ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וארבעים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2007-07-18 00:00

דליה איציק: רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, בוקר טוב.

דליה איציק: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת – יום רביעי, ג' באב, 18 ביולי 2007.

דליה איציק: הסעיף הראשון על סדר-היום הוא שאילתות בעל-פה.

דליה איציק: נא שימו לב שביום שני הקרוב ישתנו סדר הישיבה וסדר השעות.

דליה איציק: יום שני הוא ערב תשעה באב, ואשר על כן הכנסת תסיים את עבודתה ביום שני בשעה 14:00.

יעקב כהן: גם זה מאוחר.

דליה איציק: אתה רוצה שנבטל את כל היום?

יעקב כהן: עד השעה 13:00.

יעקב כהן: עד חצות היום.

יעקב ליצמן: דרך אגב, כן.

דליה איציק: בכל זאת, הפעם לא נקשיב לך וזה יהיה בשעה 14:00.

יעקב ליצמן: גברתי, אני חושב – – –

דליה איציק: בכל זאת, ההחלטה היא שנסיים בשעה 14:00, ביום שלישי לא נעבוד, וביום רביעי – רגיל.

דליה איציק: הסעיף הראשון על סדר-היום הוא שאילתות בעל-פה.

דליה איציק: אני מבינה שהשר מופז מחליף את השר דיכטר.

דליה איציק: אשר על כן, השר מופז מתבקש לעלות.

ניסן סלומינסקי: הוא צריך לשאול את השאילתא קודם.

דליה איציק: אתה יודע שאני יודעת את הפרוצדורה.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך.

דליה איציק: שאילתא מס' 166 מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן בנושא: הנחות בתחבורה הציבורית.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: בעיתונות פורסם כי משנת הלימודים הבאה יממן משרד התחבורה לסטודנטים 50% מעלות הנסיעה בתחבורה הציבורית, ואילו תלמידי הישיבות לא זכאים לכך.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, סליחה.

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב כאן, אתה פה?

דליה איציק: אתה כבר שנה כאן.

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, אני מתנצלת.

דליה איציק: תפתח מחדש.

יעקב ליצמן: בעיתונות פורסם כי משנת הלימודים הבאה יממן משרד התחבורה לסטודנטים 50% מעלות הנסיעה בתחבורה הציבורית, ואילו תלמידי הישיבות לא זכאים לכך.

יעקב ליצמן: רצוני לשאול: 1.

יעקב ליצמן: האם נכון הדבר?

יעקב ליצמן: 2.

יעקב ליצמן: אם כן – מדוע תלמידי הישיבות לא יזכו להנחה זו? 3.

יעקב ליצמן: מה ייעשה כדי למנוע את האפליה?

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אלה שרוצים להירשם מתבקשים להירשם אצל המזכיר.

דליה איציק: להזכירכם, זהו מיני-דיון.

שאול מופז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ההטבות בתחבורה הציבורית לסטודנטים נבחנו בשלב ראשון כפיילוט בהיקף מצומצם.

שאול מופז: עם כניסתי לתפקיד, נפגשתי עם הארגונים המייצגים את הסטודנטים והודעתי להם, כי אם תוכח הצלחתו של הפיילוט הזה, בכוונתי להרחיבו ככל האפשר ולאפשר לכל סטודנט במדינת ישראל לנסוע בתחבורה ציבורית מוזלת, שכן מדובר הן בהטבה לסטודנט הן באינטרס שלנו להעביר משתמשים רבים ככל האפשר לתחבורה הציבורית.

שאול מופז: השותפים לפיילוט הזה היו משרד התחבורה ומשרד האוצר, וכמובן ארגוני הסטודנטים.

שאול מופז: העיקרון המנחה שלפיו נוצר שיתוף הפעולה עם משרד האוצר הוא לבחון אם ניתן, באמצעות הטבה בתחבורה הציבורית, להסיט משתמשים מרכבם הפרטי אל התחבורה הציבורית.

שאול מופז: זה אחד היעדים שהצבתי למשרד שאני אחראי עליו, ואני סבור שככל שנצליח להעביר יותר ויותר מהציבור בישראל להשתמש בתחבורה הציבורית, כן ייטב בכל המישורים – גם במישור הכלכלי, גם במישור של איכות הסביבה וגם במישור של המלחמה בתאונות הדרכים.

שאול מופז: לכן, אנחנו פונים מעת לעת לאוכלוסיות נוספות כדי להרחיב את המעגל הזה.

שאול מופז: כיעד ראשוני בחרנו את אוכלוסיית הסטודנטים, אשר מה שמאפיין אותה הוא העלייה התלולה בשימוש ברכב פרטי במהלך תקופת הלימודים.

שאול מופז: נוסף על כך, מדובר באוכלוסייה שזקוקה להטבה הזאת, שכן מוטל עליהם עול כלכלי הן של קיום עצמאי והן של תשלום שכר לימוד לא מבוטל.

שאול מופז: מעבר לכך, אני אישית מאמין בהשכלה הגבוהה, ואני חושב שמדינת ישראל צריכה לסייע לאוכלוסיית הסטודנטים.

שאול מופז: אני גם מאמין שהסיוע לסטודנטים והרחבת ההשכלה האקדמית במדינת ישראל הם אינטרס לאומי מהמעלה הראשונה, ועל כן זה משקל נוסף לכיוון שבו אנחנו פועלים.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר, עד פה שומעים אותך.

שאול מופז: הייתי מוסיף ואומר שהעיקרון הנוסף היה שמדובר בהטבה שאיננה מזדמנת, אלא בהטבה שמבטאת מחויבות לטווח חצי-שנתי או שנתי של המשתמש.

שאול מופז: עד השלב הזה הפיילוט חל בשלושה מרחבים עיקריים בארץ – בירושלים, בחיפה ובתל-אביב.

שאול מופז: לאחר שקיבלנו את הממצאים לפני כחודש, נפגשתי עם יושבי-ראש אגודת הסטודנטים, ומסתבר שהשימוש בתחבורה הציבורית בשנה האחרונה, בתקופת הפיילוט, הוא עצום.

שאול מופז: הגידול בשימוש בתחבורה הציבורית הוא עצום והוא עומד על 300%, כלומר פי-שלושה ממה שהיה נהוג קודם.

שאול מופז: מובן שאתם מכירים את היקף האוכלוסייה הזאת.

שאול מופז: מדובר ב-250,000 סטודנטים במדינת ישראל, ומסדר-גודל של כ-10,000 זה מגיע ל-30,000 ויותר.

שאול מופז: עכשיו אנחנו רוצים להרחיב את הפיילוט הזה לכל הארץ ולשים את הדגש בשיווק של כרטיסי נסיעה לסטודנט על-ידי התאחדות הסטודנטים.

שאול מופז: לאחר שנסיים את השלב הזה בפיילוט, נבחן שוב את הנתונים ונשקול את ההרחבה של הפיילוט לאוכלוסיות אחרות.

שאול מופז: אני רוצה להדגיש שאין פה שום אלמנט של אפליה, שכן בקרב הסטודנטים יש סטודנטים חילונים וסטודנטים דתיים ואחרים, כך שזה נוגע לכל מי שלומד בבתי-האולפנה במדינת ישראל.

שאול מופז: זה נכון גם למגזרים האחרים.

שאול מופז: כל מי שלומד בבתי-האולפנה במדינת ישראל והוא סטודנט, רשאי להשתמש, או להיפך – אנחנו מוכנים לסייע לו כדי שישתמש בתחבורה הציבורית.

שאול מופז: לגבי השאילתא בעניין בני הישיבות, אני רוצה לומר לידידי חבר הכנסת ליצמן, שאני רואה במגזר החרדי מגזר בעל משקל רציני מאוד בכל נושא התחבורה הציבורית במדינת ישראל, הן מבחינת היקף השימוש הן מבחינת תדירותו.

שאול מופז: אני רוצה להזכיר שלפני כשנה פנו אלי וקיימנו יום עיון מיוחד כיצד אנחנו משפרים את התחבורה הציבורית בקרב האוכלוסייה הזאת, שכן זו אוכלוסייה שמתוקף אורחות החיים שלה משתמשת יותר בתחבורה הציבורית, ושיפרנו את זה בהרבה מאוד מובנים.

שאול מופז: אני חושב שהסוגיה שעלתה כאן לגבי האוכלוסייה של תלמידי הישיבות היא כיוון נכון מאוד.

שאול מופז: זה עלה גם בשיחות במשרד בנוגע להרחבה לאוכלוסיות נוספות.

שאול מופז: לאחר שיובאו בפנינו ממצאי ההרחבה לגבי הסטודנטים, אנחנו נהיה מוכנים להיכנס לפיילוט בקרב אוכלוסיות נוספות, לרבות האוכלוסייה של תלמידי הישיבות.

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, יש לך שאלה נוספת?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: לאחר מכן – חברי הכנסת יעקב כהן ואלכס מילר.

יעקב ליצמן: אדוני השר, תודה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להדגיש שכוונתי לא היתה להוריד שום דבר מהסטודנטים, שאני מכבד, ואני חושב: למה לא לתת להם את ההנחות האלה?

יעקב ליצמן: האם אדוני לא חושב שהיות שתלמידי הישיבות הם במעמד הסוציו-אקונומי הנמוך, ובדרך כלל מדובר במשפחות ברוכות ילדים – האם הם לא נמצאים ברף העליון?

יעקב ליצמן: האם לא מגיעה גם להם תוכנית פיילוט שווה לפחות כמו של הסטודנטים בשלב הראשון?

דליה איציק: אדוני השר ימתין.

דליה איציק: אנחנו נחכה לחבר הכנסת יעקב כהן שיאסוף את השאלות.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת אלכס מילר.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

יעקב כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אני שמח לשמוע מהשר שחושבים להרחיב את מעגל הנתמכים, ואני חושב שזה דבר מבורך וחשוב.

יעקב כהן: מה שהייתי רוצה לשאול: כידוע, אנחנו רואים בצדי הדרכים את הנוער – נוער דתי, חילוני, בני ישיבות וסטודנטים – שמחכים לטרמפים.

יעקב כהן: אני חושב שהתופעה הזאת היא שלילית.

יעקב כהן: כבר היו לזה תוצאות הרות אסון.

יעקב כהן: אנחנו צריכים למנוע את זה.

יעקב כהן: אני חושב שכל פעולה מהירה היא מבורכת, חשובה ונחוצה.

יעקב כהן: רציתי לשאול את אדוני השר, כיוון שאני שומע שהוא חושב להרחיב את המעגל, מתי נראה את זה ובאיזה תאריך.

יעקב כהן: כל יום קודם הוא חשוב מאוד.

יעקב כהן: תודה.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

אלכס מילר: כבוד השר, אני מברך על הפיילוט ועל היוזמה.

אלכס מילר: ברצוני לשאול אם בתוכנית ההרחבה של מתן ההנחות לסטודנטים נכלל גם המוסד שנמצא באריאל.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

שאול מופז: ראשית, לגבי תלמידי הישיבות, ציינתי שאנחנו נרחיב את הפיילוט ונבחן את ההרחבה לגבי תלמידי הישיבות.

שאול מופז: לגבי העיתוי, אני מאמין שזה יהיה בתחילת 2008.

שאול מופז: אינני יכול לנקוב מועד, אבל אני יכול לומר שזה עומד על סדר-היום שלנו, ובעיקר לאחר השאילתא שעלתה כאן.

שאול מופז: אני יכול להבטיח שזה יעמוד על סדר-היום בשנת 2008 ונקבל את ההחלטות עוד בתחילת השנה.

משה גפני: היה דיון בוועדת הכלכלה כבר לפני חודשים ארוכים על הנושא הזה.

משה גפני: לא היה דיון על זה?

משה גפני: היה דיון על זה בוועדת הכלכלה עם אנשיך ממשרד התחבורה.

שאול מופז: מה השאלה?

משה גפני: – – – למה ל-2008?

משה גפני: כבר היה דיון – – –

יעקב כהן: אדוני השר, אולי לקראת שנת הלימודים החדשה תשקול.

שאול מופז: אני מאוד זהיר בדברים שלי, ואני לא רוצה להבטיח כאן, מעל במת הכנסת, דברים שאני לא אעמוד בהם.

שאול מופז: אני מודיע כאן שלקראת תחילת 2008 נקבל את ההחלטה על הכניסה לפיילוט.

שאול מופז: את עבודת המטה נעשה במהלך החודשים הקרובים.

שאול מופז: אנא מכם, אל תציבו לפני סף שלא אוכל לעמוד בו.

שאול מופז: אינני יודע לאיזו החלטה הגיעה ועדת הכלכלה.

שאול מופז: אשמח ללמוד על זה עוד היום.

שאול מופז: אשר לאריאל, סטודנט הוא סטודנט באשר הוא, בכל מכללה, בכל מקום, לא משנה היכן הוא לומד.

שאול מופז: כל מי שיש לו תעודת סטודנט ולומד במוסד שמוכר כמוסד להשכלה גבוהה נכלל בתוכנית ההנחה בתחבורה הציבורית.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני השר.

דליה איציק: נעבור לשואל הבא.

דליה איציק: שאילתא מס' 157 של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – ישיב לך השר לביטחון פנים.

ניסן סלומינסקי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ראשית, לפני השאלה אני רוצה להודות לשר על פעילותו אתמול למניעת אלימות מיותרת בנוגע לעלייה לחומש.

ניסן סלומינסקי: תודה לך בשמי ובשם האחרים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו לשאלה עצמה, שלא קשורה לעניין.

ניסן סלומינסקי: פורסם כי מאות עבריינים מורשעים הנשלחים לכלא אינם מתייצבים לריצוי עונשם, ולא מתקיים מעקב סדיר אחר התייצבותם.

ניסן סלומינסקי: רצוני לשאול: 1.

ניסן סלומינסקי: הנכון הדבר? 2.

ניסן סלומינסקי: אם כן – מה הוא מספר העבריינים שלא התייצבו לריצוי עונשם?

ניסן סלומינסקי: 3.

ניסן סלומינסקי: האם מתקיים מעקב אחריהם?

ניסן סלומינסקי: 4.

ניסן סלומינסקי: מה ייעשה לתיקון המצב הקיים?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שרים, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ראשית, ראוי לציין שהפרסום של הנושא הזה שעליו הסתמכת בשאילתא מקורו בהרצאה מקצועית שנתן ראש מחלקת האסיר בשירות בתי-הסוהר בכנס של הנהלת בתי-המשפט.

אבי דיכטר: מטרת ההרצאה היתה להבהיר את הקושי שיוצר ממשק העבודה בין שלושת הגופים הרלוונטיים – שירות בתי-הסוהר, הנהלת בתי-המשפט ומשטרת ישראל – בכל הקשור למאסרים נדחים, והדרכים לייעול שיטת העבודה כדי לוודא שהתופעה שהצבעת עליה לא תקרה.

אבי דיכטר: שנים רבות נהוג שבית-המשפט מאפשר לאדם שנידון למאסר לדחות את מועד ריצוי העונש, ומנחה את השפוט להתייצב בתחנת המשטרה ובמזכירות בתי-המשפט, ומשם הוא נלקח על-ידי משטרת ישראל ומועבר לשירות בתי-הסוהר לתקופת המאסר.

אבי דיכטר: התופעה שהצבעת עליה אכן קיימת, ושירות בתי-הסוהר הצביע על כך.

אבי דיכטר: יש מאות עבריינים שהורשעו כדין אך אינם מתייצבים לריצוי עונשם בבתי-הסוהר, בין היתר בגין העובדה שמאסרם נדחה על-ידי בית-המשפט.

אבי דיכטר: האי-התייצבות נובעת מסדרה של סיבות.

אבי דיכטר: אחת הסיבות היא ששירות בתי-הסוהר לא מעודכן על-ידי מזכירות בית-המשפט אם ריצוי המאסר עוכב שוב על-ידי ערכאה שיפוטית גבוהה יותר.

אבי דיכטר: לכן יש חשיבות רבה מאוד לעדכון שירות בתי-הסוהר, משום שאחרת שירות בתי-הסוהר מעביר למשטרה הודעה על אי-התייצבותו של האדם שנשפט והיה אמור להתייצב.

אבי דיכטר: התופעה נגזרת מהעובדה שהמורשעים השפוטים מגישים ערר או בקשות דחייה לריצוי המאסר ולא מתייצבים אחרי שקיבלו אישור כחוק שלא להתייצב, אלא ששירות בתי-הסוהר לא קיבל עדכון על כך שהשפוט קיבל את האישור שלא להתייצב.

אבי דיכטר: יש גם סיבות אחרות – האסיר מחליט על דעת עצמו, בניגוד להחלטת בית-המשפט, שלא להתייצב לריצוי העונש.

אבי דיכטר: זו בעיה חמורה, ואני מניח שלכך חבר הכנסת מתכוון.

אבי דיכטר: לעצם העניין, בשבוע שעבר התקיימה פגישה בין שר המשפטים לביני, עם מנהל בתי-המשפט ואנשים רלוונטיים נוספים, לדון בממשק הזה, כדי למנוע בין היתר את התופעה שהצבעת עליה ותופעות נוספות בגין בעיות בהעברת הנתונים של הנהלת בתי-המשפט, לרבות גזרי-דין ואישורים של דחיות מאסר, לשירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: הנושא הזה נקבע לפעילות דחופה של שני המשרדים בתוך המשרד לביטחון פנים – משטרת ישראל ושירות בתי-הסוהר מול הנהלת בתי-המשפט – במטרה להגיע להידברות יומיומית שוטפת, מעודכנת וחד-משמעית.

אבי דיכטר: הדבר ייתן מענה גם לסוגיה שחבר הכנסת סלומינסקי מעלה וגם לסדרה נוספת של בעיות שהיא לא פחותה במשמעותה.

אבי דיכטר: קונקרטית, בשנת 2007, מבחינת העובדות המספריות אנחנו מדברים על 564 פקודות למאסרים נדחים שהתקבלו במשטרת ישראל.

אבי דיכטר: התייצבו לריצוי העונש 313 איש ולא התייצבו לריצוי העונש 251, אלא שצריך לומר שה-251 נכנסים לקטגוריה שהצבעתי עליה קודם לכן.

ראובן ריבלין: זה כמעט 40%.

אבי דיכטר: לכן אני אומר שצריך להיזהר מלחרוץ את דינם כדין אנשים שעשו חוק לעצמם, ובגלל הבעיה שהצבעתי עליה קודם כנראה לא כל ה-251 עונים על הקטגוריה הזאת.

אבי דיכטר: בכל מקרה, נוהל העבודה המשותף לשלושת הארגונים – הנהלת בתי-המשפט, שירות בתי-הסוהר ומשטרת ישראל – קובע שמזמן שאסיר מיועד אינו מתייצב, מזכירות בית-המשפט מחויבת להודיע על כך למשטרת ישראל.

אבי דיכטר: שירות בתי-הסוהר משריין מקום לאותו אסיר, וכשהוא לא מתייצב, שירות בתי-הסוהר מדווח למשטרה, והיא מתחילה בפעילות לאתר את העבריין לכאורה.

אבי דיכטר: אני אומר לכאורה מפני שעד שלא מגיעים אליו היום, בפרוצדורה הקיימת, לא יודעים שהאיש באמת לא התייצב על דעת עצמו.

אבי דיכטר: לצערי, בחלק מהמקרים שמגיעים אל ה"עבריין" – – –

אופיר פינס-פז: הוא עבריין.

אבי דיכטר: אני לא רוצה לגרום עוול לאותו אדם שאמרתי שלכאורה הוא עבריין.

אבי דיכטר: כשמגיעים אליו מסתבר שמועד הריצוי – רק שבהעדר עדכון בזמן – – –

אופיר פינס-פז: הוא עדיין עבריין.

אבי דיכטר: אני לא מדבר על המובן הפלילי של המלה.

אבי דיכטר: אני לא עד כדי כך מתוחכם.

אבי דיכטר: לעניין האי-התייצבות לריצוי העונש מסתבר בלא מעט מקרים שהוא לא עבריין.

אבי דיכטר: הפינה הזאת בעייתית, ואני חושב שהעובדה ששירות בתי-הסוהר התריע עליה והציף אותה וחברי כנסת נוספים הצביעו עליה לא נעלמה גם מעינינו.

אבי דיכטר: אנחנו מבינים שזו לא כוונת המחוקק במדינת ישראל, זו לא כוונת בית-המשפט במדינת ישראל, ולכן הסוגיה תיפתר.

אבי דיכטר: לצערי, זו בעיה פרוצדורלית, אבל מעבר לה יש בעיה יותר עמוקה ואנחנו מחויבים לתקן זאת בזמן קצר.

ניסן סלומינסקי: אדוני השר, מנתונים שיש בידי – מאוגוסט שנה שעברה ועד עכשיו, 605 מורשעים ערעורם נדחה, ומתוכם 488 לא התייצבו לאחר שערעורם נדחה; 80% מהמורשעים לא מתייצבים.

ניסן סלומינסקי: המורשעים והנדחים כבר בערעור, לרבות הדוגמה של זה שאני לא אומר את שמו, שערעורו נדחה בבית-המשפט העליון.

ניסן סלומינסקי: הוא הסתובב חופשי, ובמקרה חצי שנה לאחר מכן הוא נתפס על נהיגה פרועה, ואז התברר שהוא היה צריך לשבת מזמן בבית-סוהר.

ניסן סלומינסקי: אף אחד אפילו לא ידע.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, 80% מאלה שערעורם נדחה לא מתייצבים.

ניסן סלומינסקי: הבעיה היא שזה מופץ בין כל אלה, והם אומרים לכל אחד שהורשע: חכה, יש לך הזדמנות, ערער, ואחרי זה יש לך הזדמנות להתחמק מהעניין.

ניסן סלומינסקי: זה מופץ בין כולם וזו תופעה קשה ואפילו נוראה.

ניסן סלומינסקי: היום צריך למצוא את הפתרון, ולא שתהיה עוד ועדה ועוד ועדה, ובינתיים אנשים יודעים שהם יכולים לעבור עבירה, להיות מורשעים ובכל זאת לא לשבת בבית-סוהר ולהסתובב חופשי.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר פינס-פז: האמת היא שהנתונים כאן, שחבר הכנסת סלומינסקי הביא, ואתה חשפת, הם מדהימים.

אופיר פינס-פז: קשה מאוד לעכל אותם.

אופיר פינס-פז: מה שאתה אומר זה בעצם שאנשים שהורשעו בדין וצריכים לרצות את עונשם בבית-סוהר, לא עושים את זה, ובהיקפים גדולים.

אופיר פינס-פז: לא טעות פה ושם – 251 איש, לפי טענתך.

אופיר פינס-פז: זה מספר מאוד מאוד גדול.

אופיר פינס-פז: השאלה שאני רוצה לשאול אותך: מה דינם של אלה שבאמת התחמקו?

אופיר פינס-פז: אתה אמרת שיש שני טיפוסים, אלה שלא באשמתם אלא באשמת חוסר התיאום בין הנהלת בתי-המשפט, שב"ס ומשטרה, ואלה שעושים דין לעצמם ובעצם הם עריקים ונפקדים וכדומה.

אופיר פינס-פז: מה דינם?

אופיר פינס-פז: הם נשפטים שוב?

אופיר פינס-פז: הם נענשים?

אופיר פינס-פז: או עוברים על זה לסדר-היום וממשיכים הלאה?

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: ביקשת גם לשאול.

דליה איציק: אני רציתי במקרה אחר, אדוני השר, אבל אם אתה רוצה אני אשאל אותך עכשיו.

דליה איציק: תראה, אני לא רוצה להתייחס לפרשת נסיעתו של מרציאנו, אם כן הוא התגלח או לא התגלח.

דליה איציק: פנו אלי כמה חברי כנסת, אני מוכרחה לומר שאחרי חמש דקות זה כבר פתח את החדשות.

דליה איציק: יש איזו תחושה של בהילות כזאת.

דליה איציק: זה באמת מעשה לא יפה, ולא ברור לי למה הוא באמת בחר להתגלח, אבל הוא לא הנושא ולא זה העניין.

דליה איציק: העניין הוא שלעתים מאוד קרובות יש איזו תחושה, שאני אשמח אם תזים אותה, שכשמדובר באיש ציבור, אז יש מייד רצון כזה.

דליה איציק: שמעתי עורך-דין שנכח במקום וגם את רעייתו.

דליה איציק: הוא לא עשה משהו לא חוקי.

דליה איציק: הוא עשה משהו לא חוקי בנסיעה, הוא ננזף על זה וקיבל גם קנס.

דליה איציק: ההרגשה היא שגם ההתנכלות – ובטח, זה תופס כותרת, מה זה מעניין לתפוס מישהו אחר?

דליה איציק: מעבר לזה, העובדה שקצין הכנסת מבקש לדבר – כי היתה שם בעיית זיהוי, והבנתי שקצין הכנסת ביקש לדבר.

דליה איציק: קודם כול, איש שמזדהה כקצין הכנסת – המתנדב סירב לדבר אתו.

דליה איציק: זה נראה לי באמת לא בסדר.

דליה איציק: נכון שלפעמים חברי כנסת, לפעמים דמם מותר, ונכון שככה מתנפלים עליהם מדי פעם, גם כשלא מגיע להם – אני אפילו לא יודעת אם מגיע לו או לא מגיע לו.

דליה איציק: בוודאי דבר אחד לא בסדר: כשקצין הכנסת מבקש לדבר, לא נראה לי נורא שהמתנדב הזה, בכל הכבוד הראוי לו, ידבר אתו.

דליה איציק: אני אשמח מאוד אם אתה תבדוק את העניין הזה.

דליה איציק: אני מודה לך, ואני לא מצפה שתשיב לי כאן.

דליה איציק: תודה.

אבי דיכטר: ברשותך, היושבת-ראש, אני רק אסיים את המענה על השאילתא.

אבי דיכטר: ראשית, הנתון שחבר הכנסת סלומינסקי הציג והנתון שאני הצגתי הם אולי המסביר הטוב ביותר את תחילת הטיפול היותר-אפקטיבי בבעיה.

אבי דיכטר: באוגוסט – אכן 80%, זאת היתה התופעה.

אבי דיכטר: הנתונים שאני הצגתי מצביעים על ירידה ל-40%.

אבי דיכטר: בשום פנים ואופן זה לא הפתרון, אבל זה הכיוון.

אבי דיכטר: אמרתי שהנושא הזה טופל אישית על-ידי שר המשפטים ועל-ידי, עם הגורמים הרלוונטיים גם בהנהלת בתי-המשפט וגם במשרד לביטחון פנים, במטרה להביא את זה לאפס אחוז פער.

אבי דיכטר: זה הכיוון, הסוגיה הזאת תיפתר.

אבי דיכטר: מדינת ישראל עשתה מבצעים יותר מורכבים מהמבצע הזה.

אבי דיכטר: שנית, לגבי המלה "נורא", שנאמרה כאן, על התופעה כנוראה.

אבי דיכטר: אני רוצה לשים את הדברים בפרופורציות.

אבי דיכטר: בית-המשפט קבע – לגבי כל אחד מאותם אנשים שלא סיימו את ההליך המשפטי בהובלה מיידית לבית-הכלא – שהאנשים האלה לא מסוכנים לציבור.

אבי דיכטר: הרי הוא שחרר אותם, אפשר להם לחזור לביתם, לערער, להסתובב בתוכנו, עד למועד שהוא החליט שמתאריך מסוים הם נכנסים לריצוי עונשם.

אבי דיכטר: ריצוי העונש, לא חשוב מה אורכו – חודש, שנה או כל פרק זמן שלא יהיה – הוא פרק זמן שהם ירצו בכל מקרה, בין שבתום הדחייה החוקית ובין שבתום הדחייה שהם דחו לעצמם.

אבי דיכטר: לשאלה מה קורה לגבי אותו אדם שעושה דין לעצמו, מה תוספת הענישה על העונש שכבר נקבע, אין לי תשובה כרגע.

אבי דיכטר: אני לא ערוך לשאלה הזאת, ואני מתחיב לתת את התשובה לחבר הכנסת פינס או למי שיבקש תשובה בסוגיה הזאת בשעות הקרובות, לאחר שאני אבדוק את זה עם הגורמים הרלוונטיים.

ניסן סלומינסקי: מישהו שנאשם באלימות קשה במשפחה, לרבות אלימות קשה בילדיו.

ניסן סלומינסקי: הוא ערער עד העליון וערעורו נדחה.

דליה איציק: תודה, לא.

אבי דיכטר: זה לא סותר את מה שאמרתי.

אבי דיכטר: בית-המשפט קבע שהאיש הזה לא מסוכן עד כדי כך שלא יתאפשר לו לחזור לביתו.

אבי דיכטר: הוא אפשר לו לחזור לביתו.

אבי דיכטר: אנחנו, כפרנסי ציבור, צריכים – לנו אין מנדט לראות – – –

ניסן סלומינסקי: מאז דחה בית-המשפט העליון את ערעורו, הוא מסתובב חופשי.

אבי דיכטר: זה לא סותר את מה שאמרתי.

אבי דיכטר: בית-המשפט קבע שהאיש הזה הוא לא מסוכן עד כדי כך שלא יתאפשר לו לחזור לביתו.

אבי דיכטר: הוא אפשר לו לחזור לביתו.

אבי דיכטר: אני אומר, אנחנו כחברי הכנסת, כפרנסי ציבור, צריכים להבין שבית-המשפט לא רואה בו סיכון, ולנו אין מנדט לראות בו סיכון מעבר למה שרואה בו בית-המשפט.

ניסן סלומינסקי: – – –

דליה איציק: אני מצטערת שאני מפריעה לכם, אבל הדיון הסתיים.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני השר.

אבי דיכטר: הסוגיה הנוספת שהעלתה היושבת-ראש לגבי חבר הכנסת מרציאנו: אני אמור לשבת עם מרציאנו עצמו ולשמוע את הסוגיה הזאת במקרה הפרטי הזה.

אבי דיכטר: אבל אני, בלא מעט מקרים שמגיעים אלי, בשום פנים ואופן לא יכול לומר שהפרסומים המהירים, לפעמים הנבזיים, לפעמים המעוותים, לצערי הרב – בפרסומים האלה אני מוצא הרבה מאוד גורמים מחוץ למשטרה עם אינטרסים שונים ומשונים.

אבי דיכטר: בנושא של המשטרה – – –

דליה איציק: אני יכולה להגיד לך, אדוני השר, שבלא-מעט פעמים גם אני שמעתי על חקירות של חברי כנסת, מה גם שהם חייבים ליידע.

דליה איציק: אני שומעת אותם הרבה פעמים ברדיו.

דליה איציק: אני מציעה לך גם בעניין הזה – אתה יודע, אני לא לוקחת פה צד.

דליה איציק: אני רק רוצה להגיד לך שיש הרגשה שכשמדובר באיש ציבור – כשמגיע לו, שיחטוף באבי אביו, אבל יש הרגשה של הגזמה, ואני מציעה לבדוק.

דליה איציק: אם אני טועה, תזרוק את מילותי לפח.

אבי דיכטר: הנושא הזה, בהיבט הכולל שלו, במסגרת המדיניות שהורדה למשטרה בנושא של העברת מידע לגורמים שאינם רשאים לראות אותו – ולא חשוב אם זה מידע לגבי איש ציבור או אזרח מהשורה – הנושא הזה נמצא בתהליך מתקדם מאוד גם במשטרה, גם מול משרד המשפטים ופרקליטות המדינה, כדי לגבש את המתכונת שבה דברים שלא אמורים לצאת מהמשטרה בצורה של הדלפות אכן לא יצאו.

אבי דיכטר: ואם חס וחלילה יצאו, תהיה גם יכולת איתור וענישה.

אבי דיכטר: תודה.

דליה איציק: תודה רבה, אדוני השר.

דליה איציק: אנחנו נעבור לשר הבריאות, שישיב על שאילתא בעל-פה מס' 163 של חבר הכנסת רוברט אילטוב.

דליה איציק: שר הבריאות יתכבד לתפוס את מקומו בדוכן הנאומים וחבר הכנסת אילטוב ישאל.

רוברט אילטוב: בחוברת זכויות מבוטחים הוכנס שינוי לעומת הניסוח בחוק, ומוצגים בה כללי החזר כספי על פניות למיון השונים מאלו המופיעים בחוק.

רוברט אילטוב: יש בכך משום פגיעה באזרחים.

רוברט אילטוב: רצוני לשאול: 1.

רוברט אילטוב: האם אין פיקוח על כך? 2.

רוברט אילטוב: כיצד בדעת השר לאכוף את הפיקוח?

יעקב בן-יזרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הפרסום בחוברת זכויות המבוטחים משקף את פרשנותו העקבית של משרד הבריאות, על בסיס חוק ביטוח בריאות ממלכתי משנת 1995.

יעקב בן-יזרי: אין בו כל חידוש, לכאורה, פשוט הסבר החוק לאזרחי מדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: בהתאם להחלטה במשרד הבריאות הודפסה חוברת זכויות המבוטח, כדי שידע לכלכל את מעשיו, להתמודד עם בעיות, לפרשן את הזכאויות שלו ולתת גם כתובת לאן הוא יכול לפנות אם הוא מרגיש שהוא מקופח בצורה כזאת או אחרת.

יעקב בן-יזרי: חיוב הקופה בגין מכתבים רפואיים של גורמים חיצוניים, או פנימיים אפילו, שאינם אחראים כלפי הקופה, עלול לגרום לניצול לרעה של אפיק פעולה זה.

יעקב בן-יזרי: אני חושב שכאן טמונה הבעיה.

יעקב בן-יזרי: לא תמיד מפרשים את כל מה שכתוב, ואם צריך הסבר – יש כתובת, יש אפיקים ויש מקורות לדלות מהם את כל האינפורמציה.

יעקב בן-יזרי: הדבר נותן יתרון לא הוגן למבוטחים שיש להם גישה נוחה לרופאים פרטיים, ובעיקר – עלול לגרום לשגשוג תעשייה סיטונאית של הנפקת אישורים רפואיים בתשלום או בדרך אחרת.

יעקב בן-יזרי: ודאי שאין זו כוונת החוק.

יעקב בן-יזרי: עם זאת, לשם זה קיימת הלשכה של תלונות הציבור, או המשרד שלנו, שמטפל בכל התלונות – ויש תלונות.

יעקב בן-יזרי: ואכן, אדם אשר מרגיש את עצמו, בהתאם להסבר בחוברת, מגיש את התלונה, והמשרד שלנו מטפל בדברים כיאות, בהתאם למה שכתוב בחוק.

יעקב בן-יזרי: ואם קופת-חולים זו או אחרת עברה על המחויבות שלה לפי החוק, או לא מילאה אותה, הלשכה שלנו מחייבת את קופת-החולים ליישם הלכה למעשה את החוק ככתבו וכלשונו.

יעקב בן-יזרי: עם זאת, לנוכח התלונות שהגיעו – והגיעו תלונות למשרדנו, מגיעות תלונות בימים אלה – בכוונתי לקיים דיון ממצה בהנהלת משרד הבריאות.

יעקב בן-יזרי: אנחנו נבדוק את הנושא עוד פעם, נלבן אותו, ואם תהיינה הבהרות, אנחנו נעשה אותן.

רוברט אילטוב: אפשר לשאול שאלת הבהרה?

דליה איציק: בבקשה.

רוברט אילטוב: האם החוברת לא צריכה להיות ברורה, כתובה ברור, באופן שאדם לא יצטרך לפרש זאת איך שהוא חושב, ולא כפי שהקופה חושבת?

רוברט אילטוב: האם אתם בודקים את הדבר הזה?

רוברט אילטוב: לדעתי, החוברת צריכה להיות ברורה עד כדי כך שלא יהיו פירושים כפולים.

יעקב בן-יזרי: גברתי היושבת-ראש, אני יכול לענות במשפט?

דליה איציק: בבקשה.

יעקב בן-יזרי: חברי הכנסת, אני חושב שזכינו, לאחר הרבה מאוד שנים של, אולי, גישוש באפלה לגבי מתן תשובות על שאלות כאלה ואחרות בתחום חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יעקב בן-יזרי: החוברת הזאת מדריכה, נותנת הכוונה, ואם צריך לתת איזה פירוש נוסף או לפתור בעיה בזה – בשביל זה קיימת נציבות התלונות במשרד הבריאות, כדי לטפל בדברים האלה.

יעקב בן-יזרי: את זאת אנחנו כן עושים, ואם יש צורך, נמשיך לעשות הלאה.

יעקב בן-יזרי: תודה.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני השר.

דליה איציק: אנחנו נעבור לשר להגנת הסביבה, שהיה אמור להשיב על שאילתא בעל-פה של חבר הכנסת דני יתום, שהוריד אותה – או דחה אותה – ולכן אנחנו נעבור לחבר הכנסת עבאס זכור, שישאל שאילתא בעל-פה מס' 164, והשר להגנת הסביבה מתבקש לעלות כאן לבמה בינתיים, עד שחבר הכנסת זכור יתפוס את מקומו.

עבאס זכור: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, אני רוצה לשאול את השר להגנת הסביבה על מה שפורסם ב-13 בחודש, שמשרדך אישר הקמת מפעל מתכת בלב אוכלוסייה צפופה, אף-על-פי שלפני שלושה חודשים קבעה ועדת ערר של משרד הפנים שאין להקימו שם מחשש לזיהום מי השתייה והקרקע.

עבאס זכור: רצוני לשאול: 1.

עבאס זכור: האם הידיעה נכונה?

עבאס זכור: 2.

עבאס זכור: אם כן – איך קבע משרדך שהמפעל אינו מזהם?

עבאס זכור: 3.

עבאס זכור: האם הובאה בחשבון סכנה אפשרית לאוכלוסייה בעתיד?

דליה איציק: אני מודה לך.

גדעון עזרא: גברתי יושבת-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת עבאס זכור, אני מודה לך על השאילתא שלך.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר לפני שאני מתחיל, ראשית, שבסך הכול מדובר בדאגה משותפת, גם לכפר-כנא וגם ליישוב יהודי סמוך, בנושא של הקמת מפעל IMC.

גדעון עזרא: שנית, מי שרוצה ליישב את הגליל ומי שרוצה לתת פרנסה לגליל צריך גם להיות מעוניין בהקמת מפעלים בגליל, אבל את זה אני אומר ללא שום קשר לתשובה שאני הולך לתת לך עכשיו.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לך בתחילת דברי, שהמשרד שלנו איננו מאשר הקמת מפעלים.

גדעון עזרא: זו סמכות של ועדות התכנון והבנייה.

גדעון עזרא: ועדת התכנון והבנייה המקומית, קרי של נצרת-עילית, אישרה מתן היתר בנייה למפעל IMC, למרות החלטת ועדת הערר המחוזית.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה פנה אל הוועדה המחוזית וביקש את התייחסותה להחלטת הוועדה המקומית.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה טוען לאורך כל הדרך כי יש לפעול על-פי חוקי התכנון והבנייה ולדאוג לשינוי ייעודי אזור התעשייה ולהכנת תוכנית מפורטת למפעל.

גדעון עזרא: המפעל הזה, IMC, עובד שנים רבות באזור מפרץ חיפה, במחוז חיפה.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה מפקח על פעילותו, ולא היו עד היום שום בעיות סביבתיות שקשורות למפעל זה.

גדעון עזרא: צריך להגיד שהמפעל שם קרוב לאוכלוסייה הרבה יותר מאשר המפעל באזור ציפורית.

גדעון עזרא: המפעל מבקש להעתיק ולהרחיב את פעילותו לאזור התעשייה ציפורית.

גדעון עזרא: אנשי המקצוע במשרד בחנו את התוכניות מכל ההיבטים הסביבתיים, ונראה כי אם המפעל יקיים את האמצעים הדרושים לפי הטכנולוגיות המתקדמות ביותר, לא צפויה להיות בעיה סביבתית במפעל זה.

גדעון עזרא: כל האספקטים הסביבתיים נבחנו על-פי ההיסטוריה של המפעל באזור מפרץ חיפה, ועל-פי התוכניות שהוגשו למשרד להגנת הסביבה לא צפויות פליטות מזהמות מן המפעל.

גדעון עזרא: לכן, לא צפויה פגיעה עתידית בתושבי האזור מפעילות המפעל.

גדעון עזרא: יש לציין כי המשרד להגנת הסביבה אינו הגורם המאשר את הקמת המפעל, ולכן, כל זמן שלא שונה תקנון אזור התעשייה, ידיו כבולות במתן היתרים ורשיונות, והנושא נמצא עתה בבדיקה משפטית.

גדעון עזרא: עד כאן.

דליה איציק: תודה לך, אדוני השר.

דליה איציק: שאלה נוספת?

עבאס זכור: אפשר?

דליה איציק: בבקשה.

עבאס זכור: עיריית נצרת-עילית מסרה בתגובה שהקמת המפעל אושרה על-ידי המשרד להגנת הסביבה.

עבאס זכור: זה נמסר מעיריית נצרת.

עבאס זכור: דבר שני – אני בעד הקמת מפעלים וגם בעד הקמת אזור תעשייה, אבל שזה לא יתנגש עם חייהם של התושבים והאוכלוסייה, ערבים ויהודים, כי זה באזור של אוכלוסייה צפופה.

גדעון עזרא: אני חוזר ואומר שמי שמאשר הקמת מפעלים זה ועדות התכנון והבנייה, ויש כאן השגות – בין ועדת הערר המחוזית לבין ועדה לתכנון ובנייה מקומית, והן יצטרכו לטפל בעניין.

גדעון עזרא: כששאלו את המשרד להגנת הסביבה אם לפי דעתנו המפעל הזה מסכן את האוכלוסייה, אמרנו: לפי דעתנו הוא איננו מסכן את האוכלוסייה.

גדעון עזרא: אבל אני לא אקבע במקום ועדת התכנון אם לאשר או לא לאשר.

גדעון עזרא: כל מה שכתוב בקטע הזה שצירפת לשאילתא – אנחנו לא מאשרים את זה.

עבאס זכור: זאת התגובה של עיריית נצרת-עילית – שאתם אישרתם.

גדעון עזרא: לכן שאלת את השאילתא.

גדעון עזרא: אם זה היה תלוי בי, הייתי מאשר את הקמת המפעל.

גדעון עזרא: אבל זה לא תלוי בי, זה תלוי בוועדת התכנון והבנייה.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: יעלה ויבוא השר יצחק כהן וישיב על שאילתא בעל-פה מס' 165 של חבר הכנסת רובי ריבלין.

דליה איציק: השר כהן, בבקשה, תפוס את מקומך.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, תמתין דקה, אני אעשה לך שקט.

דליה איציק: לא לדבר שם בצד.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת, אדוני השר הנכבד, במסגרת החלטת הממשלה משנת 1993 אושרו כ-70 תקנים לקייסים בפריסה ארצית עבור העדה האתיופית, אולם מתוכם מכהנים בפועל 47 בלבד.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם נכון הדבר?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן- מדוע לא ימונו קייסים נוספים, בהתחשב בעלייה המתגברת מאתיופיה?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מתי ימונו 12 הקייסים הנוספים שעברו הכשרה בארץ וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת הכירה בחובה למנותם בהחלטה שנתקבלה בחודש אוקטובר 2006?

דליה איציק: תרשה לי, אדוני השר, ובוודאי אני נותנת גם את ברכתך לחבר הכנסת זבולון אורלב, שחזר אלינו בריא ושלם.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

יצחק כהן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יצחק כהן: חברי חבר הכנסת ראובן ריבלין, בשנת 1993 התקבלה החלטת ממשלה בדבר הענקת מעמד מיוחד, קרי תקנים, לקייסים מהקהילה האתיופית.

יצחק כהן: הרשימה ומספר הזכאים נקבעו באופן שמי על-ידי ועדה מיוחדת בראשות קייס הקייסים, ואושרו רק הקייסים אשר שירתו כקייסים באתיופיה.

יצחק כהן: גם כבודו עמד על הנקודה הזאת.

יצחק כהן: בממוצע, לכלל תושבי ישראל יש רב לכל כ-15,000 תושבים, בעוד שהקהילה האתיופית מונה כ-105,000 תושבים ולטובת צרכיה יש 69 קייסים ורבנים מקרב בני הקהילה האתיופית.

יצחק כהן: זה ללא שום יחס לקהילה הוותיקה בישראל, כאשר אני חוזר ואומר שבממוצע לכל 15,000 תושבים יהודים יש רב.

יצחק כהן: כבודו יחשב את היחס: 105,000 תושבים אתיופים, יש להם 69 קייסים ורבנים מקרב בני הקהילה האתיופית.

יצחק כהן: זאת ועוד, במהלך השנה ומחצה האחרונה, הרשות הארצית לשירותי דת נתנה עדיפות ראשונה לטיפול שורשי בכל הקשור לבני הקהילה ולרבניה, באשר לשכרם, לנלוות ולתנאי עבודתם.

יצחק כהן: כך הדבר לגבי תוספת של רבנים שאושרו על-ידי הרבנות הראשית לתת מענה על הסוגיה ההלכתית של הכרה ביהדות המועמדים להינשא.

יצחק כהן: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת הביעה את הסכמתה לכך שאכן יש צורך במינוי קייסים נוספים, אך הסמכות היא בידי הממשלה, והחלטתה טרם הוגשה.

יצחק כהן: עד כאן, אדוני.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת, אדוני השר, אני מודה לך על התשובה, אבל הייתי רוצה לפרט.

ראובן ריבלין: יש 69 קייסים על-פי תקן, אבל היום בפועל יש 47, מהטעם הפשוט שכמה קייסים הלכו לעולמם – – –

יצחק כהן: כבודו עמד על היחס.

ראובן ריבלין: אני הבנתי את היחס.

ראובן ריבלין: המינוי של 69 תקנים של קייסים בא מהצרכים של הקהילה האתיופית, אשר מנסה לפלס את דרכה בחברה – – –

יצחק כהן: כבודו מדבר על דור המדבר?

ראובן ריבלין: כן, על דור המדבר.

ראובן ריבלין: כאשר ביררנו את העניין מצאנו שכ-14 קייסים משמשים בפועל ואינם משמשים באופן רשמי.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אלה שהלכו לעולמם, באו במקומם מנהיגים אשר משמשים "רועים" לעדה האתיופית והם מכהנים בפועל, אם כי הם לא מכהנים באופן רשמי.

ראובן ריבלין: אחד האנשים שמטפח ומלווה את העדה האתיופית, לתפארת מדינת ישראל ולתפארת העדה, הוא הרב הגאון עובדיה יוסף.

ראובן ריבלין: אנחנו, בעצה אחת, למרות ההבנה להבנת העדה שצריך היום ללכת ולגדל את הרבנים מתוך העדה עצמה ולהשתלב בעדה הישראלית – שר הקליטה לשעבר, שהוא היום שר השיכון, היה בדיון שקיימנו בוועדה, והיום אנחנו רק מבקשים לראות איך אנחנו מצלמים את המצב הקיים ואומרים, על דעת העדה ומנהיגיה, שזה המצב של דור המדבר ובכך מסתיים הדבר.

ראובן ריבלין: האם לא ניתן ללכת לקראת העדה על מנת לתת הכרה לאותם אלה המוכרים כקייסים ואשר אינם נמצאים בתקן הממשלה, עד אשר דור המדבר יחלוף ויעבור, ואנחנו בדרך הנכונה לעשות זאת?

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת ריבלין.

יצחק כהן: כפי שציינתי, אדוני, הרבנות הראשית ראתה את הצורך ולכן אישרה את התקנים ואישרה את הבקשה.

יצחק כהן: אבל כדאי לענות על הנקודה העקרונית.

יצחק כהן: ברוך השם, הקהילה הזאת הולכת ונקלטת בארץ, וגם הרבנים שמחליפים את הקייסים הם רבנים שהוכשרו, גדלו ולמדו פה וקיבלו תעודת כושר והם משמשים רבנים לכל דבר ועניין.

יצחק כהן: במיוחד הצורך הוא לתת סמכות בכל מה שקשור לדיני נישואים.

יצחק כהן: אני אבדוק את הבקשה של כבודו ואשמח לתת לך תשובה בכתב.

ראובן ריבלין: – – –

יצחק כהן: כדי שהיא תיקלט בצורה הטובה ביותר – – –

ראובן ריבלין: אם אדוני – – –

יצחק כהן: הוא שר השיכון, ויש להם הרבה בעיות שיכון, ואני בטוח שהוא יפתור להם אותן.

דליה איציק: תודה, אדוני השר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו אמורים לעבור לנושא הבא, וכל פעם אני לומדת מחדש שאני לא צריכה לאשר יום מיוחד בכנסת.

דליה איציק: היינו אמורים לדבר עכשיו על יום הבדואים בכנסת.

דליה איציק: אני סברתי שיש קבוצות באוכלוסייה שמרגישות מקופחות וחשוב שהכנסת מתייחסת אליהן, והבדואים הם כאלה, והם תורמים תרומה נכבדה למדינה.

דליה איציק: אבל הנה, עיניכם הרואות שיש מספר חברי כנסת מועט, ואפילו נושאי הדברים, למעט השר בוים, אינם נמצאים כאן.

דליה איציק: אשר על כן – האם עמירה דותן כאן והאם חבר הכנסת טלב אלסאנע כאן?

דליה איציק: אם לא, אנחנו אולי נבטל את הנושא הזה בסדר-היום.

דליה איציק: אנחנו לא צריכים להמתין.

דליה איציק: חברת הכנסת עמירה דותן, אנחנו ממתינים לך.

דליה איציק: איפה חבר הכנסת טלב אלסאנע?

דליה איציק: נא לקרוא לו.

דליה איציק: מהמושב הבא, כל נושאי ימי הכנסת ישתנה לחלוטין ולא יעזרו לחצים.

דליה איציק: הביזיון הזה הרבה יותר גדול, כי אחר כך סופרים כמה חברי כנסת היו, והאוכלוסייה שאמורה להגיע לכאן היום אומרת לעצמה – ואגב, יש פה 400 ו-500 איש – הם אומרים: בסך הכול מספר חברי כנסת מצומצם כיבד אותנו.

דליה איציק: ואז הנזק גדול מן התועלת.

דליה איציק: חברת הכנסת עמירה דותן, את מתבקשת לעלות, אנחנו ממתינים לך.

דליה איציק: אנחנו לא נחכה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עמירה דותן: אני גם לא רואה את האורחים.

דליה איציק: בבקשה, גברתי.

עמירה דותן: גברתי היושבת-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, אני לא רואה את האורחים שלנו, אני יודעת שהם בכנסת; ראשי המועצות הבדואיות, השיח'ים המכובדים, מנהלי משרדי הממשלה השונים שעוסקים בנושא הבדואים – באופן אישי חזרתי לנגב, מקום שבו נולדו – – –

דליה איציק: תמתיני דקה, יש פה בעיה, תני לי לפתור אותה.

דליה איציק: בבקשה, גברתי.

דליה איציק: אני מתנצלת בפנייך.

עמירה דותן: באופן אישי, חזרתי לנגב, ששם נולדו ילדי ושם היה ביתי למעלה מ-20 שנה, לפני כארבע שנים, על-פי פנייתו של ארגון אמריקני, שביקש ממני לעשות תהליך של בניית הסכמות והבנה בין ממשלת ישראל ובין הבדואים בנגב.

עמירה דותן: מיותר לציין שבאותה תקופה לא הייתי חברת הכנסת.

עמירה דותן: פגשתי אז בבדואים, שמדברים בקול רם על חברה שנמצאת בתהליכים של שינויים מואצים.

עמירה דותן: הדור של המנהיגים, השיח'ים הכל כך מכובדים, מתחיל להעביר את שרביט ההנהגה לדור החדש, שיש בו משכילים מרשימים ביותר.

עמירה דותן: נשים מתחילות להוביל שינוי, גם בחינוך, גם בתעסוקה וגם ביזמות.

עמירה דותן: לפיכך – – –

דליה איציק: חבר הכנסת אלסאנע, אם השרים נמצאים כאן, אני עכשיו אשנה את סדר-היום וב-13:00 אתם תהיו כאן.

דליה איציק: לא אעשה שום הפסקה עכשיו.

דליה איציק: אם אנחנו יכולים להמשיך ולדלג על הנושא הזה ולהמתין לשעה 13:00, זה אומר שאנחנו עוברים להצעות חוק לדיון מוקדם.

דליה איציק: חבר הכנסת אדלשטיין צריך להיות כאן ותקראו לשר הבריאות לכאן.

דליה איציק: תעשו את זה עכשיו.

דליה איציק: זה לא בסדר מה שקרה, ואני לא רוצה לערב את כולם.

דליה איציק: חבר הכנסת אדלשטיין פה – הצלת את מצבנו.

דליה איציק: חברת הכנסת תסלח לנו ותדבר ב-13:00.

דליה איציק: אני צריכה את שר הבריאות.

דליה איציק: חבר הכנסת יולי אדלשטיין יעלה.

דליה איציק: צריך להודיע שעוברים להצבעה, נא לצלצל.

דליה איציק: סדר-היום משתנה.

דליה איציק: אינני אוהבת את מה שקרה פה עכשיו.

דליה איציק: נא לצלצל.

דליה איציק: חברי הכנסת רואים את סדר-היום ומתייחסים אליו כך ולא יודעים שיש עכשיו הצבעה, אז נא לצלצל.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2444/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אדוני שר הבריאות, אתה מבין שאתה עולה אחר כך להשיב.

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: בבקשה, יש לך עשר דקות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים ושר הבריאות במיוחד – – –

קריאות: – – –

דליה איציק: לא, חבר הכנסת אדלשטיין, אנחנו כולנו נקשיב לך.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: לא לדבר.

דליה איציק: מה ההפרעות האלה שם?

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת בן-ששון, בוקר טוב לך.

דליה איציק: קראתי את המאמר שלך אתמול – –

מנחם בן-ששון: מה את אומרת – – –

דליה איציק: – – ואני אומרת שהכנסת הזאת מצוינת, וטוב שיש מי שיש לו אומץ לצאת קצת נגד הזרם, כמוך.

רוני בר-און: אפשר להקריא את זה במליאה?

דליה איציק: אפשר להקריא את זה במליאה, כן.

מנחם בן-ששון: סך הכול 540 מלים, עם רווחים.

דליה איציק: יכול להיות.

דליה איציק: אני ארשה לך, אגב, לצלם ולחלק את המאמר.

דליה איציק: ברצינות.

דליה איציק: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש ואדוני היושב-ראש שמחליף אותך, חברי חברי הכנסת, אני לא אצטרך עשר דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אם תקשיבו במשך דקה תבינו במה מדובר.

יולי יואל אדלשטיין: אם תבינו גם למה הממשלה מתנגדת, אני מאוד אודה לכם אם תספרו לי.

יולי יואל אדלשטיין: אולי חבר הכנסת בן-ששון יכתוב מאמר שיסביר לי למה הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בתיקון לחוק ביטוח בריאות, שאומר דבר מאוד פשוט, ואני מודה שאני לא המצאתי את ההצעה כי חלמתי בלילה שזה התיקון שצריך להעביר, אלא הגשתי אותה בעקבות מצבים רבים, שאני בטוח ששרים וחברי כנסת אחרים גם כן נתקלו בהם לא פעם.

יולי יואל אדלשטיין: המצב הוא שפציינט של קופת-חולים – חבר בקופת-חולים, כפי שצריך לומר – במיוחד באזור מרוחק, נניח לצורך העניין בדימונה או בחצור-הגלילית, לא עלינו חולה במחלה שמצריכה טיפולים בבית-חולים, לפעמים גם טיפולים בתדירות גבוהה או לפרק זמן ארוך.

יולי יואל אדלשטיין: במצב כזה, קופת-חולים רשאית היום להפנות אותו לטיפולים איפה שנוח לה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לה בית-חולים במרחק של 100 או 200 קילומטר מאותו יישוב פריפריאלי – אין בעיה, כל מה שהיא צריכה לעשות זה לאחר מכן ליידע את משרד הבריאות לאן נשלח חבר קופת-החולים לקבלת הטיפולים.

יולי יואל אדלשטיין: מה שאני מבקש לשנות בתיקון שלי, אדוני שר הבריאות – תיכף נשמע את תשובתך ואת עמדתך בנושא – מה שאני מבקש לשנות זה בעצם מלה אחת או משפט אחד: במקום ליידע בדיעבד את משרד הבריאות, על קופת-חולים יהיה לקבל אישור ממשרד הבריאות להפניית חבר שלה, להפניית הפציינט, להפניית החולה, לבית-חולים זה או אחר.

יולי יואל אדלשטיין: קרי, השיקול של קופת-חולים לא יוכל להיות שיקול נוחות או שיקול כלכלי גרידא, אלא יצטרכו גם להתחשב קצת במצב.

יולי יואל אדלשטיין: חזקה על משרד הבריאות – ודאי שהוא יתחשב במצב הזה: לאן יש תחבורה, איזה הוא בית-החולים הקרוב ביותר שמבצע את הטיפולים האלה, מה מצבו של אותו חבר.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, ברוב המקרים מדובר במישהו, לא עלינו, שחולה במחלות כרוניות, במחלות קשות – דבר לכאורה מאוד לא פשוט.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שאמרתי, אדוני היושב-ראש, אני לא צריך עשר דקות, אני חושב שהסברתי את עצמי בשתי דקות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מקווה שגם הממשלה תוכל להסביר למה היא מתנגדת לתיקון כזה, ואולי גם תסביר אם התיקון הזה עולה משהו, ואיפה בדיוק העלות, אבל אני לא בטוח שזאת הסיבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, שר הבריאות ישיב על הצעת החוק וינחה את חברי הכנסת מה עמדת הממשלה.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום שני האחרון קיימה ועדת השרים לענייני חקיקה ואכיפת החוק ישיבה בנושא הצעת החוק בנדון, בדבר דרישת אישור מוקדם להסדרי בחירה בין נותני השירותים, קרי קופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: משרד הבריאות הביע בישיבה את תמיכתו בהצעת החוק הנדונה.

יעקב בן-יזרי: למרבה הצער, אנחנו עוסקים בתחום פרוץ, שהניסיונות לשלוט בו באמצעות "הסדרה עקיפה" – כלומר, קביעת כללי פעולה ללא דרישת אישור מראש להסדרים גופם – לא השיגה את התוצאות המקוות.

יעקב בן-יזרי: לא למותר לציין, כי שליטה של הקופות על היקף נותני השירותים פוגעת לא אחת בזמינותם, מאריכה את משך ההמתנה באזורים מסוימים, ויוצרת "קיצוב" שירותים שהמחוקק לא התכוון לו.

יעקב בן-יזרי: כוונת המחוקק לא היתה לאפשר – באמצעות מתן הזכות לקופת-חולים להתקשר רק עם חלק מנותני השירות – יצירה של תורים מלאכותיים שאינם מתחייבים מפריסתן ומהיקפן של התשתיות הרפואיות בישראל.

יעקב בן-יזרי: גם היבטים נוספים – הקשורים למרחק סביר של מקום מתן השירות, הבטחת גיוון של רשימת הספקים והבטחת יכולתו של המבוטח לפנות לספק שירות ציבורי שצבר מומחיות ייחודית לטיפול במחלתו – מצאו ביטוי חלקי בלבד בחקיקה הקיימת.

יעקב בן-יזרי: מימושם מחייב לדעתנו רגולציה אקטיבית, המתבטאת באישור מוקדם של ההסדרים, ברוח המוצע בהצעת החוק.

יעקב בן-יזרי: סברנו כי במסגרת הליכי החקיקה ניתן לדון בשילוב דרישת האישור המוקדם בהסדרים נוספים ומשלימים, שמטרתם הגברת נגישות המבוטחים לשירותים רפואיים תוך הפחתתם של חסמים ביורוקרטיים מיותרים.

יעקב בן-יזרי: דא עקא, שוועדת השרים לחקיקה לא קיבלה את עמדתנו והחליטה להתנגד להצעת החוק.

יעקב בן-יזרי: לכן, עמדתה הרשמית של הממשלה היא להתנגד להצעת החוק.

יעקב בן-יזרי: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד המציע, חבר הכנסת אדלשטיין, אם תוכל להצליח לשכנע את חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא יודע אם אני יכול לשכנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכולם משוכנעים, אני רק רוצה לשאול אותם אם הם הבינו.

יולי יואל אדלשטיין: בהתחלת הדברים שלי ביקשתי להבין מה ההתנגדות של הממשלה להצעת חוק זאת – עלות גבוהה, בעיה אידיאולוגית.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, עלה כאן שר הבריאות ואמר: משרד הבריאות תומך.

יולי יואל אדלשטיין: אמר: המצב עגום.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן אמר: ועדת השרים לחקיקה מתנגדת להצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אם הבנתם – תצביעו עם עמדת הממשלה; אם אתם חושבים שמגיע לחולה מדימונה לא לנסוע לבית-החולים "תל השומר" אלא לנסוע ל"סורוקה" או ל"ברזילי" לקבל טיפול – אז תצביעו עם המציע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

אמנון כהן: אפשר לעבור להצבעה.

אמנון כהן: אני מבקש לשבת, אנחנו עוברים להצבעה ואני לא אוסיף קולות אחר כך, אז מראש אני מבקש לשבת.

אמנון כהן: כל אחד שרוצה להצביע – ישב.

אמנון כהן: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 33 נמנעים – 1 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – אישור מוקדם), התשס"ז–2007, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 24, נגד – 33, נמנע אחד.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: התשס"ז–2007 ["דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 10141.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו מדלגים על הצעת החוק הבאה.

אמנון כהן: הצעת החוק שלאחר מכן: הצעת חוק ביטוח מידע גנטי (תיקון – עריכת בדיקה גנטית להורות), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

אמנון כהן: הצבעה בלבד.

אביגדור יצחקי: רק שתי מלים.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש.

אביגדור יצחקי: אדוני שר האוצר, לאן אתה הולך?

אביגדור יצחקי: ידידי פרופסור בן-ששון הציג את החוק בשבוע שעבר במקומי, ולכן היום יש רק הצבעה.

קריאה: איזה?

אביגדור יצחקי: בנושא מידע גנטי.

אביגדור יצחקי: אני מתחייב לתאם בהמשך את הצעת החוק הזאת, שבאה להסדיר הרבה מאוד דברים בצורה טובה לטובת ילדים, גם עם הממשלה וגם עם הממסד הרבני, כדי להביא לפתרון מוחלט ונכון של הדבר הזה.

אביגדור יצחקי: תודה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: אני מבקש עוד פעם לשבת.

אמנון כהן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח מידע גנטי (תיקון – עריכת בדיקה גנטית להורות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 54, נגד – 2, נמנעים – אין.

אמנון כהן: לכן הצעת החוק עברה בקריאה טרומית, והיא עוברת לוועדת המדע והטכנולוגיה להכנה לקריאה ראשונה.

משה גפני: ועדת החוקה.

אמנון כהן: ועדת הכנסת תכריע.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2194/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בהצעת החוק הבאה:

אמנון כהן: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – הגבלת משך זמן החקירה המשטרתית וטיפול התביעה בתיק החקירה עד להגשת כתב אישום), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק שבפניכם מכניסה למשפט הישראלי עיקרון שראוי היה שיהיה בו לפני שנים רבות.

אמנון כהן: אני מבקש מהסדרנים לעשות קצת סדר עם חברי הכנסת.

אמנון כהן: אני לא שומע את מציע החוק, ובטח גם החברים לא שומעים.

דב חנין: העיקרון הוא פשוט ומובן: כמו שחקירה משטרתית נפתחת, היא צריכה גם להסתיים, והחוק צריך לקבוע מסגרת זמן לחקירה משטרתית כדי שלא ייווצר מצב – כמו שקורה אצלנו – שחקירות משטרה רק נפתחות, אבל אזרחים רבים, רבים מדי, חיים את כל חייהם בצלם של תיקי משטרה פתוחים.

דב חנין: לכן, הצעת החוק הזאת קובעת מערכת מאוד מאוד מידתית, שקולה, מאוזנת, של הגבלת משך זמן החקירה, והמועד הקובע לעניין משך הזמן הזה הוא יום פתיחת החקירה.

דב חנין: אני מדגיש את העיקרון הזה מכיוון שלפעמים, במקרים רבים, המשטרה עושה תהליכים קודמים לחקירה, והם אינם נכללים במשך הזמן שבו המשטרה מוגבלת לפעול.

דב חנין: המערכת שאנחנו מציעים היא מערכת מדורגת.

דב חנין: בעבירה מסוג חטא משך זמן החקירה יהיה עד שישה חודשים; בעבירה מסוג עוון – עד שנה; בעבירה שדינה מאסר בין שלוש לעשר שנים – חקירה של שנתיים; בעבירה שדינה עשר שנות מאסר או יותר לא יוגבל משך החקירה.

דב חנין: החוק קובע מנגנונים שמאפשרים חריגה ממשך הזמן הקבוע באותו עיקרון.

דב חנין: החריגה הזאת תתאפשר לפי החלטת היועץ המשפטי לממשלה או מי שהוא הסמיך לכך.

דב חנין: יש בה מנגנון של השלמת חקירות – משך זמן קבוע להשלמת חקירות – ואפשרות לפרקליט המחוז, בנסיבות מיוחדות, להאריך את משך הזמן שנקבע להשלמת החקירות.

דב חנין: החוק מציע מסגרת זמנים לטיפול התביעה בחומרי משטרה שהגיעו לידיה.

דב חנין: שוב, גם מסגרת הזמנים הזאת מדורגת לפי חומרת העבירה: בתיקים שבהם מטפל תובע משטרתי מסגרת הזמן היא תשעה חודשים; תובע מפרקליטות המדינה – עד 12 חודשים מיום סיום החקירה; ובכל האישומים לפי העבירות המנויות בתוספת הרביעית, שאלה כל העבירות הקשות, המסובכות, הבין-לאומיות, הכלכליות – 18 חודשים לטיפול התביעה הכללית בחומר החקירה שמגיע לידיה מיום סיום החקירה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לכולנו ברור שלחקירת משטרה יש השלכות משמעותיות על חיי הנחקר.

דב חנין: בכוחה של החקירה לפגוע בכבודו ובשמו הטוב של החשוד, במעמדו החברתי, במקור פרנסתו ובאינטרסים ובזכויות חשובים אחרים שלו.

דב חנין: לכן, ראוי לצמצם את משך התנהלות החקירה במטרה להפחית, עד כמה שניתן, את הפגיעה במי שמתנהלת נגדו חקירה.

דב חנין: אני רוצה לומר שהטעם הזה, של הגנה על זכויות האזרח, הוא כמובן טעם מרכזי ביסודה של הצעת החוק הזאת, אבל הוא איננו הטעם היחיד.

דב חנין: אנחנו חושבים ששיקולים נוספים צריכים להוביל לתמיכה בהצעת החוק הזאת.

דב חנין: התמהמהות בחקירה ובהגשת כתבי אישום מביאה לידי פגיעה ממשית ביכולתו של בית-המשפט להגיע לחקר האמת, ולכן חוק שמגביל את זמן החקירה ואת משך טיפול התביעה בחומרי החקירה הוא גם תרומה למערכת המשפט עצמה וליכולת שלה להגיע לחקר האמת.

דב חנין: הרי לא יכול להיות ספק שעדים אשר מתבקשים להעיד על אירועים שהתרחשו שנים רבות קודם למועד מתן העדות הם שליחים גרועים מאוד לחיפוש האמת.

דב חנין: שיקול נוסף בתמיכה בחוק הזה קשור ליעילות אכיפת החוק.

דב חנין: ספרות קרימינולוגית ענפה הדנה באפקטיביות מערכת אכיפת החוק כמערכת שאחת ממטרותיה היא השגת הרתעה, מלמדת שאלמנט ההרתעה נוצר בעיקר מוודאות התפיסה ומוודאות התגובה החברתית.

דב חנין: ודאות התפיסה ומהירות התגובה נחשבות מאות שנים למשתנים החשובים והמרכזיים ביותר ביצירת הרתעה כללית, משתנים שחשיבותם גדולה יותר מאשר חומרת הסנקציה העונשית בסוף ההליך הפלילי.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה הוכן בסיוע עמיתים ומשפטנים מהתוכנית לזכויות בהליך הפלילי באוניברסיטת תל-אביב, ויש לו תמיכה רבה מצד אנשי המשפטים באקדמיה.

דב חנין: החוק הזה קיבל תמיכה, כמובן, מהאגודה לזכויות האזרח ומארגוני זכויות אזרח אחרים.

דב חנין: החוק הזה זוכה לתמיכה מהסניגוריה הציבורית, שגם היא מביעה עמדה חד-משמעית של תמיכה בחוק הזה, משיקולים רבים ומגוונים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני מבין שבוועדת השרים לענייני חקיקה, שדנה בחוק, לא הושגה החלטה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא נצביע עליה עכשיו כי נצטרך להצביע נגד, ואני חושבת שזה חוק טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: תן לי אפשרות לערער על זה ונצביע עליו.

דב חנין: אם כן, אני מסכים להצעתה של השרה המקשרת, ואתן לה את האפשרות לערער על ההחלטה.

דב חנין: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק ראוי.

דב חנין: אני פונה פה אל חברי הכנסת מכל קצות הבית.

דב חנין: אני יודע שהרבה פעמים יש ויכוחים על מערכת המשפט, ובוויכוחים האלה יש עמדות שונות בבית הזה.

דב חנין: החוק הזה לא בא להחליש את מערכת המשפט.

דב חנין: החוק הזה בא לחזק את מערכת המשפט, לחזק את זכויות האדם, שהן יסודה של מערכת המשפט, אבל גם לחזק את יכולתו של בית-המשפט להגיע למשפט אמת ומשפט צדק, שמושג אך ורק כאשר ההליך לא מתעכב ונמשך שנים רבות ומיותרות.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, בהתאם להצעה של השרה המקשרת, אני אאפשר לשרים שתומכים בחוק לערער על החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה ולקבל תמיכת ממשלה בחוק הזה, שאני חושב שראוי שייכנס לספר החוקים במדינת ישראל.

דב חנין: הוא יהיה תרומה גדולה ומשמעותית לזכויות האזרח במדינה הזאת, הוא יהיה תרומה גדולה ומשמעותית לזכויותיהם של הנחקרים, הוא יהיה תרומה גדולה ומשמעותית למערכת המשפט ולבתי-המשפט, והוא יהיה תרומה גדולה ומשמעותית ליכולת להגיע באמצעות החוק הפלילי להרתעה אפקטיבית של עבריינים, שידעו שהמשפטים לא יהיו בעוד דורות רבים אלא במהרה בימינו.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: סוכם עם מציע החוק שתשובה והצבעה – במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2495/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: הצעת חוק פ/2495, הצעת חוק שירותי הכבאות (פטור ממס לציוד כיבוי והצלה), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת ישראל כץ.

אמנון כהן: יעלה וינמק.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, הערה לסדר.

אביגדור יצחקי: לא כתוב אצלנו בסדר-היום אם יש תשובת שר או אין תשובת שר.

אביגדור יצחקי: אנשים נמצאים בכוננות ולא יודעים אם צריך לחכות לתשובת השר או לא לחכות לתשובת השר.

אמנון כהן: בדרך כלל, אם סוכם שאין תשובת שר, אין תשובת שר.

אביגדור יצחקי: בדרך כלל כתוב.

אמנון כהן: גם עכשיו כתוב.

אביגדור יצחקי: לא כתוב.

אמנון כהן: אצלי כתוב.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מביא כאן היום הצעת חוק שבאה לקבוע שציוד כיבוי אש – מדובר על כבאיות שנתרמות ומובאות מחוץ-לארץ, על היבוא הזה יהיה פטור ממע"מ נוסף על פטורים אחרים שיש היום.

ישראל כץ: המצב הוא שתורם בארצות-הברית משקיע כ-100,000 דולר ותורם כבאית לאזורי הספר בישראל.

ישראל כץ: בארצות-הברית עצמה, אדוני היושב-ראש, הוא מקבל פטור ממס על התרומה, ובמדינת ישראל הוא צריך לשלם את המע"מ בדיוק על אותה התרומה.

