניץ: אין שום רצינות.

יובל שטייניץ: אמר אפי איתם "שרלטנות".

יובל שטייניץ: אני רוצה להזכיר לך, חבר הכנסת איתם, שחודש לפני המלחמה בלבנון, בממשלה הזאת, אולמרט ופרץ הביאו לכנסת קיצוץ של חצי מיליארד ש"ח בתקציב הביטחון.

אפי איתם: את קיצור השירות הסדיר שכחת?

יובל שטייניץ: כן, קיצור השירות הסדיר, עוד לפני הבחירות.

אפי איתם: וירטואליות ביטחונית, אמרנו כבר?

יובל שטייניץ: הממשלה הזאת הביאה לכנסת קיצוץ של חצי מיליארד ש"ח בתקציב צה"ל.

יובל שטייניץ: בוועדה לתקציב הביטחון הייתי חבר הכנסת היחיד שאמר:

יובל שטייניץ: אדוני השר פרץ – שר הביטחון שלכם – אתה יודע מה אתה מקצץ?

יובל שטייניץ: בדקת בימ"חים שיש ציוד?

יובל שטייניץ: בדקת שיש "מעיל רוח" לטנקים?

יעקב אדרי: ובשנים האחרונות לא קוצץ?

יעקב אדרי: אתה יודע, כיושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

יובל שטייניץ: עובדה שחודשיים אחר כך ביקשתם להוסיף 12 מיליארד ש"ח, אז מי צדק – אני או אתם?

יובל שטייניץ: אבל אני רוצה להתייחס לתוכניות המדיניות של הממשלה, שהן כבר לא סתם עלבון לאינטליגנציה אלא פארסה וצחוק בכל העולם.

יובל שטייניץ: יש תוכנית מדינית של ראש הממשלה אולמרט, הוא פרס אותה בנאום המפורסם בשדה-בוקר.

יובל שטייניץ: זאת תוכנית אחת.

יובל שטייניץ: אבל אם חשבתם שבממשלה יש תוכנית מדינית אחת מיותרת בשעה שאין פרטנר – לא.

יובל שטייניץ: אין פרטנר, אבל תוכניות מדיניות בממשלה הזאת הן כמו פטריות לאחר הגשם.

יובל שטייניץ: יש תוכנית מדינית של אולמרט, וגם יש תוכנית מדינית של עמיר פרץ – שישה חודשים כאלה ועוד שישה חודשים כאלה, ואחר כך מסיימים את כל הצרות בעוד שישה חודשים.

יובל שטייניץ: אמר אותו עמיר פרץ, ואני מצטט: התיאום ביני, שר הביטחון, לבין ראש הממשלה שואף לאפס.

יובל שטייניץ: יש ממשלה בעולם שבה שר הביטחון וראש הממשלה מודים שהתיאום ביניהם שואף לאפס?

יובל שטייניץ: ואתם עוד מעזים לא להתפטר, להמשיך לשבת שם אחרי אמירות כאלה?

יובל שטייניץ: אז יש תוכנית מדינית של ראש הממשלה ותוכנית מדינית אחרת של שר הביטחון.

יובל שטייניץ: מסכנה קונדוליסה רייס.

יובל שטייניץ: אבל זה לא מספיק.

יובל שטייניץ: שרת החוץ וממלאת-מקום ראש הממשלה מגישה תוכנית שלישית.

יובל שטייניץ: היא כבר מוכנה לדלג על מפת הדרכים – לא על החלקים הפלסטיניים, הם יקבלו את מה שצריך, אלא על החלקים שאנחנו אמורים לקבל, על המעט שאנחנו מוכנים לקבל.

יובל שטייניץ: אז יש תוכנית של ראש הממשלה, יש תוכנית של ממלאת-מקום ראש הממשלה ויש תוכנית של סגן ראש הממשלה עמיר פרץ.

יובל שטייניץ: זה לא מספיק, כמובן, יש תוכנית של חבר הכנסת המכובד מאוד, פרופסור ברזניץ.

יובל שטייניץ: אבל זו קואליציה, זו אותה ממשלה.

יובל שטייניץ: וכמובן, שכחתי את המשנה לראש הממשלה.

יובל שטייניץ: שמעון פרס בלי תוכנית מדינית?

יובל שטייניץ: איך יכול להיות שלראש הממשלה תהיה תוכנית, לממלאת-המקום תהיה תוכנית, לסגן ולשר הביטחון תהיה תוכנית, ולמשנה שמעון פרס – האיש שהמיט עלינו את אוסלו, האיש שמאז ההסכמים המדיניים שיצר נשפך פה הרבה יותר דם, גם יהודי וגם פלסטיני, אגב, מאשר ב-15 השנים שלפני כן – האיש הזה, המשנה, אין לו רק תוכנית מדינית אחת.

יובל שטייניץ: כל שבועיים או שלושה שבועות יש לו איזו תוכנית מדינית או תוכנית כלל-אזורית.

יובל שטייניץ: בדמיונו הרב הוא כורה תעלה בין ים-סוף לים-המלח, ויוצר שיתוף פעולה עם הפלסטינים והמצרים והעולם כולו.

יובל שטייניץ: תוכניות מדיניות אין-ספור בדמיון, בעולם הסרטים.

יובל שטייניץ: מניתי רק את ראש הממשלה ואת סגניו ואת ממלא-מקומו, יש הרבה.

לימור לבנת: לליברמן אין תוכנית מדינית?

יובל שטייניץ: כן, יש גם לליברמן.

יובל שטייניץ: נדמה לי שיש לעוד מישהו.

לימור לבנת: גם הוא סגן ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: הוא גם?

יובל שטייניץ: בקיצור, אתם עושים צחוק מהעבודה, אתם עושים צחוק מהמדינה.

יובל שטייניץ: רבותי, אני אומר את זה באחריות.

יובל שטייניץ: אזרחי ישראל, אין עוד מדינה בעולם שבה לראש הממשלה, לממלאת-מקומו שרת החוץ, לסגן שלו שר הביטחון, למשנה שלו שמעון פרס ולעוד סגן, ליברמן – לחמשת האנשים האלה, ראש הממשלה וסגניו וממלא-מקומו, לכל אחד מהם יש תוכנית מדינית משלו.

יובל שטייניץ: אתם עושים צחוק מהמדינה הזאת, לא רק מעצמכם.

יובל שטייניץ: אתם עושים צחוק מכולנו.

יובל שטייניץ: אתם מביישים את כולנו.

יובל שטייניץ: וכל זה כשאין פרטנר.

יובל שטייניץ: אבל אין לכם אומץ להגיד את זה לציבור.

יובל שטייניץ: אין לכם אומץ.

יובל שטייניץ: תלמדו מאריאל שרון, הוא הפנה אצבע מאשימה לערפאת ואמר: יש טרור של ה"פתח", הרשות הפלסטינית לא מונעת טרור, היא לא מונעת הסתה אנטי-ישראלית ואנטי-יהודית בתקשורת – אז ערפאת אשם.

יובל שטייניץ: אבל אתם כל כך חלשים ומבוהלים, ואיבדתם את הביטחון העצמי.

יובל שטייניץ: אפילו היום, אחרי הפיגוע הנורא באילת, שכנראה עשה אותו איש "פתח", לפחות ה"פתח" לקח אחריות, אתם לא מסוגלים להפנות אצבע מאשימה לאבו-מאזן.

יובל שטייניץ: אני כבר לא מדבר על לכתר אותו במוקטעה, להטיל עליו את האחריות.

יובל שטייניץ: אתם מסוגלים להפנות אליו יד עם מעטפה עם 100 מיליון דולר, לאותו ארגון שכנראה ביצע את הפיגוע.

יובל שטייניץ: לכן, אדוני השר, אני לא יודע אם יש לכם אמון הכנסת – באצבעות כן, כנראה; בראש ובלב, אין לי ספק שלא.

יובל שטייניץ: אבל אין לכם אמון הציבור.

יובל שטייניץ: אין לכם אפילו 30% מהציבור, אין 20% מהציבור, אין 15% מהציבור שסומכים על ראש הממשלה וסגניו וממלאי-מקומו.

יובל שטייניץ: אני קורא היום לכנסת להפסיק את הבדיחה הזאת, להפסיק את המחדל הזה, המדיני-הביטחוני, להפסיק לעשות צחוק מכולנו, להצביע אי-אמון בממשלה, על כל הסגנים וממלאי-המקום הרבים, ולתת תקווה לעם ישראל; תקווה לממשלה אחרת, עם דרך אחת, עם תוכנית אחת, עם אומץ לב, עם נחישות מול האויבים, עם נחישות במלחמה בטרור; ממשלה שלא תושיט לאבו-מאזן ולפלסטינים את הלחי השנייה - -

אמנון כהן: צריך לסיים, אדוני.

יובל שטייניץ: - - ממשלה שתדע להגן על תושבי חיפה כשיורים טילים בצפון ולעשות את מה שנדרש, אף-על-פי שדרום-לבנון אזור קשה – כן, אזור קשה מאוד.

אמנון כהן: אתה צריך לסיים, אדוני.

יובל שטייניץ: וממשלה שתדע סוף-סוף לעשות את מה שנדרש בעזה, אף-על-פי שגם עזה אזור קשה, ולא לספר לנו שבינתיים אפשר לסבול.

אפי איתם: פעם היתה שאלת 100 מיליון הדולר.

אפי איתם: חיזוק הטרור.

אפי איתם: זאת התשובה.

אפי איתם: זאת התשובה של הממשלה.

יובל שטייניץ: שאלת 100 מיליון הדולר לחיזוק ה"פתח", שהוא ארגון טרור לא פחות מה"חמאס".

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, עיניהם של אזרחי ישראל נשואות אלינו, ו-90% מהם, לפי הסקרים, מקווים ומתפללים שנצביע אי-אמון בממשלה ובעומד בראשה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אדוני השר.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה לעשות, צריך גם לרענן את זיכרונו של חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יעקב אדרי: אין מה לעשות.

יעקב אדרי: אתה מציע מבצע "חומת מגן 2".

יעקב אדרי: אי-אפשר לאבד זיכרון כל כך מהר.

יעקב אדרי: הממשלה הזאת היא הראשונה שיצאה למבצע לא פשוט בלבנון.

יעקב אדרי: יש בעיות, נושאים שנבדקים, יש ועדת חקירה.

יעקב אדרי: הכול טוב ויפה, אבל אפשר להגיד שהממשלה הזאת אינה נאבקת בטרור?

יעקב אדרי: בלבנון בתקופות הקודמות, ואני לא רוצה לבקר, כי זו לא חוכמה לבקר - - -

יובל שטייניץ: אני במקום הממשלה לא הייתי מתגאה בדוגמה הזאת.

יעקב אדרי: רק רגע.

יעקב אדרי: לא חשוב.

יעקב אדרי: מאבק בטרור.

יעקב אדרי: היה מאבק.

יעקב אדרי: היתה אמירה שלא נסכים שה"חיזבאללה" יפרוץ את הגבול הבין-לאומי, ייכנס וירצח חיילים, ולהגיד, לשלוח מטוס או שניים ולגמור את העסק - נעשה מבצע מאוד מורכב, מאוד לא פשוט, שבו הכינו את ה"חיזבאללה" מכה קשה מאוד.

יעקב אדרי: היו גם בעיות, היו תקלות, וזה נבדק.

יעקב אדרי: שוב, אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה, כי אלה בדיוק הדברים שנבדקים.

יעקב אדרי: אבל להגיד שלא עושים?

יעקב אדרי: ובמקביל, נעשו לא מעט פעולות בעזה, שבהן צה"ל חיסל כ-500 מחבלים במבצעים שהיו בדרום.

יעקב אדרי: בתוך כל מה שהתרחש בצפון, גם בדרום היו מבצעים בזה אחר זה.

יעקב אדרי: לא קל להגיד לעשות מבצע "חומת מגן" בעזה.

יעקב אדרי: מי שמכיר את הנושאים, כמו אנשי הצבא, אני שומע את זה מכל אלה שמבינים טוב טוב בעניין, זה לא פשוט להיכנס ולכבוש את כל עזה.

יעקב אדרי: זה לא פשוט בכלל.

יובל שטייניץ: זה לא פשוט.

יעקב אדרי: זה לא פשוט בכלל.

יעקב אדרי: אני מקווה שלא נגיע לזה, אני מקווה שנגיע למצב של שקט גם בלי לעשות את זה.

יעקב אדרי: יש תגובות, היו תגובות.

יעקב אדרי: צה"ל הכה מספיק וניסו את כל הדברים.

יעקב אדרי: בואו נאמר את האמת: ניסינו הרבה מאוד דברים.

יעקב אדרי: אני לא מאלה שאומרים להרפות.

יעקב אדרי: צריך להכות בטרור בכל דרך ולא לתת לו להרים ראש.

יעקב אדרי: אני לא יודע אם זה העיתוי הנכון.

יעקב אדרי: יש כרגע מאבק שאסור לנו להתערב בו.

יעקב אדרי: כל התערבות שלנו עכשיו היא מאוד מסוכנת.

יעקב אדרי: לא צריך להתערב.

יעקב אדרי: יש מאבק בין הפלסטינים.

יעקב אדרי: אסור לנו לעשות דבר, כי כל מה שלא נעשה עלול להתפרש לא נכון, ואנחנו באמת לא רוצים להתערב בעניין הזה.

יעקב אדרי: אשר לתקציבים, יובל, גם אתה וגם אני, אני אומר את זה במלוא הידידות, הצבענו שנה אחר שנה בעד קיצוץ בתקציב הביטחון.

יובל שטייניץ: תמיד התנגדתי והבעתי את עמדתי.

יעקב אדרי: הבעת, יופי.

יעקב אדרי: גם אני הבעתי את התנגדותי לתוכנית הכלכלית, והצבעתי בעד.

יובל שטייניץ: הצלחתי להוסיף לנגזרות שונות.

יעקב אדרי: הצלחת להפחית מהקיצוץ.

יעקב אדרי: כאשר אומרים קיצוץ ענק והגעת לקיצוץ יותר קטן, בסדר.

יעקב אדרי: אני לא מוריד מעצמי, גם אני הצבעתי כמוך, ואתה היית יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, ידעת דברים שאני לא ידעתי, ובכל זאת הצבעת.

יעקב אדרי: ושוב, אני אומר, היינו בתוך אותה חבילה מתוך אחריות, אני לא מאלה שמטילים את הכול על כיוון מסוים.

יעקב אדרי: לא נכון.

יעקב אדרי: כך היה אז, ראש הממשלה, שר האוצר, הממשלה הביאה את זה, ולאחר דיונים ממושכים הצבענו מה שהצבענו.

יעקב אדרי: אבל לבוא היום ולהגיד למה קיצצו ועכשיו מוסיפים?

יעקב אדרי: אתה יודע מה?

יעקב אדרי: עכשיו מוסיפים, אף פעם לא מאוחר, וטוב שהיום מוסיפים לנושא הביטחון.

יעקב אדרי: אשר למדיניות, אני חושב שיש מדיניות אחת והיא של ראש הממשלה, שהוא מבטא אותה פעם אחר פעם.

יעקב אדרי: אני חושב שיהיה תקין, אתה צודק, אם יישמע קול אחד, והקול צריך להיות של ראש הממשלה, או של שר החוץ או של שר הביטחון, מצד שני, כאשר הדברים הם מאוד ברורים ויש קו אחד - לצערי הרב, עדיין אין לנו, עדיין לא ראיתי ממשלה שמדברת כגוף אחד.

יעקב אדרי: שוב, אני למד מהקדנציה הקודמת, שגם אני הייתי שייך לה.

יעקב אדרי: ראיתי בנושא ההתנתקות איזה מאבק היה, כשזה אמר ככה וזה אמר ככה, וזה לא היה פשוט.

יעקב אדרי: אתה יודע מה, יובל?

יעקב אדרי: מותר לי להגיד, אנחנו תמכנו, אתה ואני, בהתנתקות.

יעקב אדרי: אז גם ניסינו עוד מהלך מול הטרור הפלסטיני, מול הפלסטינים, שלא הצליח.

יעקב אדרי: מה לעשות?

יעקב אדרי: ואפשר להגיד היום שהוא לא הצליח, ובכל זאת תמכנו כי אמרנו, ננסה, אולי בכל זאת נלך למהלך הזה.

יעקב אדרי: זה לא פשוט.

יעקב אדרי: כולנו מתלבטים ומתחבטים בעניין הזה, אבל יש מדיניות אחת והיא של ראש הממשלה, ולפחות בנושאים האלה יש לנו תמיכה גדולה מאוד מצד הרבה מאוד מדינות בגלל ההתייחסות ומפני שמובילים קו מסוים של איפוק.

יעקב אדרי: לפעמים באיפוק יש גם מסר מסוים.

יעקב אדרי: לשים את אבו-מאזן, לסגור אותו במוקטעה, אני לא יודע מה נשיג בעניין הזה.

יעקב אדרי: זה ודאי לא העיתוי המתאים.

יעקב אדרי: בחודש, בחודשיים האחרונים זה העיתוי הכי גרוע שממשלת ישראל תתערב לטובת זה או לטובת זה.

יעקב אדרי: סייענו בתקציב, כפי שאמרתי כבר בהתחלה, בנושא הומניטרי, וכאשר הדברים מפוקחים בצורה מסודרת, אני מאוד מקווה שהנושא הזה יצליח.

יעקב אדרי: זה לא פשוט.

יעקב אדרי: עדיין, לצערי הרב, הטרור הפלסטיני והבעיות עם הפלסטינים ילוו אותנו עוד הרבה שנים, עד שנמצא את הדרך שבה נוכל לשבת עם העם הפלסטיני, עם ההנהגה הפלסטינית, ולראות איך מגיעים בסופו של יום לשלום אמת.

יעקב אדרי: לפיכך, אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון.

יעקב אדרי: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעה השלישית, הצעת סיעות בל"ד - רע"ם-תע"ל - חד"ש להביע אי-אמון בממשלה בנושא: מצבה הקשה של האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לנמק את ההצעה במסגרת עשר דקות.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יש אולי מאה סיבות להביע אי-אמון בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: מספיק שהממשלה הזאת מסרבת אפילו לנהל משא-ומתן עם סוריה לאחר שסוריה הציעה עשרות פעמים לנהל משא-ומתן.

יעקב אדרי: עניתי לך על זה בשבוע שעבר.

ג'מאל זחאלקה: מספיק שהממשלה הזאת היא הממשלה הראשונה, נדמה לי, תקן אותי אם אני טועה, שאין לה תוכנית מדינית, שאין לה פרויקט מדיני, זולת ניהול הסכסוך, פעולה פה ופעולה שם.

ג'מאל זחאלקה: לא שממשלות העבר היו להן תוכניות טובות, יכול להיות שהיו להן תוכניות גרועות, אבל היו להן תוכניות.

ג'מאל זחאלקה: לכם אין שום תוכנית.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה הזאת קמה, והמפלגות שמרכיבות אותה ניצחו, זכו במנדטים, על סמך ההבטחה שתהיה לה מדיניות חברתית כלכלית שונה משל קודמתה.

ג'מאל זחאלקה: זה היה המסר העיקרי של עמיר פרץ ומפלגת העבודה, זה היה הדגל של הגמלאים, זה היה הדבר המרכזי אצל ש"ס, וקדימה אמרה: אנחנו נגד המדיניות של נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: צריך חמלה, צריך לתקן עוולות.

ג'מאל זחאלקה: קיבלתם ממשלה, יש לכם תקציבים, ואתם אפילו לא יכולים לטעון שאין כסף.

ג'מאל זחאלקה: אתם מדווחים לנו כל הזמן שיש צמיחה.

ג'מאל זחאלקה: מה קורה בשטח?

ג'מאל זחאלקה: שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: פשוט מאוד – אתם ממשיכים את מדיניותו של נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: נכון שכל ממשלה טוענת: אנחנו אחראים למעשים שלנו, וצריך לשפוט אותנו על-פי מה שאנחנו עושים ומה שאנחנו מתכננים לעשות – בצדק או שלא בצדק.

ג'מאל זחאלקה: לדעתי, לא בצדק.

ג'מאל זחאלקה: תמיד כשמדובר באוכלוסייה הערבית ממשלות אמרו: זאת לא בעיה שאנחנו יצרנו, את זה יצרו ממשלות קודמות.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה באה וממשלה הולכת, ומצב האפליה נשאר כמות שהוא.

ג'מאל זחאלקה: הפערים אף מתרחבים.

ג'מאל זחאלקה: אבל, השר אדרי, אפילו לפי השיטה הזאת, אני רוצה לשפוט את הממשלה בזמנה הקצר – כמה זמן אתם בשלטון?

ג'מאל זחאלקה: פחות משנה.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול לשפוט אתכם על-פי מה שעשיתם או מה שאתם מתכננים לעשות, כפי שזה בא לידי ביטוי בתוכניות הממשלה ובתקציב.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך, שאין תוכנית למלחמה אמיתית, אין תוכניות לטיפול במצבן הקשה של אוכלוסיות מסוימות בארץ, ובעיקר בציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: מצב האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות הוא דוגמה מובהקת לכך.

ג'מאל זחאלקה: מצבה הוא השבר של האוטופיה של העיר – מקום התהוותו של המושג אזרחות.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי ערים מעורבות?

ג'מאל זחאלקה: איך אומרים – זה מצביע על הבעיה, אבל זה לדבר, לחפות, בלשון נקייה על המציאות: בערים אלה מתקיימים שני עולמות.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן.

ראובן ריבלין: - - -

ג'מאל זחאלקה: יש שני עולמות.

ג'מאל זחאלקה: יש הפרדה ברורה בין המרחב היהודי ובין המרחב הערבי.

ג'מאל זחאלקה: התכנון נעשה על-פי היגיון אתני ולא על-פי היגיון מרחבי, ולפעמים אפילו נגד מדיניות התכנון הארצית.

ג'מאל זחאלקה: לוד היא דוגמה: יש שטחים פתוחים בשכונות הערביות, ולא מתכננים בהם.

ג'מאל זחאלקה: מתכננים בחוץ – במקומות אחרים, אף שהמדיניות הרשמית היא לתכנן קודם כול בתוך העיר ואחר כך להתרחב.

ג'מאל זחאלקה: מתרחבים כדי שלא לפתח את השכונות הערביות.

ג'מאל זחאלקה: בכל מה שנעשה במדיניות הממשלה ושלוחותיה כלפי הציבור הערבי, עקרון-העל הוא העיקרון הדמוגרפי.

ג'מאל זחאלקה: עקרון-העל הוא שלא להפוך את השכונות הערביות בערים המעורבות למקום משיכה בעבור הציבור הערבי, כדי שלא יבואו לכאן.

ג'מאל זחאלקה: רוצים לדחוק את האוכלוסייה החוצה, ולכן התנאים רעים.

ג'מאל זחאלקה: אם היום יהיה בלוד מצב של התפתחות השכונות הערביות כדי שכונות מפותחות, עם מבני ציבור ומוסדות, אני אומר לך שאזרחים ערבים יבואו לגור בהן, כפי שקורה חלקית, טיפין-טיפין ולאט לאט בחיפה, אבל בממדים קטנים מאוד.

ג'מאל זחאלקה: זה תפקידה של עיר.

ג'מאל זחאלקה: לא רוצים שזה יקרה; רוצים שאנשים יצאו, לכן עושים להם את המוות.

ג'מאל זחאלקה: דוגמה מובהקת לכך היא היחס למה שקרוי בנייה בלתי חוקית, בעיקר בעיר לוד.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מקבל את המושג הזה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כול, זאת בעיה לא פורמלית - - -

יעקב אדרי: זה מאוד מעניין: "לא פורמלית".

יעקב אדרי: מאוד מעניין.

ג'מאל זחאלקה: זו תגובתו של היחיד.

ג'מאל זחאלקה: תקשיב לי טוב.

ג'מאל זחאלקה: אתם לא המצאתם את הגלגל.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול לתאר לך מצבים בעולם - - -

יעקב אדרי: - - - לא פורמלית.

ג'מאל זחאלקה: זאת בנייה לא פורמלית.

ג'מאל זחאלקה: זו תגובתו של היחיד כדי לממש את זכותו לקורת-גג.

ג'מאל זחאלקה: זה סוג של מחאה, שהיא בלתי נמנעת.

ג'מאל זחאלקה: לא נתת לבן-אדם את האפשרות לקבל בית מסודר על-פי התכנון, לכן הוא הלך ובחר משהו אחר.

ג'מאל זחאלקה: פשוט השארת אותו בלא קורת-גג.

ג'מאל זחאלקה: הזכות לקורת-גג היא לא פחותה מחשיבות הביורוקרטיה של התכנון, בפרט כשהתכנון הוא לא לטובת האוכלוסייה.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: בערים המעורבות האוכלוסייה הערבית סובלת מרמה גבוהה מאוד של אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: למשל בעכו – 30%.

ג'מאל זחאלקה: האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות סובלת ממצוקת דיור קשה מאוד, ואתה מכיר את זה.

ג'מאל זחאלקה: תבקר ברמלה ותראה מה המצב.

ג'מאל זחאלקה: אצל אלה שיש להם בתים, חלק גדול מהם במצב רעוע וקשה.

ג'מאל זחאלקה: תבדוק את המצב בעכו.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע לך לבדוק את המצב בעכו.

ג'מאל זחאלקה: אפילו חוק הדיור הציבורי לא חל על התושבים הערבים בעכו.

ג'מאל זחאלקה: הם לא יכולים לקבל משכנתה ולא יכולים לקנות את הדירות שלהם.

רן כהן: לא נכון.

רן כהן: חוק הדיור הציבורי חל גם על הערבים בעכו.

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך בדיוק מה הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: תקשיב לי.

יעקב כהן: אני שמח.

יעקב כהן: הוא היוזם של החוק, תשאל אותו.

ג'מאל זחאלקה: יש שני סוגי דירות.

ג'מאל זחאלקה: יש דירות שהן של רשות הפיתוח.

רן כהן: זה ר"פ – רשות הפיתוח.

ג'מאל זחאלקה: בטח, נו.

ג'מאל זחאלקה: נו.

יעקב אדרי: זה לא סלקטיבי.

ג'מאל זחאלקה: לא לא, זה המצב.

רן כהן: דיור ציבורי שמושכר לאוכלוסיות החלשות, החוק חל על ערבים ויהודים - אותו הדבר.

יעקב אדרי: נכון.

ג'מאל זחאלקה: יש שני סוגי דיור ציבורי, גם של "עמידר".

ג'מאל זחאלקה: כאשר הבעלות היא של רשות הפיתוח, וזה רוב הבתים בעכו, אתה לא יכול לקנות את הדירה.

רן כהן: רשות הפיתוח – אי-אפשר.

קריאה: - - - משכנתה.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לקבל גם משכנתה, בגלל דמי מפתח.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לקנות את הדירה ואתה לא יכול לקבל משכנתה.

עבאס זכור: אתה לא יכול לקנות ולא יכול למכור.

ג'מאל זחאלקה: אז משאירים את האנשים באוויר.

רן כהן: את זה גם יהודים לא יכולים לעשות.

יעקב אדרי: - - - מה שחשוב הוא לא אומר.

יעקב אדרי: הוא אומר רק מה שנוח לו.

ג'מאל זחאלקה: לא, חכה שנייה.

יעקב אדרי: תקשיב לחבר הכנסת רן כהן, שהיה מיוזמי החוק.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע את החוק, ואני אומר לך שיש בעיה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע מה המצב של אוכלוסיות יהודיות בערים אחרות, אבל אני יודע מה המצב בעכו.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שתושבי עכו – העיר העתיקה, לא יכולים לקנות את הדירות שלהם.

ג'מאל זחאלקה: בעכו יש שני בתי-ספר יסודיים, ובכל אחד מהם 850 ילדים.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, בתי-הספר נמצאים במקום אחד, יש כניסה אחת לשני בתי-הספר, וכמעט 3,000 תלמידים לומדים באותו מקום.

אמנון כהן: אדוני, אתה צריך לסיים.

אמנון כהן: תוביל את השאלה ותסיים.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, זאת אחת האוכלוסיות שמצבן הוא הקשה ביותר בארץ מבחינת התעסוקה, מבחינת העוני, מבחינת החינוך ומבחינת הפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שהשר יעלה לכאן ויגיד – לא אתה; לך אין נתונים.

