ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וחמישים-ואחת של הכנסת השבע-עשרה, 2007-10-08 00:00

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, כ"ו בתשרי, 8 באוקטובר 2007.

איל ינון: בבקשה לקום.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

איל ינון: )

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, כבוד נשיא המדינה, ראש האופוזיציה, יושבי-ראש הכנסת לשעבר, מר דב שילנסקי, מר דן תיכון ורעייתו, שופטי בית-המשפט העליון, הגברת אורה הרצוג, חברי הכנסת בהווה ובעבר, מבקר המדינה, ראשי הנציגויות הזרות, ראשי העדות הדתיות בישראל, אורחים נכבדים, בפתח כנס החורף של הכנסת ובהתחדש השנה החדשה נתפלל לשנה טובה – "ברך עלינו ה' אלוהינו את השנה – – – ותן טל ומטר לברכה על פני האדמה".

דליה איציק: פתיחת כנס החורף של הכנסת איננה אירוע שגרתי, היא איננה סתם יום של חול, כולנו מרגישים את חגיגיות המעמד.

דליה איציק: ביום זה נישאות אל בית-המחוקקים, שבו פועם דופק החיים הפוליטיים שלנו, עיניהם של אזרחי המדינה, המצפים מאתנו כי בשליחותנו ובעבודתנו נהיה דוגמה ומופת ונשמור על ערכי הדמוקרטיה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הבית הזה יודע פלגנות ומחלוקות.

דליה איציק: זה טבעו של פרלמנט, זו רוח הדמוקרטיה שלנו, שמאפשרת לנו לחיות יחד מתוך הסכמה שלא תמיד מסכימים.

דליה איציק: אולם את הבית הפולמוסי הזה, על הקואליציה והאופוזיציה שבו, על סיעותיו המקוטבות, מאחדת כמיהה אחת משותפת, כמיהה לשלום.

דליה איציק: זה עתה היינו בסוכת השלום של חג הסוכות.

דליה איציק: אני מקווה ומייחלת כי בתקופת כהונת הכנסת הזאת יפציע זיק השלום עם שכנינו הפלסטינים.

דליה איציק: ביום מיוחד זה, היום הראשון בכנס החורף של הכנסת, הכנסת שולחת ברכה לחיילי צה"ל, לאנשי המילואים ושירות הביטחון, לשוטרי משטרת ישראל, לנכי צה"ל ונפגעי פעולות האיבה, שנושאים על גופם בגבורה את צלקות הסכסוך, ולאלה המוסיפים לשאת בנטל ביטחון המדינה באומץ ובעוז, ללא הפוגה.

דליה איציק: תודה לכם.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, זה לא סוד שבשנים האחרונות חל כרסום ניכר בדימויה של הכנסת בציבור.

דליה איציק: דימויה ומיצובה של הכנסת בעיני אזרחי המדינה הביאו לידי כך שהכנסת שוב איננה מקור הסמכות הערכי והציבורי בישראל.

דליה איציק: הדימוי הזה הוא מקור לתסכול ולתחושת עוול לרבים מחברי הכנסת שממלאים את שליחותם נאמנה ומגלים חריצות, שקידה ומסירות.

דליה איציק: אני מונה שלושה גורמים לשפל במעמד הכנסת: בראש ובראשונה – חוסר הבנה וידע לקוי בציבור בדבר תפקידה של הכנסת כצלע במשולש רשויות השלטון.

דליה איציק: הגורם השני הוא אופן סיקור הכנסת ופעילות חברי הכנסת בתקשורת, שנוטה לעתים להדגיש את הטפל, את הרכילות, את הקוריוז, על פני העבודה האדירה – כן, אני לא מתנצלת; העבודה האדירה – שנעשית בין כותלי הבית הזה.

דליה איציק: והגורם השלישי – ואל נכחד: גם אנחנו, חברי הכנסת.

דליה איציק: אנחנו נוהגים מעת לעת להרים תרומה לשפל הזה.

דליה איציק: התנהגות חברי הכנסת במשכן הכנסת ומחוצה לו נבחנת בזכוכית מגדלת.

דליה איציק: עלינו להפנים ולהשגיח בשבע עיניים לבל ניכשל בעניינים שלעתים יש בהם כדי ליצור הד ציבורי, המקרין על מעמד הבית כולו.

דליה איציק: במהלך כנס החורף אני מתכוונת לעסוק גם בסוגיה הזאת.