ישראל כץ: לגבי אמבולנסים של מגן-דוד-אדום, למשל, קיים בחוק ההסדר שיש להם פטור ממע"מ, והצעת החוק באה לקבוע שגם לגבי כבאיות וציוד לכיבוי אש יהיה פטור דומה.

ישראל כץ: אני רוצה להביא נתון כדי לסבר את אוזנם של חברי הכנסת.

ישראל כץ: אגב, שר הפנים החדש, מאיר שטרית, כדאי שתקשיב, כי זה נוגע לאחד מתחומי האחריות החשובים שלך.

ישראל כץ: היום, למשל, ממתינות במכס שלוש כבאיות שנתרמו לגליל העליון, בין השאר לעיריית קריית-שמונה, והן לא נפדות מהמכס מאחר שאין לאיגוד ערים באותו אזור כסף לשלם את המע"מ על אותן שלוש כבאיות.

ישראל כץ: ידוע מצבם של איגודי מכבי-האש, ונדמה לי שיש אפילו שביתות – לא משולם שכר.

ישראל כץ: אדוני שר הפנים, השרים האחרים, חברי הכנסת, איך יכול להיות שבדקות האלה מתפרסם דוח מבקר המדינה על מלחמת לבנון האחרונה, ואחד הדברים, מטבע הדברים, שהוא מתייחס אליהם הוא התפעול, התפקוד וההפעלה של כיבוי האש במלחמה הזאת.

ישראל כץ: מובן שהוא מותח ביקורת חריפה גם בנושא הזה.

ישראל כץ: אני חייב לציין את לוחמי כיבוי האש במדינת ישראל, שגילו תושייה ברמה האישית, והפתיעו למרות מצבם הקשה – העיכובים בשכר, ציוד שלא מושלם כראוי – ומילאו בחירוף נפש את תפקידם.

ישראל כץ: איך יכול להיות שאותם לוחמי כיבוי אש לא יקבלו כבאיות שאנשים טובים תורמים מחוץ-לארץ כדי להחליף את ממשלת ישראל, שלא מספקת את אותן הכבאיות?

ישראל כץ: אני חייב לומר שהכבאיות האלה הן כבאיות מדגם מוקטן, שרק באמצעותן היה אפשר להגיע במלחמה האחרונה למקומות רבים שהכבאיות הרגילות לא יכלו להגיע אליהם, והן עשו עבודה בלתי רגילה.

ישראל כץ: עם איזו שאלה אנחנו ניצבים כאן, אדוני היושב-ראש?

ישראל כץ: מה כוחה של הביורוקרטיה?

ישראל כץ: מה כוחו של פקיד אחד ממשרד האוצר שבא לוועדת השרים ואומר: לא, זה יכול לשמש תקדים, אם יש עוד דברים מהסוג הזה?

ישראל כץ: הרי הדרך הכי נוחה לבטל דברים זה להשמיע אמירות מהסוג הזה.

ישראל כץ: פקיד אחד בא לוועדה, הוועדה מקבלת החלטה, חברי הכנסת והשרים מצביעים באופן אוטומטי, וכבאיות שנתרמו ועוד כבאיות שבדרך לא יוכלו לשמש למשימה חשובה ביותר של היערכות העורף.

ישראל כץ: אזרחי מדינת ישראל, בייחוד באזורים שנמצאים בסיכון, אחרי כל מה שהם עברו, צריכים עכשיו להבין שהממשלה הזאת – שעל שטויות מבזבזת כסף, על דברים פוליטיים מבזבזת כסף – לא רק שהיא לא מוציאה כסף לקנות כבאיות ולהשלים – ויש צורך בדברים האלה, זה פיקוח נפש.

ישראל כץ: אחרי שבא יהודי מארצות-הברית, או כל אחד – אולי גוי – ותורם כבאיות שמצילות יהודים, ערבים, אזרחים בוגרים וצעירים, באה המדינה ואומרת שהיא תרוויח גם על זה את המע"מ – – –

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת כץ – – –

ישראל כץ: בארצות-הברית הוא מקבל פטור, וכאן הוא צריך לשלם מע"מ.

ישראל כץ: אדוני שר הפנים, איך יכול להיות שהציבור לא יאבד אמון במערכת הפוליטית?

ישראל כץ: אנשים ישבו במקלטים, אנשים חוו חוויות קשות, במקרה הזה בצפון, ועכשיו הם יודעים שממתינות כבאיות, ובגלל הביורוקרטיה, חוסר הנכונות – – –

אביגדור יצחקי: זה לא בגלל הביורוקרטיה.

ישראל כץ: כן, חבר הכנסת יצחקי.

אמנון כהן: אביגדור יצחקי רוצה להעיר הערה.

ישראל כץ: בבקשה, תעצור את השעון.

אביגדור יצחקי: יסביר לך שר האוצר לשעבר, בנימין נתניהו: לא פורצים את העניין של פטור ממע"מ.

אביגדור יצחקי: זה דבר אסור בתכלית האיסור.

ישראל כץ: אביגדור, אמרתי לפני שבוע, כשהבאתי הצעת חוק ברמה הלאומית, בהקשר אחר, שאנחנו לא נמצאים כאן בסמינריון, בלי לפגוע.

ישראל כץ: דווקא רמת דבריך יכולה להיות גבוהה מאוד, אקדמית.

אמנון כהן: ההערה הושמעה, תודה.

ישראל כץ: אנחנו לא עוסקים בסמינריון, ולא עוסקים כאן עכשיו בעקרונות הכלכלה הישראלית.

ישראל כץ: בואו לא נשים על לוחמי כיבוי האש האלה ובואו לא נשים על האזרחים האלה, שנזקקים לזה, על הטבע ועל כל מי שנזקק לכיבוי אש, את כל העקרונות הגדולים, שאתה, חבר הכנסת יצחקי, הרי יודע כמה פעמים כופפתם אותם כאן, כשעוד ניצחת על המקהלה – –

אביגדור יצחקי: לא קרה דבר כזה בחיים.

ישראל כץ: – – וכמה פעמים עשו שיקולים אחרים לגמרי על דברים שעלו הרבה יותר כסף, שפגעו בהרבה יותר עקרונות בכל מיני תחומים, בגלל התחייבות קואליציונית או בגלל דבר אחר – – –

אביגדור יצחקי: זה לא קשור לכסף.

ישראל כץ: אנחנו מכירים את הנאומים המפורסמים ממפלגת העבודה – נאום הלווייתנים של חיים רמון, שסיפר איך הוא סתם את אפו והלך לתמוך בפתקים שבייגה שוחט חתם עליהם התחייבויות לכל מיני קופות-חולים, כסף פוליטי.

צבי הנדל: אתה יכול להרחיב בעניין הלווייתנים?

צבי הנדל: אני כבר לא זוכר.

ישראל כץ: זה לא כל כך חשוב.

ישראל כץ: אני רק מביא את זה בתור דוגמה שאדם בכיר במפלגה הודה איך הוא הצביע בניגוד להשקפתו בעד כסף פוליטי, אפילו מושחת, עבור קופות-חולים, וכל השיטה הפוליטית שהיתה.

ישראל כץ: אני יכול להביא לכאן אין-ספור דוגמאות לכל מיני עסקאות שנעשות כאן.

ישראל כץ: הרי לא הגשתי את זה מטעם איזו מפלגה או כי אני עוסק בתחום הזה.

ישראל כץ: פנו אלי, השתכנעתי שהנושא הוא אבסורד אחד גדול.

ישראל כץ: לא אומרים למדינה: נחייב אותך בחוק להשלים את כל הציוד לכיבוי אש, אף-על-פי שגם את זה הכנסת צריכה לעשות.

ישראל כץ: אומרים: אם מישהו תורם, אל תרוויחו על זה, תוותרו, אל תוציאו מהכיס.

ישראל כץ: אם עכשיו תקועות שלוש כבאיות, אדוני היושב-ראש, זה לא פיקוח נפש?

ישראל כץ: מה היו אומרים הרבנים על הדבר הזה?

ישראל כץ: איך יכולה ממשלה להתנהל באטימות כזאת?

ישראל כץ: אדוני שר הפנים, אתה אחראי לתחום הזה.

ישראל כץ: אין לך כסף לשלם למכבי האש.

ישראל כץ: אתה לא התחלת עם הבעיות בעצמך, ירשת אותן, אבל לא לתת להם ציוד שממתין?

ישראל כץ: כדאי לקרוא מה אומר מבקר המדינה על העניין הזה היום, על אי-היערכות העורף.

ישראל כץ: כדאי שלא לתרום היום, ביום כזה, תרומה מכרעת למחדל הבא.

ישראל כץ: הסכומים כאן הם לא בשמים, זה 100,000 דולר לכבאית, אז תיקחו את המע"מ שנובע מדבר כזה?

ישראל כץ: אני אומר עוד פעם.

ישראל כץ: אמרו לי אנשים שעוסקים בתחום הזה:

ישראל כץ: אנחנו מתביישים להגיד לתורמים שיוסיפו גם את הכסף עבור המע"מ, כי הם לא היו מבינים איך בארצות-הברית הם מקבלים פטור על התרומה וכאן הם צריכים לשלם מס.

ישראל כץ: אז הם פונים לאיגוד ערים לכבאות שהוא ישלם את המע"מ, ואומר האיגוד: אין לנו כסף למשכורת, איך אני אשלם את המע"מ על שלוש הכבאיות ועל עשרות כבאיות שנתרמות?

ישראל כץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני פונה בעניין פעוט – – –

אמנון כהן: זה לא רק הכבאיות.

אמנון כהן: הפטור יכול לחול גם על דברים אחרים, שבאים בתרומה, נגיד.

אמנון כהן: זה עלול להחטיא – – –

ישראל כץ: אני אגיד לך מה הפחד הגדול – פקידי האוצר אומרים: אם אנחנו נאשר כאן לכיבוי האש – הרי יש חוק כזה לגבי מד"א – "יד שרה" עלולים לבקש מחר לקבל פטור ממע"מ על אמבולנסים שהם מביאים.

ישראל כץ: להגיד לך משהו, אדוני היושב-ראש?

ישראל כץ: בצדק הם יבקשו.

ישראל כץ: למה לא לתת?

ישראל כץ: למה לא לתת פטור על תרומות?

ישראל כץ: אני מוכן שייכתב וייאמר "על תרומות".

ישראל כץ: על ציוד שנתרם להצלת חיים המדינה לא צריכה להרוויח.

ישראל כץ: זה הפחד הגדול.

ישראל כץ: ולא מצאו את הנוסחה.

ישראל כץ: קודם כול, חוק הוא חוק, וזה יחול על מה שמדובר בו כאן.

ישראל כץ: אבל אני חושב שעל כל ציוד מציל חיים שאנשים שבאים לסייע כאן תורמים – בשדרות או בקריית-שמונה, בגליל, בנגב או בכל מקום – ודאי שצריך להיות פטור ממע"מ או מתשלומים אחרים.

ישראל כץ: במקרה הזה אני מדבר על פטור ממע"מ.

ישראל כץ: אני חושב, אדוני שר הפנים, וכל מי שנמצא כאן, שטוב תעשה הכנסת אם ביום הזה, שמתפרסמים בו המחדלים בטיפול בעורף, היא לא תעצים את המחדל הבא ואת האבסורד הבא, כדי שלא יצטרכו לצטט את הדברים האלה.

ישראל כץ: לכן אני מבקש מהכנסת להצביע בעד החוק.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: ישיב שר הפנים מאיר שטרית.

אמנון כהן: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, על אף הסימפתיה, שלכאורה היא מובנת מאליה, שהצעתו של חבר הכנסת כץ מעוררת – מדוע לא לפטור מהמס על הכבאיות שאנשים תרמו, למה לחייב אותם במס?

מאיר שטרית: – אין מדובר כאן במלחמה נגד מכבי האש מסיבה כלשהי, אלא זאת באמת יריעה הרבה יותר רחבה וגדולה.

מאיר שטרית: כי מדוע רק מכבי אש?

מאיר שטרית: בהיותי שר התחבורה ניסיתי להעביר חוק שלפיו רכב משטרת התנועה יהיה פטור ממס כמו שנהוג לגבי כלי הרכב של הצבא.

מאיר שטרית: גם אז נשמע אותו טיעון שאני רוצה לומר עכשיו, ולכן החוק ההוא לא עבר.

מאיר שטרית: אומנם לכאורה בתפקידי כשר הפנים אני צריך להרגיש סימפתיה לחוק הזה, ולהגיד שהכבאיות יעלו פחות, למה לא?

מאיר שטרית: אבל זה הרי פותח פתח לשפע של דברים אחרים שעומדים באותה קטגוריה.

מאיר שטרית: אנשים יכולים לתרום תרומות שונות ומשונות, בכל מיני תחומים, ואנשים באמת תורמים: אוכל, ציוד לנזקקים, בגדים, כלי מוזיקה לתזמורות ועוד.

מאיר שטרית: אותו היגיון שהשמיע חבר הכנסת כץ עומד גם בבסיסם של כל אלה.

מאיר שטרית: גם כש תורם כסף לבניית בניין, לכאורה אפשר לפטור אותו ממס ערך מוסף, כי הבניין יעלה יותר כסף בגלל המע"מ.

מאיר שטרית: לכן המדינה קבעה כלל לכל האורך, ואני מודיע לחבר הכנסת כץ – הכלל הזה עובר כחוט השני בכל הממשלות.

מאיר שטרית: גם השר נתניהו ואני, כשהיינו באוצר, קבענו את אותו כלל – שאם המדינה רוצה לסבסד תחום מסוים ולפטור אותו ממס, היא לא יכולה לעשות את זה באמצעות פטור ממע"מ, אלא לקבוע שהמדינה משלמת אותו במקומו.

מאיר שטרית: כך האיש יוצא פטור, המדינה משלמת תקציב ישיר ואנחנו מקבלים את התוצאה שאנחנו רוצים.

מאיר שטרית: לכן החליטה ועדת השרים לחקיקה להתנגד להצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: אני רק רוצה לומר לחבר הכנסת כץ: כל נושא כיבוי האש הוא באמת בעיה, כמו שאתה אומר.

מאיר שטרית: אני מתכוון לטפל בכל הסוגיה הזאת באופן יסודי.

מאיר שטרית: דוח-גינוסר, משנות ה-80, מדבר על שינוי מוחלט בכל ארגון מכבי האש.

מאיר שטרית: אני מתכוון לנסות ליישם את הדוח הזה ולהפוך את שירות כיבוי האש לרשות ממלכתית שתפעל בקווים אחידים ובצורה מסודרת, ולא כמו במצב הקיים היום, שבו הם תלויים ברשויות ובמצב התקציבי של הרשויות.

מאיר שטרית: אני מקווה לחולל בתחום הזה רפורמה רצינית, שתשפר את המצב בתחום כיבוי האש.

מאיר שטרית: אני מודיע לך, חבר הכנסת כץ, שבמצב הנוכחי, במלחמה, הכבאים באמת עשו מלאכת קודש.

מאיר שטרית: לו נפרסה המלחמה, חבר הכנסת כץ, על פני כל ישראל, לא היתה למכבי האש תשובה, ולכן אני אומר לך: אני מקווה לשנות את המצב הזה, ואני מקווה לעשות זאת בשיתוף פעולה עם האוצר ועם הממשלה, לעשות רפורמה ולשפר את המצב בתחום הזה.

מאיר שטרית: לכן אני מציע לחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, להסיר את הצעת החוק מסדר-היום.

אמנון כהן: חבר הכנסת כץ רוצה להשיב.

אמנון כהן: בבקשה.

ישראל כץ: אדוני שר הפנים, התשובה היא תשובה והיא לא תשובה, כי היא לא פותרת את הבעיה.

ישראל כץ: הסברת כאן את מדיניות ממשלות ישראל, ואני אומר: שלוש כבאיות ממתינות כרגע, ואיגוד ערי הצפון והגליל לכיבוי אש אינו מסוגל לשחרר אותן מהמכס כי אין לו כסף לשלם את המע"מ.

ישראל כץ: עוד כבאיות נמצאות בדרך.

ישראל כץ: אני חוזר ואומר: מדובר בתרומה של כ-100,000 דולר לכבאית, שתרמו גורמים מחו"ל שרוצים לסייע בהצלת חיים בכל תחומי כיבוי האש במדינת ישראל.

ישראל כץ: מאחר שלא אמרת שאתה מתחייב עכשיו בשם ממשלת ישראל שהיא תעביר את הכסף הזה – אותי באמת לא כל כך מעניין ולא כל כך חשוב לי מאיפה הכסף בא, מזה שלא לוקחים אותו או מזה שנותנים אותו ולוקחים אותו לאחר מכן בדרך אחרת.

ישראל כץ: אם הנושא הזה באמת היה נתפס כמו שהוא צריך להיתפס, על רקע דוח המבקר על המחדלים בעורף שמתפרסם היום, גם בתחומים האלה, של העדר ציוד – אדוני השר, גם אתה אומר: אין ציוד, אילו זה היה בכל ישראל, או במקומות נוספים, לא היה אפשר לטפל.

ישראל כץ: מדובר כאן בתרומה של עשרות כבאיות, איך אפשר להסכים שהתרומה הזאת תימנע מאתנו?

ישראל כץ: לכן, אם תאמר כאן בצורה מחייבת, שנתחיל בשלוש הכבאיות האלה – וגם אמבולנסים הם אותו הדבר – ועל כל מה שייתרם הממשלה מתחייבת לשלם סכום השווה למע"מ, מבחינתי החוק לא רלוונטי.

ישראל כץ: אם תהיה התחייבות כזאת שלך ושל משרד האוצר, בבקשה.

ישראל כץ: אבל להשאיר את זה כאן היום כך שאתם מצביעים נגד החוק, ואתם לא מציעים פתרון: כבאיות שנתרמו אינן מגיעות ליעדן, וללוחמי כיבוי האש לא יהיה במה לעשות את העבודה אם חלילה תהיה פעילות אלימה בצפון, בדרום או בכל מקום אחר.

ישראל כץ: אני חושב שזה אות קלון לממשלה ולכנסת אם הכנסת, מתוך הרוטינה הקואליציונית, השגרה הקואליציונית, לא תצביע לגופו של עניין.

ישראל כץ: אני מדבר אל השרים ואל חברי הכנסת, ואני קורא לכם לתמוך בהצעת החוק, אדוני, השר שטרית, לפחות בקריאה טרומית, עד לפתרון הנושא הזה.

ישראל כץ: אפשר להעביר את הצעת החוק בקריאה טרומית, ואני מוכן להמתין ולראות איך הממשלה פותרת את זה באמצעים שלה, ולהתחייב שאני אמתין עד שהממשלה תעשה את זה – בתוך פרק זמן סביר.

ישראל כץ: אני אשמח אם הדברים ייאמרו כאן, ומבחינתי זה גם ייתר את ההצבעה.

ישראל כץ: אבל לא לתת פתרון ולמנוע הצלת חיים בגלל ביורוקרטיה וכל מיני דברים כאלה, אני חושב שזה דבר חמור.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: מי שרוצה להצביע שישב, אני לא מוסיף קולות.

אמנון כהן: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 53 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק שי הכבאות (פטור ממס לציוד כיבוי והצלה), התשס"ז–2007, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 23, נגד – 53, אין נמנעים.

אמנון כהן: לכן הצעת החוק שי הכבאות (פטור ממס לציוד כיבוי והצלה), התשס"ז–2007, הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1313/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש רשות וסגניו וכהונתם) (תיקון – הגבלת כהונת ראש רשות מקומית), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת אריה אלדד.

אמנון כהן: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, גברתי ורבותי השרים, חברי חברי הכנסת, השלטון המקומי בישראל נתפס, במידה רבה של צדק, כמוקד של פגיעה בטוהר המידות וכפרצה לשחיתות בשלטון הציבורי.

אריה אלדד: יכול להיות שהסיבה לכך היא שבשלטון המקומי מתרכזת נקודת חיכוך בין אזרחים ובין עובדי ציבור ונבחרי ציבור.

אריה אלדד: יש מעגל קטן יחסית – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת סער, השר כהן, בבקשה.

אריה אלדד: במעגל הקטן, יחסית, של רשות מקומית יש מספר רב של בעלי אינטרסים בעלי מנופי שליטה במשאבים, בקרקעות לבנייה, באחוזי בנייה, בהנחות או בפטור מארנונה, ברצון להשיג רישוי עסקים, ומנגד יש נבחרי ציבור שיכולים בקלות יחסית לקנות שליטה באותם מוקדי כוח, ולצערנו, רבות מהרשויות המקומיות שלנו הפכו להיות מכרה זהב לעבריינים ומוקדי שחיתות.

אריה אלדד: אתמול התייצבה בשדולה של הכנסת למאבק בשחיתות קבוצת אנשים שבאו מרשות מקומית בצפון וסיפרו על ראש הרשות המקומית, שלמחרת היבחרו לתפקיד לקח הלוואות במיליונים רבים של שקלים בשוק האפור, בריבית קצוצה של 7% בחודש, מעולם לא התכוון ולא ניסה להחזיר את הריבית, את ההלוואות הוא לקח מחבריו ומקרוביו, איני יודע אם בכלל עברו כספים מיד ליד, אבל באחת הפכו המלווים – ההלוואה ניתנה כמובן בניגוד לחוק – לנושים של הרשות והיו יכולים לפרק אותה ולהפשיטה מכל נכסיה.

אריה אלדד: משרד הפנים היה מודע לחומרת המעשים.

אריה אלדד: זרועות הבקרה והפיקוח שיש למשרדי הממשלה ברשות לא היו קיימים למעשה, כי היועץ המשפטי של הרשות היה אחיו של ראש המועצה, מבקר הפנים שלה היה מקורב אחר שלו, וכל הקבלנים שעבדו בשירות המועצה היו ידידיו, אחיו וחבריו.

אריה אלדד: משרד הפנים מינה לאותה רשות ועדת חקירה.

אריה אלדד: ועדת החקירה אישרה את כל הממצאים שהבאתי לפניכם.

אריה אלדד: הם ידעו לספר על ההלוואות בשוק האפור, על מינויים בלי מכרז, על עבודות שהוצאו בלא מכרז, על משכורות עתק שהוענקו למקורבים, על הנחות בארנונה ועל פטור מארנונה שהוענקו בלא כל שיקול.

אריה אלדד: ועדת החקירה של משרד הפנים העלתה ממצאים מסמרי שיער באותה רשות מקומית.

אריה אלדד: ארבע שנים חלפו מאז סיימה ועדת החקירה את עבודתה, ולא נעשה דבר עם ממצאיה.

אריה אלדד: אתמול הגיע גם נציג משרד הפנים לשדולה, ויכולנו להבין למה.

אריה אלדד: היה אפשר לנתח, למשל, את שיעור המתפקדים למפלגה מסוימת באותה רשות מקומית, את שיעור המצביעים בעבור אותה מפלגה בבחירות הארציות, שהיה קרוב לאפס, כמובן – יכולנו לדעת מי מהמתפקדים לאותה מפלגה תמך במועמד כזה או אחר בבחירות הפנימיות ומדוע נסתם הגולל על ממצאיה של ועדת החקירה באותה רשות מקומית.

אריה אלדד: חברי הכנסת, הרשויות המקומיות הפכו להיות מוקד שחיתות שמקרין גם על הממשל המרכזי במדינת ישראל – גם על הבחירות הארציות.

אריה אלדד: הצעת החוק שאני מניח היום לפניכם באה לקצוב את שירותו של ראש העיר לשתי קדנציות.

אריה אלדד: זה לא ימנע את השחיתות, אך יש בכך עוד חסם להנצחת שלטון שבמקרים רבים נקנה באמצעים לא כשרים, ועצם שליטתו של ראש הרשות באותו מקום מנציחה את השחיתות בו.

אביגדור יצחקי: אבל אם הוא יודע שהזמן שלו קצוב השחיתות תהיה פי-שלושה; זה רק יגביר את השחיתות.

אריה אלדד: אתה אומר, למשל, שאם ראש הממשלה יודע שימיו ספורים אנחנו במצב חמור מאוד במדינה?

אביגדור יצחקי: ושאלה נוספת, יש גם אנשים טובים, למה לקצוב?

אריה אלדד: ודאי שיש ראשי ערים ישרים ומצוינים, שהיינו מתברכים בהמשך שליטתם בעיר.

אריה אלדד: אבל כאשר הרוב המכריע אינו כזה, והפרצה הקיימת היא גדולה כל כך, וכל מי שבקיא בשלטון המקומי בישראל יודע שזוהי רעה חולה של המדינה – אז יכול להיות שלראש עיר טוב יימצא תחליף בדמות ראש עיר טוב לא פחות, אבל צריך שיהיה בידי המדינה כלי לעצור תהליך של הפיכת הרשויות המקומיות למכרה זהב לעבריינים.

אריה אלדד: נדמה לי שכל מי שטוהר המידות במדינת ישראל יקר לו צריך לתמוך בהצעת החוק הזאת.

אריה אלדד: הייתי מוכן, אם הממשלה היתה מוכנה, להאריך את זה לשלוש קדנציות, אבל ההתנגדות של אנשים שיש למפלגות שלהם הרבה ראשי ערים היא גורפת, הם אינם רואים את טובת השלטון המקומי, את טובת האזרחים, אלא רק את טובת המערכת הפוליטית.

אריה אלדד: החוק הזה הוא חוק קלאסי של מאבק לטוהר המידות, לחסימת פרצות אדירות שיש היום במדינת ישראל.

אריה אלדד: ההרגשה של מי שמכיר את החומר היא שגונבים לנו את המדינה, שעבריינים משתלטים על כל חלקה טובה והופכים אותה למכרה הזהב שלהם.

אריה אלדד: אי-אפשר להמשיך לעצום את העיניים ולקוות שזה לא יפגע בנו.

אריה אלדד: בסוף זה פוגע בנו.

אריה אלדד: בסוף העבריינות והשחיתות מהרשות המקומית הקטנה והנידחת מדביקות את כל שאר המערכות שלנו.

אריה אלדד: חברי הכנסת, רק לאחרונה – ואני יודע שזה לא דומה, כי לא מדובר בנבחר ציבור – רק לאחרונה קצבנו את כהונתו של נשיא בית-המשפט העליון; אז אפילו על נשיא בית-המשפט העליון, שאנו חלילה לא מטילים ספק בטוהר המידות שלו, אמרנו שראוי לקצוב את כהונתו.

אריה אלדד: אני קורא לכם גם לתמוך בהצעת החוק הזאת ולקצוב את כהונתם של ראשי ערים לשתי קדנציות, ואני מצהיר שאם הממשלה תתמוך בהצעת החוק אתאם עמה את המשך החקיקה, ויהיה אפשר להאריך את זה לשלוש קדנציות במקרה של ראשי ערים מצטיינים, כמו שהוזכר כאן קודם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כבוד שר הפנים ישיב.

אמנון כהן: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מודה שההצעה של חבר הכנסת פרופסור אלדד אינה משוללת מציאות או היגיון.

מאיר שטרית: דיברתי אתו כשהוא הגיש את הצעת החוק ושאלתי אותו אם הוא יסכים לשלוש קדנציות במקום שתיים, והוא הסכים.

מאיר שטרית: אני מודה שהצגתי את העמדה שלו בוועדת השרים לחקיקה, אך לצערי נשארתי בעמדת יחיד.

ראובן ריבלין: אבל יש דרישה מהעם שהממשלה הזאת תישאר לפחות ארבע קדנציות.

מאיר שטרית: אני רוצה להציע לחבר הכנסת אלדד שלא לקיים היום הצבעה על החוק, אלא לקיים דיון נוסף, גם עם השרים וגם עם אחרים, ולחזור להצבעה מאוחר יותר.

מאיר שטרית: לא נורא אם נפסיד זמן, ואולי יהיה לזה סיכוי.

מאיר שטרית: אם לא, בהתאם להחלטת ועדת השרים לחקיקה אני מציע להסיר את הצעת החוק מסדר-היום.

אריה אלדד: אני מקבל את הצעתך.

מאיר שטרית: אם אתה מסכים, לא נצביע היום.

מאיר שטרית: אדוני, אנחנו מסכימים לדחות את ההצבעה למועד אחר.

אמנון כהן: אתה מסכים, אדוני?

אריה אלדד: אני מסכים.

אמנון כהן: אם אין מתנגדים, ההצבעה תתקיים במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2691/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מיגון מבני ציבור חיוניים, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת סילבן שלום.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשעה זו מבקר המדינה מגיש את הדוח על מוכנות העורף בזמן המלחמה בצפון בשנה שעברה.

סילבן שלום: הכותרות הראשיות בעיתונים מדברות על דוח חמור, דוח חמור מאין כמוהו, ושוב, כל הצדדים מפילים את האשמה זה על זה והאזרחים נופלים בין הכיסאות.

סילבן שלום: הרמטכ"ל מגבה את האלוף, לשכת ראש הממשלה תוקפת את המבקר, וכן הלאה וכן הלאה.

סילבן שלום: במקום להתעסק בתוכן, במקום להתעסק בבעיה האמיתית ובשאלה איך מונעים אסון בפעם הבאה, שוב אנחנו מתעסקים בהאשמות ולא מטפלים בנושא עצמו.

סילבן שלום: הצעת החוק, אדוני היושב-ראש, מדברת על הצורך למגן מוסדות ציבור בדרום ובצפון, על הצורך למגן בתי-ספר, גני-ילדים, בתי-חולים ומוסדות ציבור אחרים.

סילבן שלום: בעוד פחות מחודשיים ימים, ב-1 בספטמבר, יחלו בתי-הספר וגני-הילדים לפעול.

סילבן שלום: חלילה וחס שלא יקרה דבר, אבל אם יקרה, לא תוכל הממשלה להגיד: לא ידענו.

סילבן שלום: היא לא תוכל להגיד: ידי לא היתה במעל, כי הכתובת רשומה על הקיר.

סילבן שלום: הנסים שהתרחשו בצפון במלחמה האחרונה היו גדולים, אבל נסים לא מתרחשים תמיד, ולא לעולם חוסן.

סילבן שלום: הציבור שבע הבטחות.

סילבן שלום: הציבור רוצה לדעת שכאשר הוא שולח את ילדיו לבתי-הספר ולגני-הילדים, בצפון ובדרום, הם יהיו מוגנים מפני התקפה, חלילה, ומפני פגיעה ישירה של טיל, שינחת על אותו מוסד.

סילבן שלום: היום התקשורת מרבה לעסוק בכך.

סילבן שלום: אני רוצה לצטט את אלכס פישמן ב"ידיעות אחרונות" היום: "ברגע שיסיים היום מבקר המדינה את מסיבת העיתונאים, יפנה את גבו לתקשורת ויצא מהאולם, תתחולל סערה, ולא בגלל הדוח המקיף שהכין על היערכות העורף במלחמה האחרונה.

סילבן שלום: זה יידחק לשוליים.

סילבן שלום: הכול יתעסקו בדברים החשובים באמת – איך הכניס וכמה עמוק הכניס מבקר המדינה לראש הממשלה, האם זה זובור קטן או שמא זובור גדול?

סילבן שלום: "

זאב בוים: הוא יפנה את פניו, לא את גבו.

סילבן שלום: ברגע שאני מביא ציטוט בשם אומרו, הבאתי גאולה לעולם.

מיכאל איתן: הבאת גאולה ל"ידיעות אחרונות".

סילבן שלום: בשורה התחתונה, חוץ מהאשמות לא נעשה דבר.

סילבן שלום: האחריות נשארת באוויר ואין טיפול אמיתי בבעיה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, תושבי הצפון היו בקו האש, ותושבי שדרות ועוטף-עזה נמצאים היום בקו האש.

סילבן שלום: קו העימות הפך להיות גדול, רחב וארוך מאין כמותו.

סילבן שלום: תושבי קו העימות חיים בפחד מתמיד ובאיום מתמיד.

סילבן שלום: המלחמה האחרונה לא חידשה את הסכנה – הסכנה תמיד היתה שם – היא פשוט הניחה אותה מחדש על סדר-היום.

סילבן שלום: שש שנים ניהלו תושבי הצפון חיים רגילים, עד שיום אחד הותקף כל אזור הצפון, בלי להבחין בין תושבים יהודים לתושבים ערבים; הטילים פגעו בכולם.

סילבן שלום: כך גם תושבי שדרות, שכבר שנים החיים שלהם אינם שפויים, אינם רגילים.

סילבן שלום: ילדים אינם הולכים לבתי-הספר בגלל פחד, ילדים אינם מוכנים להגיע למוסדות החינוך משום שהם בסכנת חיים, בסכנה קיומית.

סילבן שלום: ואם מישהו נפגע, חלילה, ומובא לבית-חולים – גם בתי-החולים אינם ממוגנים; בית-החולים "זיו" בצפת, בית-החולים "פורייה" בטבריה, בית-החולים הממשלתי בנהרייה, בית-החולים "רמב"ם" ובתי-חולים נוספים, וגם בתי-החולים בדרום, "ברזילי" ואחרים.

סילבן שלום: הצעת החוק נועדה לשים סוף למחדל הזה, ולשים סוף לפחד.

סילבן שלום: אין ספק שהאיום ימשיך להתקיים, לצערי, גם לאחר המיגון, אבל אולי הרצון לנסות לנהל חיים תקינים יחזור ויבוא על מקומו ועל סיפוקו.

סילבן שלום: מה הממשלה אומרת?

סילבן שלום: הממשלה מתנגדת להצעת חוק שקוראת למגן את מוסדות הציבור בצפון ובדרום.

סילבן שלום: הממשלה מתנגדת למגן את בתי-הספר, את גני-הילדים ואת בתי-החולים.

סילבן שלום: אומרים – לא צריך חקיקה, צריך שזה יהיה בהחלטת הממשלה.

סילבן שלום: אני אומר: בסדר, אין בעיה, שתהיה החלטת הממשלה, אבל היא כבר ישנה, ואין מיגון.

סילבן שלום: אומרים – בג"ץ.

סילבן שלום: אבל יש החלטת בג"ץ, ואין מיגון.

סילבן שלום: קראתי היום שבית-החולים "זיו" בצפת נערך להגיש בג"ץ נגד הממשלה על כך שהיא אינה מעבירה תקציב למיגונו.

סילבן שלום: זה בית-חולים שטיפל בחולים רבים במלחמה האחרונה.

סילבן שלום: כמו רבים וטובים כאן, גם אני מקבל מדי יום פניות מאזרחים מודאגים, השואלים מה יקרה בעוד חודש וחצי, כאשר תיפתח שנת הלימודים וילדיהם יצטרכו לחזור לבתי-הספר ולגני-הילדים.

סילבן שלום: אזרחים מודאגים גם מהעזיבה ההמונית את מקום מגוריהם, מכך שבתי-העסק במקום מגוריהם נסגרים.

סילבן שלום: יש גבול לאבסורד; יש גבול לעצימת העיניים.

סילבן שלום: למה אנחנו מחכים, אדוני היושב-ראש?

סילבן שלום: האם אנו מחכים למלחמה הבאה?

סילבן שלום: האם אנו מחכים ל"קסאם" הבא?

סילבן שלום: האם אנו מחכים ל"קטיושה" הבאה?

סילבן שלום: האם אנו מחכים לדוח הבא של מבקר המדינה על מצב העורף?

סילבן שלום: אי-אפשר להמשיך לבנות את עתידנו רק על נסים.

סילבן שלום: מוסדות הציבור מספקים שים חיוניים לאוכלוסייה, ואם הם אינם ממוגנים, הם יהיו הבטן הרכה של מדינת ישראל כאשר תהיה התקפה על המדינה מצפון או מדרום.

סילבן שלום: מצב החירום הביטחוני ששרר לפני כשנה בגבולה הצפוני של מדינת ישראל ושורר היום גם בדרום, בשדרות, מעלה את הצורך החיוני, הדחוף וההכרחי למגן את מוסדות הציבור, כי הדבר הוא חובה הכרחית וחיונית לשמירת חיי .

סילבן שלום: אני מפציר בכם, חברי הכנסת, כל אחד מכם יהיה אחראי באופן אישי, כל שר, כל חבר מחברי הכנסת שירים את ידו נגד הצעת החוק למיגון מוסדות ציבור יהיה אחראי באופן אישי אם חלילה וחס תהיה פגיעה ישירה באותם בתי-ספר, גני-ילדים, בתי-חולים או מוסדות אחרים.

סילבן שלום: כולכם יודעים שאם הצעת החוק תעבור היום בקריאה טרומית היא תהיה כחרב המתהפכת מעל ראשה של הממשלה כדי להביא לסיום תיאטרון האבסורד.

סילבן שלום: גבי ורבותי, אנחנו חייבים להזדרז – ב-1 בספטמבר מתחילה שנת הלימודים.

סילבן שלום: אני מכיר את שר האוצר זה שנים רבות, ואני יודע שגם לו חשוב למגן את מוסדות הציבור באשר הם.

סילבן שלום: לצערי הרב, פעם נוספת – אולי גורמים אחרים באותם משרדי הממשלה, אולי גורמים פקידותיים – הובילו לקבלת החלטה לא נכונה.

סילבן שלום: זה הזמן לקבל את ההחלטה הנכונה כממשלה.

סילבן שלום: זה הזמן לקבל את ההחלטה הנכונה ככנסת, שאומרת היום: אין קואליציה, אין אופוזיציה, כי מי שיושבים בצפון ובדרום הם עם ישראל.

סילבן שלום: אין דתיים וחילונים, אין יהודים וערבים, אין עשירים ועניים, כולם נמצאים באותה סכנה.

סילבן שלום: לכן, האם מישהו מאתנו מסוגל להעלות בדעתו שמוסדות הציבור לא יהיו מוגנים, שיהיו חשופים לטילים שעלולים לפגוע גם פגיעה ישירה?

סילבן שלום: אין כאן מאבק על קרדיט, אלא מאבק אמיתי מתוך רצון לשמור על חיי .

סילבן שלום: בשעה שאני מעלה את הצעת החוק כאן, מבקר המדינה נמצא במשרדה של יושבת-ראש הכנסת ומציג לפניה את דוח מבקר המדינה, דוח חמור מאין כמוהו.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שביקשתי שהממשלה תתמוך בהצעת החוק, מתוך התחייבות שהליך החקיקה כולו ייעשה בתיאום עם משרד האוצר, בתיאום עם שר האוצר – בתיאום עם הממשלה.

סילבן שלום: לצערי הרב, לא קיבלתי תשובה חיובית, ולפיכך אני פונה אל כל אחד מכם באופן אישי: כל אחד מכם יצטרך לומר את הצבעתו באופן אישי, ובכך להגיד אם הוא מוכן לסכן את חיי אזרחי ישראל, את חיי ילדי ישראל, או שמא הוא מתעלה מעל ההחלטה הקואליציונית ונותן יד למהלך נכון שיביא פתרון אמיתי לבעיות האמיתיות שעם ישראל ניצב לפניהן.

סילבן שלום: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אינך צריך להשיב כרגע.

אמנון כהן: קבענו שבשעה 13:00 נציין את יום הערבים הבדואים בכנסת, כל האורחים נמצאים כאן, ומכיוון שזאת הצבעה אישית, הייתי רוצה שחברי הכנסת, לפני שיצביעו, ישמעו.

אמנון כהן: מכיוון שהמציע האריך בדבריו, ומכיוון שההצבעה היא אישית – – –

חיים כץ: אבל הנושא חשוב.

אמנון כהן: הכול חשוב, אין פה נושא אחד שהוא לא חשוב.

מאיר שטרית: שתי דקות.

אמנון כהן: אם המציע יבקש שלא תהיה הצבעה אישית, בבקשה.

חיים כץ: הצבעה אישית.

חיים כץ: אנחנו רוצים לראות מי מהממשלה מצביע.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהצעת החוק מוצע לחייב הקמת ממ"ד או מקלט בכל מבנה ציבור ומבנה חינוך באזור שהוכרז בו מצב מיוחד בעורף ולהטיל את האחריות לכך על שר הפנים.

מאיר שטרית: חובת ההתגוננות האזרחית, שבאחריותו של שר הביטחון, קובעת כבר היום כי בכל מבנה או סמוך לו יוקם מקלט שישמש את השוהים במבנה, וכי לא יינתן היתר להקים מבנה אשר אינו עומד בהוראה זו.

מאיר שטרית: החוק קובע גם חובה על בעל מבנה שאין בו מקלט להסדיר בעבורו מקלט על-פי הנחיות הרשות המקומית.

מאיר שטרית: מכאן שהצעת החוק מיותרת ואין בה צורך.

מאיר שטרית: אם יוחלט לתקן את הוראת החוק בעניין זה או להרחיב אותה, ראוי לעשות זאת במסגרת חוק ההתגוננות האזרחית ובסמכותו של שר הביטחון.

מאיר שטרית: מאחר שאין בידי שר הפנים כלים המאפשרים אכיפה של חוק מיגון ממין זה, אם יוחלט כאמור, יש כמובן לדאוג למקורות התקציביים ליישום החוק.

אמנון כהן: אני מבקש מהשרים ומחברי הכנסת לשבת, זה מפריע.

אמנון כהן: השרה .

אמנון כהן: חבר הכנסת גבאי.

מאיר שטרית: מינהל התכנון רואה חשיבות בקידום פתרונות מיגון ובהקמת מקלטים באזורים שהוכרז בהם מצב מיוחד בעורף ובאזורים אחרים.

מאיר שטרית: עם זאת, ההכרעה בנושא זה צריכה להיות במסגרת המדיניות וסדר העדיפויות של הממשלה מבחינה ביטחונית ומבחינה תקציבית.

מאיר שטרית: יובהר כי להערכתנו ברוב המקרים יש פתרונות תכנוניים מספקים למיגון, והחסם העיקרי הוא תקציבי.

מאיר שטרית: לאחרונה יזם מינהל התכנון, בשיתוף עם מחוז הדרום, מחוז הצפון ומחוז חיפה במשרד הפנים, כמה מהלכים שיאפשרו הוצאת היתרים וביצוע מיגון בהליך מזורז בכל מקום שהוא נדרש.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שרק בשנה האחרונה השקיעה המדינה בדרום, באזור שדרות ועוטף-עזה, מאות מיליוני שקלים במיגון מוסדות חינוך, מיגון מעל ומעבר לנדרש בחוק, מתוך רצון להביא לידי כך שבכל מוסד חינוכי יהיה מיגון מתאים.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, נראה לי שהצעת החוק מיותרת ואני מציע להסירה מסדר-היום.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: איפה החתימות?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל – נגד רוחמה אברהם-בלילא – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד יעקב אדרי – אינו נוכח יצחק אהרונוביץ – נגד אהוד אולמרט – אינו נוכח חיים אורון – אינו נוכח זבולון אורלב – אינו נוכח דוד אזולאי – נגד אריאל אטיאס – אינו נוכח חי אילון – נגד רוברט אילטוב – נגד דליה איציק – אינה נוכחת אפי איתם – בעד מיכאל איתן – בעד רפי איתן – נגד אריה אלדד – בעד בנימין אלון – בעד טלב אלסאנע – בעד זאב אלקין – אינו נוכח חיים אמסלם – נגד אלי אפללו – אינו נוכח גלעד ארדן – בעד אורי אריאל – בעד זאב בוים – נגד יוסף ביילין – בעד בנימין בן-אליעזר – נגד יעקב בן-יזרי – נגד שלמה בניזרי – נגד יצחק בן-ישראל – נגד מנחם בן-ששון – אינו נוכח רוני בר-און – נגד אבישי ברוורמן – נגד שלמה ברזניץ – נגד מוחמד ברכה – בעד אליהו גבאי – בעד זהבה גלאון – אינה נוכחת – נגד יצחק גלנטי – אינו נוכח משה גפני – בעד רה דותן – נגד אברהם דיכטר – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – בעד צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – בעד יצחק הרצוג – נגד מגלי והבה – אינו נוכח אבשלום וילן – אינו נוכח מתן וילנאי – אינו נוכח יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד ג'מאל זחאלקה – בעד יצחק זיו – נגד עבאס זכור – בעד נאדיה חילו – אינה נוכחת דב חנין – בעד יואל חסון – אינו נוכח ישראל חסון – נגד שי חרמש – אינו נוכח ואסל טאהא – בעד אחמד טיבי – בעד דוד טל – נגד אסתרינה טרטמן – נגד שלי יחימוביץ – נגד אביגדור יצחקי – נגד אליהו ישי – נגד דני יתום – אינו נוכח איתן כבל – נגד אמנון כהן – נגד יעקב כהן – בעד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד משה כחלון – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – אינה נוכחת יצחק לוי – בעד אביגדור ליברמן – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – נגד גאלב מג'אדלה – אינו נוכח שאול מופז – נגד אברהם מיכאלי – נגד אלכס מילר – נגד סטס מיסז'ניקוב – נגד מיכאל מלכיאור – נגד יעקב מרגי – נגד -שלו – אינה נוכחת יורם מרציאנו – אינו נוכח משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד אורית נוקד – נגד סעיד נפאע – בעד בנימין נתניהו – בעד חנא סוייד – אינו נוכח מרינה סולודקין – אינה נוכחת ניסן סלומינסקי – בעד אפרים סנה – אינו נוכח גדעון סער – בעד גדעון עזרא –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד אופיר פינס-פז – אינו נוכח מאיר פרוש – בעד ר פרץ – אינו נוכח – בעד אברהם רביץ – בעד דוד רותם – נגד ראובן ריבלין – בעד חיים רמון – אינו נוכח יוסף שגאל – נגד יובל שטייניץ – בעד מאיר שטרית – נגד סילבן שלום – בעד שלום שמחון – נגד ליה שמטוב – נגד עתניאל שנלר – אינו נוכח משה שרוני – נגד רונית תירוש – נגד יולי תמיר – נגד

אמנון כהן: תוצאות ההצבעה: בעד – 34, נגד – 51.

אמנון כהן: לכן הצעת החוק הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: ציון יום הערבים הבדואים בכנסת.

אמנון כהן: אני מזמין את תי, סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת , להחליף אותי.

אמנון כהן: חברת הכנסת רה דותן, בבקשה.

אחמד טיבי: אני מבקש מהשר הרצוג ומחבר הכנסת יצחקי לשבת.

אחמד טיבי: השר שטרית, חבר הכנסת סער, חבר הכנסת הנדל, חבר הכנסת אורי אריאל, נא לשבת.

אחמד טיבי: אנחנו מתחילים בטקס לציון יום הערבים הבדואים בכנסת.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, אני מבקש: א.

אחמד טיבי: לא לדבר בפלאפון, חבר הכנסת איתם; ב.

אחמד טיבי: לשבת במקום.

אחמד טיבי: אביגדור, אל תדבר אתו פה.

אחמד טיבי: השר שטרית, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתם, אתה עושה את זה למרות ההערה שלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתם, איזו חוצפה.

אחמד טיבי: רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים עכשיו בדיון לציון יום הערבים הבדואים בכנסת.

אחמד טיבי: הדיון במליאה הוא המשך הדיונים שהתחילו הבוקר בכמה מוועדות הכנסת: בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדת הכספים, בוועדת החינוך, התרבות והספורט, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ובוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אחמד טיבי: דיון בנושא זה יתקיים גם במסגרת הצעות לסדר-היום.

אחמד טיבי: נוסף על כך, בשעה 15:00 יתקיים טקס מרכזי באודיטוריום, בהשתתפות יושבת-ראש הכנסת, ראש הממשלה וחבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: כמו כן ישתתפו ויישאו דברים שר הפנים, שר התשתיות, שר המדע והשר להגנת הסביבה.

גדעון סער: טקס של הממשלה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות מעל הבמה ליושבת-ראש הכנסת חברת הכנסת דליה איציק, שנענתה מייד לפנייה ולהצעה להקדיש יום מיוחד לציבור הערבי הבדואי בנגב ולהצגת המצוקות והבעיות של הציבור היקר הזה בנוכחות חברי הכנסת והשרים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת טלב אלסאנע פעל רבות כדי שהיום הזה יצליח, ואני, בשם הנשיאות, מודה לו על פעילותו הברוכה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עמירה דותן תפתח את הדיון.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

עמירה דותן: תודה.

עמירה דותן: כבוד היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, ברוכים הבאים, נציגי הקהילה הבדואית, האזרחים הבדואים, בנגב ובגליל, ראשי המועצות הבדואים, השיח'ים, מכובדי ומכובדי העדה הבדואית.

עמירה דותן: הסתכלתי קצת – חסרות לי כאן נשים בדואיות, שאני יודעת שהן חלק מהקהילה, חלק מכובד של הקהילה.

עמירה דותן: אולי אני לא רואה אותן פה, מהמקום שאני עומדת בו, אבל אני בטוחה שהן נמצאות אתנו, גם אם לא בכנסת כרגע, ביום הזה.

עמירה דותן: התחלתי ואמרתי קודם, כאשר התחלנו לדבר בנושא הבדואים, שחזרתי לנגב אחרי 20 שנה שגרתי שם, על-פי קריאתם של ארגונים אמריקניים, שפנו אלי לפני היותי חברת הכנסת, בהצעה לקיים דיון ולפתוח מהלך לבניית הסכמות והבנה בין ממשלת ישראל ובין הבדואים בנגב.

עמירה דותן: כאשר עשיתי את זה, לפני כשלוש שנים, פגשתי קהילה – הקהילה הבדואית – שמדברת בקול רם ובצורה מאוד-מאוד בהירה על חברה בתהליכים מואצים של שינוי.

עמירה דותן: דור המנהיגים שהכרתי לפני 20 ו-30 שנה, כאשר גרתי בנגב, העביר ומעביר את השרביט, במחווה מאוד מכובדת, למנהיגים צעירים, דור חדש של משכילים, אנשים פשוט מדהימים, אנשים מרשימים.

עמירה דותן: נשים, שאותן הזכרתי קודם, מובילות שינוי – גם בחינוך, גם בתעסוקה, ביזמות שצריך להסיר לפניה את הכובע.

עמירה דותן: לפיכך היה רק טבעי שכשנבחרתי והגעתי לכנסת ביקשתי שאחד הנושאים שיהיו בטיפולי יהיה הנושא הבדואי, ועם חברתי חברת הכנסת קולט אביטל, שהיתה יושבת-ראש השדולה הבדואית, גם בכנסת הקודמת, הקמנו את השדולה בכנסת הזאת, ובה בעצם התחלנו את הפעילות.

עמירה דותן: חברי הכנסת מכל הבית הצטרפו לשדולה, והשדולה חיה, עוסקת ונמצאת, ודיוניה מתקיימים גם בכנסת וגם בשטח.

עמירה דותן: בפגישה האחרונה שלנו התארחנו בשגב-שלום – ואנחנו שוב מודים על האירוח, שהיה כל כך מלבב – עסקנו בנושא החינוך, ראינו את מתקני החינוך, את בתי-הספר החדשים שנבנים במועצות מקומיות שונות בנגב, וראינו פרויקטים מאוד מיוחדים, גם בחינוך היסודי וגם בחינוך התיכון.

עמירה דותן: השדולה תקיים את הדיון הבא שלה – ותתארח בלקיה – בנושא התעסוקה, וכך נייחד בכל פעם את הדיונים שלנו לנושא אחד, כדי שנוכל לעמוד מקרוב על המצב, וכך לעזור ולסייע לקהילה הבדואית, לחברים שלנו, הבדואים, להעביר את החברה הבדואית למאה – או ל-2007–2010.

עמירה דותן: תי הבדואים, על הבדואים בנגב אנחנו שומעים בעיקר כשמדובר על קרקע, אבל הבדואים הם לא רק קרקע; הבדואים הם חברה שתרומתה להוויה הישראלית חשובה במיוחד; אני זוכרת את חברי הבדואים מתקופת שירותי בצבא, הם היו חלק מהיחידות הכי מיוחדות ששירתתי בהן, בעיקר בפיקוד הדרום.

עמירה דותן: אבל מעבר לצבא, יש בקהילה הבדואית ידע וניסיון בכל הקשור לכל מדעי המדבר – אנחנו לא עוסקים בזה יותר מדי, אבל זה ידע צבור, שיש בו המון ניסיון, בכל מה שקשור לחיים במדבר, לקימום המדבר, לחקלאות מדברית, לתעסוקה מדברית, ואני מסירה לפניהם את הכובע.

עמירה דותן: מורשת ומסורת של תבונת כפיים, הרבה מאוד אמנות, בכל הצורות שלה – במוזיקה, בציור, בפיסול, וכמובן ברקמה ובאריגה.

עמירה דותן: כל נושא הרפואה השבטית – כולנו הולכים היום לרופאים העוסקים ברפואה סינית, אבל אני התוודעתי לרפואה המדברית הבדואית, והלוואי שהיא תפרח ותגיע למעמד של רפואה אלטרנטיבית במדינת ישראל כמו שאנחנו נשענים על רפואה ממקומות אחרים.

עמירה דותן: הרפואה השבטית המסורתית המדברית היא רפואה שאנחנו צריכים לקומם אותה ולהאדיר אותה.

עמירה דותן: מול כל הייחוד של החברה הבדואית, אנחנו – אזרחי מדינת ישראל וגם כנסת ישראל – הזנחנו את החברה הזאת שנים רבות מדי, בעיקר את הנושאים שקשורים לחינוך, לחינוך משלים, לפיתוח סביבתי, וכל מה שקשור לאיכות הסביבה.

עמירה דותן: אני לא רואה משחקיות ביישובים של המגזר הבדואי, אני לא רואה בריכות שחייה, אני לא רואה את כל התחום של תעסוקת הפנאי – שלא לדבר על תעסוקה בכלל.

עמירה דותן: כל נושא חוקי הנישואים, ריבוי נשים, ריבוי ילדים – ראינו בבית-החולים "סורוקה" נשים צעירות, נשים שיולדות – גם היום – 20 ו-24 ילדים.

עמירה דותן: זה לא בריא, זה לא טוב, ופה תרשו לי להיות שיפוטית: זה לא טוב לאף אחד מאתנו, ודאי לא לנשים ולבני המשפחה.

עמירה דותן: לצד זה אני יכולה לדבר על אכיפה, גם אכיפה של תשלומי ארנונה, בתוך המועצות עצמן, וגם אכיפה אחרת, שבה המשטרה וכולנו צריכים לתת כתף כדי להביא את החברה הבדואית למצב של חברה מתוקנת ומסודרת.

עמירה דותן: אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת טלב אלסאנע, ולומר יישר כוח על היוזמה להביא את הנושא הזה בצורה כל כך מכובדת לכנסת ולייחד כל כך הרבה דיונים, ביום המיוחד הזה, לקהילה, לחברה הבדואית.

עמירה דותן: אני רוצה, כמובן, להודות ליושבת-ראש הכנסת, לחברתי קולט אביטל ולחברי השדולה, שתמכו והשתתפו בכל העשייה שלנו.

עמירה דותן: תודה מיוחדת לשר מאיר שטרית, שבתפקידו כשר האחראי לענייני הבדואים עד לפני כשבוע, בתקופה קצרה מאוד יצר והביא בעצם להקמת גוף מסודר, מאורגן – רשות ממלכתית למגזר הבדואי, שעליה הכריז, ואני מאוד מצפה ומקווה שחברנו השר בוים יאמץ – ומאמץ – את התוכנית הזאת.

עמירה דותן: אני חושבת שנדרשת עשייה משותפת, של הכנסת, שהיא הרשות המפקחת, ושל הממשלה, שהיא הרשות המבצעת, כדי להביא את החברה הבדואית, אתנו, עם כולנו – ליצור בנגב מרקם חיים ומציאות שיהיו טובים יותר לכולנו.

עמירה דותן: יישר כוח ותודה רבה.

אחמד טיבי: תודה לחברת הכנסת רה דותן.

אחמד טיבי: אפשרתי לחברת הכנסת דותן לפתוח לפני מילות הברכה לנוכחים, כי היא עלתה לדוכן לפני שעה והיתה אי-הבנה, ולכן נפנה עכשיו אל מילות הברכה.

אחמד טיבי: אני רוצה לקבל בברכה, בשם יושבת-ראש הכנסת, בשם הנשיאות ובשם הכנסת, את ראשי הרשויות בנגב, את הנכבדים, את השיח'ים, את פעילי העמותות העוסקות בנושא הערבים הבדואים בנגב.

אחמד טיבי: אנשים, נשים, אורחים יקרים, היום הזה הוא יום חשוב, אבל הוא יקבל משנה חשיבות אם יהיו לו תוצאות בשטח; אם הרשויות, השרים וחברי הכנסת ימשיכו לפעול בנושא, כדי שהתוצאות ישתקפו היטב בכל תחומי החיים של אחינו, הערבים הבדואים בנגב.

אחמד טיבי: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: ברצוני לקבל בברכה את ראשי הרשויות המקומיות הערביות בנגב, את השיח'ים הנכבדים, את האורחים הנכבדים, את פעילי העמותות העוסקות בנושא הערבים הבדואים בנגב, גברים, נשים.

אחמד טיבי: ברוכים הבאים ביום זה לכנסת.

אחמד טיבי: ) חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: כבוד השיח'ים הנכבדים, ראשי וחברי הרשויות המקומיות, המוסדות והעמותות הפועלות בנגב, אחיות ואחים, נוכחים נכבדים, שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

טלב אלסאנע: ) אני רוצה לומר לחברי הכנסת, שהאוכלוסייה הערבית בנגב, וגם נציגי האוכלוסייה הערבית בגליל ובמשולש, שמזדהים עם המצוקות האמיתיות, הגיעו לכאן ויושבים ביציע המיוחד וביציע הכללי כדי להשמיע זעקה אמיתית, כאב אמיתי, והם באים לא מתוך ייאוש, אלא מתוך תקווה ומתוך אמונה שהם צודקים במאבקם והכנסת כולה תתגייס כדי להבטיח שיימצא הפתרון המגיע להם והם יחיו בשוויון מלא, כשאר אזרחי מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: תרשו לי להודות ליושבת-ראש הכנסת הגברת דליה איציק, שנענתה בהתלהבות ליוזמתי לייחד יום בכנסת ובוועדותיה לדיון בעניינה הבוער והחשוב של האוכלוסייה הערבית בנגב, נתנה גיבוי מלא להצעה הזאת והנחתה את מזכיר הכנסת ואת ראשי הוועדות לקיים דיון – כל ועדה בתחום התמחותה.

טלב אלסאנע: הבוקר, מהשעה 09:00 עד השעה 11:00, התקיימו דיונים בוועדות חשובות – ועדת הכספים דנה בסוגיית ראשי הרשויות ובמצוקת ראשי הרשויות; ועדת החינוך; ועדת העבודה והרווחה דנה במצוקות האבטלה והעוני; ועדת הפנים דנה בהתיישבות ובנושא היישובים הלא-מוכרים, וגם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

טלב אלסאנע: לדעתי, חשוב מאוד להעלות את הסוגיה החשובה הזאת על סדר-יומה של הכנסת, על סדר-יומה של הממשלה ועל סדר-יומן של ועדות הכנסת.

טלב אלסאנע: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לשר מאיר שטרית, שמאז נכנס לתפקידו פעל בצורה נמרצת ועניינית, ניהל הידברות וניסה לגבש תוכנית לפתרון – שעוד אדבר עליה.

טלב אלסאנע: אני מאחל הצלחה לשר הנכנס, זאב בוים, שממשיך את דרכו.

טלב אלסאנע: רבותי חברי הכנסת, הגיע הזמן לפתוח את שערי הכנסת וגם את שערי המדינה לפני אזרחי המדינה הערבים, לחבק אותם, לנהוג בהם בשוויון מלא, על בסיס אזרחות שווה, כי המשך הריסת הבתים, ריסוס היבולים, החרמת העדרים, פינוי וריכוז תושבים ביישובים כושלים, המשך הנחשלות והשוליות, תחושות הקיפוח והאפליה, וההרגשה שמצד אחד יש בנגב אזרחים שיש להם הכול ומצד שני יש אזרחים שאין להם כלום – אזרחים שיש להם בריכה ליד הבית ואזרחים שאין להם מי שתייה.

טלב אלסאנע: חוסר הוודאות לגבי הדבר הבסיסי ביותר, ש יצא לעבודה, יחזור לביתו וימצא אותו עומד על תלו.

טלב אלסאנע: כל זה עלול ליצור לא רק בעיה חברתית, אלא במרוצת הזמן, ועם הצטברות הכעסים, זה עלול להפוך לבעיה ביטחונית, ואז הטיפול יהיה יקר יותר ואפקטיבי פחות.

טלב אלסאנע: ועדת-אור, אשר קמה בעקבות אירועי אוקטובר 2000, קבעה כי המדינה חייבת לפעול בהקדם, ובאופן נחרץ, להשגת שוויון מלא לאזרחי המדינה הערבים, ובמעורבות אישית של ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: בהמשך נאמר כי הטיפול הממשלתי במגזר הערבי התאפיין – רובו – בהזנחה ובקיפוח.

טלב אלסאנע: הממסד לא גילה רגישות מספקת לצורכי המגזר הערבי ולא פעל די כדי להקצות ממשאבי המדינה באופן שוויוני גם למגזר זה.

טלב אלסאנע: המדינה לא עשתה די ולא התאמצה די כדי להקנות שוויון לאזרחיה הערבים ולהסיר את תופעת האפליה והקיפוח.

טלב אלסאנע: בפרק הסיכום נאמר:

טלב אלסאנע: תשומת לב מיוחדת יש להפנות לתנאי חייהם ומצוקתם של הבדואים.

טלב אלסאנע: אין עוד מקום להתעלמות מנושא זה או לדחיקתו לשוליים.

טלב אלסאנע: רבותי, לא רוצים להגיע בנגב לאירועים אשר הובילו להקמת ועדת-אור, ואסור להמתין לוועדת-אור שנייה כדי לפעול להסרת כתם האפליה והקיפוח של התושבים הבדואים.

טלב אלסאנע: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני מאמין שלא אנחנו הבעיה, כפי שמנסים להציג אותנו – לא שיש בעיה בנגב, אלא שהבדואים הם בעיה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא הבעיה, אלא אנחנו סובלים מבעיה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא התוקפן, כפי שמנסים להציג אותנו באמצעי התקשורת מדי יום ביומו; אנחנו לא פולשים, לא מסיגים גבול, אלא, לאמיתו של דבר, אנחנו הקורבן.

טלב אלסאנע: בחלוף 60 שנה מקום המדינה ועד היום, ל-60,000 תושבים אין כתובת ואין קורת-גג.

טלב אלסאנע: אנחנו תופסים מקום לא כל כך מכובד או מחמיא – אומרים תמיד שמקום ראשון הוא מקום טוב, אבל אנחנו תופסים את המקום הראשון באבטלה ובעוני, ואין יישוב שמתחרה ביישובים שקמו לאחרונה, אלה שנקראים "יישובי הקבע" – מקום ראשון בנשירה מבתי-הספר ומקום אחרון בהישגים בבחינות הבגרות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כל הנתונים האלה – האבטלה, העוני והיישובים הלא-מוכרים – אינם גזירה מהשמים.

טלב אלסאנע: זה לא שפתאום היישובים הלא-מוכרים הם רק אצל הבדואים, ואין אף יישוב לא מוכר אחד בקרב האוכלוסייה היהודית.

טלב אלסאנע: זה תוצאה של מדיניות, כי אפילו אם התושב הערבי בנגב רוצה לקבל היתר בנייה, הוא לא יכול לקבל, כי גורמי התכנון לא דאגו לתכנן תוכניות מיתאר.

טלב אלסאנע: מצד שני באים בטענות לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: הרשויות לא מילאו את תפקידן, גורמי התכנון התרשלו בתפקידם, והאוכלוסייה הערבית משלמת את המחיר.

טלב אלסאנע: יש כאן שימוש פוליטי בחוק התכנון והבנייה.

טלב אלסאנע: החוק נקרא "חוק התכנון והבנייה", אבל בנגב אין תכנון ולא מאפשרים בנייה.

טלב אלסאנע: משתמשים בחוק לצורכי עקירה והריסה.

טלב אלסאנע: משתמשים בחוק על-ידי המינהלת, שהיא הגורם שאחראי למינהל, שמחליט איפה להרוס ומתי להרוס, כי אחת הבעיות האמיתיות, שאני חושב שהשר שטרית שם אליהן לב, היא שמינו את המינהל כדי שיהיה אחראי למתן טיפול לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: מה קשור המינהל?

טלב אלסאנע: איפה יש דבר כזה ביישוב אחד במדינה?

טלב אלסאנע: המינהל אחראי להקמת בתי-ספר, או שהמינהל אחראי לקווי מים, מה זה קשור?

טלב אלסאנע: לעניין הקרקעות, מי מייצג את המדינה?

טלב אלסאנע: המינהל.

טלב אלסאנע: אז הגורם שיש לנו סכסוך אתו הוא הגורם שאמור לתת שירות לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: כל השירות נגזר מתפיסה אחת של המינהל – איך לשנות, איך לתפוס קרקעות של הבדואים.

טלב אלסאנע: וזה מה שגרם לכישלון החרוץ.

טלב אלסאנע: צריך לשים קץ למדיניות הזאת.

טלב אלסאנע: אנחנו אזרחים, וצריך לנהוג בנו כמו בשאר אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא מבקשים יותר, אבל לא נסתפק בפחות.

טלב אלסאנע: רבותי, שאל אותי אחד הילדים משבט אל-עזאזמה, שמתגורר ליד רחמה, שהעבירו אותו ב-1952, בצו של המושל הצבאי – הם לא עברו אתמול, והם מתגוררים ליד ירוחם מאז ועד היום, 1,600 נפשות – מדוע הורסים לו את הבית?

טלב אלסאנע: מדוע לא מכירים ביישוב שלו?

טלב אלסאנע: אם לא היו שבט אל-עזאזמה ליד ירוחם, אם היו יהודים, האם גם אז היה המצב אותו דבר?

טלב אלסאנע: האם לא היו מכירים ביישוב הזה?

טלב אלסאנע: האם לא היו מאפשרים לתושביו קורת-גג?

טלב אלסאנע: את אותה השאלה שואלים את עצמם הילדים בשאר היישובים הלא-מוכרים.

טלב אלסאנע: באל-סירה קיבלו לאחרונה צווי פינוי.

טלב אלסאנע: ב-1982, עקב הסכם השלום עם מצרים, הפקיעו את האדמות שלהם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גבאי.

טלב אלסאנע: לכן, גם בהסכם השלום מנצלים להפקעת אדמות של הבדואים, וגם היום אחרי שהפקיעו מה שהפקיעו באים ומוציאים צווי פינוי ל-70 משפחות.

טלב אלסאנע: אבל הבעיה היותר גדולה היא שאפילו פתרון לאן ילכו הם לא נותנים.

טלב אלסאנע: לאחרונה, כולנו היינו עדים להריסת בתים ביישוב אום-אל-חיראן.

טלב אלסאנע: מה שקרה שם הוא, שנוסף על הריסת הבתים החרימו, רבותי, אפילו את החלב של הילדים, את הספרים של הילדים שלמחרת היו אמורים ללכת לבית-הספר.

טלב אלסאנע: איזו מדיניות?

טלב אלסאנע: מה התוצאות שלה?

טלב אלסאנע: איזה הישג יש למדינה כאשר לאחר שנהרסו הבתים, נשארו התושבים במקום.

טלב אלסאנע: את המדיניות הזאת שגורמת נזק גם לתושבים הערבים בנגב, גם למדינה, כולנו צריכים לשנות, כי זה לטובת המדינה אבל גם לטובת הדו-קיום האמיתי בתוך הנגב.

טלב אלסאנע: רבותי, כולנו יודעים שעל-פי מחקרים המדינה משקיעה בכל תלמיד 20,000 שקל בשנה, אבל המדינה משקיעה בכל אסיר 200,000 שקל בשנה.

טלב אלסאנע: המדיניות של הממשלות בכל הנוגע למערכת החינוך בנגב גורמת לתופעות קשות מאוד.

טלב אלסאנע: יש נשירה.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שתלמיד שנושר, מהר מאוד מגיע לבית-סוהר.

טלב אלסאנע: במקום שהיא תשקיע בו 20,000 שקל, היא תשקיע בו אחר כך 200,000 שקל.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן לשים את החינוך בנגב ראשון בסולם העדיפויות: להשקיע בבתי-ספר ולחבר את בתי-הספר לכבישי גישה ולחשמל.

אחמד טיבי: נא לשאוף לסיום.

טלב אלסאנע: רבותי, יש יישוב אחד שאיננו מחובר לכביש גישה או לחשמל?

טלב אלסאנע: למה מענישים את התלמידים שלומדים באותם יישובים?

טלב אלסאנע: אני יודע שהממשלה דנה היום בתקציב.

טלב אלסאנע: אדוני השר מאיר שטרית, לשום הבטחה לא תהיה משמעות אם לא תגובה תקציבית ואם לא ישקיעו בפיתוח אזורי תעשייה ותעסוקה.

טלב אלסאנע: מקימים יישובים – אין תעסוקה.

טלב אלסאנע: הרי הבדואים כל החיים שלהם הם חקלאים.

טלב אלסאנע: מה מכסת המים לחקלאות לאוכלוסייה הערבית בנגב?

טלב אלסאנע: – אפס.

טלב אלסאנע: מה תקציב פיתוח תשתית חקלאית?

טלב אלסאנע: – אפס.

טלב אלסאנע: מה תקציב פיתוח תשתית תיירותית?

טלב אלסאנע: – אין.

טלב אלסאנע: כמה אזורי תעשייה?

טלב אלסאנע: – אין.

טלב אלסאנע: כמה אזורי מסחר?

טלב אלסאנע: – אין.

טלב אלסאנע: אחר כך באים בטענות לראשי הרשויות איך הם יכולים להתנהל כאשר אין הכנסה.

טלב אלסאנע: אוכלוסייה חלשה וענייה?

טלב אלסאנע: – גם לראשי הרשויות אין מקורות הכנסה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

טלב אלסאנע: זו אחריות המדינה וזה בידינו.

טלב אלסאנע: לסיכום, אני מבקש שכולנו נתאחד סביב הקריאה להפסיק את הריסת הבתים כל עוד אין פתרון מוסכם.

טלב אלסאנע: הממשלה יודעת לפתור בעיות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רק לאחרונה, ביום ראשון, היתה דוגמה איך היא יכולה לפתור בעיות, וגם קיבלנו דוגמאות קודמות.

טלב אלסאנע: ממשלת רבין זיכרונו לברכה פתרה את בעיית היישובים הלא-מוכרים בצפון בהחלטה אחת – חבר הכנסת זוכר זאת – וזה ביישובים שלא היו גדולים כל כך אלא קטנים מאוד.

טלב אלסאנע: המדינה יכלה לקלוט 1.2 מיליון עולים חדשים מברית-המועצות, וזה עניין של רצון.

טלב אלסאנע: ביום ראשון היא קיבלה החלטה איך להסדיר התיישבות של מתיישב בודד.

טלב אלסאנע: היא לא קבעה הרבה ועדות ולא סיבכה את החיים.

אחמד טיבי: נא לסיים.

טלב אלסאנע: היא קבעה שמוקמת ועדה בין-משרדית בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה להסדיר מעמד של התיישבות של מתיישבים בודדים.

טלב אלסאנע: שורה אחת, אבל היא פתרה את הבעיה.

טלב אלסאנע: העניין הוא עניין של רצון.

טלב אלסאנע: אנחנו באים בשם כל הנציגים שנמצאים פה להשמיע את הקריאה.

טלב אלסאנע: תצטרפו למאבק הצודק.

טלב אלסאנע: זה מאבק על פניה של מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית.

טלב אלסאנע: מי שמדבר על דמוקרטיה לא יכול לקבל שלילד בדואי לא יהיה בית-ספר או קורת-גג.

טלב אלסאנע: שוויון צריך להיות מנת חלקם של כולם, ואסור להרוס בית של תושב ולהשאיר אותו ללא פתרון.

טלב אלסאנע: אני מודה לכולכם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בנימין נתניהו, יושב-ראש האופוזיציה, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני, חמש דקות.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וחברינו האורחים שמכבדים אותנו ואנחנו מכבדים אתכם, אתמול אנחנו ציינו את יום ז'בוטינסקי.