ג'מאל זחאלקה: בעכו היו 23 מקרי רצח שאף אחד מהם לא פוענח; ביפו היו 40 מקרי רצח שאף אחד מהם לא פוענח.

ג'מאל זחאלקה: מפענחים רק אם יהודי נרצח.

אמנון כהן: לכן, אדוני, מה אתה מציע?

יעקב אדרי: - - -

ג'מאל זחאלקה: אני מציע, אדוני היושב-ראש, להביע אי-אמון בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה הזאת, לא רק שלא עשתה כלום; היא לא הראתה לנו שהיא מתכוונת לעשות משהו לשינוי המצב.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני מזמין את השר יעקב אדרי להשיב על הצעת האי-אמון.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה לעשות, חבר הכנסת זחאלקה, אתה אומר את הדברים בצורה סלקטיבית, איך שאתה רוצה.

יעקב אדרי: מה שנוח לך אתה אומר, מה שלא נוח לך אתה לא אומר.

יעקב אדרי: אני חושב שזו לא גישה רצינית.

יעקב אדרי: אני מצפה, ואני רוצה להגיד לך – יש בעיות קשות.

יעקב אדרי: באופן כללי, יש בעיות - -

ג'מאל זחאלקה: מה אתם מתכוונים לעשות?

יעקב אדרי: - - חבר הכנסת זחאלקה, אבל אני, להבדיל ממך, לא אצייר אותן בצורה שציירת אותן, בצורה שאמרת אותן – שפה מוכרים לערבים, או להיפך, ליהודים - - - חבר הכנסת רן כהן, אני נתלה בו מהסיבה הפשוטה – כי אין כמוהו שמכיר את החוק - - -

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: מה שאמרת אינו נכון.

יעקב אדרי: דקה, דקה.

ג'מאל זחאלקה: מה שאמרת אינו נכון.

יעקב אדרי: לא.

יעקב אדרי: הוא הוסיף לך שגם יהודים לא יכולים לקנות - -

אמנון כהן: תמתין, הוא ישיב.

יעקב אדרי: - - רק אתה אומר את מה שאתה אומר, ואתה גם אומר דבר חמור ומביש.

ג'מאל זחאלקה: זאת עובדה.

ג'מאל זחאלקה: אתם רוצים שהערבים יצאו מעכו, אתם רוצים - - -

יעקב אדרי: חבר הכנסת זחאלקה, אתה אומר: המשטרה מפענחת - - -

ג'מאל זחאלקה: אל תגלגל עיניים.

ג'מאל זחאלקה: בכוונה לא רציתם שאנשים יקנו את הבתים שלהם.

אמנון כהן: תודה, חבר הכנסת זחאלקה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת זחאלקה, באמת, אל תטיף לי מוסר.

יעקב אדרי: אתה גם אומר דבר חמור: המשטרה מפענחת רק במקרה שהנרצח הוא יהודי.

יעקב אדרי: זו פשוט בושה להגיד את זה - - -

ג'מאל זחאלקה: הסטטיסטיקה מדברת.

ג'מאל זחאלקה: מה בושה?

ג'מאל זחאלקה: - - - הבושה היא לא שלי - - -

יעקב אדרי: אתה באמת חושב שאם תצעק - - -

אמנון כהן: אדוני השר, סליחה.

אמנון כהן: חבר הכנסת זחאלקה, דיברת עשר דקות, אף אחד לא הפריע.

אמנון כהן: תן לו להשיב.

אמנון כהן: אם יהיו לך שאלות בסוף – נראה אחר כך.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא יודע את הנתונים.

ג'מאל זחאלקה: זו בעיה שלו.

אמנון כהן: אני מבקש ממך, תן לו להשיב.

אמנון כהן: הוא עוד לא השיב.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני השר.

יעקב אדרי: אני מוכן שתבוא עם נתונים – אם יש לך – ותבוא להתווכח אתי ולהסביר לי ולשכנע אותי, או שאני אשכנע אותך.

יעקב אדרי: זו רמת ויכוח.

יעקב אדרי: אבל להגיד שהמשטרה לא מתייחסת למקרי רצח של ערבים - אני יכול להגיד לך שהרבה מקרי רצח של יהודים לא מפוענחים, מה לעשות.

יעקב אדרי: זה לא מנחם, אבל גם זה קיים.

יעקב אדרי: רבותי, אני רוצה לומר בנושא הערים המעורבות – המצב באמת אינו פשוט.

יעקב אדרי: הוא אינו פשוט לערבים, והוא אינו פשוט גם ליהודים.

יעקב אדרי: צריך לפתור את הבעיה של אלה וגם של אלה.

יעקב אדרי: אני שמח שהשר שטרית התערב בעניין הזה ויש לו תוכנית – גם לבדואים.

יעקב אדרי: הוא ירד לדרום כי הוא מכיר, הוא היה ראש עיר והוא יודע מה זה, הוא היה גם בלוד.

יעקב אדרי: ויש פתרונות, חלק מהדברים כבר מבוצעים.

יעקב אדרי: לצערי הרב, לפעמים יש גם בעיות של הנהגה; גם את זה צריך להגיד.

יעקב אדרי: דווקא ברמלה יש פחות בעיות; גם בעכו יש ראש עיר שעושה מאמצים גדולים מאוד, ושם יש פערים אבל יכול להיות שלפחות האוכלוסייה מרגישה בשינויים ובשיפורים.

יעקב אדרי: לצערי הרב, אני לא יכול להגיד את זה על לוד, כי הבאת כדוגמה גם את לוד, ויש בעיות קשות מאוד בעירייה; אני לא רוצה להיכנס פה לפרטים שכולם יודעים.

יעקב אדרי: כי אילו היתה שם עירייה רצינית, ממילא מה שהיית אומר פה היה פחות ממה שאמרת עכשיו, וגם אני הייתי יכול להגיד שהפערים הולכים ומצטמצמים, אף שקיימים פערים, ובזה אני מסכים אתך.

יעקב אדרי: רק אתמול החליטו בוועדת השרים למגזר הלא-יהודי על הקמת הרשות לפיתוח כלכלי במסגרת משרד ראש הממשלה, שהתפקיד שלה יהיה לעשות כל מאמץ למיצוי הפוטנציאל הכלכלי בקרב האוכלוסייה הערבית.

יעקב אדרי: גם הנתונים שהתפרסמו בשבוע שעבר בנושא העוני הראו שהעלייה בממדי העוני נבלמה ושיעור העניים בקרב הקשישים ירד.

יעקב אדרי: זה מתייחס לאוכלוסייה הערבית וגם ליהודית.

יעקב אדרי: גם התוכנית של שר האוצר – שהוא הציג אותה היום – אני חושב שהיא תביא הקלה לכולם, אבל כמובן במגזר הערבי, ואני בהחלט מסכים בעניין הזה, צריך לתת יותר ולעשות מאמצים.

יעקב אדרי: אני יודע שבתוכנית הצפונית המגזר הערבי מקבל טיפול טוב.

יעקב אדרי: שמעתי את חבר הכנסת טיבי – שגם הוא מתקשה לפעמים להגיד דברים טובים – על התוכנית של שר התחבורה, ששיפרה הרבה מאוד.

יעקב אדרי: שמעתי את זה בשבוע שעבר מחבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: כן, אמרתי את זה.

יעקב אדרי: נכון, ואני שמח, וצריך לעשות עוד.

אחמד טיבי: פעם בעשר שנים אני אומר דבר - - -

קריאות: - - -

יעקב אדרי: אני מקווה שלא הוקיעו אותך במקום מגוריך ובעיתונות הערבית; אני מאוד מקווה שבעניין הזה אתה לא סובל.

יעקב אדרי: אני רוצה לסיים ולומר - - -

רן כהן: אל תשבח אותו יותר מדי - - -

יעקב אדרי: בדיוק, אני לא רוצה לעשות את זה, הוא יחטוף אחרי כן גם מהשכנים שלו.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה, אני מאלה שאומרים בפה מלא: יש בעיות, היתה הזנחה – וצריך לומר את זה בקול רם, וצריך לעשות כל מאמץ כדי לתקן ולשפר ולצמצם את הפערים, ואני חושב שאנחנו בכיוון הנכון, אף שעדיין יש בעיות, אבל לא בדרך הזאת של חבר הכנסת זחאלקה, לבוא ולהגיד שהכול שחור ולהטיח האשמות כל כך כבדות.

יעקב אדרי: אתה באמת בחור עם השכלה רחבה, אתה צריך לבוא ולהגיד: אלה הנתונים, ככה זה, אבל לבוא ולזרוק דברים ולרדת אחרי כן מהדוכן – אני חושב שזה דבר לא נכון.

יעקב אדרי: צריך להיזהר בדברים.

יעקב אדרי: יש שיפורים, יש גם בעיות, אבל אני מאוד מקווה שהכיוון שלנו נכון.

יעקב אדרי: לפיכך, אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון של חבר הכנסת זחאלקה.

יעקב אדרי: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

אמנון כהן: הדיון הוא משולב.

אמנון כהן: ועדת הכנסת קבעה מסגרת זמן של שלוש דקות לסיעה.

אמנון כהן: אני מזמין את ראשונת הדוברים מסיעת הליכוד, חברת הכנסת לימור לבנת.

אמנון כהן: כמו שאמרתי, שלוש דקות; בבקשה.

קריאה: מי אחריה?

אמנון כהן: אחריה - חבר הכנסת אבישי ברוורמן, מהעבודה-מימד.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כמה שעות נהרגו שלושה אזרחים ישראלים בפיגוע בעיר אילת, השם ייקום - - -

רן כהן: נרצחו.

לימור לבנת: נרצחו – אני מודה על התיקון – נרצחו, השם ייקום דמם.

לימור לבנת: לפני זמן קצר מאוד אמר ראש הממשלה אהוד אולמרט, שבתקופה האחרונה זכינו לשקט יחסי, אבל מדומה – כך הוא הגדיר את הדברים.

לימור לבנת: ידידי חברי הכנסת, ההגדרה הזאת היא של ראש הממשלה, שעומד בראש ממשלה חסרת מדיניות אבל מרובת תוכניות מדיניות, שבה יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה, ויד שמאל לא יודעת מה יד ימין רוצה; שאין לה דרך ואין לה כיוון, והיא מובילה אותנו אל עברי פי-פחת, ומרוב אי-מדיניות אנחנו רק מידרדרים מטה מטה ואיננו רואים, ואזרחי ישראל אינם רואים שום אור בקצה המנהרה.

לימור לבנת: חברי חברי הכנסת, חודשים אחדים לאחר מלחמת לבנון השנייה, כאשר הפצעים עדיין לא יבשו וכאשר ההריסות בצפון עדיין לא שוקמו, כאשר חלק מהפצועים עדיין שוכבים בבתי-החולים, המשפחות עדיין מבכות את מתיהן, וועדת-וינוגרד עדיין לא הגישה אפילו את דוח הביניים, ורק עכשיו היא שומעת את אחרוני העדים – אנחנו רואים שבצפון, ה"חיזבאללה" מחדש במרץ רב את הארגון מחדש שלו, מחמש, תוך הפרה מוחלטת של החלטה 1701 של האו"ם, את אנשיו, ואנחנו יודעים שהוא מתכונן לסיבוב אחד נוסף בצפון, הסיבוב הבא הקרוב.

לימור לבנת: אנחנו יודעים שבדרום ה"חמאס" מארגן את כוחותיו, בדיוק כמו שה"חיזבאללה" עשה בצפון כדי להתקיף אותנו שוב בדרום, תוך הפרה מפורשת של הסכם פילדלפי מלפני שנה; אנחנו יודעים שההסכם להפסקת האש בדרום הופר ממש רגעים אחרי שהוא הושג, ולמעלה מ-100 "קסאמים" נורו ממש מאז נחתם ההסכם הזה רק לפני שבועות מספר; ואנחנו רואים איך שרת החוץ – יש לה תוכנית מדינית משלה, שבאה לדלג על השלב הראשון במפת הדרכים, שדורש את פירוק כל תשתיות הטרור לפני כל דבר נוסף; שר הביטחון עמיר פרץ בא עם תוכנית, איזו המצאה חדשה משלו; השר איווט ליברמן, סגן ראש הממשלה, גם לו יש תוכנית משלו; לשמעון פרס תוכנית משלו; לכל אחד תוכנית משלו - - -

אמנון כהן: נא לסיים, גברתי.

לימור לבנת: אני מסיימת.

לימור לבנת: וכפי שאמרתי, לאולמרט גם כן יש איזו תוכנית משלו.

לימור לבנת: לכל אחד תוכנית משלו, ומרוב תוכניות אין תוכנית, אין מדיניות, יש רק ממשלה חסרת כיוון, ממשלה שמפקירה את ביטחון האזרחים, ממשלה שמורידה את כולנו אל עברי פי-פחת, ממשלה כושלת, ממשלה מכשילה, שלנו אין בה אמון.

לימור לבנת: לכן, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הליכוד מציע היום להצביע אי-אמון בממשלה, שלציבור, על-פי כל מה שכולנו רואים, כבר מזמן אבד האמון בה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, ואחריו - חבר הכנסת יצחק וקנין מסיעת ש"ס.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני עומד על דוכן הכנסת בלב חצוי.

אבישי ברוורמן: אני שולח תנחומים למשפחות באילת, ואני מסתכל כאזרח, לא כחבר הכנסת, על דרכה של מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: אין לי ספק שמדינת ישראל יכולה, וגם יבוא היום שהיא תלך בדרך אחרת.

אבישי ברוורמן: לגבי הצעת האי-אמון, אני רוצה להתייחס לשלוש הנקודות שהעלו חברי הסיעות המכובדים.

אבישי ברוורמן: עם כל הצורך להיאבק בצורה נחושה בארגוני הטרור, אני מאמין באמונה שלמה, לאחר שלושה ימים של פגישות בדבוס עם מנהיגים ערבים, עם אנשי עסקים ערבים, אירופים ואמריקנים, שהקרב הגדול שאנחנו עומדים בפניו, המאבק הגדול הוא יצירת קואליציה ערבית מתונה, אמריקנית, אירופית, ישראלית - מול אירן ומול הכוחות המסוכנים, כוחות הטרור.

אבישי ברוורמן: לכן אני מאמין שאותם 100 מיליון דולר, שהועברו כדי לחזק את נשיא הרשות הפלסטינית, אבו-מאזן, הם ליעד נכון.

אבישי ברוורמן: יש צורך שגם אנחנו, כמו האמריקנים שפועלים במקביל, נחזק כמה שיותר את המנהיגות המתונה ברשות הפלסטינית, ונתחבר עם סעודיה, ארצות המפרץ וארצות אחרות, למאמץ שאני מאמין בו - התוכנית הסעודית, כבסיס למשא-ומתן.

אבישי ברוורמן: אני גם מסכים עם חברת הכנסת לבנת, שאמרה שהיא באה ממקום - אני רואה גם ראשי עיר שיושבים למעלה – שבו כשיש ממשלה יש תוכנית אחת, ולאופוזיציה יש תוכנית אחרת.

אבישי ברוורמן: אכן, לצערי, הממשל בישראל הידרדר אנושות.

אבישי ברוורמן: עם פוטנציאל כזה, שבמטר רבוע אחד יש יותר צעירים ומבוגרים מוכשרים והגונים מאשר ברוב ארצות העולם - כשאני פוגש את חברי בעולם, לעתים אני בוש.

אבישי ברוורמן: צריכים להיות פה, כמו שהועבר בהחלטה, 18 שרים - רק חלק מהם יהיו שרים מקצועיים - שיהיו מתאימים לתפקידים שלהם והממשלה תציג תוכנית אחת.

אבישי ברוורמן: ככה עובדים באוניברסיטה, ככה עובדים בארגונים שאתה היית בהם, השר גדעון עזרא, ככה עובדים בעיריות, ככה עובדים בקורפורציות.

אבישי ברוורמן: התקווה שלי היא שהממשלה הבאה שתקום תבצע זאת, אבל זה עדיין לא הזמן לשנות, ולכן זו לא סיבה כרגע להפיל את הממשלה.

אבישי ברוורמן: אני מצפה שיבוא היום שבו אעמוד על הדוכן הזה כאשר יש ממשלה בישראל שעובדת לטווח ארוך, ממשלה שיודעת מה שהיא עושה והיא מגדירה - - -

ראובן ריבלין: הממשלה תישאר, אבל אפשר לעבוד עם שש תוכניות?

אמנון כהן: אתה צריך לסיים, אדוני, משפט אחרון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לומר שאכן אין לעבוד ככה, אבל זו לא סיבה להפיל את הממשלה, כי על זה אין מפילים ממשלה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: הדברים ברורים.

אבישי ברוורמן: נקודה אחרונה, לגבי אחי הערבים.

אבישי ברוורמן: בתור אדם שעבר רבות, גם בארצות ערב לפני שנות ה-90, ונמצא כל השנים במגעים עם הציבור הערבי, אני כואב את כאבה של האוכלוסייה הערבית בישראל, גם בערים המעורבות וגם בערים שאינן מעורבות.

אבישי ברוורמן: התקווה שלי היא שהצעדים שהתחילו היום עם העברת הכספים יעברו לביצועים יותר רציניים.

אבישי ברוורמן: לצערי, זה מעט מדי, זה לא מספיק, אבל זאת לא סיבה להפיל את הממשלה.

אבישי ברוורמן: זאת תחילתה של דרך, כמו גם בחירתו של שר ערבי, עם כל הדרך שאולי לא היתה נכונה לגבי כל השרים, יהודים וערבים.

אבישי ברוורמן: גם כאן יש בשורה בכל הנוגע ליכולת שלנו לחיות יחד ולהיאבק בקיצונים שמסכנים את כל קיומנו יחדיו.

אמנון כהן: סיום טוב.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחק וקנין, ואחריו - חבר הכנסת דוד רותם מסיעת ישראל ביתנו.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדי שבוע עולות הצעות אי-אמון, וזו הזדמנות להגיד דברים שאולי ניקח אותם בתשומת לב רבה יותר.

יצחק וקנין: אזכיר לכם משהו.

יצחק וקנין: לפני שמונה חודשים נאמתי מעל הדוכן הזה, אקריא לכם חלק קטן מהנאום.

יצחק וקנין: זה היה לפני המלחמה בלבנון.

יצחק וקנין: לא אקרא את כל מה שאמרתי.

יצחק וקנין: "כתושב הצפון, שחי ממש על קו הגבול, אני חושב שמדי פעם אנחנו חשים את הפרת האיזון 'השקט' הזה, כביכול" - אלה היו דברים שאמרתי באיזו הצעת אי-אמון - "השקט הסמוי בגבול הצפון.

יצחק וקנין: מדי פעם חוטפים את ירי ה'חיזבאללה' או ירי של ארגונים אחרים.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לכם באחריות, שאזור הצפון, הגבול, הוא חבית חומר נפץ שאוי ואבוי אם היא תתפוצץ.

יצחק וקנין: מי שיודע מהי כמות משגרי ה'קטיושות' שיש לאורך הגבול - רבותי, אי-אפשר לספור אותם בכלל.

יצחק וקנין: משגרי הטילים שיש שם הם לא אותם 'קסאמים', שאנחנו יודעים בדיוק מה האפקטים שלהם.

יצחק וקנין: האפקטים של המרגמות הנמצאות בידי ה'חיזבאללה' הרבה יותר גדולים, והסיכון שיש באזור הצפון הרבה יותר גדול.

יצחק וקנין: עדיין לא הגענו למנוחה ולנחלה באזור הזה".

יצחק וקנין: זה היה שלושה חודשים לפני המלחמה.

יצחק וקנין: חודש לפני המלחמה עליתי לנאום ואמרתי שוב שהטילים יגיעו לכרמיאל ולטבריה ולחיפה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם עכשיו, תשמעו טוב מה שאני אומר: יש איזו אדישות.

יצחק וקנין: יש מצב שאנחנו מתרגלים, מוכנים להבליג על מציאות שכולנו רואים אותה.

יצחק וקנין: רבותי, אני לא משרת על הקו.

יצחק וקנין: יש חיילים שמשרתים, קצינים שיודעים, המודיעין שלנו יודע.

יצחק וקנין: אתם יודעים מה קורה היום בדרום-לבנון?

יצחק וקנין: מישהו מכם יודע?

יצחק וקנין: אתם יודעים שחצי מצבא דרום-לבנון זה "חיזבאללה"?

יצחק וקנין: רבותי, תרשמו את הדברים שאני אומר פה, שלא יגיד מישהו שלא אמרנו אותם.

יצחק וקנין: רבותי, ה"חיזבאללה" חוזר היום "על אזרחי" לכל אותם בונקרים שלו, מתבצר בחזרה, מכין את עצמו למתקפה הבאה.

יצחק וקנין: אני אומר שתמיד כשהקדוש-ברוך-הוא מביא מכה על עם ישראל הוא מקדים את התרופה למכה.

יצחק וקנין: מה התרופה?

יצחק וקנין: אם לא ניקח את עצמנו בידיים היום ונעשה סדר בדרום-לבנון, כמו שאנחנו צריכים לעשות בעוד כמה מקומות, נימצא במצב שהטילים יגיעו לתל-אביב ולירושלים.

אמנון כהן: חס וחלילה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה.

יצחק וקנין: רבותי, אני חייב להגיד את הדברים.

יצחק וקנין: תרשמו מה שאני אומר פה היום.

יצחק וקנין: אלה לא הזיות, כי גם אז, כשאמרתי את הדברים, ירדתי מהדוכן ואמר לי חבר הכנסת רן כהן: תגיד לי, אתה חי פה?

יצחק וקנין: אקח את הנאום שלי מהחודשים שלפני המלחמה, אמרתי דברים קשים מאוד על מה שהולך להיות, ואני אומר לכם גם היום: המציאות בדרום-לבנון קשה.

יצחק וקנין: כל הכוח הרב-לאומי הוא עבודה בעיניים, סליחה על המלה.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו צריכים לעשות סדר גם בעזה, כי הטילים שם יתחילו להגיע לאשדוד.

יצחק וקנין: המצב הזה, שאנחנו מתרגלים כביכול למצב של פגיעה, פעם אחת באשקלון ופעם אחת בשדרות, ואם יש הרוג אנחנו מגיבים כך ואם אין הרוגים אנחנו לא מגיבים - אסור לנו להתרגל למצבים מסוכנים למדינת ישראל, חד וחלק.

יצחק וקנין: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת דוד רותם, ואחריו – חבר הכנסת אליהו גבאי מסיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זהו נאומי הראשון, ואני מבקש בתחילת הדברים לשלוח תנחומים למשפחות הנרצחים באילת.

דוד רותם: אני חושב שזה יום קשה ואנחנו חייבים להתאחד ולנחם את מי שנפגעו.

דוד רותם: הדבר השני שאני מבקש לציין – אני עומד כאן במקום חבר יקר, חבר הכנסת יורי שטרן, זכרו לברכה.

דוד רותם: החלל שהוא השאיר אחריו הוא עצום, ואני מרגיש שנכנסתי לנעליים ענקיות.

דוד רותם: אני לא יודע איך אצליח למלא את החלל.

דוד רותם: אני רק מקווה שלא אבייש את זכרו של יורי בהתנהגות שלי ובהתנהלות שלי.

דוד רותם: כשאני חושב על יורי שטרן אני חושב מה הוא היה אומר אילו היה עומד כאן היום, ביום כזה קשה, על שלוש הצעות אי-אמון כאלה.

דוד רותם: אני חושב שהוא היה אומר: רבותי היקרים, יש זמנים שבהם צריך להתעלות מעל הפלגנות.

דוד רותם: גם כאשר רוצים לבוא בטענות על התנהגות הממשלה כלפי התושבים הערבים בערים המעורבות, צריך לבוא עם עובדות ולא עם האשמות שאין להן יסוד ואין להן בסיס – העיקר להגיש הצעת אי-אמון.

דוד רותם: חוק הדיור הציבורי הוא פרי יוזמה של חבר הכנסת רן כהן.

דוד רותם: האם חבר הכנסת רן כהן חשוד ברצון להפלות לרעה ערבים?

דוד רותם: אלא שמי שקורא את החוק לא נכון מגיע למסקנות לא נכונות.

דוד רותם: הבעיה הגדולה ביותר של הציבור הערבי בישראל היא שההנהגה שלו, וחברי הכנסת שהוא שולח לבית הזה, במקום לעסוק בבעיות האמיתיות של הציבור הערבי בישראל עוסקים בבעיות של ארגוני הטרור הפלסטיניים ומזדהים אתם.

ואסל טאהא: דיור הוא לא בעיה רצינית?

ואסל טאהא: מצוקת דיור היא לא בעיה?

דוד רותם: דיור הוא ודאי בעיה, אבל אם היו מביאים את העובדות האמיתיות היו רואים שלערבים אין בעיה כזאת יותר מאשר ליהודים, אלא שנציגי הציבור הערבי עוסקים בנושאים של הרשות הפלסטינית, של ארגוני טרור, תומכים בהם, מנהיגים אותם, ולא דואגים לאוכלוסייה הערבית.

דוד רותם: בואו נראה כמה הצעות חוק הגישו חברי הכנסת הערבים בשנה האחרונה כדי להיטיב עם האוכלוסייה הערבית - אפס.

דוד רותם: לכן, רבותי חברי הכנסת, אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון, להתאחד סביב הממשלה ולזכור שהימים הם ימים קשים ואי-אפשר לפלג את העם.

דוד רותם: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: בשלב זה יש לוח זמנים?

דוד רותם: כאשר המת שוכב לפניך, כאשר הנרצחים שוכבים לפנינו, בואו לא נתעסק בהצעות אי-אמון.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: לפנים משורת הדין קיבלת יותר זמן.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: אנחנו מזמינים את חבר הכנסת אליהו גבאי מהאיחוד הלאומי – מפד"ל.

אמנון כהן: נהוג לברך את חבר הכנסת בנאומו הראשון, וזה לא ייחשב בשלוש הדקות שיש לך.

אמנון כהן: תברך ואחר כך אפעיל את השעון.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זה עתה שמענו את דוד רותם, שבחיבה קוראים לו דודו.

אליהו גבאי: הוא משפטן מוערך, איש צדק ויושר, שפעל רבות במועצת יש"ע – כמשפטן, כחבר המועצה, קידם רבות את ההתיישבות וסייע למתיישבים בצד המשפטי.

אליהו גבאי: הוא ייצג אותם בעתירות ובמאבקים ציבוריים ומשפטיים.

אליהו גבאי: אין ספק שהוא מביא ערך מוסף חשוב לכנסת.

אליהו גבאי: הכרתי אותו בעבר, אני מכיר אותו לא מהיום, ראשית כחבר מרכז המפד"ל.

אליהו גבאי: כשפעם התקשרתי לבקש את תמיכתו התברר שאשתי היא מורה של אשתו – כשהיא היתה באוניברסיטה.

אמנון כהן: המוכשרים עזבו את המפד"ל, אתה אומר.

אליהו גבאי: לא לא, יש עוד מוכשרים.

אליהו גבאי: אני מאחל לו מעל במה זו שיתרום תרומה חשובה לעם ישראל ולבית-המחוקקים ויוסיף כבוד ליישוב, למועצת יש"ע, שאותה ייצג ומייצג, ולכלל ישראל.

אליהו גבאי: בהצלחה בדרכך.

אליהו גבאי: רבותי, הבוקר התבשרנו על הטרגדיה והאסון שקרו באילת – שלושה אנשים נרצחו בידי בני-עוולה, בידי מתאבד.

אליהו גבאי: במה אנחנו דנים?

אליהו גבאי: ב-100 מיליון דולר שמדינת ישראל מעבירה לרשות הפלסטינית.

אליהו גבאי: עדיין יש בקרבנו אנשים שמבדילים בין אנשים ברשות הפלסטינית שהם נגד הטרור ובין אנשים שהם בעד הטרור.

אליהו גבאי: רבותי, יש פה טעות, ואנחנו מטעים את עצמנו; חלק מהעולם כבר התפכח והבין שאין הבדל בין אנשי ה"חמאס" ובין אנשי אבו-מאזן.