דליה איציק: לא מדובר רק ב-PR, באילו יחסי ציבור לחברי הכנסת כפרטים או ככלל, אלא במאמץ משולב להשבת אמון הציבור בדמוקרטיה הישראלית ובלב לבה – כנסת ישראל – ובתוכה אנחנו, נבחרי הציבור.

דליה איציק: נתוני הסקרים שהתפרסמו לאחרונה אינם מחמיאים, בלשון המעטה, ולא מאפשרים לנו להיוותר אדישים ולהמשיך ולשבת בחיבוק ידיים.

דליה איציק: עלינו לעשות מעשה.

דליה איציק: אני מודה: אני אינני יודעת עדיין מהו.

דליה איציק: חובת ההוכחה חלה על כולנו.

דליה איציק: האמון במוסדות הדמוקרטיים הוא תנאי בסיסי לקיומה של הדמוקרטיה.

דליה איציק: כשכבוד הכנסת מושפל יציבות הדמוקרטיה בסכנה.

דליה איציק: העלאת קרנה של הכנסת היא לא רק ססמה; היא לא יחסי ציבור טובים יותר.

דליה איציק: זו משימה שמחייבת אותנו, חברי הכנסת, להתייחס ברצינות להליכים הפרלמנטריים.

דליה איציק: דומני כי חיוני להכניס שינויים בתקנון וליישם את הרפורמה, שתעניק לבית כלי עבודה יעילים, ובכוונתי להציע ולקדם צעדים קונקרטיים בכיוון הזה במהלך כנס החורף.

דליה איציק: החקיקה היא הליבה של עבודת בית-הנבחרים.

דליה איציק: החקיקה היא חלון הראווה של הכנסת.

דליה איציק: אבל אני פונה אליכם לגלות יותר אחריות ורצינות בהגשת הצעות החוק הפרטיות.

דליה איציק: הצעות החוק הללו, תרומתן לעיצובו של ספר החוקים מבורכת, אבל הגענו לרמות של היצף.

דליה איציק: הסיכוי של אלפי הצעות החוק הפרטיות להגיע לכלל קריאה מוקדמת ולהצבעה – קלוש.

דליה איציק: האינפלציה בהצעות החוק הללו, שחלקן לוקה בפופוליזם, גורמת לזילות של הליך החקיקה.

דליה איציק: ללהיטות היתר הזו בכנסת אין אח ורע בפרלמנטים במדינות הדמוקרטיות בעולם; אין אח ורע באף מדינה – וזה בדוק.

דליה איציק: אל לנו לנצל את הכלי החשוב שיש בידנו לרעה, או לנהוג בו בחוסר אחריות.

דליה איציק: נקפיד שהצעות החוק ינותבו לוועדה המתאימה, יזכו לטיפול הנכון והמתאים ביותר, ולא על-פי משב רוח חולף.

דליה איציק: אסור להתפתות לחשיפה רגעית, לכותרת זמנית או למבזק ארעי.

דליה איציק: השליחות שלנו חייבת להתבטא גם באחריות שלנו.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: ביום הזה אנחנו גם נושאים את מבטנו לשדרות וליישובי עוטף-עזה.

דליה איציק: שבע שנים הופך ירי ה"קסאמים" את חייהם של אנשי שדרות ויישובי עוטף-עזה לקשים ביותר.

דליה איציק: אין להשלים עם המצב הזה.

דליה איציק: לא נוכל להסתפק בהבעת הזדהות עם התושבים החשופים לירי.

דליה איציק: שדרות איננה נשברת.

דליה איציק: אני גאה בה.

דליה איציק: אולם אסור שנמשיך לעמוד חסרי אונים מול המצב המתמשך.

דליה איציק: אז תאמרו: נחזק את המיגון, נבצר את העיר.

דליה איציק: במיגון לא די.

דליה איציק: האנשים הגרים באזור המוכה הזה זכאים גם לחיות.

דליה איציק: זכותנו המלאה להשתמש במלוא העוצמה כדי לשתק את הטרור, כי שדרות היא אנחנו.

דליה איציק: אני מתפללת כי במהלך המושב ישובו הביתה משביים הבנים החטופים גלעד, אלדד ואהוד – אפילו הדבר האנושי והבסיסי ביותר, לקבל אות חיים או מידע על גורלם של אלדד ואהוד לא ניתן לנו.