בנימין נתניהו: ז'בוטינסקי היה מנהיג ציוני דגול שאמר: שם ירווה לו – כלומר במדינה שלנו – באושר בן נצרת, בן ערב ובני.

בנימין נתניהו: אנחנו לא יכולים להגיד שהחזון הזה התממש.

בנימין נתניהו: הוא אמר "אושר", באל"ף, אבל אני מרשה לעצמי להגיד, גם בעי"ן.

קריאה: שפע ואושר.

בנימין נתניהו: שפע ואושר.

בנימין נתניהו: עוד יותר טוב.

בנימין נתניהו: אני מודה לך, הז'בוטינסקאי השר זאב בוים.

בנימין נתניהו: לא באל"ף ולא בעי"ן.

בנימין נתניהו: אי-אפשר להגיד את זה לגבי הציבור הבדואי, ואני אומר את זה ביושר.

בנימין נתניהו: הרבה ליקויים נתגלו במהלך השנים בטיפול של המדינה במגזר הבדואי, אבל אני רוצה לגעת בשני נושאים שבעיני הם קרדינליים כדי לתקן את המצב הזה; אני חייב להגיד את זה בצורה הישירה, הבוטה והישרה ביותר שאני יכול.

בנימין נתניהו: תחום אחד מוסכם על כולנו, וזה תחום החינוך.

בנימין נתניהו: הדרך לצמצם פערים במדינה מודרנית היא החינוך.

בנימין נתניהו: אנחנו מכירים את המצב בכיתות הלימוד בנגב.

בנימין נתניהו: לפעמים אין כיתות לימוד, לפעמים לומדים תחת השמש הקופחת, ולפעמים מדובר בכ-50 ילד באיזה מבנה שמט ליפול.

בנימין נתניהו: זה חייב להשתנות.

בנימין נתניהו: זו הקצאה של המדינה, וזה ישתנה במידה שהדבר תלוי בנו.

בנימין נתניהו: ממשלה בראשותנו תשנה את המצב הזה.

בנימין נתניהו: אני, כראש הממשלה, התחלתי את הפרויקט "מחשב לכל ילד" בציבור הבדואי, וחלק מכם ודאי זוכר זאת.

בנימין נתניהו: אבל, זה מחייב הקצאה גדולה; שדרוג החינוך בכל דרך – מורים טובים.

בנימין נתניהו: אם לילד שלכם יש מורה טוב מכיתה א' עד ד', הסיכוי הגדול הוא שייכלל ב-20% העליונים של התלמידים במדינה.

בנימין נתניהו: אם הוא קיבל מורה לא טוב, הוא יהיה ב-20% התחתונים, ושום דבר לא יתקן את זה.

בנימין נתניהו: לכן – העלאת טיב ההוראה בארץ בכלל אבל בייחוד בפריפריה ובייחוד בציבור של הבדואים, בצד הכיתות.

בנימין נתניהו: כיתות קטנות יותר וטובות יותר עם מורים לא טובים לא יעשו שום דבר.

בנימין נתניהו: לכן, אנחנו צריכים מהפכה בחינוך.

בנימין נתניהו: המהפכה הזאת בחינוך היא לא לשכונות הצפוניות של תל-אביב, כי שם יש כבר והם לא זקוקים לזה.

בנימין נתניהו: זה קודם כול בנגב וגם בגליל, בפריפריה.

בנימין נתניהו: זה יעד שאני שם לעצמי, ואתם יכולים לשקול או לשפוט אם כאשר הצבנו יעדים לעשות מהפכות עשינו זאת או לא.

בנימין נתניהו: אנחנו נעשה זאת.

בנימין נתניהו: זה לא מספיק.

בנימין נתניהו: אם מישהו חושב שמהפכה בחינוך לבד תעלה את רמת החיים של הציבור הבדואי בארץ וגם של ציבורים אחרים, אני אומר לכם: לא נכון.

בנימין נתניהו: בברית-המועצות לשעבר, במדינות הגוש המזרחי, היו האוכלוסיות המשכילות ביותר בעולם.

בנימין נתניהו: הן היו משכילות ומתוסכלות.

בנימין נתניהו: הם חיו בעוני.

בנימין נתניהו: הם חיו ללא כושר יצירה, ללא כושר פרנסה וללא כושר של מיצוי עצמי, כי לא היתה שם כלכלה חופשית.

בנימין נתניהו: חינוך עם כלכלה סגורה לא נותן שום דבר.

בנימין נתניהו: חינוך עם כלכלה פתוחה נותן המון.

בנימין נתניהו: זה מה שאנחנו רואים היום באסיה.

בנימין נתניהו: זה מה שאנחנו רואים במדינות שנחשבות נחשלות, אוכלוסיות שפשוט ביטלו אותן ואמרו "אלה לעולם לא יתקדמו" – הם היום מזנקים ותופסים את העתיד ביד.

בנימין נתניהו: זה יכול לקרות גם פה.

בנימין נתניהו: אז, זה מחייב שינוי בכלכלה בנגב ובגליל.

בנימין נתניהו: שינוי בכלכלה זה שילוב של תשתיות שהממשלה תביא ותפרוס, אבל בראש ובראשונה זה שינוי בתפיסה שלכם.

בנימין נתניהו: השינוי, המעבר הקריטי, זה המעבר מתלות לעצמאות.

בנימין נתניהו: אני רוצה לראות יזמות בדואית.

בנימין נתניהו: אני רוצה לראות עסקים בדואיים, עסקים קטנים, עסקים בינוניים ועסקים גדולים.

בנימין נתניהו: אני מוכן לעשות הכול כדי להביא יזמים, להקל במסים, לפטור ממסים, לפתוח קרקעות, לפתוח צירי תנועה.

בנימין נתניהו: אבל, המפתח הוא לקיים עכשיו ולעבור לתרבות של יצירה ועשייה.

בנימין נתניהו: כיוון שאני קצת מסתובב בעולם, אני ראיתי אוכלוסיות שנחשבו לאחרונות, למפגרות ביותר, מבחינת חינוך, השכלה והכנסה.

בנימין נתניהו: ראיתי אותן הופכות כיוון ב-180 מעלות ועולות מעלה מעלה במהירות עצומה.

בנימין נתניהו: זה יכול לקרות גם פה.

בנימין נתניהו: ממשלה בראשותנו תעשה שני דברים יסודיים: מהפכה בחינוך – קודם כול הציבור הבדואי וציבורים אחרים שסובלים מהשקעה פחותה, מהוראה לא טובה, מתוצאות לא טובות.

בנימין נתניהו: אנחנו רוצים להפוך את זה, להפוך את המצב הזה על פיו.

עבאס זכור: – – –

בנימין נתניהו: הדבר השני הוא החדרה של יזמות, תעסוקה והשקעות על מנת לפתח תרבות ומציאות של יצירה ופרנסה לציבור הבדואי.

בנימין נתניהו: השילוב של חינוך ופרנסה הוא המפתח לשינוי של הציבור הערבי במדינת ישראל.

אחמד טיבי: נא לסיים.

בנימין נתניהו: כל השאר נוסה ולא הצליח.

בנימין נתניהו: זה נוסה והצליח.

בנימין נתניהו: זה יהיה גם פה בארץ.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת נתניהו.

אחמד טיבי: בשם הממשלה יעלה שר השיכון זאב בוים כדי להשיב על ההצעות של שלושת הדוברים הקודמים, שפתחו את הדיון.

אחמד טיבי: בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השרים, מכובדי בני העדה הבדואית, השיח'ים, ראשי הרשויות, נציגי הציבור הבדואי, ראש מינהלת הבדואים, אורחים יקרים, מראשית המאה שעברה, וביתר שאת לאחר הקמתה של המדינה, אזרחי ישראל – יהודים ולא-יהודים – חיים בצל קונפליקט מתמשך בינינו לבין הערבים: מלחמות, טרור, פיגועים ותחושה תמידית שטרם הגענו במחוזותינו למנוחה ונחלה.

זאב בוים: מתוך מאמץ קיומי משותף, נוצר חיבור מרתק במדינת ישראל בין בני עדות המיעוט בקרבה – בדואים, דרוזים, צ'רקסים – מיעוטים שבחרו לחיות כאזרחים שווי חובות וזכויות במדינה, ואשר הוכיחו כי גם כאן, באזור של מציאות מורכבת, דינמית, לעתים מדממת, ניתן לחיות בדו-קיום ובהרמוניה.

זאב בוים: היום, כאן, בכנסת ישראל, אנו מציינים את הקשר האמיץ בין מדינת ישראל לתושביה הבדואים.

זאב בוים: ההיכרות האישית שלי עם הבדואים הולכת שנים אחורה.

זאב בוים: בעת כהונתי הראשונה בבניין הזה, בכנסת הארבע-עשרה, הקימותי את שדולת חברי הכנסת למען הנגב, וסוגיית הבדואים כבר אז העסיקה אותנו.

זאב בוים: חבר הכנסת טלב אלסאנע אז היה חבר קבוע.

זאב בוים: בעת כהונתי כסגן שר הביטחון, הזדמן לי לפגוש את בני העדה המשרתים בצה"ל.

זאב בוים: פגשתי אותם בגדוד הסיור המדברי הבדואי בפעולות מיוחדות – לוחמים מצוינים, משכמם ומעלה.

זאב בוים: התרשמתי מעוז-הרוח, מהמקצועיות וגם מרצונם העז לשפר ולתקן את אשר דורש תיקון על מנת להגביר את יכולתם להשתלב בחברה הישראלית.

זאב בוים: פגשתי בהם בצמתים שונים – לאחר השירות הצבאי, במהלך הניסיונות להשתלב בשוק התעסוקה, באקדמיה, בלימודים.

זאב בוים: צריך להודות שניצבים, בפני צעירי העדה במיוחד, קשיים לא מבוטלים שנובעים ממכלול של סיבות.

זאב בוים: עם זאת, יש רצון כן ואמיתי מצד הגורמים הממשלתיים השונים לעשות את שנדרש ועדיין לא נעשה, על מנת להגביר את יכולתם של הצעירים הללו להשתלב בחברה.

זאב בוים: דווקא ביום הזה, במעמד הזה, אני רוצה לציין כי ניצבים בפנינו אתגרים גדולים בכל הנוגע להגברת הקשר והזיקה בין האוכלוסייה הבדואית למוסדות ולשלטון במדינה.

זאב בוים: הדבר דורש רצון טוב משני הצדדים, ואני מתרשם ומשוכנע שהוא קיים.

זאב בוים: ביטוי לכך מצד הממשלה נמצא בטיפול – הן בתקופות ממשלות קודמות, הן בממשלה הזאת בראשות אהוד אולמרט – בסוגיית ההתיישבות הלא-מוסדרת של האוכלוסייה הבדואית בנגב.

זאב בוים: מבדיקה שנעשתה עולה, כי 122,000 נפש מבני העדה הבדואית מתגוררים ביישובים לא מוסדרים בנגב.

זאב בוים: בעבר, המדינה יזמה הקמת יישובי קבע לטובת קיבוץ הפזורה הבדואית ואף תוכננה הקמה של יישובים נוספים, אך עד מהרה התברר שהמענה הממשלתי שניתן לא נותן פתרון הולם מספיק לגודלה של הבעיה שנוצרה בתחום הבעלות על הקרקעות בנגב.

זאב בוים: צריך לדעת שתביעות הבעלות על הקרקע מסתכמות במיליון וחצי דונם, ובפועל מוחזקים על-ידי האוכלוסייה הבדואית כ-380,000 דונם משטחים אלה.

זאב בוים: היה ברור שעלינו לגבש תוכנית ממשלתית מקיפה, מגובה בתקציבים וברצון טוב של כל הצדדים, על מנת ליישב את המחלוקות בנושא בעל רגישות עמוקה לשני הצדדים.

זאב בוים: אי-הסדרת ההתיישבות גבתה מחיר קשה מהתושבים – אי-יכולת להתחבר לתשתיות בסיסיות; אי-יכולת לקבל שירותים ממשלתיים בסיסיים; והתמודדות עם גורמי אכיפה שפעלו, ובצדק, לאכוף את החוק.

זאב בוים: ההתנגשות בין הצדדים היתה בלתי נמנעת, והיא מובילה גם היום לחיכוכים חוזרים ונשנים שלאיש אין רצון בהם.

זאב בוים: אתמול, בפנייה שהיתה אלי ובתשובה מיידית, פגשתי נציגים של הפזורה – נבחרים של הפזורה – הבדואית, שהעלו בפני – – –

טלב אלסאנע: אנחנו משתמשים במושג כפרים בלתי-מוכרים, כי פזורה – אין מושג כזה.

זאב בוים: טלב אלסאנע, בסדר, אני מקבל את ההערה, אבל אני חושב שכולם מבינים למה הכוונה, נכון?

טלב אלסאנע: כן.

זאב בוים: ליישובים הלא-מוכרים.

אחמד טיבי: הכפרים הלא-מוכרים.

זאב בוים: – – – והעלו בפני את הסוגיה של מימוש צווי ההריסה.

זאב בוים: אני, בעצה אחת עם השר מאיר שטרית, פניתי ליועץ המשפטי לממשלה, והוא הבטיח להיכנס לעניין, לחפש איזה סידור ביניים, כזה שיאפשר יצירת מצב ואווירה כאלה שבהם אפשר יהיה להתחיל ליישם החלטת ממשלה, שתיכף אדבר עליה.

זאב בוים: מעבר לקשיים האלה, ואפשר להוסיף עליהם הרבה – החוסר בתעסוקה הולמת, העדר תשתיות פיזיות וחברתיות ביישובי קבע, המבנה השבטי החמולתי שהכתיב אורח-חיים ייחודי, וגם הוא הקשה ומקשה את המעבר ליישובי קבע.

זאב בוים: התוצאה הבלתי-נמנעת היתה: מרבית האוכלוסייה הבדואית שוהה במגורים לא מוסדרים ולא ראויים.

זאב בוים: בשנת 2003 הכריז ראש הממשלה אריאל שרון על תוכנית שאמורה היתה להביא לפתרון בעיית הכפרים הלא-מוכרים.

זאב בוים: תוכנית זו כללה מצד אחד הכרה והקמה של יישובים חדשים, הכרה בשבעה הקיימים והקמת יישובים חדשים נוספים, ומצד שני, אכיפה בסוגיית הבנייה הבלתי-חוקית.

זאב בוים: השבוע, ביום ראשון, הבאתי לממשלה הצעת החלטה שגובשה וטופלה על-ידי קודמַי, ובמיוחד השר מאיר שטרית, ואשר התקבלה ברוב קולות בממשלה, להקים רשות עצמאית לטיפול בהסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב.

זאב בוים: מטרתה לפתור את הסוגיה הזאת של האוכלוסייה הבדואית – בעיקר את סוגיית הבעלות על הקרקע, שהיא בעיית הבעיות.

זאב בוים: ההחלטה כוללת – והליבה של ההחלטה – הקמת ועדה ציבורית בראשות שופט בית-המשפט העליון בדימוס, שאמורה להמליץ בתוך שלושה חודשים על מדיניות הממשלה להסדרת התיישבות האוכלוסייה הבדואית ביישובי הקבע.

זאב בוים: חשוב לציין שבמינוי שופט בית-המשפט העליון בדימוס ליושב-ראש הוועדה – דמות מכובדת הזוכה להערכה רבה בקרב כלל הציבור – ביקשנו להעביר מסר חד וברור לאוכלוסייה הבדואית.

זאב בוים: יש לנו כוונה אמיתית לסיים את המחלוקות בעניין הקרקעות ולאפשר לאוכלוסייה ביישובים הלא-מוכרים להתיישב ביישובי קבע, כאלה שישפרו באופן מובהק את רמת חייהם.

זאב בוים: בחרנו לשתף נציגים מקרב האוכלוסייה הבדואית עצמה בפעילות של הוועדות כדי שיביאו לידי ביטוי את עמדות התושבים ויסייעו להגיע להמלצות שיביאו בחשבון את הצרכים המיוחדים של בני העדה.

זאב בוים: הרשות החדשה הזו שתוקם תפעיל ועדות משנה שייתנו מענה על סוגיות חברתיות, שיפוטיות ותכנוניות שנוגעות לאוכלוסייה הבדואית.

זאב בוים: בכוונת הממשלה להביא, בתוך פרק זמן קצוב מראש, להסדר קרקעות מקיף – – –

אחמד טיבי: נא לסיים.

זאב בוים: התוכנית הכוללת הזו זכתה לגיבוי של המועצה לביטחון לאומי, נציגי הבדואים עצמם וגורמים נוספים הנוגעים לסוגיה.

זאב בוים: ההצבעה ביום ראשון האחרון בממשלה נתנה אור ירוק לצאת לדרך עם הרשות החדשה.

זאב בוים: היא מהווה אבן דרך משמעותית ביותר ביחסי המדינה עם בני העדה הבדואית.

זאב בוים: אני מלא תקווה, ואני מאמין לגבי העתיד – מימוש התוכנית ייתן ביטוי לחשיבות שמייחסת המדינה לטיפול בסוגיה המטרידה, שעד כה טרם זכתה למענה ראוי ומלא.

זאב בוים: בכוונתי, כשר הבינוי והשיכון, לעקוב מקרוב אחר מילוי החלטות הממשלה בנושא, ובטוחני שאנו עולים על דרך חדשה, שתחזק את הקשר האמיץ בין מדינת ישראל לתושביה-אזרחיה הבדואים.

אחמד טיבי: תודה לשר בוים.

אחמד טיבי: שר הפנים מאיר שטרית.

אחמד טיבי: אחריו – השר מג'אדלה.

חיים אורון: אני לא מבין, אנחנו פה שומעים את הקואליציה?

מאיר שטרית: אתה יכול לצאת.

חיים אורון: היינו בישיבת – – – אחרת – – –

אחמד טיבי: יושב-ראש האופוזיציה דיבר.

חיים אורון: – – – מנעו מאתנו לדבר.

חיים אורון: אין בעיה, צריך פשוט – – – היום.

מאיר שטרית: מה הבעיה, חבר הכנסת ג'ומס?

מאיר שטרית: ראש האופוזיציה דיבר לפני כן חצי שעה.

מאיר שטרית: מה הבעיה?

חיים אורון: – – –

מוחמד ברכה: במתכונת של הצעה לסדר-היום הם לא יכולים להגיש הצעה אחרת.

מאיר שטרית: זאת לא הצעה לסדר-היום, זה יום דיון בעניין הבדואים.

אחמד טיבי: שר הפנים ביקש לפנים משורת הדין לדבר שלוש דקות, ואני מבקש לאפשר לו.

אחמד טיבי: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי הכנסת, כבוד ראשי הבדואים, ראשי הרשויות, הנציגים של העדות הבדואיות, יושב-ראש המועצה של הכפרים הבלתי-מוכרים חוסיין רפאיעה, שיח'ים, ראשית, אני רוצה לברך את חברי הכנסת טלב אלסאנע ועמירה דותן על היוזמה לקיים בכנסת יום של דיונים בנושא הבדואים.

מאיר שטרית: ראוי היה לקיים את היום הזה.

מאיר שטרית: כשראש הממשלה אהוד אולמרט ביקש ממני, לפני חודשים אחדים, לקחת לידי את הטיפול בנושא הבדואים – כי הוא טיפל בזה קודם – אני החלטתי ליזום תוכנית שתשנה מן היסוד את דרך הטיפול בנושא הבדואים.

מאיר שטרית: התוכנית הוצגה בממשלה ביום ראשון על-ידי שר השיכון הנכנס, השר זאב בוים, ואושרה בממשלה – ככל שאני זוכר – פה-אחד.

מאיר שטרית: התוכנית הזאת, חברי הבדואים, היא פתיחת דף חדש ביחסים בין הבדואים בנגב לבין הממשלה.

מאיר שטרית: אין שום ספק, לצערי הרב, שממשלות ישראל לדורותיהן לא טיפלו טיפול רציני ויסודי בנושא הבדואים.

מאיר שטרית: על אף ההישגים שנעשו – בכל זאת הוקמו רבים מבתי-הספר, כבישים, פיתוח נעשה ברשויות – זה רחוק מאוד מלתת תשובה אמיתית לבדואים במאה ה-21.

מאיר שטרית: אין שום סיבה בעולם שכל הבדואים בנגב לא יגורו ביישובי קבע מסודרים ומפותחים עם תשתיות, עם שירותי חינוך וחברה, עם תעשייה ומקומות עבודה.

מאיר שטרית: זה רק עניין של החלטה.

מאיר שטרית: הרשות שאנחנו מציעים להקים – והממשלה אישרה אותה ביום ראשון, על-פי הצעתי – אמורה לתת תשובה על העניין הזה.

מאיר שטרית: אני רוצה שיהיה ברור לחברים הבדואים: מוקמת רשות לאומית לטיפול בעניין הבדואים במשרד השיכון תחת אחריותו של שר השיכון.

מאיר שטרית: לרשות הזאת תהיה מינהלת, דירקטוריון, שחצי ממנה נציגי משרדי ממשלה וחצי אנשי ציבור, שמחצית מהם יהיו בדואים.

מאיר שטרית: בתוך הרשות שתקום יהיו מנהלים בכירים, וחלק ממנהליה – בדואים.

מאיר שטרית: כי עד היום, לצערי, הבדואים לא היו שותפים לקביעת המדיניות בענייניהם ולא היו שותפים לביצוע.

מאיר שטרית: אחת מאבני היסוד של הרשות הזאת היא שהבדואים יהיו שותפים בפעם הראשונה בהתוויית הדרך ובתכנון.

מאיר שטרית: אני נפגשתי עם רוב ראשי השבטים הבדואים ועם ראשי הרשויות כולם בהכנת התוכנית, ולשמחתי, רבים מהם שיושבים פה גם מקבלים את התוכנית בעיקרון.

אחמד טיבי: נא לשאוף לסיום.

מאיר שטרית: כרגיל אני מדבר חופשי ודוגרי.

מאיר שטרית: אי-אפשר להצליח בתוכנית אם לא יהיה שיתוף פעולה של הבדואים עם הממשלה.

מאיר שטרית: אני יודע שהבעיה המרכזית בפתרון, שבלעדיה אי-אפשר לפתור, היא בעיית הסדרת תביעות הקרקע.

מאיר שטרית: לכן הצעתי להקים ועדה בראשות שופט בית-המשפט העליון, שימליץ לממשלה על דרכי הפתרון, ולקבוע אותו כרף – שהוא ייתן תשובה לכולם מה הפיצוי שיינתן לכל מי שיש לו תביעת קרקע.

מאיר שטרית: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שברגע שנסיר את תביעות הקרקע מעל הפרק, כל המשך הדרך יהיה קל.

מאיר שטרית: כמו שכתוב בתוכנית, אין מניעה להקים יישובים חדשים, לרבות יישובים חקלאיים בצורה של מושבים, שלבדואי תהיה נחלה שהוא יוכל לגדל בה את הצאן שלו ולעשות חקלאות.

מאיר שטרית: אנחנו פתחנו את כל האפשרויות, כדי באמת לעשות מהפכה ושינוי.

מאיר שטרית: אני מאמין שבתוך חמש שנים אפשר להביא לכך שלפחות 85% מאלה שגרים ביישובים הבלתי-מוכרים – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר שטרית: – – יגורו ביישובי קבע מסודרים.

מאיר שטרית: ודבר אחרון, שהוא מאוד רגיש בעדה הבדואית:

מאיר שטרית: אני יודע שהריסות הבתים מאוד מקוממות.

מאיר שטרית: בוודאי, זה מקומם כל אחד שהורסים את הבית שלו, גם אם הוא נבנה באופן לא חוקי.

מאיר שטרית: לכן, יחד עם שר השיכון פנינו ליועץ המשפטי לממשלה, על בסיס הצעה שדיברתי עליה בזמנו עם ראשי השבטים.

מאיר שטרית: אני אומר לכם מה אופי ההצעה, ואני מקווה שאתם תלכו אתנו בעניין זה, כי אחרת, אדוני היושב-ראש, זה לא ייפתר.

מאיר שטרית: הצעתי היא לעשות הקפאה של הריסות הבנייה במשך שנה.

מאיר שטרית: בשביל זה צריך הסכמה של היועץ המשפטי לממשלה, אבל בתנאי אחד, שבשנה הזו לא תהיה שום בנייה בלתי חוקית נוספת.

מאיר שטרית: בנייה בלתי חוקית נוספת תבטל את ההסכם.

מאיר שטרית: ואז זה חל על שני הצדדים: אם יש רצון מצד הבדואים להפסיק את ההריסות ולהתקדם לכיוון עתידי, זו דרך מצוינת, ואני מקווה שהיועץ המשפטי ייתן לנו את הדרך המשפטית לכך, כי אף אחד אחר לא מוסמך לכך.

מאיר שטרית: עוצרים לשנה, מסדרים את העניינים, ואני מקווה שבתוך השנה הזו כבר ייווצרו פתרונות שאנשים שגרים בפזורה יוכלו לבנות את בתי הקבע שלהם ביישובי הקבע.

מאיר שטרית: אני מאמין שזה פתח, ובאמת דף חדש.

מאיר שטרית: אז חברים, בואו נפתח דף חדש בעניין הזה ונלך קדימה.

אחמד טיבי: אני מודה לשר הפנים.

אחמד טיבי: אחרון הדוברים, השר גאלב מג'אדלה – בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: שלוש דקות גם כן לפנים משורת הדין.

גאלב מג'אדלה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: מכובדי, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

גאלב מג'אדלה: ברוכים הבאים לכנסת, הבית של כולם.

גאלב מג'אדלה: אנו מקווים שלאחר הישיבה הזאת והישיבה השנייה נפנה כולנו לעבר יום חדש.

גאלב מג'אדלה: ) אדוני היושב-ראש, ההצעה הזאת להקפיא את ההריסה ובמקביל להקפיא את הבנייה לשנה היא הצעה פרגמטית ומעשית, וועדת הפנים בראשותי, לפני יותר משנתיים, המליצה בפני הממשלה לאמץ ולקדם אותה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מסתירים זאת, אנחנו אומרים את זה ביושר: כל אזרח בדואי שמתחיל לבנות בית לא מסיים אותו בשנה.

גאלב מג'אדלה: לכן היא לא פוגעת בבניית המשפחה או החברה הבדואית.

גאלב מג'אדלה: אבל היא נותנת גם אור בקצה המנהרה כאשר יש החלטה להפסיק את ההריסה.

גאלב מג'אדלה: לכן זו החלטה נכונה.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים שלנו, בראשותי, קיבלה אותה לפני יותר משנתיים, וחבל שהממשלה לא אימצה אותה, והיועץ המשפטי לממשלה לא עזר לנו כדי למנוע הרבה סבל מיותר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר ולהזכיר שני דברים.

גאלב מג'אדלה: הדבר הראשון: מינהלת הבדואים, שהיתה הרת-אסון, הביאה לעימות בין המדינה לבין הבדואים יום-יום שעה-שעה בהתנהלות שלה, ההתנהלות הרעה, ההתנהלות הלא-ראויה.

גאלב מג'אדלה: היא בוטלה.

גאלב מג'אדלה: לא לשם זה היא קמה.

גאלב מג'אדלה: הדבר השני: הקמת הרשות, שהיא ההיפך הגמור, שבה מיוצגים אזרחים בדואים אותנטים, רציניים, שיוכלו להביא לידי ביטוי את האינטרס האמיתי של האזרחים הבדואים בנגב.

גאלב מג'אדלה: בתפר, ההצעה של הממשלה אומרת: ראשית, כדי להביא להסרת חשדנות וליצירת אמון הדדי בין המדינה לבין האזרחים הבדואים תוקם ועדה בראשות שופט בית-המשפט העליון בדימוס.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שהדבר הזה ייצור אווירה של אמון הדדי, שכן גם המדינה, הממשלה וגם האוכלוסייה הבדואית החליטו החלטה אסטרטגית.

גאלב מג'אדלה: הנושא הזה יוסדר מחוץ לכותלי בית-המשפט, במשא-ומתן על בסיס נכון וסביר, כאשר בראשות הוועדה עומד שופט בדימוס.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שהתוכנית הזאת, שאולי לא כל-כולה מקובלת על האזרחים הבדואים והנציגים שלהם, היא פריצת דרך לכולנו ליום בהיר, חדש.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה לשר מג'אדלה.

אחמד טיבי: תם הדיון המיוחד.

אחמד טיבי: אני רוצה להודיע שבשעה 15:00 יוצגו באודיטוריום סרט ומצגת ויתקיים כינוס בנוכחות ראש הממשלה אולמרט ויושבת-ראש הכנסת איציק.

אחמד טיבי: תודה רבה לאורחים.

אחמד טיבי: הודעה לסגן המזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – דוח מבקר המדינה בנושא היערכות העורף ותפקודו במלחמת לבנון השנייה, יולי 2007, והערות ראש הממשלה לטיוטת דוח מבקר המדינה בנושא: היערכות העורף לחירום והתנהלותו בעת המלחמה בצפון, יולי 2007.

נאזם בדר: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק בתי יד לבנים, התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 14), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

נאזם בדר: תודה.

אחמד טיבי: תודה לסגן המזכיר.

אחמד טיבי: אהלן וסהלן פיכום ושוכראן.

אחמד טיבי: [הצעת חוק 1668/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון – הגבלת העישון במבנים שמשרתים בהם חיילים או שוטרים), התשס"ז–2006, של חבר הכנסת .

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, זה לא לפי סדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו הצעת חוק הקק"ל.

זבולון אורלב: אין לי בעיה, אם אדוני יורה לי – – –

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שבועיים או שלושה שבועות עברה כאן בקריאה טרומית, בתמיכתה של הממשלה, הצעת חוק של חבר הכנסת , שגם כן מגביל את העישון במחנות צה"ל.

זבולון אורלב: החוק שלי הוא חוק דומה, אלא שכשהובא החוק של חבר הכנסת חסון הלשכה המשפטית בכנסת אמרה שלא ניתן להצמיד את החוק שלי לחוק שלו, כיוון שהחוק שלי חל לא רק על צה"ל אלא גם על המשטרה, וכל אחד מבין שלעניין הזה אין הבדל בין צה"ל למשטרה.

זבולון אורלב: מתברר שחוק הגבלת עישון – חבר הכנסת הנדל, אל תסתכל עלי בכאלה עיניים – במקומות ציבוריים איננו חל, לא על צה"ל ולא על המשטרה.

זבולון אורלב: בשעה שבמוסדות ציבור יש הסדר מסודר לכל החוקים האלה, אין הדבר כן בצה"ל, במקומות שבהם מצויים חדרי אוכל וכדומה.

זבולון אורלב: כמובן, אין לזה שום קשר לעניינים המבצעיים.

זבולון אורלב: וכן גם במשטרה: זה מקום עבודה, ויש מקומות ציבוריים, בדיוק כמו הכנסת.

זבולון אורלב: לכן, מתוך דאגה לבריאות הציבור – אני מבין שהיום כבר אין מחלוקת על כך שהעישון מזיק מאוד לבריאות, לא רק למעשן אלא גם למי שנמצא בסביבתו – ראה המחוקק להגן על הציבור בכך שיהיה אסור לעשן במקומות ציבוריים.

זבולון אורלב: אני מודה לאדוני שר הבריאות שהגיע.

זבולון אורלב: רק לכבודך אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

זבולון אורלב: הופתעתי מאוד לשמוע את תגובת הממשלה על החוק שלי, ופניתי לשר המשפטים לברר איך זה ייתכן שחוק שעבר לפני שלושה שבועות, של , אותו חוק – שלי לא יכול לעבור.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להאמין שיש כאן עניינים של קואליציה ואופוזיציה, כי אני יודע שלא נוהגים כך.

זבולון אורלב: אבל הדבר הזה, אדוני שר הבריאות, כלל אינו מחוור לי.

זבולון אורלב: לכן כל בקשתי היא לאשר את החוק הזה באותן מגבלות שקיבל על עצמו חבר הכנסת .

זבולון אורלב: כמובן, נקדם את החוק הזה בתיאום עם הממשלה.

זבולון אורלב: אינני רואה שום סיבה שהחוק הזה לא יעבור, וכל הניסיונות שלי, חברי חברי הכנסת, לקבל הסברים מה קרה כאן, ואני אומר את זה גם לחברתי השרה – אני מוכרח להגיד שעד רגע זה, זה לא ברור.

זבולון אורלב: אני מאמין שנפלה שגגה, טעות כלשהי, חוסר תשומת לב.

קריאה: לא שאלת?

זבולון אורלב: שאלתי, עד רגע זה לא קיבלתי תשובה.

זבולון אורלב: לכן אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק הזאת, שכאמור דומה לה בדיוק עברה.

זבולון אורלב: התוספת שלי היא גם המשטרה, ולא רק צה"ל, וזה ההבדל היחיד בין שתי הצעות החוק.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אורלב.

דוד רותם: אדוני שר הבריאות, בבקשה.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כידוע, משרד הבריאות רואה בצמצום העישון ובמניעת החשיפה לעישון "יד שנייה", קרי עישון פסיבי, הפוגע באנשים שבסביבתו של המעשן, אחד מיעדיו העיקריים על מנת לקדם את בריאות הציבור.

יעקב בן-יזרי: לכן, ככלל, משרד הבריאות מברך ותומך בכל חקיקה בתחום זה.

יעקב בן-יזרי: ואולם, מדובר כאן, לטעמנו, בהצעת חוק שאינה נדרשת, לא משום שבריאותם של חיילינו ושוטרינו הפקר, חלילה, אלא משום שמדובר בנושא שימצא את פתרונו בחקיקה אחרת, ולא בזאת הקיימת.

יעקב בן-יזרי: אתמול אושרה לקריאה שנייה – – –

צבי הנדל: אתה לא מתבייש לעמוד שם להגיד את זה?

צבי הנדל: קצת בושה.

יעקב בן-יזרי: שלשום אושרה לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק שיזמו חברי הכנסת גלעד ארדן, יואל חסון ואחרים, אשר בין השאר מטילה על צה"ל, וכנראה גם על המשטרה ושאר מערכות הביטחון, לקבוע הוראות פנימיות מחייבות, אשר יסדירו מערכת משמעתית – –

צבי הנדל: אין בושה.

דוד רותם: חבר הכנסת הנדל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

צבי הנדל: אני גאה בך.

יעקב בן-יזרי: – – להבטחת אותן הזכויות להגנה מחשיפה לעישון גם למשרתים בכוחות הביטחון.

צבי הנדל: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת הנדל, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יעקב בן-יזרי: לאור האמור, החליטה ועדת השרים לענייני חקיקה ואכיפת החוק להתנגד להצעת החוק, והממשלה מבקשת להסיר אותה מעל סדר-היום.

יעקב בן-יזרי: תודה.

דוד רותם: תודה, אדוני השר.

דוד רותם: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הבריאות, אני בטוח שמי שהכין לך את הדברים כתב אותם כמו שצריך, אבל אני מוכרח לומר לך שהצעת החוק של יואל חסון וגלעד ארדן איננה כוללת את המשטרה, וזאת הסיבה שלא הצמידו את החוק שלי לחוק של יואל חסון.

זבולון אורלב: זאת היתה הסיבה שנאמרה בלשכה המשפטית.

זבולון אורלב: לכן אינני רואה שום סיבה לא לאשר.

זבולון אורלב: ממה נפשך?

זבולון אורלב: אם החוק הזה מיותר, זה יתברר מייד בוועדה.

זבולון אורלב: סימן שאין התנגדות מהותית.

זבולון אורלב: לכן אני לא מבין כרגע מה העיקשות ומה הבעיה.

זבולון אורלב: למה את זה אי-אפשר להגיד שלושה ימים אחרי שאני מנסה לברר את העניין?

זבולון אורלב: אגב, אתמול ישבתי במליאה מ-16:00 עד 22:00.

זבולון אורלב: אני מודה, אגב, שלא זכור לי שעבר חוק כזה בקריאה שלישית, אבל יכול להיות שכן עבר; אני לא עד נאמן, יכול להיות שיצאתי לשתי דקות ויכול להיות שלא עקבתי אחריהם.

זבולון אורלב: בכל מקרה, אדוני השר, אני אומר בוודאות מוחלטת, מוחלטת ללא שיעור: בחוק שלי נוספת סוגיית המשטרה.

זבולון אורלב: מאחר שבמשטרה יש למעלה מ-20,000, שכוללים לא רק את המשטרה אלא גם את משמר הגבול, אינני רואה סיבה שאותו רציונל בדיוק לא יוחל גם על המשטרה.

אביגדור יצחקי: אי-אפשר לעשות את זה בחוק – – –

זבולון אורלב: קודם כול, הוא אמר שהחוק עבר בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

זבולון אורלב: דבר שני, אי-אפשר להוסיף, כי יגידו שזה נושא חדש, ואתה מכיר את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אם זה לא היה נושא חדש, היו נותנים להצמיד, הרי זה בדיוק העניין.

זבולון אורלב: חבר הכנסת יצחקי, זה בדיוק העניין.

זבולון אורלב: ממה נפשך?

זבולון אורלב: אם אפשר להוסיף, למה לא הצמידו?

דוד רותם: תגיש הצעת חוק לתקן את החוק שכבר עבר.

זבולון אורלב: זה מעין הצעת חוק לתקן את החוק הקיים.

זבולון אורלב: חבר הכנסת יצחקי, תראה את הצעת החוק שלי שהיא מעין הצעת חוק לתיקון החוק הקיים.

זבולון אורלב: גם אם נקבל את דבריו שהכול בסדר גמור, ואין לי סיבה לא לקבל, אני מניח שמי שהכין את הדברים, בדק אותם, אף שזה לא ידוע לי.

זבולון אורלב: קבל את החוק הזה כתיקון, שהוא בדיוק באותו רציונל.

זבולון אורלב: לפעמים אני לא מבין עיקשות מיותרת.

זבולון אורלב: על מה?

זבולון אורלב: על בריאות.

זבולון אורלב: אם עכשיו החוק ייפול, ומחר יתברר שטעית, מה יקרה?

זבולון אורלב: פגענו בבריאותם של שוטרים.

זבולון אורלב: אם יתברר שאני טעיתי, לא קרה שום דבר.

זבולון אורלב: מה הבעיה?

זבולון אורלב: אני לא מבין מה הבעיה?

זבולון אורלב: לכן אני מבקש ופונה גם לקואליציה, ואני מראש אומר שנתאם, ומקובלות עלי כל המגבלות שהממשלה תראה להטיל במהלך החקיקה, כפי שהיה מקובל גם על קודמי.

זבולון אורלב: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אורלב.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 13 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 36 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון – הגבלת עישון במבנים שמשרתים בהם חיילים או שוטרים), התשס"ז–2006, נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, 13 בעד, 36 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון – הגבלת עישון במבנים שמשרתים בהם חיילים או שוטרים), התשס"ז–2006, של חבר הכנסת , לא עברה.

דוד רותם: חברי הכנסת, לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום אני מבקש להודיע, כי בתוצאות ההצבעה האישית על חוק מיגון מבני ציבור חיוניים, של חבר הכנסת סילבן שלום, נפלה טעות בהודעה: בעד הצביעו 34, נגד 54 ולא 51, כפי שהוכרז קודם לכן.

דוד רותם: תודה.

גדעון סער: האם ניתן לשנות אחרי הכרזה, בהכרזה נוספת?

דוד רותם: לא משנים את התוצאה, אני רק מודיע.

דוד רותם: לא שיניתי את התוצאה.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/2711/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון – ניהול קרקעות קק"ל לטובת העם היהודי), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אנחנו דנים כעת בתיקון לחוק מינהל מקרקעי ישראל על ניהול קרקעות קרן קיימת לישראל.

אורי אריאל: החוק הזה מגדיר ומסדיר את מה שהוסכם באמנה שנחתמה ב-1961 בין ממשלת ישראל לדירקטוריון קרן קיימת לישראל – שהרי קרן קיימת היא חברה – מסדיר את ניהול אדמות קרן קיימת על-ידי מינהל מקרקעי ישראל.

אורי אריאל: החוק איננו בא לשנות את המצב, הוא בא להסדיר את המצב, היות שהיתה הערה של היועץ המשפטי לממשלה.

אורי אריאל: ברור שקרן קיימת היא גוף שפועל – וזאת לפי מה שכתוב במטרותיה – לטובת העם היהודי.

אורי אריאל: מי שחושב שהוא יכול בהבל פה או במשיכת קולמוס לשנות זאת ולהכניס את ידו לתוך הכיס של קרן קיימת ולעשות שם כבתוך שלו, אין טעות חמורה מזאת.

אורי אריאל: זה כמעט גזל לאור היום.

אורי אריאל: לכן אני מודיע ואומר, ואומר זאת גם בסיכום דברי: אינני בא לפגוע בשום אדם או בשום קהילה, הדברים באים להיות מוסדרים למען הסר ספק.

אורי אריאל: בקהלת רבה כתוב על הפסוק "ראה את מעשה האלהים כי מי יוכל לתקן את אשר עותו": "בשעה שברא הקב"ה את אדם הראשון, נטלו והחזירו על כל אילני גן עדן ואמר לו: ראה מעשי כמה נאים ומשובחין הן, וכל מה שבראתי בשבילך בראתי.

אורי אריאל: תן דעתך שלא תקלקל ותחריב את עולמי, שאם קלקלת אין מי שיתקן אחריך".

אורי אריאל: כ-100 שנה ויותר, דורות של יהודים, אוספים פרוטה לפרוטה להגשים את המפעל הציוני של גאולת הקרקע – רגב אחר רגב – ושל רכישת קרקעות על-ידי הקרן הקיימת עבור העם היהודי.

אורי אריאל: הם עשו זאת מתוך ידיעה ברורה ומוחלטת שהכספים ילכו לגאולת קרקע עבור יהודים.

אורי אריאל: כך אמרו להם, כך הבטיחו להם, כך נהגו ונוהגים גם היום.

אורי אריאל: הקופסה הכחולה הפכה לסמל לקשר העמוק שבין העם היהודי בתפוצות לבין ארץ-ישראל.

אורי אריאל: חלק מחוויות הילדות של רבים מאתנו בכל העולם, כמעט בכל בית ובכל כיתה, הוא הקופסה הכחולה של קרן קיימת לישראל.

אורי אריאל: בערב שבת היו אמהות וילדיהן מטילים מטבע עבור רכישת קרקע ליהודים בארץ-ישראל.

אורי אריאל: היה זה מעשה ערכי וחינוכי, ודבר המגבש את העם היהודי בכל העולם.

אורי אריאל: הכסף נועד לשמירה על אדמות קרן קיימת ולרכישת קרקעות נוספות כדי ליישב יהודים בארץ-ישראל.

אורי אריאל: בשנת 1961 חתמו הקרן הקיימת והמדינה, מדינת ישראל, אמנה ביניהן, שהרי הקרן הקיימת מחזיקה בכ-13% מאדמות מדינת ישראל.

אורי אריאל: הן חתמו ביניהן על אמנה שבאה להסדיר את היחסים, לרבות הניהול, כדי שלא לעשות שתי מערכות כספים ובזבוז כספים, כאשר אפשר לעשות זאת על-ידי גוף אחד.

אורי אריאל: האמנה היא ארוכה, אני אומר רק את עיקריה.

אורי אריאל: מי שירצה, יוכל לראותה באינטרנט בכל מקום.

אורי אריאל: עיקרון אחד הוא שמירת מעמדה הנפרד של קרן קיימת לישראל ומעמדן הנפרד של קרקעותיה כקרקעות עצמאיות מהאדמות המצויות בבעלות המדינה; העיקרון השני – קרקעות קרן קיימת לישראל לא יימכרו, ויישארו לעולם בבעלותו של העם היהודי.

אורי אריאל: אני חוזר, יישארו לעולם בבעלותו של העם היהודי.

אורי אריאל: למן היווסדה לפני כ-100 שנה פעלה קרן קיימת לישראל לרכישת מקרקעין ולהעברתם לבעלות העם בהכשרת מקרקעין, ייעור, התיישבות וכדומה.

אורי אריאל: אני קורא: העיקרון היסודי של קרן קיימת לישראל הוא כי מקרקעין לא יימכרו אלא יישארו בבעלות העם ויימסרו בחכירה בלבד.

אורי אריאל: הכלל השלישי.

אורי אריאל: אני מקריא: המינהל מחויב לנהל את המקרקעין של הקרן הקיימת בכפיפות לתזכיר החברה של הקרן הקיימת לשם יישוב יהודים.

אורי אריאל: ככה מוגדר בתזכיר הקרן הקיימת, כך התחייבה המדינה.

אורי אריאל: בדיון שהיה פה, בכנסת ישראל, לפני כ-50 שנה, ציין חבר הכנסת יעקב חזן, בזמן חקיקת חוק הקרן הקיימת, אני מקריא ומצטט: "אדמות הקרן הקיימת שנרכשו בכספי העם היהודי הן קודש להתיישבות יהודית, כמו שה'ווקף' המוסלמי הוא קודש לסיפוק צרכיה הסוציאליים של העדה המוסלמית; אך לגבי אדמת הממשלה הננו חייבים לקיים שיווי זכויות לגבי כל אזרחי ישראל בלי הבדל גזע, לאום ודת".

אורי אריאל: אני הקטן מסכים לדברי חבר הכנסת יעקב חזן, שהיה מגדולי מיישבי הארץ הזאת.

אורי אריאל: ואכן, הוא ידע להבדיל בין אדמות מינהל מקרקעי ישראל, שהן עבור כל האזרחים ללא הבדל, לבין אדמות הקרן הקיימת.

אורי אריאל: אני חושב שראוי לכבד את דבריו, הם לא השתנו.

אורי אריאל: היו שהעירו לי שהניסוח של החוק שיזמתי בוטה ואפשר לעדן אותו.

אורי אריאל: אין לי התנגדות.

אורי אריאל: אני מסכים שאחרי הקריאה הטרומית, לקראת קריאה ראשונה, נשנה ניסוח, נתאים דבר שצריך להתאים אותו, ואם נפלה תקלה או שגגה – אבל אני מבקש מכם שאף אחד לא יחשוב שהוא יכול לשנות את כללי הקרן הקיימת בלי רשותה.

אורי אריאל: לא היה דבר כזה.

אורי אריאל: בעזרת השם, גם לא יהיה דבר כזה.

אורי אריאל: אני מקריא עוד קטע מכתב האמנה שמסביר את שיתוף הפעולה: "ממשלת ישראל והקרן הקיימת לישראל גמרו אומר לסלק את הכפילות".

אורי אריאל: אני רוצה לומר לכם שהחוק הזה הגיע אלי מידי אזרחים, זו עוד דוגמה שאזרחים יכולים להשפיע.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לעורך-הדין יצחק בם, שהגיש לי את החוק, לפורום המשפטי.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לשרה , שאפשרה חופש הצבעה בקואליציה, ואני מודה בכלל לחברי הקואליציה שבמקרה הזה נענו.

אורי אריאל: אני רוצה להודות לידידי חבר הכנסת מנחם בן-ששון, שבהחלט פעל וסייע רבות, ולכם כולכם, אני רוצה לבקש את הצבעתם, תמיכתכם, בחוק שהוא ודאי מוצדק.

אורי אריאל: אסיים באמירה של חיים נחמן ביאליק, המשורר הלאומי: מידת השמים מעל לראשנו היא כפיסת הקרקע שמתחת לרגלינו.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אריאל.

דוד רותם: הואיל ואין תשובת הממשלה, חבר הכנסת חיים אורון מבקש להתנגד.

דוד רותם: בבקשה, חמש דקות.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אין לי קושי להתנגד לדבריו של חבר הכנסת אורי אריאל.

חיים אורון: יש לי קושי להתנגד לדבריו של מורי ורבי יעקב חזן.

חיים אורון: אבל מישהו כבר אמר בדיונים אחרים, שרק תנועה מאובנת לא משנה עמדה במהלך השנים, ומי שמצטט את חזן משנות ה-50 ומציע לנו לחיות כך בשנת 2010, אני מקווה שיצטט את חזן גם בעוד כמה נושאים שקשורים לדרך שבה נחיה בארץ הזאת, ויעתיק אותם לשנת 2010.

בנימין אלון: אנטי-ציוני.

חיים אורון: אני גם לא אקבל ציונים על מידת ציונותי, לא מחבר הכנסת אלון ולא מחברים אחרים.

בנימין אלון: אני אתן לך.

דוד רותם: חבר הכנסת אלון.

חיים אורון: תן כמה שאתה רוצה, רק לכבוד הוא לי.

חיים אורון: מזמן אני יודע שציונות היא שם משפחה שיש בתוכה בני משפחה שאני מעדיף שלא להיות אתם באותו בית, ואתה אחד מהם, ואני חושב שאתה חושב כך עלי, אף ששנינו ציונים.

חיים אורון: אני, אגב, לא לוקח את המונופול לתת לך ציונים, אבל אני מודה, בבית המשפחה הזה אני רוצה חדר נפרד ממך.

חיים אורון: לכן עליתי לדוכן.

בנימין אלון: זו הציונות שלך.

חיים אורון: גם אין לי יחסים הדוקים כאלה עם נוצרים שונים בעולם.

חיים אורון: עזוב.

חיים אורון: אם אתה מתחיל בסגנון הזה, גם לי יש מה להגיד.

דוד רותם: זה הזמן שלך, אז אל תענה לו.

חיים אורון: אני אענה לו כי הוא תוקף אותי.

חיים אורון: אתה יכול להוריד אותי מתי שאתה רוצה, זו זכותך.

חיים אורון: חברי הכנסת, פה לא דנים עכשיו על מימוש האמנה של הקרן הקיימת.

חיים אורון: פה דנים בחוק עוקף-בג"ץ, בג"ץ קעדאן; אגב, בדברי ההסבר זה כתוב.

חיים אורון: הדובר לא אמר את זה כאן.

גלעד ארדן: בג"ץ עוקף את הכנסת.

חיים אורון: אפשר לחשוב שהעם היהודי מחלק מתנות לקעדאן.

חיים אורון: הוא אומר שבמדינת ישראל, אחרי ההצגה היפה שעשו עם הבדואים, לערבי אסור לגשת למכרז ולחכור אפילו חצי דונם בשום מקום אם מדובר באדמת הקרן הקיימת.

שי חרמש: תתבייש.

שי חרמש: מול חזן – – –

חיים אורון: אני מתבייש.

חיים אורון: מה זה אדמת מינהל?

חיים אורון: למעלה ממחצית אדמת הקרן הקיימת הועברה אליה אחרי מלחמת השחרור מאדמות נפקדים כמו כל – תמורת כסף קטן, מה אתם מדברים?

אורי אריאל: תמורת כסף.

ואסל טאהא: גנבה לאור היום.

בנימין אלון: זאת המשפחה שלך, חיים.

יובל שטייניץ: האם מותר להקים יישובים יהודיים או לא?

יובל שטייניץ: אתה מתנגד להקמת יישובים יהודיים?

דוד רותם: חבר הכנסת שטייניץ, אני מבקש ממך להפסיק.

חיים אורון: פתאום מסבירים לי על התיישבות.

חיים אורון: שטייניץ מסביר לי איך מיישבים בארץ.

חיים אורון: אתה מבלבל את הראש.

חיים אורון: אתה יודע שזה לא הוויכוח.

יובל שטייניץ: סנובים שכמותכם.

חיים אורון: היות שהקיבוץ שלי הוא על אדמה שהיתה פעם של ערבים, היום אני רוצה – – –

יובל שטייניץ: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת שטייניץ, מספיק.

חיים אורון: היות שהקיבוץ שלי, ואני לא מסתיר את זה, היה פעם על אדמה שחיו עליה ערבים, אני רוצה שהיום במדינת ישראל כל אדמות מדינת ישראל יעמדו לרשות כל אזרחיה באופן שוויוני.

חיים אורון: זה הוויכוח האמיתי.

יובל שטייניץ: גם בקיבוץ שלך?

יובל שטייניץ: אתם מקבלים ערבים בקיבוץ שלך?

יובל שטייניץ: כמה ערבים יש בקיבוץ שלך?

חיים אורון: גם בקיבוץ שלי.

שי חרמש: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת שטייניץ.

דוד רותם: חבר הכנסת חרמש.

דוד רותם: חבר הכנסת אורון, אני מבקש לסיים.

אביגדור יצחקי: – – –

יובל שטייניץ: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת שטייניץ, פעם ראשונה.

חיים אורון: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, חלק גדול מהיישובים הקיימים בארץ שהוקמו לפני ואחרי מלחמת השחרור, הוקמו על אדמות שבעבר היו של ערבים.

חיים אורון: לכן, היות שאני לא רוצה להתחיל את ההיסטוריה מחדש, ואז כל אחד יתבע את האדמה שפעם היתה שלו, אני אומר לאנשים שגרו בלהב, בכפר-עזה ובשיח'-מוניס שאי-אפשר לכתוב את ההיסטוריה מחדש, אבל עכשיו, כאן בישראל, כאשר יש אדמות שהן אדמות הציבור כולו, האדמות הללו יועמדו על-פי כללים אחידים ושוויוניים לרשות כולם.

שי חרמש: גם אצלך בבית?

חיים אורון: תקשיב טוב, שי חרמש, גם אצלי בבית וגם ביישובים שחלק מהאנשים שפה היו צבועים כלפיהם לפני שעתיים.

חיים אורון: גם בערערה בנגב או ברהט בנגב גרה אוכלוסייה ערבית.

חיים אורון: אל תדחוף אותי לפינה הזאת, של יישובים שיהיו נקיים.

חיים אורון: אני לא רוצה לגור ביישוב דתי ואלה שרוצים לקיים אורחות חיים מסוימים, יקיימו אורחות חיים מסוימים.

לימור לבנת: עדיין יש קיבוצים שסוגרים חשמל למגורשי גוש-קטיף.

יובל שטייניץ: רק את קציר אתה רוצה לפתוח, לא את רהט.

חיים אורון: חברי הכנסת, המבחן של הגזענות הוא בהצבעות מהסוג הזה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 64 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 16 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון – ניהול קרקעות קק"ל לטובת העם היהודי), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: 64 בעד, 16 מתנגדים ואחד נמנע.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון – ניהול קרקעות קק"ל לטובת העם היהודי), התשס"ז–2007, עברה בקריאה טרומית, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/2732/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק מתן גמלה מיוחדת לניצולי השואה, התשס"ז–2007, של חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: תשובה והצבעה במועד אחר.

דוד רותם: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, אדוני שר האוצר, אין צורך להכביר מלים כדי להעלות כאן שוב ושוב בפני מליאת הכנסת את העוול העצום שאנחנו, במדינת ישראל, מחוללים לניצולי השואה.

קולט אביטל: כבוד השרים, אין אדם בבית הזה שאינו יודע את העובדה הפשוטה: 80,000 יהודים חיים מתחת לקו העוני, ואני מדברת על יהודים ניצולי השואה.

קולט אביטל: אין איש בבית הזה שיכול להסביר מדוע זה קרה, איך זה קרה.

קולט אביטל: אחרי כל הנאומים וכל ההצהרות שאנחנו שומעים מפי שרים ומפי ראש הממשלה חדשות לבקרים, המצב נשאר בעינו.

קולט אביטל: אני מודה, חברי חברי הכנסת, יש ימים שבהם האטימות שמאפיינת את מקבלי ההחלטות בנושא הזה מעבירה אותי על דעתי, ואני אומרת כאן היום: מספיק.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, ביום הזיכרון האחרון נאם ראש הממשלה בנושא ניצולי השואה.

קולט אביטל: הוא נאם והבטיח לאומה קבל עם ועדה שבתוך חודש-חודשיים – תקשיבו טוב – תוך חודש-חודשיים הוא יבוא עם תשובה מספקת, עם תשובה כוללת, והוא יפתור אחת ולתמיד את מצוקת ניצולי השואה.

גדעון סער: למה לא מצביעים על זה?

קולט אביטל: לא עברו כמה ימים והוא הזכיר את זה והבטיח את זה גם בממשלה.

קולט אביטל: הוא הטיל על השר הרצוג, לפי בקשתנו, להביא בפני הממשלה תוכנית מוסכמת, ואכן, השר הרצוג הקים ועדה, ועדה רצינית, שישבו בה ראשי משרדים, מנכ"לים ופקידות בכירה, גיבשו תוכנית, הגישו לממשלה, ומאז, כל אימת שאנחנו מדברים עם נערי האוצר אנחנו שומעים: רגע, רגע, התוכנית הזאת לא טובה, אנחנו בעצמנו מגבשים תוכנית.

קולט אביטל: כך, כל הצעת חוק שאנחנו חברי הכנסת ואני מגישים, או שמשהים אותה, או שדוחים אותה, או שאומרים לנו – במועד חדש, או שאומרים לנו – במועד אחר, תחזרו בעוד שבוע, נדבר עם שר האוצר החדש, ניתן לו צ'אנס, ובינתיים נערי האוצר מגבשים תוכנית חדשה.

קולט אביטל: מה לעשות?

קולט אביטל: 60 שנה אנחנו דשים באותו נושא, יש מספיק תוכניות, יש התוכנית של השר הרצוג, אבל היא לא מספקת, וצריך עכשיו תוכנית חדשה.

קולט אביטל: הצעת החוק שאני מביאה בפניכם היום באה לפתור ולו מעט מהמצוקות האלה.

קולט אביטל: אני רוצה להזכיר שיש שותפים רבים להצעת החוק הזאת.

קולט אביטל: שותפים לה חברי חברי הכנסת ומרינה סולודקין ו וסופה לנדבר, וחתמו עליה 40 חברי כנסת.

קולט אביטל: לו רציתי – אדוני השר, אתה יודע היטב, היתה לי רשימה של אנשים שהיו מוכנים כאן היום ללכת על הצבעה אישית.

קולט אביטל: לו רציתי, הצעת החוק הזאת היתה עוברת.

קולט אביטל: אבל ביקשת, התחשבתי.

קולט אביטל: אני רוצה לקוות, אדוני השר, שאתה, כחדש בתפקידך, עם אומץ הלב שלך ועם היכולת שלך לפתור בעיות, תתגבר גם על הבעיות האלה, של נערי האוצר, משום שבהם, אדוני, אני לא נותנת אמון.

קולט אביטל: בתור הדגמה אני רוצה להזכיר הצעת חוק אחת: ביטול כפל קצבאות, דבר שהוא עוול אדיר.

קולט אביטל: הבוקר בשעה 11:00 דיבר ברדיו ניצול שואה, משה מחיפה, יליד הונגריה, שחזר מבוכנוואלד או מאושוויץ.

קולט אביטל: הוא מקבל הכנסה כוללת של 4,000 שקל לחודש, ובגלל 4,000 השקל האלה החליטו לבטל לו את קצבת הביטוח הלאומי בסך 1,700 ש"ח, שמגיעה כדין לכל אזרח.

קולט אביטל: האיש הזה משלם ביטוח לאומי מאז 1955.

קולט אביטל: ואני שואלת את חברי הבית הזה: לבטל למישהו את קצבת הביטוח הלאומי, שבעבורה הוא שילם כל החיים, האם אי-אפשר לקרוא לזה גזלה, גנבה?

קולט אביטל: בזכות מה ובזכות מי החליטה ממשלת ישראל לגזול את הכסף הזה מאנשים זקנים?

קולט אביטל: הצעת החוק שאני מביאה בפניכם מציבה בפנינו קונספציה קצת שונה.

קולט אביטל: היא באה להקל את מצוקתם של כל אותם 80,000 האנשים החיים מתחת לקו העוני.

קולט אביטל: היא אומרת דבר פשוט: לא עוד אפליה, לא עוד טלאי על טלאי, לא עוד תיקון חוק, לא עוד קומבינה.

קולט אביטל: כל מי שהכנסתו פחותה מ-50% מהשכר הממוצע במשק, כלומר כל מי שהכנסתו פחותה מ-4,000 שקל, יקבל גמלה אחידה של 2,000 שקל לחודש.

קולט אביטל: זה היחס שצריך לגלות לניצולי השואה.

קולט אביטל: אני קוראת לך, אדוני שר האוצר, אני שמחה שאתה נמצא כאן:

קולט אביטל: הסכמתי שההצבעה תהיה במועד אחר.

קולט אביטל: קיבלתי התחייבות בכתב מהשרה , ולה אני מאמינה.

זבולון אורלב: מה ההתחייבות בכתב?

קולט אביטל: ההתחייבות אומרת שהחוק הזה יועבר בקריאה טרומית ויוצמד להצעת החוק של השר הרצוג.

זבולון אורלב: מתי הוא יבוא לפה?

קולט אביטל: אני רוצה לקוות שבעתיד הקרוב.

קולט אביטל: על כך ודאי תהיה כאן תשובה של הממשלה.

זבולון אורלב: יש לך התנגדות שנקיים עכשיו הצבעה?

קולט אביטל: אני אומרת את מה שהתחייבתי.

גדעון סער: צריך לשמוע מה התקנון אומר.

גדעון סער: הוא יוזם, ההסכמה מותנית בין היוזמים לבין הממשלה, הוא יוזם ומעמדו כמעמדה.

קולט אביטל: אני מבקשת לסיים את דברי.

דוד רותם: אנחנו נבדוק את התקנון.

רוחמה אברהם-בלילא: אין בעיה, שיעלה וייפול.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, האם אני יכולה לסיים את דברי?

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, בכל יום שעובר מתים 30 ניצולי השואה, ואנחנו עדיין שומעים שמגבשים אצלך תוכניות.

קולט אביטל: אני רוצה לקרוא לך, אדוני השר: אל תיתן למצב הזה להימשך.

קולט אביטל: אני חוששת שהאסטרטגיה של כל אלה שממשיכים לדחות היא לדאוג לזה שכמה שפחות אנשים יקבלו כסף בסופו של דבר.

קולט אביטל: אם הדבר אינו כך, אנא הוכיחו שראש הממשלה, כשהוא מתחייב הוא גם מקיים את הבטחותיו.

קולט אביטל: תודה רבה.

דוד רותם: התקנון קובע: ביקשה הממשלה להשהות את ההצבעה על הצעת חוק וחבר הכנסת המציע הסכים לכך, תידחה ההצבעה אלא אם כן יש מי שמתנגד.

דוד רותם: מכיוון שהמציעים החליטו שחברת הכנסת אביטל היא זו שתנמק את החוק בשמם, היא מבחינת הבית המציעה.

דוד רותם: אנחנו נעמיד את זה להצבעה, כל חבר כנסת רשאי להתנגד להשהיה.

גדעון סער: משהו בעניין התקנון.

גדעון סער: המקרה עצמו נוגע למציעים, אני לא מתערב בו, אני רק רוצה להגיד דבר אחד, כי כל דבר הוא גם תקדים לבאות: עוד לפני התנגדות חבר כנסת שהוא לא בגדר מציע יש שאלה מהי עמדת המציעים.

גדעון סער: כדי להגיע להסכמה נדרשת הסכמה בין מציע לממשלה.

גדעון סער: אם יש מציע שהוא במעמד של יוזם החוק שלא נותן את הסכמתו לדחייה, אין גם מקום להצביע.

גדעון סער: אתה מצביע ישר על החוק, אינך מצביע על בקשת ההשהיה.

גדעון סער: רק כאשר – כך עשינו ואני יכול לתת הרבה דוגמאות – כל המציעים מסכימים עם הממשלה, וחבר כנסת שאין לו מעמד בעניין זה מתנגד, במקרה כזה המליאה מצביעה אם לדחות או לא, כי אחרת אתם יוצרים מצב שבו אין מעמד ליוזמים.

גדעון סער: יוזמים הם בגדר יוזמים שבויים.

גדעון סער: ברגע שההצעה עלתה על מכסת סיעה כלשהי, כל יוזם יש לו מעמד לעניין זה.

דוד רותם: תודה, חבר הכנסת סער, העניין הוא רק שאם אני אקבל את הפיתוח שלך לתקנון יהיה פה מצב מאוד קשה, משום שכאשר המציעים בוחרים בחבר כנסת להציע את הצעתם ולהוביל את ההצעה, והוא מגיע לידי הסכמות, לא יכול להיות שמישהו אחר יבוא ויגיד, לא הסכמתי.

דוד רותם: היה צריך מישהו אחר לנמק את ההצעה.

גדעון סער: אדוני יושב פה רק כמה חודשים – – –

דוד רותם: אני חדש, ונכון, אתה בקיא ממני.

גדעון סער: מעולם לא היתה פרשנות כזו.

דוד רותם: אז אולי הגיע הזמן שיבוא מישהו לפרש את התקנון כמו שצריך.

דוד רותם: אנחנו נצביע על ההשהיה.

דוד רותם: מי שבעד ההשהיה יצביע בעד ומי שנגד ההשהיה יצביע נגד.

דוד רותם: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להשהות את ההצבעה על הצעת החוק – 31 נגד – 18 נמנעים – 1 ההצעה להשהות את ההצבעה על הצעת חוק מתן גמלה מיוחדת לניצולי השואה, התשס"ז–2007, נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 31, נגד – 18, נמנע אחד.

דוד רותם: אני קובע שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו מארחים את שרת החוץ של איסלנד, אינגיביורג סולרום גיסלאדוטיר, ואת אנשי פמלייתה.

דוד רותם: אני מבקש לברך אותם בבואם לכנסת בברכה המסורתית, ברוכה הבאה לירושלים.

דוד רותם: גברתי השרה, אנחנו שמחים לארח אותך כידידה מארץ צפונית יפה, בקיץ הלוהט והחם של ארצנו.

דוד רותם: שתי מדינותינו, איסלנד וישראל, הן מדינות קטנות, אך הן דמוקרטיות איתנות החולקות ערכים משותפים וגם אינטרס משותף: להשיג שלום ויציבות במזרח התיכון.

דוד רותם: הכנסת, על 120 חבריה, מייצגת את כל החברה במדינת ישראל: יהודים, ערבים, נוצרים, דרוזים, צ'רקסים ובדואים.

דוד רותם: כולם, על אף הבדלי הדעות הפוליטיות, שואפים להגיע לשלום עם שכנינו.

דוד רותם: ישראל היא היום הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, והיא הדמוקרטיה היחידה בעולם שהיא דמוקרטיה תחת אש, הנאלצת להגן יום-יום על קיומה ועל ביטחונה.

דוד רותם: אנו תקווה שביקור חשוב זה יתרום, מחד גיסא, להידוק היחסים בין שתי המדינות ולהרחבת שיתוף הפעולה בין העמים, ומאידך גיסא, להבנת הבעיות והאתגרים הרבים שעמם מתמודדות מדינת ישראל והחברה הישראלית באזור מורכב ורווי סכסוכים זה.

דוד רותם: אני מאחל לך, גברתי, ביקור מוצלח ופורה בישראל והצלחה רבה בתפקידך.

דוד רותם: תודה רבה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/180/17; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות – של חבר הכנסת חיים אורון וחברי הכנסת.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזו והצעות דומות לה בעיקרן מונחות על שולחן הכנסות במהלך השנים האחרונות, לפחות עשר שנים ואולי יותר, ולא מצליחות לגבש רוב בכנסת.

חיים אורון: מה שהכי לא ברור לי הוא שממשלות ישראל עולות ומדברות נגדן.

חיים אורון: הצעת חוק זכויות חברתיות באה לעגן בחוק-יסוד זכויות יסוד, מתוך מגמה כפולה, שאני לא רוצה להסתיר.

חיים אורון: ראשית, ליצור מסגרת של זכויות יסוד חברתיות שהכנסת, ברגע שהחוק יהפוך לחוק-יסוד, תראה בו אבן דרך, מדריך בשורה של נושאים, כמו זכויות לעבודה, לתנאי שכר, להשכלה, לחינוך, לבריאות לדיור, לרווחה חברתית וכו'.

חיים אורון: שנית, הצעה זאת, הצעת חוק זכויות חברתיות, הצורך שלה – אדוני היושב-ראש, אני מבין שהתפקיד שלך – – –

דוד רותם: חבר הכנסת איתן, אנא ממך, אי-אפשר כך.

דוד רותם: חבר הכנסת איתן, אני מעיר לך ואתה הולך וחוזר באותה דקה.

דוד רותם: סליחה, זה מפריע לנואם, זה מפריע לדיון.

דוד רותם: אדוני רוצה לדבר עם השר?

דוד רותם: יחכה אדוני, השר יצא בעוד כמה דקות ואדוני ידבר אתו.

דוד רותם: זה בלתי אפשרי.

מיכאל איתן: זה הנושא הבא שעל סדר-היום.

דוד רותם: אבל זה מפריע לדובר, אי-אפשר.

חיים אורון: הטעם השני להעלאת חוק זכויות חברתיות הוא בעובדה שכאשר התקבלו חוקי-היסוד הקיימים, בעצם היתה תחושה שנוצר חוסר איזון מסוים – אגב, חוקי-יסוד שאני מאוד תומך בהם – נוצר חוסר איזון בין הבטחת זכויות קניין, בין הבטחת זכויות חופש העיסוק, בין הבטחת זכויות נוספות שמעוגנות בזכויות היסוד הללו, לזכויות חברתיות.

חיים אורון: בכל הצעות החוקה שנדונות במדינת ישראל – למי מאתנו שעסק קצת בנושא הזה – מופיע פרק של זכויות חברתיות.

חיים אורון: לעתים הוא רחב מאוד, לעתים הוא רזה יותר, לעתים הוא כמעט כותרתי, אבל הוא מופיע מתוך הצורך לאזן, בצד זכויות הפרט, בצד זכויות הלאום, בצד זכויות האזרח, גם זכויות חברתיות.

חיים אורון: זאת תכלית חוק-היסוד הזה.

חיים אורון: דווקא בתקופה שבה הכנסת עוסקת כבר כמה קדנציות בניסיון לגבש חוקה בהסכמה, החוק הזה, למיטב ידיעתי, נמצא בהסכמה, הוא לא במחלוקת.

חיים אורון: אגב, יכול להיות שמישהו יאמר שהטיוטה שמונחת כאן לקריאה טרומית מפורטת מדי.

חיים אורון: אני בטוח שיימצא מי שיאמר שהטיוטה הזאת רזה מדי, והיה רוצה לפרט יותר את טיבן של הזכויות החברתיות שחובה להעניק.

חיים אורון: לצורך כך יש קריאה טרומית, ראשונה ושנייה ושלישית.

חיים אורון: ואם הדיון היה מתנהל במישור הזה, לפי דעתי, בתחום הזה של זכויות חברתיות, לבטח מעבר למחלוקות שקיימות בין דתיים לחילונים, בין יהודים לערבים, אולי אפילו במידה מסוימת בין שמאל לימין – אף-על-פי שבוויכוח הזה יש הבדל בין שמאל לימין.

חיים אורון: אבל היות שאין כוונתי – אדוני היושב-ראש, אם התפקיד היחיד של היושב-ראש זה לשמור על זמן הדיבור, אין בעיה.

חיים אורון: השר לא מקשיב, אין פה שר.

דוד רותם: יש כאן שרים.

חיים אורון: הם עוסקים בחוק הבא.

דוד רותם: הם לא מקשיבים, אני לא יכול להכריח אותם להקשיב.

חיים אורון: לפחות להיות נוכח כשהנושא עומד על הפרק.

דוד רותם: נוכח, רק אני לא יכול להכריח אותו להקשיב.

דוד רותם: חבר הכנסת איתן, אני לא אעיר לך עוד פעם.

דוד רותם: אני מודיע לך, לא אעיר לך שוב.

חיים אורון: לכן, אדוני היושב-ראש, מיותר לומר – ואני חותר לסיום אף-על-פי שיש לי זמן, כי אני בערך מבין מה יקרה פה – מיותר לומר שראוי לה לכנסת לצמצם קצת, לא הרבה, קצת, את הפער בין המלל הבלתי-פוסק על בעיות חברתיות לבין ההירתעות שלה מהחקיקה כל פעם שהיא מגיעה לגעת בנושא עצמו.

חיים אורון: אדוני שר המשפטים – אם אולי הצלחת לשמוע משפט, אלא אם כן אולי באת מהבית עם תשובה שהממשלה מפילה את החוק כי לא צריך חוקים כאלה – עשה לי רק טובה אחת:

חיים אורון: אם בתשובה שלך מופיע שהממשלה שוקלת להגיש הצעת חוק, שחרר אותי מההבטחה הזאת, כי בהבטחה הזאת כבר השביעו אותי 20 שנה.