אליהו גבאי: וכי אצל אבו-מאזן ואצל ה"פתח" אין "גדודי חללי אל-אקצא" שעושים חבלה ופיגועים בארץ?

אליהו גבאי: אין להם אנשי "תנזים" שמפגעים ורוצחים?

אליהו גבאי: הם מחלקים ביניהם את העבודה, ואנחנו, כמו חלמאים, מנסים להטעות את עצמנו ולרמות את עצמנו שיש כאן הבדל.

אליהו גבאי: אלה משתפים פעולה עם אלה במה שקשור לשנאת ישראל.

אליהו גבאי: אלה משתפים פעולה עם אלה בנושא הטרור ובנושא ה"קסאמים".

אליהו גבאי: זה שולח טילים לאשקלון וזה שולח טילים לאזור שדרות.

אליהו גבאי: רבותי, לכסף אין ריח, ואין טעם שנאמר שהכסף הזה מגיע לבתי-חולים או לתרופות.

אליהו גבאי: כל כסף מיועד להעצים את מנגנון הטרור שמנחיתים אחר כך.

אליהו גבאי: מה אנחנו משדרים לאנשי עוטף-עזה כשאנחנו יורים כסף והם יורים עליהם טילים?

אליהו גבאי: מה אנחנו משדרים למשפחת שליט כשאנחנו נותנים כסף והם מחזיקים את גלעד שליט?

אליהו גבאי: רבותי, אנחנו שוברים את החרם על הרשות הפלסטינית.

אליהו גבאי: באירופה ובעולם הטילו עליהם חרם, ואנחנו שוברים אותו בכך שאנחנו מעבירים 100 מיליון, ולא משנה אם מדובר בהקפאת המסים שלהם.

אליהו גבאי: עם 100 המיליון האלה היינו צריכים לומר להם: רבותי, יריתם טיל?

אליהו גבאי: אנחנו משפרים את המצב המידרדר של המפעלים בעוטף-עזה.

אליהו גבאי: יריתם עוד טיל?

אליהו גבאי: אנחנו נותנים את כל המיגון בעוטף-עזה מהכספים שנשארו כאן.

אליהו גבאי: רבותי, אסור להם להבין שכאשר הם יורים הם לא מפסידים מאומה והכסף שלהם ממשיך לזרום אליהם.

אליהו גבאי: אם הם לא ידעו שיש עונש, אם הם לא ידעו שיש נזק עקב מה שהם עושים, הם ימשיכו.

אליהו גבאי: מי מונע בעדם?

אליהו גבאי: הם מחזיקים את שליט ואנחנו נעביר להם כסף?

אליהו גבאי: איזה מסר זה מעביר גם לרשות הפלסטינית וגם לאנשים בעוטף-עזה, שלבנו נעשה קשה מהדברים האלה?

אליהו גבאי: לכן, רבותי, עלינו להבין שהממשלה הזאת, כאשר היא מעבירה כסף, זאת אותה ממשלה.

אליהו גבאי: זו ממשלה שמעודדת טרור.

אליהו גבאי: הממשלה צריכה לפצות את אזרחיה, לתקן את הנזקים בעוטף-עזה, ולא להעביר את הכסף, כי בכספים האלה היא עלולה לעודד את הטרור.

אליהו גבאי: אנחנו קוראים להצביע אי-אמון בממשלה הכושלת, שאין לה דרך, אין לה כיוון ואין לה תקווה לתת לעם ישראל.

אליהו גבאי: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברת הכנסת שרה מרום-שלו מסיעת גיל, בבקשה.

אמנון כהן: אחריה - חבר הכנסת אברהם רביץ מסיעת יהדות התורה.

שרה מרום שלו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, ראשית רצוני לשלוח תנחומים למשפחות הרוגי הפיגוע הקשה באילת היום.

שרה מרום שלו: מדובר באירוע חמור וכואב, גם כי מדובר בעיר אילת וגם כי הפיגוע הגיע אחרי תקופה ארוכה יחסית של שקט, שבה ארגוני הטרור לא הצליחו להוציא לפועל פיגועים.

שרה מרום שלו: בשבועות האחרונים אנו עדים לכאוס המוחלט השורר ברשות הפלסטינית, ובפרט בעזה.

שרה מרום שלו: תנועת ה"פתח", ואבו-מאזן בראשה, נלחמים על עתיד הרשות הפלסטינית מול ה"חמאס", "הג'יהאד האסלאמי" וארגונים קיצוניים נוספים.

שרה מרום שלו: מי שחושב שמה שקורה בעזה ובשטחים בין הפלסטינים לבין עצמם אינו נוגע בנו ולא משפיע עלינו, ואולי אפילו טוב לנו, טועה טעות גדולה מאוד.

שרה מרום שלו: מלחמת האחים בעזה בין ה"פתח" לבין ה"חמאס" היא קריטית, ויש לה חשיבות עצומה לגבי ביטחון ישראל.

שרה מרום שלו: אומנם לטווח הקצר נראה שהטרור נגדנו נחלש כאשר ארגוני הטרור הפלסטיניים עסוקים במהומות ובקרבות בתוך עזה נגד אנשי ה"פתח", אך למעשה מדובר בחבית חומר נפץ, שאם תתפוצץ גם אנו נרגיש היטב את תוצאותיה; ולראיה הפיגוע היום באילת.

שרה מרום שלו: ובואו לא נשכח כמה שדרות, אשקלון ויישובי עוטף-עזה קרובים לעזה, וגם את העובדה שגלעד שליט עדיין מוחזק שם.

שרה מרום שלו: לישראל יש אפשרות להשפיע על תוצאות המאבק הפנים-פלסטיני בעזה, ועלינו לעשות זאת לא בצורה ישירה, שכן התערבות ישירה של ישראל למען אבו-מאזן רק תחליש אותו ואת מעמדו בעם הפלסטיני.

שרה מרום שלו: אני חושבת שטוב עשתה ישראל כשהעבירה כסף לפלסטינים.

שרה מרום שלו: אסור לישראל להחליש את אבו-מאזן, שהוא מנהיג מתון יחסית, המצדד בפשרה מדינית עם ישראל.

שרה מרום שלו: אין לנו אף אחד אחר מלבדו.

שרה מרום שלו: צריך לאפשר לו להציג הישגים של ממש לבני עמו.

שרה מרום שלו: ישראל גם אינה יכולה להתעלם מהמצוקה האנושית האמיתית המתמשכת בעזה, ומובן שגם הקהילה הבין-לאומית משחקת פה תפקיד חשוב.

שרה מרום שלו: אך בעיקר על ישראל לעשות הכול כדי למנוע מהקיצונים בעזה להתעצם ולהתחזק, כי זאת רק שאלה של זמן – הקיצונים האלה יחזרו להפנות את נשקם אלינו במקום אל אנשי ה"פתח".

שרה מרום שלו: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אברהם רביץ, ואחריו - חבר הכנסת חיים אורון.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כאיש האופוזיציה תפקידי לבקר את הממשלה על כל מה שאפשר וצריך לבקר אותה, אבל אני חושב שראוי שנעשה זאת בהבנת הנקרא ובידיעת האמת, כי אז יש לביקורת הרבה יותר משמעות מאשר אם נאמר דברים בלי ידיעה מספקת.

אברהם רביץ: ראשית כול אני רוצה שכולנו ניזכר – ותיקי חברי הכנסת יודעים זאת – ש-100 המיליון המדוברים הם לא שלנו; אלה כספים שאנחנו גובים לפי הסדר בעבור הרשות הפלסטינית, הסדר של גביית מכס.

אברהם רביץ: אלא מאי?

אברהם רביץ: אנחנו נתונים במאבק עם הרשות הפלסטינית, וכחלק מהמאבק הוחלט – והעולם קיבל זאת – שלא נעביר להם את הכסף שלהם.

אברהם רביץ: אנחנו לא עוסקים בחיי מסחר רגילים בין קונה למוכר.

אברהם רביץ: לכן, אני אינני מדבר על כך שהוחלט בשלב מסוים להעביר כספים לפלסטינים; אבל, אדוני היושב-ראש, אם אומנם נכון הדבר שכספים אלה זולגים, ברצון או שלא ברצון, אל ה"חמאס", שמהווה היום את הממשלה הפלסטינית, שאתם יש לנו מלחמת חורמה, ואתם יש לנו מלחמה לחיים ולמוות – כי זה בדיוק מה שהם רוצים להכתיב לנו, אם זה המצב, אנחנו חייבים לומר בפה מלא ולקיים את מה שקיימנו במשך השנים האחרונות כאשר הטלנו את הסנקציה הזאת.

אברהם רביץ: כדי שאבו-מאזן ידע שאם הוא יעביר כסף בדרך כלשהי לפקידות או לכל מיני מוסדות שאינם מוסדות שבאים לשרת באופן הומני את החברה שם, הכסף הזה ייעצר כפי שהוא נעצר שנים רבות.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר לעצמנו, חברי הכנסת – אני לא מציע שנכלול את הרשות הפלסטינית ואת ממשלת ה"חמאס" יחד, שנשים אותן בכוח באותה קופסה, את ממשלת ה"חמאס" ואת הרשות הפלסטינית, את אבו-מאזן.

אברהם רביץ: אני חושב שתפקידנו להשתדל להפריד, ולומר לעצמנו, ובעיקר להם, שאין לנו ריב עם העם הפלסטיני, אלא עם מי שרוצים להשמידנו, עם מי שמכריזים שלעולם לא יכירו במציאות, בקיום שלנו כאן.

אברהם רביץ: לזה יהיה אפקט הרבה יותר נכון, יותר אמיתי, יותר משמעותי, וזאת תהיה הפגנה אמיתית.

אברהם רביץ: לכן על ממשלת ישראל לנהוג כך.

אברהם רביץ: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו - חבר הכנסת עבאס זכור.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא אחת אני שואל את עצמי למה אותו היגיון בריא שמפעיל חבר הכנסת אברהם רביץ, שהוא לא בדיוק ממפלגתי, נעדר מחלקים בבית הזה.

חיים אורון: מגישים הצעת אי-אמון על חשש מזליגת 100 מיליון דולר שהועברו לאבו-מאזן – על חששות אי-אפשר להגיש הצעות.

חיים אורון: סכנות, העולם מלא אותן.

חיים אורון: ראינו מה קרה רק הבוקר באילת.

חיים אורון: מהם אותם 100 מיליון?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אנחנו גובים אותם בדלק, בסיגריות, במכוניות, והם לא כסף שלנו.

חיים אורון: נכון, גם כסף לא שלנו לא צריך להעביר למי שרוצה להרוג אותך.

חיים אורון: גם כסף לא שלנו לא צריך להעביר למי שרוצה לפגע בך.

חיים אורון: אבל לכאורה רוב הבית הזה, לאו דווקא מהמפלגה שלי, אומר שעם אבו-מאזן צריך לדבר.

חיים אורון: אני יודע שרוב הבית אומר שצריך לדבר רק עד שממש צריך לדבר.

חיים אורון: כשצריך ממש לדבר קצת חוששים, נכון, אדוני השר גדעון עזרא?

חיים אורון: אומרים שצריך לדבר כל זמן שלא צריך לדבר.

חיים אורון: כשאפשר לדבר קצת חוששים.

חיים אורון: אבל במקרה זה זו טעות גדולה שאנחנו עושים.

חיים אורון: היה צריך להביא יותר כספים.

חיים אורון: מה, אנחנו רוצים להרעיב אותם?

חיים אורון: למדנו כבר שזה לא עובד.

חיים אורון: אני כבר לא מדבר על כך שזה לא צודק, זה גם לא יעיל.

חיים אורון: לאותם חברי כנסת שמרוצים – ואני שומע חלקי אמירות – מכך שפלסטינים הורגים פלסטינים, אני אומר שאני לא יודע בדיוק על-פי איזה מוסר השמחה הזאת, אבל אפילו על-פי איזה היגיון?

חיים אורון: כבר למדנו לא אחת בעבר, שכאשר פלסטינים הורגים פלסטינים, לא בסוף, אלא מהר מאוד או ביחד או כל אחד לחוד מפגעים גם בנו.

חיים אורון: אין שום אינטרס ישראלי אמיתי בהעצמה של המתח ושל העימות הזה ברשות הפלסטינית.

חיים אורון: יש אינטרס ישראלי ברור להכרעה בחברה הפלסטינית, אם היא מוכנה לחזור לדרך של משא-ומתן והידברות, או שהיא בוחרת בדרך שאין בה לא משא-ומתן ולא הידברות.

חיים אורון: אבל הצגת האפשרות של שימוש בכספים, שהם כספי פלסטינים, כאחד הכלים לכופף את העם הפלסטיני כדי שיתרצה, היא כולה טעות גדולה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור, ואחריו - חבר הכנסת דב חנין.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני קודם כול שולח תנחומים למשפחות באילת ומתפלל שלא יהיה המשך לפיגועים.

עבאס זכור: אני גם שולח תנחומים למשפחות בעזה שאיבדו את יקיריהן שנרצחו בידי פלסטינים.

עבאס זכור: היום שמעתי דבר חשוב מאוד מהמופתי של אל-קודס, ד"ר עכרמה סברי, שאומר:

עבאס זכור: אני מצהיר שמי שנהרג במהומות בעזה הוא לא שהיד.

עבאס זכור: חשוב מאוד שאנשי הדת לא מאמינים בהרג וברצח של חפים מפשע, אלא מקווים לשכוח ולא לראות יותר את מעגל הדמים.

אברהם רביץ: הוא יהיה מוכן להגיד את זה גם אם יהיה רצח של יהודים חפים מפשע?

עבאס זכור: כן, חלק מהמאמינים ומהמופתים אמרו שהם מתנגדים להריגת כל אדם חף מפשע וכי אסור להרוג אדם חף מפשע, אם מדובר ביהודי, ערבי, פלסטיני, לבנוני, אירני או עירקי.

עבאס זכור: אסור להרוג כל אדם שהוא חף מפשע.

עבאס זכור: כתושב של עיר מעורבת, אני רוצה לדבר על ערים מעורבות.

עבאס זכור: אני נולדתי בעכו וגדלתי בה.

עבאס זכור: אני לא יכול להגיד שאין הרבה דברים טובים בערים המעורבות, אבל אני חייב לומר באותו זמן שהן גם סובלות מהרבה דברים רעים.

עבאס זכור: הערבים בערים המעורבות סובלים פעמיים, פעם אחת כי הם חלק מכלל האוכלוסייה הערבית במדינה, ופעם שנייה מהאפליה ומהמדיניות המקומית בכל עיר כמו עכו, רמלה ולוד.

עבאס זכור: די היה לשמוע את ההתבטאות של ראש עיריית רמלה לפני כמה חודשים, לשמוע מה אמר על הערבים.

עבאס זכור: לא נחכה שהוא ייתן לערבים מה שמגיע להם.

עבאס זכור: האפליה קיימת בכל התחומים.

עבאס זכור: אתחיל בחינוך.

עבאס זכור: אני לא אדבר על הכלל, אלא באופן ענייני.

עבאס זכור: בבתי-הספר היסודיים יש 1,500 תלמידים ערבים.

עבאס זכור: הם לומדים בשני בתי-ספר.

עבאס זכור: עד לפני ארבע שנים הם למדו בבית-ספר אחד.

עבאס זכור: 1,500 תלמידים ערבים למדו בבית-ספר יסודי אחד.

עבאס זכור: באותו זמן 2,000 תלמידים יהודים לומדים ב-12 בתי-ספר יסודיים.

עבאס זכור: זה אומר שבכל בית-ספר יסודי יש 750 תלמידים ערבים ובכל בית-ספר במגזר היהודי יש בין 150 ל-200 תלמידים.

עבאס זכור: ברור שיש אפליה ברורה.

עבאס זכור: יש הרבה על מה לדבר, אבל יש נושא חשוב מאוד, שאני מעוניין לשים בו דגש.

עבאס זכור: בעכו העתיקה יש בית-כנסת ששיפצו אותו לפני זמן לא רב.

עבאס זכור: בעכו העתיקה אין תושבים יהודים, והשכנים הערבים שומרים על בית-הכנסת ומכבדים את כל מי שבא להתפלל בו.

עבאס זכור: בשכונה שרוב התושבים בה הם ערבים אוסרים עלינו לפתוח מסגד שנבנה לפני 100 שנה.

עבאס זכור: הנושא האחרון הוא השבת.

עבאס זכור: למה לחייב את הערבים בערים המעורבות לסגור את העסקים שלהם בשבת?

עבאס זכור: כערבי, זכותי לבחור את יום המנוחה שלי.

עבאס זכור: למה לחייב אותי לסגור את העסק בשבת?

עבאס זכור: אפילו מבחינה דתית אצל היהודים, ערבי וכל מי שלא יהודי לא חייב לשמור שבת.

אברהם רביץ: אל תמכור ליהודים, תמכור רק לערבים.

עבאס זכור: מה אני אעשה אם היהודים באים לקנות והם לא שומרים שבת?

אמנון כהן: חבר הכנסת זכור, זמנך הסתיים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, ואחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר להגנת הסביבה, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח, בשם סיעת חד"ש, בהבעת תנחומים למשפחותיהם של ההרוגים באילת, לאחל החלמה מהירה לפצועים ולהביע תקווה שלא נראה עוד מראות איומים וקשים כמו אלה שראינו היום באילת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, פעם נוספת אני מנמק אי-אמון ואת עמדת סיעתנו באי-אמון, אבל בכל פעם הממשלה הזאת מספקת לנו סיבות נוספות חדשות להביע בה אי-אמון.

דב חנין: השבוע העיד הרמטכ"ל בפני ועדת-וינוגרד.

דב חנין: מהעדות שלו יצאו הדלפות בכמה אמצעי תקשורת, שכנראה מבטאות משהו ממה שאמר הרמטכ"ל.

דב חנין: אני מתכוון לאופן קבלת ההחלטה על היציאה למלחמת לבנון השנייה.

דב חנין: ממה שאמר הרמטכ"ל ברור לחלוטין, שההחלטה לצאת למלחמת לבנון השנייה היתה החלטה פוליטית, שהתקבלה על-ידי הדרג הפוליטי.

דב חנין: זה לא היה ביצוע אוטומטי של המלצות הצבא, כפי שניסו לספר לנו.

דב חנין: זו היתה החלטה חסרת אחריות, שגררה את ישראל למלחמה נוראה ומיותרת, שלא הועילה לביטחון, לא החזירה שבויים, אבל גרמה הרבה סבל ומוות מיותר משני עברי הגבול.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת קלה מאוד ביציאה למלחמה וכבדה מאוד בקידום מהלכי שלום.

דב חנין: סרבנות מול סוריה, כפי שאמרתי בשבוע שעבר, סרבנות למעשה מול הפלסטינים - אפילו מעט ההקלות שהובטחו לאבו-מאזן לא קוימו במציאות – סרבנות מול יוזמת השלום של הליגה הערבית.

דב חנין: אבל, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת מספקת לנו גם בכל יום סיבות חברתיות-כלכליות להביע בה אי-אמון.

דב חנין: דוח-העוני שפורסם בשבוע שעבר מעיד על היקבעותו של ציבור עצום של אזרחים בישראל מתחת לקו העוני, ציבור שבחלקו הגדול הוא אנשים עובדים, אנשים שמנסים להתפרנס, אבל לא מצליחים להיחלץ ממעגל העוני.

דב חנין: היום קיבלה הממשלה החלטה לקצץ בפרויקט שיקום השכונות ולהוציא מתחולתו את שכונות פת וקטמון ח' וט' בירושלים, את שכונת התקווה, כפר-שלם, שכונת הארגזים בתל-אביב, את ואדי-ניסנס וחליסה בחיפה - -

רוני בר-און: לא לבטל ולא לקצץ, אלא לרכז מאמץ - - -

דב חנין: לרכז, אני מייד אענה לך, אדוני השר.

דב חנין: אני מברך אותך על הצטרפותך למליאה.

דב חנין: - - שכונות בשלומי, בת-ים, באר-שבע, חדרה, טירת-הכרמל, נצרת-עילית, הרשימה ארוכה מאוד.

דב חנין: אני יודע שכפי שאמר לנו כאן שר הפנים, ההחלטה הזאת נעשית תחת אצטלה של ריכוז מאמצים במעט שכונות, כיוון שסכום הכסף הכולל שנותר - -

אמנון כהן: אל תפריע לו, אדוני השר.

אמנון כהן: תן לו לסיים.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנין.

דב חנין: - - הוא סכום כל כך קטן, שבוודאי אי-אפשר לטפל באמצעותו באותן שכונות שנותרו במסגרת הפרויקט.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, במקום לתגבר את פרויקט השיקום, לשפר אותו, לעשות דמוקרטיזציה שלו - הורגים אותו בשלבים.

דב חנין: זה מה שיש לנו כאן.

דב חנין: משפט בנושא הערים המעורבות, ברשותך: זוהי תעודת עניות לחברה הישראלית כולה.

דב חנין: המפגש העירוני בין קהילות ערביות ויהודיות היה יכול להיות מקור של עושר תרבותי בלוד, בעכו, ביפו וברמלה.

דב חנין: בכל המקומות האלה יש הרס של הרקמה החברתית, הזנחה, קיפוח, הריסת בתים, מתחים שהולכים ומתגברים.

דב חנין: גם מהסיבה הזאת, אדוני היושב-ראש, צריך להביע אי-אמון בממשלה.

דב חנין: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחרון הדוברים - חבר הכנסת שלמה ברזניץ.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - -

אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

אמנון כהן: לשבת.

אמנון כהן: יושב-ראש הקואליציה, לשבת.

ואסל טאהא: - - בערים חיפה, עכו, רמלה, לוד ויפו מתגוררים כ-100,000 תושבים ערבים.

ואסל טאהא: מאז 1948 הפכו השכונות הערביות בערים האלה לשכונות חלשות, עניות, סובלות מאפליה, סובלות ממדיניות מוניציפלית שמפלה אותם לרעה.

ואסל טאהא: היתה לי ההזדמנות, אדוני היושב-ראש, לבקר ולעמוד מקרוב, רק בשבוע האחרון, על מה שקורה בחלק מהשכונות האלה.

ואסל טאהא: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת, בנוכחות שר הפנים, השר להגנת הסביבה ונציגי הממשלה: במקום להפוך את השכונות האלה לשכונות עוני ברמה המוניציפלית, אפשר להפוך את השכונות האלה, גם ברמה המדינית של השלטון המקומי, למוקד של מפגש תרבותי חשוב, שיהווה מנוף כלכלי, חינוכי ותרבותי באותן ערים.

ואסל טאהא: יעצתי לאחד מראשי העיר: במקום לגלח את הבתים ההיסטוריים, יש ללמוד כיצד שומרים את ההיסטוריה, כיצד שומרים את הבתים העתיקים וכיצד הופכים את השכונות האלה לא רק למוקד של מפגש תרבותי אלא לאטרקציה חשובה בין שני עמים, שחסר להם המפגש הזה.

ואסל טאהא: המפגש התרבותי הזה חסר בחיפה, חסר גם ברמלה, חסר בלוד.

ואסל טאהא: המצב הנוכחי, אדוני היושב-ראש, הוא שיקוף של הסכסוך ההיסטורי בין שני העמים.

ואסל טאהא: אפשר להפוך אותו לאטרקציה חשובה, לחיים משותפים חזקים יותר.

ואסל טאהא: אפשר להפוך את החיים המשותפים בערים האלה לדוגמה, למודל לחיקוי בערים האחרות.

ואסל טאהא: אבל, כל עוד הקונספציה המדינית של השלטון המרכזי לא השתנתה בכיוון הזה, המצב הזה יימשך ויהיה עוד יותר גרוע, וזה ישפיע על חיינו.

ואסל טאהא: לכן, אדוני היושב-ראש, אני קורא לממשלה, קורא לאחראים, לשנות את הקונספציה המדינית הרווחת כלפי האוכלוסייה הערבית, ובמיוחד בערים חיפה, לוד, עכו, רמלה ויפו.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת שלמה ברזניץ מקדימה.

אמנון כהן: בבקשה, שלוש דקות.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

אמנון כהן: חבר הכנסת איתן, שב בבקשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער.

אמנון כהן: חבר הכנסת סער.

אמנון כהן: חברת הכנסת יחימוביץ.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, אתה לא מפסיק להפריע.

שלמה ברזניץ: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברים, חברי הכנסת, בואו נעשה חשבון פשוט: בכל שבוע יש כשלוש הצעות אי-אמון.

שלמה ברזניץ: במשך כ-40 שבועות בשנה של הכנסת יש 120 הצעות אי-אמון.

שלמה ברזניץ: בכנסת הזאת אני צופה שיהיו כ-500 הצעות אי-אמון.

שלמה ברזניץ: למותר לציין, שהערך של כל הצעה כזאת הולך ונחלש עם ריבוין.

מיכאל איתן: זה דווקא טוב לממשלה.

מיכאל איתן: כל שבוע רואים שיש בה אמון.

שלמה ברזניץ: אתה צודק מנקודת ראות אחרת: אם מישהו יטען שהכנסת לא תחזיק 500 הצעות אי-אמון ותתפזר קודם, אני משוכנע שזה לא בגלל ההצעות אלא למרות ההצעות, כי אין דבר שמלכד יותר, פעם בשבוע, את הבקיעים שיש בכל קואליציה - - -

משה כחלון: אנחנו דואגים לכם לגיבוש.

שלמה ברזניץ: נכון.

שלמה ברזניץ: אז אתם בעניין הזה תורמים תרומה די גדולה.

שלמה ברזניץ: הבעיה איננה היעילות שלהן אלא הזמן שזה לוקח.

שלמה ברזניץ: נעשה שוב חשבון פשוט מאוד: בדרך כלל שעתיים וחצי בימי שני, 40 פעמים בשנה זה 100 שעות, כפול 120 חברי כנסת.

שלמה ברזניץ: זה 12,000 שעות חברי כנסת.

שלמה ברזניץ: אין לי שום ספק, ואני בטוח שחברי מהאופוזיציה יסכימו אתי, שב-12,000 שעות חברי כנסת אפשר לעשות כל כך הרבה דברים טובים ומועילים לציבור.

רן כהן: בשביל פעם אחת שתעבור הצעת אי-אמון, זה שווה.

אבשלום וילן: ההנחה שלך - - -

אמנון כהן: אני מבקש לא להפריע.

אמנון כהן: בלי הערות ביניים.

אמנון כהן: בבקשה, סיים, אדוני.

שלמה ברזניץ: אני בטוח שהאופוזיציה הכשרונית שיש לנו אינה זקוקה ל-12,000 שעות כדי לתרגל את הטיעונים שלה, שהרבה פעמים הם טיעונים חשובים מאוד.

שלמה ברזניץ: ואחרון-אחרון, לגופו של עניין: העובדה שטענו נגדה, שיש בקרב הממשלה יותר מדי תוכניות שלום, היא עובדה שלהערכתי צריך להתברך בה.

שלמה ברזניץ: הלוואי שיהיו עוד תוכניות, והלוואי שיהיו עוד ויכוחים ודיונים, ולא תוכנית אחת בלבד, כי הנושא כל כך מורכב.

שלמה ברזניץ: אם אנחנו מסתכלים על מה שקורה, מהי תוכנית השלום בצד השני – אנחנו לא רואים יותר מדי; אנחנו רואים תוכנית אחת בלבד, והיא לא תוכנית שלום אלא תוכנית שאומרת: צריך להכניס יותר כוחות לרצועה וצריך לרסק את ה"חמאס", או דברים מהסוג הזה.

שלמה ברזניץ: לכן, להערכתי, הגיע הזמן להוריד את ההצעה.

שלמה ברזניץ: אני מציע לשקול ביחד, מכל צדי המתרס, אם לא כדאי להמעיט קצת את מספר הצעות האי-אמון.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מבקש מהשרים ומחברי הכנסת לשבת.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשלב ההצבעות.

אמנון כהן: אני מבקש לשבת.

אמנון כהן: מי שלא ישב, הקול שלו לא ייספר.

אמנון כהן: אני מבקש לשבת.

אמנון כהן: אדוני השר, יש לך מה להשיב?

אמנון כהן: התיישבתם?