דליה איציק: אנחנו חשים כחלק מבני-המשפחות ומייחלים יחד עמם, בכיליון עיניים, לשוב יקיריהם-יקירינו הביתה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, רוחות רעות נושבות לעברנו מכיוונים שונים.

דליה איציק: לבנון נתונה במשבר עמוק; משבר שעלול להשפיע גם עלינו.

דליה איציק: גם מסוריה הקרובה נשמעים לעתים קולות מלחמה.

דליה איציק: שלטון ה"חמאס" ברצועת-עזה מלבה אש גם ביהודה ושומרון, וכל זאת בצל האיום בהשמדת ישראל המגיע מאירן, אם כי לאחרונה הוא מוכן להתפשר ולשלוח אותנו לאלסקה.

דליה איציק: האיום בהשמדת ישראל ממשיך להוות סכנה קיומית אמיתית למדינת ישראל.

דליה איציק: ייתכן שבקרוב נעמוד בפני החלטות מדיניות קשות ובפני הכרעות לאומיות שהן אולי מהגורליות ביותר מאז קום המדינה.

דליה איציק: ההכרעות האלה, כדאי לקבל אותן לא בהכרעת רוב מצומק בכנסת, אלא בהסכמה.

דליה איציק: מול כל אלה חשוב להציג חזית פוליטית מאוחדת.

דליה איציק: אני משוכנעת שיש בכוחנו ליצור הסכמה לאומית בנושאים מרכזיים הנוגעים למדיניות, לביטחון, לחברה, לכלכלה.

דליה איציק: וההבדלים בנושאים הללו אינם תהומיים, ואין בהם כדי לקעקע את האחדות הבסיסית שלנו.

דליה איציק: אני משוכנעת שבקרב אזרחי ישראל יש כמיהה לניהול אחראי וממלכתי של ענייני המדינה.

דליה איציק: רק לאחרונה, ממש רק לאחרונה, נוכחנו כולנו לדעת כמה חיונית ומחזקת התנהלות ממלכתית ואחראית ברמה הלאומית.

דליה איציק: על חלק מהדברים אי-אפשר לדבר.

דליה איציק: גישה זו על כולנו לאמץ.

דליה איציק: אשר על כן, אני שבה וקוראת לאיחוד הכוחות.

דליה איציק: אני שבה וקוראת לשילוב ידיים.

דליה איציק: אני שבה וקוראת לחיזוק מדינת ישראל באמצעות הקמת ממשלת אחדות לאומית.

דליה איציק: אומרים לי בחדרי: זה לא ילך; צריך תירוץ, צריך טריגר, צריך איזו סיבה נקודתית למהלך שכזה.

דליה איציק: ואני שואלת את עצמי: למה צריך לחכות?

דליה איציק: תחושת החירום, משום מה נעלמה מעינינו.

דליה איציק: אבל מצב החירום שבו אנחנו נתונים לא השתנה.

דליה איציק: אז איך זה אנחנו עצמנו לא מבינים את מה שמבינים יותר ויותר מנהיגים ברחבי העולם: אנחנו במלחמה מול ה"חמאס".

דליה איציק: אנחנו ניצבים בפני איום קיומי מול אירן.

דליה איציק: בעיני יש כל כך הרבה סיבות ותירוצים, שזה חייב לקרות.

דליה איציק: וחשוב שנדע להתעלות ולשים את טובת המדינה לפני הכול.

דליה איציק: וגם מותר, בשעה קשה זאת, להניח את האגו בצד וללכת בשותפות מלאה, תוך אחדות מטרה.

דליה איציק: אני משוכנעת שיש לפנינו סיכונים רבים, אבל גם סיכויים – אולי רבים.

דליה איציק: אלה וגם אלה מחייבים שילוב של כוחות.

דליה איציק: אדוני הנשיא, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, למרות כל הקשיים, אנחנו בפתחה של שנת ה-60 שנה למדינה.

דליה איציק: אני משוכנעת, אדוני הנשיא, שגם אתה שותף לדעתי, כי למרות העננה המכסה לעתים את שמינו, יש לנו ארץ מופלאה, אנשיה טובים, מעשיה נכונים.

דליה איציק: ואני משוכנעת שביחד עוד נכונו לנו ימים טובים.

דליה איציק: אני מאחלת לכולנו כנס פורה ומצליח.

דליה איציק: ובהזדמנות זאת, לחברי חברי הכנסת הערבים: כול עאם ואנתום בח'יר.