חיים אורון: לא 20 שנה, עשר שנים.

חיים אורון: הממשלה לא מתכוונת – – –

ראובן ריבלין: כל שנה אתה מעלה את ההצעה.

חיים אורון: לא, כל חצי שנה.

חיים אורון: כל חצי שנה כשפוקע התוקף, אני מעלה את החוק.

חיים אורון: כי אני חושב שיש מעט נושאים שראוי להם שהכנסת תחוקק אותם, שאין להם עלות כספית, שאין בהם מחלוקת.

חיים אורון: אולי יש רתיעה של חלק מהבית הזה מחוקי-יסוד, ככל שיהיו, וכל פעם אני מצטט את דבריו של חבר הכנסת לשעבר אריה דרעי – שהוא, אחרי מה שקרה עם חוקי-היסוד, גם אם את עשרת הדיברות יחוקקו בחוק-יסוד, הוא יצביע נגד.

חיים אורון: אני מקווה שמשנתו של אריה דרעי, עם כל חשיבותו, היא לא משנתה של הממשלה.

חיים אורון: אז תנו לנו לחוקק חוק-יסוד, מאוד רזה, מימי כמעט, הייתי אומר.

ראובן ריבלין: אם חוק-יסוד זה לא מחוקק, בית-המשפט העליון, בפרשנות שלו, הוא הרבה יותר מרחיק לכת.

חיים אורון: תראה, יש פה טענה כפולה, חבר הכנסת רובי ריבלין.

חיים אורון: אני כבר רוצה לסיים.

חיים אורון: יש טענה כפולה.

חיים אורון: יש טענה אחת שלעתים הוא הרבה יותר מרחיק לכת, והיו פסקי-דין של שופטת מסוימת; והיו גם פסקי-דין שלגביהם נשמעה הטענה שאם המערכת היתה יותר מאוזנת, ובצד חוק של כבוד האדם וחירותו וחוק של חופש העיסוק היה גם חוק זכויות חברתיות, יכול להיות שהיתה יוצאת מבית-המשפט העליון פסיקה יותר מאוזנת.

חיים אורון: אבל אני לא עומד כאן עכשיו בשביל להדריך את בית-המשפט איך לנהוג.

חיים אורון: אני עומד כאן כדי להעמיד אתגר בפני חברי הכנסת, להצביע על חוק שאף אחד לא אומר שהוא נגדו לגופו, ותמיד יש הסברים סובבים למה שלא לקבל אותו.

דוד רותם: סליחה, חבר הכנסת אורון, אני רוצה לשאול שאלה.

דוד רותם: ועדת חוקה, חוק ומשפט עוסקת הרי בניסוח פרקים להצעת חוקה.

דוד רותם: האם לא ראוי היה שאת הצעת החוק שלך תפנה ליושב-ראש הוועדה, על מנת שיכלול אותו כפרק באותה עבודה שהוא עושה?

חיים אורון: נער הייתי וגם זקנתי.

חיים אורון: בהתבגרותי, אני נותן לך שתי תשובות.

חיים אורון: ככל שהצורך בחוקה הולך וגדל, הסיכוי של הכנסת הזאת להוציא מתוכה חוקה הולך וקטן.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: ראה למשל הסעיף הקודם וחיוכו המסכים של הרב רביץ, שהוא שותף אתי הרבה שנים בדיונים הללו.

חיים אורון: שנית, אני כבר מתחייב:

חיים אורון: אם החוק עובר בקריאה טרומית ובתוך שנה יש חוקה, אני מחכה.

חיים אורון: בסדר?

חיים אורון: שנה אני מחכה.

חיים אורון: המשיח יגיע שנה יותר מאוחר.

דוד רותם: לא, הוא יגיע שנה יותר מוקדם, אל תדאג.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/179; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

דוד רותם: חבר הכנסת הגיש הצעה שצורפה.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, חברי כנסת מסוימים עולים אל הדוכן או מדברים בכלי התקשורת, וכשהם באים לבקר את המדיניות הכלכלית של הממשלה כלפי השכבות החלשות, מדברים על חמלה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהמושג הזה הוא מושג מוטעה ביסודו, כי יש בו סוג של פטרוניות כלפי השכבות החלשות, יש בו התייחסות אליהן כאילו האנשים מקבצי נדבות שצריך לחוס עליהם ולרחם עליהם.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת של זכויות חברתיות באה לייסד מושג חדש, מחדש, שהוא מושג ידוע בכל מקום נאור בעולם, והוא מושג הצדק, מושג הצדק החברתי, שלמרבה הצער הוא נעדר מהחקיקה הישראלית בשנים האחרונות, לאור חקיקות ההפרטה ומדיניות ההפרטה שנהוגה ביתר שאת ב-20 או 23 השנים האחרונות, מאז 1984.

מוחמד ברכה: מכפיפים את הכלכלה לאינטרס של ההון הגדול, של בעלי ההון הגדול, של אנשי עסקים, של ההון הזר, ושוברים אחד לאחד את כל הכלים של מדינת הרווחה והצדק החברתי.

מוחמד ברכה: גם האיגוד המקצועי לא נפקד מקומו במכות שנוחתות על השכבות החלשות, ולכן הצעת החוק באה כדי לקבוע סט או חבילה של זכויות יסוד של כל אדם, של כל אזרח, שנוגעות גם לחינוך, גם לעבודה וגם לשירותי בריאות וכו'.

מוחמד ברכה: ועל כן, אדוני היושב-ראש, הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות היא הדבר שבאמת נפקד מקומו מחוקי-היסוד שכבר קיימים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: ואם שאלת את חבר הכנסת אורון אם הצעת החוק הזו מצאה את מקומה בדיונים על חוקה, אני אומר לך: כן.

מוחמד ברכה: אבל גם אם לא, אי-אפשר להשתמש בטיעון הזה כדי לדחות כלאחר יד הצעת חוק כל כך חשובה, כל כך יסודית, כל כך קשובה לרחשים של האדם הפשוט, האדם קשה-היום.

מוחמד ברכה: ואם בבוא היום – בניגוד למה שאמר אורון, שאפשר לחכות שנה, אפשר לחוקק את החוק הזה; אני, אגב, לא תולה תקוות רבות במדיניות החברתית-הכלכלית של הממשלה הזאת, אבל אפשר לחוקק את החוק הזה.

מוחמד ברכה: בבוא העת, כשתחוקק חוקה בשעה טובה, אפשר לצרף אותו, כפי שינהגו בכל חוקי-היסוד.

מוחמד ברכה: החוק הזה הוא חוק של צדק, הוא חוק שנדרש, הוא חוק של הגנה על השכבות החלשות מהרודנות של הגלובליזציה ושל ההפרטה, ועל כן יש לו מקום בספר החוקים.

מוחמד ברכה: אני מקווה שיימצא לו מקום גם בראשם ובהצבעתם של חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ברכה.

דוד רותם: ישיב במשותף על שתי הצעות החוק שר המשפטים.

דוד רותם: אדוני.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – –

דוד רותם: חבר הכנסת גפני.

דוד רותם: חבר הכנסת גפני, אתה עומד עם הגב.

דניאל פרידמן: – – הצעת החוק של חבר הכנסת אורון מבקשת לעגן בחוק-יסוד שלושה סוגים של זכויות חברתיות: הזכות של כל תושב לסיפוק צרכיו הבסיסיים לשם קיום אנושי בכבוד, זכויות קולקטיביות של עובדים, כדוגמת זכות ההתאגדות וזכות השביתה, והזכות לשוויון במקום העבודה.

דניאל פרידמן: הממשלה החליטה להתנגד להצעת החוק.

דניאל פרידמן: ככלל, הממשלה מתנגדת לחקיקת חוקי-יסוד באמצעות הצעות חוק פרטיות.

דניאל פרידמן: במקרה זה הממשלה מתנגדת להצעה גם לגופו של עניין.

דניאל פרידמן: עמדתנו היא כי על הרשות המחוקקת והרשות המבצעת מוטל תפקיד חלוקת העוגה החברתית-הכלכלית, ולא על מערכת המשפט.

דניאל פרידמן: הזכות לקיום בכבוד, על תחומיה השונים, שונה מזכויות אדם אחרות, משום שהיא באה להעניק לאזרח זכויות פוזיטיביות, כלכליות ואחרות, כלפי המדינה.

דניאל פרידמן: בשל כך נמנעו מרבית המדינות הדמוקרטיות מלעגן את הזכויות האלה בחוקה, במתכונת שבה נקבעו זכויות האדם האחרות.

רן כהן: זה לא חוק של חלוקה – – –

דניאל פרידמן: אציין כי משרד המשפטים הפיץ בעבר תזכיר חוק-יסוד: זכויות חברתיות, שכלל הוראות בקשר לזכויות חברתיות, לרבות זכויות עובדים ומעבידים.

דניאל פרידמן: עם זאת, זכות השביתה שהצעת החוק מבקשת לעגן ברמה החוקתית, לא נכללה בחוק שהציע משרד המשפטים.

דניאל פרידמן: בימים אלה שוקדת ועדת החוקה, חוק ומשפט על הצעת חוקה למדינת ישראל.

דניאל פרידמן: במידה שיימצא שיש מקום להיבטים שונים של ההצעה הזאת, הדבר הזה ייכלל.

דניאל פרידמן: בכל מקרה, עמדת הממשלה היא שאין מקום להצעת חוק פרטית שתעסוק בחוק-יסוד בנושאים אלה.

דניאל פרידמן: תודה.

מוחמד ברכה: אני מבין, אדוני היושב-ראש, שהשר לא מתנגד להצעת החוק שלי, אלא רק להצעת החוק של חבר הכנסת אורון.

דוד רותם: השר ביקש להצביע על שני החוקים.

דוד רותם: אין שום בעיה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

דוד רותם: אנחנו מצביעים על החוקים אחד-אחד.

דוד רותם: החוק הראשון הוא הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות -של חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת, פ/180.

דוד רותם: אנחנו מצביעים.

דוד רותם: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 13 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 32 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות נתקבלה.

דוד רותם: תודה, חברי הכנסת.

דוד רותם: 13 בעד, 32 מתנגדים, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, של חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת, לא עברה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, של חבר הכנסת מוחמד ברכה, פ/179.

דוד רותם: אפשר להצביע.

דוד רותם: נא להצביע, בבקשה.

דוד רותם: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 32 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, 12 בעד, 32 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, של חבר הכנסת , לא אושרה.

דוד רותם: ["דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 9100.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון – אזורי עימות), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת מיכאל איתן – תשובה והצבעה.

דוד רותם: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המצב הוא כך: כידוע לכם, החוק שהתקבל בשעתו בכנסת נפסל על-ידי בית-המשפט העליון, בנימוק שהוא מנוגד לחוק-יסוד.

דניאל פרידמן: חבר הכנסת מיכאל איתן הגיש הצעת חוק שבעיניו היא שונה בפרט מהותי, או בפרטים מהותיים, מאותה הצעה שנפסלה על-ידי בית-המשפט העליון.

דניאל פרידמן: אין ספק שפסילת החוק על-ידי בית-המשפט העמידה, גם את הממשלה, גם את מערכת בתי-המשפט וגם את הפרקליטות, במצב לגמרי לא קל מבחינת מספר התביעות המוגשות נגד המדינה, הנטל המינהלי, האדמיניסטרטיבי והכלכלי הכרוך בכך, כאשר יש ספק במידת ההצדקה של חלק נכבד מהתביעות האלה, המוגשות.

דוד רותם: סליחה.

דוד רותם: אדוני שר התמ"ת, גברתי השרה המתאמת, חבר הכנסת איתן, אולי אפשר לבקש לנהל את הדיונים האלה בחוץ?

דוד רותם: אדוני שר האוצר, סכמו ביניכם מה אתם עושים.

דניאל פרידמן: אני אישרתי הגשת תזכיר הצעת חוק בעניין זה, שאינה חופפת את זו של חבר הכנסת איתן, והיא מרוככת, כמובן, בהשוואה אליה, מתוך הנחה שקל יהיה יותר להתגבר על ההלכה שנקבעה בבג"ץ – –

דוד רותם: אדוני שר האוצר, אדוני חבר הכנסת, השר מחכה לכם.

דניאל פרידמן: – – ואני מקווה שהתזכיר יופץ בימים הקרובים ביותר.

דניאל פרידמן: בוועדת השרים לענייני חקיקה הוחלט להמתין עם הצעת החוק של חבר הכנסת איתן כשבועיים, עד להגשת ההצעה.

דניאל פרידמן: עם זאת, אני רוצה לומר שמצדי, אינני מתנגד למעבר לקריאה טרומית על הצעת החוק של חבר הכנסת מיקי איתן, ובלבד שקיימת התחייבות מפורשת שלא ייעשה שום צעד לקידום הצעת החוק הזאת עד אשר תוגש הצעת החוק הממשלתית, ואז הן יצורפו יחד ויקודמו בהתאמה.

דניאל פרידמן: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת איתן, אתה מסכים להצעת השר?

מיכאל איתן: אכן הסכמתי.

מיכאל איתן: אדוני שר המשפטים, אני רוצה לדייק.

מיכאל איתן: אכן אני אמתין ולא אבקש שהחוק הזה יובא לקריאה ראשונה עד אשר הממשלה, בטווח של חודשים – אני כבר לא אומר ימים או שבועות – אבל נגיד חודשיים, שלושה חודשים, תביא את הצעת החוק שלה וננסה למזג אותן לקריאה ראשונה.

מיכאל איתן: אני רוצה לבקש, אדוני השר: אני לא אקדם את הצעת החוק, אבל דיון תיאורטי בוועדה, בלי הצבעה ובלי גיבוש, אני אבקש שיתקיים.

קריאות: לא.

מיכאל איתן: למה לא?

מיכאל איתן: החוק לא יתקדם.

מיכאל איתן: מה הבעיה?

דוד רותם: חבר הכנסת איתן, אין ויכוח.

דוד רותם: אתה יכול להגיד "מסכים" או "לא מסכים", ואז ניערך להצבעה.

דוד רותם: השאלה אם אתה מסכים למה שאמר השר – – –

מיכאל איתן: לא תהיה הצבעה.

דוד רותם: האם אתה מסכים להצעת השר או לא?

מיכאל איתן: אני מסכים להצעת השר.

מיכאל איתן: אני אקרא את דבריו בפרוטוקול, ואני מסכים לכל מלה שהוא אמר.

מיכאל איתן: אלא מה – – –

דוד רותם: בלי "אלא מה".

דוד רותם: זה במסגרת המשא-ומתן שאתה יכול לנהל אתו ולא אתי.

מיכאל איתן: כל מלה שהוא אמר מקובלת עלי.

דוד רותם: אני רוצה להבין אם יש הסכמה.

דוד רותם: האם אתה מסכים לתנאים שהציב השר?

מיכאל איתן: אמרתי שאני מסכים לכל מלה.

דוד רותם: לרבות התנאים שהציב השר?

מיכאל איתן: לכל מלה, לכל מלה.

דוד רותם: בלי הסתייגויות?

מיכאל איתן: לכל מלה.

דוד רותם: תודה רבה.

דניאל פרידמן: אם כך, התנאים מוסכמים.

מיכאל איתן: לרבות לא להביא לדיון – זה לא נאמר.

מיכאל איתן: שיגיד את זה.

דוד רותם: תודה לך, חבר הכנסת מיכאל איתן.

דוד רותם: יש התנגדות של חבר הכנסת ביילין.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום, בסדרה של חוקים, אנחנו נותנים את התירוצים ואת העילות לאויבים הגדולים ביותר שלנו, להציג אותנו כפי שהם רוצים להציג אותנו.

יוסי ביילין: מצד אחד, ישראל נאבקת מאבק קשה מאוד מול אלה שרוצים להחרים אותנו, את האקדמיה שלנו, את התוצרת שלנו, את התעשייה שלנו.

יוסי ביילין: אנחנו שולחים אנשים לחוץ-לארץ, אפילו למדינות ידידותיות כמו אנגליה, כדי לשכנע אותם לא להיכנס לחרם אנטי-ישראלי.

יוסי ביילין: כאשר מישהו צועק עלינו שאנחנו אפרטהייד, שאנחנו מדינה גזענית, אנחנו אומרים שאנחנו המדינה הדמוקרטית היחידה במזרח התיכון.

יוסי ביילין: אנחנו אומרים: תראו מה שיש לנו, תראו את בית-המשפט, תראו את מבקר המדינה, תראו את החוקים שלנו, תראו את התקשורת שלנו, תראו את הכנסת שלנו, הכול פתוח.

יוסי ביילין: אתם יכולים להציג מדינה כזאת כמדינה לא דמוקרטית או גזענית?

יוסי ביילין: ואז, מה אנחנו עושים?

יוסי ביילין: אם רק מישהו היה יושב כאן, ביציע, יום רביעי, ורואה מה אנחנו מעבירים כאן.

יוסי ביילין: הצעת חוק אחת מתייחסת לשאלה אם אנחנו רשאים לומר כמדינה שאדמה לא תוחכר לערבים, בחסות הווקף היהודי כביכול, כאשר כולנו יודעים שהווקף המוסלמי מנוהל על-ידי יהודים בכלל במדינה הזאת, רובו ככולו.

יוסי ביילין: אנחנו אומרים שאנחנו חייבים לעשות את זה, זה חובה שלנו, אין ברירה.

יוסי ביילין: מה, אנחנו מיעוט יהודי מסכן במדינה הדמוקרטית הזאת, שחייב לשמר את ה-7% שקנינו עד 1948 ולא למסור את זה למישהו אחר, במקום שהקרן הקיימת תאמר למדינה, למינהל מקרקעי ישראל: עשינו עבודת קודש, מהיום ואילך זה בידכם?

יוסי ביילין: והחוק הזה.

יוסי ביילין: מה בעצם אנחנו אומרים כאן?

יוסי ביילין: הרי זאת אמירה בלתי אפשרית.

יוסי ביילין: אנחנו אומרים שגם כאשר אנחנו פוגעים באנשים חפים מפשע אין להם האפשרות לתבוע מאתנו פיצויים.

יוסי ביילין: זה לא שאנחנו אומרים שיכול להיות מקרה כזה או אחר ואנחנו חייבים להגן על עצמנו, וזה דבר ברור מאוד ומובן מאוד, ובכזה מצב אין ברירה, נפגעים אנשים חפים מפשע, ויש מלחמות צודקות.

יוסי ביילין: אני אחרון האנשים שיגיד שאין מלחמות צודקות.

יוסי ביילין: אני רק חושב שעד שיוצאים למלחמה הזאת צריכים לחשוב הרבה מאוד.

יוסי ביילין: אנחנו צריכים היום להצביע על חוק כזה, שאומר לעולם שישראל לא מוכנה אפילו לדון – לא לתת – לדון בתביעה של אנשים חפים מפשע, שנפגעו על-ידי פעולות שלנו – – –

מיכאל איתן: אתה ממציא המצאות.

מיכאל איתן: איזה שטויות אתה מדבר, לא מתאים לך.

מיכאל איתן: שטויות במיץ עגבניות.

יוסי ביילין: תודה לך על ההערה המשכילה שלך.

יוסי ביילין: אני אומר לך שאתה מביא לכאן, עם כל הליברליזם שלך, חוקים גזעניים, שפוגעים באינטרס הלאומי והביטחוני של מדינת ישראל.

יוסי ביילין: בהצבעותיך היום ובחוקים שאתה מציע אתה נותן בידי כל המחרימים, כל מי שקורא אלינו קריאות גנאי לא מוצדקות, כגון מדינת אפרטהייד, את הלגיטימציה הגדולה ביותר.

יוסי ביילין: אם על כל זה עוד נוספת התגובה המופלאה של ראש הממשלה שלנו נגד מבקר המדינה: הוא רודף אותי אישית – הרי זה בכלל לא בעיה של העורף שהוא חשף כאן חצי מדינה לפגיעה של "קטיושות"; פשוט הם רבו ביניהם, אולי על בחורה, אחרת אי-אפשר להסביר מה פה קרה, איך זה יכול להיות שהטענה הנגדית של ראש הממשלה על מבקר המדינה זה שיש לו רדיפה אישית נגדו.

יוסי ביילין: אני אומר לכם שיום חול אחד בכנסת – – –

דוד רותם: אבל איך זה קשור לפה?

מנחם בן-ששון: תקרא את התשובות.

מנחם בן-ששון: זה לא רציני.

יוסי ביילין: אני אגיד לך איך, אדוני היקר.

יוסי ביילין: אם מישהו יושב כאן ורואה איך כנסת ישראל מתייחסת לנושא האדמות לאזרחיה, לנושא של פגיעה באזרחים חפים מפשע, שהיא למעשה אחראית לגורלם, איך היא מתייחסת למבקר המדינה – אני אומר לך שזה כל כך קשור, זה כל כך כואב וכל כך עצוב, בעיקר בשבילי, שאני רואה את החלק הזה של האולם מצביע ירוק אחרי ירוק אחרי ירוק ואני אומר: לאן עוד אתם יכולים להידרדר?

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת יוסי ביילין.

דוד רותם: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת ד"ר יוסי ביילין חרד מה יגידו בבריטניה, מה יגידו שם נוכח החוק שחבר הכנסת מיכאל איתן מציע וכנסת ישראל עלולה חס וחלילה לקבל.

מיכאל איתן: אז יש לי הצעה בשבילך, חבר הכנסת ביילין, בא נבדוק מה אומר החוק הבריטי בעצמו לגבי פעולות של צבא הוד מלכותה כאשר נפגעים אנשים כתוצאה מפעולה מלחמתית.

מיכאל איתן: בוא נבדוק.

מיכאל איתן: אבל אתה לא רוצה לבדוק, אתה לא רוצה להביא את זה לוועדה.

מיכאל איתן: אתה כל כך מפחד, חיל ורעדה, מה יגידו בעולם כשאנחנו מחוקקים חוק שמגן על ממשלת ישראל כמו שכל מדינה דמוקרטית אחרת בעולם החופשי מגינה על עצמה.

מיכאל איתן: אם יראו לי מדינה אחת בכל העולם הדמוקרטי שאינה מגינה על עצמה כאשר הצבא שלה פועל, ומרשה למי שנפגע מפעולות צבא לתבוע במדינתה תביעה בגין נזיקין, אני מתפטר באותו רגע מהכנסת ויהיה לך פה שלווה ושלום ואף אחד לא יתקיף אותך.

יוסי ביילין: אני לא מוכן לזה, מיקי.

מיכאל איתן: בואו נדבר על עובדות פעם אחת ונפסיק לשמוע כל הזמן "גזענות".

מיכאל איתן: מדינת ישראל מחוקקת חוקים, יש ועדה, ואם אני החטאתי והטעיתי, אני מודיע שאני מחזיר את החוק חזרה.

מיכאל איתן: אני לא רוצה חוק גזעני, אני לא רוצה חוק שיפגע באנשים שלא במידה ויעשה עוול.

מיכאל איתן: אבל אני לא רוצה שמרוב אות קין ששמים עלינו על כל דבר שאנחנו עושים, יגידו לי "מה יגידו בבריטניה".

מיכאל איתן: צבא בריטניה בעירק פוגע יום-יום – הורס, פוגע באנשים; האם לעירקי יש זכות לבוא לאנגליה ולתבוע שם?

מיכאל איתן: אני אומר: לנו יש יותר אחריות.

מיכאל איתן: יש לי אחריות לפלסטינים, לפחות לאלה שבשליטה שלי, ואני רוצה לדאוג להם.

מיכאל איתן: אבל יש גבול למה מותר ומה אסור, ולאיך דואגים.

מיכאל איתן: בדרך כלל הדאגה באומות בנות תרבות היא לא דרך תביעות נזיקין, אלא דרך ועדות שפועלות על בסיס הומניטרי.

מיכאל איתן: אני לא מתנגד.

מיכאל איתן: אני רוצה שזה יהיה כך.

מיכאל איתן: אני רוצה שנפעל כמו אומות בנות התרבות, אבל לא ניקח על עצמנו דברים שפשוט אין להם שחר.

מיכאל איתן: מאחר שכאן אי-אפשר לנהל את זה, אני מציע שהכנסת תביא את זה לוועדה, ובוועדה נדון בזה.

מיכאל איתן: השר אומר לי: תשמע, תבוא הצעה ממשלתית.

מיכאל איתן: אני בעד – נקיים דיון, ניקח את ההצעה הממשלתית ונראה.

מיכאל איתן: אדוני שר המשפטים, עד עכשיו משרד המשפטים בראשותך הביא הצעה שאני, כיושב-ראש ועדת החוקה, הייתי צריך – –

דוד רותם: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: – – למתן, לעקור ממנה אלמנטים שאינם ראויים ולהביא הצעה הרבה יותר מרוככת.

מיכאל איתן: ההצעה שלי היא הצעה ראויה וטובה.

מיכאל איתן: אתה טוען שהממשלה רוצה להביא הצעה משלה?

מיכאל איתן: מקובל עלי.

מיכאל איתן: אני אמתין, אבל אל תעשו כאן "עליהום".

מיכאל איתן: על מה?

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת איתן.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון – אזורי עימות).

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 34 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 8 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון – אזורי עימות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 34, נגד – 8, ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון – אזורי עימות), התשס"ז–2007, התקבלה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/2018/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: הנושא הבא על סדר-היום הוא הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול כופר), התשס"ז–2007.

קריאה: יורד.

דוד רותם: לא יורד.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז יציג את זה ויודיע את מה שהוא יודיע.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, חברי חברי הכנסת, אני מציע לבטל את שיטת הכופר הנהוגה בהעלמת מס.

אופיר פינס-פז: אני לא אוהב להגיד "העלמת מס".

אופיר פינס-פז: "העלמת מס" זה ביטוי של בית-מרקחת.

אופיר פינס-פז: מדובר בגנבה: גנבה מקופת הציבור, גנבה ממס הכנסה – תגדירו את זה איך שאתם רוצים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נמצאים במציאות שכולנו עדים לה וכולנו מכירים אותה, שהמערכות השלטוניות בישראל עומדות במקום מאוד לא מחמיא במעלה הטבלה העולמית מבחינת רמת השחיתות השלטונית הנהוגה בהן.

אופיר פינס-פז: כשאנשים גונבים במדינת ישראל הם צריכים להיות מטופלים בידי מערכת אכיפת החוק והדין הפלילי – בהנחה שיש כתב אישום.

אופיר פינס-פז: המערכת המשפטית צריכה לטפל בהם.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שאין לשיטת הכופר בישראל אח ורע בעולם – ועשיתי בדיקה עם הממ"מ, אדוני שר האוצר.

אופיר פינס-פז: אין בשום מדינה בעולם שיטה כזאת.

אופיר פינס-פז: הכי קרוב שיש זה בהודו; השיטה בהודו היא של ועדות כופר, אבל שם הן חלק מההליך המשפטי.

אופיר פינס-פז: הן לא במקום ההליך המשפטי.

אופיר פינס-פז: הן חלק מההליך המשפטי.

אופיר פינס-פז: בית-משפט יכול להחליט שאדם ילך למסלול של כופר, ואז הוא אינו נענש ברמה הפלילית – – –

ראובן ריבלין: נדמה לי שזה לקוח מהשיטה האנגלית.

אופיר פינס-פז: יכול להיות.

אופיר פינס-פז: אינני יודע.

ראובן ריבלין: גם בארץ זה לקוח מהשיטה האנגלית.

אופיר פינס-פז: יכול להיות.

אופיר פינס-פז: אינני יודע.

אופיר פינס-פז: אני רק אומר שזה המצב.

אופיר פינס-פז: בדוח מבקר המדינה האחרון נמתחה על זה ביקורת קטלנית ממש.

אופיר פינס-פז: אומנם מבקר המדינה לא הציע לבטל את שיטת הכופר, אבל הוא מתח ביקורת קטלנית על הצורה שבה זה מתנהל בישראל.

אופיר פינס-פז: הוא דרש לפרסם את שמות האנשים שמקבלים כופר – ועד היום לא מפרסמים את השמות.

אברהם רביץ: רק בשביל זה משלמים כופר – כדי שלא יפרסמו – – –

אופיר פינס-פז: לא, חבר הכנסת רביץ.

אופיר פינס-פז: משלמים כופר כדי שלא ללכת לבית-הסוהר, לא כדי שלא יפרסמו את שמך; חס וחלילה את שמך – את שם האדם שמדובר בו.

אופיר פינס-פז: כלומר, במצב הנוכחי, כשאדם מועל בכספים ולא משלם מס הכנסה, אין שום ענישה על כך, חוץ מקנס כספי.

אופיר פינס-פז: נקודה.

אופיר פינס-פז: הוא לא ישב בבית-סוהר ושמו לא יפורסם.

אופיר פינס-פז: אני שואל את עצמי: האם אנחנו לא שומטים את השטיח מתחת לרגלינו?

אופיר פינס-פז: האם השיטה הזאת לא מעודדת העלמת מס?

אופיר פינס-פז: האם מישהו היום באמת מורתע?

אופיר פינס-פז: האם יש הרתעה כלשהי בנושא העלמת מס?

אופיר פינס-פז: אנחנו באמת לא יודעים מה היקף ההון השחור במדינת ישראל?

אופיר פינס-פז: מדובר במיליארדים על מיליארדים על מיליארדים.

אופיר פינס-פז: הייתי משוכנע שוועדת השרים לענייני חקיקה תגיד: יפה, היה דוח מבקר המדינה, המציאות בישראל ידועה, המציאות ברשות המסים ידועה, אנחנו מוכנים להתחיל בתהליך.

אופיר פינס-פז: בשום פנים ואופן לא מוכנים.

אופיר פינס-פז: הנימוק שנמסר לי מאנשי המקצוע הוא, ששיטת כופר המס היא פשוט מקור הכנסה בלתי רגיל למדינה.

אופיר פינס-פז: נקודה.

אופיר פינס-פז: בכל הכבוד לערכים, למוסר, לצדק, למלחמה בשחיתות, למלחמה בגנבות והשד-יודע-מה, קודם כול צריך כסף בקופת המדינה, וזה מכשיר את הכול.

אופיר פינס-פז: כל שרץ.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהשיטה הזאת היא שיטה נפסדת.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד ששר האוצר, שידבר כאן אחרי, לא מצדיק אותה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכסף זה לא הכול.

אופיר פינס-פז: כסף זה חשוב מאוד, וודאי אם אתה עובד ברשות המסים – – –

מנחם בן-ששון: כסף זה לא הכול.

מנחם בן-ששון: יש גם זהב – – –

אופיר פינס-פז: כן, אבל לא יכול להיות שרק בשביל כסף נסכים להכשיר כאן כל דבר.

אופיר פינס-פז: לצערי הרב, בשיטה שאנחנו פועלים אנחנו מכשירים את רוב הדברים כדי להעשיר את קופת המדינה ואת עצמנו.

אופיר פינס-פז: אני מודע לכך.

אופיר פינס-פז: דיברתי עם שר האוצר, והוא אמר לי – הוא יאמר את מה שיש לו לומר כמובן: מה, אפשר לבטל את שיטת הכופר ולא יהיה כלום?

אופיר פינס-פז: א.

אופיר פינס-פז: אני מודה שאין לי הצעה חלופית, כלומר, מה יהיה במקום כופר.

אופיר פינס-פז: אני גם לא בטוח שחייב להיות משהו במקום כופר.

אופיר פינס-פז: אדם העלים מסים – שילך לבית-משפט.

אופיר פינס-פז: אלא מה?

ראובן ריבלין: יש.

ראובן ריבלין: יש שומה.

אופיר פינס-פז: ברור.

אופיר פינס-פז: יש שומה בכל מקרה.

אופיר פינס-פז: אני אומר כך: יש בעיה במערכת בתי-המשפט, וכדאי ששר המשפטים ידע את זה, ואני מקווה שהוא יודע את זה, הרי הוא בכל זאת פרופסור למשפטים: יש מעט מאוד שופטים שבאמת מבינים בנושאי מיסוי, שהם מורכבים וקשים מאוד.

אופיר פינס-פז: זה דבר ידוע.

אופיר פינס-פז: כבר דיברו במדינת ישראל אין-סוף פעמים על הקמת בתי-דין למסים, אבל לא רוצים.

אופיר פינס-פז: לְמה צריך?

אופיר פינס-פז: יש שיטת הכופר.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב – ולכן גם הסכמתי להפוך את ההצעה להצעה לסדר-היום – שחבר כנסת בהצעת חוק פרטית באמת יכול לשנות דבר כזה בצורה כל כך קיצונית.

אופיר פינס-פז: קיוויתי שהממשלה תתמוך בכך, ואז באמת יהיה אפשר לעשות עבודה משותפת, לאורך זמן, ולהגיע לשינוי דרמטי מאוד – או ביטול השיטה כולה או שינוי מאוד מהותי שלה.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט – מבחינתי – מוכן לדיון בוועדת הכספים.

אופיר פינס-פז: יושב-ראש ועדת הכספים הבטיח לי שאומנם יהיה דיון בקרוב, ואני כמובן מכבד את ההבטחה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שחשוב לדון בזה עם אנשי האוצר, עם אנשי רשות המסים, עם אנשי משרד המשפטים ועם אנשי המשרד לביטחון הפנים והמשטרה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאסור לנו בשום פנים ואופן להשלים עם המציאות הנוהגת כאן היום בכל מה שקשור להעלמת מס במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: זאת רעה חולה שצריך לשרש אותה, שצריך להילחם בה, שצריך להיאבק בה, ולא להרים ידיים.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, בארצות-הברית, כשמישהו מועל במסים – יספר לכם שר האוצר לשעבר נתניהו, הוא גם מכיר את המציאות האמריקנית – כשמישהו נתפס מועל במסים בארצות-הברית, תאמינו לי, זה הסוף שלו, והוא יודע את זה.

אופיר פינס-פז: יש הרתעה, יש פחד, יש כבוד.

אופיר פינס-פז: אצלנו הכול מותר, הכול עובר, וכשאתה נתפס – לא קרה כלום.

אופיר פינס-פז: מוחלים לך, נותנים לך, אתה משלם כמה לירות – – –

בנימין נתניהו: חבר הכנסת פינס-פז, אתה יודע שבארצות-הברית – אני לא יודע לגבי – – – לפעמים אתה יכול לצאת אפילו זכאי – – – אבל בהעלמת מס, אי-תשלום מס, קשה מאוד להתחמק בארצות הברית.

אופיר פינס-פז: אחת העבירות הכי קשות.

בנימין נתניהו: כל הרשויות עליך.

אופיר פינס-פז: אני ממש ממליץ בעניין הזה להיות מאוד חדים – בלי למצמץ – לעשות שינוי יסודי.

אופיר פינס-פז: אני אשמח מאוד אם הממשלה תיזום אותו, אם שר האוצר החדש ייזום אותו.

אופיר פינס-פז: תאמינו לי, אני לא מחפש הצעות חוק, אני כבר לא בשלב הזה בקריירה הפרלמנטרית שלי.

אופיר פינס-פז: אבל אם יקרה שינוי יסודי, שינוי אמיתי, אני אהיה הראשון שיברך על כך מעומק הלב.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

רן כהן: אם ההתחייבות היא שוועדת הכספים תדון במהות ההצעה – – –

אופיר פינס-פז: סטס הסכים – – –

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת פינס-פז, שהסיר את הצעת החוק שלו והפך אותה להצעה לסדר-היום.

דוד רותם: אדוני שר האוצר רוני בר-און.

דוד רותם: כיוון שזאת הפעם הראשונה שאתה דובר כשאני יושב-ראש, אני מברך אותך.

רוני בר-און: בקול רם.

דוד רותם: ברמקול זה היה, כולם שמעו.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש.

רוני בר-און: חברי חברי הכנסת, ההצעה של חבר הכנסת פינס, כשהיא עומדת כהצעת חוק, היא הצעה גרועה מאוד, מייד אני אגיד גם למה.

רוני בר-און: טוב עשה שהעביר אותה כהצעה לסדר-היום לדיון בוועדת הכספים, ואני מניח ששם הוא יוכל לקבל את חוות הדעת המקצועיות שיגרמו לו להבין שהצעתו היא הצעה גרועה.

רוני בר-און: הדוגמה שנתת, חבר הכנסת פינס, על מה שקורה למי שנתפס מעלים מס בארצות-הברית, היא דוגמה מצוינת – יש לנו עוד הרבה ללמוד מהדברים האלה, כולנו מכירים את זה.

רוני בר-און: בארצות-הברית אתה יכול לחיות הרבה שנים, עם הרבה רווחים, עם הרבה עסקים, ולא לראות את שלטונות המס אפילו פעם אחת.

רוני בר-און: אבל פעם אחת שדרכת על הקו – טוב מותך מחייך.

רוני בר-און: אבל זה הולך גם למקומות אחרים.

רוני בר-און: זה הולך גם למקומות אחרים של התנהלות תקינה, של התנהלות מול שלטון, של התנהלות שלטון מול אזרח.

רוני בר-און: אתה יודע מה, ניקח דוגמה – גם מחקיקה פרטית בבתים השונים של ארצות-הברית יש לנו פה עדיין מה ללמוד, כשאנחנו מדברים על כל סוגי החקיקה הפרטית.

רוני בר-און: אני מסכים אתך שבעולם אידיאלי, כל קונצסיה על המשפט היא לא ראויה, גם עסקת טיעון – אפרופו הדיון בימים אלה.

רוני בר-און: גם עסקת טיעון היא סוג של קונצסיה על המשפט.

רוני בר-און: אומרים: עשית א', נגיד שעשית ב', וניתן לך עונש ג', שבכלל לא קיים לפי מעשה א'.

רוני בר-און: אז מה?

רוני בר-און: אז נבטל עסקאות טיעון בבתי-משפט?

רוני בר-און: הרי אתה היית יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: אתה יודע בדיוק מה תהיה התוצאה של ביטול עסקאות טיעון ושל ביטול כופר במס הכנסה.

רוני בר-און: רק החוטא יצא נשכר.

רוני בר-און: כל אותם אלה שמעלימים מס, שמתכוונים להעלים מס ויודעים שהמערכת לא בנויה לטפל בהם – ידעו שאין פתרונות, יחכו למשפט, שאף פעם לא יגיע; יחכו לכתב-האישום, שאף פעם לא יגיע; יחכו להעברת התיק מחקירות מס הכנסה אל הפרקליטות, שאף פעם לא תגיע, ובא לציון גואל.

רוני בר-און: אמרתי לך, כשדיברנו על הצעת החוק שלך – הצעתי לך ללכת לכל פרקליטות מחוז שתבחר במדינה, תטייל במסדרונות ותראה שכל הקירות צבועים ורוד.

רוני בר-און: למה הם צבועים ורוד?

רוני בר-און: כי תיקי מס הכנסה ותיקי מס בפרקליטות המדינה – צבע הכריכה שלהם ורוד, והערמות מתרוממות מהרצפה עד התקרה ומונחות בתוך קרגלים – ואף פעם לא מגיעים לבית-משפט, ואף פעם לא מגיעים לשולחנו של התובע, ואף פעם אין כתב-אישום, ובא לציון גואל.

רוני בר-און: מי יוצא נשכר?

רוני בר-און: חוטא יוצא נשכר.

רוני בר-און: אני לא רוצה לתת לך את כל הדיסרטציה מה זה כופר ובאיזו סמכות יש כופר, ואתה יודע שיש קריטריונים, ואתה יודע שיש שקיפות.

רוני בר-און: כל עסקת כופר מתפרסמת – גם אם לא מציינים את שם האדם.

רוני בר-און: כי תזכור שבסוף היום עסקת הכופר היא לא מעשה שיפוטי, היא מעשה מינהלי.

רוני בר-און: אז אומרים שהוא עשה ככה והוא עשה ככה, והוא מהדיסציפלינה הזאת, והוא או סוחר ירקות או עורך-דין או נהג מונית, וזה הוא העלים, וזה הכופר, ואלה היו התנאים והקריטריונים שבהם הסכימו לתת לו כופר – כי זו פעם ראשונה, והוא חייל מצטיין, וחס וחלילה אשתו חולה או לפני שבועיים הוא התייתם מאב.

רוני בר-און: יש קריטריונים.

רוני בר-און: הקריטריונים שקופים, עסקת הכופר שקופה, והמחאה ההגיונית היחידה שאני מוכן לשמוע היא שלא מפרסמים את השם, אבל על זה יש לי התשובה שזה לא מעשה שיפוטי אלא זה מעשה מינהלי, ולא צריך ממש לדרוך על הבן-אדם עד הסוף מכיוון שהוא החליט על מעשה מינהלי.

רוני בר-און: אני אסביר לך גם למה.

רוני בר-און: בסוף היום, הסכם כופר הוא הסכם פשרה בין שלטונות המס לבין הנישום.

רוני בר-און: בתשעה מעשרה מקרים, זו קונצסיה שעושה השלטון לנישום, אבל יש מקרים שבהם הנישום בא עם טענה צודקת.

רוני בר-און: הוא אומר: אני יכול להוכיח, אבל קרה ככה; היו לי ניירות, הם נשרפו.

רוני בר-און: לא צריך להשמיד את כולם במחיר הצדק המוחלט שאתה דורש, לרבות פרסום השם.

רוני בר-און: אני רוצה להגיד לך: המציאות שאתה תיארת היא מציאות קשה ביותר.

רוני בר-און: חברי כנסת – זה אפילו לגיטימי, זה לפעמים גם מתבקש שיפריעו לנואם.

נסים זאב: אדוני השר, כמו שאי-אפשר לשכנע את הערבים בחוק קרן קיימת לישראל, אי-אפשר לשכנע בחוק הזה את אופיר פינס.

דוד רותם: אבל סליחה, הוא הסכים להעביר את זה להצעה לסדר-היום, אז כנראה אפשר לשכנע אותו.

רוני בר-און: חבר הכנסת פינס, אני אתן לך דוגמה מהשנה האחרונה, שסיפקו לי הדרגים המקצועיים.

רוני בר-און: אני אומר לך שהמספרים האלה הם מספרים חלומיים; הם קטסטרופליים, אבל הם חלומיים – שזאת שנה עם יבול ענקי.

רוני בר-און: תראה, בשנה האחרונה, בשנת 2006, רשות המסים ביצעה 320 חקירות בעבירות מס מטריאליות – אני מדבר על דברים רציניים.

רוני בר-און: 224 מה-320 הועברו לפרקליטות, זאת אומרת כבר יש לך drop down של שליש.

אופיר פינס-פז: אבל לשיטתך – רשע וטוב לו.

רוני בר-און: רק שנייה.

רוני בר-און: מה-224, הפרקליטות הגישה רק 120, הנה לך, עוד שליש נפל בדרך.

רוני בר-און: ומהשליש – שהמלאכה בהם נשלמה, מרשות המסים אל הפרקליטות אל בית-המשפט – מה-120 חצי הסתיימו בפסק-דין.

רוני בר-און: זה לא רק שאין שופטים שמתמחים במסים ומתמקצעים במסים.

רוני בר-און: תמיד יחסי הכוחות בין הנישום לבין שלטונות המס יהיו בחסר לטובת הנישום, כי יש לו עורכי-הדין סופר-מקצועיים ויש לו רואי-חשבון ויועצי מס.

רוני בר-און: הוא מופיע עם גדוד, עם התיק האחד שלו – וממול מופיע הפרקליט, שבמקרה הטוב מספיקות לו שתי הידיים כדי לקחת את 100 התיקים שיש בהם באותו יום דיון בבית-משפט.

רוני בר-און: אני לא רוצה לדבר על הגיל, אני לא רוצה לדבר על הניסיון, אני לא רוצה לדבר על ההתמודדות ברמת השכר בין הסניגוריה לבין הקטיגוריה.

רוני בר-און: אתה מבין שזה קרב אבוד מראש בבית-המשפט?

רוני בר-און: באו ואמרו: נעשה הסדר כופר.

רוני בר-און: אני אומר לך: בסוף היום, הסדר הכופר – אתה יכול לצייר אותו בקטע שהוא מייצר הכנסה למדינה.

רוני בר-און: אתה אומר: מדינה?

רוני בר-און: מדינה צריכה ללכת אחרי צדק צרוף.

רוני בר-און: מדינה לא צריכה לקחת כסף במחיר הצדק.

רוני בר-און: אמרתי לך, בעולם אידיאלי אתה צודק – – –

אופיר פינס-פז: יש לך נתונים לגבי – – –

רוני בר-און: זה לא מעניין, אני לא רוצה להתווכח אתך.

רוני בר-און: אין מצב – מודיע לך: אין מצב שאתה רוצה להגיע לאכיפה במסים בלי כופר.

רוני בר-און: חלום.

רוני בר-און: חזיון תעתועים.

רוני בר-און: הצעתי לך, אמרתי לך: אתה רוצה להתמודד עם תופעת הכופר?

נסים זאב: אדוני השר, עם כל הכבוד, 20 דקות – הוא כבר הסכים אתך שזה יהיה בהצעה לסדר-היום.

נסים זאב: את מי אתה משכנע פה, את הקירות?

רוני בר-און: הרב נסים זאב, אני מבטיח לך, לא ייקח יותר מעוד שעה.

אמנון כהן: כבוד השר, תסיים.

אמנון כהן: אתה בסך הכול צריך לשכנע את המציע, ושכנעת אותו כבר.

רוני בר-און: אמרתי לך, אתה רוצה להפוך את מוסד הכופר – אתה מפריע לי לדבר אתו, חבר הכנסת יענקל כהן.

נסים זאב: הוא לא ישתכנע ממה שאתה אומר לו.

נסים זאב: אנחנו כבר השתכנענו.

רוני בר-און: הצעתי לך שתהיה הוראת נוהל במס הכנסה – אני מוכן לשתף אתך פעולה על הדבר הזה: הוצעה הצעת כופר לנישום והנישום סירב לקבלה, ייאסר על הפרקליטות להתפשר אתו בבית-משפט על עונש פיסקלי שהוא פחות מפי-שניים הכופר שהוצע לו.

רוני בר-און: תאמין לי, זה הפתרון.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אז אנחנו הבנו שהגעתם להבנה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אופיר פינס, זה יעבור כהצעה לסדר-היום לוועדת הכספים.

מנחם בן-ששון: בחוק או בתקנה?

אמנון כהן: אנחנו נעמיד את זה להצבעה.

אמנון כהן: מי שבעד הוא בעד דיון בהצעה לסדר-היום בוועדת הכספים.

אמנון כהן: בבקשה, אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 21 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 21, נגד – 2, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק, שהפכה להצעה לסדר-היום, עברה לוועדת הכספים לדיון.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 7463.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הנושא הבא הוא הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – שיעור מס אפס על ספרי לימוד), התשס"ו–2006.

אמנון כהן: אנחנו מזמינים את השר משולם נהרי.

אמנון כהן: תשובה והצבעה, כי החוק כבר הוצג.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת החוק מוצע להרחיב את רשימת העסקאות ששיעור המס עליהן הוא אפס, כמשמעותו בסעיף 9(2) לפקודת מס הכנסה, אף למכירת ספרי לימוד.

משולם נהרי: הצעות מעין אלה כבר עלו במושב הזה, לא רק בנושא של ספרי לימוד אלא בנושא של תרופות, במגוון של נושאים.

משולם נהרי: בחלק גדול גדול מהנושאים עלתה ההצעה לבטל את המס, אבל אנחנו לא יכולים לשכוח שפשטותו ויעילותו של המס הן באחידות, בזה שהוא חל על כולם, ולכן החוק לא פוטר אף אחד ומחייב רוכשי טובין.

משולם נהרי: קביעת שיעור מס אפס לספרי לימוד יגרור, בסופו של דבר, גם פטור בתחומים אחרים, שהם לא פחות חשובים.

משולם נהרי: אני חושב שיש הרבה דברים חשובים שהיינו מעדיפים לראות איך אנחנו יכולים להקל על כולם ולבוא לקראתם.

משולם נהרי: מה עוד שמדובר בעלות תקציבית, שמוערכת בכ-100 מיליון שקל, שאין ספק שבסופו של דבר זה יכול לבוא ממקום אחר.

משולם נהרי: על כן, אני מבקש להסיר את ההצעה מסדר-היום.

משולם נהרי: תודה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

אמנון כהן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 11 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 29 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – שיעור מס אפס על ספרי לימוד), התשס"ו–2006, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 11, נגד – 29, אין נמנעים.

אמנון כהן: לכן, הצעת החוק הוסרה מסדר-היום.

אמנון כהן: [הצעת חוק 2779/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק אזור סחר חופשי אילת והקמת הרשות לפיתוח אילת, התשס"ז–2007, של חברי הכנסת גדעון סער, רוברט אילטוב ואמנון כהן.

אמנון כהן: ינמק מהמקום חבר הכנסת גדעון סער.

אמנון כהן: רק תגיד לאילו הבנות הגעת, ונצביע.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כפי שאתה יודע, הצעת החוק היא הצעה של אדוני, של יושב-ראש סיעת ישראל ביתנו, חבר הכנסת רוברט אילטוב, ושלי.

גדעון סער: ההצעה הזאת, המטרה שלה לשנות דיסקט בכל הנוגע לעיר אילת וליכולת שלה להיות עוגן אסטרטגי שמושך תיירות בין-לאומית.

גדעון סער: בזמן הקצר שיש לי אני רוצה לספר מה עשו בעקבה.

גדעון סער: לפני שבע שנים המלך עבדאללה, אחרי שעלה לשלטון, החליט ללכת לכיוון הזה של אזור סחר חופשי עקבה.

גדעון סער: מאז נתן פטור ממע"מ, הוריד את מס הכנסה שם מ-25% ל-5%, כל דונם תוכנן, כל רצועת חוף שם קיבלה ייעוד.

גדעון סער: גרו שם לפני שבע שנים 60,000, היום – 100,000.

גדעון סער: באותו זמן על אילת ניחתות גזירות והיא איננה יכולה לעמוד בהתמודדות הנדרשת על מנת ליצור את אותם מנופים לתיירות בין-לאומית, ליזמות ולתעסוקה.

גדעון סער: אני גם רוצה להודות, אדוני, בהזדמנות הזאת, לשרה רוחמה אברהם, שבמקור היתה אף היא מיוזמי החוק ובינתיים מונתה לשרה, אבל גם סייעה בכובעה החדש בקבלת החלטת הקואליציה לאפשר חופש הצבעה, ואני מודיע, על-פי אותו סיכום, שהחוק יקודם בתיאום עם הממשלה, עם גורמי האוצר וכדומה, בהמשך הליכי החקיקה.

אמנון כהן: שר התיירות מסכים, כן?

אמנון כהן: אם אתה לא מסכים, תגיד.

אמנון כהן: מסכים?

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק אזור סחר חופשי אילת והקמת הרשות לפיתוח אילת, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 39, נגד – אין, נמנעים – אין.

אמנון כהן: לכן, הצעת החוק אושרה ועוברת לשם הכנתה לקריאה ראשונה לוועדת הכספים של הכנסת.

גדעון סער: כלכלה.

אמנון כהן: כספים.

אמנון כהן: תסכים, זה טוב.

גדעון סער: השתכנעתי לכספים.

אמנון כהן: המציע השתכנע, וגם השותפים שלו הסכימו ולכן אפשר להעביר את זה לוועדת הכספים.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2434/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת תוצרת הארץ), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: תנמק מהמקום חברת הכנסת , בבקשה.

אמנון כהן: יש לך דקה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, את הצעת החוק הזאת הנחתי יחד עם חברי סטס מיסז'ניקוב, משה כחלון ו.

שלי יחימוביץ': תכליתה מאוד פשוטה: כשצה"ל קונה גרביים לחיילים, הוא יקנה את הגרביים ממפעל ישראלי, שבעליו ישראלים, הוא בתוך גבולות מדינת ישראל והעובדים בו ישראלים.

שלי יחימוביץ': מאוד פשוט ומאוד הגיוני, אלא שלצערי הרב אין הדבר כך, ויותר ויותר מוצרי טקסטיל שהצבא וכוחות הביטחון רוכשים, הם רוכשים אותם מסין, מהונדורס ועוד כיוצא בזה.

שלי יחימוביץ': הצעת החוק הזאת היא העתק של חוק אמריקני זהה לחלוטין, שמחייב גם את כוחות הביטחון האמריקניים לרכוש ממפעלי טקסטיל אמריקניים.

שלי יחימוביץ': זאת הצעת חוק שאומנם אופיה סוציאל-דמוקרטי, אבל לכל שוחרי הקפיטליזם, ידעו נא שאמריקה, המודל שלהם, אף היא נוהגת באופן הזה.

שלי יחימוביץ': הרי אי-אפשר לפעול בכפל מוסר: מצד אחד להקדיש תקציבים רבים לעידוד התעסוקה, ומצד שני שמוסדות המדינה כמו צה"ל וכמו המשטרה יגזלו תעסוקה מאזרחי מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': זאת נראית לי הצעת חוק אלמנטרית לחלוטין.

שלי יחימוביץ': לשמחתי, היא בתמיכת הממשלה, תוך תיאום עם הממשלה, ואני קוראת לחברי להצביע בעבורה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת תוצרת הארץ), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 30, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת תוצרת הארץ), התשס"ז–2007, התקבלה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: אנחנו מצרפים את קולו של השר ישי.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2130/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – אחריות לשימוש לרעה), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת חיים כץ.

אמנון כהן: הוא יבוא וינמק את ההצעה.

אמנון כהן: בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במסגרת הצעות החוק הצרכניות אני מגיש הצעת חוק שיש דומות לה בנושאים אחרים, ואני מדבר על גנבת מכשירי פלאפון או מכשירים סלולריים אחרים, דברים שלצערי קורים במדינת ישראל.

חיים כץ: כאשר נגנב מכשיר, באופן יוצא מן הכלל נערכות שיחות למוקדי סקס או לחוץ-לארץ, ומחייבים את בעל הטלפון בהרבה מאוד כסף.

חיים כץ: פניתי אל שר התקשורת ודיברתי אתו, ולהפתעתי הוא הגן על חברות הסלולר; לא חלילה על הצרכנים המסכנים, אלא על חברות הסלולר, שמא הן לא ירוויחו מספיק, שמא הן לא יעשקו את הציבור.

חיים כץ: צר לי, צר לי שש"ס, התנועה החברתית, מגינה על מי שלא צריך להגן עליו.

חיים כץ: אני יודע שאני הולך להפסיד, אבל אני מחייך.

חיים כץ: אני מחייך לקראת כנס ההתעוררות הבא – כשיבואו וידברו עם האנשים שלי, אני אגיד את שלי.

אביגדור יצחקי: זה רק אם המכשיר נגנב?

חיים כץ: רק אם הוא נגנב.

אביגדור יצחקי: לפי דעתי לא מבינים את זה כך.

חיים כץ: נגנב "ישראכרט" – כשנגנב "ישראכרט" ואתה מדווח, לא מחייבים אותך.

אביגדור יצחקי: שיעשו ביטוח.

חיים כץ: אמרתי שאני אתאם את זה עם השר.

חיים כץ: היה משא-ומתן, אני לא רוצה להגיד איך זה הוצג בוועדת השרים.

חיים כץ: הרגשתי כמי שמשקרים לו בשיחה.

חיים כץ: עם זאת, אני חושב, גם עכשיו כשאני עומד פה, שהמטרה של כולנו היא שלא יחייבו את הצרכן במה שהוא לא מתכוון לצרוך ואף אחד לא רוצה לחייב אותו בזה.

חיים כץ: אם נגנב לאדם דתי מכשיר סלולרי, ועושים ממנו שיחות בשבת, ברור שלא הוא עשה את זה – בייחוד לאתרי סקס.

חיים כץ: הלוא כשגונבים לא מדובר בשיחה עם חבר או חברה; מדובר או על אתרי סקס – כשלא נעשו קודם מעולם שיחות בטלפון לאתרים האלה – או בשיחות לחוץ-לארץ, שעולות הרבה כסף.

חיים כץ: אני אומר שעל פרק זמן מוגדר – שמונה שעות, עשר שעות, 12 שעות – לא יחייבו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ, אני רוצה להבהיר רק דבר אחד; אם אתה תשתמש בטלפון שלי ואני אשתמש בשלך – אני לא אסכים שאתה תשתמש בטלפון שלי ואתה לא תסכים שאני אשתמש בטלפון שלך, נוכל כך לקיים את כל השיחות עם חברי המרכז שלנו ולא נצטרך לשלם.

חיים כץ: אני מדבר על טלפון שנגנב, ואם הוא נגנב ואתה מדווח – – –

ראובן ריבלין: שידווח למשטרה.

חיים כץ: נכון.

ראובן ריבלין: במקום ללכת למשטרה תודיע לחברת הסלולר, והיא תנתק אותך ברגע.

חיים כץ: אני מדבר רק על טלפון שנגנב והודיעו על כך למשטרה.

חיים כץ: הצרכנים הם לא שקרנים, וגם פה אני מוכן לעמוד מול השר ולראות שכוונותיו טהורות, ואם הוא יגיד: אני מוכן לדבר – אני מוכן לדחות את ההצבעה למועד אחר ולאפשר הידברות.

ראובן ריבלין: תדחה כדי שאני אצביע.

חיים כץ: מאחר שזה לא תלוי בי, אלא בשר, אני מבקש מהשר לדחות את ההצבעה למועד אחר, כדי להמשיך את ההתדיינות.

חיים כץ: להפיל את ההצעה זה קל.

אריאל אטיאס: לא.

אריאל אטיאס: הצבעה.

חיים כץ: בסדר גמור.

חיים כץ: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: שר התקשורת ישיב.

אריאל אטיאס: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת חיים כץ, הכנתי משהו כתוב, אבל אני אגיד לך משהו בעל-פה.

חיים כץ: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה, גם כתוב וגם בעל-פה.

אריאל אטיאס: פנית אלי כדי להציע הצעה שמי שנגנב לו או אבד לו – – –

חיים כץ: נגנב.

אריאל אטיאס: נגנב ואבד זה אותו הדבר, בהגדרה.

אריאל אטיאס: יכול להיות שמישהו שוכח את הטלפון שלו במקום כלשהו, או שגנבו לו והוא חושב שהוא שכח אותו במקום כלשהו.

אריאל אטיאס: אמרת שיש פה בעיה צרכנית.

אריאל אטיאס: אני חושב שאני לא צריך להוכיח אילו פעולות צרכניות משרד התקשורת עשה בשנה האחרונה בשביל הצרכנים, דברים שבשנים האחרונות אף אחד לא חשב עליהם, ומי שחשב לא העז לעשות אותם.

אריאל אטיאס: חברי הכנסת יסכימו אתי שלא זאת הבעיה.

אריאל אטיאס: הבעיה היא בהיגיון.

אריאל אטיאס: חבר הכנסת, שאלת ואני אענה לך.

אביגדור יצחקי: יש לי שאלה אינפורמטיבית; בעצם בן-אדם, אחרי שנודע לו שגנבו לו את הפלאפון, יכול לנתק אותו.

אריאל אטיאס: יפה.

אריאל אטיאס: אז אני אגיד בדיוק מה הסיפור.

אריאל אטיאס: הסיפור פשוט מאוד.

אריאל אטיאס: ההצעה המקורית של חבר הכנסת חיים כץ היתה כזאת: מי שהמכשיר נגנב ממנו, והוא לא יודע שהוא נגנב ממנו או אבד לו, ועברו נגיד עשר שעות, 24 שעות, 48 שעות – חברת הסלולר תישא בעלות בדיעבד, גם אם הוא לא הודיע לה, כי כאמור הוא לא ידע.

אריאל אטיאס: זה לא מידתי, לא סביר, לא הגיוני.

ראובן ריבלין: אני מסכים שהחוק יחול רק על חיים כץ, כי אני יודע שהוא לא ירמה.

אריאל אטיאס: יפה.

אריאל אטיאס: לגבי כל האתרים שדיברת עליהם, שגולשים ועושים – – –

ראובן ריבלין: עלי שזה לא יחול, כי אני מייד ארמה.

אריאל אטיאס: אני מבקש להתנגד להצעה הנוכחית.

אריאל אטיאס: כל דבר אחר שיהיה סביר, הגיוני וצרכני – אבל נטו צרכני – אני אתמוך בו.

אריאל אטיאס: בשלב הזה אני מבקש להתנגד להצעה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה?

חיים כץ: אני רוצה להשיב.

אמנון כהן: בבקשה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חוזר על מה שאמרתי: ברגע שהמכשיר נגנב, אדם לא רואה את זה מייד בדקה הראשונה.

חיים כץ: עד שמתברר שהמכשיר נגנב עובר זמן.

חיים כץ: זה עובד כך עם כרטיס אשראי שנגנב – מזכים אותך גם על 24 שעות לפני שהודעת, ורואים אם יש תנועות חריגות.

חיים כץ: אני מאמין ביושרם של אנשים, וגם רואים – – –

אביגדור יצחקי: אתה משלם בשביל זה.

חיים כץ: אני משלם ביטוח.

חיים כץ: אבל אם למישהו נגנב הטלפון בשבת, וזה אדם חרדי, ומצלצלים לאתרי סקס – למה הוא צריך לשלם?

אביגדור יצחקי: – – –

חיים כץ: הגשתי הצעת חוק צרכנית שחייבה כל חברה שיש לה יותר מ-100,000 צרכנים לתת קו חינם – 1-800; כולם אמרו שהמדינה תיפול.

חיים כץ: המדינה לא נפלה.

חיים כץ: החברות הפעילו קווי טלפון לשביעות רצון הלקוחות, ובא לציון גואל.

חיים כץ: פה זה אותו הדבר: חברות הסלולר לא ייפלו.

חיים כץ: פשוט יימנע עוול מצרכנים שנגנב להם הפלאפון והודיעו למשטרה.

חיים כץ: זה לא שהחלפנו פלאפון, אתה ואני.

חיים כץ: אדם הודיע למשטרה.

חיים כץ: יגידו – חמש, שבע, עשר שעות לפני ההודעה, שיחות חריגות – לא מחייבים.

חיים כץ: אני מקווה שבכל זאת חברי הבית יתמכו בהצעת החוק.

חיים כץ: תודה רבה.

אמנון כהן: אנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 35 נמנעים – 1 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – אחריות לשימוש לרעה), התשס"ז–2007, נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 9, נגד – 35, נמנע אחד.

אמנון כהן: על כן, הצעת החוק הזאת הוסרה מסדר-היום.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/1072/17; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

אמנון כהן: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי), של חברת הכנסת אסתרינה טרטרמן.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת דוד רותם.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק שאנחנו מביאים היום לפני הבית נועדה לפתור את אחת הבעיות הקשות בדמוקרטיה הישראלית של ימינו.

דוד רותם: בשבוע שעבר פרש מתפקידו מזכיר הממשלה ישראל מימון, שמתוקף תפקידו ישב בצומת מרכזי של ניהול המדינה.

דוד רותם: בריאיון שנתן הוא הסביר, בין השאר, כי את מדינת ישראל, במצבה כיום, אי-אפשר לנהל.

דוד רותם: זאת אמירה קשה ביותר, ואנחנו חייבים להתייחס אליה בכובד ראש.

דוד רותם: השיטה הנוהגת אצלנו היא שיטה עתיקה, שכוננה למעשה בקונגרס הציוני הראשון, לפני יותר מ-100 שנה, והיא היום ייחודית למדינת ישראל.

דוד רותם: יש לשיטה זו גם יתרונות, משום שהיא מרחיבה את הייצוג הכללי ומבטיחה ייצוג לרוב המגזרים במדינת ישראל.

דוד רותם: אנחנו סברנו מלכתחילה כי במצב הקיים כיום בישראל יש להעדיף את המשילות, היינו את היכולת לשלוט, על פני היציבות הרחבה, ועל כן הצענו בסעיף 37 לחוק המתקן כי אחוז החסימה יהיה 10%.

דוד רותם: אנחנו הצענו 10%, משום שאנחנו פחות מ-10%, ולא רצינו שיהיה מי שיאמר שאנחנו דואגים לעצמנו ולכן אנחנו מעלים את אחוז החסימה גבוה מדי.

דוד רותם: בימים האחרונים פנו אלי כמה מחברי הכנסת ואמרו לי שיש בהעלאה כל כך דרסטית של אחוז החסימה כדי לפגוע במפלגות קטנות, ומכיוון שאנחנו לא דואגים לעצמנו – אנחנו רוצים לדאוג למדינת ישראל ולעם ישראל ולתושבים בישראל, ומתוך רצון אמיתי וכן לדאוג לטובתה של המדינה – אני מודיע בזאת שאנחנו נוריד את סעיף 37, שמדבר על אחוז חסימה של 10%, ולא נעמוד עליו.

דוד רותם: חברי הכנסת, בבחירות האחרונות הצביע העם בישראל ברגליו.

דוד רותם: רק 65% מכלל בעלי זכות הבחירה באו להצביע, ורבים לא הצביעו משום שלא אכפת להם; הם מרגישים אכזבה, הם מרגישים בגידה, ולא מעניין אותם מה קורה בבית הזה.

דוד רותם: הבית הזה הפך להיות בלתי רלוונטי.

דוד רותם: אנחנו מתנהגים כאותם שלושת הקופים שאינם רואים, אינם שומעים ואינם מדברים, ומתעלמים ממה שהעם רוצה.

דוד רותם: גם ועדת-וינוגרד, בדוח הביניים שלה, התייחסה לחוסר המשילות במדינת ישראל וציינה שהיא רואה בו אסון.

דוד רותם: העם רוצה לראות שינוי עמוק במצב הקיים.

דוד רותם: הפכנו למדינה שיש בה הרבה פקידות וביורוקרטיה ומעט מדינה, במקום להיות הרבה מדינה שיש בה מעט פקידות ומעט ביורוקרטיה.

דוד רותם: אנחנו צריכים להפוך למדינה שהפרדת הרשויות בה אמיתית – שמערכת המשפט בה מנהלת את ענייניה ואינה מערכת משפט דומיננטית ומנהלת.

דוד רותם: הכנסת חלשה היום, ואנחנו צריכים לחזק אותה ולהפוך אותה לרלוונטית.

דוד רותם: והגרוע מכול – העדר משילות ויציבות.

דוד רותם: בחוק הקיים ובמצב הקיים תקופת כהונה של שנתיים בממוצע לממשלה וקדנציה ממוצעת של שנה וחצי לשר גורמות לחוסר יציבות, לחוסר אפשרות לממש החלטות ולחוסר אפשרות לתכנן תוכניות ארוכות טווח ולהביאן לידי גמר.

דוד רותם: כך אין אפשרות לנהל מדינה, ואם נמשיך בדרך הזאת – – –

מנחם בן-ששון: אין אפשרות כי אתם – בהסכם.

מנחם בן-ששון: מי מעביר כך חוק-יסוד?

דוד רותם: תודה לאדוני, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, על ההפרעה באמצע.

דוד רותם: במצב הנוכחי אנחנו חייבים לאזן בין המשילות ובין היציגות, ואת דרך המלך המאזנת מציגה הצעת החוק שלפנינו.

דוד רותם: נכון, גם הצעת החוק הזאת אינה מושלמת.

דוד רותם: יש אפשרות לתקן בה דברים וצריך לתקן בה דברים מסוימים.

דוד רותם: אני עצמי סברתי שיש עוד כמה דברים שישכללו ויתקנו אותה, ולכן הגשתי הצעת חוק נוספת בנושא זה, ואתמול ביקשתי מוועדת הכנסת לפטור אותי מחובת הנחה.

דוד רותם: לצערי הרב, משיקולים פוליטיים, בקשתי נדחתה, אבל אין לי ספק שכאשר החוק הזה יגיע לדיון בוועדה – ואני סומך על חבר הכנסת בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, שהוא ידאג שהתיקונים הנדרשים יהיו – – –

מנחם בן-ששון: אדוני, אני משוחרר מכל מיני סיכומים.

מנחם בן-ששון: אני אומר לך באחריות שזה קשור להפרה בוטה של סיכום בקואליציה שלא להעלות את החוקים – – –

דוד רותם: חבר הכנסת בן-ששון, אני מודיע לך: אתה יכול לראות את עצמך משוחרר מהסכמים, אבל שיהיה לך ברור שגם אחרים יהיו משוחררים מהסכמים.

דוד רותם: אל נא יאיים עלי, אדוני.

דוד רותם: אדוני צריך את ההסכמים האלה יותר מכולם, כי אחרת אדוני לא יכול להעביר אף לא חוק אחד בוועדה שלו.

מנחם בן-ששון: עובדה.

דוד רותם: רבותי, בואו נזכור את הכלל שלפיו האויב של המצוין הוא הטוב מאוד.

דוד רותם: נכון, אין כאן דבר שהוא מצוין, אבל אם נחכה למצוין לא יהיה לנו גם הטוב מאוד, והחוק הזה הוא טוב מאוד – הוא לא מצוין.

דוד רותם: על-פי הצעת החוק ייבחר ראש המדינה בבחירות ישירות על-ידי כלל אזרחי המדינה, ותקופת כהונתו תוגבל; תקופת כהונתו תהיה תקופת הכהונה של הכנסת הנבחרת שאתה הוא נבחר.

דוד רותם: שר לא ימלא תפקיד של חבר הכנסת, כדי שיוכל למלא את תפקידו באופן מלא, אבל תימשך הבקרה על פעילותו בכנסת הזאת.

דוד רותם: העברת חוק התקציב לא תשמש עוד מסחטה.

דוד רותם: מקרה של אי-העברת התקציב עד תום שנת הכספים יביא לפיזור הכנסת ולבחירות חדשות.

דוד רותם: הצעת אי-אמון תחייב רוב גדול יותר, הן בהצעה והן בהצבעה.

דוד רותם: אנחנו נפסיק לבזבז שעות דיון של הבית הזה בהצעות אי-אמון שאין להן סיכוי מלכתחילה.

דוד רותם: רבותי חברי הכנסת, מרבית המלומדים במדעי המדינה והמשפט, כמו פרופסור דרור, פרופסור רובינשטיין, פרופסור רייכמן, קראו לא אחת לשינוי השיטה.

קולט אביטל: לא לזו.

דוד רותם: לזו בדיוק.

דוד רותם: יקרא אדוני קודם את המאמרים ואחר כך יאמר: לא לזו.

דוד רותם: בדיוק לזו.

דוד רותם: הם ציינו בצורה ברורה כי הסכנות וההזדמנויות העומדות כיום ועתידות לעמוד בעתיד הקרוב מול מדינת ישראל בכל הנוגע למהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית וכמדינת העם היהודי מחייבות אותנו לעבור לשלטון נשיאותי.

דוד רותם: חברי הכנסת, בימים האחרונים שוחחו אתי רבים מחברי הכנסת, ואחד מחברי הכנסת בעלי הניסיון, שאני מאוד מעריך אותו כפרלמנטר בעל ידע וניסיון, הסביר לי כי בחוק הזה יש כדי לפגוע במפלגות הגדולות, כי הצבעה בשני פתקים גורמת לכך שאדם יוכל לבחור באמת את מי שהוא רוצה שיהיה ראש המדינה, אבל הוא מצביע למפלגה אחרת, וזה יפגע במפלגות הגדולות.

דוד רותם: הגיע הזמן שנפסיק לדאוג למפלגות שלנו ונתחיל לדאוג לעם ולמדינה.

דוד רותם: חברי הכנסת של מפלגת העבודה לצערי לא נמצאים פה – מתן פה – פרופסור שלמה בן-עמי, שהיה שר, דיפלומט וחבר בממשלות ישראל – – –

חיים כץ: חשבתי שיש הגבלת זמנים.

דוד רותם: עשר דקות עוד לא עברו.

חיים כץ: מה אתה אומר?

דוד רותם: אם כך, אני מסיים.

דוד רותם: חברי הכנסת, מי שיצביע נגד החוק הזה ייזכר בעם הזה כמי שדאג לעצמו, כמי שמסרב לשינוי, כמי שהוא פוליטיקאי אמיתי ואיננו מי שדואג לטובת המדינה.

דוד רותם: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: כבוד שר המשפטים דניאל פרידמן ישיב; בבקשה.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק מבקשת להחליף את חוק-יסוד: הממשלה בחוק-יסוד חדש, אשר ינהיג משטר נשיאותי או משטר מעין-נשיאותי במדינת ישראל ויחזק את הפרדת הרשויות.