אמנון כהן: אדוני השר, משפט, שניים - אתה רוצה להוסיף?

אמנון כהן: הוא השיב כבר.

אמנון כהן: אדוני השר, יש לך מה להשיב לחברי הכנסת?

אמנון כהן: בבקשה, אדוני השר.

אמנון כהן: חלק מהמציעים שאלו שאלות, אז תשיב מטעם הממשלה.

נסים זאב: - - -

יעקב אדרי: חברי הכנסת, כפי שכבר אמרתי בתשובותי על ההצעות – עניתי בפירוט על כל אחת מההצעות, שמעתי את רוב הנואמים והקשבנו ברוב קשב – אני שוב מציע לדחות את שלוש הצעות האי-אמון.

יעקב אדרי: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לשלב ההצבעות.

אמנון כהן: תחילה נצביע על הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בנושא: החשש מזליגת 100 מיליון דולר, שהועברו לאבו-מאזן, לידי ה"חמאס".

אמנון כהן: חברי הכנסת, השרים, אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 14 נגד – 67 נמנעים – 9 הצעת סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל - יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: 14 בעד, 67 נגד, תשעה נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעות האיחוד הלאומי - מפד"ל ויהדות התורה לא נתקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה הבאה, על הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בנושא: אין-ספור תוכניות של שרים, ואין דרך לממשלה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 21 נגד – 61 נמנעים – 8 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: 21 בעד, 61 נגד, שמונה נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעת הליכוד לא נתקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת סיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש להביע אי-אמון בממשלה בנושא: מצבה הקשה של האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות בל"ד - רע"ם-תע"ל - חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 16 נגד – 67 נמנעים – 7 הצעת סיעות בל"ד - רע"ם-תע"ל - חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: 16 בעד, 67 נגד ושבעה נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש לא נתקבלה.

אמנון כהן: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם: נוסח מתוקן להצעת חוק שירות הכבאות והחילוץ, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת, שמספרה 1311.

אריה האן: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט, בעקבות דיון מהיר בנושא:

אריה האן: תוצאות סקר חדש אשר בדק את יחס התלמידים היהודים לתלמידים הערבים ולהיפך, של חברי הכנסת מוחמד ברכה ואבשלום וילן.

אריה האן: החלטת ועדת הכנסת לאשר את הודעת נשיא המדינה בדבר נבצרותו, דרך ארעי, למלא את תפקידו כנשיא המדינה, למשך שלושה חודשים או עד לסיום הליכי השימוע, לרבות ההחלטה של היועץ המשפטי לממשלה שתינתן לאחר השימוע, המוקדם מבין השניים.

אריה האן: תודה רבה.

אמנון כהן: רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא: הודעת הממשלה על החלטתה לצרף את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה כשר נוסף לממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה.

אמנון כהן: אני מזמין את השר יעקב אדרי למסור את ההודעה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני השר.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי הממשלה החליטה בישיבתה ביום 28 בינואר 2007, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה ועל-פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה לשר נוסף בממשלה.

יעקב אדרי: בהתאם לסעיף 5(ג) לחוק-היסוד האמור, יהיה השר גאלב מג'אדלה שר בלי תיק.

יעקב אדרי: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש בשם הממשלה את אישורה של הכנסת לכך.

יעקב אדרי: ברשותכם, אוסיף כמה משפטים אישיים.

יעקב אדרי: אני חושב שזה יום מיוחד לכולנו, וכולנו צריכים לברך על היום הזה.

יעקב אדרי: אין לי ספק שהשר שעוד מעט יושבע הוא איש ראוי, ואני באופן אישי גם מכיר אותו ואין לי ספק שהוא יתרום מהניסיון הרב שלו לגשר על הפערים בין היהודים לערבים.

יעקב אדרי: אין לי ספק שהוא גם יצליח בתפקידו.

יעקב אדרי: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני השר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לדיון.

אמנון כהן: נציגי הסיעות ידברו, חמש דקות לכל סיעה.

אמנון כהן: ראשון הדוברים, מסיעת הליכוד, חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה קודם כול למסור, שקיימנו היום בסיעת הליכוד דיון בנושא של הצעת הממשלה, והתקיים דיון של שעה, שלא מתקיים אף פעם כאשר הממשלה מבקשת לצרף שר, כיוון שאנחנו באופוזיציה מצביעים באופן אוטומטי תמיד נגד הצעות ממשלה לצירוף שר.

גדעון סער: עם זאת, במקרה הזה היינו בהחלט בדילמה מתוקף זה שאנחנו רואים חשיבות בצירוף שר שהוא ערבי והוא מוסלמי, ואני חושב שבמדינה יהודית זה דבר חיובי.

גדעון סער: אני מבדיל את זה ממקרים שיש נציגי ציבור ששייכים למגזר הערבי שמבטאים עמדות קיצוניות והם נגד המדינה.

גדעון סער: מובן שזה לא המקרה.

גדעון סער: אני חושב שלנו כמדינה יהודית זה יום חשוב.

גדעון סער: אני לא נכנס לכל הוויכוח שהיה בממשלה והיה בקואליציה או היה במפלגת העבודה או היה בין מפלגת העבודה לקדימה, מה היו מניעי המינוי.

גדעון סער: זה דבר נפרד.

גדעון סער: אבל אנחנו, כחברה שהיא חברה רב-תרבותית, צריכים לראות את המשקל של הדבר הזה.

גדעון סער: בשנת 2001, כמדומני, בפעם הראשונה, בממשלתו הראשונה של אריאל שרון, מונה שר לא יהודי, זה היה השר סאלח טריף שמשתייך למגזר הדרוזי, והיום צפוי שיתמנה שר מהמגזר הערבי-המוסלמי, שהוא מגזר המיעוטים הגדול בישראל.

גדעון סער: כמובן, יש לנו מחלוקת לא רק עם הממשלה, יש לנו גם מחלוקת עם חבר הכנסת מג'אדלה על השקפות, והרבה פעמים היינו משני צדי המתרס הפרלמנטרי, הפעם הראשונה - באחד החוקים שהביא חבר הכנסת מג'אדלה, וחלקנו עליו באופן ענייני.

גדעון סער: אבל אני חושב שכמדינה אנחנו צריכים לראות גם את החשיבות שבהשתלבות של נציגים של הציבור הערבי במפלגות שהן מפלגות כלל-ישראליות, שהן מפלגות שיש בהן יהודים וערבים, ואנחנו צריכים להבין את זה על רקע העובדה שהיום 75% מהציבור הערבי מצביע למפלגות ערביות, וזה דבר שיש בו לדעתי סכנה למרקם החיים במדינה.

גדעון סער: כפי שאמרתי, נקרענו בין חובתנו האופוזיציונית לבין גישתנו שאמרה שיש כאן מסר מצד המדינה.

גדעון סער: בסופו של דבר, ברוב של חמישה נגד ארבעה, קיבלנו החלטה להתנגד, אבל אני מצאתי לנכון להביא כאן את כל המורכבות של הדברים ואת כל המורכבות של ההתלבטות שלנו כסיעה לאומית ליברלית.

גדעון סער: אני מתפלא על כך שבמפלגות הערביות החליטו להתנגד למינוי.

גדעון סער: על אף הבדלי ההשקפות ביניהם לבין חבר הכנסת מג'אדלה, שחבר במפלגה אחרת, וגם יכהן בממשלה שאין להם אמון בה, וגם לי אין אמון בה, בכל זאת הדבר הזה נראה מוזר והוא היה אחת הסיבות לכך שחשבנו שמא אנחנו צריכים לתמוך.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בשורה התחתונה ההחלטה, שהיא החלטת הרוב, היא כפי שמסרתי, אבל אני בטוח שכל אחד, אלה שיצביעו בעד ואלה שיצביעו נגד, יראה ביום הזה יום שיש לו חשיבות למרקם החיים הדמוקרטיים שלנו.

גדעון סער: זה מעבר להתמודדויות הזמניות במפלגות כאלה ואחרות.

גדעון סער: מדינת ישראל, כשם שאנחנו נאבקים שהיא תהיה מדינה יהודית, חשוב לנו מאוד שהיא תהיה מדינה דמוקרטית, וכמדינה דמוקרטית היא צריכה לתת שוויון לכל אזרחיה.

גדעון סער: תודה, אדוני.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת יורם מרציאנו, העבודה-מימד, ואחריו - חבר הכנסת דוד אזולאי.

אמנון כהן: בבקשה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, בשמי ובשם סיעת העבודה אני מבקש להביע השתתפות בצער משפחות ההרוגים, העיר אילת ותושביה על הפיגוע של מחבל מתאבד הבוקר בשכונת איזידור בעיר אילת.

יורם מרציאנו: דווקא ביום זה, שבו היה פיגוע, יעלה לכאן עוד מעט השר הערבי המוסלמי הראשון, חברי גאלב מג'אדלה, להישבע אמונים.

יורם מרציאנו: אני חושב שזה מהלך היסטורי שוודאי יקדם את השותפות והאחווה בין יהודים ובין ערבים בישראל.

יורם מרציאנו: דווקא ביום זה, שבו היה, לצערי הרב, פיגוע של מחבל מתאבד, ממשלת ישראל בוחרת להציג שר ערבי מוסלמי, כדי להראות לכל מדינות העולם את טוהר כוונותיה ולהעביר מסר של שלום לתושבי המזרח התיכון ולתושבים הערבים והיהודים של מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: כמו שאמרתי, זה קורה לעתים נדירות.

יורם מרציאנו: מפלגת העבודה, שחרתה על דגלה דו-קיום בשלום עם המיעוט הערבי, גאה להיות המפלגה הראשונה אשר ממנה שר ערבי בישראל.

יורם מרציאנו: אני מכיר את גאלב ואת הפעילות הפוליטית המפלגתית שלו הרבה מאוד שנים.

יורם מרציאנו: גאלב, שבחר להשתלב במפלגה יהודית ועל-סקטוריאלית, הוא התגלמות הדו-קיום בין יהודים ובין ערבים במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: אני בטוח שכישוריו, אשר באו לידי ביטוי בתפקידו האחרון כיושב-ראש ועדת הפנים, יביאו להצלחתו בתפקיד שר בממשלת ישראל.

יורם מרציאנו: אני מכיר את גאלב מהעבר גם כיושב-ראש אגף החינוך, ההשכלה והספורט של ההסתדרות הכללית, מזכיר מועצת הפועלים בבאקה-אל-ע'רביה ופעיל במישור המוניציפלי.

יורם מרציאנו: אני בטוח ומשוכנע כי מינויו של גאלב מג'אדלה היום הוא תגובה מוחצת על ההתבטאויות הגזעניות של אנשי ציבור ושל מפלגות בשבועות האחרונים.

יורם מרציאנו: כל שרי הממשלה, למעט, לצערי הרב, איווט ליברמן, תמכו במינוי, ואני קורא לחברי בישראל ביתנו לתמוך במינויו של גאלב מג'אדלה כשיגיע לכאן לאישור בעוד כמה דקות, משום שאני חושב שבעצם ההצבעה שלכם תשמשו מסר של חיוביות, של שלום ושל דו-קיום.

יורם מרציאנו: אני בטוח שזהו מינוי ראוי, וכל הטענות בדבר שיקולים פוליטיים אינן רלוונטיות, משום שאנחנו צריכים לזכור – אף אחד מהשרים, בכל הכבוד, לא ממונה בוועדת מכרזים, ואני גם אומר לכם שאף אחד לא מונה משום שהוא אינו איש פוליטי.

יורם מרציאנו: כל שרי הממשלה ממונים משום שהם אנשים פוליטיים, וגם גאלב מג'אדלה הוא איש פוליטי, שנבחר על-ידי המגזר הערבי לייצג אותו ברשימת העבודה לכנסת.

יורם מרציאנו: אני בטוח ומשוכנע, חברי חברי הכנסת, כי כפי שוועדת הפנים של הכנסת נהנתה מהכישורים של גאלב מג'אדלה תיהנה מהם גם ממשלת ישראל, והמינוי שלו היום הוא בהחלט ראוי ויש בו מסר של שלום לכל אומות העולם.

יורם מרציאנו: אני מקווה שאומנם כך יהיה.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

אמנון כהן: אחרי חבר הכנסת דוד אזולאי ידבר חבר הכנסת ישראל חסון.

אמנון כהן: אנחנו משתתפים בצער המשפחות שנפגעו באילת ושולחים להן תנחומים בשם הבית.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

דוד אזולאי: הוא ראוי לתפקיד.

דוד אזולאי: בהיותו יושב-ראש ועדת הפנים הוא הוכיח, בדיוני הוועדה, יכולת לקבל החלטות ולהוביל את הוועדה בצורה ראויה ומכובדת.

דוד אזולאי: מינוי שר ערבי בממשלת ישראל הוא יום חשוב לדמוקרטיה ותשובה לכל מי שמדברים על שוויון.

דוד אזולאי: אני רוצה בהזדמנות זאת לברך גם את שר הביטחון על ההחלטה האמיצה למנות שר ערבי, ואת המבקרים את ההחלטה אני שואל: על מה?

דוד אזולאי: הרי אין חידוש, כבר התרגלנו לנוכחות חבר ערבי בוועדת החוץ והביטחון, יש סגן יושב-ראש הכנסת שהוא ערבי, שופט בבית-המשפט העליון שהוא ערבי, נציגות בדירקטוריונים שונים, שופט ערבי בוועדות חקירה ממלכתיות – הגיע הזמן שיהיה גם שר ערבי בממשלת ישראל.

דוד אזולאי: אני חושב שזה מענה לאוכלוסייה הערבית, הרואה את עצמה מקופחת.

דוד אזולאי: טוב שהגיע היום הזה של מינוי שר ערבי בממשלת ישראל.

דוד אזולאי: חברי הכנסת הערבים התוקפים את המינוי, כדאי שתדעו שזו הדרך היחידה לקדם את ענייני האוכלוסייה הערבית – מתוך הממשלה.

דוד אזולאי: לשבת באופוזיציה ולתקוף כל הזמן – כך לא מקדמים את עניינם של ערביי ישראל.

דוד אזולאי: אף אחד לא יעשה את זה טוב יותר משר ערבי המכיר את האוכלוסייה וחי בתוכה.

דוד אזולאי: זאת עובדה שחבר הכנסת גאלב מג'אדלה חבר במפלגה ציונית חברתית.

דוד אזולאי: כיושב-ראש ועדת הפנים הוא הוכיח כי הוא אדם מתון, המגלה דאגה לתושבים הערבים, שדווקא נבחר על המשבצת הערבית במפלגת העבודה.

דוד אזולאי: וההוכחה לכך – אף שנבחר על משבצת המגזר הערבי – עובדה שהוא הגיע לממשלה.

דוד אזולאי: אני חייב לציין שאומנם מינוי שר ערבי בממשלת ישראל עדיין אינו פותר את מצוקת האוכלוסייה הערבית, אבל הוא נותן תקווה לשיתוף פעולה עם המגזר הזה.

דוד אזולאי: המינוי מוכיח שהממשלה הזאת אומנם מעוניינת בשיתוף פעולה עם המגזר הערבי, גם בתהליך קבלת ההחלטות.

דוד אזולאי: לסיום, חשוב מאוד שהאוכלוסייה הערבית תהיה שותפה ותקבל אחריות, והדרישה היא לא להיות שותפים רק בקבלת חלק מהעוגה, אלא להיות שותפים גם באפיית העוגה.

דוד אזולאי: בטוחני שחבר הכנסת גאלב מג'אדלה, כשישב בממשלה, יעשה לתיקון ולשיפור מצבו של המגזר הערבי, ויבין טוב יותר שדברים שרואים משם לא רואים מפה.

דוד אזולאי: אדוני חבר הכנסת מג'אדלה, ידידי, אני רוצה להגיד לך, עיני האוכלוסייה הערבית והיהודית בוחנות אותך, כל התבטאות וכל עשייה שלך, והציפייה היא גדולה – לא רק במגזר הערבי; גם אצל היהודים מצפים ממך להרבה.

דוד אזולאי: ולכן, אני בטוח, דווקא בגלל הזהירות הרבה – ואני מכיר אותך כאדם זהיר, ששוקל את הדברים לפני שהוא מוציא אותם מפיו – אני בטוח שאתה תעשה למען מדינת ישראל ולמען האוכלוסייה ששלחה אותך הנה.

דוד אזולאי: תודה רבה, ואני מאחל לך הצלחה מכל הלב.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

יצחק אהרונוביץ': נציג ישראל ביתנו, חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת - -

יצחק אהרונוביץ': רבותי חברי הכנסת, קצת שקט.

ישראל חסון: - - אתחיל מהסוף: לחברי חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, שבעיני הוא אדם ראוי, ואני מאחל לו הרבה הצלחה בתפקיד, אני אומר כאן שסיעת ישראל ביתנו החליטה על חופש הצבעה.

ישראל חסון: מעל הבימה הזאת אני רוצה להסביר את הסיבה לכך שאמנע בהצבעה הזאת.

ישראל חסון: חברי חבר הכנסת מג'אדלה, אני חושב שבעיקרון הראוי ובאדם הראוי – שזה אתה – נעשה שימוש ציני.

ישראל חסון: אני חושב שלצעד הזה שבו יושב-ראש מפלגת העבודה, חבר הכנסת, שר הביטחון עמיר פרץ, מכפיף את האינטרס הפוליטי לאינטרס הממלכתי ועושה שימוש ציני באינטרס הממלכתי של חיזוק הממשלה בצורה נכונה, בצורה מתוכננת, בצורה בונה – אני לא אתן יד.

ישראל חסון: אני פונה אליך בעניין הזה אישית, משום שאתה יודע מה דעתי.

ישראל חסון: אמרתי לך את דעתי כבר לפני שבועיים.

ישראל חסון: אני לא אתן יד לשימוש הציני שעושה שר הביטחון.

ישראל חסון: אני סבור שהגיעה העת, ובאמת הגיעה העת, שלכל אזרח במדינת ישראל – שהוא נאמן למדינה, לחוקיה, לערכיה – תהיה הזכות לבחור, להיבחר, לייצג, בלי שום הבדל של דת, גזע, מין ולאום.

ישראל חסון: לא היה צריך לחכות לרגע הזה, ולא היה צריך להשתעשע בחלוקת תפקידים כאלה ואחרים.

ישראל חסון: אני מצטער מאוד שעשו את זה לך.

ישראל חסון: אני נושא בלבי תפילה שנגמור כבר את השלב שבו הפוליטיקה הפנימית לוקחת שבי את האינטרסים של המדינה.

ישראל חסון: תודה.

ראובן ריבלין: אתה יכול לברך ואולי לומר שמתוך שלא לשמה יצא לשמה.

מתן וילנאי: ישראל, זו לא סיבה להימנע, ממש לא.

ישראל חסון: נדבר על כוס קפה מאחור, לא על הבימה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת ישראל חסון.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אריה אלדד מהאיחוד הלאומי – מפד"ל, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, כשנבוא ונתנגד היום למינויו של חבר הכנסת מג'אדלה לשר, זו לא תהיה הצבעה אישית נגדו.

אריה אלדד: חבר הכנסת מג'אדלה ניהל באופן הוגן ויעיל את ועדת הפנים.

אריה אלדד: גם אם אני באופן אישי, אם הייתי יושב בראש הוועדה הזאת, הייתי בוחר סדר-יום אחר או מבחר נושאים אחר, הרי הוא ייצג את המגזר הערבי ואני הייתי מייצג מגזר אחר.

אריה אלדד: כשנצביע נגד המינוי הזה היום, זו תהיה הצבעה נגד הממשלה הזאת, נגד ממשלה שאין לנו אמון בה, במדיניות שלה, בהרכב שלה, ביכולת שלה לנהל את מדינת ישראל בשעות חמורות וקשות כאלה.

אריה אלדד: ממה נפשכם, אם חבר הכנסת מג'אדלה היה בלתי ראוי, היה צריך להצביע נגדו אישית.

אריה אלדד: אבל אם הוא ראוי ויכול לחזק את הממשלה – אסור לחזק ממשלה כושלת כזאת, צריך להחליף אותה.

אריה אלדד: אסור להניח לה להמשיך להוביל את ישראל למבחנים הקשים שעומדים בפניה, משום שהיא כבר הוכיחה, ויש לה קבלות ראויות, שהיא נכשלה במילוי תפקידה.

אריה אלדד: ביום שבו היה פיגוע רצחני באילת – ואנחנו שולחים מכאן איחולי החלמה לפצועים וניחומים למשפחות האבלות – ביום שבו ארגוני הטרור שוב הדגימו לנו מה הם רוצים לעשות לנו, ביום שבו מצרים שבה והוכיחה עד כמה היא לא מתאמצת למנוע אירועי טרור ועד כמה היא לא מתאמצת למנוע הברחות נשק ותחמושת ומחבלים לרצועת-עזה ולנגב ומשם ליהודה ושומרון, ביום הזה התכנסה ועדת שרים והחליטה שהנושא החשוב ביותר היום הוא להגביר את צעדי המניעה המינהליים נגד תושבי יהודה ושומרון, לפזר עוד צווים מינהליים אנטי-דמוקרטיים בעליל.

אריה אלדד: אז אם זה סדר העדיפויות של ממשלת ישראל ביום שבו הטרור שב ומכה בנו, באמת הממשלה אינה ראויה לאמון, וכל מינוי שייעשה בה, אנחנו נצביע נגדו.

אריה אלדד: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת משה שרוני מסיעת גיל, בבקשה.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי הכנסת, סיעת גיל משתתפת בצערן של המשפחות שיקיריהן נרצחו בידי טרוריסטים, אנשים ללא לב, אנשים שלא הייתי קורא להם אנשים, פושעים ממדרגה ראשונה.

משה שרוני: אנחנו באים להסכים למינוי של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה מסיעת העבודה.

משה שרוני: הסיעה תומכת בזה.

משה שרוני: יש דבר אחד שלא צריך לשכוח: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה הוא אזרח ישראלי כמו כל אחד, במקרה הוא ערבי-מוסלמי.

משה שרוני: אבל הוא אזרח ישראלי, ויש לו אותן הזכויות שיש לכל אזרח ישראלי במדינת ישראל.

משה שרוני: אם המפלגה מינתה אותו, אני חושב שהוא ראוי.

משה שרוני: כל הבית צריך להתאחד.

משה שרוני: גאלב הוא איש שיהווה גשר לאנשים שעדיין מפקפקים בקיום מדינת ישראל.

משה שרוני: הוא יהיה הגשר שיוכיח שמדינת ישראל היא המדינה הדמוקרטית היחידה בכל המזרח התיכון, מה שאין בשום מקום במזרח התיכון.

משה שרוני: אני חושב שצריך להגיד תודה למפלגת העבודה על שמצאה לנכון למנות את גאלב מג'אדלה.

משה שרוני: אנחנו, סיעת גיל, נתמוך במינויו.

משה שרוני: אנחנו מאחלים לו הצלחה, והוא יוכיח את הנאמנות שלו למדינת ישראל ולאזרחיה.

משה שרוני: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת משה שרוני.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אברהם רביץ מיהדות התורה, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אני נמצא בדילמה.

אברהם רביץ: גאלב, אני רוצה להגיד לך משהו, אני מדבר אליך אישית, ועוד כמה ישמעו.

אברהם רביץ: אני נמצא בדילמה.

אברהם רביץ: רק לפני כמה דקות הצבעתי נגד הממשלה הזאת.

אברהם רביץ: הצבעתי אי-אמון בממשלה.

אברהם רביץ: אז לקחת איש יקר וחביב כמוך ולהכניס אותו לממשלה שאני בכלל הצבעתי נגד קיומה?

אברהם רביץ: לאן אני מכניס אותך, למקום שלא קיים?

אברהם רביץ: זו דילמה.

אברהם רביץ: למה זו דילמה?

אברהם רביץ: אני מכיר את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

אברהם רביץ: לכל אחד מאתנו, 120 חברי הכנסת, יש מבט כללי אבל גם מבט אישי – על נושאים, על בני-אדם.

אברהם רביץ: אני בודק אותך.

אברהם רביץ: יצא לנו לעשות כמה דברים במשותף.

אברהם רביץ: כאשר שר הביטחון הכריז שגאלב מג'אדלה יהיה שר התפרץ אחד מחברי הכנסת – אני לא נוהג לדבר לשון הרע ולהגיד שמות, זה היה אחד מחברי הכנסת המכובדים – התפרץ בשצף קצף על גאלב מג'אדלה.

אברהם רביץ: צלצלתי אליו מייד.

אברהם רביץ: אמרתי לו שאני, כיהודי דתי, שומר תורה ומצוות, רואה בגאלב מג'אדלה אדם בעל יחס הרבה יותר חיובי לעצם היותנו כאן כעם יהודי ששב לארצו.

אברהם רביץ: זאת הדילמה שלי.

אברהם רביץ: לקחת אותך ולזרוק אותך לתוך ממשלה שהצבעתי נגדה, והיא לא קיימת – לא הצלחנו הפעם.

אברהם רביץ: לקחת אותך, לשים אותך שם?

אברהם רביץ: אבל מאחר שיש לי מבט מיוחד, וכפי שאמרתי קודם, לכל חברי הכנסת יש מבטים מיוחדים, אצלי במערכת השיקולים חשובה העובדה שייכנס לממשלה הזאת עוד אדם – ראשית כול, אדם שנברא בצלם אלוקים – שיש לו יחס נכון וחיובי לאחד הדברים העיקריים ביותר שלנו כבני אנוש, לאמונה בבורא עולם, לערכי היהדות, לערכי הדת בכלל.

אברהם רביץ: יש אצלנו חופש הצבעה.

אברהם רביץ: אתם רואים, אף אחד מהסיעה לא נמצא כאן.

אברהם רביץ: הנה הרב גפני נכנס.

אברהם רביץ: יש אצלנו חופש הצבעה.

אברהם רביץ: הכרזתי על חופש הצבעה, הרב גפני, קח את זה לתשומת לבך.

אברהם רביץ: משום כך אני אצביע בעדך, שתהיה שר בממשלה שלא קיימת.

אברהם רביץ: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת יוסי ביילין, בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מוכרח לומר שבשבילי זהו יום שבו מצד אחד אני מאוד שמח ומאוד נרגש לראות את ידידי חבר הכנסת גאלב מג'אדלה מצטרף לשולחן הממשלה; אנחנו מכירים 30 שנה, ושנים רבות פיללתי ליום שבו יתמנה השר הערבי הראשון, והיום זה היום.

יוסי ביילין: מצד שני, גאלב נכנס לתפקיד במקום אופיר פינס, שיצא ממנו בגלל הכניסה של ישראל ביתנו וליברמן לממשלה, משום יחסם לערבים אזרחי ישראל.

יוסי ביילין: אלמלא כן, לא היית נכנס לממשלה.

יוסי ביילין: יש כאן דילמה איומה; איומה בשבילך, אין ספק, וגם איומה בשבילנו.

יוסי ביילין: זה מין טרגי-קומדיה.

יוסי ביילין: השר הערבי הראשון נכנס לממשלה במקום מי שיצא בגלל ליברמן.

יוסי ביילין: אתה נכנס לממשלה שמסרבת לעשות שלום עם סוריה ומבטיחה שלא תרד מרמת-הגולן.

יוסי ביילין: אתה נכנס לממשלה שלא מתקדמת כהוא-זה בתהליך המדיני עם הפלסטינים, שהמדיניות שלה בשטחים היא בדיוק כמו של קודמותיה.

יוסי ביילין: דבר לא השתנה, אולי אפילו קצת השתנה לרעה – עם הגדר, עם המחסומים, עם כל היבט של ההתייחסות לפלסטינים.

יוסי ביילין: יש החמרה אחת גדולה, ואתה אולי יודע את זה יותר מכל אחד אחר בבית הזה, כיושב-ראש ועדת הפנים: בישיבות שלנו בנושא חוק האזרחות, אנחנו רואים את ההתנהגות הממשלתית ואת האטימות הממשלתית לכל נושא שקשור באיחוד משפחות, בהיבט האנושי.

יוסי ביילין: היכולת של הממשלה הזאת להיות אטומה לחלוטין לכל נושא אנושי שקשור לערביי ישראל לפעמים יכולה להוציא אדם מדעתו.