דליה איציק: אני מזמינה את כבוד נשיא המדינה לשאת את דבריו.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: גברתי היושבת-ראש דליה איציק, אישי ראש הממשלה אהוד אולמרט, חברי הממשלה, ראש האופוזיציה, חברי הכנסת, חברי הכנסת לשעבר, אורחים נכבדים, כנס החורף הנפתח היום מבשר עונה פרלמנטרית קדחתנית – סדר-יום עמוס בדיונים על התקציב, שבמרכזו סוגיות הביטחון, מדיניות, כלכלה וחברה.

שמעון פרס: המשא-ומתן המתנהל בין ראש הממשלה אהוד אולמרט לבין ראש הרשות הפלסטינית – חיוני שיעלה יפה, שכן הוועידה המתוכננת עשויה להיות פתח להשגת הסכם שלום.

שמעון פרס: וגם אם יש כאלה המטילים ספק ביכולת הפלסטינית להגיע לשלום, אסור שייווצר רושם כי בישראל יש ספק לגבי הצורך והנכונות להגיע לשלום מלא.

שמעון פרס: אני בטוח שבדיון התקציבי יקדישו הממשלה והכנסת את תשומת-הלב הראויה לנושא החברתי, ויביעו הזדהותם – גם המעשית – עם תושבי שדרות ויישובי הנגב המערבי.

שמעון פרס: וכמובן, בראש דאגותינו וסדר-היום שלנו תוסיף לעמוד הדאגה לשחרור החיילים החטופים והנעדרים ושובם שלמים ובריאים הביתה.

שמעון פרס: עם זאת, אין לשכוח שזו תקופה שבה העולם כולו, גם ישראל, יצטרכו לעסוק בתהליכים עולמיים ההולכים ומבשילים, ובראשם שני נושאים בוערים: הקרבה ההולכת ומתקצרת של הפיכת אירן למדינה גרעינית, והסכנה ההולכת ומתממשת של התחממות כדור-הארץ.

שמעון פרס: לנושאים אלה תהא השפעה גוברת על ביטחונה של ישראל ועל חיי אזרחיה.

שמעון פרס: למזלנו, ישראל השכילה להיעזר בפוטנציאל החיובי של הגלובליזציה, ובעזרת ריסון תקציב הממשלה ובאמצעות המראה טכנולוגית של המשק, היא זכתה בהישגים כלכליים מרשימים.

שמעון פרס: לראשונה, מאזן התשלומים שלנו הוא חיובי; הצמיחה הכלכלית הגדולה הגדילה את ההכנסה הלאומית שלנו כמעט ב-50% בתוך שנים אחדות.

שמעון פרס: גם ההכנסה לנפש כמעט הוכפלה, אם כי חלוקתה נשארה פגומה והיא מחייבת תיקון יסודי כדי לעקור את העוני מן הארץ.

שמעון פרס: הכלכלה הגלובלית, המושתתת על מדע וטכנולוגיה, אפשרה לישראל להשתחרר מצַרוּת מותניה ולהמריא למרחבים גלובליים קרובים ורחוקים; להשתתף במסע העולמי לעבר עידן חדש שבו הגבולות המדיניים מונמכים, המרחקים נכנעים למהירויות אלקטרוניות, ויש נדידה דמוגרפית מארצות שיש בהן עודף עובדים לארצות שיש בהן עודף עבודה.

שמעון פרס: נדידה זו מקטינה, ואולי גם מבטלת, דעות קדומות שגרמו לאפליית האשה ולאפליית אנשים בגלל צבע עורם או מוצאם.

שמעון פרס: בעידן זה, הקַטַר הכלכלי הוא מניע חזק יותר מהטנק הצבאי, ובמקביל לממשלות הלאומיות הנשענות על חוקים, על צבא ועל משטרה, התפתחה יכולת כלכלית אדירה של חברות גדולות שעוצמתן נובעת מחידושים מדעיים, מטכנולוגיה חדשנית ומרצון טוב.

שמעון פרס: ליכולת הכלכלית הגלובלית הזאת אין תקדים, וממילא אין לה גם עבר.

שמעון פרס: ועל כן, אין היא נשענת על מה שנאמר או נאגר או התחייב.

שמעון פרס: בפניה רק העתיד פתוח, והיא שקועה בגילוי סודות הטבע, בהקמת מערכות ייצור חדשניות ובפיתוח דרכי ארגון מהפכניות.