דניאל פרידמן: עיקר השינויים בחוק-היסוד הם: ראש הממשלה הוא הרשות המבצעת של המדיניות ונבחר בבחירות ישירות; השרים ממונים על-ידי ראש הממשלה והם אינם חברי הכנסת; הכנסת רשאית להעביר את ראש הממשלה מכהונתו ברוב של 80 מחבריה; סגן ראש הממשלה יחליף את ראש הממשלה; אחוז החסימה מועלה ל-10%; חוק-יסוד: נשיא המדינה יבוטל.

דניאל פרידמן: ועדת השרים לחקיקה החליטה להסכים להצעת חוק-היסוד בקריאה טרומית בתנאי שיוסכם עם המציע כי התקדמות הצעת החוק מעבר לקריאה הטרומית תותנה באישור הממשלה.

דניאל פרידמן: החלטה זו משמעותה תמיכה בקיום דיון – –

יצחק זיו: אני יכול לבקש שקט באולם?

יצחק זיו: תודה.

דניאל פרידמן: – – באפשרות לשינוי שיטת המשטר כאמצעי להגברת היציבות.

קריאות: – – –

דניאל פרידמן: עם זאת, קיימות אי-הסכמות ביחס להיבטים שונים של ההצעה, ולכן נקבעה בהחלטה דרישה לאישור נוסף של הממשלה להתקדמות הליכי החקיקה.

דניאל פרידמן: בד בבד עם החלטה זו החליטה הממשלה גם להסכים להעברה בקריאה טרומית של הצעת חוק-יסוד אחרת, של חבר הכנסת בן-ששון ואחרים, שעניינה תיקונים שונים, המיועדים – –

יצחק זיו: אני מבקש, חבר הכנסת בן-ששון.

דניאל פרידמן: – – להגביר את יציבות המשטר הפרלמנטרי.

דניאל פרידמן: אני לא אפרט כרגע את כל היתרונות והחסרונות של המשטר הנשיאותי.

דניאל פרידמן: כאמור, לכל שיטה יש יתרונות וחסרונות משלה.

דניאל פרידמן: השיטה הנוכחית נתקלת בקשיים לא מעטים.

יצחק זיו: לא נמשיך עד שלא ייפסקו כל הדיבורים כאן.

יצחק זיו: אני מבקש מכולם לשבת במקומות ואת השיחות לנהל בחוץ.

יצחק זיו: כבוד השר, בבקשה, אתה יכול להמשיך.

דניאל פרידמן: לנוכח חשיבות הנושא והצורך לקיים בו דיון יסודי ומעמיק, עמדת הקואליציה היא שיש להציע לחברי הכנסת חופש הצבעה, כך שכל אחד יצביע לפי שיקול דעתו, לפי מצפונו, בהתחשב בכל ההיבטים של הסוגיה.

דניאל פרידמן: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההצעה שלפנינו היא הצעה לא טובה, ולצערי, אין קשר בין הבעיות שתיאר חבר הכנסת רותם לבין מה שמגולם בהצעה הזו, כביכול כפתרון.

גדעון סער: החזרה לשיטת הצבעה של שני פתקים היא טעות קשה.

גדעון סער: לא בכדי היא בוטלה אחרי חמש שנים על-ידי הכנסת הזו ב-2001.

גדעון סער: הדבר הזה פורר את המערכת הפוליטית.

גדעון סער: נכנסנו לשיטה הזו – היו שתי מפלגות גדולות, עם 75 מנדטים; אחרי חמש שנים, כשיצאנו ממנה, הן הפכו להיות 42 מנדטים.

גדעון סער: כלומר, הדבר הזה ריסק את המערכת הפוליטית ותרם לפרגמנטציה.

גדעון סער: ההצעה המונחת גם תרסק את המשטר הפרלמנטרי.

גדעון סער: ברגע שכפי שמוצע על-ידי המציעים, רק 80 מחברי הכנסת יכולים להפיל ממשלה, אין שום משמעות לחיים בתוך הבית הזה.

גדעון סער: למעשה יכול להיות שלטון ברזל של מיעוט.

גדעון סער: המדינה שלנו, עם התרבות הפוליטית שלנו, לא יכולה ולא תוכל לתפקד כאשר מי שישלוט במדינה לא רק איבד את אמון הציבור אלא גם איבד את אמון הכנסת, ואני מציע לכם להרהר מה יקרה כאשר ממשלה תמשול עם תמיכה פרלמנטרית, למשל של 41 חברי כנסת?

גדעון סער: היא אולי תשרוד, היא לא תמשול.

גדעון סער: כלומר ההצעה הזו – דיבר חבר הכנסת רותם על משילות – היא הפגיעה הכי קשה שיכולה להיות במשילות.

דוד רותם: רוב המלומדים חושבים אחרת.

גדעון סער: אני חייב לומר שגם קונסיסטנטיות לא מצאתי בהצעת החוק.

גדעון סער: כאשר אני קורא את סעיף 17 להצעת החוק, אני למד שיש עילות אשר בגינן 61 יכולים להפיל ממשלה בעוד הכלל הקבוע בסעיף 21 מדבר על 80 חברי כנסת.

גדעון סער: אינני יודע מה ההיגיון שהנחה את המציעים, אבל המציעים גם מציעים שאם הדבר הזה ייכשל, כפי שנכשלה בעבר השיטה של שני פתקים, לא נוכל לחזור בנו, מכיוון שהם קובעים בסעיף 36 להצעת החוק שלהם שריון של ההוראות, אשר שינוין בעתיד ידרוש רוב מיוחס, לעתים של 61, ואת ההוראה שמאפשרת להפיל ראש ממשלה רק ב-80 חברי כנסת ניתן יהיה לשנות רק ברוב של 80 חברי כנסת.

גדעון סער: שימו לב.

גדעון סער: חברי הכנסת, לדעתי, הרוב הגדול בבית הזה תומך ברפורמות בשיטת הממשל.

גדעון סער: אנחנו גם העברנו רפורמות בשיטת הממשל וחלקן כבר נמצא בטיפול ועדת החוקה.

גדעון סער: אבל יש הבדל בין רפורמות בשיטת הממשל לבין שינוי מהיסוד של שיטת הממשל.

גדעון סער: זה מסוכן לדמוקרטיה, וההצעה הזאת היא הצעה מסוכנת לדמוקרטיה.

גדעון סער: נוסף על כך, היה סיכום ברור בין סיעות הבית, ולכך הפנה אותי באדיבותו יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: היה סיכום, ומכיר אותו גם יושב-ראש הקואליציה לשעבר, חבר הכנסת יצחקי, שנבחן את ההצעות השונות לרפורמות בשיטת הממשל באמצעות דיונים בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אסתרינה טרטמן: אל תשתמש בדברים – – –

דוד רותם: תענה – – –

גדעון סער: האם היושב-ראש מתכוון להגן עלי מפני ההתקפות של חברת הכנסת טרטמן?

יצחק זיו: אל תכריחו אותי להוציא אתכם.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרתי, היה סיכום בין סיעות הבית, שלפיו מנהל יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט את הדיונים.

גדעון סער: עד כה הוא התמיד בהבטחתו שלא להביא את הדברים במקוטע, דהיינו פרקים-פרקים, אלא כמכלול.

גדעון סער: חלק מהדברים מקובלים עלינו, חלק אחר אינו מקובל עלינו, אבל שינוי חוקי-יסוד בדרך הזאת הוא בלתי סביר.

גדעון סער: לבוא ולומר: בואו תנו לנו לעבור למשטר נשיאותי בקריאה טרומית ואחר כך נראה, זה ממש לעשות צחוק מהעבודה.

גדעון סער: לכן אני מציע לבית לדחות את הצעת החוק הזאת, ואני מבקש לקיים בה הצבעה אישית.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד רותם, בבקשה.

גדעון סער: אני מוותר על הצבעה אישית, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: חברי הכנסת, האזנתי בקשב רב לדבריו של חבר הכנסת גדעון סער ושמעתי גם רחשים באולם.

דוד רותם: יש לנו, כנראה, קואליציה משונה.

דוד רותם: יש לנו קואליציה של ימין ומפלגת העבודה, שמתנגדת לשינוי בשיטות המשטר.

בנימין אלון: הקואליציה שאתם תומכים בה יותר טובה?

דוד רותם: נוח להם במצב הקיים, שבו אפשר לבזבז את זמנה של הכנסת, להוריד את רמתה של הכנסת, להוריד את הוויכוח לוויכוחי סרק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רותם, אני רוצה לדעת, בין ימין לשמאל, איפה אתה.

דוד רותם: החוק הזה הוא חוק שיש בו כדי לתקן את חוליי המשטר.

רן כהן: החוק הזה הוא מחלה בפני עצמה.

דוד רותם: החוק הזה הוא מחלה בפני עצמה – אם כך, אנחנו מבינים שגם אתה שייך לקואליציה.

דוד רותם: זה בסדר.

רן כהן: אני נגד החוק.

דוד רותם: אתה שייך לקואליציית המתנגדים, זה בסדר.

דוד רותם: אנחנו נדע מיהן הקואליציות של המתנגדים.

חיים כץ: למה, אתה מאיים עלינו?

דוד רותם: אני לא מאיים על אף אחד, אני רק אומר שחשוב שנדע מי ומי ההולכים.

חיים כץ: אתה מאיים עלינו?

חיים כץ: נו, באמת.

דוד רותם: על זה נאמר כבר מזמן, חברי חברי האיחוד הלאומי – מפד"ל, נקיי הדעת שבירושלים לא היו יושבים לסעודה אלא אם כן היו יודעים עם מי הם יושבים.

דוד רותם: תודה רבה.

גלעד ארדן: אתם לא מתביישים להעלות נושאים של קואליציות?

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 57 נמנעים – 5 ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי) נתקבלה.

יצחק זיו: 16 בעד, 57 מתנגדים וחמישה נמנעים.

יצחק זיו: לפיכך הצעת חוק-יסוד: הממשלה (הפרדת רשויות ומשטר נשיאותי) הוסרה מסדר-היום.

יצחק זיו: ["דברי הכנסת", חוברת זו, עמ' 10316.]

יצחק זיו: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על המלצת ועדת החוץ והביטחון לעניין הארכת תוקפו של חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב-2002.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 17 בעד המלצת ועדת החוץ והביטחון – 56 נגד – 9 נמנעים – 2 המלצת ועדת החוץ והביטחון לעניין הארכת תוקפו של חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב-2002, נתקבלה.

יצחק זיו: 56 בעד, תשעה מתנגדים ושני נמנעים.

יצחק זיו: המלצת ועדת החוץ והביטחון לעניין הארכת תוקפו של חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם נתקבלה.

יצחק זיו: ["דברי הכנסת", חוברת ב', עמ' 10399.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק פ/238, הצעת חוק הנצחת זכרם של קורבנות הטבח בכפר-קאסם, התשס"ו–2006, של חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין.

יצחק זיו: תשובה והצבעה בלבד.

יצחק זיו: שרת החינוך, הגברת יולי תמיר, תשיב.

יצחק זיו: בבקשה, גברתי.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר שני משפטים קצרים בעניין.

יולי תמיר: הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

יולי תמיר: מנגד, כפי שעשיתי השנה, גם בשנה הבאה ובשנים הבאות יצוין יום הטבח בכפר-קאסם.

יולי תמיר: פסק-הדין שבא בעקבותיו יילמד, ובעיני הוא אבן-יסוד של המשפט הישראלי; בלעדיו לא ידע תלמיד בישראל מהי הפסיקה בדבר דגל שחור ומהי מחויבותו של כל אדם כלפי רעהו.

יולי תמיר: לכן, אין לראות בהתנגדות ניסיון למנוע את הזכרת הטבח או ללמוד את מסקנותיו, שאני חושבת שהן בעלות חשיבות לאומית רבה.

יצחק זיו: תודה רבה לשרה יולי תמיר.

יצחק זיו: זכות התשובה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

יצחק זיו: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק עולה בקנה אחד גם עם העיקרון של החלטת המשפט – לא עם העונש שנקבע אז על הטבח בכפר-קאסם, וגם עם מה שאמרה שרת החינוך גם עכשיו וגם בזמן שהנושא עלה, סמוך ליום השנה לטבח בכפר-קאסם, ב-29 באוקטובר.

מוחמד ברכה: אני יכול, במצב מסוים, להגיד שאם שרת החינוך אומרת את מה שהיא אומרת, מה אני צריך יותר.

מוחמד ברכה: אבל הבעיה היא לא שרת החינוך הנוכחית, אלא מי שיבוא אחריה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהעיקרון של ציון הטבח בכפר-קאסם – כשמעל הפקודות מתנוסס דגל שחור, וזה הפך לאבן-יסוד במשפט הישראלי – אני חושב שהנושא הזה ראוי להילמד והפשע שנעשה והטבח שנעשה ראויים שיילמדו וראוי שיילמד מהי פקודה בלתי חוקית בעליל, וראוי שהתלמידים והקורבנות ידעו שהמעשה לא נשכח ולא ירד לטמיון.

מוחמד ברכה: לכן, גברתי השרה, אם הכוונה היא לקבל את זה לשנה אחת, לשנה הבאה, שבה עדיין תהיי שרת החינוך, בסדר.

מוחמד ברכה: אבל אני חושב שמדינת ישראל, בעצם חקיקת החוק הזה, ובעצם ההתעקשות שלנו, שנה אחר שנה, לעמוד על זה, זאת אמירה – לא רק כדי לצאת ידי חובה – זאת אמירה, שבספר החוקים במדינת ישראל יש מעמד חוקי לטבח שהיה ולעוול שנעשה לתושבים.

מוחמד ברכה: לכן, אני בכל זאת מבקש שהכנסת תצביע בעד הצעת החוק.

מוחמד ברכה: זה לא לכבודם של חברי הכנסת ושל סיעות הבית, זה לא לכבודה של הממשלה להתנגד לדבר שהוא כביכול מקובל עליה, אבל הוא טריוויאלי והוא אבן-יסוד למי שטוען שהוא מחויב לדמוקרטיה.

מוחמד ברכה: אני מבקש מהכנסת שתצביע בעד הצעת החוק.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה לחבר הכנסת ברכה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 11 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 37 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק הנצחת זכרם של קורבנות הטבח בכפר-קאסם, התשס"ו–2006, נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 11, נגד – 37, ואין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה הוסרה מסדר-היום.

יצחק זיו: התשס"ז–2007 ["דברי הכנסת", חוב' ל"ד, עמ' 10155.]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק פ/2597, הצעת חוק החברות (תיקון – דירקטורים בעלי כשירות מקצועית), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת גלעד ארדן ואבישי ברוורמן – תשובה והצבעה.

יצחק זיו: ינמק חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

אבישי ברוורמן: ההצעה הזאת של חבר הכנסת גלעד ארדן ושלי נועדה להבטיח שבחברות הציבוריות, מעבר לדירקטורים החיצוניים, גם הדירקטורים האחרים יהיו בעלי כשירות מקצועית.

אבישי ברוורמן: בהסכמה עם שר המשפטים ועם שר האוצר אנחנו מעבירים, בתמיכתם, את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט, והנושאים ילובנו שם בהתאם להבנות של ועדת-גושן.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

יצחק זיו: אין תשובת שר.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 נגד – 2 נמנעים – אין

יצחק זיו: הצבעה חוזרת, משום ששכחו לשנות את הכותרת.

יצחק זיו: אנחנו מצביעים על הצעת חוק החברות (תיקון – דירקטורים בעלי כשירות מקצועית), התשס"ז–2007.

יצחק זיו: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 39 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק החברות (תיקון – דירקטורים בעלי כשירות מקצועית), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 39, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק לפי תקנון הכנסת היא ועדת החוקה, חוק ומשפט, וההצעה תועבר לוועדה זו לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/1139/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות הסטודנט בשירות מילואים, התשס"ו–2006, של חבר הכנסת אלכס מילר וקבוצת חברי הכנסת.

יצחק זיו: נעבור מייד להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 31 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות הסטודנט בשירות מילואים, התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 31, מתנגד אחד ונמנע אחד.

יצחק זיו: ההצעה אושרה ותועבר לוועדת הכנסת מאחר שיש חילוקי דעות.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2688/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2689/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ז–2007, של חברי הכנסת אלכס מילר, יוסף שגאל ורוברט אילטוב.

יצחק זיו: ינמק מהמקום חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי הממשלה, ועדת השרים אישרה את חוק שילוב עולים במערכת החינוך מסיבה אחת.

אלכס מילר: מדובר כאן בהצלת חיים, הצלת חייהם של אלפי ילדי עולים הנפלטים ממערכת החינוך בישראל ונזרקים לרחובותיה האלימים של מדינתנו.

אלכס מילר: הנתונים שהוגשו לוועדת הכנסת מדברים בעד עצמם.

אלכס מילר: רק כדי לסבר את האוזן, 37% מכלל התיקים הפליליים של הנוער הם מקרב העולים.

אלכס מילר: בחמש השנים האחרונות 46% מכלל הנוער העולה לא סיימו כיתה י"ב.

אלכס מילר: 42% מכלל הנושרים במדינת ישראל הם נוער עולה, בעוד שהם רק כ-12% מכלל התלמידים בישראל.

אלכס מילר: באין יד מכוונת ובאין די מורים ומחנכים שידעו להביט לנוער העולה בגובה העיניים, כאשר בתי-הספר המלמדים עולים חדשים לא נותנים להם פתרונות לקשיי הקליטה שלהם, התוצאות טופחות לנו על פנינו.

אלכס מילר: נושא כואב זה הוא כרכבת הדוהרת לתהום, כשהתוצאות הן הרות אסון.

אלכס מילר: חוק זה מטרתו לקבוע כללים ברורים להצלת עתידו של הנוער העולה.

אלכס מילר: אני קורא לכם להצביע בעד החוק כי בנפשנו הדבר.

אלכס מילר: וכבר כתוב: כל המציל נפש אחת מישראל כאילו הציל עולם מלא.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: כמובן, הצעת החוק לא תקודם ללא תיאום עם הממשלה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס מילר.

יצחק זיו: הצעת חוק באותו נושא – חבר הכנסת מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: אני מסכים עם כל מה שאומר חבר הכנסת אלכס מילר, דברים כדרבונות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו זקוקים לחוק הזה, זה יטופל כמו שצריך והמשך הטיפול יהיה עם הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם אתה לא מקדם את זה בוועדה שלך, אתה גם לא מקדם את זה כאן.

מיכאל מלכיאור: נעשה את כל המשך הטיפול בחוק הזה רק בתיאום עם הממשלה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: ללא תשובת שר אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: אנחנו קודם מצביעים על הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ז

יצחק זיו: –2007 הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 35 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 35, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ז–2007, עברה לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

זאב אלקין: קליטה.

יצחק זיו: אם כך, זה עובר לוועדת הכנסת.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה בנושא הבא: הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ז–2007.

יצחק זיו: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שילוב עולים במערכת החינוך, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 29, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: הצעת החוק עוברת לוועדת הכנסת.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/1201/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ו–2006, מס' 1201.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: הצבעה בתנאי שהמציעה לא מקדמת את החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: רונית, תגידי שאת לא מקדמת את החוק.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, ההצעה הזאת זהה להצעתו של חבר הכנסת יורי שטרן, זיכרונו לברכה.

רונית תירוש: אנחנו נקדם את ההצעה הזאת בהתאם, בתיאום עם אותה הצעת חוק.

רונית תירוש: כמובן, בתיאום עם הממשלה, אבל בהתאם לאותה הצעת חוק, שגם היא תובא לדיון בממשלה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 34 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 34, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: הצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ו–2006, עוברת להכנתה לקריאה ראשונה לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/668/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק הקרן לעידוד העסקת נשים, התשס"ו–2006, של חברת הכנסת עמירה דותן.

עמירה דותן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, השרים, ראשית אני רוצה להודות לשר נהרי, שהסיר את התנגדותו להצעת החוק הזאת, שהועברה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

עמירה דותן: הצעת החוק הזאת בעצם מקורה במחקר שערך המכון הישראלי למחקר כלכלי וחברתי, ומטרתה להתאים את עולם העבודה לנשים ולחיי המשפחה.

עמירה דותן: החוק מהווה הצהרה בדבר חשיבותן של נשים כמשאב בשוק העבודה, הכרה בחוסר השוויון המובנה, בקיומו של קיפוח ובצורך לפתח דרכים וכלים מעשיים לתיקון המצב וליצירת שוויון אמיתי בשוק העבודה בישראל.

עמירה דותן: הניסיון שהצטבר בעולם הוכיח שכדי ליצור שוויון הזדמנויות בפועל אין די באיסור על אפליה, אלא יש לנקוט צעדים מקדמים, על מנת להתגבר על האי-שוויון הקיים במציאות העכשווית.

עמירה דותן: הרעיון הוא להקים קרן שתנוהל על-ידי מינהלת, או מנהלת, בדומה לחוק לעידוד השקעות הון, שתהיה מוסמכת להעניק מענקים למעבידים שיפעלו בהתאם לקריטריונים שתקבע מינהלת הקרן.

עמירה דותן: הענקת המענקים למעסיקים בנסיבות כמו העסקת אמהות לילדים רכים, נשים מבוגרות, באה גם לעודד נשים להשתלב בשוק העבודה ובמיוחד לקדם אותן.

עמירה דותן: הצעת החוק הזאת הוגשה בכנסת הקודמת על-ידי חברי הכנסת אתי לבני, הראלה גולן ורשף חן.

עמירה דותן: אני, כמובן, מצהירה מפה – השר ישי, אני מצהירה מפה שהקידום של הצעת החוק הזאת ייעשה בתיאום עם משרדך ואתך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יעלה ויבוא השר אלי ישי.

אחמד טיבי: אדוני השר, אתה רוצה לענות?

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: אגב, מי שבעד החוק הוא בעד ומי שנגד – כמובן הוא נגד החוק.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הקרן לעידוד העסקת נשים, התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 28, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: אנחנו קובעים שהצעת החוק עברה והיא תעבור לוועדה לקידום מעמד האשה.

רוחמה אברהם-בלילא: לעבודה ורווחה.

רוחמה אברהם-בלילא: [הצעת חוק פ/1923/17; נספחות.

רוחמה אברהם-בלילא: ]

אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – משחקים אסורים, הגרלות והימורים ברשת האינטרנט), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת רונית תירוש.

בבקשה.

רונית תירוש: אני מודה לך.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, בהמשך למאבק שאנחנו מייצרים כאן, בכנסת, בעזרת חוקים, כדי לשרש את תופעת ההימורים לסוגיה, אני מבקשת בהצעת החוק הזאת שלא לאפשר הימורים באמצעות האינטרנט, גם כשהשרת נמצא בחו"ל – כל עוד מדובר, כמובן, בהימורים אסורים.

רונית תירוש: אני לא ארחיב את הדיבור על אפשרות הגלישה של ילדים ובני-נוער, באופן חופשי, וההורים לפעמים מוצאים את עצמם במצב שבו הילדים נכנסים להתחייבות כספית שהיא ודאי מעבר ליכולותיהם, וקורים הרבה מאוד דברים נוראים בנושא הזה.

רונית תירוש: לכן אני מבקשת את הסיוע שלכם, כדי שחברות האשראי לא תאשרנה שימוש בכרטיסי אשראי לצורך הימורים באינטרנט, וכך נוכל להיאבק בתופעה החמורה הזאת.

רונית תירוש: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו מייד יודעים את התשובה.

אחמד טיבי: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 32 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – משחקים אסורים, הגרלות והימורים ברשת האינטרנט), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד – 32, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2797/17; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעתו של חבר הכנסת ראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: ינמקו שניים.

אחמד טיבי: ינמקו שניים: חברת הכנסת עמירה דותן – חמש דקות, וחבר הכנסת יצחק לוי – חמש דקות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ריבלין התנתק מהנימוק וחילק את המנמקים.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

ראובן ריבלין: לא, אני לא התנתקתי.

ראובן ריבלין: אני כבר נימקתי.

ראובן ריבלין: עכשיו ינמקו אחרים.

עמירה דותן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, לא כל יום אני זוכה לעמוד כאן ולהציע הצעת חוק כל כך מרגשת, כל כך מיוחדת וכל כך שונה.

עמירה דותן: אני כאן שותפה לחברי חבר הכנסת רובי ריבלין, חבר הכנסת הרב יצחק לוי, חברת הכנסת קולט אביטל ואחרים, ואני מוכרחה לומר לכם שאני באמת מתרגשת, כי לא כל יום מבקשים חנינה, מבקשים מהכנסת לעזור לנו לפתור את בעיית החנינה הזאת.

עמירה דותן: כדי להבין במה דברים אמורים אני רוצה להחזיר את כולנו שנתיים לאחור, ולראות שוב את המראות שהיו אז, מראות של נתק, מראות של מאבק על הבית, מראות של מאבק על אמונה, על "אני מאמין", על חד-משמעיות.

עמירה דותן: מול המאבק הזה יצאו הצבא והמשטרה, שעשו הכול כדי לעשות את ההתנתקות הזאת ברגישות, אבל גם בנחישות.

עמירה דותן: חלק מהמחיר שילמו בני-נוער ואנשים אחרים הוא שבעצם הוגשו נגדם כתבי אישום, חלקם נשפטו וחלקם עדיין לא.

עמירה דותן: אני אישית נדרשתי לנושא הזה דרך ועדת המשנה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, שבה אני מטפלת במפונים, כאשר עלה נושא הגיוס לצה"ל.

עמירה דותן: התברר לי אז שהרבה מאוד מועמדים לשירות ביטחון ומועמדות לשירות ביטחון אינם יכולים להתגייס משום שיש נגדם רישום פלילי.

עמירה דותן: הרישום הפלילי הזה של אז, של לפני שנתיים, של ימי ההתנתקות.

עמירה דותן: ושאלתי את עצמי, ממה נפשנו?

עמירה דותן: בתוך שנתיים עשתה מערכת החינוך, עשתה מערכת הרווחה, עשו המשפחות, כל שבידן כדי להחזיר את הילדים האלה לחיים רגילים ונורמליים.

עמירה דותן: בני-הנוער עומדים להתגייס לצבא, חלקם גם עברו את כל מה שצריך לעבור כדי להגיע ליחידות קרביות, ליחידות שבהן הם יממשו את הפוטנציאל שלהם.

עמירה דותן: והנה אנחנו אומרים להם שבגלל אותו רישום פלילי הם אינם יכולים להתגייס לצבא.

עמירה דותן: סיפור מהמם אחר ששמענו בוועדה הוא, שאותם כתבי אישום שנרשמו לפני שנתיים לא באו לידי דיון בבתי-המשפט משום שנעדרו – או לא היו – שופט או שופטת נוער לשפוט את בני-הנוער.

עמירה דותן: אני חושבת שבאמת הגיע הזמן להפסיק את ההתייחסות הקשה כל כך, ולחבק את האנשים האלה, ודאי את האנשים שרוצים לעשות יותר ממה שהם עושים.

עמירה דותן: מאחר שכפי שאמרתי, נפל בחלקי הכבוד לחלוק את הפודיום הזה עם חבר הכנסת הרב לוי, וידידנו רובי ריבלין ויתר על מקומו, אני מוכרחה רק לומר פה את הרישא של דברי ההסבר, שהם כולם מהפה שלו ומהלב שלו: יש ימים שבהם ייקוב הדין את ההר, ויש ימים של לפנים משורת הדין.

עמירה דותן: כמי שמאוד מאמינה בחוק ובמדינה של חוק, אני מאמינה שבמקרה הזה, חלק מהחוק הוא לעזור לנו לתת לאנשים האלה חנינה.

עמירה דותן: אני מבקשת את עזרתכם.

עמירה דותן: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יצחק לוי, חמש דקות.

אחמד טיבי: בבקשה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני, קודם כול, רוצה להעריך את עבודתה הרבה של חברת הכנסת עמירה דותן, עם הרבה מאוד מחברי הכנסת שעושים כדי לסייע לאותם אנשים שגורשו מביתם ולצערנו הרב עדיין לא מצאו מנוח לנפשם.

יצחק לוי: שנתיים לאחר הטראומה הנוראה ביותר, לדעתי, שעברה מדינת ישראל, ועדיין המצב מאוד-מאוד קשה.

יצחק לוי: נוספו על כך אותם כתבי אישום שאנחנו מדברים עליהם.

יצחק לוי: תיכף אומר מלה על כתבי האישום, אבל לפני כן אני גם רוצה, מעל הדוכן, להודות לשרה רוחמה אברהם-בלילא על העזרה שלה.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אני גם רוצה לצרף תודות לחבר הכנסת גבאי, שבעצם היה הראשון שהציע חוק בכיוון הזה, והיום גם הוא יובא להצבעה.

יצחק לוי: אני גם מודה לו.

יצחק לוי: מורי ורבותי, מדינת ישראל לא היתה יכולה לחלום שההתנתקות תעבור כפי שהיא עברה.

יצחק לוי: אני זוכר את השיחות עם קציני הצבא ועם אנשי המשטרה לפני ההתנתקות, כאשר דובר על הרוגים, ועל התנגדות הרבה יותר קשה, וביקשו מאתנו לבוא ולהרגיע את הציבור, ועשינו את זה – עשינו את זה בנאמנות.

יצחק לוי: אני זוכר שיחה בביתי עם קצין בכיר במשטרה, שהעריך שיהיו לפחות 15 הרוגים, ואמר לי: אמור לי מי עומד להתאבד, וגם אמר לי: בוא, תעזור לי להכיר את האנשים.

יצחק לוי: איש הדרום, איש משטרה מהדרום.

יצחק לוי: הבטחתי לו שאנחנו נסייע ככל שנוכל, כדי להבטיח שלא יהיו מתאבדים ולא יהיו הרוגים.

יצחק לוי: נתנגד כמה שנוכל, אבל נסייע כדי שלא תהיה אלימות.

יצחק לוי: אבל יש הפגנות ויש מפגינים, וזה מטבע הדברים, ואנשים הפגינו ועמדו על בתיהם ככל שהיו יכולים, והמשטרה בהחלט נהגה ביד תקיפה, בגלל המדיניות שהיתה אז, לדכא כל התנגדות כדי שהיא לא תתפשט.

יצחק לוי: ואדוני היושב-ראש, כאשר יש הפגנות אחרות, של אנשים שיושבים על הכביש, של אנשים שמפגינים, מגישים חמישה כתבי אישום, עשרה כתבי אישום.

יצחק לוי: כאן, בכל אירוע, הגישו כתב אישום לכולם.

יצחק לוי: עדיין יש לנו יותר מ-300 בחורים עם כתבי אישום פתוחים, מלבד המשפטים שכבר היו.

יצחק לוי: על כן אנחנו מציעים את החוק הזה, אולי גם כחלק מפיוס – פיוס הציבור.

יצחק לוי: אולי נכון לגרום קצת נחת לאנשים האלה, להסיר מהם דאגה.

יצחק לוי: אני מאוד מאוד מבקש לראות את החוק הזה בעין טובה, לא להביט בנושא ב"ייקוב הדין את ההר" ולאפשר להעביר אותו בקריאה טרומית היום.

יצחק לוי: תודה רבה, רבותי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביילין מבקש להסיר.

אחמד טיבי: חכה, יוסי.

אחמד טיבי: יש תשובה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: תשובת הממשלה, בדמותה של השרה רוחמה אברהם-בלילא.

קריאה: מה עם שר המשפטים?

אחמד טיבי: היא בשמו של שר המשפטים, אדוני.

קריאה: היא גם תוכל לתת חנינה בשמו?

אחמד טיבי: רוחמה מסוגלת לעשות הכול.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי הכנסת, לפני הדיון לגופו של החוק, אני מבקשת להבהיר כי הליך החקיקה הממשלתית הוא הליך סדור, שנועד לווסת את הצעות החקיקה הממשלתיות, וחשיבותו רבה לעבודת הממשלה והכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, אסור לכנסת ולממשלה לטמון את ראשן בחול אל מול רצון הציבור.

רוחמה אברהם-בלילא: אנו עדיין מחלימים מפצעי ההינתקות, ואט-אט אנחנו מאחים את הפצעים מתוך הבנה כי המהלך האמיץ נעשה למען עתיד טוב יותר למדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: בעבר, ממשלות ישראל ראו לנכון להקנות בחוק חנינה כללית לעבירות כנגד המדינה – לראשונה עם הקמת המדינה ובפעם השנייה לאחר מלחמת ששת הימים.

רוחמה אברהם-בלילא: וכתמיד, העיתוי הינו בעל חשיבות גדולה.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן ניאותה הממשלה לאשר את הגשת הצעת החוק בהליך מזורז, שכן החוק נוגע לצעירים הקרבים לגיל גיוס, ובשל הרישום הפלילי נפגעים הסיכוי והרצון שלהם להגיע ליחידות המובחרות של צה"ל.

רוחמה אברהם-בלילא: ידוע כי לאורך השנים הציבו תושבי ההתנחלויות את מיטב בניהם ובנותיהם להגנת המדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: פעילותם של המתנחלים בעת יישום תוכנית ההתנתקות היוותה קריאת תיגר על חוסנה של החברה בישראל, אך זו נעשתה מתוך האמונה העמוקה בשליחותם ולא מתוך הרצון לפגוע בדמוקרטיה הישראלית.

רוחמה אברהם-בלילא: למרות זאת, חברי חברי הכנסת, אל לנו להעלות על נס פעילויות אלה, שכן אלימות על כל גווניה לא ראויה ואסור שתתקבל כצעד מחאתי לגיטימי במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה צורך להביא בפניכם, חברי חברי הכנסת, את הודעתם המשותפת של ראש הממשלה ושר המשפטים בסוגיה: מדיניות שר המשפטים ומחלקת החנינות היא להקל עם קטינים שעברו עבירה חד-פעמית שאיננה חמורה ואיננה מאפיינת את אורח חייהם הנורמטיבי.

רוחמה אברהם-בלילא: ההקלה משתקפת בהמלצה לקיצור תקופת ההתיישנות בעבירה או למחיקתה, והכול לפי הנסיבות.

רוחמה אברהם-בלילא: יש להניח שבמסגרת זאת יוכלו רבים מהקצינים שהועמדו לדין בגין מעורבות באירועי המחאה בתקופת ההתנתקות לזכות בחנינה.

רוחמה אברהם-בלילא: בימים אלה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנו קרבים לשנת ה-60 לקום המדינה, ונכונו לנו אתגרים רבים בשנים שיבואו.

רוחמה אברהם-בלילא: כצעד נוסף בסדרה של צעדים לאיחוי הקרעים באריג החברה הישראלית, רואה הממשלה לנכון לתמוך בהצעת חוק זו, אשר תעניק חנינה לאלה אשר ביצעו פשעים אך לא סיכנו חיים בצורה ממשית במהלך יישום תוכנית ההינתקות.

צבי הנדל: את הפשע היחיד הממשלה עשתה.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל תמשיך לפעול בדבקות לגישור על הפערים המצויים בחברה ולהעצמת החוסן החברתי בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני מודה לכבוד השרה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יוסי ביילין מבקש להסיר.

אחמד טיבי: בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מוכרח לומר שאני מתבייש לשמוע את התשובה של הממשלה בהצעת החוק הזאת.

יוסי ביילין: אני שומע את ההבדלים בניואנסים בין תשובת השרה לבין התשובה של שר המשפטים, כפי שהקריאה אותה.

יוסי ביילין: כי מה אומרת השרה ומה אומר שר המשפטים?

יוסי ביילין: השרה מדברת על כך שהיה אירוע – – –

מיכאל איתן: איפה שר המשפטים?

יוסי ביילין: אני לא יודע.

יוסי ביילין: עדיף שלא יהיה כאן.

יוסי ביילין: השרה מדברת על מקרה פוליטי, שבו אומרים שהיה דבר כלשהו, המתנחלים הם אנשים בסדר והם עשו דברים חשובים, והם רצו לעשות למען המדינה ולא נגד המדינה כאשר הם הפגינו, ולכן בואו ניתן להם חנינה.

יוסי ביילין: שר המשפטים מדבר על קריטריון משפטי.

יוסי ביילין: הוא אומר שיש נטייה למערכת לפטור מעונש קטינים שהפעילות שלהם נגד החוק היתה מוגבלת, או מין דבר כזה.

יוסי ביילין: אבל הוא בעצם מסתתר מאחורי הסינר של השרה, משום שהבעייתיות הגדולה ביותר של החוק הזה היא שכאן מדובר על חנינה לא על-פי קריטריון משפטי, חוקי, אלא על-פי קריטריון פוליטי.

יוסי ביילין: עכשיו תראו מה הבעייתיות: מצד אחד מדובר באנשים שעברו עבירות על החוק.

יוסי ביילין: כנגד מי?

יוסי ביילין: הם עברו עבירות כנגד נציגי החוק, נציגי מערכת הביטחון, שהם צה"ל והמשטרה.

יוסי ביילין: ברגע שאנחנו ככנסת, לא נותנים יד למהלך משפטי ספציפי – יכול להיות שיש מקרה מסוים שבו ראוי להקל, אני לא מציע דווקא להחמיר, אבל אני אומר, כלפי האנשים האלה, מה הם בעצם אומרים?

יוסי ביילין: הם אומרים: דמנו הותר.

יוסי ביילין: הממסד נותן את הלגיטימציה לכך שאנשים שעוברים עבירה מול שוטר או מול איש צבא – כיוון שזה אידיאולוגי, והם לא רצו לפעול נגד המדינה אלא לטובתה של המדינה לפי ראייתם שלהם – אנחנו מעניקים להם חנינה סיטונית.

יוסי ביילין: אני אומר לכם, כמי שהמדינה הזאת חשובה לו ויקרה לו ומבין שנציגי החוק זה המשטרה והצבא – הוא אומר למשטרה ולצבא: תראו, יש לכם בעיה אמיתית.

יוסי ביילין: אנחנו מעניקים חנינה למי שפוגעים בכם.

אפי איתם: – – – חנינה לאדם שהיה שפוט לחמישה מאסרי עולם.

בנימין אלון: – – –

יוסי ביילין: אדוני, אל תוריד את זה מהזמן שלי, כי יש כאן בעיה מסוימת.

יוסי ביילין: נכון, אני מציע לכם, אל תשוו את שני הדברים.

יוסי ביילין: אין שום שוויון.

יוסי ביילין: מה שכאן עושים עם זה – ודאי שלא, משום שאם זה חילופי שבויים, אם זה שחרור אסירים – – –

קריאה: – – –

יוסי ביילין: אל תשוו בכלל נושא של פדיון שבויים לנושא הזה.

יוסי ביילין: אלו שני דברים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: זה חוק המתנות, לא חוק פדיון שבויים.

בנימין אלון: – – –

יוסי ביילין: גם את 250 האלה לא אני משחרר.

יוסי ביילין: יש כאן ממשלה שעושה את הדברים האלה ואל תבוא אלי בטענות.

יוסי ביילין: אתה יודע יותר טוב מאחרים, כיוון שדיברנו על זה לא מעט גם בינינו וגם בפומבי, שלא העניין של עקירת המתנחלים הוא שחשוב לי.

יוסי ביילין: מה שחשוב לי זה לשמור את המדינה הזאת כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יוסי ביילין: המחיר הוא שאנחנו צריכים את הטעות של ההתנחלויות לתקן.

יוסי ביילין: לבי על האנשים האלה.

יוסי ביילין: אני הייתי בין הראשונים, ואתה יודע את זה כמוני, שהיה מוכן לסייע להם בפיצויים ובהגדלתם.

יוסי ביילין: אני הולך אליהם עד היום, לפגוש אותם ולסייע להם, כי כבני-אדם הם חשובים לי.

יוסי ביילין: אבל יש הבדל בין זה לבין מדיניות של ממלכה, שאומרת: פגעתם בשוטרים ובחיילים, זה בסדר גמור.

יוסי ביילין: אני אומר לכם גם לגבי העתיד לבוא, אתם היום רואים את המתנחלים, את ההפגנות בעזה, וזה כרגע העניין היחיד.

יוסי ביילין: אבל יש גם עתיד למדינה הזאת.

יוסי ביילין: יש עוד דברים ויהיו עוד הפגנות, ולא כולן של מתנחלים.

יוסי ביילין: יהיו הפגנות של אנשים שהרסו את הבתים שלהם בלוד וברמלה.

יוסי ביילין: יהיו הפגנות של סטודנטים.

יוסי ביילין: מה אתם בעצם אומרים?

יוסי ביילין: אתם כאן יוצרים תקדים.

יוסי ביילין: אתם אומרים: אוקיי, אם ההפגנה הזאת אמיתית, היא באה מלבכם, מתוך דבר שבאמת חשוב לכם ולא סתם כפורעים, אנחנו נקל אתכם.

יוסי ביילין: אתם אומרים לאנשים האלה מראש, נותנים את הלגיטימציה לפעול כפי שהם יפעלו, כי הם יודעים – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

יוסי ביילין: מאה אחוז.

יוסי ביילין: אני אומר שיש כאן לגיטימציה לעתיד לבוא, לאנשים שפועלים מתוך אמונה, לפעול מתוך ידיעה שבסוף הבית הזה יבוא ויחון אותם.

יוסי ביילין: אני אומר לכם שזה מצטרף לשורת חוקים שהעברנו ביום הזה, שהעולם מסתכל בזה ואומר: לא יכול להיות.

יוסי ביילין: לא יכול להיות שזו כנסת ישראל.

יוסי ביילין: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יעלה חבר הכנסת ריבלין.

אחמד טיבי: זכותו לנמק ולהשיב.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, לא באנו, מציעי חוק זה, לבקש על נפשם ולחון אנשים שפשעו.

ראובן ריבלין: לא באנו לעשות חשבון, שכן את האירועים ותוצאות ההחלטה שנתקבלה כאן, בכנסת, כאשר אני הייתי יושב-ראש הישיבה הזאת, תשפוט ההיסטוריה.

ראובן ריבלין: באנו לומר שהיחידים ששילמו את המחיר שהיה התוצאה של אותה החלטה והכרעה, שהיתה קשה להם – וחלקם יושבים כאן אתנו – אותם נבחרים אשר נבחרו על-ידי אותו ציבור, אשר נשלח על-ידי ממשלות ישראל לדורותיהן ליישב את הארץ.

ראובן ריבלין: לא אנחנו נשפוט, ואין אנחנו עושים חשבון.

ראובן ריבלין: ההיסטוריה תשפוט.

ראובן ריבלין: כאמור, חברים שראו את אשר נעשה ורוצים לומר שיש רגע בחייו של עם שבו הוא צריך לבנות את מידותיו לפנים משורת הדין, שכן לא חרבה יהודה ולא חרבה ישראל אלא כיוון שמיצו את הדין, דין תורה.

ראובן ריבלין: אמרו: גם כאשר דין תורה מחייב את כולם, יש רגעים שבהם כדי לשמור על שלמות העם צריך לפעול לפנים משורת הדין.

ראובן ריבלין: לצערנו הרב, לא קמה שעה כזאת לישראל כמו השעה שבה חברים מקדימה, חברים מש"ס, חברים מהליכוד, חברים מהאיחוד הלאומי, חברים מישראל ביתנו, חברים מסיעת הגמלאים, באים ואומרים כולם: הרף, בואו נעביר דף, נשאיר להיסטוריה לשפוט.

ראובן ריבלין: באנו היום להציע לתת חנינה – חנינה – על-פי מידות החוק, ולא על-פי מידות הצדק והדין, כי לפי מידות הצדק והדין אנחנו לא מבקשים חנינה; חנינה לכל אלה שבהתנגשות בין אחים – קרה אשר קרה.

ראובן ריבלין: אני יודע שחבר הכנסת גלזר הגיש הצעה לחון שוטרים אשר הועמדו לדין, ואנחנו נתמוך גם בהצעה זו, שכן יש רגע שבו איננו שופטים זה את זה אלא אומרים: הרף, תשפוט ההיסטוריה – והיסטוריה תשפוט.

ראובן ריבלין: אדוני, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק.

אחמד טיבי: שאלה: האם אדוני מוכן, לשם הסימטריה, לתמוך בהצעה שתחון, למשל – אף שאני מתנגד להצעה שלך – אזרחים שבשנת 2000 עשו בדיוק את אותן עבירות, תיתן להם חנינה ותבטל את הרישום הפלילי שלהם?

ראובן ריבלין: אני מדבר כרגע על אנשים – – –

אחמד טיבי: אדוני, אותן עבירות.

צבי הנדל: אין – – –

ראובן ריבלין: אני מדבר כרגע על חנינה לאנשים אשר מחו ופעלו כאשר עקרו אותם מבתיהם, הורידו את הגג שמעל ראשם ועקרו אותם מהמקום שבו הם ישבו – מביתם – וגירשו אותם מנחלתם.

רן כהן: – – –

ראובן ריבלין: אם אדוני יגיש הצעה, אני אשקול אותה לגופו של עניין.

אחמד טיבי: לא, למה שאתם לא תיזמו את ההצעה?

ראובן ריבלין: בכל הכבוד – ייתכן שמה שאתה מדבר בו מאוד חשוב לך.

ראובן ריבלין: רק, בכל הכבוד, אין שום סימטריה בין שני הנושאים.

אחמד טיבי: אני אומר – – –

ראובן ריבלין: יכולים להיות שני נושאים שונים, וכל אחד חשוב בעיני המגיש, בעיני השומע או בעיני המשתכנע.

ראובן ריבלין: כאן מדובר בנושא אחר בתכלית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק.

רן כהן: – – –

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אפשר – אוקטובר 2000.

אחמד טיבי: אין תשובת הממשלה.

אחמד טיבי: היתה תשובה.

אחמד טיבי: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 37 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 10 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק החנינה בעניין תוכנית ההתנתקות, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אחמד טיבי: בעד ביטול הרישום הפלילי – 37, נגד – 10, ואין נמנעים.

אחמד טיבי: הצעת החוק תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: החוץ והביטחון.

אחמד טיבי: ועדת החוץ והביטחון?

אחמד טיבי: הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן ביקשה לתמוך, וזה לא משנה את התוצאה.

אחמד טיבי: ("דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 9452.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים להצעת חוק דומה במהותה, של חבר הכנסת אליהו גבאי.

אליהו גבאי: תצביע.

אחמד טיבי: לא הצבעה, כי חבר הכנסת ואסל טאהא מבקש להסיר את הצעתו של חבר הכנסת אליהו גבאי מסדר-היום.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד מתפלא ומתבייש על מה שקרה בהצבעה על ההצעה לחון חלק ולהצביע בעד חוק לא מידתי ולא שוויוני שמדבר על קבוצה אחת בעם.

ואסל טאהא: לו דובר על כל הפגנה פוליטית שהיו בה עימותים עם כוחות הביטחון, אדרבה.

ואסל טאהא: היינו מסכימים.

ואסל טאהא: היושב-ראש הציע לחבר הכנסת ריבלין, או ביקש ושאל: האם היית תומך בהצעה, לו היתה, לסגור את התיקים של הצעירים הערבים שהתעמתו עם המשטרה על הבעת דעה, ולא על התנגדות להחלטת הממשלה?

ואסל טאהא: הצעירים הערבים בשנת 2000 יצאו להביע דעה, להפגין ולומר את דעתם, והתעמתו – ואנחנו יודעים כיצד התעמתו, אילו הוראות היו, איך פתחו באש ואיך הרגו צעירים, אחיהם ושכניהם, ואף אחד לא קם ממקומו כדי להציע הצעה לחון את הצעירים האלה ולסגור להם את התיקים.

ואסל טאהא: אילו היתה ההצעה שוויונית ומידתית לכולם, היינו תומכים בה – –

צבי הנדל: – – –

ואסל טאהא: – – אבל לא ייתכן שתהיה הצעה לא מידתית ולא שוויונית, מיועדת לקבוצה אחת, מהימין, שהתעמתה עם כוחות הביטחון והתנגדה להחלטת הממשלה – –

אפי איתם: – – –

ואסל טאהא: – – לפרק את ההתנחלויות שהוקמו על אדמה שנכבשה, והמדינה – הממשלה הגיעה להסכם בין-לאומי, להסכם עם עם אחר שרוצה חירות, רוצה עצמאות ורוצה שלום – –

צבי הנדל: אני אגיש הצעת חוק – – –

ואסל טאהא: – – ובסופו של דבר הצעירים האלה יקבלו חנינה לא צודקת.

צבי הנדל: אני אגיש הצעת חוק לתת חנינה לכולכם, אחרי שנגרש אתכם מהבית.

ואסל טאהא: עזוב, אליך לא כדאי להתייחס.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, יש עוד מקרה.

ואסל טאהא: מה עם עצורי – או הנאשמים של שפרעם, שהגנו על עצמם, על חייהם?

ואסל טאהא: הם הגנו שם על חייהם.

אריה אלדד: יש שם עוד כמה רוצחים, נכון?

ואסל טאהא: יש רוצח מתועב שתקף עיר שלמה, שתקף המון, וההמון הגן על עצמו, אז מה עם העצורים האלה?

ואסל טאהא: למה לא נותנים להם חנינה?

ואסל טאהא: למה לא סוגרים להם את התיקים?

אריה אלדד: – – –

ואסל טאהא: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להסיר גם את הצעתו של חבר הכנסת גבאי.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: השרה רוחמה אברהם-בלילא תענה בשם שר המשפטים, מהצד.

אחמד טיבי: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עמדת הממשלה היתה ונשארה כמו בהצעת החוק הקודמת.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי, חבר הכנסת ואסל טאהא, לא הצלחת לשכנע אותי הפעם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

אחמד טיבי: באופן חריג.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברי חבר הכנסת אליהו גבאי, זכותו להשיב, אם אתה רוצה, ואם אתה לא רוצה להאריך – מהצד.

אחמד טיבי: אם אתה מדבר מפה, בבקשה.

לימור לבנת: – – –

אליהו גבאי: רבותי, עוד לא היה חוק כל כך צודק, כל כך מוסרי וכל כך נחוץ לעם ישראל כדי להראות אחדות.

אליהו גבאי: הנוער הזה הפגין כאשר ראה שכל עולמו נחרב: ביתו נחרב, והאידיאלים שעליהם חונך נחרבים לנגד עיניו.

אליהו גבאי: מה היתה ההתנגדות?

אליהו גבאי: ההתנגדות היתה מסיבית אבל דמוקרטית.

אליהו גבאי: מה היתה ההתנגדות?

אליהו גבאי: על מה שהם חונכו בבתי-ספר ובחינוך שהם קיבלו.

אליהו גבאי: זה נוער איכותי, שכעת עומד להתגייס כדי להיות מוביל בחילות השדה ובחילות הקרביים בצבא, ואנחנו צריכים להביע את דעתנו – שאנחנו אתו.

אליהו גבאי: אין מקום להמשך הטיפול בזה – כל תיק שנפתח צריך לסגור.

אליהו גבאי: אני מברך על הצעת החוק שהביאו לפני חברי חברי הכנסת, והייתי יחד אתם, וגם על החוק שהגשתי אני לפני כן.

אליהו גבאי: רבותי, אין חוק צודק מזה.

אליהו גבאי: מי מתנגד לחוק?

אליהו גבאי: לצערי – וחבל – במקום שהשמאל הקיצוני יקום ויגיד: טעינו במה שעשינו בהתנתקות, הם שופכים מלח על הפצעים של הנוער הזה.

אליהו גבאי: אני מצפה מד"ר ביילין שיהיה הראשון שיתמוך, כי הוא יודע איזו טעות תהיה התנגדות.

אליהו גבאי: אתם תומכים בשחרור מחבלים?

אליהו גבאי: בעד שחרור ברגותי?

אליהו גבאי: בעד רוצח?

אליהו גבאי: והנערים האלה, אתם רוצים שהם ישבו ויימשכו ההליכים הפליליים נגדם?

אליהו גבאי: אתם, הערבים אשר תמיד תומכים במחבלים, באים לכאן להתנגד לכך מעל במה זו?

אליהו גבאי: היכן המוסר הערבי שלכם?

אליהו גבאי: זה מוסר?

אברהים צרצור: – – –

אליהו גבאי: היכן הצדק הערבי?

אליהו גבאי: זה צדק?

אליהו גבאי: לתמוך בשחרור מחבלים ורוצחי יהודים כן, ולמצות את הדין עם אנשים שהתנגדו בצורה פסיבית?

אליהו גבאי: אלא מה?

אליהו גבאי: זה צעד שעם ישראל חייב לנוער הזה, עלינו לקרוא להם ולומר: טעינו, התיקים שנפתחו לכם נפתחו בטעות.

רן כהן: – – –

אליהו גבאי: התיקים – סתם טרטרו אותם ורדפו אותם שלא בצדק.

אליהו גבאי: לכן, אנחנו צריכים לחבק את הנוער הזה, וגם אם עשו טעות – אנחנו צריכים לסלוח להם.

אליהו גבאי: וכפי שאמרו חברי כאן: רבותי, אנחנו נתמוך.

אליהו גבאי: אני שמח שממשלת ישראל הצטרפה ואני שמח שממשלת ישראל כעת תמכה והבינה שהחוק הזה, נחוץ לחוקק אותו בהקדם, כדי שלפני החגים האנשים האלה יקבלו הודעות שהתיקים נסגרו, והם בסך הכול מילאו שליחות שהיא שליחות דמוקרטית.

אליהו גבאי: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לתמוך, ואני מודה לממשלת ישראל שהצטרפה לחוק כדי לסגור את המרשם הפלילי, לסגור את כל התיקים שנפתחו, ואלה שעוד נמשכים – לסגור, ונאמר להם: חזקו ואמצו.

אליהו גבאי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ממשלת ישראל לא הצטרפה, אלא תומכת בהצעת החוק, כפי שהודיעה השרה רוחמה אברהם-בלילא.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – מחיקת רישום פלילי), התשס"ז–2007, מספרה פ/2196, של חבר הכנסת אליהו גבאי – מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 28 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 9 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – מחיקת רישום פלילי), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד ההצעה – 30, תשעה מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי ההצעה אושרה ותועבר להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החוץ והביטחון, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: ועדת החוקה, חוק ומשפט – מתקן אותי סגן המזכיר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

גדעון סער: חוץ וביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שיש כמה הצעות – חוקה, חוץ וביטחון – ועדת הכנסת תחליט בנדון.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2818/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שמספרה פ/2818, הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – זכאות לדרכון דיפלומטי), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: לי רשום שאין תשובת שר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק כזאת כבר עברה בקריאה טרומית בשבוע שעבר.

נסים זאב: מדינת ישראל, באמצעות משרד החוץ, מנפיקה דרכונים רשמיים משני סוגים: דרכון דיפלומטי ודרכון שירות.

נסים זאב: חוק הדרכונים מ-1952 אינו חל על דרכונים אלה, והזכאות להם מעוגנת בנהלים פנימיים של משרד החוץ, בעיקר פרק 17 לתקנון שירות החוץ.

נסים זאב: תקנון שירות החוץ מגדיר דרכון דיפלומטי כדרכון של מדינת ישראל המוענק על-ידי משרד החוץ לממלאי תפקידים דיפלומטיים בנציגויות משרד החוץ בחוץ-לארץ, לנושאי משרות בשירות החוץ, וכן לאנשים אחרים העוסקים בענייני המדינה הנושאים אופי דיפלומטי שיש עניין להעניק להם דרכון כזה.

נסים זאב: תקנון שירות החוץ קובע את רשימת הזכאים לדרכונים דיפלומטיים, והרשימה היא רשימה ארוכה: נשיא המדינה ורעייתו, הרבנים הראשיים לישראל, ראשי ממשלה, שרי ממשלה, יושב-ראש הכנסת, שופטי בית-המשפט העליון, מבקר המדינה, ואגב, גם למזכיר הכנסת יש דרכון דיפלומטי.

נסים זאב: אני רוצה לומר: פקידים בכירים, יש להם דרכונים דיפלומטיים, ויש כאן כמה חברים שטועים, שחושבים: משום של אסור ללכת עם דרכון דיפלומטי, אז לכן אנחנו לא זכאים למינימום של דרכון דיפלומטי.

נסים זאב: אגב, דבר נוסף, בשום מדינה בעולם לא מכירים מה זה דרכון שירות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חושבים שזה בכלל דרכון מזויף, לא מכירים דרכון כזה.

נסים זאב: כשאתה בא לחוץ-לארץ עם דרכון שירות, זה פחות מפספורט רגיל.

נסים זאב: אז כמה אנחנו יכולים להיות בזויים בעיני העולם כולו?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

נסים זאב: אדוני, אני כבר מסיים.

נסים זאב: מעמדם של חברי הכנסת, חברי הרשות המחוקקת, שנוסעים לחוץ-לארץ, צריך להיות לא פחות מזה של אותם פקידים שזכאים לקבל דרכון דיפלומטי.

נסים זאב: ורבותי, צריך לדעת: מלך שמחל על כבודו, אין כבודו מחול, ואנחנו לא יכולים פה למחול על כבודנו, כי אנחנו נציגי ציבור.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: מלכות קיבלת?

ראובן ריבלין: עבדות קיבלת – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין תשובת ממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן – – –

קריאות: – – –

גלעד ארדן: אם חבר כנסת הוא מלך, מה הרב עובדיה?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש לי סוד לגלות לכם: לי יש תורנות, עוד כמה שעות לשבת כאן, אני לא ממהר.

יולי יואל אדלשטיין: כל עוד יהיו כל הצעקות האלה, אני לא יכול להצביע.

מנחם בן-ששון: גם אנחנו לא, אנחנו עובדים כאן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח מאוד, אדוני מחבר המאמר החשוב בעיתון.

מנחם בן-ששון: אדוני קרא אותו?

יולי יואל אדלשטיין: אתה נאה דורש נאה מקיים.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה – הצעת חוק שמספרה פ/2818, הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – זכאות לדרכון דיפלומטי), של חבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חברי הכנסת מתבקשים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: תיכף נראה כמה דיפלומטים חדשים יהיו לנו.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 נגד – 6 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – זכאות לדרכון דיפלומטי), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש 28 בעד, שישה מתנגדים, אחד נמנע.

מנחם בן-ששון: מילא הקול שלי, אבל הקול של חברת הכנסת עמירה דותן?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת בן-ששון ודותן מבקשים להצטרף.

יולי יואל אדלשטיין: למי?

עמירה דותן: בעד – עגול – – –

מנחם בן-ששון: בעד – – –

יולי יואל אדלשטיין: בעד – בסדר גמור, זה לא משנה את תוצאות ההצבעה, אבל אני מודיע לפרוטוקול שגם בכוונתם של חברי הכנסת בן-ששון ועמירה דותן היה לתמוך.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת תידון בוועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2762/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/2762, הצעת חוק מימון נסיעות לחוץ-לארץ למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ז–2007.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה מן המקום חבר הכנסת אלכס מילר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: מה זה ההתרגשות הזאת לקראת דרכון דיפלומטי?

יולי יואל אדלשטיין: מה קרה?

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שגם חבר הכנסת מילר מנסה לנמק הצעה חשובה, ואני מבקש להקשיב לו.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה לברך את חברי, חבר הכנסת ישראל חסון, על היוזמה להצעת חוק כל כך חשובה.

אלכס מילר: אני חושב שהשם של הצעת החוק אומר הכול, ואני בטוח שיש פה קונסנזוס מלא על כך שמדינת ישראל חייבת לממן את כל הפעילות של המשפחות לטובת הילדים שלהן.

אלכס מילר: הן רוצות – כמו כולנו, כמו כל אחד פה – שיחזרו כמה שיותר מהר הביתה.

אלכס מילר: אני אחסוך את הדיבורים, ואני בטוח שכולם יתמכו בחוק.

אלכס מילר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מילר.

רוחמה אברהם-בלילא: – – – שחבר הכנסת חסון לא יקדם את הצעת החוק אלא – – –

אלכס מילר: מה שסיכמת עם חבר הכנסת – אני מכבד את זה.

אלכס מילר: אני לא יוזם הצעת החוק, אני לא יכול להתחייב.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק לא תקודם – – –

אלכס מילר: כן, כמובן.

אלכס מילר: לפרוטוקול – מה שסוכם עם חבר הכנסת ישראל חסון, כמובן זה מה שיהיה.

יולי יואל אדלשטיין: יש תשובת ממשלה?

רוחמה אברהם-בלילא: אין צורך.

יולי יואל אדלשטיין: אין צורך.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, אם כן, עוברים להצבעה, חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק של חבר הכנסת ישראל חסון, שנימק אותה חבר הכנסת אלכס מילר, פ/2762, מימון נסיעות לחוץ-לארץ למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ז–2007 – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מימון נסיעות לחוץ-לארץ למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, התוצאה היא 30 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת החוץ והביטחון להכנה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: ["דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 9661.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: מספר הצעות חוק דומות, זהות: הצעת חוק פ/389, הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת רוברט אילטוב וקבוצת חברי הכנסת – הצבעה בלבד.

קריאות: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, לא צועקים ואפילו לא מדברים בזמן ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נא להצביע – מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – 13 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 20, נגד – 13, ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק התקבלה בקריאה הטרומית, ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט – לידי חבר הכנסת בן-ששון, אליו ישירות – לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

משה גפני: לוועדת העבודה והרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: ועדת הכנסת תחליט היכן יהיה המשך הטיפול בהצעת החוק.

משה גפני: הוועדה לעובדים זרים, מציע רן כהן.

משה גפני: ["דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 9663.

משה גפני: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק פ/455, הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ו–2006.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני סגן המזכיר, מופיעים שמות לא נכונים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק היא, כאמור, של חבר הכנסת יואל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הוצמדה להצעה הקודמת.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – 13 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצבעתי בטעות בשולחן של סילבן שלום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בטעות גמורה, הצביע במקומו של חבר הכנסת סילבן שלום.

ראובן ריבלין: לא הצבעתי בשולחן שלי.

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות הן עדיין אותן תוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 20, נגד – 13, ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעה זו אושרה בקריאה טרומית, ותועבר להמשך הטיפול בה לוועדת הכנסת, כי היו הצעות שונות לגבי ההצעה הקודמת.

יולי יואל אדלשטיין: ["דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 9662.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), של חברת הכנסת אורית נוקד, שמספרה פ/1856 – הצבעה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 נגד – 9 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התמיכה עולה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 22, נגד – 9, ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעה זו אושרה ותועבר לוועדת הכנסת כדי שתחליט איפה יכינו אותה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: [ "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 9661.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ז–2007, שמספרה פ/2648, של חבר הכנסת גדעון סער – הצבעה בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – 11 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 19, נגד – 11, ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן גם הצעתו של חבר הכנסת גדעון סער תועבר לוועדת הכנסת כדי שתחליט באיזו ועדה יוכנו כל ההצעות האלה לקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: [הצעת חוק פ/2513/17; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק פ/2513, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – החמרת ענישה), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

יולי יואל אדלשטיין: הנמקה מהמקום.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, בשנים האחרונות האמירו מחירי המתכות.

אסתרינה טרטמן: האמרת המחיר מובילה לביקוש, ובפרט כשמדובר במוצר שמשיגים בקלות, שלא עולה כסף, והענישה על השגתו בצורה לא חוקית היא קלה ולא מרתיעה.

אסתרינה טרטמן: על-פי תחזית שוק המתכות בעולם, התופעה של גנבת מתכות עלולה להתפשט בקצב מסחרר בעולם כולו.

אסתרינה טרטמן: גם בישראל התופעה הזאת צוברת תאוצה מדי יום.

אסתרינה טרטמן: אנחנו רואים אותה פוגעת בתשתיות דרכים, בתשתיות מים ובתשתיות חשמל, אנחנו רואים אותה בגנבת תמרורים, בגנבת מעקות בטיחות בדרכים, "מנולים" של ביוב, כבלים, כל דבר שעשוי מתכת נגנב, לצערנו הרב.

אסתרינה טרטמן: התופעה הזאת התפשטה עד כדי כך שמוציאים את המתכות ממצבות, מאנדרטאות ומכל פסלי הנוי שיש בערים – זה הפך להיות מכת מדינה בקצב הולך וגובר.

אסתרינה טרטמן: אנחנו רואים את התופעה הזאת פוגעת גם במחנות של צה"ל – יש נתונים מדויקים על גנבות ברזל ומתכות.

אסתרינה טרטמן: בין הסובלים הבולטים החברות הגדולות בישראל – חברת החשמל, חברת "מקורות" ו"בזק".

אסתרינה טרטמן: הודות לקציני הביטחון הראשיים של החברות האלה, שיזמו פגישה אתי והעלו את הנושא הזה, הצעת החוק הזאת מונחת פה היום.

אסתרינה טרטמן: יש לי דוגמאות מספריות – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין זמן.

אסתרינה טרטמן: יש לי דוגמאות מספריות, רק כדי שתבינו במה מדובר.

אסתרינה טרטמן: בדוח של חברת החשמל, למשל, הפער גדל בין רבעון לרבעון באותה שנה ביותר מ-40%.

אסתרינה טרטמן: אלה מספרים מדהימים, מזעזעים.

אסתרינה טרטמן: הוא הדין בדוח שאנחנו רואים – בנתונים של "בזק".

אסתרינה טרטמן: אנחנו רואים שקצב הגנבות הממוצע מ"בזק" הוא כמעט שתי גנבות ביום.

אסתרינה טרטמן: הדבר הזה משפיע גם על האזרחים בבית.

אסתרינה טרטמן: לכן אני מבקשת מהחברים לתמוך בהצעת החוק הזאת, כדי שלפחות בדרך של החמרת הענישה נקל, ולו במעט, את המהלך.

אסתרינה טרטמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת טרטמן.

יולי יואל אדלשטיין: אין תשובת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – החמרת ענישה), התשס"ז–2007, חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – החמרת ענישה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, להלן התוצאות: בעד – 19, מתנגד אחד ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני קובע שהצעת החוק נתקבלה ותועבר להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הכלכלה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן המזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 2), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון; הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 5), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 52), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 2001) (תיקון – ביטול והתליה של חקיקה שמקורה בהצעות חוק פרטיות) (תיקון מס' 6), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת הכספים.

נאזם בדר: לוח תיקונים ודף נלווה לדף נלווה להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 5), התשס"ז–2007.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות עבודה בשעת-חירום (תיקון מס' 7), התשס"ז–2007; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 41) (בריאות הנפש), התשס"ז–2007; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 35) (דין משמעתי, בירור קבילות סוהרים והוראות שונות), התשס"ז–2007.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק לנשיאת עונש מאסר במדינת אזרחותו של האסיר (תיקון מס' 2) (זכות ערעור על צו לנשיאת המאסר), התשס"ז–2007; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוץ משפטי) (תיקון מס' 4), התשס"ז–2007; הצעת חוק הגליל (תיקון מס' 10) (מתן סובסידיה קבועה), התשס"ז–2007.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לסגן המזכיר.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2134/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: נעבור להצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – בעלי עסקים באזור התעשייה ארז), התשס"ז–2007.

יצחק זיו: חברת הכנסת עמירה דותן.

עמירה דותן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני אדבר מאוד בקיצור.

עמירה דותן: חברים, כולכם יודעים שנושא המפונים עדיין מטופל בכל מיני הצעות חוק ובכל הכוח, גם של ועדות המשנה בוועדות הכנסת.

עמירה דותן: החוק הזה בא לשמש פה לאלה שאין להם אבא ואמא – לאותה אוכלוסייה של אנשי עסקים שהקימו עסקים באזור התעשייה ארז ופונו משם, ועד היום לא הצליחו להקים לעצמם עסק חדש.

עמירה דותן: הצעת החוק הזאת באה, בין היתר, משום שהפרשנות שנותנים לחוק לפיצוי היא פרשנות מאוד מצמצמת, כאשר התביעות מורכבות מאוד והקושי של האנשים לחזור לעסקים רגילים מאוד מאוד מורכב.

עמירה דותן: מטרת החוק הזה היא לעשות פרשנות גם למה שקבע בג"ץ, ואנחנו עדיין לא רואים שזה ניתן, לא על-ידי מינהלת סל"ע ולא על-ידי אף אחד אחר, וזה הפעלת העיקרון בדבר פיצוי נאות והוגן בנסיבות הפינוי על-פי חוק.

עמירה דותן: משמעותה היא שיש להעניק לישראלי המפונה מהשטח את אותו סכום כסף אשר יאפשר לו לבנות מחוץ לשטח המפונה את ביתו, את עסקיו ואת שאר מערכות יחסיו שנפגעו בעת הפינוי.

עמירה דותן: אנחנו מעלים את הצעת החוק הזאת ואנחנו נצביע עליו בפעם הבאה, בכנס הבא של הכנסת, אבל חשוב לנו מאוד לתת רוח גבית לאנשים כדי שיחזרו להיות אנשים פוריים ואנשי עסקים.

עמירה דותן: תודה רבה לכם.

יצחק זיו: תודה רבה לחברת הכנסת עמירה דותן.

יצחק זיו: תשובה והצבעה במועד אחר.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2416/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – שירותי הרפואה המונעת ושירותי הבריאות לתלמיד), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

יצחק זיו: תשובה והצבעה במועד אחר.

יצחק זיו: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, המלים השגרתיות "קבוצת חברי הכנסת" לא מתאימות להצעת החוק הזאת, משום שלהצעת החוק החשובה הזאת הצטרף רוב רובו של הבית הזה.

ראובן ריבלין: למעלה מ-70 חברי הכנסת.

דב חנין: נכון.

דב חנין: אכן, חברי חבר הכנסת ריבלין, 70 חברי הכנסת מכל סיעות הבית, קואליציה ואופוזיציה, הצטרפו לתמיכה בהצעת החוק החשובה הזאת, שבאה להגן על מערכת בריאות חשובה, פעילה ותורמת, מהמערכות הזוכות לשבחים בישראל וגם בעולם.

דב חנין: אני מתכוון למערכת הרפואה המונעת, לרשת טיפות-החלב ולשירותי הבריאות לתלמיד.

דב חנין: הניסיון בעולם מלמד ששירותי רפואה מונעת יעילים ואפקטיביים כאשר הם ניתנים על-ידי המדינה ובאחריותה.

דב חנין: הניסיון בעולם מלמד שכאשר מפריטים מערכות כאלה, הנזק הוא בלתי הפיך.

דב חנין: הניסיון בעולם מלמד שיש טעם ויש הצדקה לאבחן ולהבחין בין רפואה מונעת לבין רפואה מטפלת, ואין טעם לערבב את סוגי מערכות הבריאות הללו במערכת אחת שמחברת בין כולן.

דב חנין: לכן, הצעת החוק הזאת באה להגן על הצורך שהמדינה, באמצעות משרד הבריאות, תמשיך להיות הגוף המעניק בפועל את השירות המונע, את מערכת הבריאות לתלמיד, את טיפות-החלב, וזאת על מנת לשמור על מחויבות המדינה לתושביה מצד אחד, על היענות מקסימלית לצרכים, על איסוף מידע ברמה הלאומית, על שירותים מודרניים, מתקדמים ואוניברסליים.

דב חנין: הצעת החוק הזאת, עמיתי חברי הכנסת, נהנית מתמיכה רחבה מאוד בבית הזה, ומאז הגשנו אותה חברי ואני – אני רוצה לציין את היוזמים הנוספים של הצעת החוק, חברת הכנסת יחימוביץ וחבר הכנסת רן כהן – אנחנו מנהלים בעניינה הידברות אינטנסיבית ביותר עם הממשלה, וקודם כול עם משרד ראש הממשלה.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שכבר לפני חודשיים, כאשר עמדתי להעלות את הצעת החוק הזאת בפעם הראשונה, היתה פנייה אלי מטעמו של ראש הממשלה, ואני נעניתי לפנייה הזאת.

דב חנין: הבקשה היתה שהחוק יובא בהסכמה והמשך החקיקה ייעשה בהסכמה ובתיאום עם הממשלה.