יוסי ביילין: אני מניח שזה כמעט מוציא אותך מדעתך.

יוסי ביילין: אתה נציג של מפלגה שלפני הבחירות הודיעה שלא תצטרף לממשלה עם ליברמן ועם ישראל ביתנו, ושכחה אפילו להתנצל.

יוסי ביילין: זה לא שמפלגת העבודה באה אחרי הבחירות ואמרה: מה שאמרנו לפני הבחירות אמרנו, אבל אנחנו לא יכולים לעמוד בזה עכשיו.

יוסי ביילין: פשוט עולם כמנהגו נוהג.

יוסי ביילין: ליברמן נכנס, מפלגת העבודה שם.

יוסי ביילין: הדבר הכי פרדוקסלי הוא, שיושב-ראש המפלגה, שר הביטחון עמיר פרץ, אומר שגאלב מג'אדלה יהיה התשובה הכי בוטה והכי משמעותית לליברמן.

יוסי ביילין: אתה לא צריך להיכנס כתשובה לליברמן, וגם לא תהיה תשובה לליברמן.

יוסי ביילין: ליברמן יהיה שם, אתה תהיה שם, אני יכול להניח שתצטרכו להתנצח בישיבות הממשלה, גם כדי להוכיח שכל אחד מכם נמצא שם, אחרת למה אתם שם?

יוסי ביילין: אבל היכולת להשפיע על המדיניות של הממשלה הזאת תהיה מאוד מאוד קטנה.

יוסי ביילין: וכיוון שאתה אדם חכם, אתה יודע את זה.

יוסי ביילין: גם אם אתה נכנס עם תיק התרבות והספורט והמדע, וגם אם אתה נכנס כשר בלי תיק, על כל האנשים הרבים האלה שישבו בממשלה לא תוכל להשפיע.

יוסי ביילין: מדי פעם תאמר את הדברים שאתה רוצה לומר, ואני מניח שאלו יהיו דברים כדרבונות, כי אתה יודע לומר דברים כדרבונות.

יוסי ביילין: אבל היכולת להשפיע על תהליך השלום, על הנושא של שוויון בין יהודים לערבים – היכולת הזאת אינה קיימת בממשלה הזאת.

יוסי ביילין: מה אני אומר לך, בשורה התחתונה?

יוסי ביילין: בלב לא קל, אבל גם מתוך הערכת הרגע המיוחד הזה של כניסת השר הערבי הראשון לממשלה, וגם – לא אכחד – בגלל היחס האישי אליך, אנחנו, סיעת מרצ-יחד בכנסת, נצביע כאיש אחד בעד המינוי שלך.

יוסי ביילין: כידיד אולי אומר לך דבר אחד: אתה יוצר היום תקדים חשוב מאוד, וחשוב שאתה עושה אותו.

יוסי ביילין: אבל, אם אני צודק, ובתוך שבועות או חודשים מעטים יתברר לך שאתה באמת לא יכול להשפיע, ואם תקום בבוקר ותתבונן בראי ותאמר לעצמך: אני שר בממשלה שאינני יכול להשלים עם מדיניותה, הסתפק אז בתקדים ואל תישאר שם.

יוסי ביילין: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת יוסי ביילין.

יצחק אהרונוביץ': אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע מרע"ם-תע"ל; בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': בהזדמנות זו אנחנו מברכים את המשפחה של חבר הכנסת מג'אדלה שנמצאת ביציע; אני מבין שזו המשפחה הקרובה אליך.

יצחק אהרונוביץ': ברוכים תהיו.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הייתי רוצה לברך את חברי חבר הכנסת מג'אדלה על המינוי הזה בנסיבות אחרות.

טלב אלסאנע: אני סבור שמדינת ישראל לא היתה צריכה לחכות 60 שנה עד שיתמנה שר ערבי.

טלב אלסאנע: זה היה צריך להיות דבר מובן מאליו.

יואל חסון: אתם מחכים פה עשרות שנים, מה זה משנה?

טלב אלסאנע: זה היה צריך להיות הדבר המובן מאליו.

טלב אלסאנע: ועצם העובדה שעושים מזה חגיגה, זאת אומרת שיש בעיה.

יואל חסון: למה, כי הורס תוכניות?

יואל חסון: זה הורס תוכניות שהוא יהיה שר?

טלב אלסאנע: כי הדבר המובן מאליו הופך להיות לא מובן מאליו.

יואל חסון: - - -

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת חסון.

טלב אלסאנע: בנסיבות שנוצרו, אני רוצה לומר, וזה לא קשור לזה שאני מעריך מאוד את חבר הכנסת מג'אדלה: אני לחלוטין לא מעריך את הממשלה הזאת.

יואל חסון: בטח שלא, לא אתה ולא - - -

טלב אלסאנע: אם היה שר ערבי בממשלה הזאת, הייתי מצפה שעם צירוף ליברמן הוא יתפטר מהממשלה.

סופה לנדבר: או - - -

יואל חסון: כאילו ליברמן לא היה - - -

טלב אלסאנע: אין לנו מקום בממשלה שנותנת לגיטימציה לגזענות ולטרנספר.

טלב אלסאנע: שום כוח בעולם לא יכול לכסות על הערווה ולהכשיר את השרץ הזה.

יואל חסון: איזו צביעות, איזו צביעות - - - אתם לא - - -

טלב אלסאנע: אתם עושים את זה בצורה צינית.

חיים אורון: חבר הכנסת חסון, למה לא הפרעת ליוסי ביילין?

חיים אורון: הוא אמר אותו דבר.

יואל חסון: - - - זה הורס לך את האידיאולוגיה.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת חסון, שמענו אותך, תאפשרו לחבר הכנסת לנאום.

חיים אורון: הוא אמר אותו דבר.

חיים אורון: מה, כי לו אסור להגיד את זה גם כן?

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אורון, תאפשרו לחבר הכנסת אלסאנע לדבר.

יואל חסון: הוא תומך, ההוא לא תומך.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: - - -

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת חסון, אני קורא אותך בפעם הראשונה.

יצחק אהרונוביץ': מספיק עם זה.

טלב אלסאנע: הייתי מקבל את זה ומבין את זה אילו היתה מגמה אמיתית בממשלה לשנות את הגישה כלפי הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: יש מגמה, יש שינוי מדיניות, יש תפיסה אחרת - האומנם זה המצב?

טלב אלסאנע: האומנם הממשלה הזאת באה עם אג'נדה אחרת כלפי הציבור הערבי?

טלב אלסאנע: רק לאחרונה אימצה הממשלה הצעת חוק הכי גזענית שיכולה להיות - של חבר הכנסת גלעד ארדן - שחבר כנסת שמבקר במדינת ערב, ובאופן טבעי לערבים יש קרובי משפחה שם, הופך להיות עוין ואויב ובוגד ואפשר לשלול ממנו את האזרחות.

טלב אלסאנע: כלומר, מעולם לא היה בחוק העונשין סעיף שאיפשר להעניש מישהו על עבירה פלילית בשלילת אזרחות.

טלב אלסאנע: לא העלו את ההצעה הזאת אפילו כלפי רוצח ראש הממשלה יצחק רבין.

דוד רותם: - - -

טלב אלסאנע: מעלים את ההצעה הזאת בכנסת הזאת, והיא מקבלת לגיטימציה מהממשלה.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת מאשרת הצעת חוק שמי שעובר עבירה על רקע לאומי אפשר לשלול ממנו זכויות אזרחיות.

יעקב אדרי: אני מציע - - -

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת, בתוך עשרה חודשים הרסה עשרות בתים במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת מגדילה את הפערים בחברה, מקצצת בקצבאות.

טלב אלסאנע: יש מה שנקרא אחריות מיניסטריאלית, ויש מה שנקרא אחריות קולקטיבית.

טלב אלסאנע: מישהו יכול לשבת בממשלה הזאת ויהיה אחראי למדיניות שלה כלפי הציבור הערבי?

טלב אלסאנע: למדיניות שלה כלפי הפלסטינים?

טלב אלסאנע: לאחריות הממשלה ולמדיניותה כלפי מה שמתרחש באזור?

יואל חסון: - - - אולי בתוך הממשלה אפשר לעשות משהו?

יואל חסון: אולי בתוך הממשלה אפשר לשפר?

טלב אלסאנע: יש לה מדיניות של שלום?

טלב אלסאנע: יש לה מדיניות של שוויון?

טלב אלסאנע: היא רוצה להכשיר את הקול של כל המדיניות הגזענית, כל המדיניות הפסולה, ולהגיד: מינינו לכם שר ערבי.

טלב אלסאנע: אנחנו מדינה דמוקרטית, הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

טלב אלסאנע: מה הציבור הערבי יכול לדרוש יותר?

טלב אלסאנע: מה אתם רוצים?

טלב אלסאנע: אתם רוצים הכרה ביישובים?

טלב אלסאנע: - תשכחו מזה, יש לכם שר ערבי ללא תיק.

טלב אלסאנע: אתם רוצים שוויון?

טלב אלסאנע: - תשכחו מזה, יש לכם שר.

טלב אלסאנע: הרשויות הערביות צריכות תקציבים?

טלב אלסאנע: - לא צריך.

טלב אלסאנע: אני מאמין בחבר הכנסת מג'אדלה.

טלב אלסאנע: אני לא מאמין בממשלה הזאת - לא באולמרט ולא בעמיר פרץ.

טלב אלסאנע: אני לא מאמין במדיניות שלה.

טלב אלסאנע: לכן, חברי חבר הכנסת מג'אדלה, הייתי מאוד רוצה לברך אותך, אבל, לצערי, אני לא יכול, לאור המדיניות הכושלת של הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת מוחמד ברכה מחד"ש, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת מג'אדלה.

מוחמד ברכה: בתום הדיון הזה הוא יהיה שר, שר ערבי ראשון.

מוחמד ברכה: אני מאחל לו באמת שיצליח ליישם חלק ממה שהוא מצהיר עליו.

מוחמד ברכה: בהזדמנות זו אני גם רוצה לברך את המשפחה ולאחל לה כל טוב.

מוחמד ברכה: אבל אני לא יכול, והסיעה שלנו לא יכולה, להצביע בעד המהלך הזה, לא בגלל העמדה שלנו כלפי האיש, אלא בגלל העמדה שלנו כלפי ההשתייכות הפוליטית שלו, המפלגה שהוא מייצג, ובגלל ההצטרפות שלו לממשלה שלדעתנו איננה מקדמת שלום, אינה מקדמת שוויון ואינה מקדמת ערכים דמוקרטיים אלא להיפך - היא משתתפת באותו מהלך שנרקם כבר שנים, של ייסוד חבילת החוקים הגזעניים במדינת ישראל, ובא לשיאו בעצם ההצטרפות של מפלגת ישראל ביתנו לממשלה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, בכל מקרה, חבר הכנסת מג'אדלה הוא בן האוכלוסייה הערבית בישראל, אבל הוא לא נכנס לממשלה כדי לייצג אותה אלא כדי לייצג את מפלגתו.

מוחמד ברכה: מקור הסמכות בהתנהגותו הפוליטית בתוך הממשלה לא יהיה האוכלוסייה הערבית ומוסדותיה, אלא מפלגתו ומוסדותיה, וזה טבעי ומובן מאליו.

מוחמד ברכה: לכן, היחס למינוי הזה הוא יחס לפוליטיקה ולמדיניות אשר הממשלה מבצעת.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, לפני כמה שבועות אישרה הכנסת את תקציב המדינה - תקציב המדינה של קרוב ל-300 מיליארד שקל.

מוחמד ברכה: אני זוכר שגם חבר הכנסת מג'אדלה וגם חברת הכנסת נאדיה חילו ממפלגת העבודה ניסו להכניס אי-אלו שינויים, שבסופו של דבר התבררו כמינוריים או אפילו אפסיים.

מוחמד ברכה: מספיק לומר, שבתוך תקציב הפיתוח של המשרדים השונים חלקה של האוכלוסייה הערבית הוא 4.7%, אף ששיעור האוכלוסייה הערבית הוא קרוב ל-20%.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מג'אדלה, גם עם כל הכוונות הטובות, ואני מאמין שיש לך הרבה כוונות טובות, בתקציב הזה, שאתה נכנס כמה שבועות לאחר אישורו, וגם אם ירצו כל שרי הממשלה ומפלגת העבודה תעמוד מאחוריך, בתקציב שאושר אתם לא תוכלו לעשות שום דבר אלא להיפך - הממשלה הזאת תלך ותעמיק את תהום האפליה שממנה סובל הציבור הערבי גם בחינוך, גם בבריאות, גם בתשתיות, גם ברשויות המקומיות הקורסות ובכל תחום ותחום.

מוחמד ברכה: לכן, שוב, אני אומר שהעמדה שלנו נובעת מההתנגדות לממשלה, למדיניותה, לתקציבה, להתנהלותה הפוליטית, להתנהלותה החברתית.

מוחמד ברכה: נוסף על כל זה, העובדה שחבר הכנסת מג'אדלה נכנס לממשלה כדי לשבת על הכיסא שקם ממנו חברו לסיעה, כי הוא לא רצה לשבת ליד ליברמן באותו שולחן - אני חושב שזה אינו מוסיף למינוי הזה כהוא-זה.

מוחמד ברכה: לא הייתי רוצה לראות סיטואציה כזאת שאזרח ערבי, גם אם הוא נציג של מפלגה ציונית, ייתן במוצהר או במובלע לגיטימציה לשיח הפוליטי שאנחנו שוללים בציבור ובכנסת, ועל אחת כמה וכמה בממשלה, בתוך הגוף המבצע של המדינה.

מוחמד ברכה: אנחנו לא יכולים לקבוע מה לגיטימי ומה לא לגיטימי בחברה הישראלית, אבל אנחנו יכולים לקבוע מה לגיטימי ומה לא לגיטימי לנו כאזרחים במדינה, כאזרחים ערבים, כאזרחים שוחרי שלום ושוויון.

מוחמד ברכה: ללא העניין הזה של ליברמן הביקורת היתה פוליטית, כפי שאמרתי אותה מלכתחילה.

מוחמד ברכה: אבל, בנוסף, אני לא הייתי מציע לך את מה שהציע לך חבר הכנסת יוסי ביילין: שתיכנס ותגלה שאתה לא יכול ותצא עם התקדים.

מוחמד ברכה: אל תיצור את התקדים הזה של ישיבה בממשלה אחת עם מפלגה שעיקר האג'נדה שלה הוא פסילת האזרחים הערבים וזכויותיהם, שעיקר האג'נדה הפוליטית והחברתית שלה הוא לנגח את הציבור הערבי, את זכותו, את קיומו בארץ הזאת לא כאזרחים, אלא את הקיום הפיזי שלו.

מוחמד ברכה: הייתי באמת מאחל לך שלא תיכנס לממשלה הזאת ולא תייצר את התקדים הזה.

מוחמד ברכה: אבל, בכל אופן, אני, כחבר, יכול רק לאחל לך ולמשפחתך כל טוב אבל לא בתוך הממשלה.

מוחמד ברכה: תודה.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת עזמי בשארה, מבל"ד, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם האורחים הנכבדים ביציע, האמת היא שהעניין הוא, לדעתי - ואנחנו צריכים לדבר עליו בצורה עניינית וקורקטית - שהתפטר שר ממפלגת העבודה ומפלגת העבודה אמורה למנות שר ממפלגת העבודה במקומו, ובזה נגמר העניין.

עזמי בשארה: האופוזיציה אמורה להצביע נגד.

עזמי בשארה: לדעתי, זה הקונטקסט, ואין שום קונטקסט אחר.

עזמי בשארה: זה ההקשר.

עזמי בשארה: אנחנו, כאופוזיציה, מצביעים נגד חילופי שרים ונגד הרחבת הממשלה כאשר אנחנו באופוזיציה.

עזמי בשארה: לדעתי, העניין של נציגות ערבית אינו במקומו, כי לא מדובר אלא בנציגות של מפלגת העבודה.

עזמי בשארה: השיוך האתני של חבר מפלגת העבודה הוא לא ענייני, אלא עניינה של מפלגת העבודה.

עזמי בשארה: בדרך כלל אני גם לא נוהג להיכנס לשיוכם של האנשים ולמוצאם כשאני מבקר אותם או מבקש להסכים אתם.

עזמי בשארה: נציגות של מפלגת העבודה – למפלגת העבודה יש הזכות לקבוע את השרים שלה; לי יש הזכות להתנגד למינוי הזה, בגלל מדיניות הממשלה בנושאי האוכלוסייה הערבית, החל בהריסת בתים וכלה במדיניות התכנון והבנייה ובחוק האזרחות, שאגב, עבר גם בוועדת הפנים, וגם שם העובדה שראש הוועדה הוא ערבי לא שינתה הרבה.

עזמי בשארה: חוק האזרחות עבר בוועדת הפנים.

עזמי בשארה: העניין של הלגיטימציה הוא סיפור אחר.

עזמי בשארה: אם מוסדות האוכלוסייה הערבית היו מתבקשים לבחור נציגות ערבית לממשלה, כלומר להמליץ – היינו נותנים לגיטימציה, ואז גם הייתי מתנגד.

עזמי בשארה: אבל אז הייתי מתנגד מסיבות אחרות, לא משום שאני באופוזיציה, ומשום שמפלגת העבודה מינתה שר שלה, ולא חשוב מה מוצאו, שהוא חבר מפלגת העבודה.

עזמי בשארה: אם הממשלה היתה פונה לוועדה הארצית או לוועדת המעקב העליונה בבקשה: תמליצו לנו על שר ערבי – שיהיה שר ערבי אפילו מחוץ לכנסת, הרי השר לא חייב להיות חבר הכנסת – הייתי מתנגד בוועדת המעקב, כי אז היה מדובר בלגיטימציה, ואני לא בעד מתן לגיטימציה למדיניות הממשלה, ועוד לאחר ששר במפלגה ציונית התפטר בגלל עמדת שר אחר בנושא הערבי.

עזמי בשארה: יבואו הערבים וייתנו לגיטימציה לזה?

עזמי בשארה: אבל לא מדובר בכך; מדובר במפלגת העבודה, לא מדובר בנציגות ערבית של האוכלוסייה הערבית, ולדעתי, אין לנו שום עניין להיכנס לעניינים אישיים או לביקורת אישית בנושא הזה.

עזמי בשארה: זה הדבר הראשון.

עזמי בשארה: הדבר השני הוא איך מפלגת העבודה, ובאיזו ציניות היא עשתה את זה – זה עניינה שלה, זה שעמיר פרץ מינה שר ערבי כדי להשיג קולות של החברים הערבים ממפלגת העבודה.

עזמי בשארה: מה לי ולזה?

עזמי בשארה: מה אכפת לי מזה?

עזמי בשארה: אני, לא אכפת לי מזה.

עזמי בשארה: לא אכפת לי שעמיר פרץ עושה שימוש ציני בעניין הערבי בתוך מפלגת העבודה, וגם לא אכפת לי שחברי מפלגת העבודה הם כאלה שיסכימו לדבר כזה.

עזמי בשארה: זה עניין פנימי של מפלגת העבודה.

חיים אורון: אין לזה שום היבט ציבורי?

עזמי בשארה: יש לזה היבט ציבורי, ולכן יש לי קצת ביקורת על זה, אבל בסופו של דבר אהוד ברק עשה שימוש ציני בכל מיני מקרים אחרים; בקדימה אני מכיר כמה מקרים שראשי מועצות מקומיות במגזר הערבי, אם הם מצטרפים לקדימה הם מקבלים תקציבים, ואחרים לא.

עזמי בשארה: זה נקרא שחיתות, דרך אגב.

עזמי בשארה: או שמקבלים רשיונות בנייה אם הם בקדימה, או לא - זה נקרא שחיתות, וזה קיים בכל המפלגות.

עזמי בשארה: יש שימוש כזה, יש שימוש כזה, ומן הדין שזה יעלה, אבל לא זאת הסיבה.

עזמי בשארה: בסופו של דבר מדובר בהרחבת הממשלה, ולדעתי ההצבעה על הרחבתה או על חילופי שרים בה דומה להצבעת אמון, ואין לנו אמון במדיניות הממשלה הזאת, לא בנושא הערבי, לא בנושא הכלכלי ולא בנושא המדיני.

עזמי בשארה: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה רבה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

יצחק אהרונוביץ': חברת הכנסת עמירה דותן מקדימה, בבקשה.

עמירה דותן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, כמו במציאות הישראלית, שלובים להם יחד שמחה וצער.

עמירה דותן: כמו אזרחי ישראל, גם אנחנו כאן במשכן מרכינים ראש, משתתפים בצער ושולחים ברכת החלמה לכל הנפגעים בפיגוע באילת.

עמירה דותן: האירוע באילת בהחלט מעיב על יום החג הזה, ידידי גאלב.

עמירה דותן: אני גאה על כך שלקראת שנת ה-60 של מדינת ישראל - -

יצחק אהרונוביץ': חברי הכנסת, אני מבקש שקט באולם.

עמירה דותן: - - מונה לממשלת ישראל השר הערבי המוסלמי הראשון.

עמירה דותן: זו אבן דרך לקירוב לבבות ולחיזוק המרקם החברתי בארץ שלנו.

עמירה דותן: כוחנו נעוץ, בין השאר, ביכולתנו לתת ביטוי של עשייה גם לבני מיעוטים.

עמירה דותן: זוהי תעודת כבוד לחברה, שהיא שמה בצד דעות קדומות, סטריאוטיפים וחשש, וצועדת לעבר עתיד שמשלב בתוכו קולות שונים, תרבויות שונות, הלכי רוח שונים.

עמירה דותן: אני בטוחה שבמינוי שלך לשר ביום זה, ידידי חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, מועבר לאזרחים בכלל ולנוער בפרט מסר בכל מה שקשור למיזוג מיעוטים במרקם החיים בכלל, בחיים הפוליטיים ובהנהגת המדינה הזאת.

עמירה דותן: אפשר כמובן להיות ציניים ולראות במינוי שלך אקט פוליטי.

עמירה דותן: אני מציעה לראות במינוי שלך מנוף לשותפות.

עמירה דותן: ברכות חמות לממשלת ישראל על ההחלטה; ברכות לך, אדוני השר החדש, שעוד מעט יתמנה, וכמובן למשפחתך.

עמירה דותן: יישר כוח.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

יצחק אהרונוביץ': תודה.

יצחק אהרונוביץ': שר הביטחון עמיר פרץ ביקש להגיד כמה מלים לפני ההצבעה.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה, השר.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום אירע פיגוע, פיגוע קשה, שנהרגו בו שלושה מאזרחי ישראל.

עמיר פרץ: אין ספק שאותם ארגונים קיצוניים המתכננים פיגועים בתוך שטחי מדינת ישראל, שמטרתם לפגוע מראש באזרחי מדינת ישראל, מעוניינים לערער את היציבות, מעוניינים לגרום להפרת הפסקת האש, מעוניינים ללבות את הלהבות.

עמיר פרץ: אנחנו מתכוונים להגן על אזרחי מדינת ישראל.

עמיר פרץ: אין לנו כוונה לעשות הנחות לשום ארגון, ואין לנו כוונה לאפשר לקיצונים להכתיב את העתיד של המזרח התיכון.

עמיר פרץ: אנחנו בהחלט ניערך לתת את התגובות המתאימות.

עמיר פרץ: עם זאת, נעשה הכול כדי לשמור על הפסקת האש וליצור את הסיכוי שהפסקת האש הזאת תשמש בסיס להתחלת הידברות אמיתית ולקידום האינטרסים של העם הפלסטיני ושל מדינת ישראל.

יצחק אהרונוביץ': חברי הכנסת, נא לשבת.

יצחק אהרונוביץ': אתם מפריעים לשר.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

עמיר פרץ: אין לנו מלחמה בעם הפלסטיני, יש לנו מלחמה בטרור, ושם לא נתפשר.

עמיר פרץ: היום הכנסת עומדת להצביע ולקבוע את אחת ההחלטות – אולי – החשובות ביותר שהיא קבעה בשנים האחרונות.

עמיר פרץ: נכון, יש שיאמרו: ההחלטה ההיסטורית הזאת היא תוצאה של קונסטלציה פוליטית - - -

יורם מרציאנו: - - -

עמיר פרץ: כל ההחלטות - - -

יורם מרציאנו: שר הביטחון מדבר - - -

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת מרציאנו, אני מבקש ממך.

יורם מרציאנו: - - -

יצחק אהרונוביץ': אני מבקש ממך, אל תעיר.

יצחק אהרונוביץ': אדוני ראש הממשלה.

יצחק אהרונוביץ': אדוני שר הפנים.

יצחק אהרונוביץ': השר בוים, נא לשבת.

רן כהן: רק שלא יבשלו משהו ברגע האחרון.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

עמיר פרץ: יש שינסו לטעון שמדובר בקונסטלציה פוליטית.

עמיר פרץ: מהפכות ושינויים בדרך כלל נגרמים עקב קונסטלציה פוליטית, אבל מה ההתחסדות הזאת?

עמיר פרץ: מדוע ההתחסדות הזאת מתפרצת לה פתאום רק כאשר מדובר בהחלטה כל כך משמעותית, כשמדובר במינוי שר ערבי?

עמיר פרץ: ולא פשוט לדבר על כך דווקא ביום שהיה בו פיגוע, אבל אני חושב שזה חלק מהתשובה לאותם ארגונים קיצוניים, חלק מהאמירה שלנו היום, שפנינו לשלום, חלק מהאמירה שלנו שלא ניתן לאירועים כאלה לגרור את מדינת ישראל למשבר שיוביל אותנו, חלילה, למרחץ דמים מיותר.

עמיר פרץ: אני חושב שכדאי מאוד להביט בהחלטה ההיסטורית, במהותה.

עמיר פרץ: אני יודע שקשה מאוד לצפות את ההשפעה, אבל לסמלים יש בסופו של דבר גם השפעה על אורחות החיים.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, לא רק הכנסת עושה מהלך אמיץ, גם חבר הכנסת גאלב מג'אדלה עושה מהלך אמיץ.

עמיר פרץ: זה לא פשוט להתמודד בתוך המגזר שלו.

עמיר פרץ: הכי פשוט להיות מבודד, לבודד את עצמך, להגיד: אני לא אהיה חלק מהממסד.

עמיר פרץ: הממסד הוא השתקפות הדמוקרטיה.

עמיר פרץ: במקום שבו חבר כנסת מגיע ונוטל על עצמו אחריות, סופו של דבר שהוא ישפיע גם על הנושאים החשובים לו באמת.

עמיר פרץ: אני בטוח שהשר גאלב מג'אדלה ישמש כתובת לצמצום הפערים בין המגזר היהודי למגזר הערבי.

עמיר פרץ: השר גאלב מג'אדלה ישמש כתובת לדו-קיום.

עמיר פרץ: השר גאלב מג'אדלה יכול גם לשמש כתובת להגברת הסיכוי לקדם את תהליך השלום.

עמיר פרץ: אני חושב שהיום - - -

יצחק אהרונוביץ': חברי הכנסת, אתם מפריעים.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת אלסאנע, חבר הכנסת מרגי, זה מאוד מפריע לשר.

יצחק אהרונוביץ': בבקשה.

עמיר פרץ: כנסת ישראל היתה צריכה להתאחד כאיש אחד.

עמיר פרץ: הרי אנחנו יודעים כמה לנו חשוב שלעולם לא ישפטו בשום מקום בעולם דמוקרטיות לפי מוצא אתני; כמה לנו, למדינת ישראל, הדבר הזה חשוב יותר מכול.

עמיר פרץ: מי שמנסה להכניס אלמנטים כאלה, מכניס לכנסת ישראל אלמנטים עם נימות גזעניות, שצריך לדחות אותן על הסף.

עמיר פרץ: אני גאה בדמוקרטיה הישראלית, שהבשילה לכך שהיא מסוגלת היום להתייצב מאחורי שר ערבי ראשון בישראל.

עמיר פרץ: עבורי זו הגשמת אחת המטרות המרכזיות ביישומה של הדמוקרטיה ובמטרותיה של מפלגת העבודה.