שמעון פרס: כוחה בחזון, לא בזיכרון.

שמעון פרס: והעתיד מחייב אותנו ואותה להתרכז בייצור אנרגיה אלטרנטיבית, ייצור מים נקיים ויצירת סינתזה בין הטכנולוגיה העילית – מה שנקרא היי-טק – לבין הטכנולוגיה הנקייה.

שמעון פרס: הכלכלה המודרנית היא גלובלית ואינדיבידואלית בעת ובעונה אחת.

שמעון פרס: כשרון אישי מאפשר היום להקים אימפריות כלכליות ללא הזדקקות לצבא או למשטרה, ומבלי לכבוש עם או טריטוריה.

שמעון פרס: עידן זה אפשר לישראל לגלות כשרונות גנוזים שלא באו לידי ביטוי קודם לכן, ולהוכיח שצריך למדוד גודלה של ארץ לא רק לפי מספר הקילומטרים הרבועים העומדים לרשותה, אלא גם לפי מספר המדענים לכל קילומטר רבוע העומד לרשותה.

שמעון פרס: זכינו להמראה כלכלית, טרם הגענו לשיא.

שמעון פרס: כל ארץ היתה רוצה לאמץ לעצמה אפשרויות כאלה של צמיחה, של רצון טוב, של תחרות ושיתוף-פעולה כאחת, אבל שני צללים כבדים מעיבים על ההתפתחות הזאת: הטרור הגלובלי והתחממות כדור-הארץ.

שמעון פרס: שתי הסכנות הללו הן יותר מסיכון אסטרטגי.

שמעון פרס: הן איום היסטורי; איום על ביטחונן של כל המדינות ועל שלומם של כל התושבים.

שמעון פרס: בראש הממשלות המטפחות טרור ומפרנסות אותו בכסף ובנשק, עומדת אירן בראשותו של אחמדינג'אד.

שמעון פרס: איני אומר זאת בשמחה.

שמעון פרס: עם העם הפרסי ידענו גם תקופות אחרות.

שמעון פרס: ההצהרה, למשל, של המלך כורש לפני 2,500 שנים קדמה להצהרת בלפור.

שמעון פרס: היא אפשרה ליהודים לשוב למולדתם.

שמעון פרס: במקום זה, אחמדינג'אד קורא היום לחיסול עם, והוא אינו מצליח להסתיר כוונותיו אפילו באמצעות השקר.

שמעון פרס: כפי שהוא מכחיש שואה, הוא מכחיש את הדיכוי שהנהיג בארצו, דיכוי אכזרי של זכויות האזרח; של הוצאות להורג בפומבי, לרבות תלייתם של אנשים צעירים שהואשמו בהומוסקסואליות; סקילת נשים; קטיעת איברים; מעצר אינטלקטואלים; סגירת עיתונים; פגיעה במיעוטים לאומיים, לרבות רדיפה אכזרית במיוחד של הבהאים.

שמעון פרס: הוא מטפח שנאה בין עמים ודתות בשם התרבות האלימה של הג'יהאד.

שמעון פרס: וכל זאת כאשר האבטלה באירן גואה וסחר הסמים פורח.

שמעון פרס: ההנהגה הנוכחית של אירן מכריזה בגלוי על כוונתה לקדם מהפכה אסלאמית שיעית, לא רק בעולם המוסלמי, אלא בעולם כולו.

שמעון פרס: היא בונה בגלוי ארסנל של טילים ארוכי-טווח, ובחשאי – נשק גרעיני.

שמעון פרס: שהרי אין טעם להשקיע כסף אדיר בטילים יקרים כאלה אם הם יישאו ראש קונבנציונלי, או רק ראש קונבנציונלי.

שמעון פרס: לא לחינם אמר האייטולה צאנעי כי אף אחד אינו יכול להוביל מדינה למוות ולהרס בשמה של אנרגיה גרעינית.

שמעון פרס: ההנהגה האירנית מקיימת את "חיזבאללה" כדי להביס את לבנון העצמאית ולהופכה לגרורה אירנית.

שמעון פרס: היא הקימה את "הג'יה

שמעון פרס: אד האסלאמי" ומפרנסת את ה"חמאס" כדי להרוס את השלום הנרקם והולך בין ישראל לפלסטינים, וליצור תחתיו מהומה רבתי כדי שגם הפלסטינים ישרתו את התיאבון האירני, במקום את העתיד הפלסטיני.