דב חנין: בהידברות שהיתה ביני לבין אנשי משרד ראש הממשלה דובר לא רק בחוק עצמו אלא גם בחיזוק מערכות הרפואה המונעת, שירותי הבריאות לתלמיד, מערכת טיפות-החלב ותקצוב מתאים של המערכות הללו.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, כפי שאתם יודעים, ראש הממשלה התבטא בפומבי בנושא הזה, ואני מברך מאוד על ההתבטאות הזאת, שהיתה חשובה וחיובית.

דב חנין: המשכתי וניהלתי את ההידברות עם משרד ראש הממשלה ועם משרדי הממשלה האחרים, ואני רוצה להזכיר לחיוב את מעורבותו של ראש לשכת ראש הממשלה עובד יחזקאל, שהתגייס לדיון רציני בהצעת החוק ובעקרונות שעומדים מאחוריה.

דב חנין: הצעת החוק נתמכת על-ידי ההסתדרות הרפואית בישראל, על-ידי המועצה הלאומית לשלום הילד, על-ידי ארגוני האחיות, על-ידי פורום נשים לתקצוב הוגן ועל-ידי שורה ארוכה של ארגונים חברתיים וגופים מקצועיים.

דב חנין: בוועדת השרים שדנה בחוק לפני כחודשיים, כך אני שומע, קרתה תקלה, ומשום-מה, למרות ההידברות שהיתה, ועדת השרים החליטה להתנגד לחוק.

דב חנין: הדבר הזה הציב אותנו בפני קושי מסוים.

דב חנין: הסיכום הברור ביני לבין הממשלה היה שהחוק עובר במסגרת המושב הזה של הכנסת, כלומר הוא לא יידחה אל מעבר לפגרה.

דב חנין: בכוונתי, ואני מבין שגם בכוונת הממשלה, לעמוד בסיכום הזה.

דב חנין: פנתה אלי השרה המקשרת, חברת הכנסת רוחמה אברהם, והציעה לי, שמכיוון שביום ראשון מתכנסת הממשלה – ואני מבין שמתכנסת גם ועדת השרים, והכוונה היא להביא שם לאישור את ההסכמה של הממשלה להעברת הצעת החוק בקריאה טרומית במסגרת הסיכום שעליו דיברתי – היא ביקשה שההצבעה לא תהיה היום, אלא ביום שני.

דב חנין: אני מבקש שהדבר יירשם גם בפרוטוקול.

דב חנין: הסכמתי לבקשה הזאת, מכיוון שהיא עומדת במסגרת הסיכום שהיה ביני לבין הממשלה בתחילת ההתדיינות ולכל אורכה של ההתדיינות, שהחוק אכן יעבור במסגרת המושב הזה של הכנסת.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, לא נקיים את ההצבעה היום.

דב חנין: אני אאפשר לממשלה לדון בנושא ביום ראשון, ואני בטוח שאותה תמיכה רחבה שהיתה לחוק הזה בכנסת תתבטא גם סביב שולחן הממשלה.

דב חנין: אני משוכנע שהממשלה תתמוך בחוק, וכך, כאשר נביא אותו לתשובה ולהצבעה ביום שני, נוכל לעשות את זה בהסכמה כללית.

דב חנין: זו תקוותי ואני מקווה שכך אכן יהיה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יצחק זיו: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

יצחק זיו: [נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הנושא הבא: החלטת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 8), התשס"ז–2007.

יצחק זיו: יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג–2003, בפרק י"א: חקלאות (להלן – תיקון התשס"ג), נקבעה רפורמה בניהול ובהסדרת הענפים החקלאיים.

גלעד ארדן: בין השאר, בתיקון זה אוחדו מועצת הפירות, המועצה לשיווק פרי הדר, המועצה לצמחי נוי והמועצה לייצור ולשיווק של ירקות (להלן – המועצות) למועצת צמחים אחת (להלן – מועצת הצמחים).

גלעד ארדן: לשם כך ביטל תיקון התשס"ג את החוקים השונים שמכוחם הוקמו המועצות, למעט חוק מועצת הפירות (ייצור ושיווק), התשל"ג–1973, שבו נקבעו שינויים והתאמות, כך שיחולו על כל הענפים, וכן שונה שמו לחוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק), התשל"ג–1973 (להלן – החוק).

גלעד ארדן: תיקון התשס"ג כלל העברת מרבית סמכויות הרגולציה שהיו נתונות בידי המועצות לשר החקלאות ופיתוח הכפר (להלן – השר), לבדו או יחד עם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, תוך שמירת מעמד מייעץ למועצת הצמחים בנושאים שונים.

גלעד ארדן: כמו כן, כדי לאפשר את המשך פעילותה השוטפת עד למינוי מועצה קבועה לפי סעיף 4 לחוק, מונתה, לפי סעיף 74 לחוק, מינהלה זמנית, ונקבע כי השרים ימנו עד ליום 31 בדצמבר מועצה קבועה.

גלעד ארדן: עוד נקבע בסעיף 76 לחוק, כי חקיקת המשנה של ארבע המועצות המקוריות תעמוד בתוקפה עד לכניסתה לתוקף של חקיקת משנה חדשה מכוח החוק כנוסחו בתיקון התשס"ג, או עד תום שנתיים מיום תחילתו של תיקון התשס"ג, לפי המוקדם מביניהם.

גלעד ארדן: במסגרת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 7), התשס"ז–2006, נדחה המועד האחרון למינוי של חברי המועצה הקבועה ליום 30 ביוני 2007 עם אפשרות לדחייה נוספת עד יום 1 בינואר 2008.

גלעד ארדן: השר עשה שימוש בסמכותו לפי סעיף 75(א1) בחוק ודחה בצו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, את המועד האחרון למינוי כאמור ליום 31 באוקטובר 2007.

גלעד ארדן: כמו כן, על רקע קשיים ובעיות שהתעוררו בהפעלתן של הוראות החוק, כנוסחן בתיקון התשס"ג, הקים השר ועדה, כדי שתבחן מחדש את אופן מינויה של המועצה, הרכבה, תפקידה וסמכויותיה.

גלעד ארדן: ועדה זו המליצה על שורה של צעדים, וכתוצאה מכך הגישה הממשלה את הצעת חוק מועצת הצמחים (תיקון מס' 8), התשס"ז–2007 (להלן – הצעת החוק).

גלעד ארדן: בין ההוראות השונות הכלולות בהצעת החוק, גם הוראה המוציאה את ענף צמחי הנוי ממסגרת מועצת הצמחים, ממסגרת תחולתו של החוק.

גלעד ארדן: בסעיף 37 להצעת החוק מוצעים הסדרים שונים ביחס לנכסים שהיו בידי המועצה לצמחי הנוי לפני יום תחילתו של תיקון התשס"ג, שהועברו למועצה לפי סעיף 73(ב) לחוק ונותרו בידי המועצה ערב תחילתה של הצעת החוק.

גלעד ארדן: מאחר שוועדת הכלכלה סיימה את דיוניה בהצעת החוק, פרט לסעיף 37 שבה, ובהתחשב בשאלות המורכבות בנוגע לזכויות הקנייניות בנכסים של ענף צמחי הנוי והשימוש שייעשה בעתיד בנכסים אלה, מוצע שלא לכלול את סעיף 37 האמור בהצעת החוק שוועדת הכלכלה מתכוונת להניח בימים הקרובים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גלעד ארדן: לכן אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך ולאשר את ההחלטה הבאה לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, וזו ההחלטה: על-פי הצעת ועדת הכלכלה מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת, להרשות לוועדת הכלכלה, שאליה הועברה לדיון ולהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 8), התשס"ז–2007, שלא לכלול בנוסח הצעת החוק שיונח לקריאה השנייה והשלישית את סעיף 37 להצעת החוק.

גלעד ארדן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 36 בעד הצעת ועדת הכלכלה – 8 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 8), התשס"ז–2007, נתקבלה.

יצחק זיו: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יצחק זיו: החלטת ועדת הכלכלה בדבר חלוקת הצעת חוק מועצת הצמחים (ייצור ושיווק) (תיקון מס' 8), התשס"ז–2007, נתקבלה.

יצחק זיו: חנינה למבוקשים מה"פתח" ואישור כניסה לגדה לבכירי אש"ף

יצחק זיו: הנושא הבא: חנינה למבוקשים מה"פתח" ואישור כניסה לגדה לבכירי אש"ף, הצעות לסדר-היום מס' 3430, 3440, 3445, 3451, 3452, 3453, 3454, 3462, 3465, 3466 ו-3471.

יצחק זיו: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת גדעון סער – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה החליטה לשחרר 256 מחבלים אסירי "פתח" כמחווה לאבו-מאזן, לחזק את אבו-מאזן.

נסים זאב: ייתכן שצריך לחזק אותו, אני לא יודע.

נסים זאב: ייתכן שמול הנייה, שנמצא בעזה, מול ה"חמאס", צריך לחזק את ה"פתח", אבל השאלה היא איזה סוג של מחבלים משחררים ומה ישראל מקבלת מהם.

נסים זאב: יש מחבלים שהורשעו בניסיון לגרימת מוות, אנשים שהורשעו בהטמנת מטעני חבלה, ביצוע פיגועי ירי וסחר באמצעי לחימה.

נסים זאב: שיקול הדעת לתת 256 מחבלים כמחווה ורק כדי לחזק את אבו-מאזן היה צריך להיות גם של כנסת ישראל.

נסים זאב: היה צריך להביא את זה להחלטה של כנסת ישראל, למליאה, ולקיים דיון רציני ומעמיק בעניין הזה.

נסים זאב: לא יכול להיות שבנוגע להחלטה מהסוג הזה, שיש לה השלכות על המדיניות של מדינת ישראל, יתקיים פה רק איזה דיון בהצעה לסדר-היום, כאילו זה דבר של מה בכך.

נסים זאב: צריך לרצות מישהו ועושים משהו שאולי אין לו כל כך ערך.

נסים זאב: אני רוצה לומר שמהניסיון הרב והמצטבר שיש לעם ישראל ולמדינת ישראל, אותם מחבלים חוזרים, בסופו של דבר, לנשק, חוזרים לטרור, חוזרים להיות מחבלים מהשורה, אלא אם נגיע, בעזרת השם, למצב של הסכם שלום, אז דברים יכולים להשתנות, אבל אנחנו עדיין נמצאים במצב של מלחמה והטרור עדיין מוביל את השטח.

נסים זאב: צר לי שמשחררים מחבלים.

נסים זאב: לפני חודשים מספר כיבד ראש הממשלה את סיעתנו בארוחה חגיגית וסעדנו על שולחנו.

נסים זאב: מובן שהכול היה גלאט כשר.

נסים זאב: העליתי את הסוגיה של אותם אסירים ביטחוניים ישראלים, שרובם הגדול, כשהם ביצעו פיגוע או פגיעה בפלסטינים, זה היה בדיוק לאחר שהיה הרג וטבח של המונים, הייתי אומר, שנרצחו על-ידי מחבלים.

נסים זאב: הם הוציאו את רגשות הזעם שלהם והגיבו.

נסים זאב: זה לא שאנחנו מצדיקים או חושבים שנכון לעשות כך, חלילה, אבל אם משחררים היום מחבלים, צריך בהחלט להביא בחשבון שיש היום במדינת ישראל אסירים ביטחוניים, שלא ביצעו ירי או פיגוע אלא היו רק בשלבי תכנון.

נסים זאב: הקבוצה של בת-עין לא עשתה שום פיגוע.

נסים זאב: יש ביניהם אנשים בעלי משפחות, ויש שם אחד שיש לו משפחה ברוכת ילדים.

נסים זאב: ראש הממשלה אמר שכרגע זה לא רלוונטי, אבל ברגע שנשחרר מחבלים, בהחלט נשקול את זה בחיוב.

נסים זאב: מה קרה לאותה הבטחה?

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש מהממשלה ומראש הממשלה, שאם כבר משחררים מחבלים, לשקול לשחרר את אותם אסירים ביטחוניים יהודים, כדי שלא נעשה איפה ואיפה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, הדיון הזה מתקיים על רקע כוונת הממשלה לשחרר מחבלים כמחווה, להתקשר בעסקה כזו או אחרת של שחרור מחבלים מה"חמאס", להתיר את כניסתם של רבי-מחבלים לתחומי יהודה ושומרון, להלבין מבוקשים – כל מיני שמות משמות שונים לאותו הדבר.

אריה אלדד: והמכנה המשותף של כולם הוא צביעות והפקרות.

אריה אלדד: למה צביעות – אנחנו בין השאר פוסלים את סוריה למשא-ומתן בנימוק, שהוא נימוק כבד, שסוריה נותנת מחסה לטרור.

אריה אלדד: סוריה נותנת בדמשק מחסה לארגוני טרור שפועלים נגד ישראל.

אריה אלדד: סוריה נותנת?

אריה אלדד: אנחנו נותנים, אנחנו נותנים לחוואתמה לבוא לארץ, אנחנו מלבינים מבוקשים שרצחו יהודים, אנחנו מעבירים נשק לארגוני טרור, אנחנו משחררים מחבלים ומתגברים את השורות המדולדלות של ה"תנזים" ושל "חללי אל-אקצא" כי הם הטובים, בניגוד ל"עז-אל-דין אל-קסאם", שהם הרעים.

אריה אלדד: היכולת המדהימה לעשות דיפרנציאציה – על סמך מה עושים את הדיפרנציאציה הזאת?

אריה אלדד: אני מציע לבדוק, לעשות בוכהלטריה נוראה של המוות באינתיפאדה השנייה ולראות מאילו ארגונים יצאו רוצחים רבים יותר, ובידי מי נפלו יותר חללים יהודים – בידי "עז-אל-דין אל-קסאם", שיצא שמם לשמצה כמחבלים מתאבדים בכל רחבי הארץ, או בידי "חללי אל-אקצא" של ה"פתח", ה"פתח" הטוב שאנו רוצים לחזק אותו.

אריה אלדד: אני חושב שברמה העובדתית יותר יהודים נרצחו מידיהם של ארגוני ה"פתח" מאשר מידיהם המגואלות בדם של אנשי ה"חמאס", אבל זה רק בפרק הצביעות.

אריה אלדד: בפרק ההפקרות, הנתונים הקשיחים של ה"חמאס" הם, שבין 30% ל-40% מהמשוחררים בעסקות השונות חוזרים לעסוק בטרור.

אריה אלדד: כלומר, אנו מתגברים נטו את ארגוני הטרור הפעילים ב-80, 90, 100 מחבלים, במודע, ביודעין, כשכל חטאם של המחבלים המשוחררים, מנקודת מבטם של שולחיהם, שהם לא הצליחו להרוג יהודים בפעולה; הלוא הם ירו ביהודים והחטיאו, הניחו מטען חבלה והוא התפוצץ שנייה מוקדם מדי.

אריה אלדד: לא שכוונתם היתה שלא לרצוח.

אריה אלדד: מחמת תקלה טכנית או אי-איפוס כוונות הם לא הצליחו לרצוח.

אריה אלדד: זה ברמת ההפקרות.

אריה אלדד: השילוב הזה של צביעות והפקרות הוא ממאפייניה היותר חזקים של ממשלת אולמרט.

אריה אלדד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יוסי ביילין.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שרים, אני באופן אישי מברך תמיד על כל הזדמנות להידברות, גם אם לא יוצא ממנה בהכרח דבר באופן מיידי.

איתן כבל: בהידברות יש סיכויים שהיא תוביל להורדת מתח, או שתגרום לכך שבבוא העת – אנו עושים פעולה נוספת שתקדם תהליכים לשלום במדינת ישראל, בינינו לבין שכנינו, והיא תמיד טובה.

איתן כבל: בואו נאמר לעצמנו את הדברים כפי שהם.

איתן כבל: הפלסטינים הם יריב קשה שלנו.

איתן כבל: כל אשר נעשה, איני עושה אותו באהבה ואיני תומך בו באהבה, אבל אנו חיים כאן ואלה השכנים שלנו ואנו צריכים לנסות לעשות את כל המאמץ הנדרש.

איתן כבל: ואני אומר לחברי הכנסת – הוא יצא – שבסופו של עניין, בסופו של תהליך, כל אשר הוא אומר מוכר, ידוע, ברור, אנו יודעים מה קרה, אבל אני רוצה גם להזכיר לנו, שלצערי, ממשלות ישראל לדורותיהן – לנו יש חלק בכאוס שנוצר ברשות הפלסטינית; יש לנו חלק בזה, שכשהיו הזדמנויות של אולי – – –

דוד רותם: – – –

איתן כבל: חבר הכנסת רותם, נשארו לי דקה ו-22 שניות.

איתן כבל: גם כשניתנו לנו ההזדמנויות אולי לקדם תהליכים ואנו מנענו את זה, ככל שמנענו וחשבנו שאנחנו עושים טוב, המציאות טפחה על פנינו.

איתן כבל: ראיתי סרט על מינכן.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס לתוכן שלו.

איתן כבל: החיים הם הרבה יותר מורכבים, ובסופו של עניין אתה אומר: וואו, חיסלנו אותם, פגענו בהם, הרגנו בהם, אבל דבר אחד קורה עד היום – ההרג לא נפסק ולו לדקה אחת, לצערי, חבר הכנסת ביילין, אפילו דקה אחת.

איתן כבל: ואנחנו הורגים בהם ומפגעים בהם ומחסלים ועושים מחסומים והכול בסדר.

איתן כבל: ולכן, המחווה או כל אשר עושה ראש הממשלה – ואיני נחשב מתומכיו, בטח לא היום, איני אוהב אותו – הוא הכרח וחובה שייעשה.

איתן כבל: אנחנו לא עושים את זה עם חברים שלנו.

איתן כבל: אלה לא מחוות לידידים, אלה מחוות כדי לנסות לקדם תהליך, ויכול אפילו שהמציאות עלולה לטפוח לרעה על פנינו, יכול שיקרה, אבל התהליך הזה איננו שנסתפק רק בעובדה שביצענו את התהליך של המחווה וסיימנו.

איתן כבל: אם אכן במחווה יהיה סוף ההידברות, סוף הרצון שלנו לקדם את התהליכים בינינו לבין שכנינו, ויש כאוס מוחלט גם ברשות – – –

דוד רותם: לא, יהיו עוד כמה מחוות, אל תדאג.

איתן כבל: אני מקווה שכל המחוות האלה יובילו אכן בבוא העת, והעת תהיה קרובה, לשלום.

איתן כבל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת כבל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסי ביילין, ואחריו – חבר הכנסת דוד רותם לא יהיה זקוק לקריאות ביניים אלא יוכל לדבר למיקרופון.

יוסי ביילין: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני הייתי רוצה להוסיף עוד היבט לדברים שאמר חברי חבר הכנסת איתן כבל.

יוסי ביילין: ראש הממשלה הנוכחי, אהוד אולמרט, התכוון לשחרר אסירים פלסטינים לפני למעלה משנה.

יוסי ביילין: הוא אמר את זה בפומבי, והודיע שכתוצאה מחטיפת גלעד שליט ואחר כך ממה שקרה בלבנון, חטיפת שני החיילים, הוא החליט להשהות את המהלך הזה.

יוסי ביילין: למה הוא רצה לשחרר אותם לפני שנה – אני מניח שזה היה חלק ממה שנקרא צעדים בוני אמון או חיזוקו של אבו-מאזן, לשיטתו.

יוסי ביילין: הוא אמר שהוא לא יכול לעשות את זה אחרי החטיפה, משום שאם הוא יעשה את זה, זה ייראה שהוא כאילו משחרר אותם ללא תמורה, והוא רוצה לשחרר את האסירים בתמורה לחיילים שנחטפו.

יוסי ביילין: אני אמרתי לו אז: אתה עושה טעות.

יוסי ביילין: אם אתה באמת רוצה לחזק את הפרגמטים ולהחליש את הקיצונים, מה בעצם אתה אומר – אתה אומר שתשחרר את האסירים רק אם חוטפים חיילים שלנו.

יוסי ביילין: אם יש ארגון שלא מצליח לחטוף חיילים שלנו, אין שום סיכוי שהם יקבלו את האסירים שלשיטתך אתה מוכן לשחררם.

יוסי ביילין: אפשר להתווכח אם זה נכון או לא נכון, אבל אם אתה לשיטתך מוכן לשחרר אותם, תשחרר אותם, לא לארגון הקיצוני דווקא שחוטף את החיילים אלא לארגון היותר-פרגמטי שלא חוטף אותם.

יוסי ביילין: לצערי, חלפה יותר משנה עד שירד האסימון והוא קיבל את ההחלטה הנכונה כשלעצמה לשחרר את אותם 250 אסירים בלי איזו תמורה.

יוסי ביילין: אין שום ספק שהוא יצטרך לשחרר יותר מהמספר הזה כדי לקבל את החיילים שלנו בחזרה.

יוסי ביילין: אני מקווה שהיום הזה יהיה קרוב, אבל כדאי לזכור – טעות גדולה של שרון היתה, שבמקום לשחרר אסירים כשאבו-מאזן ביקש ממנו בשנת 2005, הוא שחרר את האסירים האלה לנסראללה, ונסראללה יכול היה להגיד: הנה האסירים שקיבלתי, אלה הפלסטינים – הוא שחרר אסירים פלסטינים, נסראללה – אני משחרר את האסירים הפלסטינים.

יוסי ביילין: ואותו דבר הוא עלול היה לעשות מול ה"חמאס" כאשר משעל היה אומר: אני משחרר את ה"פתח", אני משחרר את ברגותי, לא רק את האנשים שלי.

יוסי ביילין: ועם זאת, אני רוצה לומר: בלי שחלק מרכזי של העניין יהיה פתיחתו של משא-ומתן על הסדר קבע, כל המחוות האלה, עם כל החשיבות שלהן, לא יהיו משמעותיות.

יוסי ביילין: הדבר המשמעותי ביותר מול אותה הנהגה של אש"ף שמוכנה להגיע אתנו להסדר על בסיס של שתי מדינות ושלום והסדרי ביטחון – זה משא-ומתן על נושאים אלה.

יוסי ביילין: אני לא מציע לחכות עם זה לסתיו ולא לחורף.

יוסי ביילין: אני מציע לראש הממשלה לעשות מה שלצערי הוא לא עשה עד כה, וזה לשבת עם אבו-מאזן ועם סלאם פיאד ועם אחרים שם, עם הצוות שלו, ולדבר לעניין על כל הנושאים שעל סדר-היום.

יוסי ביילין: הפתרון לא רחוק.

יוסי ביילין: הוא מכיר את הפתרון הזה, אנחנו מכירים את הפתרון הזה, אפשר להגיע אליו.

יוסי ביילין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסי ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד רותם – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, צר לי שחבר הכנסת ביילין עזב, אבל אני שמח שחבר הכנסת כבל נמצא כאן.

איתן כבל: אתה רוצה שאני אעזוב?

דוד רותם: לא, לא.

דוד רותם: אני רוצה שתשמע.

יולי יואל אדלשטיין: דווקא הביע שמחה.

דוד רותם: אני שמח שאתה פה.

דוד רותם: חבר הכנסת כבל, אני מבין שאתה לא מתומכיו ואוהדיו הגדולים של ראש הממשלה, אבל אתה מברך אותו על צעד שאין לו שום היגיון – לא פוליטי, לא מדיני ולא ביטחוני.

דוד רותם: אבו-מאזן – אין לו כוח, לא ביהודה ושומרון ולא בעזה.

דוד רותם: הוא בעצם אדם שעבר זמנו ונגמר.

דוד רותם: מה אנחנו עושים?

דוד רותם: אנחנו משחררים מחבלים, ומחר ה"חמאס", שירצה להראות שהוא יותר חזק מאבו-מאזן, יעלה את מחיריו בכל נושא שהוא.

דוד רותם: הרי ה"חמאס" היום צריך להראות שאם אבו-מאזן קיבל 250 בחינם, אז הוא, שמחזיק את גלעד שליט, צריך לקבל 2,500.

דוד רותם: החשבונות שלו הם לא חשבונות של שלום.

שלום שמחון: – – –

דוד רותם: הפוך.

דוד רותם: חכה, אנחנו נראה, כי אתם מפקירים בכך את החייל הזה.

דוד רותם: אילו הייתם מביאים אותו הביתה, והייתם אומרים: הנה, עשינו משהו – אהלן וסהלן.

דוד רותם: אבל אתם הרי לא מביאים אותו הביתה.

דוד רותם: אתם נכשלתם בזה.

דוד רותם: כי אתם עושים מחוות שאין להן שום בסיס.

דוד רותם: היום, ביהודה ושומרון, לא בעזה, ירו על עמדה של צה"ל.

דוד רותם: מי שולט שם?

דוד רותם: – אבו-מאזן.

דוד רותם: לו אתם עושים מחוות?

דוד רותם: מה הוא עשה למען מיגור הטרור ביהודה ושומרון?

דוד רותם: – כלום.

דוד רותם: אז מה אתם מחכים?

דוד רותם: אתם תיתנו לו עוד מחווה ועוד מחווה, ואתם מחכים שמתי הוא יעשה?

דוד רותם: מתי תגידו – נגמר?

דוד רותם: תשחררו לו כסף – זה יגיע ל"חמאס".

דוד רותם: אל תשלו את עצמכם.

דוד רותם: הרי אתם יודעים היטב שאתם לא יכולים לשלוט לאן הכסף עובר.

דוד רותם: אתם משחררים לו מחבלים ואתם יודעים שהם יחזרו לחבל.

דוד רותם: ואתם יודעים שאתם מתעסקים עם אדם שאיננו מסוגל לעשות כלום.

דוד רותם: האם אתם השתגעתם?

דוד רותם: עד כמה הבית הזה – ואני שומע אותך, חבר הכנסת כבל, ואני שומע אותך, חבר הכנסת ביילין – ואני שמעתי, הרי כבר ראיתי היום שהבית הזה מאבד את עצמו לדעת.

דוד רותם: הוא דואג לחברים שלו, אבל לביטחון המדינה אתם כבר לא רוצים לדאוג?

דוד רותם: עם מי יש לך לדבר?

דוד רותם: עם חבורת מחבלים שחוץ מלהיות עבריינים ומחבלים הם לא מסוגלים לעשות כלום.

דוד רותם: יש רק דבר אחד – סליחה?

איתן כבל: – – –

עבאס זכור: תדבר עם ה"חמאס" – – –

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אבל התשובה תימסר במועד אחר.

דוד רותם: לא צריך לדבר עם ה"חמאס".

דוד רותם: צריך להכות.

דוד רותם: להכות בהם, להכות בהם.

דוד רותם: לא לתת להם מחוות.

קריאה: – – –

דוד רותם: מה קרה, זה לא נוח לשמוע, תם זמני?

דוד רותם: אתה אחראי על השעון?

דוד רותם: אני אומר לכם מה מנחם אותי, דבר אחד: שלפחות שני שרי ישראל ביתנו והשר מופז, שהוא איש ביטחון, התנגדו לדבר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני, חבר הכנסת דוד רותם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת סעיד נפאע.

יולי יואל אדלשטיין: יחתום את רשימת הדוברים – חבר הכנסת גדעון סער.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, מכובדי השר, לפני 14 שנים, בשנת תשנ"ד, נחתם הסכם האשליות הראשון עם הפלסטינים, שכונה "הסכם אוסלו".

מאיר פרוש: שנתיים לאחר מכן, בשנת תשנ"ו, נחתם הסכם אחיזת העיניים שזכה לכינוי "הסכם אוסלו ב'".

מאיר פרוש: ובשנת תשס"ז, השנה הנוכחית, מתבצע חזון התעתועים, מתבצעת ההטעיה הגדולה מכולן, שראוי לקרוא לה, אולי, "הסכם אוסלו ג'".

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מה היה בהסכם אוסלו א'?

מאיר פרוש: שורה ארוכה של מחוות של ישראל כנגד הבטחות של ערפאת להתנער מן השימוש בטרור ובמעשי אלימות אחרים.

מאיר פרוש: ומה היה בהסכם אוסלו ב'?

מאיר פרוש: – שחרור אסירים פלסטינים ושורת מחוות נוספות כנגד התחייבות לעקור את הטרור מהשורש.

מאיר פרוש: אך הטרור, כידוע, רק הלך וגבר.

מאיר פרוש: אינתיפאדה אחת באה אחרי השנייה, מאות רבות של ישראלים נהרגו בפעילות הדמים והטרור, וכאשר כונסה ביולי 2000 פגישת הפסגה בקמפ-דייוויד בחסות הנשיא קלינטון, סירב ערפאת לוותר על תביעותיו הבסיסיות, כמו פינוי כל ההתנחלויות, ריבונות מלאה במזרח-ירושלים ומימוש זכות השיבה.

מאיר פרוש: והוא גם החליט, למעשה, שהפלסטינים זקוקים למנה נוספת של דם כדי לחשל את אתוס הגבורה הלאומי שלהם.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חשוב שנזכיר זאת לעצמנו, חשוב שלא נשכח אף פרט.

מאיר פרוש: חשוב שנזכור כי דבר לא השתנה, שאבו-מאזן הוא תקוות שווא, שערפאת נהנה לפחות מדימוי של מנהיג חזק שלו באמת רצה, יכול היה לקיים את התחייבויותיו, אך אבו-מאזן הוא מנהיג חלש, רופס, תשוש, מושפל, וברחוב הפלסטיני הוא נחשב כחסר אונים.

מאיר פרוש: לכן ממשלת אולמרט מבצעת היום את ההטעיה הגדולה מכולן, ואת זאת יכולה לעשות רק ממשלה שלא הפנימה את לקחי אוסלו א' ואוסלו ב', שלא למדה לקח מההתנתקות וממלחמת לבנון השנייה.

מאיר פרוש: ממשיכים במחוות, משחרים 258 אסירים ללא תמורה ממשית, מספקים חסינות למבוקשים, משחררים כספים, מסירים הגבלות על התנועה ביהודה ושומרון, הטבות, מחוות, ויתורים, נסיגות, כניעות – ריבונו של עולם, לא למדו שום דבר.

מאיר פרוש: האם באמת משלה ממשלה זו את עצמה שזה יחזק את אבו-מאזן?

מאיר פרוש: האם לא ברור לנו מניסיון העבר שזה רק יחליש אותנו, שאנחנו רק מסייעים בהצתה מחודשת של האזור, וחלילה, במעגל דמים נוסף?

מאיר פרוש: אני שואל, האם לא למדנו מהניסיון של עסקת ג'יבריל, כש-80% מהמשוחררים חזרו לטרור?

מאיר פרוש: האם לא למדנו שה"פתח" ביצע ועלול לבצע פיגועים בעתיד, כלומר, "חמאס"?

מאיר פרוש: האם לא למדנו כי יהודה ושומרון עלולים להיות גן-עדן חסין לטרור ותשתית הטרור האנטי-ישראלית תוכל להשתקם מעכשיו באין מפריע?

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אנחנו שמים את מבטחנו באבו-מאזן.

מאיר פרוש: מה קרה, השתגענו?

מאיר פרוש: האם הוא קיים עד כה הבטחה אחת מכל ההבטחות שהוא נתן לנו?

מאיר פרוש: האם הוא פעל ברצינות לעקירת מעשי האלימות?

מאיר פרוש: האם הוא שינה במשהו את עמדותיו לגבי גבולות 67', זכות השיבה או ירושלים כבירת פלסטין?

מאיר פרוש: והשאלה החשובה מכול – האם יש בכלל ביטחון שאבו-מאזן לא יחתום עם הנייה על הסכם מכה ב'?

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, החשוב מכול – צריך להתפכח מהאשליות, כי אין סיכוי להסדר ואין סיכוי לשלום בשנים הקרובות.

מאיר פרוש: תמיד יימצאו הגורמים בציבור הפלסטיני, במדינות ערב ובעולם המוסלמי שיכשילו כל ניסיון להסדר, כי הסכסוך אינו סביב שאלה טריטוריאלית אלא סביב עצם זכותנו להתקיים באזור ובארץ-ישראל.

מאיר פרוש: אבל אנחנו הרי מאמינים, כי חז"ל אומרים – "שלום שקול כנגד הכול".

מאיר פרוש: ואם אנחנו באמת נהיה ראויים, הקדוש-ברוך-הוא ייתן שלום בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סעיד נפאע.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת גדעון סער.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשהתכוננתי להצעה לסדר-היום חזרתי למילון העברי כדי ללמוד מה פירושה של המלה "מחווה", שהכרתי, כאמור, קודם לכן.

סעיד נפאע: התברר שהרציו, שפירושה של המלה הזאת הינו "אקט שהוא לרושם בלבד", או "ביטוי להערכה ולהוקרה", אולי יש בזה כדי להרגיע את חברי הכנסת מהימין.

סעיד נפאע: אנחנו חייבים להודות ולומר את הדברים באופן הברור ביותר, שלמדינה הזאת יש היום מנהיגות אפורה.

סעיד נפאע: פעם היתה מנהיגות שיכלה לקבל החלטות על צעדים היסטוריים, אבל על-ידי ביטויי הכרה, הערכה ורושם בלבד – זו למעשה הנהגה אפורה ללא צבע.

סעיד נפאע: אבו-מאזן בכל מקרה לא יהיה פכרי נשאשיבי של 1939.

סעיד נפאע: ההיסטוריה מלמדת שההנהגה הציונית ב-1920, על-ידי מדיניות שהתווה בזמנו ויצמן, שאחד ממרכיביה היה למצוא הנהגה ערבית שתראה בהגירה היהודית לארץ חסד משמים, לא צלחה או צלחה חלקית.

סעיד נפאע: דבר לא השתנה.

סעיד נפאע: הנהגה כזאת, שתראה בכיבוש – לא תקום, לא בדמותו של אבו-מאזן ולא בדמות כל מנהיג פלסטיני אחר, ולכן שעון החול באמת אוזל, וכדאי במקום לנקוט צעדי רושם בלבד וצעדי הוקרה, לנקוט צעדים אמיצים, כדי אכן לסיים את הכיבוש ואז לעלות על הדרך הנכונה.

סעיד נפאע: כאמור, זה דורש הנהגה עם צבע, והנהגה כזאת אינה קיימת בצד הישראלי, הנהגה שתהיה מוכנה לפשרות מרחיקות לכת, פשרות היסטוריות, כפי שההנהגה הפלסטינית מוכנה היום לקבל פשרות היסטוריות.

סעיד נפאע: לבסוף, האנשים המשוחררים היום, ה-256, בל נשכח שהם לוחמי חופש, הם לא מחבלים.

סעיד נפאע: אדם המתנגד לכיבוש הוא לוחם חופש ולא מחבל.

סעיד נפאע: כדאי קצת לחזור להיסטוריה – כשהתנועה הציונית ראתה במנדט הבריטי כיבוש קמו הרבה ארגונים שלא קראו להם מחבלים אלא קראו להם לוחמי חופש.

סעיד נפאע: אני לא יודע למה צריך להיות הבדל במקרה הזה.

סעיד נפאע: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נפאע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים בהצעה הזאת.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר החקלאות, כנסת נכבדה, כאשר אנחנו מסתכלים על שורת המהלכים החד-צדדיים ללא תמורה אשר הממשלה עשתה בהקשר הביטחוני, מנושא של שחרור ללא תמורה של 256 מחבלים, עבור בהלבנה או בחנינה של מבוקשים אשר היו מבוקשים או בגין פעולות טרור שביצעו או בעקבות פעולות טרור שתכננו; כאשר אתה שומע על ההחלטה המוזרה, התמוהה, בעניינו של אותו רב-מרצחים נאיף חוואתמה אשר הורה על פעולות טרור מהאכזריות שבוצעו, לרבות הפעולה של רצח ילדי צפת במעלות.

גדעון סער: ממשלת ישראל, ללא שום סיבה – גם לא שמעתי שנאיף חוואתמה שינה מעמדותיו או מטעמו – פורסים לו שטיח אדום, שייכנס לשטחי יהודה ושומרון.

גדעון סער: זה נראה, אדוני השר, פשוט פשיטת רגל מוחלטת, מכירת חיסול.

גדעון סער: אני לא יכול לתקוף את זה טוב כמו שתוקפים את זה שרי הממשלה, למשל שר התחבורה המבין משהו בביטחון.

גדעון סער: השר שאול מופז אומר, שכשגלעד שליט בידי הפלסטינים, המחווה לא צריכה להיות שחרור אסירים; זהו תשלום מחיר גבוה ללא תמורה, והוא יעלה את המחיר תמורת החייל החטוף.

גדעון סער: אנחנו עושים כל הזמן מחוות חד-צדדיות, וזה לא נכון.

גדעון סער: אני שואל אותך, אדוני השר, האם כאשר משחררים מחבלים ללא תמורה, מעלים או מורידים את המחיר שה"חמאס" ידרוש תמורת גלעד שליט?

גדעון סער: תחת הממשלה הזאת מחבלים מה"פתח" ישוחררו ללא תמורה, כביכול לחזק את אבו-מאזן, ומחבלי ה"חמאס" וארגונים אחרים ישוחררו בעסקה שהמחירים שלה יהיו יותר גבוהים, כי יבואו אנשי ה"חמאס" ויגידו, מה אתם רוצים, אתם כג'סטה, כמהלך חד-צדדי, כדי שאהוד אולמרט יקבל פוטו עם אבו-מאזן, על כל פגישה יש לכם תעריף, אז על החייל שלכם לא תשלמו מחיר יותר גבוה מאשר כמה מאות?

גדעון סער: הפלסטינים עצמם, ראיתי את ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד אומר, כי ללא משא-ומתן על הסדר קבע אין תועלת בכל המחוות החד-צדדיות האלה.

גדעון סער: אז אם שרי הממשלה והפלסטינים מאוחדים באותה דעה, שהדברים הללו, אין בהם להועיל אלא רק כדי להזיק, אני שואל, בשביל מה?

גדעון סער: נדמה לי שהתשובה היחידה שאדם חושב יכול להגיע אליה היא רצונו של ראש הממשלה לשרוד, למצוא אג'נדה מלאכותית ולהתחמק מכל אותם דברים אשר אנחנו קוראים עליהם מדי יום – והיום, למשל, הדוח החמור בנושא מחדלי העורף – והמחיר הוא פגיעה בביטחון ישראל ובאינטרסים החיוניים שלה.

יולי יואל אדלשטיין: השר רוצה להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה בשם הממשלה על-ידי שר החקלאות, השר שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הקמת ממשלת החירום ברשות הפלסטינית, ממשלה המכירה בשלושת תנאי הקוורטט, שאין בה חברי "חמאס" או כל ארגון טרור אחר, יצרה הזדמנות לקדם תהליכים מול מחנה המתונים ברשות הפלסטינית.

שלום שמחון: על מת למצות את ההזדמנות החליטה ממשלת ישראל על שורה של צעדים ומחוות על מנת לקדם את הקשר עם מחנה זה ברשות הפלסטינית, שאינו תומך בטרור ורואה בדרך של הידברות את הדרך העיקרית להתקדם.

שלום שמחון: במסגרת מחוות אלו הוחלט להפשיר את כספי המסים הפלסטיניים המוחזקים בישראל; לחדש את שיתוף הפעולה הביטחוני בין ישראל לכוחות הביטחון הפלסטיניים ביהודה ושומרון, שבמסגרתו יימצא הסדר שבו המבוקשים, תמורת מסירת נשק והתחייבויות שלא לעסוק עוד בטרור, לא יירדפו על-ידי ישראל; לשפר את חופש התנועה של האוכלוסייה הפלסטינית ביהודה ושומרון שאינה מעורבת בטרור; לשפר את יחסי המסחר והכלכלה בין ישראל לבין הגורמים הפלסטיניים ביהודה ובשומרון.

שלום שמחון: לסוגיית האסירים חשיבות מרכזית בחברה הפלסטינית.

שלום שמחון: בשחרור האסירים הפלסטינים רוצה ממשלת ישראל להבהיר שהיא מבינה את החשיבות של הסוגיה הזו ורוצה להמחיש כי ניתן יהיה לשחרר אסירים פלסטינים בדרך של הידברות ולא בדרך של אלימות או חטיפת חיילים.

שלום שמחון: מתוך מגמה לחזק את הקשרים עם יושב-ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס ואת מחנה המתונים ברשות הפלסטינית וכמחווה לפלסטינים, החליט ראש הממשלה, בהתייעצות עם שר הביטחון, שרת החוץ ושרים נוספים, להכריז בוועידת שארם-א-שיח', בנוכחות מלך ירדן ונשיא מצרים, כי ימליץ בפני הממשלה לאשר שחרור של 250 אסירים הנמנים עם שורות ה"פתח" שאין דם על ידיהם.

שלום שמחון: כמו כן, הוחלט לבחון את שחרורם של אסירים פלסטינים, הנמצאים בבתי-הכלא בישראל וסובלים מבעיות רפואיות, על בסיס הומניטרי.

שלום שמחון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מה כבוד השר מציע מבחינה פרוצדורלית?

שלום שמחון: להסיר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: אם השר מציע להסיר, המציעים, מטבע הדברים, לפי התקנון, דורשים דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה היא כזאת: בעד – דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – להסיר מסדר-יומה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: בעד – דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 37 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 1, שמונה מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא הוסר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: דוח ועדת החוץ והביטחון על המוכנות בעורף הישראלי

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: דוח ועדת החוץ והביטחון על המוכנות בעורף הישראלי – הצעות לסדר-היום מס' 3446, 3450, 3457, 3474 ו-3477.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה שהוא יהיה פה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבאס זכור, אחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ולאחר מכן – תשובת הממשלה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, בזמן שמדברים על כך שהעורף אינו מוגן, במקרה של איום כימי, אני מדגיש, כאחד שעבר את תקופת מלחמת לבנון השנייה כתושב הצפון, שיישובי הצפון, ובמיוחד היישובים הערביים, אינם מוכנים גם נגד איום קונבנציונלי.

עבאס זכור: כאשר מדברים על כך שבמקומות מסוימים המקלטים אינם משופצים כראוי, ביישובים הערביים אין מקלטים בכלל, ובעת מלחמה, אם תפרוץ, חס וחלילה, מאות אלפי התושבים הערבים נשארים ללא כל מענה ובלי כל הגנה.

עבאס זכור: אף שהממשלה הודתה כי היו ליקויים במוכנות העורף בזמן מלחמת לבנון השנייה ואמרה כי הפיקו את הלקחים, ועובדים על תיקון הליקויים, עד עצם היום, לאחר שעברה שנה, לא רואים שמבצעים פעולות בשטח כדי להשלים את החסר.

עבאס זכור: לצערי הרב יש הרגשה כי הציבור הערבי אינו מובא בחשבון, ואפילו בתקופת איסוף המסכות מאזרחי המדינה, על מנת לרענן אותן, המבצע לא נעשה ברוב היישובים הערביים וכאילו האפליה רודפת אותנו גם בתחום הזה.

עבאס זכור: יש צורך דחוף ומיידי בבניית מקלטים ציבוריים ביישובי הצפון הערביים.

עבאס זכור: כמו כן, יש למגן את כל מוסדות הציבור, ובמיוחד את בתי-הספר, ולפעול לתיקון כל הליקויים שהתגלו בזמן המלחמה.

עבאס זכור: יש גם צורך לחלק את המסכות מייד לכל האזרחים ללא הבדל.

עבאס זכור: בסוף, לדעתי, הגיע הזמן להכריז על שלום אמיתי עם העם הפלסטיני ועם כל מדינות ערב, ולנצל את ההזדמנות ההיסטורית שעומדת בפני הממשלה, לפני שיהיה מאוחר, כדי שנוכל להגיע לעידן של יציבות, שקט וביטחון באזור שלנו, למען עתיד ילדינו, ובכך נוכל להשקיע בחינוכם וברווחתם במקום להשקיע במאמצי המיגון וההתחמשות המיותרת.

עבאס זכור: אני מנצל את הדקה שנשארה לי לדבר על מה שהגיע אלי היום מכתבת "כל הצפון".

עבאס זכור: היא אמרה לי שבכפר-ורדים היה מכרז לחלוקת אדמה.

עבאס זכור: ארבעה תושבים ערבים זכו במכרז וקיבלו ארבע חלקות.

עבאס זכור: כל התושבים היהודים בכפר-ורדים מפגינים על כך שאינם רוצים ערבים בכפר-ורדים.

עבאס זכור: יש החלטת בג"ץ שמותר לכל תושב במדינת ישראל לקנות איפה שהוא רוצה ולגור איפה שהוא רוצה.

עבאס זכור: לא ייתכן שאין שלום אמיתי בין כל תושבי המדינה.

עבאס זכור: לפני שנעשה שלום עם השכנים, ראוי שיהיה שלום אמיתי בתוך המדינה.

עבאס זכור: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זכור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואחריו ישיב כבוד השר.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, רק משפט אחד לדובר לפני: זה נכון שיש בג"ץ קציר שלפיו באמת אי-אפשר למנוע מאזרח ערבי מלקבל שטח, אבל מצד שני, כמה שנים לפני כן היה בג"ץ על רהט, שיהודי רצה לקבל שם מגרש.

עבאס זכור: מותר לו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: וישב הרכב ולא נתנו.

ניסן סלומינסקי: משרד השיכון סירב והוגש בג"ץ.

ניסן סלומינסקי: ואותו בג"ץ, עם אהרן ברק, אסר עליו.

ניסן סלומינסקי: כשהוא נשאל אז, הוא התחיל להתפלפל שלבדואים זה לא הסתדר.

ניסן סלומינסקי: בקיצור, אני רק רוצה לומר שבמערכת המשפט היתה איפה ואיפה, אבל זה לא הנושא שלנו, זה רק היה פשוט כדי להשיב.

ניסן סלומינסקי: ב-5 בפברואר 2007 הפניתי שאילתא לסגן שר הביטחון.

ניסן סלומינסקי: לצערי, התחלופה כל כך גדולה, ועכשיו יש לנו שר ביטחון אחר.

ניסן סלומינסקי: שאלתי אותו איך יכול להיות – – –

שלום שמחון: למה לצערך?

ניסן סלומינסקי: לצערי, בגלל התחלופה, לא בגלל האיש.

ניסן סלומינסקי: סנה אהוב עלי כמו מתן, רק התחלופה.

ניסן סלומינסקי: שאלתי איך יכול להיות שאוספים את ערכות המגן.

ניסן סלומינסקי: צה"ל והמדינה לא ערוכים לטפל.

ניסן סלומינסקי: אין תקציב לזה, לא ידעו איך לחלק את זה בחזרה.

ניסן סלומינסקי: צריכים לעצור את איסוף הערכות.

ניסן סלומינסקי: עלה לכאן סגן השר ואמר בכנות גמורה: אתה צודק, זו טעות, אין לנו כסף.

ניסן סלומינסקי: ומה שמתברר, ויכוח רגיל.

ניסן סלומינסקי: באוצר טוענים שהם הקציבו שנתיים לפני כן 450 מיליון שקל, במסגרת הסכם שנחתם בין משרד הביטחון למשרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: ההסכם כולל, לטענת האוצר, איסוף, שיקום, רענון ואחר כך אולי חלוקה.

ניסן סלומינסקי: ממילא, הם אומרים, נתנו את הכסף, יש למערכת הביטחון הכספים כדי לרענן את הערכות ולהחזיר לאנשים.

יצחק כהן: עד היום המדינה בזבזה מיליארדים על הערכות.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרנו: אל תאספו אותן, תשאירו אותן אצל התושבים.

ניסן סלומינסקי: למה אתה אוסף עכשיו, סכומים על גבי סכומים על גבי סכומים?

ניסן סלומינסקי: התשובה של מערכת הביטחון היתה יותר מדהימה.

ניסן סלומינסקי: מערכת הביטחון טוענת שנכון שהיה הסכם כזה בינינו לבין האוצר, אבל פשוט האוצר לא העביר את הכסף.

ניסן סלומינסקי: זה הוויכוח בין שתי מערכות.

ניסן סלומינסקי: על מה?

ניסן סלומינסקי: על ערכות המגן.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אוספים את הערכות, כשיודעים שאין כסף לרענן אותן, לא יהיה כסף לחלק אותן וודאי שאין מערכת שמסוגלת לחלק אותן במהירות גדולה.

ניסן סלומינסקי: האוצר לא ייתן, כי הוא טוען שהוא כבר נתן, ואלה טוענים שהם לא מקבלים.

ניסן סלומינסקי: איפה אנחנו נמצאים?

ניסן סלומינסקי: חלם טובה לעומתנו.

ניסן סלומינסקי: כל זה במצב של פיקוח נפש.

ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות, אם יבוא מישהו, כמו אחד מהשרים, שאמר לנו עכשיו: חבל על הזמן, הערכות האלה לא מועילות ולא כלום.

ניסן סלומינסקי: תחליט המדינה כך, אז באמת מה משקיעים?

ניסן סלומינסקי: אבל כרגע החלטת המדינה שיש כן חשש מפני מצבים שיצטרכו את הערכות האלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יודעים, מצפון תיפתח הרעה ומה הם זוממים.

ניסן סלומינסקי: אז אם המדינה מחליטה שצריך, אז ממה נפשך?

ניסן סלומינסקי: קודם כול היא צריכה לתקצב.

ניסן סלומינסקי: והיא צריכה לדעת, שאם היא לא מסוגלת לרענן ולא מסוגלת להחזיר לתושבים במהירות הסבירה, בחלוקה הנכונה ולפי הקריטריונים שקיימים, שלצערי עדיין לא קיימים – אל תיקחי ערכות.

ניסן סלומינסקי: לפחות תשאירי את מה שיש.

ניסן סלומינסקי: והמדינה, לצערי, אוספת.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה מעשה חלם, ועל כבוד השר נפל תפקיד להגן על מעשה חלם, כשבפועל, ידו לא בעניין.

ניסן סלומינסקי: שיהיה לך בהצלחה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: תשובת הממשלה, כאמור, תימסר על-ידי שר החקלאות ופיתוח הכפר, חבר הכנסת שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הנושא המרכזי המפורט בדוח זה הינו סוגיית איסוף ערכות המגן הנמצאות בבתי התושבים במדינת ישראל.

שלום שמחון: נקדים ונאמר, כי על-פי מסקנות והמלצות ועדת החוץ והביטחון, יש לבטל את ההחלטות שקיבלה הממשלה בעבר בעניין איסוף ערכות המגן ואחסונן במחסנים, ובמקום זה מוצע לשקם את המסכות ולחלקן מחדש בתחנות רענון, ראשית באזור הצפון ואחר כך בשאר אזורי המדינה.

שלום שמחון: הוועדה גם ממליצה להקצות תקציבים מיידיים לסגירת הפער בייצור ובשיקום ערכות המגן.

שלום שמחון: הוועדה טוענת כי זמני הפריסה מחדש של המסכות בזמן חירום אינם כפי שהוצגו לה על-ידי מערכת הביטחון בדצמבר 2003.

שלום שמחון: באשר להמלצת ועדת החוץ והביטחון בעניין חלוקת הערכות לאזרחים, הנושא נמצא בבחינה מחודשת על-ידי אלוף פיקוד העורף, ויוצג בהמשך לשר הביטחון.

שלום שמחון: נוסיף כי תמונת מצב האיסוף, שיקום וייצור הערכות הוצגה לקבינט ביום 13 ביוני 2007.

שלום שמחון: לפיכך אני ממליץ להעביר את הנושא לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עבאס זכור: מה עם המגזר הערבי?

שלום שמחון: אמרתי שקודם באזור הצפון.

שלום שמחון: אם המגזר הערבי נמצא באזור הצפון, אז הוא נמצא באותה קדימות.

עבאס זכור: – – –

ניסן סלומינסקי: מה שאתה אומר זה שצה"ל ומערכת הביטחון בנויים לרענן ולהחזיר בלי בעיה?

שלום שמחון: זה מה שעניתי, אבל את ההמשך תעשו בוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: הצעתו – להעביר את הדיון לוועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת עבאס זכור מעוניין בדיון בוועדת החוץ והביטחון?

עבאס זכור: כן.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת סלומינסקי?

ניסן סלומינסקי: מפני כבודו של השר אני מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: דיון בוועדת החוץ והביטחון מול הסרה.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: דוח ועדת החוץ והביטחון על המוכנות בעורף הישראלי.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד – ועדת חוץ וביטחון, מי שנגד – להסיר מסדר-יומה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 38 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות: בעד – 6.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – אין.

יולי יואל אדלשטיין: נמנעים – אין.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא אכן יידון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, כהצעת השר.

יולי יואל אדלשטיין: האיום האירני – טילים מכוונים לעבר ישראל

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא שלנו הוא הצעה לסדר-היום מס' 3480:

יולי יואל אדלשטיין: האיום האירני – טילים מכוונים לעבר ישראל, של חבר הכנסת יצחק בן-ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: נאומך הראשון, אדוני?

יצחק בן ישראל: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אז מן הצד השני.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אני מברך אותך על הנאום הראשון בכנסת, כן ירבו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודיע לך שלרשותך שלוש דקות, אבל באותה הזדמנות גם מודיע שהיום אני לא אקפיד אתך, מתוך הנחה שאתה ודאי לא תגזים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני – חבר הכנסת יצחק בן-ישראל בנאומו הראשון בכנסת.

יצחק בן ישראל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, תודה רבה.

יצחק בן ישראל: מדינת ישראל היא מדינה קטנה, איומים גדולים ומרובים על ביטחונה.

יצחק בן ישראל: כל יום קורה פה משהו.

יצחק בן ישראל: פעם טרור, פעם רקטות "קסאם", פעם איומים במלחמה מצד סוריה, פעם חטיפת חיילים, פעם השתלטות "חמאס" על עזה, פעם מלחמה עם "חיזבאללה".

יצחק בן ישראל: על כל אלה מטיל את צלו האיום האירני.

יצחק בן ישראל: לא עובר שבוע שבו אנחנו לא שומעים את המן החדש מפרס – המן-דינג'אד – שיום אחד הוא מודיע לנו כי הוחלט למחוק את ישראל מהמפה, ביום השני – כי בכלל לא היתה שואה, וכל זאת כאשר הוא פועל בגלוי להשגת נשק גרעיני.

יצחק בן ישראל: כמעט בגלוי.

יצחק בן ישראל: רק השבוע הזהירו אותנו האירנים שוב, כי מוטב לישראל שלא תסייע לארצות-הברית במיגור תוכנית הגרעין האירנית, כי אחרת התגובה האירנית נגדנו תהיה כואבת מאוד, משום שבמפת המטרות, מפת הטילים שלהם, מסומנות כ-600 מטרות בישראל.

יצחק בן ישראל: אני לא רוצה להתייחס כאן לרהב האירני, שמדבר על מטרות במספר שהוא גדול כמעט פי-עשרה או אפילו יותר ממספר הטילים שיש להם, אלא על מהות האיום.

יצחק בן ישראל: אפשר רק לשער איך היתה אותה אירן נוהגת לו באמת היה לה נשק גרעיני.

יצחק בן ישראל: מדינה קטנה עם משאבים מוגבלים כמו ישראל, שחיה בשכונה כל כך מפוקפקת ומאוימת, חייבת לעשות סדר ברור בכל האיומים הללו – במה לטפל קודם, במה להשקיע יותר, במה פחות.

יצחק בן ישראל: האם יש, קודם כול, למגן את העורף, כמו ששמענו פה לפני רגע על המסכות, או אולי להשקיע את הכסף בחידוש האימונים במסגרות גדולות בצה"ל?

יצחק בן ישראל: ואולי יש לטפל קודם כל ב"קסאם"?

יצחק בן ישראל: – חייבים לקבוע סדר עדיפויות.

יצחק בן ישראל: ניתוח זהיר ומפוכח של האיומים ילמדנו כי אין שום איום על ביטחונה של ישראל שמשתווה בחומרתו, ואפילו לא במקצת, לפצצה האירנית.

יצחק בן ישראל: העולם הרחב הולך, אט אט, ונעשה מודע לאיום הזה, יותר מדי לאט.

יצחק בן ישראל: כולם מדברים על סנקציות מדיניות, כלכליות, ואלו מבוששות לבוא.

יצחק בן ישראל: בינתיים האירנים עוברים ממערך ניסיוני של 164 צנטריפוגות למערך של 3,000, ובונים תשתית למתקן שיוכל להכיל 50,000 צנטריפוגות.

יצחק בן ישראל: ו-50,000, אגב, זה מספר צנטריפוגות שיכול לייצר חומר בקיע שיספיק ל-20 פצצות אטום בערך בשנה אחת.

יצחק בן ישראל: כל שנה 20.

יצחק בן ישראל: איש לא יודע לבטח מתי יתגברו האירנים על הבעיות שהם נתקלים בהן כיום בפיתוח ויתחילו בייצור בקנה-מידה מלא.

יצחק בן ישראל: הערכות המומחים נעות בין שנה-שנתיים לשלוש-ארבע.

יצחק בן ישראל: זה כל התחום.

יצחק בן ישראל: החול בשעון אוזל במהירות, והמצב מחייב היערכות חדשה ושינוי חשיבה יסודי בישראל.

יצחק בן ישראל: האיום האירני מחייב גיוס כללי של מיטב הכוחות האצורים בנו, וזה חייב, לדעתי, להתחיל בבית הזה.

יצחק בן ישראל: ההחלטות הנדרשות הן קשות והן מחייבות גיבוי מקיר לקיר.

יצחק בן ישראל: בסופו של דבר, הפצצה האירנית לא תבחין, לא בין קואליציה לאופוזיציה, לא בין חרדים לחילונים ולא בין יהודים לערבים.

יצחק בן ישראל: היא בעיה של כולנו.

יצחק בן ישראל: אני מבקש, ככה, במידה מסוימת, לנצל את זכות התמימות ששמורה לחבר כנסת חדש ולקרוא להקמתה של ממשלת חירום או אחדות לאומית.

יצחק בן ישראל: אני יודע שקשה לעשות זאת במצב הנוכחי, שבו כמה מפלגות בבית הזה מצפות לאחוז בקרוב במוסרות השלטון, אולם השעה מכרעת ונדרשות הכרעות לא שגרתיות.

יצחק בן ישראל: יוותר כל אחד במשהו, ויחד אולי נצליח לטפל באיום הנורא מכול עבורנו.

יצחק בן ישראל: ידעו אויבי ישראל וחורשי רעתה כי בשעת-חירום נעמוד כאיש אחד, ואין בינינו חילוקי דעות בעניינים המהותיים.

יצחק בן ישראל: רבותי חברי הכנסת, אני מסיים בקריאה לממשלת אחדות ובהצעה להעביר את הדיון בנושא עצמו, בפצצה האירנית, לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יצחק בן ישראל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מברך את חבר הכנסת יצחק בן-ישראל על נאומו הראשון, רק, מבחינת הפרוצדורה הפורמלית, אתה יכול לבקש רק דיון במליאה, כמציע.

יולי יואל אדלשטיין: השר שמע אותך, יכול להיות שהוא יבקש דיון בוועדת החוץ והביטחון, ואז נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך.

יצחק בן ישראל: תודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: השר שלום שמחון משיב.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת בן-ישראל, גם אני רוצה לברך אותך, ולהבטיח מראש שאני לא יכול לסרב לבקשה הראשונה שלך.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מה עם השנייה?

יולי יואל אדלשטיין: היא יותר משמעותית.

שלום שמחון: אתם מסכימים?

יולי יואל אדלשטיין: נדון על ראשות הממשלה.

שלום שמחון: לא, אבל הוא אמר שכל אחד יוותר קצת.

יולי יואל אדלשטיין: זה הוויתור הראשון שאני מציע.

שלום שמחון: חבר הכנסת בן-ישראל, מדובר בידיעה עיתונאית.

שלום שמחון: על-פי תמונת המודיעין אירן בונה בהדרגה את יכולותיה, וחותרת להשגת יכולת גרעינית.

שלום שמחון: תמונת מודיעין זו אינה חדשה, והנושא מטופל בעדיפות גבוהה במערכת הביטחון.

שלום שמחון: תמונה זו אינה שונה במהותה מהידוע עד כה לגורמי מערכת הביטחון, ואין בה תוספת נתונים חדשים לגבי התמונה המוכרת המוצגת באופן תדיר על-ידי גורמי צה"ל ומערכת הביטחון בוועדת החוץ והביטחון.

שלום שמחון: אירן ממשיכה במאמציה לבנות את היכולות הרקטיות של "חיזבאללה" בתיאום עם סוריה.

שלום שמחון: גם מגמה זאת מוכרת וידועה לגורמי המערכת.

שלום שמחון: הידיעה העיתונאית שפורסמה, מקורה ומהימנותה אינם ידועים, ולא מן הנמנע כי נועדה לשמש הרתעה מול איומים לכאורה של פגיעה או התקפה על אירן.

שלום שמחון: חומרת האיום האירני מוכרת היטב ונמצאת בטיפול מערכת הביטחון בעדיפות גבוהה מאוד.

שלום שמחון: עם זאת, לא נוספו נתונים חדשים אשר מחייבים דיון דחוף במליאה.

שלום שמחון: לפיכך, אני ממליץ להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

שלום שמחון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: האם המציע מסכים לדיון בוועדת החוץ והביטחון?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אנחנו נצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – נושא האיום האירני, טילים מכוונים לישראל, של חבר הכנסת יצחק בן-ישראל, יידון בוועדת החוץ והביטחון; ומי שיצביע נגד – מבקש להסיר מסדר-היום.

יצחק בן ישראל: כן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כך, נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 39 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: ארבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא אכן יידון בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא שלנו הוא: עיצומי קציני המבחן – חבר הכנסת חנא סוייד, חבר הכנסת זבולון אורלב, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודיעים שחברי הכנסת המציעים לא נמצאים, ואין צורך במסירת התשובה לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתות ותשובות לשר הרווחה והשירותים החברתיים.

יולי יואל אדלשטיין: התשובות נמסרו לשר שלום שמחון, שהיום עובד מאוד קשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני נערך עם השאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא 1301, של חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח, לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר שלום שמחון שעלה לכאן בשם שר הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שר הרווחה ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007): פורסם כי נקודת השירות של הביטוח הלאומי לתושבי אלעד פועלת אחת לשבוע.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה על שינוי היום, מימי ראשון לימי רביעי, פורסמה במקומון לא חרדי היוצא לאור בשפלה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע ניתן לתושבי אלעד שירות רק יום אחד בשבוע?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע הודעה לתושבי אלעד לא מתפרסמת במקומון חרדי היוצא לאור באלעד? 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה להגברת תדירות השירות באלעד? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם יפורסמו הודעות לציבור החרדי בעיתונות שאליה הוא חשוף?

יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק הרצוג: נקודת השירות באלעד פעלה במשרדי המועצה המקומית בימי רביעי, בשעות 15:00–17:00.

יצחק הרצוג: השירות ניתן יום בשבוע, כפי שנהוג בכל נקודות השירות של הביטוח הלאומי ברחבי הארץ.

יצחק הרצוג: 2.

יצחק הרצוג: המודעה על שינוי במועדים פורסמה בטעות במקומון שאינו מופץ באלעד.

יצחק הרצוג: מייד כשנודעה הטעות, תכננו לפרסם את המודעה במקומון רלוונטי.

יצחק הרצוג: אולם לצערנו, באותו זמן נקודת השירות באלעד נסגרה באופן זמני, עקב קריסת מערכת החשמל של המועצה המקומית.

יצחק הרצוג: 3.

יצחק הרצוג: בשלב זה ניתן לקבל ביישוב את רוב השירותים באופן עצמאי: בעמדה לשירות עצמי של הביטוח הלאומי שפועלת ביישוב ניתן להפיק אישורים וטפסים, ובתיבת השירות ניתן להגיש תביעות.

יצחק הרצוג: שירות רחב יותר ניתן לקבל באופן זמני בסניפי הביטוח הלאומי בראש-העין ובפתח-תקווה.

יצחק הרצוג: 4.

יצחק הרצוג: המוסד לביטוח לאומי מקפיד לפרסם מודעות לציבור באמצעי התקשורת הרלוונטיים לאוכלוסיית היעד, לרבות בעיתונים חרדיים לציבור החרדי.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, הצעה לסדר-היום בנושא: מסקנות ועדת שוחט בנושא ההשכלה הגבוהה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושש שהתמונה כאן דומה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה בניזרי – אינו נוכח, חבר הכנסת ואסל טאהא – אינו נוכח, חבר הכנסת אבשלום וילן – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה מוכנה עם התשובה, אבל מכיוון שהנושא לא עלה, נסתפק בהודעה על כך שהמציעים לא הגיעו.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה), התשס"ז–2007, שהחזירה ועדת הכספים.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני שוב מזמין את השר שלום שמחון, בשם שרת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, המציאות שלנו יותר חמורה, חברי הכנסת, כי יש לנו כמה אנשים שבאו לשאול שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני המזכיר, שרת החינוך בבניין?

יולי יואל אדלשטיין: עדויות קשות על הטיפול בילדים המאושפזים במחלקות הסגורות

יולי יואל אדלשטיין: האם השר שלום שמחון, בשם שר הבריאות, צריך להשיב לחבר הכנסת אברהם מיכאלי?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אני מזמין את חבר הכנסת מיכאלי להעלות את הצעתו לסדר-היום בנושא: עדויות קשות על הטיפול בילדים המאושפזים במחלקות הסגורות – הצעה לסדר-היום שמספרה 3442.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאלי מוזמן, ואני מתנצל בפני חבר הכנסת אלכס מילר וחבר הכנסת מיכאלי עצמו, שאנחנו מבררים בינתיים אם שרת החינוך נוכחת כאן, בבניין, ומוכנה לענות על שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא, מזכירות הכנסת תפנה למזכירות הממשלה ותודיע לממשלה שהיתה כאן תקלה מאוד מצערת.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חבר הכנסת מילר, לצערי, התרגלנו למצב הזה, שהצעות לסדר-היום נדחקות לסוף היום ואין פה אנשים.

אברהם מיכאלי: זה לא מוצא חן בעיני, וצריך לתקן את זה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, אני נאלץ להעלות היום נושא מאוד כואב, שפורסם בעיתונות לפני כמה ימים, בעיה קשה, על עדויות קשות שפורסמו על אירועים מאוד לא נעימים שקורים במחלקת הילדים בבית-החולים הפסיכיאטרי בנס-ציונה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, מדובר בבית-החולים הפסיכיאטרי בנס-ציונה, שהוא אחד משני בתי-החולים היחידים בארץ שבהם קיימת מחלקה לילדים הסובלים מהפרעות התנהגות קשות.

אברהם מיכאלי: יש מחלקה נוספת בבית החולים "איתנים", וגם היא מטפלת בילדים שסובלים מהפרעות כאלה.

אברהם מיכאלי: פורסמו עדויות, עדויות לא נעימות, על הפעלת אלימות מאוד קשה בטיפולים חריגים, בלשון המעטה, נגד ילדים, קטינים, שמאושפזים בבית-החולים הפסיכיאטרי בנס-ציונה.

אברהם מיכאלי: אם התלונות האלה נכונות אפילו בחלקן, זה מאוד מאוד חמור, ואנחנו לא יכולים לעבור על זה לסדר-היום בלי שנעלה את זה לדיון ולבירור הולם.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, פורסם שמדובר בהפעלת טיפול רפואי נגד ילדים, קטינים, שלא תמיד ההורים נמצאים לידם.

אברהם מיכאלי: הילדים האלה מאושפזים בבית-החולים, חלק מהם בכפייה וחלק מהם בצווים של אשפוז רפואי כזה או אחר.

אברהם מיכאלי: הילדים האלה אמורים לקבל שם טיפול כדי להיטיב עמם ולהוציא אותם משם בריאים, אחרי הטיפולים שהם אמורים לקבל בבית-החולים.

אברהם מיכאלי: לפי התיאורים שפורסמו, אדוני השר, לא נראה לי שהם יצאו משם בריאים, והם עלולים, חלילה, להישאר במצב רפואי הרבה יותר קשה מזה שהוכנסו בו לשם, ואנחנו צריכים לחשוב איך אפשר למנוע מצבים כאלה.

אברהם מיכאלי: נכון שקשה לצטט עדויות של ילדים, קטינים, שמתלוננים ומעבירים עדויות לגורמים שלישיים כאלה או אחרים, אבל בעיתונות צוטטו הקלטות של אותם ילדים, שמתארים את מה שקרה שם: הפעלת כוח פיזי על-ידי מטפלים בבית-החולים, מתן תרופות שבעצם משתקות את הילדים, הופכות אותם מנטלית לחסרי יכולת לתפקד אחרי שהם מקבלים את הטיפולים האלה.

אברהם מיכאלי: הילדים האלה מספרים על כך לעיתונאי שציטט אותם או להורים, שנודע להם על הטיפולים הקשים האלה והם העבירו את התלונות החוצה, כדי שנדע ונשמע על הדברים האלה.

אברהם מיכאלי: אמא מספרת לגבי הילדה שלה שאושפזה שם, והיא היתה נוכחת בחלק מהמקרים, נראה שהאמהות התעקשו להיות צמודות לילדים שלהן, ואולי זה מה שמראה את הפחד הגדול לאשפז שם ילד קטן לבד.

אברהם מיכאלי: מדובר שם בילדים בני שש עד גיל מתקדם יותר.

אברהם מיכאלי: האמא מספרת על ילדה שסירבה לקחת את הכדורים ואיימו עליה שאם היא לא תיקח את הכדורים היא לא תלך לבית-הספר וכך היה.

אברהם מיכאלי: אומרים לילדה שאם היא לא תיקח את הכדור יכניסו אותה למחלקה הסגורה.

אברהם מיכאלי: מתואר שם שהמחלקה הסגורה הזאת כל כך מפחידה שילדים שנכנסו אליה זוכרים ממנה חוויות מחרידות ונוראות, ואי-אפשר אפילו להבין, כבן-אנוש, כיצד אותם חדרים סגורים נראים.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, מדובר בכדור שנקרא SOS – זה שם הכדור שמצוטט שם.

אברהם מיכאלי: בעצם זה לא כדור, אלא זריקה.

אברהם מיכאלי: החומר הזה הופך את הילד – או את מי שמקבל אותו – לסמרטוט.

אברהם מיכאלי: ואז, אחרי קבלת הזריקה הזאת, לוקחים אותו כמו חפץ ומכניסים אותו למחלקה סגורה, כביכול כדי שהוא יתאושש מזה.

אברהם מיכאלי: אם נוספת, שהיתה במחלקה הזאת עם בנה, סיפרה שלאחר הטיפול שבנה קיבל שם הוא נראה משונה, עמום ורדום.

אברהם מיכאלי: כששואלים את האחות למה נתנו לילד את הכדורים שנתנו, היא אומרת: הילד עשה בעיות ולכן נתנו לו את הכדור.

אברהם מיכאלי: אבל התוצאה של מתן הכדור, לפי מה שהאם מתארת, היא בלתי אנושית והרסנית לילד.

אברהם מיכאלי: דרך אגב, גודל הצוות הרפואי בבית-החולים גם הוא לא פרופורציונלי.

אברהם מיכאלי: כ-40 ילדים מאושפזים במחלקה, והצוות הרפואי הוא כמעט כפול – פי-שניים ממספר הילדים המאושפזים, והם לא תמיד פועלים בצורה סבירה במספר אנשי הצוות או בכוח שהם מפעילים נגד הילדים האלה.

אברהם מיכאלי: מובן שלא נעים להם שתפסו אותם בקלקלתם, וכנראה לכן הם מכחישים את הדברים האלה.

אברהם מיכאלי: אבל, אדוני היושב-ראש, אחרי מקרה כזה אנחנו מבקשים ודורשים שהדבר ייחקר, כי לא יכול להיות שילדים, קטינים חסרי ישע, שנמצאים בבית-חולים פסיכיאטרי, ולא תמיד – אני חוזר על כך – מלווים אותם ההורים, כלומר לא תמיד הם בליווי מבוגרים, יהיו חשופים לטיפול מהסוג הקשה שתואר, ולא יהיה מי שיגן עליהם.

אברהם מיכאלי: אני חושב שילדים עם הפרעות נפש הם המקרים הכי רגישים בחברה, ואם הם יצאו משם חולים יותר או פגועים יותר – פספסנו את מטרת האשפוז.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שאם מישהו אשם בטיפול הקלוקל, כפי שזה נראה מהתיאור, הוא גם ייענש על כך.