עמיר פרץ: לכן, אני פונה לחברי הכנסת:

עמיר פרץ: בואו לא נעשה את היום הזה ליום של מחלוקת.

עמיר פרץ: זהו יום שיכול להפוך מנוף כדי ליצור את התשובות לנושאים החשובים ביותר, גם לקידום הדו-קיום, גם לקידום ההבנה בתוך האוכלוסיות וגם לחיזוק הסיכוי לתהליך השלום במזרח התיכון.

עמיר פרץ: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש - - - 100 מיליון שקלים - - -

יצחק אהרונוביץ': תודה לשר הביטחון.

יצחק אהרונוביץ': נא לשבת.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת טיבי, זה לא הזמן כרגע.

אחמד טיבי: שאלתי שאלה מהותית.

יצחק אהרונוביץ': אני מבקש מחברי הכנסת להצביע על אישור הודעת הממשלה על החלטתה לצרף את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה כשר נוסף לממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה.

יצחק אהרונוביץ': נא להצביע.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 4 בעד הודעת הממשלה - 59 נגד - 23 נמנעים - 2 הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה נתקבלה.

יצחק אהרונוביץ': בעד - 59, נגד - 23, נמנעים - 2.

יצחק אהרונוביץ': אני קובע שהחלטת הממשלה לצרף את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה לשר נוסף לממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, התקבלה.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להזמין את השר, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, לעלות לבמה ולהצהיר אמונים.

גאלב מג'אדלה: אני, גאלב מג'אדלה, בן מוחמד, זיכרונו לברכה, וסמיה, תיבדל לחיים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

גאלב מג'אדלה: (חותם על ההצהרה)

דליה איציק: הסדרן ייקח את השר לכיסאו.

דליה איציק: יהיה לנו עוד זמן לחיבוקים.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא אחר.

דליה איציק: השר גאלב מג'אדלה, אני רואה כאן את רעייתך ואת משפחתך.

דליה איציק: חג שמח לכם, זהו יום חשוב לך ולבני משפחתך.

דליה איציק: זהו גם יום של ציון דרך למגזר הערבי ולמדינת ישראל.

דליה איציק: דרך ארוכה עשית עד שהגעת לכאן, לכנסת.

דליה איציק: בתפקידך בהסתדרות היית לערבי הישראלי הראשון שכיהן כראש אגף חינוך, השכלה וספורט.

דליה איציק: המינוי שלך, אם מותר לי לומר, הוא קול ברור וצלול בזכות מתן הזדמנות שווה לכל אזרח במדינת ישראל.

דליה איציק: אני רוצה להזכיר לכולנו ביום הזה את מילותיה של הכרזת העצמאות, שבהן קראה מדינת ישראל הצעירה לתושביה הערבים ליטול חלק בבניין המדינה, על יסוד אזרחות מלאה ושווה ועל יסוד נציגות מתאימה בכל המוסדות.

דליה איציק: אני מאחלת לך הצלחה בתפקידך החדש.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, לצערי הרב אנחנו עוברים לנושא אחר.

דליה איציק: השבוע הלך לעולמו שר החקלאות לשעבר, חבר הכנסת אהרן אוזן.

דליה איציק: נתייחד עם זכרו בקימה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: ) חברי הכנסת, נראה כי המלאכים בשמים עסוקים בשבועות האחרונים.

דליה איציק: בשבוע שעבר הלך לעולמו השר לשעבר וחבר הכנסת אהרן אוזן.

דליה איציק: חברי הכנסת, כל ימיו היה אהרן אוזן איש האדמה, ואני עוד הכרתי אותו באופן אישי.

דליה איציק: בארץ הולדתו, תוניסיה, נדבק אהרן בחזונו הציוני.

דליה איציק: הוא היה פעיל בתנועת הנוער בית"ר, וכשנפתחו שערי הארץ לרווחה, הוא היה עם ראשוני העולים מתוניסיה.

דליה איציק: את חייו הוא הקדיש להתיישבות ולחקלאות.

דליה איציק: הוא הקים משק לתפארת במושב גילת שבדרום הארץ.

דליה איציק: פעילותו של אוזן בתנועת המושבים הביאה אותו כנציג מושבי הדרום לכנסת.

דליה איציק: הוא היה סגן שר החקלאות, לימים היה שר החקלאות, הוא היה שר התקשורת, הוא היה שר העבודה והרווחה והשר לקליטת העלייה.

דליה איציק: הכנסת תעלה את זכרו בישיבת אבל, כשימלאו שלושים לפטירתו.

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

דליה איציק: אחריו - חבר הכנסת סילבן שלום.

דוד טל: גברתי היושבת-ראש, אישי הכנסת, אני נושא דברים אלה לזכרו של אהרן אוזן, גם בשמו של ידידי שר החקלאות, השר שלום שמחון.

דליה איציק: שספד לו בהלוויה.

דוד טל: חברי הכנסת, אהרן אוזן, חבר הכנסת, סגן שר ושר בישראל, הלך לבית עולמו ביום רביעי שעבר, ה' בשבט תשס"ז.

דוד טל: הערב תיערך אזכרה בבית-הכנסת על שם בנו.

דוד טל: פתחתי ואמרתי: חבר הכנסת, סגן שר ושר, ונדמה לי כי אכוון לדעתו יותר אם אתמצת את מסכת חייו במושג: חבר מושב גילת.

דוד טל: אהרן אוזן עלה ארצה ב-1949.

דוד טל: אלה המכירים את התקופה וקשייה, שנה לאחר הקמת המדינה, שבה מסתננים מבתרים את הארץ מיהודה ושומרון לעזה וחזרה, שודדים, רוצחים ועושים כבתוך שלהם, ודאי יעריכו כראוי מה היא התיישבות חלוצית בחבל ארץ נידח, ללא חשמל ומים, כמו הנגב הצפוני.

דוד טל: כשליווינו את אהרן בדרכו האחרונה לבית-העלמין שבמושבו, הבטתי על גילת, מפעל חייו, כשם שהוא מפעלם של חבריו וחברותיו, ולא התאפקתי מלהתפעל בקול רם, בבחינת "מה טבו אהליך יעקב משכנתיך ישראל.

דוד טל: כנחלים נטיו כגנת עלי נהר כאהלים נטה ה' כארזים עלי מים".

דוד טל: אהרן אוזן הינו יליד מוקנין, אז עיירה שכוחת-אל במרכז שפלת החוף בתוניסיה, היא הסאחל של ארץ תוניסיה.

דוד טל: בתוך המושבה התגוררו כ-500 נפש מבני עמנו.

דוד טל: שני בתי-כנסת, בית-מטבחיים ומקווה, רחוב לצורפים, בעיקר יהודים, שוק ירקות, צורכי מכולת ותבלינים צבעוניים והמולה צפון-אפריקנית אופיינית, מלווה בצלילי עוד וקאנון, עטורה בבתי-בד ובכרמי זיתים, בואכה חופי ים זנוחים ודייגים בסירות המשליכים את יהבם על דגת הים.

דוד טל: כל אלה היוו את חוויית ילדותו שעברה עליו בכותאב, דוגמת ה"חדר" שבמזרח-אירופה.

דוד טל: בין הכותאב, ואחר כך לימודים חילוניים ולימודים בישיבה בסוסה, לבין היותו עוזר לשוחט בעיירה, הלך אהרן לבית"ר, היא תנועת הנוער שטרחה ראשונה לשלוח שליחים ולהקהיל את הצעירים לקראת עלייתם לארץ-ישראל.

דוד טל: סילוק הנאצים מאדמתה של תוניסיה, ומאוחר יותר ההכרזה על הקמת המדינה היהודית, הקימו את הקהילה הזאת על נעריה וזקניה לצאת ולעלות.

דוד טל: כבכל עלייה, יש נחשונים.

דוד טל: אהרן ורעייתו ג'ני, תיבדל לחיים ארוכים, היו שייכים כבר אז, בהיותם בשנות ה-20 לחייהם, מטופלים במשפחה ובהורים, לגזע הנהדר הזה.

דוד טל: הם עולים ארצה ולאחר שהות במחנה מעבר הם מתיישבים בארץ ציה, רחוקים מעיר או ממרכז כלשהו, מקום שאהרן היה מכנה בחיוך של איש היודע מה הוא עושה "כלה כאלי, ולעזאז יידור", היינו - מדבר שכוח-אל, וסופות משתוללות.

דוד טל: בצד הקמת המשק וחיבור ראשון לקווי חשמל ומים, בצד הקמת הבתים הסוכנותיים הקטנים, צדה עינם של ראשי תנועת המושבים הוותיקים ושל לוי אשכול, פנחס ספיר וחבריהם את הבחור הזה, שניחן וקורץ מחומר השמור למנהיגים, שאותו יש לרתום במהירות לטובת קליטתם של המוני העולים, שהגיעו על טפם וזקניהם לארץ הריקה הזאת.

דוד טל: אהרן, ביד אחת חורש בעזרת פרדה עיקשת את אדמת הלס האטומה על מנת להוציא לחם מן הארץ, הופך לגזבר ולמזכיר המושב גילת, מקים את ארגון הקניות ו"מימי הנגב", ובמהירות הופך לאחד שמוציא ומביא את דברם של הראשונים להווייתה של ישראל המתחדשת.

דוד טל: אהרן, ויעידו על כך צעירי תנועת המושבים דאז, בוודאי ילדיהם של מושבי הנגב וגילת, עודד את דור הצברים ללכת וללמוד חקלאות או כל מקצוע לימודי גבוה אחר.

דוד טל: את פירות אותה דאגה ניתן למצוא היום בכל מקצוע שתעלו על דעתכם, החל ברפואה ומחקר וכלה בתפקידים אדמיניסטרטיביים גבוהים בשירות המדינה.

דוד טל: אהרן, שנבחר למזכיר תנועת המושבים ואחר כך היה חבר הכנסת השישית והעשירית, סגן שר החקלאות, וגם - שר התקשורת, החקלאות, העבודה והרווחה, העלייה והקליטה, היה גם יהודי ירא שמים.

דוד טל: אומנם הוא לא נראה בציבור כחובש כיפה מסורתי, אך בד' אמותיו נזהר בקלה כבחמורה, והיה מסוגל לעבור לפני התיבה כשליח ציבור בקיא ורגיל, בלי להזדקק לסידור תפילה כלשהו.

דוד טל: אנקדוטה היסטורית שאהב אהרן לספר עסקה בנסיעתו בעצם יום השבת לישיבת הממשלה שעסקה בהחלטה על היציאה למבצע אנטבה, כשהוא מתגנב מהכפר בשעת התפילה, מראה שהיה עלול לחולל בקרב חבריו תהיות ושאלות מיותרות על מעשהו.

דוד טל: אהרן אוזן, ילידה של תוניסיה ותרבות ערבית, עברית וצרפתית מעורבבים עד לבלי הכר, התגורר עד לבחרותו בארץ שאותה כינה הזמר הבלתי נשכח פאריד אל-אטרש ארץ של דגה ותמרים, שמן וזיתים.

דוד טל: בה בעת, אהרן אוזן הוא לא פחות, ואולי אף יותר, תבנית נוף מולדתו כאן.

דוד טל: הוא נטמן באותו עפר בית-העלמין שבו נטמן בנו, שלמה, איש חיל-הים, שנפל בעת מלחמת ההתשה בתעלת סואץ.

דוד טל: הוא היה נסיך, רבותי, שמעולם לא גבה לבו ולא רמו עיניו ומעולם לא דגל בקיצוניות.

דוד טל: פיו ולבו היו שווים וחיוך של חן וחסד ליווה אותו בכל אשר הלך.

דוד טל: נשלח מכאן ניחומים למושבו, למשפחתו הענפה, ונאחל לרעייתו ג'ני רפואה שלמה ואריכות ימים.

דוד טל: הלוואי שנזכה ונלמד את הדורות הבאים כי היה איש שנדירים כמותו, בבחינת חבל על דאבדין ולא משתכחין.

דוד טל: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת דוד טל.

דליה איציק: אנחנו נסיים עם חבר הכנסת סילבן שלום.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת, לפני שבוע ימים הלך לעולמו השר וחבר הכנסת לשעבר אהרן אוזן ז"ל.

סילבן שלום: אהרן אוזן, יליד תוניסיה, היה בצעירותו חבר בתנועת בית"ר, תנועה שהיו לה אוהדים רבים בתוניסיה – ואת זה אני יודע ממקור ראשון - אבל כשהגיע לארץ הצטרף לתנועת מפא"י.

סילבן שלום: הוא הגיע ישירות למושב, מושב גילת בדרום, שבימים ההם היה שכוח-אל, ובו היה חבר עד יום מותו.

סילבן שלום: מעולם לא עזב את המקום, וכל השנים הוא היה הכתובת האמיתית לכל המושבניקים באשר הם, לכל הדרומיים באשר הם.

סילבן שלום: בשנת 1965 כבר נבחר לכנסת – היתה זו הכנסת השישית – מטעם סיעת המערך, ואז הוא כיהן גם כשר החקלאות, במשך ארבע שנים ובשתי ממשלות.

סילבן שלום: לאחר מכן שימש גם שר התקשורת, וכאשר פרש מונה למזכ"ל תנועת המושבים וליושב-ראש הפדרציה הספרדית בישראל.

סילבן שלום: בשנת 1981 החליט לפרוש ממפלגת העבודה ולהקים יחד עם אהרן אבוחצירא את תנועת תמ"י.

סילבן שלום: אז מונה לשר לקליטת העלייה.

סילבן שלום: לאחר שלוש שנים סיימה תמ"י את דרכה, והוא סיים את דרכו הפוליטית.

סילבן שלום: את אהרן אוזן, זיכרונו לברכה, אפיינו צניעות, יושר, אהבת הזולת, ואולי יותר מכול הוא זכור לחיוב כאיש עממי.

סילבן שלום: היום איש עממי נחשב אולי דבר לא כל כך טוב, אבל הוא היה עממי אמיתי; היתה לו אוזן קשבת לכל אותם אנשים קטנים ומסכנים מהדרום שלא היו יכולים להגיע אל הממסד, שלא היו יכולים להגיע אל אותם שועים ורוזנים בירושלים.

סילבן שלום: אהרן אוזן היה איש עממי, איש שהעממיות היתה לו לדרך ולמנהג.

סילבן שלום: כל חייו נהג בצניעות ובענווה.

סילבן שלום: הוא היה איש האדמה; איש האדמה במובן הטוב של הביטוי.

סילבן שלום: איש האדמה שעשה הכול למען המושב שבו הוא חי, למען המושבים כולם ולמען החקלאות.

סילבן שלום: אני בטוח שמשרד החקלאות ימצא את הדרך הנאותה להנציח את זכרו ואת פועלו המבורך למען החקלאות בישראל.

סילבן שלום: אדם זה היה קשור לאדמה ולהתיישבות במשך כל ימי חייו והגשים את הציונות בדרך האמיתית.

סילבן שלום: יש אנשים שחלמו על פיתוח הנגב, שחלמו על החזון של נגב פורח, אבל הוא הגשים זאת הלכה למעשה.

סילבן שלום: אהרן אוזן זכה להיות מהמעטים שמימשו חזון זה בימיהם בצורה הטובה והנכונה ביותר.

סילבן שלום: תמצית הציונות בעיניו היתה חזון ההתיישבות בנגב, והוא פעל בעניין זה כל תקופת שירותו הציבורי.

סילבן שלום: היום אנחנו מבינים יותר את חשיבות ההתיישבות בנגב.

סילבן שלום: יישוב הנגב, כמו הגליל, חיוני לחיזוקה ולפיתוחה של מדינת ישראל הן בהיבט הכלכלי, הן בהיבט החברתי, המדיני והביטחוני; אבל אהרן אוזן פעל לקידום הפריפריות – אותה מלה גסה, אותה מלה לא פופולרית שהיתה נר לרגליו – לפעול למען הפריפריה, לפעול למען האדם הקטן, לפעול למען עיירות הפיתוח וערי הפיתוח.

סילבן שלום: הוא האמין בצמצום הפערים בחברה ובצורך לקרב את הפריפריה למרכז.

סילבן שלום: אין ספק שמפעלו לא הושלם.

סילבן שלום: נכונה לנו עוד דרך ארוכה עד שנגיע אולי למנוחה ולנחלה בעניין זה.

סילבן שלום: יצא לי להכיר את אהרן אוזן, זיכרונו לברכה, שנים ארוכות.

סילבן שלום: הוא היה קרוב מאוד לדודי, גם הוא איש מפלגת העבודה, שהיה יושב-ראש מחוז הנגב של מפלגת העבודה שנים רבות.

סילבן שלום: הם הלכו יד ביד במשך תקופה ארוכה, ואני חושב שהיום אנחנו יכולים באמת להרגיש כמה חסרים לנו אותם אישי ציבור של פעם, אישי הציבור הישרים, בעלי היושרה, האינטגריטי; ואולי צוואתו היא שאנו, אנשי הציבור של היום, נשמור על הסטנדרטים הגבוהים שהוא השית על עצמו בחייו האישיים.

סילבן שלום: כולנו צריכים להתגעגע לאנשים מסוגו של אהרן אוזן, זיכרונו לברכה.

סילבן שלום: כולנו, בכל הרמות, צריכים לדעת שהאיש הזה, עם יושרו ופועלו, היה כולו למען הציבור, כולו למען האדם, כולו למען כל אחד מאזרחי מדינת ישראל.

סילבן שלום: אל לנו לזלזל בערכים של יושר; אל לנו לזלזל בערכים של יושרה ושל צניעות.

סילבן שלום: ערכים אלה היו מאז ומתמיד יסודות היהדות והחברה בישראל.

סילבן שלום: פגיעה קשה בערכים אלה עלולה בבוא היום לערער את יסודות החברה בישראל עד כדי סכנת התפוררות חברתית.

סילבן שלום: אי-אפשר להתעלם מהסמליות של פטירתו של אהרן אוזן, האיש הישר ונקי הכפיים הזה, דווקא בימים שבהם פרשות שחיתות צצות חדשות לבקרים, כפטריות לאחר הגשם, ופוגעות בכל חלקה טובה.

סילבן שלום: אני מאמין שאפשר לחזור לימים ההם.

סילבן שלום: חובתנו המוסרית כאנשי ציבור היא לשמש דוגמה ומופת בבואנו לייצג את המדינה ואת הציבור.

סילבן שלום: אהרן אוזן היה כזה.

סילבן שלום: אהרן אוזן שימש דוגמה ומופת בדרך חייו.

סילבן שלום: עלינו, כאנשי ציבור, לכבד את זכרו, לכבד את דרכו, לכבד את פועלו.

סילבן שלום: אני בטוח שגם משרד החקלאות וגם תנועת המושבים אומנם ידעו להנציח בצורה הראויה את פועלו ואת זכרו.

סילבן שלום: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת סילבן שלום.

דליה איציק: חברי חברי הוועדה, פרופסור בן-ששון, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, ביום שני הבא, בהסכמה עם ראשי הסיעות, לא יהיו הצעות אי-אמון, כי זה יהיה יום הולדת הכנסת.

דליה איציק: אשר על כן, כהזדמנות לחיזוקה ולביצורה של הכנסת אנחנו נתכנס פה כולנו, גם הממשלה, ראש הממשלה יכבד אותנו בנוכחותו, ואנחנו נדון כאן במשך ארבע שעות על הדרכים לחזק את הכנסת, שהיא חלשה.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: [מס' מ/260; "דברי הכנסת", חוב' ד', עמ' 3765; נספחות.

דליה איציק: ]

יצחק אהרונוביץ': רבותי חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 21), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן, להציג את הצעת החוק.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפניכם את הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 21), התשס"ז-2007.

יעקב ליצמן: הצעת חוק זו מקורה בסעיפים 62 ו-63 בהצעת חוק ההסדרים לשנת 2007.

יעקב ליצמן: ועדת הכנסת פיצלה את הסעיפים האלה מהצעת חוק ההסדרים והעבירה אותם לוועדת הכספים להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, עם המלצה שנסיים את מלאכתנו לפני תום חודש ינואר.

יעקב ליצמן: כפי שתראו, הוועדה אומנם סיימה להכין הצעת חוק זו, שמלכתחילה לא היה לה מקום בהצעת חוק ההסדרים, ואילו היתה הצעה זו מובאת לפנינו בנפרד אולי היתה הוועדה מסיימת את מלאכתה עוד קודם.

יעקב ליצמן: סעיף 33א לחוק בנק ישראל קובע, שמטבעות שהוציא הבנק כמטבעות זיכרון או כמטבעות מיוחדים ישווקו על-ידי חברה הנמצאת בשליטת הממשלה או בשליטת הבנק.

יעקב ליצמן: באוגוסט 2003 החליטה ועדת שרים להפרטה להפריט את כל מניות המדינה בחברה הממשלתית למדליות ולמטבעות.

יעקב ליצמן: כדי לאפשר את המשך הליכי ההפרטה נדרש תיקון של סעיף 33א לחוק בנק ישראל.

יעקב ליצמן: בהצעת חוק זו מובא התיקון, ולפיו חברה שתמונה לכך בידי שר האוצר, בהסכמת הנגיד, תהיה רשאית לשווק מטבעות זיכרון ומטבעות מיוחדים שיוציא בנק ישראל.

יעקב ליצמן: כן נקבעה תקופת מעבר של 18 חודשים שבה תמשיך החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות להחזיק במינוי, ואם תופרט במהלך תקופה זו, היא תמונה למשך שש שנים ממועד ההפרטה, כדי לאפשר לרוכשי החברה ודאות מסוימת.

יעקב ליצמן: הצעת חוק זו תאפשר להוציא לפועל את הפרטת החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות.

יעקב ליצמן: אבקשכם לאשר את ההצעה כנוסח הוועדה.

יצחק אהרונוביץ': תודה ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן.

יצחק אהרונוביץ': יש הסתייגויות של חברי הכנסת חיים אורון וראובן ריבלין.

יצחק אהרונוביץ': אני לא רואה את חבר הכנסת חיים אורון, לכן – חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': לרשותך חמש דקות.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת – אני לא רואה פה את שר האוצר, אשר מבקש את השינוי בהצעת חוק בנק ישראל – בדרך כלל אנחנו מסכימים לחוק זה, אבל ביקשנו הסתייגות לצורך רשות הדיבור, וההסתייגות היא לא הסתייגות לדבר על כל דבר בעולם, חבר הכנסת שרוני, אלא לדבר לגופו של תיקון.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לשנות את סעיף 33א, כך שחברה שממונה על-פיו לא תהיה בהכרח חברה בשליטה של הממשלה או בשליטה של הבנק, ולקבוע יותר מכך - תקופת מעבר עד להשלמת ההפרטה, שבה תוסיף החברה להחזיק במינוי לפי סעיף 33א(א) לחוק, גם בהיותה חברה ממשלתית.

ראובן ריבלין: צריך להבין, יש כאן קושי לא פשוט בכך שהשיקולים שצריכים להנחות חברה ממשלתית שהיא חברה עסקית צריכים להיות רק שיקולים עסקיים, והחשש הכבד, שבימי בין הבתרים, כאשר אין אנחנו נמצאים כאן ולא נמצאים שם, אנחנו עלולים להיות במצב שבו תתאפשר השפעה שלא ממין העניין, לא השפעה עסקית אלא השפעה אחרת, זרה, על אותם גופים אשר מועצות מנהלים מנהלות אותם.

ראובן ריבלין: בתקופת הביניים הזאת אנחנו לא נמצאים במערך שהיה קיים, ולא הגענו כדי המערך העתידי של עבודתו של דירקטוריון, כפי שהוא קבוע בחוק החברות הממשלתיות, שגם שם לפי סעיף 4 מחויבת החברה לשקול שיקולים עסקיים בלבד.

ראובן ריבלין: לכן ביקשנו את רשות הדיבור על מנת להבליט פעם נוספת את אותה סכנה שקיימת, ומתוך רצון לקדם את החוק ומתוך הבנה שהחוק והתיקון ראוי, אנחנו רק מבקשים לעלות לכאן – נדמה לי שגם חבר הכנסת אורון רצה לעשות כך – על מנת להזהיר את כל אותם אנשים אשר אנחנו עתידים להעביר אליהם את הסמכויות להיות ערים לאותו תפקיד שהם ממלאים על מנת שחלילה לא יצא מכשול מתחת ידם.

ראובן ריבלין: מלבד הערה זו, כמובן, אנחנו נתמוך, ואני מסיר את ההסתייגות, שהיא הסתייגות דיבור בלבד.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת ריבלין.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו נעבור להצבעה על שם החוק.

יצחק אהרונוביץ': אין הסתייגויות, לכן אפשר להצביע.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 5 בעד שם החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

יצחק אהרונוביץ': בעד - 12, נגד - אין, נמנעים - אין.

יצחק אהרונוביץ': אני קובע שהצעת הוועדה לשם החוק התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק אהרונוביץ': מאחר שהצבענו רק על שם החוק, נצביע על כל החוק בקריאה שנייה.

יצחק אהרונוביץ': נא להצביע.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 2-1 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

יצחק אהרונוביץ': 17 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק אהרונוביץ': אני קובע שהחוק התקבל בקריאה שנייה.

יצחק אהרונוביץ': נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 7 בעד החוק – 17 נגד – אין נמנעים – אין חוק בנק ישראל (תיקון מס' 21), התשס"ז-2007, נתקבל.

יצחק אהרונוביץ': 17 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק אהרונוביץ': אני קובע שחוק בנק ישראל (תיקון מס' 21), התשס"ז-2007, התקבל בקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': חבר הכנסת ליצמן, ברכות ליושב-ראש ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: ברכות לכל הצוות.

יעקב ליצמן: [מס' מ/266; "דברי הכנסת", חוב' ו', עמ' 4199; נספחות.

יעקב ליצמן: ]

יצחק אהרונוביץ': הנושא הבא: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': אני מזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני, להציג את הצעת החוק.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה שרוני: הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית, ומטרתה להיטיב עם אוכלוסיית עקרות הבית הנכות.

משה שרוני: על-פי המצב המשפטי החל כיום, קצבת נכות המשתלמת לנכה נקבעת בהתאם לפגיעה שנגרמה בכושר ההשתכרות, ולעניין נכה שהיא עקרת בית, כלומר, אשה נשואה שאינה עובדת מחוץ למשק ביתה – הנכות הכללית נקבעת בהתאם לפגיעה בכושרה לתפקד במשק הבית.

משה שרוני: לאור זאת, אופן בחינת אי-יכולת ההשתכרות הרגילה לגבי מי שעובד מחוץ למשק ביתו שונה מבחינת אי-יכולת התפקוד של עקרת בית.

משה שרוני: כללים אלה יוצרים מצב שבו אשה אשר טרם נישואיה היתה זכאית לקצבת נכות בשל פגיעה בכושר ההשתכרות, ולאחר שנישאה נבדקה מחדש בהתאם לבדיקה החלה על עקרת בית, יכול שתימצא כשירה לתפקוד במשק ביתה, ולכן לא תהיה זכאית עוד לקצבת נכות.

משה שרוני: לכן, ייתכן כי בשל נישואיה בלבד תאבד האשה את זכאותה לקצבת נכות כללית, אף שלא חל כל שינוי במצבה הבריאותי.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מוצע בהצעת חוק זו לתקן עיוות זה ולקבוע, שאשה נשואה שהיתה זכאית לקצבת הנכות לפני נישואיה, ובשל נישואיה בלבד לא היתה זכאית לאחר נישואיה לקצבת נכות, תמשיך להיות זכאית לקצבה גם לאחר נישואיה.

משה שרוני: הצעת החוק מיטיבה עם נשים נכות שנישאו ותמנע את האפשרות שהיתה קיימת עד כה, שנישואיהן יביאו לשלילת קצבאות הנכות.

משה שרוני: הצעת החוק מוגשת בצירוף הסתייגותה של חברת הכנסת זהבה גלאון, שלא נמצאת כאן, המציעה כי הגדרת עקרת בית תבוטל ככל שהדבר נוגע לקצבת הנכות, וכי לא תהיה כל הבחנה בין נשים לגברים בכל הנוגע לתשלום גמלאות הנכות, וכן כי הבדיקה לגבי כלל הנשים והגברים לשם קביעת הזכאות לתשלום הגמלה תהיה אחידה, ללא הבחנה וללא תלות במצבם המשפחתי.

משה שרוני: נכון הדבר כי הצעת החוק בנוסחה כיום אינה מבטלת לחלוטין את השוני הקיים בין נשים עקרות בית לבין שאר הזכאים לקצבת נכות לפי הוראות חוק הביטוח הלאומי.

משה שרוני: אני מקווה כי בעתיד תסכים ממשלת ישראל להביא לשוויון מלא בין שני המינים בכל הנוגע לקצבת הנכות הכללית, וכן בנוגע לכלל גמלאות הביטוח הלאומי.

משה שרוני: בעת הזאת אני קורא לחברי הכנסת לאשר את ההצעה, בנוסח הוועדה, בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יצחק אהרונוביץ': תודה לחבר הכנסת משה שרוני.

יצחק אהרונוביץ': חברת הכנסת זהבה גלאון איננה פה, לכן אנחנו מורידים את ההסתייגות שהיא הגישה.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו פונים להצבעה בקריאה שנייה על כל החוק.

יצחק אהרונוביץ': הצבעה מס' 8 בעד סעיפים 2-1 – 11 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-1 נתקבלו.

יצחק אהרונוביץ': 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק אהרונוביץ': אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

יצחק אהרונוביץ': נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': נא להצביע.

ראובן ריבלין: זו הצעת חוק ממשלתית, חבר הכנסת שרוני?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד החוק - 12 נגד - אין נמנעים - אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, נתקבל.

צבי הנדל: שרוני, כל הכבוד.

יצחק אהרונוביץ': בעד - 12, נגד - אין, נמנעים - אין.

יצחק אהרונוביץ': אני קובע שהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 93), התשס"ז-2007, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': ברכות.

יצחק אהרונוביץ': [מס' מ/267; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 5117; נספחות.

יצחק אהרונוביץ': ]

יצחק אהרונוביץ': הנושא הבא: הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 11), התשס"ז-2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יצחק אהרונוביץ': אני מזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני, להציג את הצעת החוק.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 11), התשס"ז-2007, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

משה שרוני: הצעת החוק המונחת בפניכם היא חלק ממהלך שעיקרו ביטול סמכויות מיוחדות לשעת-חירום הנכללות בחוקים אזרחיים.

משה שרוני: מאז קום המדינה מאריכה הכנסת מדי שנה את תוקפה של ההכרזה על מצב חירום, כך שניתן להפעיל את הסמכויות האמורות, שיש בהן כדי לפגוע בזכויות יסוד, כדבר שבשגרה.

משה שרוני: חוק עבודת הנוער, התשי"ג-1953, הוא אחד מדברי החקיקה הכוללים הוראות המתירות הפעלת סמכויות לשעת-חירום.

משה שרוני: החוק קובע תנאים והגבלות לעבודתם של ילדים ונערים המועסקים במשק, לרבות לעניין גיל העבודה המותר, שעות העבודה ותנאי העבודה.

משה שרוני: בהתאם לכך אוסר החוק העסקת ילדים ונערים בשעות הלילה, אלא בהיתר שנתן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, בנסיבות שונות, כאמור בחוק.

משה שרוני: השר רשאי כיום להתיר העסקת נערים וילדים גם אחרי השעה 23:00 במקום עבודה שבו עובדים במשמרות, וזאת בתקופה שבה קיים מצב חירום במדינה.

משה שרוני: הצעת החוק נועדה לקבוע, כי היתר כאמור יינתן רק בנסיבות מיוחדות שבהן ניתנה החלטה על שעת-חירום - בעת הכרזה על מצב מיוחד בעורף, הוצאת צו לשירות מילואים בנסיבות חירום, או בעת הכרזה על אירוע אסון המוני.

משה שרוני: כמו כן מוצע לקבוע, כי לא יינתן היתר בנסיבות אלה אלא אם כן הובטחו לדעת השר תנאים להבטחת בריאותם ורווחתם של הילדים והנערים.

משה שרוני: תוקפו של ההיתר יפקע במועד שבו פקע תוקפה של ההחלטה על שעת-חירום, או במועד אחר שנקבע בהיתר.

משה שרוני: יש לציין, כי היתר כאמור יכול שיינתן גם במקום שבו לא עובדים במשמרות, וזאת אם הדבר נחוץ עקב שעת-החירום.

משה שרוני: הצעת החוק תאפשר העסקת צעירים בשעת-חירום לפרק זמן מוגדר מראש ותוך שמירה על זכויותיהם.

משה שרוני: אני קורא לכם להצביע בעד הצעת החוק, המוגשת ללא הסתייגויות, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה שרוני: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת שרוני.

אחמד טיבי: היות שאין הסתייגויות, נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 11), התשס"ז-2007.

אביגדור יצחקי: מה להצביע, אדוני היושב-ראש?

אחמד טיבי: על-פי הצעת הוועדה, בקריאה שנייה, כמובן.

יצחק אהרונוביץ': המזכיר, תפעיל את השעון.

יצחק אהרונוביץ': השמות צריכים להתחלף כדי שנוכל להצביע.

אחמד טיבי: אני רושם בפרוטוקול שחבר הכנסת אהרונוביץ הצביע - -

יצחק אהרונוביץ': בעד.

אחמד טיבי: - - בעד, וזו הצבעה חשובה ביותר.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 1 - 7 נגד - אין נמנעים - 1 סעיף 1 נתקבל.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית, רבותי.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 11 בעד החוק - 11 נגד - אין נמנעים - אין חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 11), התשס"ז-2007, נתקבל.

אחמד טיבי: בעד - 11, נגד - אין, נמנעים - אין.

אחמד טיבי: אני קובע שהצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: [מס' מ/267; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 5118; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק החניכות (תיקון מס' 3), התשס"ז-2007, קריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: יציג אותה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני.

אחמד טיבי: בבקשה.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק החניכות (תיקון מס' 3), התשס"ז-2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה שרוני: חוק החניכות, התשי"ג-1953, מסדיר את העסקתם של נערים שטרם הגיעו לגיל 18 בעבודה מעשית מודרכת, לרבות בבתי-ספר מקצועיים, וזאת במטרה לרכוש מקצוע.

משה שרוני: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה קבע בצו רשימה של מקצועות הנרכשים בדרך חניכות.

משה שרוני: בהתאם לחוק האמור, ניתן להעסיק נער במקצוע שאושר כמקצוע חניכות רק כחניך.

משה שרוני: אולם הממונה על החניכות רשאי לאשר העסקת נער באותו מקצוע גם שלא כחניך, בכמה מקרים: בתקופה שבה קיים מצב חירום במדינה; אם לדעת הממונה, ובשים לב לסגולות הנער, יהיה זה לטובתו שלא יועבד כחניך; או אם הנער עובד אצל הוריו.

משה שרוני: מצב חירום קיים מאז קום המדינה, כך שבהתאם להוראות החוק רשאי הממונה על החניכות לאשר העסקת נער שלא כחניך כדבר שבשגרה.

משה שרוני: מוצע לנתק את הזיקה בין קיום מצב חירום במדינה למתן היתר להעסיק נער במקצוע שלא כחניך.

משה שרוני: יש לציין כי בפועל לא נעשה שימוש בסמכות זו, ועל כן הוראה זו מתייתרת ממילא.

משה שרוני: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעדה בקריאה שנייה ושלישית.

משה שרוני: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: להצעת החוק אין הסתייגויות, ולכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

אחמד טיבי: מי בעד?

אחמד טיבי: מי נגד?

אחמד טיבי: מי נמנע?

אחמד טיבי: ההצבעה החלה, חבר הכנסת יצחקי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מרגי, אתה אפילו לא במקומך.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 1 - 8 נגד - אין נמנעים - אין סעיף 1 נתקבל.

אחמד טיבי: אני קובע שהצעת החוק נתקבלה בקריאה שנייה - שמונה בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק החניכות (תיקון מס' 3), התשס"ז-2007.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 13 בעד החוק - 8 נגד - אין נמנעים - אין חוק החניכות (תיקון מס' 3), התשס"ז-2007, נתקבל.

אחמד טיבי: אני קובע שהצעת חוק החניכות (תיקון מס' 3) התקבלה בקריאה שלישית.

אחמד טיבי: ["דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 6174.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים, רבותי, להצעת סיעות מרצ-יחד וחד"ש שלא להחיל דין רציפות על הצעת חוק הדם הטבורי, התשס"ו-2005.

אחמד טיבי: היות שחברי הכנסת המבקשים אינם במליאה, והמתנגדים אינם, אנחנו מצביעים.

אחמד טיבי: מי בעד החלת הרציפות ומי נגד?

שלי יחימוביץ': - - - זה ביחיד או ברבים?

שלי יחימוביץ': הצבעה מס' 14 בעד הודעת הוועדה - 8 נגד - אין נמנעים - אין הודעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הדם הטבורי, התשס"ו-2005, נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד - 8, אין נמנעים, אין מתנגדים.

אחמד טיבי: אני קובע כי דין הרציפות יחול על הצעת חוק הדם הטבורי, התשס"ו-2005, וכי ההצעה תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לשאילתות ותשובות לסגן שר הביטחון, אבל מתברר שסגן שר הביטחון אינו בין הנמצאים במליאה.

צבי הנדל: זה שר הביטחון.

אחמד טיבי: אפילו שר הביטחון לא נמצא, חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל: נשארתי בשביל זה.

אחמד טיבי: קראו לו, והוא לא עונה.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אחמד טיבי: לצערי הרב, באופן מפתיע אני נאלץ לסגור את הישיבה כי תם סדר-היום.

שלי יחימוביץ': - - -

אחמד טיבי: יש חברי כנסת כמוני, כמו חברת הכנסת יחימוביץ וחבר הכנסת הנדל, שהיו מעוניינים להישאר כדי לשמוע את שר הביטחון.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, צריך לדרוש משר הביטחון שבתחילת השבוע הבא יבוא להשיב, עם כל הכבוד.

אחמד טיבי: אני בהחלט אבקש מהמזכירות ומהנשיאות לטפל בעניין הזה.

אחמד טיבי: אדוני סגן שר הביטחון, אני חוזר בי.

אחמד טיבי: היות שלא דפקתי בפטיש, סדר-היום לא תם, ואני מחדש את הישיבה שכמעט נקטעה בגלל היעדרך ובהיעדרו של שר הביטחון.

אחמד טיבי: נא לעלות לדוכן, אדוני סגן השר.

נסים זאב: - - -

אחמד טיבי: אתה רואה: הסבלנות, אבל גם הסובלנות, משתלמת.

אחמד טיבי: סגן השר ישיב על שאילתות אלה: שאילתא מס' 168, של חברת הכנסת אורית נוקד – אינה נוכחת; לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אורית נוקד שאלה את שר הביטחון ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): בימים האחרונים אנו עדים להסלמה בירי ה"קסאמים" על יישובי סובב-עזה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מה נעשה כדי למגן מיגון מלא את היישובים ואת המוסדות הציבוריים בהם?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם יוכרו יישובי סובב-עזה כיישובי קו העימות, ואם לא – מדוע?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: ממשלת ישראל קבעה את מדיניותה בכל הקשור למיגון מוסדות החינוך ביישובי עוטף-עזה על-פי תקצוב מיוחד שהוקצה לכך.

אפרים סנה: עד כה הושקעו כ-150 מיליון ש"ח במיגון גנים, בתי-ספר יסודיים ובתי-ספר על-יסודיים.

אפרים סנה: מערכת הביטחון השקיעה מאמץ ניכר בתכנון ובביצוע פתרונות שיאפשרו את מיגון הילדים הלומדים במוסדות החינוך בפרק זמן קצר יחסית ובהתאם לתקציב האמור.

אפרים סנה: סטטוס עבודות המיגון של בתי-הספר וגני-הילדים בסובב-עזה כיום: מיגון בתי-ספר – עבודות המיגון ב-16 בתי-ספר יסודיים הסתיימו.

אפרים סנה: עבודות המיגון ב-25 גני-ילדים הסתיימו ב-30 בנובמבר 2006, ועבודות המיגון ב-58 גני-ילדים יסתיימו עד 28 בפברואר 2007.

אפרים סנה: 12 גנים אינם ניתנים למיגון וייבנו מחדש בתוך חודשים אחדים.

אפרים סנה: עם זאת, מערכת הביטחון מודעת לצרכים נוספים שהתעוררו, כגון מיגון כיתות ספח ומעבדות וכן מיגון מוסדות חינוך שלא נכללו ברשימות שהוגשו בזמנו לפיקוד העורף על-ידי העיריות והמועצות המקומיות.

אפרים סנה: למותר לציין כי פעילות נוספת תחייב תקצוב נוסף, ואנו נבחן זאת.

אפרים סנה: כפי שאפשר לראות בנתונים שהוצגו, המיגון יסתיים עד 1 במרס 2007, למרות קשיים תכנוניים ויישומיים במסגרת הפרויקט, שהוא ראשון מסוגו.

אפרים סנה: נוסף על כך, הנושא נדון בדיון מיוחד בראשות ראש הממשלה שהתקיים ב-19 בנובמבר 2006.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: הכרה ביישובי סובב-עזה כיישובי קו העימות – לעניין העדפה במכרזים של משרד הביטחון, שדרות רבתי מוגדרת יישוב קו עימות, על-פי החלטת הממשלה 2173 מ-4 ביולי 2004 בדבר סיוע ליישובים בעוטף-עזה לשנים 2000–2004 והחלטה 3575 ממאי 2005, המצורפת.

אפרים סנה: אשר לשוויון במענקים ובהטבות הניתנים לאזורי קו העימות בצפון, בשדרות וביישובי עוטף-עזה, הדבר מחייב החלטת הממשלה והנושא נתון כעת בעבודת מטה.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 427, של חבר הכנסת דוד אזולאי – אינו נוכח; לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ג' בחשוון התשס"ז (25 באוקטובר 2006): פורסם כי חיילים שומרי מצוות נתקלים במפקדים שאינם מכבדים את אמונתם: חיילים שהלכו בציצית מגולה נשפטו למאסר, נאסר לחבוש כיפות גדולות, נערמו קשיים בכל הקשור לתפילות וכיוצא באלה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: כמה תלונות בנושאים אלו הוגשו לצה"ל?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם הן נבדקו?

אחמד טיבי: אם כן – מה העלו הבדיקות וכיצד טופלו התלונות?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אפרים סנה: בשנת 2006 התקבלו שבע פניות כתובות בנושא הנדון.

אפרים סנה: בשנת 2006 התקבלו 81 שיחות שבהן הועלו סוגיות ושאלות בתחום הדת.

אפרים סנה: על שש מ-81 השיחות האלה נפתח בירור מיידי עם מפקדים.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 428, של חבר הכנסת חיים אמסלם – אינו נוכח; לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ג' בחשוון התשס"ז (25 באוקטובר 2006): פורסם כי שר הביטחון הורה לפנות מאחזים, וכי הראשונים שיפונו, מייד אחרי סוכות, יהיו חוות-מעון והמאחזים ביצהר.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם נכון הדבר?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – האם עודכן ראש הממשלה בפרטי תוכנית הפינוי?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם אושר פינוי המאחזים בידי כל הגורמים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: טרם הוחלט אילו מאחזים יפונו ראשונים.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: ראש הממשלה יעודכן בכל תוכנית פינוי שתהיה.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: אין צורך באישור נוסף לביצוע פעולה זו.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 481, של חבר הכנסת מתן וילנאי – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מתן וילנאי שאל את שר הביטחון ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006):

אחמד טיבי: הובא לידיעתי כי הוחלט במערכת הביטחון לסגור את יחידת ההסברה של אזור הדרום, היושבת בשדה-בוקר.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הידיעה נכונה?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – מה היו השיקולים שהביאו לסגירת מרכז חינוכי זה?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: אם השיקולים כלכליים, מה היא עלות החזקת היחידה בהשוואה לתקציב הביטחון בכללותו?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לא יהיה מדויק לומר כי מערכת הביטחון החליטה לסגור את יחידת ההסברה במדרשת שדה-בוקר, אולם מדרשת שדה-בוקר היא ספק אזרחי, ולפיכך, על-פי חוק חובת המכרזים, חידוש ההתקשרות עמה מחייב עריכת מכרז או לחלופין קבלת פטור ממכרז מטעם ועדת פטור עליונה.

אפרים סנה: ב-16 באוקטובר 2006 הוצג הנושא לפני ועדת פטור עליונה אשר התבקשה לאשר את המשך ההתקשרות עם מדרשת שדה-בוקר לתקופה של שנה.

אפרים סנה: לבקשה צורפו נימוקי חיל החינוך.

אפרים סנה: הוועדה אישרה התקשרות עד 31 בדצמבר 2006 בלבד, וקבעה כי יש לצאת למכרז למציאת מקום חלופי עד ינואר 2007, בנימוק של העדר ייחודיות - על-פי יושב-ראש הוועדה - מאחר שהשירותים המתקבלים מהמדרשה הם שירותי אכסניה בלבד, כלכלה ולינה, ואילו התכנים נקבעים על-ידי קצין חינוך ראשי.

אפרים סנה: למרות החלטת הוועדה הועלה הנושא בפניה שנית ב-22 בנובמבר 2006, בהשתתפות קצין חינוך ראשי ונציגי החטיבה להרכשת שירותים.

אפרים סנה: הוועדה החליטה כי הפטור יאושר כפטור גישור ויהיה בתוקף עד 31 במרס 2007.

אפרים סנה: בתקופה זו התבקש הגוף הדורש להכין מסמך עמדה שייבחנו בו החלופות הכלכליות של הלנה במקומות אחרים והסעה למתחם שדה-בוקר לעומת לינה במקום.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 594, של חבר הכנסת עזמי בשארה – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006):

אחמד טיבי: במוסף השבת של "ידיעות אחרונות", ב-3 בנובמבר 2006, צוטט תת-אלוף גל הירש כאומר שאוגדת לבנון התאמנה בנצרת שנה וחצי לפני המלחמה, וכי הלחימה בבינת-ג'בל תורגלה בנצרת.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם המידע נכון?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם צה"ל נוהג להתאמן בכפרים ערביים, ואם כן – באילו כפרים מדובר?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: מה היא הסיבה לאימונים מסוג זה?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: המידע נכון, עקרונית, ואומנם התקיים תרגיל צבאי בעיר נצרת.

אפרים סנה: כל תרגיל הנעשה במקום מיושב נעשה בזהירות הראויה וברגישות רבה כדי שלא להפחיד או להבהיל את תושבי המקום.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: האוגדה קיימה את התרגיל בערים נצרת, שפרעם וכרמיאל.

אפרים סנה: אין מדובר בתרגול בכפרים ערביים בלבד.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: לשם לחימה בשטח עירוני נדרש תרגול בשטח המדמה את השטח שהכוח מיועד להילחם בו, ומכאן הצורך בעריכת תרגילים כאמור.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 595, של חבר הכנסת אריה אלדד – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הביטחון ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006):

אחמד טיבי: בחודשים שלאחר ההתנתקות השתבחה מערכת הביטחון בכך שמספר ה"קסאמים" שנורו אל שטח מדינת ישראל קטן מכפי שהיה ערב ההתנתקות.

אחמד טיבי: לאחרונה פורסם כי מאז ינואר 2006 נורו כבר 1,000 רקטות אל הנגב המערבי.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם מצבה הביטחוני של ישראל השתפר עקב ההתנתקות?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: כיצד יופסק הירי?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: הפסקת השליטה הישירה של ישראל במיליון ו-400,000 פלסטינים והפסקת הצורך להגן על 8,000 אזרחים ישראלים החיים בתוך אוכלוסייה זו שיפרו את מצבה הביטחוני של ישראל.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: הירי מהרצועה ייפסק כליל כאשר ייעקר הטרור מרצועת-עזה.

אפרים סנה: דבר זה יתאפשר על-ידי נקיטה משולבת של צעדים צבאיים, כלכליים ומדיניים.

אפרים סנה: בניגוד לעבר, פועלת כעת ממשלת ישראל בשלושת הכיוונים האלה גם יחד.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 626, של חבר הכנסת אריה אלדד – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר הביטחון ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

אחמד טיבי: מדי שבוע נערכות בבילעין הפגנות אלימות נגד הקמת גדר ההפרדה.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: מדוע אין מערכת הביטחון מוציאה צווי הגבלה דוגמת צווי ההרחקה שהוצאו ל-20 מתושבי יהודה ושומרון?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בחודשים האחרונים נבחנה בפיקוד המרכז האפשרות להשתמש בצווי הגבלה מינהליים, המוצאים מכוח הדין החל באיו"ש, כלפי כמה אזרחים ישראלים המשתתפים בהפגנות ובהפרות סדר סמוך לתוואי גדר הביטחון באזור הכפר בילעין.

אפרים סנה: דא עקא, שהגורמים הרלוונטיים במשרד המשפטים, אשר מאשרים את הוצאת הצווים האלה מבעוד מועד, סברו כי המידע המודיעיני על אותם אזרחים שהיה קיים אז – היינו בעת הבחינה – אינו מצדיק ואינו מספק לצורך שימוש בצעד מינהלי זה, ולכן הוחלט במערכת הביטחון שלא להוציא צווי הגבלה מינהליים כלפי אותם אזרחים.

אפרים סנה: ברי כי אם יחול בעתיד שינוי במידע המודיעיני המצטבר בעניינם של אזרחים המשתתפים בהפגנות האמורות לעיל, תיערך בצה"ל, בשיתוף גורמי משטרת ישראל והשב"כ, בחינה מחודשת של האפשרות להשתמש נגדם בצווי הגבלה מינהליים.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 663, של חבר הכנסת יואל חסון – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר הביטחון ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

אחמד טיבי: פורסם כי צה"ל קבע קריטריונים חדשים שעשויים לצמצם במידה ניכרת את מספרם של מתנדבי חוץ-לארץ בצה"ל, וכי הקריטריונים נכנסו לתוקף ללא הודעה מראש וגרמו לדחיית יותר מ-20 מתנדבים שעמדו להתגייס בנובמבר.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם נכון הדבר?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: אם כן – מדוע הוקשחו התנאים ובאיזה אופן?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: כיצד ימשיך צה"ל לעודד צירוף מתנדבי חוץ-לארץ לשורותיו?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: אשר לעיכוב המתגייסים, אציין כי לא עוכב גיוסו של מלש"ב שאושר לגיוס.

אפרים סנה: חשוב לציין כי בהליך הבדיקה אין התחייבות לגיוס המלש"ב, דהיינו בחלק מהמקרים לבסוף לא אושר גיוס המתנדבים, שכן לא עמדו בתנאים לגיוס.

אפרים סנה: דחיית הגיוס נעשתה משום שאצל מתנדבים אלו אובחנה רמת עברית נמוכה מהנדרש לשירות, ועל כן הם נדחו בחודש אחד בלבד לצורך מעבר אולפן עברית בצה"ל שיאפשר למידת השפה העברית והשתלבות מיטבית ומהירה בצה"ל.

אפרים סנה: למתנדבי מח"ל האמורים ניתנה הודעה על עיכוב הגיוס.

אפרים סנה: הודעה זו הועברה ברגע האחרון, ולכן צורפה אליה התנצלות.

אפרים סנה: לא היה שינוי בקריטריונים לגיוס מתנדבים.

אפרים סנה: גם בעבר נדרשה רמת עברית מסוימת, אך מתנדבי התוכנית למדו באולפן לפני הגיוס.

אפרים סנה: עידוד גיוס מתנדבי מח"ל נעשה במשרד הביטחון בשיתוף עם צה"ל.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 676, של חבר הכנסת דב חנין – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דב חנין שאל את שר הביטחון ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006): בתחקיר "בצלם" נטען, כי ביום רביעי, 8 בנובמבר 2006, נורו למוות שני פצועים פלסטינים בעת פעילות צה"ל בכפר אל-יאמון.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הטענות נכונות?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: האם ייבדקו ממצאי צה"ל בעניין?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם יינקטו צעדים נוספים בסוגיה, ואם כן – אילו?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: בדקנו את טענת ארגון "בצלם" בדבר נסיבות הריגת סלים אבו-אל-הייג'א ומחמוד אבו-חסן, ומממצאי צה"ל עולה התמונה שלהלן: ב-8 בנובמבר 2006 נערכה פעילות צבאית בכפר אל-יאמון לצורך איתור מבוקשים ומעצרם.

אפרים סנה: לאחר חילופי ירי בין המבוקשים ובין חיילי צה"ל נמלטו שני מבוקשים אל אחד הבתים באזור.

אפרים סנה: החיילים פשטו על הבית והורו לכל מי שנמצא בו לצאת.

אפרים סנה: לאחר מכן ערכו סריקה בבית, ובמהלכה נתגלו שני המבוקשים ונורו בידי הכוחות.

אפרים סנה: הטענות שהעלה ארגון "בצלם" לעניין ירי בפצועים נבדקו על-ידי הפרקליט הצבאי הראשי, אשר קיבל את תחקיר האירוע.

אפרים סנה: לאחר שעיין בתחקיר קיים הפצ"ר התייעצות עם מפקד פיקוד המרכז, כמתחייב בחוק כאשר נשקלת האפשרות לפתוח בחקירה על בסיס תחקיר צבאי.

אפרים סנה: לאחר שהוצגו לפני הפצ"ר הבהרות לאופן הפעולה של החיילים בעת הכניסה אל הבית המדובר, סוכם כי יועמק התחקיר בכמה נקודות.

אפרים סנה: הפצ"ר ישקול בהמשך את הצורך בחקירת מצ"ח לבדיקת נסיבות האירוע.

אפרים סנה: סיכומם של דברים – טרם נשלם הליך הבדיקה הצבאי, ואנו נוכל לעדכן בהמשך.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 710, של חבר הכנסת יעקב כהן – לפרוטוקול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006):

אחמד טיבי: נודע לי כי לאחרונה הוצא נגד תושב יצהר צו הרחקה מביתו למשך שלושה חודשים.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: מדוע הוצא הצו?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: מדוע לא הועמד האזרח לדין?

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: האם בטרם הוצא הצו הובאה בחשבון העובדה כי הוא עומד להינשא? 4.

אחמד טיבי: כמה צווי הרחקה נוספים מערכת הביטחון מתכננת להוציא נגד אזרחים ישראלים בשנה הקרובה?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: בחודשים האחרונים חתם מפקד פיקוד המרכז על צו פיקוח מיוחד בעניינו של מר נועם מרדכי.

אפרים סנה: צו זה מורה על תיחום מגוריו של האזרח האמור באיו"ש ליישוב מעלה-אדומים למשך שישה חודשים.

אפרים סנה: בד בבד עם מתן הצו ניתן למר מרדכי היתר כללי לצאת מהאזור ולשהות בלא הגבלה בתחומי מדינת ישראל בתקופה שבה צו הפיקוח בתוקף.

אפרים סנה: יש לציין כי צו הפיקוח נחתם עקב הסכנה החמורה הנשקפת מפעילותו של מר מרדכי לביטחון האזור ולשלום הציבור.

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: מר מרדכי לא הועמד לדין מאחר שהמידע שבבסיס צו הפיקוח המיוחד שהוצא נגדו הוא מידע מודיעיני חסוי שאין לגלותו במהלך הליך פלילי.

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: בטרם הוצא צו ההגבלה נגד מר מרדכי נשקלו כלל השיקולים הרלוונטיים לעניין, ובכלל זה העובדה שהוא עומד להינשא.

אפרים סנה: יש לציין כי חרף צו הפיקוח המיוחד ניתנו לו, על-פי בקשתו, כמה היתרים מיוחדים לשהות באיו"ש לצורך חתונתו.

אפרים סנה: 4.

אפרים סנה: כל מקרה שבו עולה צורך להוציא צו הגבלה מינהלי בעניינו של אזרח ישראל אשר שוהה באיו"ש נבחן על-ידי הגורמים המוסמכים לחוד ובאופן פרטני, כפי שנעשה עד היום, ובשל כך אין לצה"ל אפשרות לספק מידע על מספר צווי ההרחקה שיוצאו לאזרחים ישראלים בשנה הקרובה.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 714, של חבר הכנסת נסים זאב - חבר הכנסת זאב נמצא.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני סגן שר הביטחון.