אברהם מיכאלי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: בשם שר הבריאות ישיב השר שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת , חברי חברי הכנסת, במחלקת הילדים בבית-החולים נס-ציונה מאושפזים ילדים גילאי 6–13 שנים לאחר שמוצו כל הדרכים לטיפול בהם במסגרות אמבולטוריות בקהילה.

שלום שמחון: מדובר בילדים הסובלים מהפרעות נפשיות קשות ומהפרעות התנהגות חמורות, שיש בהתנהגותם משום סכנה לעצמם או לסביבתם, ובהעדר טיפול הולם במסגרת אשפוז עלול להיגרם נזק מיידי ומתמשך להתפתחותם.

שלום שמחון: רוב הילדים מאושפזים בהסכמת הוריהם ובחתימתם.

שלום שמחון: מיעוטם מאושפזים לאחר שבית-משפט הכיר בהם כ"קטין נזקק" והורה לאשפזם לצורך אבחון וטיפול בניגוד לרצון הוריהם.

שלום שמחון: מחלקת הילדים בבית-החולים נס-ציונה, שהיא אחת משתי המחלקות לטיפול בילדים בישראל, היא מחלקה עם צוות רב-מקצועי מיומן, העושה את המיטב כדי לתת לילדים הן את הטיפול הרפואי הדרוש להם הן מסגרת תומכת ובה מסגרת חינוכית – בית-ספר של החינוך המיוחד הפועל בתוך בית-החולים.

שלום שמחון: כמו כן מתקיימות במחלקה פעילויות חברתיות ותעסוקתיות המיועדות לילדים ומותאמות לצורכיהם.

שלום שמחון: הטיפול בילדים דורש לעתים הצבת גבולות ואף הכנסת ילד לבידוד.

שלום שמחון: חדר זה הוא חדר מרופד ומוגן שהילד שוהה בו לא יותר מ-20–30 דקות, וגם זה רק לאחר קבלת אישור רופא ובהשגחת צוות סיעודי.

שלום שמחון: במקרים שבהם הדבר נדרש, ילד עשוי לקבל טיפול תרופתי, בין השאר, במידת הצורך, זריקה שמטרתה להרגיע את הילד הסובל מאי-שקט.

שלום שמחון: אי-שקט זה גורם לילד סבל רב, וההתערבות הטיפולית חשובה כדי לשפר את מצבו.

שלום שמחון: למרות האמור, ובעקבות הפרסום, מונתה ועדת בדיקה חיצונית לבית-החולים, שמתחילה לעבוד בימים אלה כדי שתוכל להגיש את מסקנותיה בהקדם.

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: אני מציע להסתפק בתשובה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת מיכאלי מוכן להסתפק בתשובה?

אני מעדיף שהנושא יועבר לוועדת העבודה והרווחה, ושם נברר את העניין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מזכיר שהנושא הוא עדויות קשות על הטיפול בילדים המאושפזים במחלקות הסגורות, מאת חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, ההצבעה היא: בעד – העברה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ונגד – להסיר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 40 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5 בעד ההצעה להסיר את הנושא מסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 5, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא – הצעתו של חבר הכנסת מיכאלי – יידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני שוב מזמין את השר שלום שמחון, מצויד בתשובות על שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול, לצורך הפרוטוקול, נכריז כי חבר הכנסת חיים אמסלם, ששאל את שר המדע שאילתא שמספרה 1288, אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר המדע, התרבות והספורט ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: פורסם כי נערים שומרי שבת המשחקים בקבוצת הכדורגל "בית"ר צפת" נאלצים שלא לשחק משחקי חוץ או לחלופין לחלל שבת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא יתחשבו מארגני המשחקים בשומרי שבת?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא יועתקו המשחקים בקבוצות שמבקשות לשמור שבת לימי חול?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר המדע, התרבות והספורט גאלב מג'אדלה: (לא נקראה נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא נדון בהתאחדות לכדורגל, ועם כל הרצון הטוב אין אפשרות לשנות את המצב, מסיבות אלה: א.

יולי יואל אדלשטיין: חלק גדול משחקני הנוער באגודות הם חיילים ואינם יכולים לשחק באמצע השבוע; ב.

יולי יואל אדלשטיין: אי-אפשר לקיים את משחקי הליגה לנוער בימי חול שכן הנערים לומדים; ג.

יולי יואל אדלשטיין: ברוב המגרשים שמשחקי הנוער מתקיימים בהם אין תאורה, ובחורף, כשהחשכה מוקדמת, הנערים מגיעים מבית-הספר בשעות החשכה ואי-אפשר לשחק בלי תאורה; ד.

יולי יואל אדלשטיין: הנסיעה למשחקי חורף אינה מתאפשרת בשל שעת סיום הלימודים.

יולי יואל אדלשטיין: מההתאחדות לכדורגל הובהר שיש סיבות נוספות לכך שהדבר אינו אפשרי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שאתה תשיב גם בשם שרת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: כאן יש לנו נוכחות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1105 של חבר הכנסת אלכס מילר: ספרי לימוד בלתי מאושרים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מילר, לא.

יולי יואל אדלשטיין: השר משיב מייד, וזאת לא שאילתא בעל-פה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלכס מילר שאל את שרת החינוך ביום ט' בניסן התשס"ז (28 במרס 2007): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-19 במרס 2007, כי 95% מכלל התלמידים משתמשים בספרי לימוד שלא אושרו מטעם משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הפרסום נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היא הסיבה לשימוש בספרים הבלתי-מאושרים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הן הוראות משרדך בעניין זה? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם הן נאכפות, ואם לא – מדוע?

שלום שמחון: חבר הכנסת אלכס מילר, קודם כול, למען מי שצופה, שומע ולא רואה, מדובר בספרי לימוד בלתי מאושרים.

שלום שמחון: 1.

שלום שמחון: הפרסום אינו נכון, ויש עיוות מסוים בדרך איסוף הנתונים בסקר או בהסקת המסקנות.

שלום שמחון: למשל, אם בכיתה מסוימת לומדים מעשרה ספרי לימוד, שתשעה מהם מאושרים ואחד אינו מאושר, במסקנות הסקר נטען כי הכיתה לומדת מספרים שאינם מאושרים, במקום לטעון ש-90% מהספרים מאושרים ו-10% אינם מאושרים.

שלום שמחון: יתירה מכך, מבקר המדינה ציין בשני דוחות שפרסם, 48 ו-52ב, כי שיעור הספרים המאושרים בבתי-הספר היסודיים הוא 85%.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: לשימוש בספרים בלתי מאושרים כמה סיבות, שהעיקרית בהן, לצערי, היא העדר אכיפה מספקת – נושא שאנו שוקדים על שיפורו במרץ כבר כמה חודשים.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: ההוראות המפורטות בדבר אישור ספרי לימוד פורסמו בחוזר מנכ"ל 10א' מ-1 בנובמבר 2005.

שלום שמחון: שרת החינוך תשמח כמובן לשלוח אותו לעיונך – על-פי בקשתך.

שלום שמחון: 4.

שלום שמחון: אכיפת השימוש בספרי לימוד מאושרים נעשית בידי המפקחים על בתי-הספר כחלק בלתי נפרד ממטלות הפיקוח.

שלום שמחון: עם זאת, משרד החינוך נערך לצמצום השימוש בספרים שאינם מאושרים במערכת החינוך שלא באמצעות פיקוח, אלא באמצעות פעולה נגד המניעים, כלומר הגורמים שהם תמריץ לשימוש בספרים בלתי מאושרים, וזאת בשתי דרכים: א.

שלום שמחון: הרחבת מפעל ההשאלה של ספרי לימוד במוסדות חינוך נוספים על 1,400 המוסדות שבהם הוא כבר מתקיים.

שלום שמחון: אחד היתרונות הבולטים של מפעל ההשאלה הוא הרכישה המרוכזת של ספרים בעבורו, שנעשית אך ורק מרשימת ספרי הלימוד המאושרים; ב.

שלום שמחון: המשרד נערך להקמת מנגנון להערכה של מחיריהם של ספרי לימוד, ונשקל יישום ההערכה גם לגבי מחיריהם של ספרים שאינם מאושרים.

שלום שמחון: כך צפויה לרדת כדאיות ההפקה של ספרי לימוד בלתי מאושרים על-ידי המוציאים לאור.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת מילר רוצה לשאול שאלה נוספת?

אלכס מילר: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אין שאלות נוספות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1135 של חבר הכנסת מיכאל איתן – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל איתן שאל את שרת החינוך ביום כ"ח באייר התשס"ז (16 במאי 2007):

יולי יואל אדלשטיין: בבתי-ספר המצויים באזורים שיש בהם ריכוז אוכלוסייה גבוה של יוצאי אתיופיה וצאצאיהם, יש מספר נמוך של מורים ומורות בני הקהילה האתיופית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא מספר המורים בני הקהילה האתיופית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה להגדלת את מספר המורים יוצאי אתיופיה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם חסרים מורים יוצאי אתיופיה? 4.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה להכשרת יוצאי אתיופיה להוראה?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: ראשית, ברצוני לציין כי אני מייחסת חשיבות רבה לשילוב מורים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, ורואה בשיבוצם מנוף משמעותי לקליטתם של יוצאי הקהילה בחברה הישראלית.

יולי תמיר: נכון להיום מועסקים במערכת החינוך כ-60 מורים יוצאי אתיופיה, רובם במשרות חלקיות בלבד, והם משובצים בעיקר במסגרות חינוכיות עתירות תלמידים אתיופים.

יולי תמיר: 2–4.

יולי תמיר: זמן קצר לאחר כניסתי לתפקיד הנחיתי את הגורמים המקצועיים במשרד לפעול להרחבה משמעותית של מספר המורים יוצאי אתיופיה במערכת כבר בשנת הלימודים תשס"ח, וזאת דרך ביצוע פעילות ממוקדת מול נציגי הקהילה האתיופית והמכללות להוראה לאיתור מורים פוטנציאלים.

יולי תמיר: נוסף על כך, הנחיתי לפעול לשיבוץ המורים החדשים במסגרות חינוך "רגילות" – שאינן עתירות תלמידים יוצאי אתיופיה – ובכך למנוע את ההסללה הקבועה של מורים אלו למוסדות חינוך "ייחודיים".

יולי תמיר: בעקבות עבודת מטה מאומצת מצד המשרד, אשר כללה שותפות מול גופים מרכזיים הפועלים בקרב הקהילה – כגון "הפרויקט הלאומי ליוצאי אתיופיה", "מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה", "האגודה הישראלית למען יוצאי אתיופיה" – נבנתה רשימה פוטנציאלית של למעלה מ-50 סטודנטים להוראה יוצאי אתיופיה אשר נמצאו כשירים לשיבוץ במהלך שנת הלימודים הבאה.

יולי תמיר: לאחר גיבוש הרשימה הנחיתי את מחוזות המשרד לפעול לשיבוץ רחב ככל האפשר מתוך רשימה זו.

יולי תמיר: אני מעריכה כי בזכות עבודה מאומצת זו נוכל כבר בשנה הבאה לקלוט עשרות מורים חדשים במערכת החינוך.

יולי תמיר: נוסף על מהלך זה, קיים מאגר של סטודנטים יוצאי אתיופיה שהשלימו לימודיהם להוראה, אך קשה לשלבם במערכת הואיל והסמכתם היתה במקצועות כוללים או במקצועות שאינם נדרשים במערכת בשנה זו.

יולי תמיר: כדי להגביר את סיכוייהם להשתלב במערכת, שוקד משרד החינוך לקיים השתלמות שנתית לסטודנטים אלו, שמטרתה להרחיב את הסמכתם למקצועות נדרשים, כגון אנגלית ומתמטיקה.

יולי תמיר: היו"ר יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1142 של חברת הכנסת מרינה סולודקין – אינה נוכחת; לפרוטוקול.

יולי תמיר: חברת הכנסת מרינה סולודקין שאלה את שרת החינוך ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007):

יולי תמיר: מנכ"ל משרד החינוך טרם אישר רישום לשנת הלימודים תשס"ח למוסדות החינוך הימי.

יולי תמיר: מדובר בכ-900 תלמידים, מתוכם 30%–50% הם עולים יוצאי חבר המדינות.

יולי תמיר: רצוני לשאול: 1.

יולי תמיר: מתי יאושר הרישום?

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: מה ייעשה על מנת למנוע פגיעה קשה בהכשרת כוח-אדם טכנולוגי לצי הסוחר?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: לא ידוע לנו על בעיה כלשהי ברישום לשנת הלימודים תשס"ח למוסדות החינוך הימי שבפיקוח המינהל לחינוך התיישבותי.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: היה אומנם איום לסגור את מגמת המערכות הימיות – מדעי הים.

יולי תמיר: בעקבות דיונים שהתקיימו במשרד החינוך סוכם, באישור מנכ"ל המשרד, להמשיך וללמד מגמה זו גם בשנת הלימודים תשס"ח.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1174 של חבר הכנסת אלכס מילר: המכון הטכנולוגי בחולון – בבקשה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלכס מילר שאל את שרת החינוך ביום י"ג בסיוון התשס"ז (30 במאי 2007):

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות דיון בישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט ביום שלישי, א' בניסן התשס"ז, 20 במרס 2007, הוחלט כי תקום ועדת איתור באחריות של משרד החינוך, אשר תטפל בחיפוש המועמדים המתאימים למשרת נשיא המכון.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הוקמה ועדת האיתור?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש התקדמות בתהליך האיתור?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מתי תתקיים ההחלפה?

שלום שמחון: 1–3.

שלום שמחון: פה התשובה קצרה: ות"ת הקימה ועדת בדיקה לבחינת המצב במכון הטכנולוגי בחולון.

שלום שמחון: בימים אלו מסיימת הוועדה את עבודתה והמלצותיה יובאו לדיון במל"ג.

שלום שמחון: היו"ר יולי יואל אדלשטיין: יש שאלה נוספת לחבר הכנסת מילר?

שלום שמחון: אתה יכול לשאול, לא בטוח שאני אוכל לענות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה שואל שאלה מן המיקרופון בצד, והשר ישיב.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, התשובה שסיפקה השרה היא על שאלה אחרת לחלוטין.

אלכס מילר: הות"ת הקימה ועדת בדיקה למצב שאליו הגיע המכון.

אלכס מילר: אני שאלתי אם יש ועדת חיפוש לנשיא חדש למוסד.

שלום שמחון: על זה אני יכול לענות.

שלום שמחון: חבר הכנסת מילר, מתוכן התשובה אתה יכול להבין שעם סיום עבודת הוועדה – והיא צריכה להסתיים בימים אלה – יכול להיות שאחת ההמלצות היא כפי שאתה אומר, ויכול להיות שתהיה המלצה אחרת לגמרי.

שלום שמחון: בוא תחכה להמלצות.

שלום שמחון: אם חשבת שידיחו את הנשיא בערב הזה – זה לא ילך.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, היום פשוט דיברתי עם אגודת הסטודנטים בחולון, והודיעו לי שהורכבה ועדת חיפוש.

אלכס מילר: עד 31 בספטמבר צריכים להגיש מועמדות, ועד תאריך מסוים צריך להיות נשיא חדש.

אלכס מילר: אז עם כל הכבוד, זו התשובה שהיתה אמורה להיות.

אלכס מילר: פשוט היום קיבלתי את התשובה הזאת משם.

שלום שמחון: יכול להיות שהשרה עוד לא התעדכנה.

אלכס מילר: לא התעדכנה, אבל התפקיד שלה הוא למנות את הנשיא של המוסד.

אלכס מילר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מילר ותודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי רק יכול לברך אותו על ההתמדה במליאת הכנסת, אבל המצב הזה של לענות בשם שרים אחרים בעצם מייתר את העניין של שאלה נוספת שעומדת לרשות חבר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1230 של חבר הכנסת חיים כץ – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ שאל את שרת החינוך ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007): ב"ידיעות אחרונות" פורסם כי במהלך השנה גבו בתי-ספר מההורים יותר ממיליארד שקלים שלא כדין.

יולי יואל אדלשטיין: נראה כי בתי-הספר הפכו למסחטת כספים עבור ההורים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכונה הידיעה? 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע משרדך לא אוכף את החוק?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה לפיקוח על הגבייה מההורים?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: הידיעה איננה נכונה.

יולי תמיר: קיימת אומנם תופעה של גביית יתר של תשלומים מהורים, אולם הקביעה כי היא מסתכמת ביותר ממיליארד שקלים איננה נסמכת על נתונים קונקרטיים ולפיכך אינה מבוססת.

יולי תמיר: קשה לקבוע את שיעור החריגה בגביית תשלומי הורים.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: גביית היתר מההורים אינה מקובלת עלי.

יולי תמיר: משרד החינוך פועל באמצעים כפי שאפרט בהמשך, כדי לפקח על הגבייה ולבקר אותה, לרבות מתן שירותים נוספים לתלמידים מעבר למתוקצב על-ידי המדינה.

יולי תמיר: על-פי הוראות חוזר מנכ"ל, חוזר התשלומים המוסדי המפרט את התשלומים הנדרשים מההורים טעון אישור של ועד ההורים המוסדי.

יולי תמיר: על כן כל גביית יתר נעשית באישור ועד ההורים המוסדי, המייצג את הורי המוסד, ולחריגות בגבייה מההורים שותפים מרבית ההורים.

יולי תמיר: העובדה כי הצד הנפגע מגביית יתר גם כן שותף לה מקשה במקרים רבים את אכיפת ההוראות.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: משרד החינוך מקיים בקרה על תשלומי הורים בדרכים האלה: הפעלת בקרה בשנה על מדגם של 5%–15% מכלל מוסדות החינוך, שבהם נבדק חוזר התשלומים המוסדי ומושווה עם חוזר מנכ"ל.

יולי תמיר: מנהלים שנמצאה חריגה בבית-ספרם מוזמנים לבירור אצל מנהל המחוז, והבירור מתועד; הפעלת רפרנטים לתשלומי הורים בכל אחד ממחוזות המשרד, המטפלים באופן פרטני בפניות המגיעות למשרד בנוגע לתשלומי הורים וחריגות מהם, והם מוסמכים להורות לבתי-הספר לתקן חריגות שהתגלו.

יולי תמיר: כפי שמסרתי, אני מתכננת רפורמה מקיפה בכל הנושא של גביית תשלומים מההורים, ועל-פיה כל התלמידים זכאים לסל שירותים נוספים שייקבע, ועבורו ייגבו מההורים תשלומים פרוגרסיביים, על-פי הכנסתם.

יולי תמיר: הגבייה תתבצע על-ידי המוסד לביטוח לאומי.

יולי תמיר: כך יזכו כל התלמידים לשירותים נוספים ברמה טובה, והתשלום עבור שירותים אלה ייעשה על-פי יכולתם הכלכלית של הוריהם.

יולי תמיר: כך הורים מבוססים כלכלית ישלמו תשלום גבוה יותר והורים נזקקים ישלמו תשלום סמלי בלבד.

יולי תמיר: הגבייה לא תעשה על-ידי בתי-הספר, ובכך תימנע החריגה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1245 של חבר הכנסת מרגי – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: אנשי הוראה בערי הפריפריה בדרום מתוגמלים בהטבות על עבודתם ביישובים מרוחקים.

יולי יואל אדלשטיין: נודע להם על כוונה לבטלן בשנה הבאה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: לאילו הטבות זוכים אנשי ההוראה בערי הפריפריה בדרום?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם אמורות הטבות אלו או חלקן להיפסק?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – אילו, ומדוע?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה לבל יבוטלו?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: עובדי הוראה בערי הפיתוח באזור הדרום נהנים מסל של הטבות, כפי שאפרט להלן: קידום בוותק; השתתפות בשכר לימוד; השתתפות בשכר דירה; החזר חלקו של העובד בקרן ההשתלמות; החזר הוצאות נסיעה למורים משתלמים בשנת שבתון.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: בג"ץ הורה למשרד החינוך להפסיק את ההטבות מיום 1 במרס 2007 רק לגבי מורים חדשים שעברו לאזורי עדיפות לאומית.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: ההטבות בוטלו בשל החלטת בג"ץ לבטל את אזורי עדיפות לאומית.

יולי תמיר: 4.

יולי תמיר: משרד החינוך שוקד על גיבוש חלופות למתן תמריצים למורים בפריפריה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1257 של חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שרת החינוך ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): בבית-הספר התיכון בערד מתקיימת פעילות של "היהודים המשיחיים", שהיא כת לפי פסיקת בג"ץ – השופט ברנזון, בג"ץ 467/75.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם התופעה מוכרת?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין אוסרים את הפעילות המיסיונרית הזאת, האסורה על-פי חוק?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע נאסר על פעילי אגודת ישראל לבצע פעילות נגדית?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: ככל הידוע לנו לא מתקיימת כל פעילות מיסיונרית בבית-הספר, ובכלל זה גם לא של כת "היהודים המשיחיים".

יולי תמיר: מהנהלת בית-הספר נמסר לנו, כי במסגרת פרויקט גמר של תלמידי מגמת תקשורת בבית-הספר, כמה תלמידים הפיקו סרט העוסק בתופעת "היהודים המשיחיים", תוך מתן ביטוי למגוון הדעות הרווחות בעיר כלפיה.

יולי תמיר: הסרט עמד בכל הקריטריונים הנדרשים של צוות המורים ושל בוחן חיצוני מטעם המשרד.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: משרד החינוך מתנגד לכל פעילות מיסיונרית במוסדות החינוך.

יולי תמיר: מנהלי בתי-ספר מונחים לפעול, במסגרת הכלים העומדים לרשותם, על מנת למגר כל גילוי של תופעה הבאה להפיץ ולכפות אמונה מסוימת בתוך מוסדות חינוך.

יולי תמיר: 3.

יולי תמיר: לאור האמור, השאלה אינה רלוונטית.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1260 של חבר הכנסת אברהם מיכאלי: דחיית בחינות באוניברסיטאות לתקופת החגים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): עקב שביתת הסטודנטים נדחו מבחני הסמסטר הנוכחי, ובחלק מהמוסדות להשכלה גבוהה נקבעו המבחנים בדיוק לתקופת החגים – ספטמבר–אוקטובר 2007, אלול–תשרי תשס"ו–תשס"ז.

יולי יואל אדלשטיין: הדבר פוגע בסטודנטים דתיים ושומרי מסורת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה למנוע פגיעה בסטודנטים דתיים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יתאפשר לסטודנטים דתיים להיבחן במועדים אחרים?

שלום שמחון: חבר הכנסת מיכאלי, ככלל, קביעת מועדי הבחינות במוסדות להשכלה גבוהה נעשית על-ידי המוסדות עצמם.

שלום שמחון: 1–2.

שלום שמחון: למועצה להשכלה גבוהה אין כל סמכות, מול המוסדות להשכלה גבוהה, בנושא יישומם ואכיפתם של נהלים פנימיים מן הסוג האמור, וזאת בהתאם לסעיף 15 לחוק המל"ג, התשי"ח–1958, הקובע כי "מוסד מוכר הוא בן-חורין לכלכל ענייניו האקדמיים והמינהליים במסגרת תקציבו".

שלום שמחון: לגבי הטענה באשר למועד המבחנים, מציעה לך שרת החינוך כי תפנה ישירות למוסד שבו מדובר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, מכיוון שהפניות הגיעו מהסטודנטים עצמם – הסטודנטים עצמם קיבלו הודעות על כך – – –

שלום שמחון: לחברי הכנסת יש קשר ער עם הסטודנטים, אני רואה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו צעירים.

אברהם מיכאלי: אנחנו צעירים, ויש לנו קשר עם הסטודנטים.

אברהם מיכאלי: הסטודנטים עצמם מתלוננים על כך שבמוסדות לא תמיד מתחשבים בהם, ולכן פנינו לשרה, כדי שהיא תגלה מעורבות, כשרת החינוך.

אברהם מיכאלי: כי לא יכול להיות שיכפו על ציבור סטודנטים – שהוא במקרה שומר מצוות – ובחגים הם לא יכולים להיבחן.

אברהם מיכאלי: צריך להתחשב בהם, ולפחות לתת להם מועדי ב'.

אברהם מיכאלי: אני חושב שלשרת החינוך יש יכולת להתערב בעניין ולשאול את המוסדות למה הם לא מתחשבים ולא נותנים מועדי ב' לסטודנטים האלה.

שלום שמחון: חבר הכנסת מיכאלי, שרת החינוך ענתה לך במפורש, שבהתאם לסעיף 15 לחוק המל"ג, התשי"ח–1958, "מוסד מוכר הוא בן-חורין לכלכל את ענייניו האקדמיים והמינהליים במסגרת תקציבו".

שלום שמחון: היא הציעה לך לפנות ישירות למוסד, היא לא יכולה להתערב על-פי החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר שלום שמחון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא.

שלום שמחון: יש עוד שאילתות, של חבר הכנסת חנא סוייד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, סגן המזכיר, לא הבנתי את הסימנים שלך.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1263 של חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את שרת החינוך

בתמוז התשס"ז: ביום ראשון, 27 במאי 2007, פורסמה בעיתון "הארץ" כתבה על תוצאות מבחני הבנת הנקרא בכיתות ב' בארץ, המצביעה על פער גדול בין החינוך הערבי לחינוך היהודי.

בתמוז התשס"ז: בתקן שנקבע להבנת הנקרא עמדו 89% מהתלמידים במגזר היהודי, לעומת רק 63% מהתלמידים במגזר הערבי.

בתמוז התשס"ז: רצוני לשאול: 1.

בתמוז התשס"ז: האם נכון הדבר?

בתמוז התשס"ז: 2.

בתמוז התשס"ז: אם כן – מה הן המשמעות וההשלכות של הפער בהישגי התלמידים בין המגזרים השונים?

בתמוז התשס"ז: 3.

בתמוז התשס"ז: האם הפער בהישגים מהווה אינדיקציה על מצב החינוך לגיל הרך במערכת החינוך הערבי?

בתמוז התשס"ז: 4.

בתמוז התשס"ז: מה ייעשה לסגירת הפערים?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יולי תמיר: במסגרת מיצ"ב תשס"ו הועבר מבחן לחצי מתלמידי כיתות ב' במגזר היהודי – ממלכתי וממלכתי-דתי.

יולי תמיר: המבחן נועד לאמוד את הישגי התלמידים ברכישת הקריאה והכתיבה בתחילת כיתה ב' ולאתר מוקדי קושי ברכישת מיומנויות אלה.

יולי תמיר: מבחן מסוג זה מכונה בספרות המקצועית "מבחן תלוי קריטריון", ובו נבדק שיעור התלמידים העומדים ברמת ביצוע כלשהי.

יולי תמיר: המבחן כולל מטלות פשוטות, שמרבית התלמידים אמורים לעמוד בהן בהצלחה.

יולי תמיר: לכל משימה הוגדר תקן, סטנדרט, של ביצוע תקין.

יולי תמיר: תקן זה משקף, על-פי שיפוטם של מומחים להוראת שפה, את ההישגים שמרבית תלמידי כיתות ב' אמורים להגיע אליהם בתחילת שנת הלימודים, בתנאי למידה הולמים.

יולי תמיר: על כן מצופה כי בכיתות שבהן התנהלה הוראה תקינה ורצופה תוך ניצול זמן יעיל, מרבית התלמידים יוכלו לעמוד בתקן שנקבע ולבצע את משימות המבחן בהצלחה.

יולי תמיר: במבחן זה אכן נמצא כי במשימת הבנת הנקרא 89% מהתלמידים במגזר היהודי עומדים בתקן, והשיבו בהצלחה, בממוצע, על לפחות שש מתוך שמונה שאלות.

יולי תמיר: באותה שנה פותח והועבר גם מבחן ברכישת השפה הערבית למגזר הערבי.

יולי תמיר: בניית מבחן זה לוותה על-ידי ועדת היגוי, שבראשה עמד המפמ"ר להוראת השפה הערבית.

יולי תמיר: בשונה מהמבחן בעברית, המבחן בערבית לא נבנה כמבחן קריטריון ולא נקבעו בו תקנים.

יולי תמיר: הציון 63 בהבנת הנקרא משקף ציון ממוצע, ואינו מתייחס לאחוז העומדים בתקן, שכן כאמור לא נקבע תקן שכזה.

יולי תמיר: חשוב לציין כי המבחן בערבית נבנה בשפה הערבית, תוך התייחסות לסוגיות הייחודיות המאפיינות את רכישת השפה הערבית, וזאת לעומת המבחן בעברית, כך שההשוואה ביניהם אינה אפשרית.

יולי תמיר: הסקת מסקנות על סמך השוואה כזו היא שגויה.

יולי תמיר: ייתכן, למשל, שקטעי הקריאה בערבית היו קשים יותר יחסית לאלה שהופיעו במבחן בעברית, או שסוג השאלות היה אחר וכדומה.

יולי תמיר: לכן, על סמך ביצוע מגזר דוברי הערבית במבחן זה אי-אפשר להסיק על קיומם של פערים ועל גודלם.

יולי תמיר: אשר על כן, אתייחס ישירות לאופן שבו משקיע משרד החינוך בשיפור מיומנויות הקריאה בערבית בקרב המגזרים דוברי הערבית.

יולי תמיר: הדבר נעשה כיום באמצעות כמה פעולות, והכוונה היא להמשיך ולהשקיע משאבים ותמיכה מקצועית בשאיפה שכל התלמידים יגיעו להישגים גבוהים.

יולי תמיר: להלן פירוט הפעולות: הקצאת שעות על-פי מדד סוציו-אקונומי, וכך הוספה של שעות לימוד לבתי-הספר; ב-162 בתי-ספר מתוך 400 מתקיים יום חינוך ארוך (יוח"א); ב-123 בתי-ספר בחיפה ובצפון, שבהם יש יותר מ-28 תלמידים בכיתה, פוצלו הכיתות במשך שבע שעות או יותר, כדי לתת מענה דיפרנציאלי ולהבטיח עבודה ממוקדת במיומנויות היסוד; במסגרת תוכנית החומש, חולקו לכל בתי-הספר ערכות של ספרי קריאה לכתות א' וב', ומתקיימות השתלמויות למורים כדי להגביר את הקריאה; בשנת הלימודים תשס"ז הופעלו 90 קבוצות תגבור לכיתות ב', 24 קבוצות תגבור לכיתה א', חמש קבוצות משולבות של תלמידים מכיתות ב' וג'; כל המורים המלמדים שפה משתלמים במגוון השתלמויות וברוב בתי-הספר יש הדרכה; הוקמה ועדת היגוי על-ידי ראמ"ה – הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך – הכוללת מומחים לקריאה ולהוראת קריאה בשפה הערבית, במטרה לפתח מבדקים לתלמידי כיתות א'.

יולי תמיר: מבדקים אלה יועברו באופן פרטני ויעזרו למורים לאתר ב"זמן אמת" קשיים ברכישת הקריאה של כל תלמיד.

יולי תמיר: על בסיס זה יוכלו המורים לבנות תוכנית שתבטיח הצלחה.

יולי תמיר: מהלך זה ילווה בהדרכת המורים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1274 של חברת הכנסת זהבה גלאון – אינה נוכחת; לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת שאלה את שרת החינוך ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם הקריטריונים להכללה בסל התרבות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם סוגי האמנויות הנכללים בסל?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כמה סרטים הוגשו בבקשה להיכלל בסל התרבות לשנה הבאה?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: כמה מהם נכללו?

יולי יואל אדלשטיין: 5.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם שמות הסרטים ושמות הבמאים שנכללו בסל לשנה הבאה?

יולי יואל אדלשטיין: 6.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם שמות הסרטים ושמות הבמאים של אלו שלא נכללו בסל לשנה הבאה?

יולי תמיר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי תמיר: הרציונל העומד בבסיס סל תרבות הוא שהחינוך לצפייה מושכלת באמנויות נועד לקרב את התלמיד לאמנות איכותית, באמצעות חשיפתו ההדרגתית והמבוקרת במהלך שנות לימודיו למופעים ולמפגשי אמן איכותיים מכל תחומי האמנות, בהתאמה לשלבי התפתחותו.

יולי תמיר: קירוב התלמיד לאמנות יש בו ערכים נוספים, ובהם פיתוח חשיבה מורכבת וביקורתית באמצעות כלי ההערכה והביקורת שהוא רוכש; היכרות עם תרבות ישראלית ועולמית במיטבן, המכוונת לפלורליזם ולכבוד כלפי תרבות הזולת.

יולי תמיר: הבחירה בהיצע האמנותי של סל תרבות נעשית על-ידי ועדות רפרטואר, שהן ועדות ציבוריות, שחבריהן פועלים בהתנדבות.

יולי תמיר: החלטותיהן אינן כפופות לגורם ממסדי, לרבות מטה סל תרבות ארצי עצמו.

יולי תמיר: מחויבותם היא למטרות סל תרבות ארצי ולמצפונם המקצועי.

יולי תמיר: עצמאות שיפוטית זו משחררת את חברי הוועדה משיקולים ולחצים בלתי רלוונטיים.

יולי תמיר: כל מופע נבחר על-פי התאמתו למטרות סל תרבות ארצי: מידת יכולתו של המופע להוות חוליה אחת בתוך תהליך מתמשך של חינוך לאמנות; מידת תרומתו לפיתוח חוש הערכה וביקורת אצל התלמיד; מידת יכולתו של המופע להעניק לתלמיד חוויה אמנותית משמעותית ומורכבת.

יולי תמיר: למשל, מופעים המתאפיינים בכך שהם מסרטטים תמונת עולם הנחלקת באופן קוטבי לשחור ולבן ונושאים בעלי מסר חד-משמעי אשר אינו משאיר מקום לפרשנות, גם אם המסר חשוב, אינם מותירים מקום לתהליך חינוכי, שכן הם מהווים אינדוקטרינציה, ולפיכך אינם מתקבלים; האתגר האינטלקטואלי והרגשי שמציבה היצירה בפני התלמיד; המידה שבה מקנה היצירה כלים לפענוח יצירות אמנות בעתיד.

יולי תמיר: השיפוט הוא אוניברסלי ולא יחסי: כל מופע נבחן לגופו, ולא ביחס למופעים אחרים שהועלו בפני הוועדות בעבר.

יולי תמיר: התייחסות למרכיבים ולמכלול: כל מופע נבחן בהתייחסות לרמתו המקצועית והאמנותית של כל אחד ממרכיביו בנפרד ושל היחסים בין המרכיבים השונים, והאם יחסים אלה מאוזנים ותורמים למכלול השלם.

יולי תמיר: אופן פעולת הוועדות הוא כדלקמן: הוועדה שולחת נציגים לצפייה או לבחינת המופעים או היצירות המוצעים לוועדה, ומתקיים דיון במופעים או ביצירות שבהם צפו נציגי הוועדה.

יולי תמיר: הדיון מתקיים בכפוף לקריטריונים לשיפוט שקבעה כל ועדה ולאור העקרונות המנחים.

יולי תמיר: ההחלטה מתקבלת ברוב קולות.

יולי תמיר: במקרים שבהם לא מגיעים להסכמה נשלחים נציגים נוספים לצפות במופע.

יולי תמיר: הוועדה מודיעה למפיק או ליוצר את החלטתה ואת נימוקי הוועדה למופעים שלא אושרו.

יולי תמיר: למפיק או ליוצר שקיבל תשובה שלילית יש זכות ערעור.

יולי תמיר: 2.

יולי תמיר: ההיצע האמנותי של סל תרבות ארצי כולל את ששת תחומי האמנות: תיאטרון, מוזיקה, מחול, אמנות פלסטית, קולנוע, ספרות.

יולי תמיר: 3–5.

יולי תמיר: מועמדותם של 40 סרטים להצטרפות להיצע נדונה על-ידי ועדת הרפרטואר בין 1 בספטמבר 2006 ל-30 ביוני 2007.

יולי תמיר: מתוכם אושרו 17 סרטים.

יולי תמיר: את הרשימה המפורטת תוכלי לקבל על-פי בקשתך.

יולי תמיר: מסיבות אתיות אין סל תרבות ארצי נוהג לפרסם את שמות היוצרים או המפיקים אשר הגישו מועמדות להצטרף להיצע ולא אושרו.

יולי תמיר: המידע על דחיית הבקשה להצטרף להיצע נמסר לפונה, בלוויית ההנמקות לדחייה, אולם אינו מפורסם.

יולי תמיר: הנהלת סל תרבות ארצי מסרה את המידע לאור בקשתה של חברת הכנסת גלאון, אולם היא מבקשת שלא לתת לו פרסום.

יולי תמיר: ההיצע האמנותי בתחום הקולנוע נמצא באתר האינטרנט: http://www.saltarbutartzi.org.il/Index.asp?CategoryID=136

יולי יואל אדלשטיין: ניצלנו מטעות חמורה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר שלום שמחון.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 2), התשס"ז–2007; והצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 80), התשס"ז–2007 – שהחזירה ועדת הכלכלה.

נאזם בדר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן המזכיר.

יולי יואל אדלשטיין: הווקף חופר בהר-הבית ללא פיקוח ארכיאולוגי

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא הצעה לסדר-היום מס' 3468:

יולי יואל אדלשטיין: הווקף חופר בהר-הבית ללא פיקוח ארכיאולוגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו גבאי, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אפתיע אותך אם אגיד שגם על הנושא הזה אנחנו נשמע תשובה מפי השר שלום שמחון – הפעם בכובע של שר המדע, התרבות והספורט.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כולנו מכירים את החשיבות של ירושלים ושל הר-הבית בלב של ירושלים לעם ישראל.

אליהו גבאי: כאשר עם ישראל גלה מארץ-ישראל – כאלפיים שנה מאז גלה ואז חזר – מה הוא לקח אתו כאשר הוא גלה?

אליהו גבאי: לא בגדים, לא ציוד, לא כסף, לא זהב.

אליהו גבאי: לקח אתו את האהבה לירושלים, לקח אתו את הגעגועים לירושלים, תפילות לירושלים.

אליהו גבאי: כאשר הוא התפלל – פניו לירושלים, לארץ-ישראל, וכשהוא בארץ-ישראל פניו לירושלים.

אליהו גבאי: ואם הוא בירושלים, לאן פניו?

אליהו גבאי: אל הר-הבית.

אליהו גבאי: כלומר, אנחנו חזרנו לארץ-ישראל בזכות ירושלים, בזכות הר-הבית.

אליהו גבאי: הר-הבית הוא המקום המקודש ביותר לעם ישראל, והוא מלא אתרים, מלא חפצים ארכיאולוגיים בתוכו – חלקם קבורים עמוק, חלקם פחות.

אליהו גבאי: מאז החורבן קבורים בתוך האתר של הר-הבית הרבה הרבה חפצים ארכיאולוגיים.

אליהו גבאי: והנה, במקום שמדינת ישראל תיקח לעצמה את הזכות לחפור ולחפש את כל הממצאים הארכיאולוגיים החשובים שמעידים על העבר של עם ישראל, על ההיסטוריה, על המקום המקודש ביותר – ממשלת ישראל אינה חופרת.

אליהו גבאי: באים אנשים מהווקף ומתחילים לחפור.

אליהו גבאי: וכולנו יודעים איך השמידו הרבה ממצאים בעבר, כאשר חפרו ב"אורוות שלמה", וכעת הם חופרים עם טרקטור בהר-הבית, ואין לידם שום אדם, נציג של החברה הארכיאולוגית, כדי לפקח על הממצאים, והם מושמדים, איש לא פוצה פה.

אליהו גבאי: היכן עם ישראל?

אליהו גבאי: היכן ממשלת ישראל?

אליהו גבאי: כאשר חפרו בסך הכול את העלייה להר-הבית, כל העולם המוסלמי קם, וממשלת ישראל נזעקה, חברי כנסת יהודים וערבים כולם קמו – מדוע אנחנו חופרים, כאשר אנחנו חפרנו מחוץ להר-הבית.

אליהו גבאי: וראש ממשלת ישראל מכריז בטורקיה ובכל מקום: בואו, מצלמות טלוויזיה, תראו מה אנחנו עושים, תפקחו, תשלחו נציגים.

אליהו גבאי: אלא כאשר מתלוננים אחרים – כאשר הווקף חופר, אנחנו שותקים?

אליהו גבאי: – כאשר יהודי חופר צועק האסלאם, כולנו רועדים.

אליהו גבאי: היכן הלב היהודי?

אליהו גבאי: היכן המחשבה, היכן השלטון, היכן החוק?

אליהו גבאי: אין חוק, אין דין, אין דיין, הם חופרים.

אליהו גבאי: אני רוצה לקרוא לממשלת ישראל להחזיר את החוק אליה להר-הבית ולא להפקיר את הר-הבית בידי אנשים שכל מטרתם להשמיד כל ממצא יהודי, כל זכות שיש ליהדות, לעם ישראל, על הר-הבית.

אליהו גבאי: יש להחזיר את החוק לידינו, שהחפירות יתבצעו רק בפיקוח ארכיאולוגי מטעם ממשלת ישראל ומדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

אליהו גבאי: אני מבקש מממשלת ישראל להפסיק לתת לווקף לבזות את קודשי ישראל ולהפסיק להפקיר את זכותנו על הר-הבית לאחרים שכל מטרתם להשמיד את הממצאים הארכיאולוגיים האלה.

אליהו גבאי: לכן זה הזמן שממשלת ישראל תאמר את דברה ותפקח על החפירות שם, כפי שמתחייב, ותיקח את החוק לידיה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, כאמור, השר שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת גבאי, תשובת שר המדע, התרבות והספורט היא קצרה מאוד: כל מה שנעשה כיום נעשה כצעדים של בניית אמון לטובת השמירה על המקומות הקדושים לכולם.

אליהו גבאי: ממשלת ישראל נותנת אמון – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גבאי, אני מציע שתשלח מכתב לשר המדע, התרבות והספורט ושם תביע את זעמך.

שלום שמחון: ישראל מעוניינת בשקט תעשייתי סביב המקומות הקדושים.

שלום שמחון: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מה השר מציע?

שלום שמחון: בשלב הזה להסתפק בתשובה הזאת.

אליהו גבאי: אני מבקש להעביר את הנושא לוועדת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול לבקש דיון במליאה.

אליהו גבאי: אני מבקש את תמיכתך, אדוני השר.

אליהו גבאי: אתה לא תתמוך?

אליהו גבאי: אם אתה לא תתמוך, מי יתמוך?

שלום שמחון: אתה כנראה תפסיד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גבאי מבקש דיון במליאה, והשר מבקש להסיר את הנושא מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע בעד – מצביע בעד דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – הסרה מסדר-היום של הכנסת.

אליהו גבאי: אני מציע דיון בוועדת – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא יכול.

יולי יואל אדלשטיין: אם חבר הכנסת מיכאלי ילך עכשיו פתאום למיקרופון ויציע דיון בוועדה – זה יכול לקרות.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהוא לא עושה את זה, אנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – מליאה.

יולי יואל אדלשטיין: נגד – הסרה מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 41 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 2, שלושה מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שהכנסת הסתפקה בתשובה הקצרה שלך, כבוד השר, על חודו של קול.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוסר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: חסמים בפני קידום האוכלוסייה הערבית במדינה

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: חסמים בפני קידום האוכלוסייה הערבית במדינה – הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת אברהים צרצור שמספרה 3419.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, 60 שנה עברו מאז קום המדינה, והיחסים בין היהודים לערבים ידעו עליות ומורדות במשך השנים האלה.

אברהים צרצור: למען ההגינות אני צריך לומר שאיני יכול לומר שלא חלו שינויים לטובה במצב הערבים בישראל במהלך השנים, אבל אני רוצה לומר באותה נשימה שהשינויים האלה לא כל כך מבטאים את הצרכים החיוניים של האוכלוסייה הערבית בישראל, ולכן יש מקום לעשות הרבה כדי לקדם את העניין הערבי בישראל ולהגיע למינון מסוים של שוויון שיבסס את השותפות הזאת בין הרוב היהודי ובין המיעוט הערבי במדינת ישראל.

אברהים צרצור: לדעתי, האי-שוויון בין הערבים ובין היהודים והקושי של המיעוט הערבי מקורם בחסמים, וזאת הכותרת של ההצעה הזאת לסדר-היום.

אברהים צרצור: החסמים האלה רבים ועמוקים, ועל-פי רוב הם אינם זוכים לבירור וליבון יסודיים מצד חוקרים או קובעי מדיניות העוסקים בסוגיית היחסים בין יהודים לערבים.

אברהים צרצור: אני סבור שבלא התמודדות רצינית עם חסמים אלה יהיה קשה מאוד לצמצם את האי-שוויון.

אברהים צרצור: חוקרים רבים מזהים שישה שדות עיקריים של חסמים: חסמים גיאופוליטיים, חסמים פוליטיים-מינהליים וחסמים חוקיים-משפטיים – אלה מעניקים עמדת עליונות לציבור היהודי בקביעת צביון המדינה – חסמים כלכליים, חסמים חברתיים-תרבותיים בקרב הציבור הערבי, שמקורם במבנה הסמכות, באופי המנהיגות, במבנה המשפחה וכו', וחסמים פסיכולוגיים בקרב קבוצות הרוב היהודי והמיעוט הערבי, שמקורם בנורמות, בערכים וכן בפחדים או בדעות קדומות.

אברהים צרצור: אני מסיים בכך שהרבה חוקרים שחקרו את הסוגיה הגיעו למסקנה שיש מקום לייבש את הביצה הזאת, של המחסומים בפני קידום האוכלוסייה הערבית בישראל.

אברהים צרצור: את הדרכים לעשות זאת אפשר לתמצת בשלוש חלופות: האחת, אסטרטגיית מקרו, של התמודדות עם מהות המדינה ועם צביונה; האחרת, אסטרטגיה של התמודדות עם תחומים מרכזיים של חיי היום-יום בישראל, ובהם התחום הכלכלי, התחום הפוליטי והתחום התרבותי, והשלישית, אסטרטגיית מיקרו, של התמודדות עם סוגיות ייחודיות.

אברהים צרצור: אני חושב שהגיע הזמן, אחרי 60 שנה של חיים משותפים, שבמדינת ישראל – ואנו עכשיו לקראת דיון מעמיק בתקציב של 2008 – אומנם תתקבל החלטה נועזת שתביא לסגירת הפערים ולקידום מעמדה של האוכלוסייה הערבית מהר ככל האפשר, לפני שיהיה מאוחר.

אברהים צרצור: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת אברהים צרצור, ודאי על כך שהוא עמד בהבטחתו והציג את הנושא בקצרה.

יולי יואל אדלשטיין: השר שלום שמחון ישיב, הפעם בשם ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מתקדם.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת צרצור, במצב כיום אפשר לראות בבירור את הישגיה המשמעותיים של הממשלה הנוכחית בקידום, פיתוח ושילוב המגזר הערבי בישראל.

שלום שמחון: ברשותך, אציג חלק קטן מפעילות הממשלה בנושא זה: כ-150 מיליון שקלים הוקצו לשיפור ולפיתוח מערכת החינוך במגזר הערבי, כחלק מתוכנית הצפון, מאי 2007.

שלום שמחון: בתוכנית הממשלה לבניית כיתות נקבע כי 40% מהכיתות ייבנו ביישובי המגזר הערבי – צפון הארץ ספג את עיקר נזקי מלחמת לבנון, וממשלת ישראל הקצתה כ-3 מיליארדי שקלים בתוכנית לפיתוח וחיזוק חיפה והצפון.

שלום שמחון: כחלק אינטגרלי מהחלטה זו נקבע כי שליש התקציב יושקע ביישובים הערביים, ואף הוצגה תוכנית מלאה ליישום החלטה זו על בסיס המשרדים הרלוונטיים.

שלום שמחון: לפני זמן קצר אישרה הכנסת הצעת חוק ממשלתית בדבר ייצוג הולם במגזר הציבורי.

שלום שמחון: אלה הן רק דוגמאות בודדות למדיניות הממשלה הנוכחית, השואפת להסרת חסמי העבר, לקידום האוכלוסייה הערבית ולשילובה בחברה בישראל.

שלום שמחון: נכון שעדיין יש פערים חברתיים, ועלינו לסגור אותם, אבל אל לנו לפעול על דרך השלילה, אלא לפעול יחדיו לקידום האוכלוסיות החלשות, וכך להעצים את חוסנה של החברה הישראלית כולה.

שלום שמחון: מאחר שזאת תשובתו של ראש הממשלה, אני יכול לומר לך שגם במשרד החקלאות זה כך.

שלום שמחון: אני מציע להסתפק בתשובתי.

אברהים צרצור: מסתפק בתשובת השר.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, אין הצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו מזמינים את השר שלום שמחון – הפעם לא כראש ממשלה אלא רק כשר התקשורת – להשיב על שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יואל חסון שאל את שר התקשורת ביום כ"ז בסיוון תשס"ז (13 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי כי מחיר חבילת הבסיס של "הוט" גבוה כמעט פי-שלושה מהמחיר הממוצע בחברות כבלים בעולם.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע חברות הכבלים חייבות לספק חבילת בסיס גדולה במחיר גבוה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יתאפשר שיווק חבילות קטנות, שבהן הערוצים המרכזיים בלבד?

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מתי?

אריאל אטיאס: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מחירי חבילות הבסיס של חברות הכבלים שונים ממדינה למדינה.

אריאל אטיאס: יש מדינות שבהן מחיר חבילת הבסיס הוא כ-6 אירו לחודש, ויש מדינות שבהן מחירה כ-40 דולר בחודש.

אריאל אטיאס: מהנתונים שבידינו עולה, כי ככל ששיעור ההכנסה מהפרסומות בערוצי הכבלים גבוה יותר, כך דמי המנוי המשולמים בעבור חבילת הבסיס נמוכים יותר.

אריאל אטיאס: במדינת ישראל מוטל איסור על שידור פרסומות בשידורי הכבלים והלוויין.

אריאל אטיאס: לפיכך, ברור כי מחירה של חבילת הבסיס גבוה יחסית, ודומה למחירן במדינות שבהן אין פרסום בחברות הכבלים והלוויין.

אריאל אטיאס: נוסף על כך, חוק התקשורת מחייב להפיק הפקות מקור בשיעור של 8% מההכנסות של חברות הכבלים והלוויין.

אריאל אטיאס: המועצה לשידורי כבלים ולוויין קבעה כי חלק ניכר מהפקות מקור אלה ישודר במסגרת חבילת הבסיס.

אריאל אטיאס: לפיכך, משרד התקשורת סבור כי שיווק חבילות קטנות המכילות את הערוצים המרכזיים, לא יסייע בהפחתה משמעותית של מחיר החבילה, משום שהערוצים אשר הפקתם היא היקרה ביותר, כגון ערוץ המשפחה, ערוץ הילדים, ערוץ הספורט וערוץ-8, ייכללו, לפחות בחלקם, גם בחבילת הבסיס הקטנה.

אריאל אטיאס: עם זאת, משרד התקשורת ומשרד האוצר מקדמים כעת את הקמתו של מערך דיגיטלי טרסטריאלי להפצת ערוצים בעלי אופי ציבורי – ערוץ-1, ערוץ-2, ערוץ-10, ערוץ-33 וערוץ הכנסת.

אריאל אטיאס: עם הקמת המערך, תתאפשר קליטתם של ערוצים אלה באמצעות ממיר דיגיטלי חינם, מלבד תשלום חד-פעמי עבור רכישת הממיר.

אריאל אטיאס: חבר הכנסת אפי איתם שאל את שר התקשורת ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): לאחרונה התגלה כי רבים מיישובי יהודה ושומרון לא מופיעים במכשירי הניווט.

אריאל אטיאס: רצוני לשאול: 1.

אריאל אטיאס: האם נכון הדבר?

אריאל אטיאס: 2.

אריאל אטיאס: אם כן – מדוע נעדרים יישובי השומרון?

אריאל אטיאס: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

אריאל אטיאס: ראשית, יש להבהיר כי למשרד התקשורת אין כל נגיעה לנושא המפות המופעלות בציוד הניווט, המוכר יותר בשם GPS.

אריאל אטיאס: משרד התקשורת אומנם מאשר את הציוד, כיוון שהוא מכיל פונקציות אלחוטיות – מקלט ה-GPS – אך המפות עצמן, כמו כל תוכנה אחרת, אינן נדרשות לכל אישור ממשרד התקשורת.

אריאל אטיאס: עם זאת, צוות משרדי בדק את הנושא, והתברר כי שתי תוכנות הניווט העירוניות הנפוצות בארץ, I-Go ו-Destinator, מכסות את רוב אזורי יהודה ושומרון.

אריאל אטיאס: יישובים גדולים, דוגמת אריאל, מפורטים עד רמת רחובות, ואילו יישובים קטנים יותר, דוגמת ארגמן, מפורטים עד הכניסה ליישוב או עד מרכזו.

אריאל אטיאס: חבר הכנסת שאל את שר התקשורת ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): לאחרונה נערכה באום-אל-פחם הפגנה נגד ריבוי אנטנות סלולריות באזור, משום שהתושבים דואגים מהסכנות הנלוות.

אריאל אטיאס: רצוני לשאול: 1.

אריאל אטיאס: מה הוא מספר האנטנות באום-אל-פחם?

אריאל אטיאס: 2.

אריאל אטיאס: האם לכל האנטנות יש היתר כחוק?

אריאל אטיאס: 3.

אריאל אטיאס: האם הצבת האנטנות מנוגדת לתוכנית תמ"א 36? 4.

אריאל אטיאס: האם נעשו בדיקות קרינה לכל האנטנות?

אריאל אטיאס: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אריאל אטיאס: מבדיקה שערך צוות משרד התקשורת עולה, כי באום-אל-פחם מוצבות תשע אנטנות סלולריות: ארבע אנטנות של חברת "פלאפון", שלוש אנטנות של חברת "סלקום" ושתי אנטנות של חברת "פרטנר".

אריאל אטיאס: 2, 4.

אריאל אטיאס: לכל האנטנות יש היתר כנדרש בחוק, ובכולן התבצעו מדידות קרינה כנדרש.

אריאל אטיאס: 3.

אריאל אטיאס: פריסת האנטנות באום-אל-פחם תואמת את תוכנית תמ"א 36.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר שלום שמחון.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהשר שמחון סיים את תפקידו להיום.

יולי יואל אדלשטיין: מעצרם של מפגינים חרדים מבית-שמש

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: מעצרם של מפגינים חרדים מבית-שמש – הצעה לסדר-היום שמספרה 3436, של חבר הכנסת דוד אזולאי.

אברהם מיכאלי: אני מעלה במקומו.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מחליט על זה במקום או – – –

אברהם מיכאלי: הודיעו על זה למזכירות.

יולי יואל אדלשטיין: הודיעו למזכירות.

יולי יואל אדלשטיין: חשבתי שאדוני מנצל הזדמנות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מצטער על שחשדתי בכשרים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אברהם מיכאלי: אבל השר לביטחון פנים לא נמצא פה.

יולי יואל אדלשטיין: השר בדרך לכאן.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, הוא כבר הגיע.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול להתחיל.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר שמחון, היום גילית תושייה, ענית בשם שלושת-רבעי ממשלה – ואדוני השר לביטחון פנים – – –

יולי יואל אדלשטיין: השר לביטחון פנים לא היה מוכן לוותר אפילו לחבר הכנסת שמחון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני המציע.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מעלה פה עוד פעם סוגיה של הפגנה שבמסגרתה ננקטה אלימות נגד אנשים שלא היו מעורבים באלימות.

אברהם מיכאלי: מדובר במקרה שאירע בבית-שמש לפני כשבוע ימים.

אברהם מיכאלי: מדובר במהומות שהחלו כתוצאה מכך שהעירייה, בהוראת ראש העיר, ניסתה להסיר שלטים שקראו למבקרים שבאים לבית-שמש לקניות בחנויות המוזלות של האוכלוסייה החרדית, כדי לרכוש שם מוצרים שונים, והם לא תמיד תושבי בית-שמש או שהם באים מחוץ לשכונות החרדיות, לבוא לשם בלבוש צנוע כדי לכבד את התושבים שחיים באותן שכונות.

אברהם מיכאלי: העירייה הודיעה למשטרה, כנראה, שהשלטים האלה לא חוקיים ומפריעים לראש העיר, מסיבות השמורות עמו, המשטרה הגיעה לשם והחלה להוריד את השלטים.

אברהם מיכאלי: כתוצאה מכך התעוררו שם מהומות.

אברהם מיכאלי: מראש אני אומר, אדוני השר, שאני מגנה בכל תוקף את אותם אנשים שנקטו אלימות כלפי שוטרים, ולא אצדיק בשום צורה אלימות נגד שוטרים על-ידי אנשים קיצוניים כאלה או אחרים.

אברהם מיכאלי: עם זאת, הדבר הלא-נעים שקרה שם באותו אירוע הוא, שכתוצאה מכך שהמשטרה הגיעה, והגיעו אנשי יס"מ בלי תגים ובלי זיהוי כמו שהחוק דורש, הם נקטו עונש קולקטיבי נגד כל מי שנכח במקום, אפילו לא מעורבים בכלל – לא באלימות ולא בהפגנה לא חוקית.

אברהם מיכאלי: אנשים פשוט מאוד התנגדו לכך שיסירו את השלטים האלה, כי זה פוגע בזכותם לרכוש בחנויות שנועדו לתושבי השכונה מבחינת צניעות, מבחינת הכול.

אברהם מיכאלי: אבל באותה הפגנה, שאני קורא לה הפגנה של אלימים, שהתנהגו כלפי שוטרים בצורה לא חוקית, המשטרה עשתה עונש קולקטיבי – לכולם.

אברהם מיכאלי: אני חושב שזה דבר שצריך להיחקר, למה המשטרה לא מסוגלת להפריד בין אנשים שמפגינים או מוחים בדרך לגיטימית לבין אלה שנוקטים אלימות, נניח כלפי שוטרים.

אברהם מיכאלי: הדבר הזה כבר קרה, לצערנו, גם בהפגנות שהיו במאה-שערים, והעלינו את זה בכנסת.

אברהם מיכאלי: אז אפילו אדוני השר אמר שהעניין ייחקר, ואני חושב שזה באמת היה צריך להיחקר וגם להתפרסם, כדי שאותם אנשים שניזוקו מאלימות שוטרים – צריך להסביר למה זה קרה, והמשטרה צריכה לתת דין-וחשבון על כך, לפחות ביחס לאותם אנשים שלא היו אשמים בהפגנות הלא-חוקיות במאה-שערים.

אברהם מיכאלי: אני חוזר – לא מצדיקים שום אלימות, שום מעשה של אנשים קיצוניים, אלימים, שפועלים במסגרת לא חוקית.

אברהם מיכאלי: אני מבקש מאדוני השר למסור לנו, אם יש, נתונים של המשטרה, גם בהפגנות של בית-שמש לאחרונה וגם בהפגנות שהיו במאה-שערים לפני כמה שבועות, אם התגלה מיהם השוטרים שלא יודעים לשלוט בעצמם ועושים עונש קולקטיבי כלפי כולם.

אברהם מיכאלי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, כאמור, השר לביטחון פנים, השר אבי דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאלי, נותרנו לבד כאן.

יולי יואל אדלשטיין: כוח קטן אבל איכותי.

אבי דיכטר: ראשית, בנושא של מאה-שערים.

אבי דיכטר: אמרתי שכשיסתיימו התחקירים במשטרה – אעדכן.

אבי דיכטר: הם לקראת סיום, ונדמה לי שבתחילת השבוע אמורים לסכם ולהציג את מכלול התחקירים של אירועי מצעד הגאווה ומה שקדם להם.

אבי דיכטר: כשתהיה תמונה שלמה נעדכן, ואם צריך לתקן – נדע לתקן.

אבי דיכטר: זה בנושא מאה-שערים.

אבי דיכטר: ויהי ערב ויהי בוקר יום אחד, ואנחנו באירוע אחר לגמרי.

אבי דיכטר: רמת בית-שמש, חבר הכנסת מיכאלי, מאוכלסת ברובה בציבור חרדי, ובשנה האחרונה ניתן להבחין בעלייה משמעותית ברמת הפעילות נגד המדינה ורשויותיה מצד פלג קיצוני בעיר.

אבי דיכטר: אולי כמה דוגמאות, כדי לשים את הדברים בקונטקסט הנכון, מפני שלא מדובר באירוע בודד, כפי שתיאר חבר הכנסת מיכאלי, שבתוך פסטורליה של יישוב קרה משהו – הגיעה משטרה, עימות אלים, יצאה המשטרה וחזרנו לפסטורליה.

אבי דיכטר: באותו אזור היה אירוע של חטיפת גופה, גופת אשה חרדית.

אבי דיכטר: החטיפה התרחשה כששוטרים היו אמורים לבצע את תפקידם ולברר חשד שהמוות היה בנסיבות לא טבעיות.

אבי דיכטר: המון חרדי החל במסע אלימות כלפי השוטרים, מנע מהם לבצע את תפקידם, ובתוך כך חטף את הגופה מידי השוטרים.

אבי דיכטר: אירוע אחר היה פגיעה בתחבורה ציבורית, בעיקר כנגד רכב של קואופרטיב "דן".

אבי דיכטר: באחד האירועים בשנה שעברה נהג אוטובוס חש סכנה לחייו עד כדי כך שנאלץ לירות באוויר כדי להניס את התוקפים; תקיפות נשים שלא לבושות בלבוש צנוע בעיר; פגיעה בניידת משטרה וגנבת חפצים אישיים של שוטרים מתוך הניידת; הנחת מטען-דמה ברחוב נהר הירדן.

אבי דיכטר: לצד המטען הונח מכתב איום כנגד מפקד תחנת בית-שמש – ואגיע עוד למפקד התחנה, שאנחנו, כמדינה, שלחנו אותו לתפקיד, והאיש הפך להיות, הוא ובני משפחתו, מטרה לאותם פורעי חוק.

אבי דיכטר: אחזור לזה בהמשך.

אבי דיכטר: אגב אירועי מצעד הגאווה, המון התפרע תוך יידוי אבנים וסגירת צירי תנועה ברחוב נהר הירדן בבית-שמש, תוך פגיעה בניידות משטרה, והצתת יער מכוונת כדי להעסיק את כוחות הביטחון ולמנוע מהם לעסוק בדברים האחרים.

אבי דיכטר: לאירוע הקונקרטי שהציג חבר הכנסת מיכאלי – ב-2 ביולי השנה התבקשה תחנת בית-שמש לסייע לעיריית בית-שמש בפעולתה להסרת שלטים שהוצבו ברחבי העיר בית-שמש שלא כדין.

אבי דיכטר: במהלך פעילותם של פקחי העירייה הותקפו הפקחים על-ידי מתפרעים, והמשטרה נדרשה להיחלץ לעזרתם של הפקחים ולסייע להם גם בהשלמת המשימה וגם בחילוצם מהמקום.

אבי דיכטר: אגב, המונחים האלה הם כמעט מונחים שאני מכיר משדה הקרב בשטח אויב ולא בעיר ואם בישראל.

אבי דיכטר: במהלך האירוע המתואר התנפל המון זועם ללא רחם על קומץ עובדי העירייה כדי למנוע בעדם מלהסיר את השלטים, תוך שהם מיידים אבנים לעברם ולעבר רכביהם.

אבי דיכטר: כשהגיע הכוח המשטרתי לעזרת עובדי העירייה, החלו הפורעים החרדים להכות שוטרים, ליידות לעברם אבנים, לעקור שלטי רחוב, לעקור תמרורים ולפגוע בכל הבא ליד.

אבי דיכטר: הושמעו קריאות גנאי כנגד השוטרים – נאצים, תלכו מפה – לרבות איומים על חיי מפקד התחנה, אותו מפקד שהזכרתי קודם לכן.

אבי דיכטר: בהמשך חסם ההמון את רחוב נהר הירדן בעזרת פחי אשפה שהובערו, קרשים ואבנים, והותיר במקום רחוב שדמה לשדה קרב.

אבי דיכטר: לכל אורך האירוע נאלצו השוטרים להשתמש בכוח סביר כדי להגן על עצמם וכדי להגן על עובדי הציבור, עובדי העירייה, במטרה להשיב את השקט לאזור.

אבי דיכטר: ככל שנדרשה הפעלת כוח לשם ביצוע המעצר, הכוח הופעל כדין, באופן מידתי, כנגזר מעוצמת ההתנגדות, לרבות מעצר של אלה שנחשדו כמעורבים פעילים.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאלי, מדובר באירוע חמור ביותר של הפרות סדר, פגיעה ברכוש, סכנה ממשית לחיי אדם.

אבי דיכטר: במהלך האירוע ביצעה המשטרה שמונה מעצרים.

אבי דיכטר: כנגד חמישה מהעצורים נפתח תיק פלילי בגין התפרעות, הפרת הוראה חוקית, הפרעה לשוטר, תקיפת שוטר, העלבת עובד ציבור וניסיון לתקיפת שוטר.

אבי דיכטר: שלושה מהעצורים היו מעורבים באירוע קודם של חטיפת גופת האשה שתיארתי, לאחר ניסיון החייאה שלא צלח.

אבי דיכטר: בגין האירוע ההוא שוחררו שלושת העצורים למעצר-בית עד תום ההליכים, אך מסתבר שהשלושה הפירו את תנאי השחרור כשהתפרעו באירוע הנוכחי.

אבי דיכטר: בנסיבות אלה הובאו השלושה בפני בית-משפט, וזה הורה על מעצרם עד תום ההליכים.

אבי דיכטר: בפנייה שקיבלנו מחבר הכנסת אזולאי נכתב שהמפגינים או העצורים נפצעו ונלקחו לבתי-חולים.

אבי דיכטר: אנחנו לא יודעים על מפגינים שנזקקו לטיפול רפואי, ובוודאי העצורים – איש מהם לא נזקק לטיפול רפואי.

אבי דיכטר: לגבי השאילתא שעסקה בתנאי המעצר במגרש-הרוסים, העצורים נקלטו במגרש-הרוסים בירושלים וקיבלו את מלוא זכויותיהם על-פי החוק.

אבי דיכטר: כאן היתה בעיה של מזון, מאחר שמדובר באנשים חרדים שסירבו לאכול את מזון בית-המעצר.

אבי דיכטר: המזון שמסופק לעצורים חרדים הוא מזון של חברת "המשביע".

אבי דיכטר: חברי כנסת פנו אלי אישית בסוגיה הזאת, מאחר שהעצורים סירבו לאכול.

אבי דיכטר: בדיקות אישיות שלי, חבר הכנסת מיכאלי, כדי לתת תשובה לפונים בטלפון מבין חברי הכנסת, העלו שהרבנים המוסמכים לעדה המסוימת הזאת – כמו גם לעדות חרדיות אחרות, אגב – מכירים בחברת "המשביע" כספק מזון לשירות בתי-הסוהר ולמשטרת ישראל, וניתן גם למקפידים שבמקפידים מבין העדות החרדיות לאכול מן המזון, ואף-על-פי-כן סירבו המפגינים לאכול עד ששוכנעו בשלב מאוחר, אף שגם בהמשך באופן חריג אפשרו להם לקבל מזון מבני משפחותיהם.

אבי דיכטר: ברור לחלוטין, לפי התבטאויות העצורים, שההתנגדות שלהם לאכול מהמזון שהוגש להם בבית-המעצר לא נבעה מסיבות של שמירת כשרות, או כפי שהם טענו שם – מדובר באוכל של ציונים.

אבי דיכטר: לעצורים בבית-המעצר התאפשר לצאת לתפילות בבית-הכנסת שבבית-המעצר ולשהות במקום פרקי זמן ממושכים גם מעבר לשעת התפילה, הותר להם להכניס תפילין, ותלונתם בגין כשרות ספר התורה בבית-המעצר טופלה מייד לשביעות רצונם.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאלי, למרות היחס העוין כלפי השוטרים, קיבלו העצורים יחס הוגן.

אבי דיכטר: כל פנייה מטעמם טופלה לאלתר על-ידי הרב המחוזי של משטרת ישראל ועל-ידי הפיקוד בבית-המעצר.

אבי דיכטר: השר איציק כהן, אני משוכנע שאתה זוכר את אותו הלילה שאני מדבר עליו עם חבר הכנסת מיכאלי.

אבי דיכטר: אני זוכר שהיית אחד האנשים שפנו אלי כדי לוודא שהעצורים שסירבו לקבל מזון יוכלו להשתמש במזון שסופק להם, ובתיווכך התקדם הנושא.

אבי דיכטר: נוסף על כך, בניגוד למקובל ביחס לעצורי ימים, התאפשר לעצורים לקבל ביקור של אדמו"ר מבית-שמש המקובל עליהם.

אבי דיכטר: הביקור הזה אושר על-ידי בית-המעצר באופן חריג, בין השאר מאחר שהעצורים סירבו להגיע לדיונים בעניינם בבית-המשפט.

אבי דיכטר: לאחר ביקור האדמו"ר הסכימו העצורים להגיע לדיון בבית-המשפט, אלא שבמהלך הדיון עמדו עם גבם אל השופטת והצהירו כי אינם מכירים בחוקי מדינת ישראל.

אבי דיכטר: אגב, לו רצתה המשטרה לנהוג מנהג "ראש קטן", ולא היתה מזמינה את האדמו"ר כדי לשכנעם להגיע לבית-המשפט, אני מניח – וכל אחד מאתנו יכול להניח אותה הנחה – שעניינם היה מטופל בגישה קצת יותר מחמירה בבית-המשפט.

אבי דיכטר: לא שחס וחלילה אמירה של אנשים בפני בית-משפט בישראל שהם לא מכירים בחוקי מדינת ישראל היא אמירה קלה, אבל לא להופיע בפני בית-המשפט – נדמה לי שזו התנהגות הרבה יותר מחפירה והרבה יותר בעייתית.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאלי, אני לא יכול לסיים את התשובה הזאת בלי לחזור לסוגיית מפקד תחנת בית-שמש, בעיקר למסע הרדיפה האישי שמנהלים קיצונים במגזר החרדי בבית-שמש כנגד האיש הזה וכנגד בני משפחתו.

אבי דיכטר: הקצין הזה, שהוא קצין למופת, יעיל, חרוץ, איש שאנחנו שלחנו לעבוד שם בתחנת בית-שמש, האיש הזה סופג עלבונות, קללות, חרפות, איומים, ורק מפאת כבודה של הכנסת אני חוסך את הפירוט בנושא הזה.

אבי דיכטר: כתובות נאצה שנכתבות ברחבי העיר כנגד המפקד הזה, כנגד המשטרה בכלל, כנגד בני משפחתו הקרובים, הטרדות טלפוניות נגד בני המשפחה, וכל זאת במטרה להלך אימים עליו, על המשטרה, לרפות את ידיהם, להפחידם מפני אכיפת החוק במקום.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני יכול להרגיע אתכם.

אבי דיכטר: משטרת ישראל תמלא את משימתה בבית-שמש כמו בכל מקום אחר על-פי שורת הדין, על-פי החוק, על-פי הנורמות, כדי לאפשר לעובדי עירייה ולאפשר לכל אדם למלא את משימתו הציבורית כפי שהוא נשלח לבצע אותה.

אבי דיכטר: אם חלילה לאחר מכן ייעצרו אנשים בגין הפרת החוק, הם יזכו לטיפול בגין היותם עצורים על-פי מה שניתן לעצורים, ללא קשר לשאלה מה היתה פעולתם כנגד השוטרים.

אבי דיכטר: זו משימה לאומית, זו לא בעיה אישית.

אבי דיכטר: תודה רבה לך.

יולי יואל אדלשטיין: לפני שאני אשאל אותך לגבי הפרוצדורה, מה כבוד השר מציע, שאלה שאני מרשה לעצמי בשעת לילה מאוחרת: למה כל הזמן – עד כמה שאני זוכר מהדיונים בוועדת החוקה, בוועדת הפנים וגם עכשיו בדברי חבר הכנסת מיכאלי – חוזר הנושא הזה של תגי זיהוי?

יולי יואל אדלשטיין: לא חשוב אם זה מול סטודנטים, או מתנגדי ההתנתקות, או עכשיו מול חרדים – אבל כל הזמן, בכל דיון, זה חוזר על עצמו.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: בשאילתא שהוגשה לא מופיעה הסוגיה של תגי זיהוי, כך שאם חבר הכנסת מיכאלי העלה אותה כאן, ייתכן שיש פרטים שלא נשאלנו עליהם.

אבי דיכטר: אנחנו לא מכירים את הטענה שלא היו שם תגי זיהוי.

אבי דיכטר: המשטרה מודעת לזה.

אבי דיכטר: גם על בגדי השרד, גם על בגדי העבודה הרגילים וגם על בגדי העבודה של היחידות המיוחדות – המשטרה משקיעה לא מעט מאמצים בנושא הזה – על הבגדים, בתג הצדדי ועל החזה.

אבי דיכטר: אנחנו כבר מכירים את הבעיה הזאת.

אבי דיכטר: זו עבירה משמעתית לא לשאת תגי זיהוי.

אבי דיכטר: אין לי מושג מתי צץ העניין הזה, כי בפנייה המקורית של חבר הכנסת אזולאי היא לא מופיעה, ובתשובת המשטרה שאני קיבלתי היא לא מופיעה.

אבי דיכטר: אם לחבר הכנסת מיכאלי יש פרטים נוספים, אני אשמח לקבל אותם, וניתן תשובה.

אבי דיכטר: סוגיית תגי הזיהוי ידועה, מוכרת, מטופלת, נאכפת.

אבי דיכטר: אנחנו מבינים בדיוק במה דברים אמורים.

אבי דיכטר: אני מסופק אם במקרה הזה היתה בעיה כזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, ועכשיו – שאלה פרוצדורלית: מה השר מציע לעשות עם ההצעה של חבר הכנסת אזולאי וחבר הכנסת מיכאלי?

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: התיאור המפורט שנתתי כאן שכנע אפילו אותי שראוי להסיר את זה מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאלי מסכים, ולכן אנחנו קובעים שהסתפקנו בדברי השר לביטחון פנים.

יולי יואל אדלשטיין: השר לא עוזב אותנו, הוא רק לוקח את התשובות על השאילתות ועולה לדוכן.

אבי דיכטר: הערב רק מתחיל.

יולי יואל אדלשטיין: רק מתחיל וגם מסתיים.

יולי יואל אדלשטיין: תסיים לדפדף, אני מניח, בשאילתות, ולאו דווקא לענות עליהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את השר לביטחון פנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007): בערב יום העצמאות, 23 באפריל 2007, הותקף והוכה פקח הרשות.

יולי יואל אדלשטיין: ממכתב של אביו עולה שעדיין לא הוגש כתב אישום.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – באיזה שלב נמצאת החקירה כעת?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ביקשה המשטרה את עזרת השב"כ בחקירה הזאת? 4.

יולי יואל אדלשטיין: מתי ייעצרו חשודים?

יולי יואל אדלשטיין: 5.

יולי יואל אדלשטיין: מתי יוגש כתב אישום?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות פנייה אל לשכתי נודע לי על מקרה תקיפה קשה של פקח מתנדב מטעם קרן קיימת לישראל בידי עוברי אורח שביקרו בשמורה בעת שעשה את משמרתו.

יולי יואל אדלשטיין: המקרה הועבר למשטרת נהרייה אך זו טרם התייחסה אליו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע לא ננקטו הליכים עד כה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה בעניין זה?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007): בני משפחתו של פקח הרשות לשמירת הטבע והגנים פנו בעניין תקיפתו של בנם.

יולי יואל אדלשטיין: לטענתם, נציגי הרשויות אינם מעדכנים אותם בנושא.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון דבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם שונה חקירת פציעה קשה, שכמעט הובילה לרצח, מחקירת רצח?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מצב הפשיעה בארץ חמור.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש תוכנית לצמצום הפשיעה ולהגדלת כוח ההתרעה של המשטרה?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ישראל חסון שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): ביום העצמאות, 23 במאי 2007, הותקף פקח הרשות לשמירת הטבע והגנים שסייר ביער סמוך לכפר שיח'-דנון שבגליל העליון, נקשר והוכה נמרצות.

יולי יואל אדלשטיין: כתוצאה מאלימות זו הוא היה במצב של סכנת חיים, והיה מאושפז יותר מחודש בבית-החולים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נפתחה חקירה בעניין זה, ואם כן – היכן היא עומדת? 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא קיבל אביו של הפקח המוכה, למרות פניותיו, מידע כלשהו על החקירה ועל נסיבות תקיפת בנו?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה למניעת הישנות מקרים כאלה?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי שפקח מתנדב של הרשות לשמירת הטבע והגנים הותקף והוכה קשות בערב יום העצמאות סמוך לכפר שיח'-דנון בגליל, והוא מאושפז בבית-החולים עד היום.

יולי יואל אדלשטיין: למרות פניות המשפחה טרם בוצע תחקיר מעמיק, שהובטח.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה לבדיקת המקרה לעומק?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפי איתם שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: ב-23 באפריל 2007 הותקף באכזריות קשה פקח הרשות לשמירת הטבע והגנים.

יולי יואל אדלשטיין: ממכתבו של אביו עולה כי לא הוגש כתב אישום.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע לא נחקרה פרשה זו כחקירת רצח לכל דבר?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מתי יוגש כתב אישום?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את השר לביטחון פנים ביום י"א בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): בערב יום העצמאות, 23 באפריל 2007, הותקף שומר של קרן קיימת לישראל כששמר על יער בגליל סמוך ליישוב שיח'-דנון.

יולי יואל אדלשטיין: לטענת אביו, כלל לא נפתחה חקירה בעניין.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נפתחה חקירה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – באיזה שלב היא נמצאת?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם מעורב השב"כ בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: השר ישיב על שאילתא מס' 1246 של חבר הכנסת אברהם מיכאלי על חקירת המשטרה בנושא תקיפת פקח.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): בערב יום העצמאות, 23 במאי 2007, הוכה באכזריות פקח בידי ארבעה אנשים ביער ליד הכפר הערבי שיח'-דנון בגליל העליון.

יולי יואל אדלשטיין: עד היום לא נגבתה עדות לצורך זיהוי התוקפים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נחקר המקרה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה העלתה החקירה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם נמצאו התוקפים ונחקרו?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: מה נעשה לפענוח המקרה?

יולי יואל אדלשטיין: 5.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין מדווחים למשפחה על התפתחות החקירה?

יולי יואל אדלשטיין: 6.

יולי יואל אדלשטיין: האם תיבדקנה תלונות האב?

אבי דיכטר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, רק רגע אחד כדי למצוא את זה.

אבי דיכטר: הקצב שלך היה מהיר מאוד, מבחינתי.

יולי יואל אדלשטיין: בעצם – תשובה אחת על כל אלה שהזכרתי.

יולי יואל אדלשטיין: הם כולם שאלו אותך בנושא חקירת המשטרה בנושא תקיפת פקח.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מיכאלי, אני מקווה שאני לא טועה, אבל נדמה לי שכבר עסקתי כאן, מעל דוכן הכנסת, בסוגיה הזאת של תקיפת הפקח.

אבי דיכטר: זו סוגיה קשה, סוגיה כואבת, ואין לי שום בעיה לעסוק בזה פעם נוספת.

אבי דיכטר: אני אישית מעורב בזה.

אבי דיכטר: המקרה הוא באמת מקרה חמור.

אבי דיכטר: מדובר בתקיפתו של פקח קרן קיימת לישראל ביער יחיעם.

אבי דיכטר: האירוע הוא אירוע חמור מאוד שבו גורמים פליליים פגעו פיזית בנציג המדינה ששמר והגן על קרקעות הלאום, במלוא מובן המלה.

אבי דיכטר: הפקח עבד במשך כחודשיים וחצי כשומר של קרן קיימת לישראל ביער יחיעם, הנמצא צפונית לכפר שיח'-דנון, ושימש גם כפקח מתנדב ברשות לשמירת הטבע והגנים, מה שנקרא פקח מתגבר.

אבי דיכטר: במשך החודשיים וחצי שבהם שמר ביער יחיעם הוא עסק באיתור פולשים, באיתור כורתי עצים בניגוד לחוק, במניעת גנבת מתכות, בעיקר של מעברי בקר, וכן מניעת קטיף צמחים מוגנים, אפילו של צמח הזעתר.

אבי דיכטר: את עבודתו ביצע הפקח נאמנה, ובפעילותו סייר בשטח עם רכב טנדר שהוא רכבו הפרטי.

אבי דיכטר: הפקח לא נשא נשק אך היה מצויד במכשיר "מירס" של קק"ל.

אבי דיכטר: אגב, ביער יחיעם נשרפו כ-100 דונם חורש במלחמת לבנון השנייה, ובמקום העצים שנשרפו ניטעו עצים חדשים.

אבי דיכטר: השטח בבעלות מדינת ישראל ובאחריות קרן קיימת לישראל.

אבי דיכטר: ב-23 באפריל 2007, בשעות הבוקר המוקדמות, מצא עובר אורח את הפקח בשטח, סמוך לכפרים שיח'-דנון ואבו-סנאן, כשמצבו קשה והוא כפות ומוכה.

אבי דיכטר: הפקח הובהל לבית-החולים, ובמקביל הועברה פנייה למשטרה, וזו החלה בחקירה.

אבי דיכטר: חוקרי המשטרה גבו עדות מהפקח בשלושה מועדים, לאחר שהתאושש.

אבי דיכטר: בעדותו דיווח כי ביום האירוע, בעת ששהה ברכבו, התנפלו עליו כמה צעירים דוברי ערבית, כפתו אותו, הכו אותו בצורה אלימה ביותר וגנבו את רכבו.

אבי דיכטר: צוות החקירה המיוחד שהקימה המשטרה מונה שני חוקרים ורכז מודיעין.

אבי דיכטר: לנוכח קיומו של סכסוך מתמשך ומוכר למשטרה בין אחת ממשפחות הכפר שיח'-דנון לבין קרן קיימת לישראל, הנוגע לבעלות על קרקעות, כיוון החקירה איננו במישור הלאומני כי אם במישור הפלילי, ויש לזה השלכות על גופים נוספים שהיו מעורבים בזה אילו זה היה אירוע לאומני – מסיבה זו לא הועברה פנייה לשב"כ.

אבי דיכטר: עם תחילת החקירה נעצרו שניים מבני המשפחה המעורבת בסכסוך עם קרן קיימת לישראל.

אבי דיכטר: השניים הכחישו כל קשר לאירוע, ובסיום החקירה, על-פי החלטת שופט, הם שוחררו למעצר-בית, והוא הסתיים שבועיים אחר כך.

אבי דיכטר: כחודש לאחר האירוע התגלה רכבו של הפקח בוואדי ליד כרמיאל, לשם דורדר על-ידי הגנבים-העבריינים שפגעו בו.

אבי דיכטר: הרכב חולץ משם בעזרת מנופים.

אבי דיכטר: ככלל, באופן טבעי, ניהול חקירת תקיפה שונה במהותו מניהול חקירת רצח.

אבי דיכטר: עם זאת, עקב נסיבותיו החמורות במיוחד של אירוע זה, מצבו הקשה של הפקח בהגיעו לבית-החולים והחשש לחייו, התייחסותם המקצועית של כלל גורמי המשטרה לזירת האירוע היא כאל זירת רצח, ויש לזה משמעויות מבחינת תשומות ודברים נוספים.

אבי דיכטר: הושקעו בחקירת האירוע מאמצים רבים ומשאבים, סדרה שלמה של טיפולים, לרבות של מז"פ ובדיקות מעבדה, ובהחלט דברים שמאפיינים טיפול בזירת רצח ופחות בזירת תקיפה, גם אם התקיפה היא חמורה.

אבי דיכטר: עם תחילת החקירה נעשתה סריקה יסודית בזירה ובהמשך גם ברכב הפקח לאחר שחולץ.

אבי דיכטר: נוסף על כך, התקבל אישור מיוחד ממז"פ לבצע בדיקות להפקת DNA מכלל הדגימות הביולוגיות שנאספו – בדיקות שמתבצעות כבשגרה במקרי רצח בלבד.

אבי דיכטר: תהליך הבדיקה נמשך גם בימים אלו.

אבי דיכטר: האירוע עצמו הוא חמור ביותר, גם בשל הקלות שהעבריינים ראו בתקיפה מהסוג הזה דרך חיים, וגם בשל העובדה שמדובר בפגיעה בשומר רכוש המדינה, שמופקד על רכוש ועל משאב לאומי, קרי – קרקע המדינה.

אבי דיכטר: אגב, בהנחיה מפורשת שלי נפגש ראש המטה בלשכתי לפני ימים אחדים עם הפקח, עם אביו של הפקח ועם מנהל מרחב צפון בקרן קיימת לישראל במטרה לשמוע בדרך בלתי אמצעית את פרטי האירוע החמור.

אבי דיכטר: אני, אישית, מצאתי לנכון להדגיש בפני משטרת ישראל, לרבות המפכ"ל, את החשיבות שבטיפול מהיר ויעיל, אשר יביא את התוקפים לדין וימנע הישנות מקרים דומים בעתיד.

אבי דיכטר: המפכ"ל מטפל בסוגיה הזאת, מודע לה ומעודכן בזה אישית על-ידי השוטרים.

אבי דיכטר: הוא קבע עדיפות בכל מה שקשור לטיפול של תקיפות עובדי ציבור.

אבי דיכטר: בסוגיה הזאת, לצערי, עוד אין לנו פתרון לבעיה, אבל אנחנו ממשיכים להשקיע, בהחלט השקעה משמעותית מאוד.

אבי דיכטר: אני סבור שהאירוע הזה הוא מספיק חמור, מספיק מייצג, ויש לכולנו אינטרס להגיע לתוקפים, ויהי מה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, תודה באמת על התשובה המפורטת.

אברהם מיכאלי: רק רציתי לדעת מבחינת הנתון: האם בעקבות הפנייה של האב להרבה מאוד חברי כנסת פה בבניין – האם המפגש שאדוני השר ציין עם ראש המטה של השר קרה אחרי פנייתו של האב?

אברהם מיכאלי: כי הוא טוען שלא מתייחסים אליו.

אברהם מיכאלי: הוא טוען שלא יושבים אתו.

אברהם מיכאלי: האם זה קרה בתקופה האחרונה, כדי שנוכל להיות שקטים שזה באמת מטופל ברמה הנאותה, כפי שאדוני השר ציין?

אבי דיכטר: חבר הכנסת מיכאלי, בסוגיה של המשפחה, מכיוון שפנה איש כדי להתעדכן בפרטים ואמר שהוא מייצג את המשפחה, הוא קיבל עדכון מהמשטרה לגבי הפרטים של האירוע והתקדמות החקירה.

אבי דיכטר: לאחר שהאב פנה אל המשרד לביטחון פנים ואמר שהוא לא זוכה לשום תגובות מהמשטרה, בדקנו את הנושא והסתבר שאותו אדם שהוא בן המשפחה – או לפחות הציג עצמו כבן המשפחה – ואין סיבה לחשוב אחרת, לא עדכן את בני המשפחה ואת האב.

אבי דיכטר: הבנו שבנושא הזה הסתמכנו על אדם שלא היה נכון להסתמך עליו שיעביר את הדברים לאב.

אבי דיכטר: המשטרה עצמה, המחוז הצפוני, נפגשה עם האב.

אבי דיכטר: בהמשך, אני מדבר על כמה שבועות לאחור.

אבי דיכטר: אני לא זוכר כמה זמן, כי הנושא הזה טופל בצורה די אינטנסיבית.

אברהם מיכאלי: הוא הטריד אותנו, חברי הכנסת, בצדק.

אבי דיכטר: זה תפקידנו.

אבי דיכטר: אני לא רואה בזה הטרדה אלא מילוי משימה, בדיוק כמו שאתה רואה את זה, מאחר שאנחנו מחויבים לתת לו תשובות, ובאמת מדובר בפציעה קשה מאוד – הוא שלח תמונות, ואני יודע שהתמונות היו קשות מאוד.

אבי דיכטר: ביקרו אותו אנשי המשטרה בבית-החולים.

אבי דיכטר: בהתחלה היתה בעיה של מתן אינפורמציה למשפחה, כפי שתיארתי קודם לכן.

אבי דיכטר: לעניות דעתי היא נפתרה ברגע שהבנו שיש בעיה.

אבי דיכטר: אני לא מתרשם שהבעיה שלנו כיום היא הקשר עם המשפחה.

אבי דיכטר: הבעיה שלנו היום זה להגיע לאלה שביצעו את הפשע הזה, ואני מאמין שבסופו של דבר נגיע.

אבי דיכטר: אני מקווה שלא נגיע רק מודיעינית אלא גם ראייתית, באופן שיאפשר להעמיד את הפושעים לדין.

אברהם מיכאלי: התכוונתי להטרדה חיובית.

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: אני אודיע לפרוטוקול שבנושא הזה התשובה ניתנה גם להם.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן בנושא עצוב זה של תקיפת הפקח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבאס זכור שאל את השר לביטחון פנים ביום ג' באדר התשס"ז (21 בפברואר 2007): פורסם ב"ידיעות אחרונות" כי אסיר בכלא "חרמון" בצפון הגיש בקשה לתביעה ייצוגית נגד מדינת ישראל והמשרד לביטחון פנים, בטענה שהקנטינות בבתי-הכלא דורשות מחירים מופרזים על המוצרים שהן מוכרות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המחירים בקנטינות גבוהים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם מפקח משרדך על מחירי הקנטינות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם פועל משרדך לתיקון המצב, ואם כן – כיצד?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת זכור, המחירים בקנטינות נקבעו באמצעות מכרז פומבי בהתאם לתנאי המכרז.

אבי דיכטר: המחירים מפוקחים באמצעות מנגנון פיקוח ממוחשב באחריות מחלקת רכישות שב"ס.

אבי דיכטר: מחירי המוצרים משתנים רק בהתאם למנגנון שנקבע במסמכי המכרז ובאישור שב"ס.

אבי דיכטר: שב"ס מבצע מעת לעת סקרים לבחון את מחירי המוצרים בקנטינות לעומת מחירי השוק.

אבי דיכטר: במקרים ספציפיים, כשעולה בסקר כי מחיר מוצר מסוים בקנטינה גבוה ממחירי השוק, מנוהל משא-ומתן עם הספק להורדת המחיר.

אבי דיכטר: בסקר שנעשה לאחרונה על מאות מוצרים בקנטינות שב"ס נמצא כי מחירי סל המוצרים נמוכים ממחירי הרשת הזולה שנדגמה – רשת "שופרסל דיל" – בהתחשב בהיקפי הרכישה של האסירים בפועל.

אבי דיכטר: שב"ס הגיש את תגובתו על התביעה הייצוגית המוזכרת בכתבה בעיתון "ידיעות אחרונות".

אבי דיכטר: עיקרי התגובה הם: אין כל בסיס לנטען בבקשה.

אבי דיכטר: האסיר התייחס לרשימה סלקטיבית של שישה מוצרים שאינם מייצגים את סל המוצרים הכולל.

אבי דיכטר: נוסף על כך, יודגש כי בית-משפט קבע בעבר, במסגרת עתירות אסירים, כי מחירי הקנטינות סבירים.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים

באדר התשס"ז: פורסם בעיתון "המודיע" כי עשרות ספרי תהילים נמצאו קרועים ומחוללים בשכונת תל-רומיידה שבחברון, וכי לטענת המתיישבים הדבר הוא המשך ישיר של חילול ספרי הקודש בקבר ישי, בכולל "מנוחה ורחל" ובבית-העלמין היהודי, לאחרונה.

באדר התשס"ז: רצוני לשאול: 1.

באדר התשס"ז: האם הידיעות נכונות?

באדר התשס"ז: 2.

באדר התשס"ז: אם כן – האם חוקרת המשטרה אירועים אלה?

באדר התשס"ז: 3.

באדר התשס"ז: האם נעצרו חשודים במעשה?

באדר התשס"ז: 4.

באדר התשס"ז: מה ייעשה לבל יישנה המקרה?

באדר התשס"ז: חבר הכנסת שמואל הלפרט שאל את השר לביטחון פנים ביום י' באדר התשס"ז (28 בפברואר 2007):

באדר התשס"ז: פורסם כי לאחרונה חוללו בית-העלמין היהודי העתיק בחברון וקבר ישי, נגנבו קופות צדקה וספרי תהילים נמצאו קרועים ופזורים על הכביש, וכי בכל המקרים לא נעצרו חשודים.

באדר התשס"ז: רצוני לשאול: 1.

באדר התשס"ז: האם הידיעות נכונות?

באדר התשס"ז: 2.

באדר התשס"ז: אם כן – מדוע טרם נעצרו חשודים במעשים אלה?

באדר התשס"ז: 3.

באדר התשס"ז: כיצד תימנע הישנות המקרה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי הכנסת כהן והלפרט, הידיעות אכן נכונות.

אבי דיכטר: בלשכת חקירות במרחב חברון נפתחו שלושה תיקי חקירה בגין שני אירועי חילול המצבות בבית-העלמין ובגין אירוע של גנבת קופת צדקה ותלישת דפים מספר תהילים.

אבי דיכטר: במהלך החקירה נאספו ראיות הקושרות חשוד לכלל האירועים המצוינים בשאילתות.

אבי דיכטר: מדובר בצעיר יהודי שהוגדר כתימהוני המאושפז בבית-חולים לחולי נפש.

אבי דיכטר: מסיבות אלו, בשלב זה לא ניתן להביאו לדין.

אבי דיכטר: האבטחה והשמירה במקום הם באחריות צה"ל.

אבי דיכטר: אציין שבסיס צבאי ממוקם סמוך לבית-עלמין ונערכים באזור סיורים רגליים בשגרה.

אבי דיכטר: עם זאת, בהמשך לאירועים שהתרחשו לאחרונה, הנחה מפקד המרחב לקיים סיורים משטרתיים בתדירות גבוהה מהמקובל.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ז באדר התשס"ז (7 במרס 2007): נודע לי, כי פרוכת שהובאה בעבר מקבר יוסף למשכן קבע בקבר רחל בהוראת המרכז למקומות קדושים ומנהליו, נגנבה לאחרונה.

אבי דיכטר: מדובר בחפץ בעל ערך דתי רב שמקומו הטבעי בקבר רחל.

אבי דיכטר: תלונה הוגשה למשטרה.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם חוקרת המשטרה תלונה זו? 2.

אבי דיכטר: אם כן – מה העלתה החקירה עד כה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת אמסלם, ביום חמישי, 29 בינואר 2007, הוגשה תלונה במרחב מוריה על גנבת פרוכת מקבר רחל.

אבי דיכטר: מדובר בפרוכת שעליה רקום "קבר יוסף הצדיק" ובמשך 40 שנה היא עטפה את קבר יוסף, ומכאן ערכה הדתי.

אבי דיכטר: ביום 25 בינואר 2007, באישור המפקח על המקומות הקדושים, בנוכחות האחראי על קבר רחל ובאישור המתלונן, נלקחה הפרוכת מקבר רחל על-ידי אדם אחר – משה לוי – במטרה להעבירה חזרה למקומה בקבר יוסף.

אבי דיכטר: הפרוכת הועברה לאחת המשפחות המתגוררת באלון-מורה, שבאמצעותה סברו כי ניתן יהיה להשיב את הפרוכת כאמור.

אבי דיכטר: לבקשת המתלונן, אותו אדם – משה לוי – החזיר את הפרוכת לקבר רחל בו ביום, בלי שאיש ראה או נתן לכך אישור.

אבי דיכטר: הפרוכת נלקחה שנית מהקבר.

אבי דיכטר: אדם זה נחקר והכחיש כי לקחה בפעם הזאת.

אבי דיכטר: לא נמצא כל קשר בינו לבין המקרה השני.

אבי דיכטר: תלונה הוגשה למשטרה על-ידי המתלונן בעקבות האירוע השני.

אבי דיכטר: החקירה נמצאת בעיצומה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007):

אבי דיכטר: נודע לי שבזמן האחרון קיימת תופעה מדאיגה של התנכלות לעוברים בשכונת שיח'-ג'ראח, בעיקר בשבתות.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם נכון הדבר?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – כמה אירועים אלימים נרשמו בחודש האחרון?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: מה ייעשה להגברת הביטחון באזור?

אבי דיכטר: חבר הכנסת מאיר פרוש שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007): לאחרונה התרבו ההתנכלויות לעוברים בדרכים שבאזור קבר שמעון הצדיק בירושלים, עד כדי חשש לפגיעה בנפש, חס וחלילה.

אבי דיכטר: בשבת האחרונה, י"ז אייר תשס"ז, 5 במאי 2007, אזרח שהלך ברחוב ואן פאסן הותקף באבנים ובקרשים.

אבי דיכטר: למרבה המזל לא היתה פגיעה בנפש.

אבי דיכטר: הוגשה תלונה במשטרה, ומספרה 167605/07.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם הפרטים נכונים?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מה ייעשה כדי שלא נגיע למצב של פגיעה בנפש?

אבי דיכטר: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את השר לביטחון פנים ביום י"ג בסיוון התשס"ז (30 במאי 2007):

אבי דיכטר: נודע לי כי נערים ערבים נוהגים לתקוף באבנים מתפללים בדרכם לקבר שמעון הצדיק בשכונת שיח-ג'ראח.

אבי דיכטר: ב-6 במאי 2007 הוגשה במשטרה תלונה על תקיפה שאירעה בשבת, 5 במאי 2007.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם מוכרת תופעה זו למשטרה?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: האם בוצעו מעצרים בעקבות התלונות?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: מה ייעשה להבטחת שלום המתפללים?

אבי דיכטר: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007): מתפללים המגיעים לקבר שמעון הצדיק מדווחים כי הם חשופים להתנכלויות, לזריקות אבנים ולמכות מצד נערים המתגוררים בקרבת מקום.

אבי דיכטר: לאחרונה אף הוגשה תלונה רשמית למשטרה, ומספרה 167605/07.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם נכון הדבר?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מה ייעשה למניעת מקרים כאלה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי חברי הכנסת, במהלך סופי השבוע יש היערכות מיוחדת של המשטרה, והיא מגבירה את פעילותה לאורך כל ציר תנועת המתפללים העושים את דרכם לכיוון העיר העתיקה, לרבות אזור שמעון הצדיק, כדי לספק את הביטחון הנדרש למתפללים המגיעים לקבר.

אבי דיכטר: ההיערכות כוללת הפעלה של יותר מ-20 שוטרים כחולים וירוקים, בפיקוד קצין, המוצבים לאורך הציר בשכונת שמעון הצדיק, דרך כביש מס' 1, רחוב הנביאים, דרך-שכם ועד לשער-שכם.

אבי דיכטר: מתחילת שנת 2007 התקבלו ארבע פניות למוקד המשטרתי ונפתחו שלושה תיקי חקירה.

אבי דיכטר: המקרה הראשון: בינואר 2007 התלונן תושב ערבי על כך שחשודים יהודים מאזור שמעון הצדיק פלשו לאדמתו וגרמו נזק לגדר שבנה במקום.

אבי דיכטר: המקרה השני: באפריל 2007 התלונן אזרח יהודי על כך שבזמן שהיה בדרכו לכיוון שכונת שמעון הצדיק תקף אותו חשוד ערבי שהיה בגילופין.

אבי דיכטר: באירוע זה עוכבו ונחקרו כמה חשודים.

אבי דיכטר: התיק נסגר משום שהמתלונן סירב להגיע למשטרה כדי לנסות לזהות תמונות חשודים.

אבי דיכטר: המקרה השלישי: לפני כשבועיים הגיש אזרח יהודי תלונה כי שישה נערים בני 16-12 תקפו אותו באמצעות זריקת אבנים לעברו.

אבי דיכטר: בתיק זה לא נמצא מוביל כלשהו לזהות החשודים.

אבי דיכטר: בשנת 2006 התקבלו 26 פניות במוקד המשטרתי ונפתחו שני תיקי חקירה.

אבי דיכטר: בשנת 2005 התקבלו 33 פניות במוקד המשטרתי ונפתח תיק אחד.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ד באדר התשס"ז (14 במרס 2007): פורסם כי נערים מבת-ים שרפו את דגל ישראל ומזוזות שגנבו.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם הידיעה נכונה?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – האם יוגש כתב אישום נגד הנערים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת בניזרי, 1.

אבי דיכטר: הידיעה אכן נכונה.

אבי דיכטר: ב-29 בינואר 2007 נשרף דגל ישראל בבית-הספר "נחשונים" בבת-ים.

אבי דיכטר: נוסף על כך נשרף קיר אולם הספורט.

אבי דיכטר: בחקירה עלה כי מדובר בחבורת ילדים המכנים את עצמם "שטניסטים", אשר ביצעו עבירות נוספות כגון תלישת מזוזות מבתים והתעללות בילדה עקב חשד כי היא בוגדת באחד מהם.

אבי דיכטר: החשודים נחקרו בגין העבירות האלה: הצתה, פגיעה בדגל ישראל, עלבון דת, גנבה והיזק לרכוש בזדון.

אבי דיכטר: תיקי החקירה הועברו לפרקליטות, וזו החליטה כי ההאשמה תוסב להיזק במזיד לרכוש וכי התיק יטופל על-ידי מחלקת תביעות תל-אביב.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: כתב אישום הוכן נגד שני קטינים.

אבי דיכטר: כתב האישום הועבר ליועץ המשפטי לממשלה לצורך אישורו, שכן מדובר בעבירות המחייבות אישור היועץ המשפטי לממשלה בטרם הגשת כתב האישום לבית-המשפט.

אבי דיכטר: טרם התקבלה החלטתו.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את השר לביטחון פנים ביום ב' בניסן התשס"ז (21 במרס 2007): יש מקרים שבהם אין אפשרות להעמיד לדין או להגיע להרשעה בשל הדיווחים של בוחני תאונות דרכים.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: כמה בוחנים יש? 2.

אבי דיכטר: מה היא הכשרתם?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: האם ישונו התקנים של בוחני התנועה למהנדסים כדי שאפשר יהיה להתבסס על הדיווחים? 4.

אבי דיכטר: בתוך כמה זמן צריך לסיים תיק חקירה?

אבי דיכטר: 5.

אבי דיכטר: כיצד מפקחים על הבוחנים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת מלכיאור, 1.

אבי דיכטר: במערך הבוחנים של משטרת ישראל יש 217 תקני בוחני תנועה וחוקרי תאונות דרכים, ומתוכם 131 עובדים כבוחני שטח ו-86 הם חוקרי תאונות העובדים במשרד.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: הדרישות המקדמיות למועמדותו של שוטר כבוחן תנועה הן תעודת בגרות מלאה ועמידה במבחנים פסיכוטכניים.

אבי דיכטר: קורס בוחני התנועה נמשך כחמישה חודשים, והמשכו בתקופת חניכה בשטח בת שלושה חודשים.

אבי דיכטר: בסיומה השוטר נדרש לעמוד במבחן הסמכה, ורק אז יוסמך לתפקיד בוחן תנועה.

אבי דיכטר: את המבחן מרכז מדור תאונות דרכים במשטרת ישראל, ולא גורם חיצוני.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: מערך בוחני התנועה במשטרת ישראל כולל רק בוחנים שהוסמכו לכך, חלקם מהנדסים, הנדסאים וטכנאים במקצועם, ואין סיבה לפקפק ברמתם המקצועית.

אבי דיכטר: שוטר שהוסמך כבוחן תנועה פועל בצורה מקצועית בהתאם לנהלים ולהנחיות של מדור תאונות הדרכים במחלקת התנועה.

אבי דיכטר: כל בוחן שהוסמך – חדש או ותיק – מחויב לעבור כמה ימי השתלמות בשנה – חמישה ימים מינימום – וקורסים חד-יומיים שמאורגנים על-ידי מחלקת התנועה.

אבי דיכטר: 4.

אבי דיכטר: ככלל, פרק הזמן לסיום תיק חקירה המיועד לעבור לתביעה הוא כשלושה חודשים.

אבי דיכטר: במקרים מורכבים או במקרים שבהם יש צורך בקבלת חוות דעת חיצונית שאיננה תלויה במשטרת ישראל נדרש פרק זמן גדול מזה, אך קיים מנגנון פיקוח ובקרה כדי לוודא סיום מהיר ככל האפשר של החקירה.

אבי דיכטר: 5.

אבי דיכטר: הפיקוח על עבודת הבוחנים נעשה על-ידי כמה גורמים ובכמה רמות: ביחידה שבה משרת הבוחן נעשה הפיקוח באמצעות מפקדו הישיר, ראש מחלק הבוחנים; במחוז מתבצע פיקוח באמצעות קציני בוחנים מחוזיים במסגרת בקרות מחוזיות; במדור תאונות דרכים ארצי נעשה פיקוח על-ידי מחלקת התנועה באת"ן, במסגרת בקרות ארציות.

אבי דיכטר: טענתו הבסיסית של חבר הכנסת שלפיה יש מקרים שבהם לא ניתן להעמיד לדין או להרשיע נהגים היא טענה נכונה.

אבי דיכטר: עם זאת, אין הדבר קשור לרמתם של בוחני התנועה המשטרתיים, כפי שהוסבר.

אבי דיכטר: אדגיש כי גם כאשר בוחן תנועה מגיע לזירה, לא בהכרח ניתן להעמיד לדין את המעורב שגרם לתאונה, שכן יש מקרים שבהם אין די ממצאים להוכחת אשמתו של אחד הגורמים מעבר לכל ספק.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב שאל את השר לביטחון פנים ביום ט' בניסן התשס"ז (28 במרס 2007):

אבי דיכטר: פורסם כי המשטרה החליטה להמשיך את ההתקשרות עם חברת הגרירה ולהעלות את התעריף ב-30%.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם נכון הדבר?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: מה היו השיקולים להמשך ההתקשרות?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: מדוע הועלה התעריף? 4.

אבי דיכטר: מי מרוויח ומי מפסיד מהעלאת התעריפים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת מיסז'ניקוב, משטרת ישראל מנהלת 13 התקשרויות עם חברות גרירה ברחבי הארץ למתן שירותי גרירה ואחסנה לכלי-רכב לאחר תאונות דרכים, לכלי-רכב שנגנבו, לכלי-רכב המפריעים לתנועה, לכלי-רכב הנדרשים לצורכי חקירה וכו'.

אבי דיכטר: הבסיס החוקי להתקשרויות המשטרה הוא חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, והתקנות שהותקנו על-פיו.

אבי דיכטר: התקשרויות המשטרה לעניין זה נעשות בעקבות מכרז פומבי שהיא מפרסמת, זולת בנסיבות נדירות המצדיקות את עשייתן ללא מכרז, והכול על-פי תקנות חובת המכרזים.

אבי דיכטר: 1–2.

אבי דיכטר: במקרה המתואר בשאילתא פרסמה משטרת ישראל מכרז פומבי למתן שירותי גרירה ואחסנה, אולם ועדת המכרזים החליטה לפסול אותו והורתה על פרסום מכרז חדש תחתיו, לאחר תקופת צינון כנדרש על-פי דיני מכרזים.

אבי דיכטר: מאחר שמדובר בשירות חיוני שהמשטרה אינה יכולה להתנהל בלעדיו, עלה הצורך לקבל שירותי גרירה ואחסנה בתקופת הביניים ועד לפרסום תוצאותיו של המכרז החדש.

אבי דיכטר: לקבלת השירות באזור מרחב שרון פנתה משטרת ישראל לחברת הגרירה אשר סיפקה את השירות קודם לכן, וזאת באישור ועדת המכרזים כנדרש על-פי תקנות חובת המכרזים, בבקשה לקבל ממנה את השירותים הנדרשים בתקופת הביניים.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: חברת הגרירה הגישה הצעה עדכנית באוגוסט 2006, לאחר שהבהירה כי מחיריה הקודמים, אשר התבססו על תמחיר מדצמבר 2003, לא מאפשרים לה להמשיך את מתן השירות הנדרש.

אבי דיכטר: משטרת ישראל בחנה את הצעת המחיר שהוגשה לה לביצוע השירותים בתקופת הביניים, הן ביחס למחירי השוק והן ביחס להתקשרויותיה באזורי גרירה אחרים, ומצאה אותה סבירה.

אבי דיכטר: לפיכך, היא החליטה לקבלה.

אבי דיכטר: 4.

אבי דיכטר: המרוויחים הם הגורמים המעורבים – מבקשי השירות ומקבלי השירות.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ט' בניסן התשס"ז (28 במרס 2007): בעיר אלעד, המונה כ-35,000 נפש, קיימת נקודת משטרה המונה שלושה שוטרים וחוקר, שמתגברים לעתים את משטרת ראש-העין, ואלעד נותרת ללא שוטרים.

אבי דיכטר: גם כך מספר השוטרים באלעד אינו מספיק.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם המידע נכון?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מה ייעשה לתגבור תחנת המשטרה באלעד?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: הנתונים המפורטים בשאילתא, כפי שהוצגה על-ידי חבר הכנסת גפני, אינם מדויקים: המועצה המקומית אלעד מונה, על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 26,609 תושבים.

אבי דיכטר: נקודת המשטרה בראש-העין מונה שמונה שוטרים ושבעה תקנים וחצי.

אבי דיכטר: שוטרי תחנת ראש-העין מסייעים לשוטרי נקודת המשטרה באלעד בכל פעם שהמצב דורש זאת ונותנים תגבור לשוטרי הנקודה.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: במהלך שנת 2006 נפתחו באלעד 564 תיקים פליליים; מרביתם בתחום הסדר הציבורי והרכוש.

אבי דיכטר: המפתח המקובל במשטרת ישראל לתקנון חוקר הוא לכל 550 תיקי פ"א בשנה, כלומר באלעד, על-פי המפתח, יש לתקנן 0.68 חוקר.

אבי דיכטר: במהלך שנת 2006 טופלו על-ידי ניידות הסיור 1,756 אירועי תגובה.

אבי דיכטר: המפתח המקובל במשטרת ישראל לתקנון ניידת סיור הוא מעל 4,000 אירועי תגובה בשנה, כלומר באלעד, על-פי המפתח, יש לתקנן 0.44 ניידת סיור.

אבי דיכטר: נקודת אלעד מונה 4.5 תקני כוח-אדם:

אבי דיכטר: מפקד נקודה (קצין), חוקר, שוטר מש"ק ומפקד בסיס.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את השר לביטחון פנים ביום כ"ח באייר התשס"ז (16 במאי 2007): ביום שלישי, ו' באייר, 24 באפריל, יום העצמאות, הותקפו מטיילים ביער מגידו על-ידי תושבים מהאזור שציינו את ה"נכבה".

אבי דיכטר: לדברי המטיילים הם פנו פעמים מספר למשטרה.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם האירוע ידוע למשטרה?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מתי לראשונה התקבל הדיווח על האירוע ומתי הגיעה הניידת הראשונה למקום?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: אילו פעולות נקטה המשטרה כדי להביא לדין את הפורעים?

אבי דיכטר: 4.

אבי דיכטר: מדוע אושר קיום הכנס המציין את יום העצמאות כ"נכבה"?

אבי דיכטר: 5.

אבי דיכטר: מה ייעשה למניעת אירועים כאלו בעתיד?

אבי דיכטר: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007): ביום העצמאות ערכה קבוצת מטיילים פיקניק ביער מגידו.

אבי דיכטר: בסמוך התקיימה תהלוכה של ערבים לציון אירועי ה"נכבה" והחלה אלימות מצד הערבים – קריאות גנאי ויידויי אבנים.

אבי דיכטר: ניידת משטרה עם שוטרים ערבים הגיעה כעבור כשעתיים וחצי למרות קריאות טלפוניות רבות.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם נכון הדבר?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מה ייעשה למניעת הפגנות של אלפים ללא רשיון וללא ליווי משטרתי?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) האירוע ידוע למשטרה וטופל על-ידי תחנת עפולה ותחנת אום-אל-פחם.

אבי דיכטר: ביום 24 באפריל 2007 התקיים אירוע "יום הנכבה" סמוך למגידו.

אבי דיכטר: האספה התקיימה בלב אזור מיוער שבו שהה באותה עת כוח משטרתי.

אבי דיכטר: האירוע התרחש באחד מהשבילים בשטח, בשעה שבני-המיעוטים עשו את דרכם לעבר הכינוס ולא בנקודת הכינוס עצמה.

אבי דיכטר: בני-המיעוטים נתקלו בקבוצה שמנתה כעשרה אנשים, יהודים, אשר ערכו במקום פיקניק לרגל יום העצמאות.

אבי דיכטר: בין שתי הקבוצות התפתחה קטטה.

אבי דיכטר: האירוע התקבל במרכז שליטה צפון בתאריך 24 באפריל 2007 בשעה 14:18, והודעה הועברה לניידות בעפולה ובאום-אל-פחם.

אבי דיכטר: הניידת הראשונה שהגיעה לאזור התקשתה לאתר את מיקומו המדויק של האירוע, שכפי שציינתי התרחש באחד מהשבילים המובילים לאירוע ולא בכינוס עצמו.

אבי דיכטר: ניידת שנייה סיימה טיפול באירוע אלימות במשפחה חריג בעמק-יזרעאל והגיעה למקום 31 דקות מרגע שהועברה ההודעה.

אבי דיכטר: בתאריך 7 במאי 2007 נתקבלו בתחנת עפולה שתי תלונות על האירוע:

אבי דיכטר: האחת הוגשה על-ידי עיתונאי בן-מיעוטים בתחנת אום-אל-פחם בגין גרימת נזק למצלמה.

אבי דיכטר: השנייה הוגשה בתחנת חיפה על-ידי יהודי בגין היזק לרכב.

אבי דיכטר: האירוע נמצא בחקירה.

אבי דיכטר: הליך הרישוי לקיום אספה בוצע על-פי החוק והבקשה הוגשה על-ידי המארגנים במועד.

אבי דיכטר: מאחר שלא עלתה כל עילה חוקית לדחיית הבקשה, למרות העובדה שמדובר במועדים חופפים – יום העצמאות ו"יום הנכבה" – הבקשה נבחנה וקיבלה את אישורו של מפקד המחוז.

אבי דיכטר: אציין כי ניסיון העבר לימד שאירועי "נכבה" קודמים התנהלו ללא אירועים חריגים.

אבי דיכטר: בעקבות האירוע קיים מפקד המרחב תחקיר שבמסגרתו נבחנו ההליכים שקדמו לאירוע ותפקוד הגורמים המשטרתיים השונים בעת התרחשותו.

אבי דיכטר: מהתחקיר הופקו כמה לקחים שעיקרם: שיפור ההיערכות לאירוע, כגון הקצאת מפקד מיוחד לאירוע, הכרת שטח האירוע ודרכי גישה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007): ביום שישי פורסם ב"מעריב", שהמשטרה חושדת כי צעיר נוסף שנמצא מת בתל-אביב, מת מנטילת סמים מזויפים.

אבי דיכטר: זהו מקרה רביעי.

אבי דיכטר: כלומר, יש גם סמים מזויפים המהווים כלי רצח.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: מה ידוע למשטרה על תופעה זו? 2.

אבי דיכטר: מה ייעשה למיגורה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) על-פי מידע שהתקבל מהמחלקה לזיהוי פלילי (מז"פ) ובמעבדה האנליטית במשטרה, המושג "סמים מזויפים" איננו מקובל.

אבי דיכטר: יש חומרים המוגדרים על-פי פקודת הרוקחים "רעל בריאותי", שהם נגזרות כימיות של חומרים מסוכנים.

אבי דיכטר: לגבי חומרים אלו קיימות מגבלות החזקה ושיווק, ולצורך הכללתם בפקודת הסמים המסוכנים נדרשים שינויי חקיקה.

אבי דיכטר: במעבדה האנליטית במז"פ נבדקו שני תיקים: בתיק הראשון זוהו החומרים חשיש, קנבוס וקפאין – חומרים הכלולים בפקודת הסמים המסוכנים.

אבי דיכטר: בתיק השני זוהו החמרים חשיש, קאתינון ו-N אתיל קאתינון.

אבי דיכטר: שני החומרים האחרונים אינם כלולים בפקודת הסמים אך כאמור קיימות לגביהם מגבלות על-פי פקודת הרוקחים.

אבי דיכטר: 1–2.

אבי דיכטר: למשטרת ישראל לא ידוע על אודות תופעה כלשהי של הרעלה במסגרת שוק הסמים המסוכנים.

אבי דיכטר: אשר לפרסומים, במחלקה לזיהוי פלילי במשטרה נבדקו שני מקרים ונמצא בהם כי אין המדובר בהרעלה אלא בשימוש במנת יתר ו/או בשימוש במגוון סמים בעת ובעונה אחת, כפי שכבר אירע בעבר.

אבי דיכטר: כמו כן, לא נמצא כל חוט מקשר בין המקרים שהתפרסמו לאחרונה ונבדקו, ובוודאי לא נמצאה אינדיקציה להרעלה שיטתית כלשהי.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חברת הכנסת שאלה את השר לביטחון פנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

אבי דיכטר: ב-25 באפריל 2007 נערכה הפגנת סטודנטים ברחבת מוזיאון תל-אביב, ולאחריה החלה תהלוכה ספונטנית לכיוון כיכר רבין.

אבי דיכטר: המשטרה, שתפקידה לשמור על הסדר הציבורי, השתמשה באלימות לא סבירה נגד הצועדים.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם התנהגות השוטרים בהפגנה זו היתה על-פי כל חוק?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: מדוע הופעלה אלימות נגד המפגינים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: השוטרים פעלו כחוק, בהתאם לנדרש ולמצופה בנסיבות האירוע.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: לצורך פיזור המפגינים שהפירו את החוק, לשם השבת הסדר ומתוך דאגה לשלום ציבור המפגינים ומשתמשי הדרך, נעשה שימוש בכוח באופן סביר ומידתי.

אבי דיכטר: בעניין זה יש לציין כי השימוש בכוח נעשה כמעט ללא שימוש באמצעים לפיזור התקהלויות לא חוקיות והפרות סדר.

אבי דיכטר: חריגות, אם התקיימו, אמורות להתברר ולהיחקר על-ידי הגורם המוסמך לכך, במחלקה לחקירות שוטרים.

אבי דיכטר: רקע – בתאריך 19 באפריל 2007 הוגשה במשטרת מרחב ירקון בקשת הסטודנטים לקיים הפגנה בתאריך 25 באפריל 2007 ברחבת המוזיאון ברחוב שאול המלך בתל-אביב.

אבי דיכטר: בעקבות הבקשה התקיימה שיחה בין גורמי המשטרה לבין נציג אגודת הסטודנטים, מגיש הבקשה, ובה הובהרו לו חובותיו כמארגן.

אבי דיכטר: הנציג הדגיש כי ההפגנה תהיה שקטה וללא כל הפרות סדר.

אבי דיכטר: ביום האירוע, בתאריך 25 באפריל 2007, בשעה 16:30, התקיים סיור במקום, ובמהלכו שבו המארגנים והדגישו כי בכוונתם לארגן "הפנינג" ללא כל כוונה להפר את הסדר.

אבי דיכטר: במהלך ההפגנה נאמו ראשי אגודות הסטודנטים וטענו כי יש להסלים את המאבק, תוך שהבטיחו כי יבעירו את תל-אביב.

אבי דיכטר: על רקע האווירה שנוצרה וגילויי ההסתה כאמור, העריך ממ"ר ירקון כי אכן צפויה הסלמה.

אבי דיכטר: על כן, בשעה 19:45 הזניק כוחות כוננות מחוזיים ופרשים.

אבי דיכטר: במקביל, נוהלו שיחות עם ראשי אגודות הסטודנטים אשר חזרו כל העת והבטיחו כי אין כל כוונה להפר את הסדר.

אבי דיכטר: בשעה 20:20 החלה תהלוכה של כ-50 מפגינים אשר שבו למתחם ההפגנה לאחר התערבות המשטרה שהבהירה כי מדובר בהפרת הסדר.

אבי דיכטר: בשעה 20:30 קיים ממ"ר ירקון תדרוך למפקדים ובו הבהיר כיצד עליהם להגיב בכל אחד מהתרחישים, כדלקמן:

אבי דיכטר: אם ההפגנה תתפתח בהתאם לתנאי הרישוי, למעט חריגה מטווח השעות שנקבע, המשטרה לא תמנע את המשך קיום ההפגנה.

אבי דיכטר: אם יופרו תנאי ההפגנה וייחסם ציר שאול המלך, יפעל כוח משטרתי לסגירת הרחוב כדי לאפשר למפגינים להביע את מחאתם, באיפוק המתבקש.

אבי דיכטר: אם יחסמו המפגינים את ציר אבן-גבירול, יהווה הדבר עילה לפינוים מהכביש.

אבי דיכטר: הכוחות יפעלו תחת פיקוד קצין, באיפוק מרבי ותוך שימוש בכוח מינימלי.

אבי דיכטר: במקביל, התקיים משא-ומתן עם המפגינים במטרה להגיע לפשרה, תוך הימנעות מעימות עם צוותי התקשורת הנמצאים במקום.

אבי דיכטר: הפרות הסדר – עם סיום העצרת, בסמוך לשעה 21:00, החלו אלפי מפגינים לצעוד באופן מאורגן לעבר רחובות אבן-גבירול ומנחם בגין, במעין שני ראשי חץ שהובילו ראשי אגודות הסטודנטים.

אבי דיכטר: כוח משטרתי שמנה כ-80 שוטרים ניסה לבלום את הסטודנטים ללא הצלחה, כך שצומת הרחובות אבן-גבירול ושאול המלך נחסם על-ידי הסטודנטים.

אבי דיכטר: במקביל, התקבלו דיווחים על מאות מפגינים שחסמו את צומת רחובות קפלן ומנחם בגין, וגם לשם נשלחו כוחות בפיקוד קצין על מנת לפנות את הצומת.

אבי דיכטר: במשא-ומתן שהתקיים עם ראשי המפגינים הובטח על-ידם כי יצעדו עד לכיכר רבין ושם תסתיים המחאה.

אבי דיכטר: לאור זאת, כוחות היס"מ נסוגו לאחור ואפשרו לצועדים להמשיך בצעידה.

אבי דיכטר: בניגוד למובטח, הצועדים שהגיעו לכיכר רבין לא נעצרו והמשיכו לצעוד לכיוון צפון.

אבי דיכטר: נשמעו התבטאויות כי בכוונתם לבצע חסימה של נתיבי-איילון.

אבי דיכטר: במצב זה הוחלט כי בצומת "על פרשת דרכים" ירוכז הכוח המשטרתי שמנה כ-200 שוטרים, במטרה למנוע החסימה כאמור.

אבי דיכטר: המפגינים החלו לרדת לכביש איילון מאזור הרכבת ומגדלי-עזריאלי ולמשך דקות מספר הצליחו לחסום את נתיבי-איילון, תוך סיכון כלל ציבור משתמשי הדרך ועצמם.

אבי דיכטר: כוחות היס"מ בלמו את המפגינים והחלו לבצע מעצרים.

אבי דיכטר: בשעה 22:30 נראה היה כי מנהיגי ההפגנה איבדו את שליטתם על הנעשה, קבוצות של סטודנטים עשו בצמתים השונים בעיר ככל העולה על רוחם, לרבות חסימות צירים, הפיכת פחי אשפה, טלטול רכבים על יושביהם וכדומה, והכול כדי לממש את הבטחתם להבעיר את העיר.

אבי דיכטר: בשיחות עמם הדגישו הסטודנטים כי ללא עימותים עם השוטרים, עניינם יישכח.

אבי דיכטר: כמו כן הבהירו שאיפוק מצד המעורבים, הן המשטרה הן הסטודנטים, נוגד את מימוש האינטרסים שעבורם הם פועלים.

אבי דיכטר: ראוי להדגיש כי במהלך כל ההפגנה, בין שהיתה ברשיון ובין שלא, אל מול הפרת ההסכמים והתנהגותם האלימה, פיזית ומילולית, של המפגינים, נהגו קציני ושוטרי המרחב בהתאם להנחיות שניתנו ובאיפוק.

אבי דיכטר: השימוש בכוח הופעל באופן מידתי בהתאם לנדרש בנסיבות.

אבי דיכטר: עם זאת, אם הופעל כוח מעל למידה הנדרשת, הנושא אמור להיבחן על-ידי המחלקה לחקירות שוטרים.

אבי דיכטר: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את השר לביטחון פנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

אבי דיכטר: ב-22 בנובמבר 2007 החליטה מח"ש להעמיד לדין משמעתי קצין משטרה באשמת הפעלת כוח שלא כדין.

אבי דיכטר: ניצב קראוזה, ראש אג"ת, מונה לתפקיד דן יחיד בתיק זה.

אבי דיכטר: הדיון המשמעתי החל לפני כחצי שנה, ב-12 בנובמבר 2006.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם ניתנה החלטה בתיק? 2.

אבי דיכטר: אם לא – מתי תינתן ההחלטה?

אבי דיכטר: מה היא הסיבה לעיכוב בהליכים?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: אם ניתנה החלטה – מהי?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: הקצין הועמד לדין בפני קצין שיפוט בכיר.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: בסמוך למועד העמדת הקצין לדין, בינואר 2006, הגיש המתלונן ערר לפרקליטות המדינה, דבר שהפסיק, כמובן, את ההליך המשפטי.

אבי דיכטר: רק לאחר קבלת ההחלטה לדחות את הערר, באוקטובר 2006, ניתן היה להמשיך בהליך המשמעתי ולסיימו כאמור לעיל.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: בתאריך 15 במרס 2007, הורשע הקצין בעבירה של שימוש בכוח שלא כדין ונידון לעונש נזיפה.

אבי דיכטר: רקע – מפרטי כתב התלונה עולה כי בתאריך 14 ביולי 2005 נהג המתלונן ברכבו במחסום כיסופים במטרה להיכנס לגוש-קטיף.

אבי דיכטר: למתלונן הובהר על-ידי השוטרים במקום כי מאחר שהוא לא תושב גוש-קטיף הוא לא יורשה להיכנס לאזור הגוש והוא נדרש לעשות פניית פרסה.

אבי דיכטר: המתלונן החל בביצוע פניית פרסה.

אבי דיכטר: למקום הגיע הקצין ותוך כדי דפיקות על הרכב צעק לעבר המתלונן כי יעיף את עצמו לפני שהוא מעיף אותו.

אבי דיכטר: בנוסף, הכניס הקצין את ידו דרך חלון הרכב והכה את המתלונן מכות מספר עם ידו בעורף ובראש המתלונן.

אבי דיכטר: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007): פורסם כי בני-נוער התנפלו על אברכים שישבו באוטובוס שנסע לאלעד.

אבי דיכטר: תופעת הנוער האלים באלעד ידועה למשטרה.

אבי דיכטר: רצוני לשאול: 1.

אבי דיכטר: האם נכון הדבר?

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: אם כן – מה העלתה חקירת המקרה האמור?

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: מה נעשה למיגור אלימות זו? 4.

אבי דיכטר: האם פועלת המשטרה תוך הידברות עם רבני העיר?

אבי דיכטר: 5.

אבי דיכטר: האם נבחנות דרכים טיפוליות לסייע לנוער?

אבי דיכטר: חבר הכנסת מיכאלי, לגבי נוער עבריין בעיר אלעד, 2-1.

אבי דיכטר: הוגשה תלונה במשטרת אלעד שהועברה לטיפול תחנת מסובים מכיוון שהתקיפה אירעה לכאורה בעת שהאוטובוס עצר בכביש גהה, תחום אחריות התחנה.

אבי דיכטר: בחקירה לא היה מוביל.

אבי דיכטר: מעדות המתלונן עלה שככל הנראה התוקפים הם נערים מאלעד אך את זהותם לא הצליחה המשטרה לגלות.

אבי דיכטר: בנסיבות אלו התיק נגנז כעל"ן, עבריין לא נודע.

אבי דיכטר: לשאלות האחרות – זה כשנתיים פועלות המשטרה והרשות המקומית באלעד לקידום הנוער ביישוב.

אבי דיכטר: עיקר המאמץ המשטרתי קשור לבני-נוער גילאי 18-14, שהגיעו לאלעד עם הוריהם שחזרו בתשובה ולא קיבלו על עצמם את אורח החיים הדתי ולא אחת נשרו מבתי-הספר, או שהם מצויים על סף נשירה וחלקם הידרדר לעבריינות.

אבי דיכטר: פעילות המשטרה במקום נעשית בשיתוף פעולה מלא עם רבני העיר אלעד והרשות המקומית, וזו כוללת פגישות עבודה שוטפות במטרה למצוא פתרונות תעסוקה ודרכים אחרות למניעת עבריינות.

אבי דיכטר: אחד הפתרונות שננקטו נוגע להקמה ניסיונית של מפקדת נוער במסגרת המשמר האזרחי, לשם גיוס הנוער לפעילות חיובית.

אבי דיכטר: בנוסף, באמצעות כוח משולב של שוטרי אלעד ותחנת ראש-העין, שהיא תחנת האם של אלעד, נערכת זה חודש וחצי פעילות לילית בערבי שבת, שעיקרה יצירת קשר ומעקב אחר בני-נוער משוטטים אשר נבדקים ומתושאלים.

אבי דיכטר: כמו כן, על רקע אירועים מספר שבהם בני-נוער השתוללו, צעקו והפריעו במהלך נסיעתם באוטובוס מבני-ברק לאלעד, כפי שהתרחש באירוע שלגביו נשאלה השאילתא, הוחל בפעילות מניעתית בשיתוף פעולה עם מנהלי "אגד", באופן שבמהלך שבועות מספר, בעיקר במוצאי-שבת, עלו שוטרים לאוטובוסים, ניהלו רישום של בני-הנוער ופיקחו על התנהגותם במהלך הנסיעה.

אבי דיכטר: הדבר הביא להפסקת התופעה.

אבי דיכטר: והיה ותידרש פעילות מניעתית דומה בנושא האוטובוסים, המשטרה יודעת לעשות את הפעולה הזו שוב.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, תודה על התשובה.

אברהם מיכאלי: מכיוון שבדקתי וגיליתי שהנושא הזה של בעיית אלימות באלעד כנראה עלה בכנסת לפני שנים מספר, והיתה שאילתא דומה לפני כשנתיים, שלוש שנים, ואז הומלץ בזמנו לשר לביטחון פנים דאז, צחי הנגבי, להקים תחנת משטרה מקומית באלעד כדי לטפל בהתגברות המדהימה של האלימות, שלפחות אז הוצגה, אני מבין שמאז ועד היום הבעיה הזו קיימת.

אברהם מיכאלי: האם לא כדאי להקים תחנה מקומית באלעד כדי שהבעיה תטופל ביתר שאת?

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת מיכאלי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: באלעד קיימת נקודה; התחנה היא תחנת ראש-העין.

אבי דיכטר: למשטרת ישראל יש מפתח שעל-פיו היא קובעת באיזה מקום להקים תחנה ובאיזה מקום להקים נקודה ובאיזה מקום היא לא מקימה לא את זה ולא את זה.

אבי דיכטר: מטבע הדברים המפתח בנוי על היקף האוכלוסייה ביישוב ועל רמת האלימות, רמת הפשיעה ביישוב, מידת הסמיכות לתחנה קיימת באזור, וכפי שכולנו מבינים, יש גם אילוצים של משאבים ותעדוף של משאבים שבלית ברירה צריך לעשות את הפעולות באופן שהמשטרה תוכל להיות אפקטיבית.

אבי דיכטר: עניינית לגבי אלעד, מספר השוטרים בנקודה, היכולת להסתייע ביישוב ובתחנה הקרובה של ראש-העין – זה המענה שבעת הזו נמצא מתאים.

אבי דיכטר: מעבר לזה, המשטרה נמצאת היום בבניית מפתח שיאפשר, מה שמוגדר בעגה האוצרית, טייס אוטומטי – יאפשר בנייה יותר הולמת ויותר הוגנת של תחנות.

אבי דיכטר: אבל אני לא רוצה להשלות אף אחד מאתנו, לא את היושב-ראש ולא אותך ולא את עצמי, חבר הכנסת מיכאלי, מפני שאנחנו מבינים שכשהמפתח הזה ייקבע נצטרך לשאול איך מתרגמים את המפתח הזה, את הטייס האוטומטי הזה למשאבים.

אבי דיכטר: אני יודע שבאסטרטגיה שהורדתי למשטרה במדיניות לטווח הארוך, נגיע בסופו של דבר לכך שהטייס האוטומטי הזה יוכן.

אבי דיכטר: אנחנו מתחילים לעבוד על זה עכשיו בצורה יותר אינטנסיבית, זה ללא ספק סיפור ארוך טווח.

אבי דיכטר: לשמחתי, האוכלוסייה במדינת ישראל גדלה בקצב טוב, היישובים מתפתחים בקצב טוב.

אבי דיכטר: לצערי, האלימות והפשיעה לא מפגרים מאחור.

אבי דיכטר: לכן בנושא הזה נצטרך כנראה להאיץ את צעדינו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מממשיכים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1211 של חברת הכנסת טרטמן – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אסתרינה טרטמן שאלה את השר לביטחון פנים ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007): נודע לי, כי קיים כוח בשם "המתמיד" הפועל בהתנדבות בחסות המשטרה למניעת גנבות חקלאיות בשטחים חקלאיים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מהו הסטטוס של אותו כוח?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם הקריטריונים שעל-פיהם ניתן להתקבל לכוח והיכן הם מתפרסמים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) רקע – במסגרת פעילות אגף קהילה ומשמר אזרחי (אק"מ), מתנדבי "המתמיד" נחלקים לשני סוגים: האחד – מתנדבי סיור בערים, הלובשים מדים כחולים ופועלים בניידות הסיור לצד שוטרים מן המניין; השני – מתנדבי מג"ב, שלובשים מדים בצבע זית ופועלים במגזר הכפרי ברחבי הארץ.

אבי דיכטר: המתנדבים במגזר העירוני, כמו גם מתנדבי מג"ב, נחלקים לשתי קבוצות, בהתאם להכשרתם: אלו הפועלים רק בליווי שוטר ואלו הפועלים באופן עצמאי, המכונים "מתמיד ב'".

אבי דיכטר: 1.

אבי דיכטר: לצד פעילותם הענפה של המתנדבים באק"מ פועלות יחידות מיוחדות הכוללות את יחידות החילוץ, יחידות הצוללים, היחידות למניעת עבריינות בכלל ועבריינות נוער בפרט ויחידות "המתמיד".

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: מתנדבי ה"מתמיד" במג"ב לבושים כאמור מדי מג"ב, ומסייעים לכוחות הסדירים של מג"ב במרחב הכפרי באמצעות השתתפות בסיורים.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: על כל אזרח המעוניין להתנדב ליחידות "המתמיד" לעמוד בכמה קריטריונים המופיעים בפרסומי אגף קהילה ומשמר אזרחי (אק"מ), באתר האינטרנט של משטרת ישראל ובבסיסי ההפעלה של מג"ב.

אבי דיכטר: הקריטריונים הם: בעל אזרחות ישראלית; ללא עבר פלילי; בוגר 12 שנות לימוד לפחות; בריאותו תקינה, על-פי הצהרה; סיים שירות צבאי, או שלא שירת בצבא ופטור מטעמים שאינם פוסלים אותו; גיל מינימום – 21, גיל מקסימום 60; עבר בהצלחה תחקיר ביטחוני; מוכן לפעול בכל תחומי הפעילות של היחידה; פעילותו החודשית בת 12 שעות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1236 של חבר הכנסת גפני – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: נהגים שנכנסו לבני-ברק דרך גשר גבעת-שמואל קיבלו דוחות על חציית הצומת באור אדום.

יולי יואל אדלשטיין: הנהגים טוענים שחצו באור ירוק וכי ממקום עומדו של השוטר לא ניתן לראות את אורות הרמזור.

יולי יואל אדלשטיין: דוחות בוטלו לנהגים שביקשו להישפט.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע לא יבוטלו כל הדוחות שניתנו במקום?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: הטענות אינן נכונות.

אבי דיכטר: בהתאם למדיניות אגף התנועה, עבירת אי-ציות להוראת הרמזור היא עבירה מועדפת ולגביה מתבצעת אכיפה גם בצומת קוקה-קולה – גשר גבעת-שמואל.

אבי דיכטר: אשר על כן, לא בוטלו דוחות של נהגים שביקשו להישפט.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: לאור האמור לעיל, אין מקום לבטל את כלל הדוחות שניתנו במקום.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1237 של חבר הכנסת גפני – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי כי חברת "יבולי קטיף" במושב נועם משווקת ירק ללא תולעים כשהמוצר ארוז בשקיות ועליהן חותמת כשרות מסוימת.

יולי יואל אדלשטיין: מבירור שערכתי עולה, הכשרות הוסרה כבר לפני שנה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נכון הדבר?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע אין חוק איסור הונאה בכשרות נאכף על-ידי המשטרה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חבר הכנסת גפני מעלה סוגיה הנוגעת לעבירות פליליות של זיוף, קבלת דבר במרמה ועבירה על חוק איסור הונאה בכשרות.

אבי דיכטר: בוצעה בדיקה בתחנת קריית-גת שבאחריותה נמצא מושב נועם וביחידת ההונאה המחוזית, והוברר כי עד כה לא הוגשה כל תלונה בנושא.

אבי דיכטר: העניין אינו מוכר למשטרה.

אבי דיכטר: אם וכאשר תוגש תלונה רשמית, בצירוף כל הממצאים הראייתיים שנאספו, ניתן יהיה לבחון את הנושא כמקובל.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1272 של חבר הכנסת פרוש – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): המשטרה מוציאה תעודות חיסיון בסכסוכים ובעבירות קלות בקרב ציבור החרדי, באמתלה של שלום הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: שימוש כזה נעשה עד כה במקרים של פגיעה בביטחון המדינה, רצח, פשע מאורגן וכדומה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה הם הנימוקים להוצאת החיסיון?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם הוצאו תעודות חיסיון במקרים דומים במגזרים אחרים?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אבי דיכטר: המידע אינו נכון.

אבי דיכטר: תעודות חיסיון מוצאות בכל סוגי התיקים – פליליים, אזרחיים, מינהליים וכו'.

אבי דיכטר: סיווג התיק אינו הגורם הקובע אם מוצאת תעודת חיסיון אלא אם קיים בתיק עניין ציבורי חשוב שיש לחסותו, וזאת בהתאם לסעיף 45 לפקודת הראיות [נוסח חדש], התשל"א-1971 – חיסיון לטובת הציבור, הקובע כי אין אדם חייב למסור, ובית-המשפט לא יקבל, ראיה אם שר הביע דעתו, בתעודה חתומה בידו, כי מסירתה עלולה לפגוע בעניין ציבורי חשוב, אלא אם מצא בית-המשפט הדן בדבר, על-פי עתירת בעל דין המבקש גילוי הראיה, כי הצורך לגלותה לשם עשיית צדק עדיף מן העניין שיש לא לגלותה.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: בין הנימוקים להוצאת תעודת חיסיון ניתן לציין: הגנה על חיי אדם; מניעת פגיעה בשיתוף פעולה של הציבור עם גורמי אכיפת החוק; מניעת חשיפת מקורות, שיטות עבודה ודרכי פעולה של גורמי אכיפת החוק.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: תעודות חיסיון אינן מוצאות על-פי מגזר זה או אחר אלא על-פי צרכים מקצועיים, וכל מקרה נבחן לגופו.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1276 של חבר הכנסת זכור – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאל את השר לביטחון פנים ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007): פורסם בעיתון "סאות אלבלד" כי ביום ראשון, 10 ביוני 2007, שמו אנשי משטרה אזיקים על ידיו של חולה מאושפז בבית-החולים בנהרייה כשהיה במיטתו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם מותר לאנשי משטרה לעצור ולשים אזיקים על ידיו של חולה בעת אשפוזו בבית-החולים, כשהוא במיטתו?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: למה לא המתינו אנשי המשטרה עד סיום הטיפול בחולה ויציאתו מבית-החולים לצורך החקירה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ייחקר עניין זה?

אבי דיכטר: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) נסיבות האירוע: ב-8 ביוני 2007, סמוך לשעה 15:20, הוזעקו שוטרי הסיור לבית-החולים בנהרייה בשל אירוע תקיפה.

אבי דיכטר: כשהגיעו השוטרים למקום ותשאלו את המאבטח, התברר כי החשוד בתקיפה – עם אחר – הוא החולה המאושפז, נימר דרוויש.

אבי דיכטר: בתגובה על פניית השוטר לבירור נסיבות האירוע, בעט החשוד בראשו של השוטר וגרם לו חבלות שהצריכו טיפול רפואי.

אבי דיכטר: החשוד המשיך להשתולל, קילל והעליב את כוח השוטרים שהוזעקו למקום כתגבור, והם נאלצו להשתמש בכוח כדי להשתלט עליו.

אבי דיכטר: בשלב זה נעצר ונכבל החשוד למיטתו עד שיירגע.

אבי דיכטר: לאחר שנרגע, שוחרר החשוד מכבליו לצורך המשך מתן טיפול רפואי.

אבי דיכטר: בהמשך, החשוד שוחרר מבית-החולים, נחקר במשטרה, ובשלב זה התיק נמצא במדור תביעות לשם שקילת הבאתו לדין בגין מעשיו.

אבי דיכטר: 1.

אבי דיכטר: סמכותם החוקית של השוטרים למעצר החשוד נובעת מסעיף 3 לפקודת סדר הדין הפלילי.

אבי דיכטר: סמכות המעצר קמה אם לשוטר יש יסוד סביר להניח שהאדם ביצע פשע.

אבי דיכטר: לענייננו – החשוד תקף שוטר בשעת מילוי תפקידו.

אבי דיכטר: סמכות השוטרים לשימוש בכוח נובעת מסעיף 19 לפקודת סדר הדין הפלילי, שלפיו מי שמוסמך לעצור אדם חב מעצר, רשאי להשתמש בכל אמצעי סביר הדרוש לביצוע המעצר אם האדם מתנגד למעצר או מנסה להתחמק ממנו.

אבי דיכטר: לענייננו, לשם ביצוע המעצר נדרש להפעיל כוח, שהרי כפי שפורט, החשוד התנגד למעצרו.

אבי דיכטר: אשר לכבילתו למיטה, נוהל המשטרה שכותרתו "סמכות שוטר לכבול עצור במקום ציבורי", קובע בסעיף 14 כי כללי סמכות שוטר לכבול עצור המאושפז בבית-חולים הם אותם הכללים המפורטים בפקודת המטה הארצי שעניינה הטיפול הרפואי בעצורים.

אבי דיכטר: בסעיף 25(ד) לפקודה נקבע כי לשם כבילת עצור חולה המאושפז בבית-החולים צריכים להתמלא שני תנאים: האחד – הכבילה נועדה למנוע סכנה ממשית של הימלטותו, או למנוע סכנה הנשקפת מהעצור לאדם; השני – אמצעי הכבילה ייעשה אם במקום האשפוז אין אמצעי סביר אחר, שהוא אמצעי מכביד פחות על העצור החולה, שיש בו כדי למנוע סכנה זו.

אבי דיכטר: כמו כן, נקבע כי תקפות נימוקי ההחלטה לכבילה תיבחן לעתים מזומנות.

אבי דיכטר: בענייננו, כפי שפורט, מדובר בעצור אשר תקף אזרח ושוטר, התנגד למעצרו והשתולל.

אבי דיכטר: במצב דברים זה, לא נותר לשוטרים אלא לכובלו, אך משנרגע, הוסרו כבליו.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: כפי שהובהר, כבילת החשוד נעשתה לצורך מניעת סכנה שנשקפה ממנו כלפי השוטר המותקף והכוח המשטרתי הנוסף שהוזעק למקום ולא לצורך חקירתו.

אבי דיכטר: החקירה בוצעה בשלב מאוחר יותר, לאחר ששוחרר מבית-החולים.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: לא נמצא כי נפל פגם בטיפול המשטרתי שננקט כלפי החשוד.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מאוד מודים לשר לביטחון פנים, השר אבי דיכטר, על תשובותיו המפורטות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ח' באב התשס"ז, 23 ביולי 2007, בשעה 10:00, מכיוון שמדובר בערב צום תשעה באב.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.