צבי הנדל: כדאי להיות אחרון בסדר-היום.

צבי הנדל: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר הביטחון ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006):

צבי הנדל: מאות מכוניות המגיעות מדי בוקר מגוש-עציון ומביתר לירושלים בכביש המנהרות נאלצות להמתין זמן רב יחסית עקב הבדיקות הביטחוניות הנדרשות.

צבי הנדל: במוצאי שבתות המצב קשה עוד יותר.

צבי הנדל: רצוני לשאול: 1.

צבי הנדל: האם יוגבר מספר הבודקים במחסום?

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: האם יפוצלו כלי הרכב ליותר מנתיב אחד?

צבי הנדל: 3.

צבי הנדל: מה ייעשה כדי להקל על המבקשים להגיע לירושלים?

אפרים סנה: אם כן, תשובתי על השאילתא של חבר הכנסת נסים זאב בנושא כביש המנהרות.

אפרים סנה: 3-1.

אפרים סנה: ממינהלת מרחב התפר נמסר, כי בתנועה לכיוון ירושלים יהיו שלושה נתיבים – אחד מהם לבידוק מעמיק – ונתיב חזרה מירושלים לגוש-עציון.

אפרים סנה: מספר הבודקים מותאם למספר הנתיבים.

אפרים סנה: בנתיבים האמורים יהיה נתיב ייעודי לתושבי ישראל הגרים בגוש-עציון, וכך תוקל התנועה לירושלים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, שאלה קצרה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: האם יש לוח זמנים כלשהו?

נסים זאב: כרגע אנחנו רואים שהמצב קשה ובעייתי מאוד.

נסים זאב: האם יש לוח זמנים, פחות או יותר, להקלה?

אפרים סנה: ככל שידוע לי, מדובר בחודשים אחדים.

אפרים סנה: השיפור הזה מחייב השקעה כספית, ויש כמה מקומות שבהם המצב קשה יותר מאשר במחסום שאדוני מדבר עליו, אבל אני מניח שבמהלך שנת 2007 הדבר יסודר.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול שאלה קצרה?

אחמד טיבי: לפנים משורת הדין, בבקשה, חבר הכנסת הנדל.

צבי הנדל: שאלה קצרה.

צבי הנדל: ראיתי את המעברים החדשים, את המחסומים הבנויים היטב.

צבי הנדל: האם זו החלטה פוליטית להפוך את המקומות האלה למעבר גבול קבוע?

צבי הנדל: אני רואה את זה כמעט בכל המקומות.

אפרים סנה: אדוני, מעברי הגבול הקבועים ייקבעו במסגרת הסדר הקבע, שהמשא-ומתן עליו טרם החל, לצערי הרב.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני סגן השר.

אחמד טיבי: ברשותך, אדוני, אנחנו חוזרים לשאילתא מס' 427, של חבר הכנסת דוד אזולאי, על יחסם של מפקדים בצה"ל לחיילים שומרי מצוות.

אפרים סנה: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 427, ראה לעיל)

אחמד טיבי: שאלה נוספת, אם ירצה חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, תודה רבה על שאפשרתם לי.

דוד אזולאי: אני מפנה שאלה נוספת לסגן השר: אדוני, מה בדעתך לעשות כדי למנוע מצבים שבהם מוגשות תלונות נגד אנשים שומרי תורה ומצוות?

דוד אזולאי: בכל זאת, מדובר בצבא יהודי, וזכותו של כל חייל לשמור תורה ומצוות וללכת עם ציצית, עם כיפה וכו'.

צבי הנדל: אני יכול להגיד בלב שקט שזה מטופל היטב בצבא.

אפרים סנה: אני יכול לומר לך שאין מקרים.

אפרים סנה: זה שהיו תלונות לא אומר שכולן נמצאו מוצדקות.

אפרים סנה: ככלל, יש יחס של כבוד לכל חייל שומר תורה ומצוות.

אפרים סנה: רבים מהמפקדים בצה"ל הם שומרי תורה ומצוות.

אפרים סנה: אני לא אומר שלא היה פה ושם מקרה חריג, אבל ככלל, לתלונה הזאת אין שחר כתופעה.

אפרים סנה: ממש לא.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני סגן השר.

אחמד טיבי: אנחנו חוזרים לשאילתא מס' 663, של חבר הכנסת יואל חסון: הכללים לגיוס מתנדבים מחוץ-לארץ.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אפרים סנה: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 663, ראה לעיל)

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת יואל חסון, אם הוא רוצה.

אחמד טיבי: לא, הוא לא מעוניין.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: שאילתא מס' 676, של חבר הכנסת דב חנין: חשד להוצאה להורג של שני פלסטינים פצועים.

אפרים סנה: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 676, ראה לעיל)

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני סגן השר, מחומר של ארגון "בצלם" שמגיע לידי עולה שזה לא המקרה הראשון שבו חיילי צה"ל שיוצאים לפעולות של מעצר בשטחים פועלים כאילו מדובר במשימת התנקשות.

דב חנין: מקרה אחר שהובא לפני מתייחס למאי 2005.

דב חנין: בחודש הזה, כך מובא בפני, היו ארבעה מבצעים למעצר פלסטינים מבוקשים על-ידי כוחות הביטחון, שגם בהם, לפי טענות ארגון "בצלם", החיילים פעלו כאילו מדובר בהתנקשות ולא בפעולת מעצר.

דב חנין: השאלה שלי: האם בהוראות שאתה, אדוני, ושר הביטחון מנחים בהן את הצבא יש הבחנה ברורה בין פעולות שמוגדרות כפעולות התנקשות לבין פעולות שמוגדרות כפעולות מעצר?

דב חנין: מהן ההבחנות בין שני המצבים האלה ואיך אתם מיישמים את ההבחנות האלה הלכה למעשה?

אפרים סנה: בהחלט יש הבחנה בין הדברים.

צבי הנדל: שמים וארץ.

אפרים סנה: הפעולה שאתה קורא לה התנקשות, או שאנחנו קוראים לה בשפתנו סיכול ממוקד, היא פעולה שתכליתה חיסול היעד של הפעולה, חיסולו הפיזי, כאשר מדובר באיש שיש לנו סיבה טובה להעבירו מן העולם, בדרך כלל איש מפתח באחד מארגוני המחבלים, אדם שמשתתף באופן פעיל ויוזם פיגועים ושאין ערך למעצרו.

אפרים סנה: ככלל, ההעדפה היא לעצור.

אפרים סנה: מבצעי המעצרים נעשים תוך סיכון גדול של חיילי צה"ל, שכן ההעדפה היא לעצור ולא להרוג.

אפרים סנה: לכן, זו התשובה על שאלתך.

אפרים סנה: ההעדפה שלנו היא לתפוס אדם ולהביא אותו למעצר ולמשפט.

אפרים סנה: במקרים שאין אפשרות לעשות את זה, רק אז, אם נסיבות אחרות מתקיימות, ניתן לבצע מה שאנחנו קוראים סיכול ממוקד.

אפרים סנה: זו תשובתי.

אפרים סנה: שני המבצעים האלה שונים לחלוטין זה מזה בתכליתם, כשההעדפה שלנו היא לעצור, והא ראיה, שים לב שבאזור יהודה ושומרון בעיקר מתבצעים מבצעי מעצר, ובאופן די נדיר מבצעים של סיכול ממוקד.

אפרים סנה: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר הביטחון ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): בימים האחרונים התחוור לי, כי עקב ירי ה"קטיושות" פונו משפחות אנשי הקבע שמשרתים במספנות חיל הים ממגוריהם בצפון למרכז הארץ.

אפרים סנה: לעומת זאת, משפחותיהם של אזרחים עובדי צה"ל לא פונו ונותרו באזור הצפון.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: האם המידע נכון?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אם כן - מדוע נעשתה הבחנה זו? 3.

אפרים סנה: מדוע לא פונו גם משפחות האזרחים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אפרים סנה: מספר מצומצם של משפחות משרתי הקבע המתגוררים בצפון אכן פונו לכמה מתקנים של האגודה למען החייל באזור המרכז ובאשקלון.

אפרים סנה: רוב משפחות המפונים היו משפחות לוחמים משרתי הקבע שלחמו בחזית הצפון ובשטח לבנון.

אפרים סנה: הפינוי היה זמני ולא לאורך כל תקופת הלחימה.

אפרים סנה: כעבור זמן-מה הורחבה אוכלוסיית המפונים על-פי החלטת המדינה, ובמימוש משרד הביטחון, לתושבי הערים צפת, נהרייה וקריית-שמונה.

אפרים סנה: בהקשר זה יודגש, כי רשימת המפונים נקבעה על-ידי הרשויות המקומיות, כאשר צה"ל שימש גורם מבצע בלבד.

אפרים סנה: באותה רשימה נכללו הן משפחות עובדי צה"ל והן משפחות משרתי הקבע, הכול בהתאם להחלטת הרשות המקומית.

אפרים סנה: במקביל הכין מרכז תע"ץ – תעסוקת אזרחים בצה"ל - כחלופה רשימת מתקני לינה אפשריים באזור המרכז והדרום והציגם לארגון עובדי צה"ל.

אפרים סנה: בנוסף וידא כי עובדי צה"ל שבתיהם או בני משפחותיהם נפגעו מההפגזות בצפון יזכו ללון במקומות לינה אלטרנטיביים במרכז, בהתאם לנוהל שסוכם על-ידי המדינה במקרים אלה.

אפרים סנה: עוד נציין, כי עמותת חיל הים גייסה תרומות ביוזמתה, וללא קשר לפעילות הצה"לית ולהחלטת הרשויות המקומיות, על מנת לסייע למשפחות הזקוקות לתרומה, ללא הבחנה בין משפחות עובדי צה"ל לבין משפחות אנשי הקבע.

אפרים סנה: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ו' בטבת התשס"ז (27 בדצמבר 2006): נודע לי, כי הוצא צו הרחקה לחצי שנה נגד תושב יצהר.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: האם המידע נכון?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אם כן - האם התקיים דיון משפטי בעניינו, ומה הם הנימוקים להוצאת הצו?

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: האם נשקלו ההשלכות של השארת אשה וחמישה ילדים לבדם ביישוב יצהר, הסמוך ליישובים ערביים? 4.

אפרים סנה: האם הוצאו או יוצאו צווי הרחקה נוספים?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אפרים סנה: בחודשים האחרונים חתם מפקד פיקוד המרכז על צו הגבלה מיוחד בעניינו של מר נריה אופן, המורה על תיחום מגוריו באזור יהודה ושומרון ליישוב מעלה-אדומים למשך שישה חודשים.

אפרים סנה: בד בבד, ניתן לנידון היתר כללי לצאת מהאזור ולשהות ללא הגבלה בתחומי מדינת ישראל במהלך התקופה שבה צו הפיקוח בתוקף.

אפרים סנה: 3-2.

אפרים סנה: חשוב לציין, כי בטרם הוצאת צו ההגבלה בעניינו של מר נריה אופן נשקלו כלל השיקולים הרלוונטיים לעניין.

אפרים סנה: הוצאת צו ההגבלה נבחנה ואושרה מבעוד מועד על-ידי הגורמים המשפטיים בצה"ל ובמשרד המשפטים.

אפרים סנה: יצוין, כי מר נריה אופן בחר שלא לממש את זכותו להגשת השגה או ערעור על צו ההגבלה, ובשל כך לא התקיים עד היום דיון בעניינו בפני ערכאה שיפוטית.

אפרים סנה: צו ההגבלה נחתם בשל הסכנה החמורה הנשקפת מפעילותו של מר נריה אופן לביטחון האזור ולשלום הציבור.

אפרים סנה: 4.

אפרים סנה: בטרם הוצאת צו הגבלה מינהלי בעניינו של אזרח ישראלי השוהה באזור יהודה ושומרון, נבחן העניין על-ידי הגורמים המוסמכים בנפרד ובאופן פרטני, כפי שנעשה עד היום, ולכן לא ניתן לספק מענה לשאלה אם יוצאו צווים נוספים.

אפרים סנה: חבר הכנסת אלכס מילר שאל את שר הביטחון ביום ו' בטבת התשס"ז (27 בדצמבר 2006): בשיחה אתי טען חייל קרבי, כי נודע לו שהוא וחברי יחידתו אינם זכאים להשתתף בבחינה הפסיכומטרית במחיר מוזל, כפי שהיה נהוג עד כה.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: האם בוטלה הטבה זו לחיילי צה"ל?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אם כן – מדוע?

אפרים סנה: 3.

אפרים סנה: אילו הטבות ניתנות כיום לחיילים בגין לימודים אקדמיים?

אפרים סנה: 3-1.

אפרים סנה: צה"ל מבצע פעילות ייחודית המיועדת להיטיב עם החיילים המשרתים ביחידות קרביות, במטרה לחזק את הקשר והמחויבות של החייל כלפי צה"ל ולהגביר את המוטיבציה והנכונות להמשך שירות קרבי גם במהלך תקופת המילואים.

אפרים סנה: פעילות זו כוללת, בין היתר, מתן שוברים המקנים לימודי הכנה לבחינה הפסיכומטרית במחיר מוזל - במימון חלקי או מלא של הצבא - זאת בהתאם לאופי שירותו של החייל, המלצת מפקדיו והמסגרת התקציבית לכך.

אפרים סנה: בחידוש הסכמי צה"ל עם מכוני הפסיכומטרי נוצרה הזדמנות לשינוי מדיניות צה"ל בכל הנוגע לשיפור המצב הקיים בנושא ההטבה של לימודים אלה ללוחמים.

אפרים סנה: שינוי המדיניות בא לידי ביטוי באופן שבו יתאפשר לכל חייל המשרת בגדוד לקבל שובר לפסיכומטרי, כדלקמן: א.

אפרים סנה: חייל מצטיין, על-פי קביעת מפקד היחידה, זכאי לקבלת שובר במימון מלא של הצבא.

אפרים סנה: זאת על מנת לחדד את ערך ההצטיינות של החיילים ביחידה.

אפרים סנה: עד כה ההטבה ניתנה ביחס של חייל אחד מתוך חמישה.

אפרים סנה: ב.

אפרים סנה: שאר החיילים בגדוד זכאים להנחה משמעותית הניתנת במסגרת הסכם בין צה"ל למכוני הפסיכומטרי, כך שלמעשה החייל נדרש לשלם מכספו 1,500 ש"ח בלבד.

אפרים סנה: בהקשר זה נציין, כי עלות קורס פסיכומטרי במכונים שצה"ל התקשר עמם היא כ-5,000 ש"ח.

אפרים סנה: זאת אומרת, מדובר בהנחה מאוד משמעותית של 70%.

אפרים סנה: ראוי להדגיש, כי חידוש זה מיטיב עם החיילים כיום, בהשוואה למצב בעבר.

אפרים סנה: אומנם עד כה נדרשו החיילים לשלם מכספם רק כ-500 ש"ח, אך מספר החיילים אשר היו זכאים לקבלת שובר היה כמחצית מהחיילים ביחידה - יחס של 1:2.5 - בעוד כיום מדובר על זכאות לכלל החיילים בגדודים, כפי שהסברתי קודם.

אפרים סנה: יוצא אפוא כי מדובר על שינוי מדיניות צה"לית, אשר בא להיטיב עם החיילים הלוחמים המצטיינים ביחידות הקרביות בנושאים רבים נוספים – שוברי נהיגה, קורסי מחשב, סדנאות לקראת השחרור, לימוד אנגלית ושפות אחרות, קורס צלילה ועוד.

אפרים סנה: עוד נציין, כי צה"ל פועל בשיתוף פעולה הדוק עם היחידה להכוונת חיילים משוחררים אצלנו במשרד הביטחון, אשר אף היא פועלת ליצירת מדרגת הטבה נוספת, אם כי נמוכה יותר מזו של צה"ל, עבור יתר החיילים המשוחררים, על-ידי כך שהם מצטרפים להסכמים שונים שמיטיבים עם החיילים.

אפרים סנה: חייל שאיננו קרבי ואיננו מצטיין יכול לקבל שובר הנחה של 1,800 ש"ח ממחיר השוק של הפסיכומטרי, שהוא כאמור כ-5,000 ש"ח.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אדוני סגן השר, האם יש המשך הטבות לחיילים המשוחררים בעניין הפסיכומטרי?

אפרים סנה: לא הבנתי את השאלה.

אלכס מילר: אני שואל על החיילים המשוחררים.

אלכס מילר: השאלה היתה על חיילים שהם במהלך השירות, ואני שואל עכשיו על החיילים שהשתחררו מצה"ל, האם יש איזו תמיכה לחיילים שכבר השתחררו מצה"ל בעניין הפסיכומטרי?

אפרים סנה: ההסדר הוא לחיילים שמשרתים ונמצאים סמוך לסיום שירותם.

אפרים סנה: זה ההסדר שמדובר בו.

צבי הנדל: בסיום שירותם.

אפרים סנה: כן, בסיום שירותם.

צבי הנדל: כל התשובה נוגעת לחיילים שעומדים להשתחרר.

אפרים סנה: חיילים שמשרתים ועומדים להשתחרר.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את שר הביטחון ביום ו' בטבת התשס"ז (27 בדצמבר 2006): נודע לי, כי הקריטריון שלפיו מלש"ב - מיועד לשירות ביטחון - מקבל פרופיל 64 הוא משקל נמוך מ-50 ק"ג, ללא יחס ל-BMI - אינדקס מאסת הגוף - כפי שהיה בעבר.

אלכס מילר: הדבר עלול להפלות לרעה בעיקר בנות שגובהן בממוצע נמוך משל בנים, ובהתאם לכך גם משקלן.

אלכס מילר: רצוני לשאול: 1.

אלכס מילר: האם המידע נכון?

אלכס מילר: 2.

אלכס מילר: אם כן – מתי הוחלט לשנות את המדד ומדוע?

אפרים סנה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אפרים סנה: ראשית יצוין, כי המידע המצוין בשאילתא נכון.

אפרים סנה: המדיניות בנושא זה נכנסה לתוקף באוקטובר 2005, עקב סדרת מחקרים שנערכה בצה"ל, על מנת להגן על בריאות המלש"בים מחד גיסא, ומאידך גיסא לאפשר להם שירות משמעותי בהתאם לרצונותיהם בצה"ל תוך שמירה על בריאותם.

אפרים סנה: מסקנות המחקר, שנערך בענף פיזיולוגיה של חיל הרפואה, שעניינו היה שילוב חיילות במקצועות המאופיינים במאמצים גופניים עצימים, הצביעו על שיעור גבוה של פגיעות עומס יתר - overuse injuries - בעיקר שברי מאמץ, בחיילות לעומת חיילים, במקצועות הלחימה במערך השדה.

אפרים סנה: צה"ל, כמי שאמון על בריאות החיילים ועל מניעת פגיעה פוטנציאלית עקב תפקידים ומשימות צבאיות, הטמיע דרישה לחוזק גופני מינימלי של מערכות השרירים והעצמות של חיילות המיועדות לשיבוץ במקצועות המאופיינים במאמצים גופניים עצימים.

אפרים סנה: נתוני המשקל והגובה הם שקלול של מדדים פיזיולוגיים אובייקטיביים עם שונות מגדרית, בכלל זה מאפיינים אנתרופומטריים - מאסת שריר, משקל, גובה, אחוז שומן - ויכולת גופנית - כוח שריר, סבולת שריר ויכולת אירובית ואנאירובית.

אפרים סנה: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה את שר הביטחון ביום כ"ז בטבת התשס"ז (17 בינואר 2007): פורסם, כי אלוף פיקוד המרכז הורה לאסור על ישראלים להסיע פלסטינים בכלי רכבם בשטחי יהודה ושומרון.

אפרים סנה: רצוני לשאול: 1.

אפרים סנה: האם הידיעה נכונה?

אפרים סנה: 2.

אפרים סנה: אם כן - מה היו המניעים להוראה זו?

אפרים סנה: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה על הצו שאוסר הסעת פלסטינים בכלי רכב עם לוחיות צהובות.

אפרים סנה: הצו הזה כרגע מושעה.

אפרים סנה: הוא נעשה, אני חייב לומר לך, על בסיס בעיה מבצעית, שחלק גדול מהמפגעים הוסעו לתוך ישראל ברכב ישראלי.

אפרים סנה: זה היה הרקע לצו הזה.

אפרים סנה: מסיבות שונות הצו הזה הושעה, הוקפא, ואנחנו מחפשים עכשיו דרכים חלופיות לפתור את אותה בעיה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחברת הכנסת אביטל.

קולט אביטל: אדוני סגן השר, אני לא בטוחה שזו היתה כוונתי, או, על כל פנים, לא ברור שעל כוונתי אתה השבת.

קולט אביטל: לא שאלתי לגבי הסעתם של פלסטינים לתוך שטחי ישראל.

קולט אביטל: שאלתי על איסור הסעת פלסטינים בתוך יהודה ושומרון, לא לתוך ישראל.

קולט אביטל: יש בכך הבחנה.

קולט אביטל: חוץ מזה, באמת, זה מתחיל להיראות קצת כמו אפרטהייד.

אפרים סנה: אני אסביר לך.

אפרים סנה: נתתי לך תשובה מורחבת ממה ששאלת, אף שיכולתי לענות לך בקיצור נמרץ.

אפרים סנה: אני מקווה שאין בלבך עלי שנתתי לך תשובה קצת יותר רחבה.

אפרים סנה: אבל אקריא לך מה ששאלת: "אלוף פיקוד המרכז הורה לאסור על ישראלים להסיע פלסטינים בכלי רכבם בשטחי יהודה ושומרון".

אפרים סנה: התשובה היתה: כן, אבל הסיבה לכך היתה לא ההסעה שלהם בתוך השטח, לא שהוא יסיע אותו מרמאללה לאל-בירה, אלא אם אותו רכב ייכנס.

אפרים סנה: הלוא כלי רכב ישראלי, הבידוק שלו בכניסה לארץ הוא יותר קל, ואת ההקלה הזאת אנשים ניצלו כדי להיכנס ולעשות פיגועים.

אפרים סנה: יצאה תקנה, שהיו לה, אגב, הרבה יוצאים מן הכלל, ועדיין היא היתה, וגם אותה עכשיו הקפאנו ואנחנו מחפשים דרך אחרת.

אפרים סנה: את שאלת: "האם הידיעה נכונה?", והייתי עונה לך: כן.

אפרים סנה: "אם כן - מה היו המניעים?", אמרתי לך מה המניעים.

אפרים סנה: המניעים הם שהרבה מאוד – רוב, אם לא כל המפגעים שנכנסו ארצה, נכנסו ברכב ישראלי, לא ברכב שטחים; רכב ישראלי עם לוחית צהובה, כי הרכבים האלה נבדקים יותר בקלות, כמו שאת יודעת.

אחמד טיבי: סגן השר אומר, שגם כשהיה צו שאוסר על פלסטינים לנסוע ברכבים ישראליים, היו הקלות.

אחמד טיבי: הצו לא היה מוחלט – כמו באיחוד משפחות.

אחמד טיבי: יש הקלות.

אפרים סנה: זה פירוש - - -

אחמד טיבי: היו הקלות, אדוני - -

צבי הנדל: הוא עוזר לך.

אפרים סנה: לא, אני אוהב שהוא עוזר לי.

אחמד טיבי: - - לא כל הפלסטינים נמנעים מעלייה על רכבו של ישראלי.

אחמד טיבי: אין ספק שמדובר בהמשך הנאורות.

אחמד טיבי: יש הקלות פעם אחר פעם אחר פעם.

אחמד טיבי: הרי העם הפלסטיני לאחרונה נהנה מהמספר הרב ביותר של הקלות בעולם.

אחמד טיבי: מרוב הקלות, כל הזמן הם שומעים על הקלות, אבל לא יודע – הם לא מבינים את ההקלות האלה, הפלסטינים.

צבי הנדל: אתה תסביר להם.

אחמד טיבי: מישהו צריך להסביר להם שמה שהם חשים זה הקלות.

שלי יחימוביץ': זו תודעה משובשת.

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: יש להסביר שמה שאתם חווים כל יום, מדובר בהקלות.

שלי יחימוביץ': הסברה, הסברה.

שלי יחימוביץ': בעיית הסברה.

אפרים סנה: אתה תהיה מוכן להסביר את זה במקומי?

אחמד טיבי: להקלות?

אחמד טיבי: שמע, הקלות כאלה רק יהודי יכול להסביר.

אפרים סנה: טוב, אם כך, אני אמשיך להסביר.

קולט אביטל: - - -

אחמד טיבי: העם הפלסטיני הוא העם שהכי הרבה הוקל לאחרונה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת קולט אביטל.

אחמד טיבי: חבר הכנסת צבי הנדל, שאילתא מס' 889:

אחמד טיבי: הקמת ועדה לבחינת היערכות העורף למלחמה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את שר הביטחון ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

אחמד טיבי: מלחמת לבנון השנייה חשפה בעיות קשות ביותר בהגנת העורף.

אחמד טיבי: המשך התחמשות האויב ברקטות ובטילים עלול לפגוע באתרים שיש בהם חומרים מסוכנים.

אחמד טיבי: רצוני לשאול: 1.

אחמד טיבי: האם הנתונים ידועים למשרדך?

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: כיצד ייפתרו הבעיות ומתי?

אפרים סנה: תרצה שאני אחזור על השאילתא כדי שידעו על מה אני עונה, או שזה מיותר?

אפרים סנה: שאל חבר הכנסת צבי הנדל בנושא הקמת ועדה לבחינת היערכות העורף למלחמה, כאשר בגוף השאילתא הצביע חבר הכנסת הנדל על המשך התחמשות האויב ברקטות ובטילים העלולים לפגוע באתרים שיש בהם חומרים מסוכנים.

אפרים סנה: אז אומר לך ככה: א.

אפרים סנה: הנתונים ידועים.

אפרים סנה: פיקוד העורף – ואין צורך לשם כך בשום ועדה, אגב - הכין תוכנית, שעלותה הכוללת היא כ-800 מיליון שקל, שעניינה מתן מענה לאיומים אלה, אך עד הרגע הזה התקציב טרם ניתן בידינו.

אפרים סנה: סך הכול, מה שניתן בידי פיקוד העורף עכשיו לעניין הזה הוא 63 מיליון שקל.

אפרים סנה: חכה, חכה, מה אתה כבר קם?

אפרים סנה: אני עוד לא גמרתי.

צבי הנדל: לא, לא.

צבי הנדל: אני מקשיב לכל מלה.

אפרים סנה: היות שיש פה פער מאוד רציני, והשאלה שאתה שואל היא שאלה מדאיגה, העלינו את העניין הזה בפני ראש הממשלה אתמול פעם נוספת, בדיון שהיה אצלו, ואני מאוד מקווה שהסכום הזה – שהוא מאוד דרוש, ואתה צודק מאוד בשאילתא שלך – אכן יינתן לפיקוד העורף, ואז יהיה מענה.

אפרים סנה: לא יהיה כסף – לא יהיה מענה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי סגן השר - א.

צבי הנדל: תודה על התשובה; ב.

צבי הנדל: אני התכוונתי לנקודה מאוד מאוד ספציפית, אם זיהית, רק על בעיה אחת - יש בעיות לרוב – הנושא של אתרים עם חומרים מסוכנים.

צבי הנדל: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור, אתה יודע היטב למה אני מתכוון.

צבי הנדל: יש אתרים מיוחדים שבהם פגיעת טיל היא כואבת שבעתיים, ואסתפק בזה.

צבי הנדל: יש לי תחושה שכיוון שברוך השם, בנסי-נסים ניצלנו בסוגיה הזאת, אנחנו לא מתייחסים לזה מספיק.

צבי הנדל: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אתה עונה על כך?

אפרים סנה: ברשותך, אני אענה על השאילתא הזאת שלא מעל הדוכן – אם תרצה, מייד בגמר הישיבה הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני סגן השר.

אחמד טיבי: חברת הכנסת יחימוביץ, את מרשה לי לנעול את הדיון.

שלי יחימוביץ': חס וחלילה - - -

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: אדוני, אני מודה לך.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י"א בשבט התשס"ז, 30 בינואר 2007, בשעה 16:00.

אחמד טיבי: תודה רבה.