שמעון פרס: לצערנו, יש הטוענים שצריך לנהל דו-שיח גם עם שלטון עריץ כזה.

שמעון פרס: גם צ'מברלין סבר כך כאשר טס לנהל משא-ומתן עם היטלר, חזר ללונדון והתקבל כגיבור של שלום; ובכך הוא סייע, ללא כוונה, בידיו של היטלר לכסות על כוונותיו האמיתיות: לכבוש את אירופה, להנהיג בה סדר גרמני ל-1,000 שנים, לבנות מחנות ריכוז והשמדה; לפגוע באירופים, ברוסים, ובראש וראשונה ביהודים.

שמעון פרס: העולם כולו שילם מחיר דמים נורא מפני שסונוור על-ידי הכזב של היטלר והתמהמה לקרוא לשקר הגדול בשמו הנכון.

שמעון פרס: אוניברסיטת קולומביה גם היא התבלבלה בימים אלה, ולא עמדה על ההבדל הברור שבין חופש אקדמי לבין שקר מאורגן.

שמעון פרס: היא צריכה עכשיו לפנות לאורח שלה ולבקשו, בשם החופש האקדמי, להזמין דובר ישראלי שישמיע באוזני האירנים באירן את האמת המלאה.

שמעון פרס: אחמדינג'

שמעון פרס: אד עיוות בדבריו את האמת העכשווית וסילף את האמת ההיסטורית.

שמעון פרס: הוא טען, למשל, שהיהודים חזרו לישראל על חשבון הערבים.

שמעון פרס: הוא התעלם מכך שהיהודים היו בישראל לפני שהיו בה ערבים והוגלו משם בכוח הזרוע.

שמעון פרס: האם זכות היסטורית של 14 מאות שנים עולה על זכות היסטורית של 21 מאות שנים?

שמעון פרס: האם זכות קדימה ניתנת רק למי שבא מאוחר יותר?

שמעון פרס: אם אירן תגיע לנשק גרעיני, הוא עלול להגיע לידי הטרוריסטים, שהרי אירן היא גם מרכז הטרור העולמי.

שמעון פרס: העולם יהפוך אז לתוהו ובוהו.

שמעון פרס: אוניברסיטת הרווארד פרסמה זה עתה את הדוח השנתי שלה על הסכנות הגרעיניות.

שמעון פרס: לפיו, מצד אחד גברו אמצעי האבטחה של הארסנלים הגרעיניים.

שמעון פרס: מאידך גיסא מצויים היום רכיבים של נשק גרעיני במאות מבנים מפוזרים בקרב 40 מדינות השואפות להגיע לנשק גרעיני.

שמעון פרס: הטרוריסטים אינם מסתירים את כוונתם להגיע לנשק גרעיני, ולו גם פרימיטיבי.

שמעון פרס: והם נושאים עיניהם למצאי הבלתי-מבוקר שלו המפוזר במקומות רבים בעולם.

שמעון פרס: חובה דחופה היא להזים את השקרים האירניים.

שמעון פרס: שקרים אלה הם כה בולטים בכזב שלהם, שהם בעלי השמדה עצמית.

שמעון פרס: השקר המגוחך, למשל, שבאירן אין הומוסקסואלים.

שמעון פרס: או השקר שהאשה האירנית נהנית משוויון זכויות.

שמעון פרס: והשקר שכל האזרחים האירנים נהנים מזכויות אזרח.

שמעון פרס: בשנה שחלפה בלבד נזרקו לכלא 527,255 נשים בהאשמה שלבושן לא היה צנוע.

שמעון פרס: שתי נשים נסקלו באבנים בפומבי.

שמעון פרס: 250 תליות נערכו בכיכרות של ערי אירן לעיני כול.

שמעון פרס: עשרות מנהיגי סטודנטים נעצרו; 44 עיתונים נסגרו.

שמעון פרס: עשרות ארגוני סטודנטים הוצאו מחוץ לחוק, וקדם להם פסק-דין המוות על סלמאן רושדי, מפני שכתב ספר שלא נשא חן בעיני השליטים.

שמעון פרס: והשקר הגדול שבהכרזת אחמדינג'אד, שאין אירן מתכוונת לייצר פצצה גרעינית.

שמעון פרס: כל ארגוני הביון בעולם משוכנעים, למעלה מכל ספק, שאירן פועלת, ובמרץ, כדי להגיע לנשק גרעיני.

שמעון פרס: הרי היא משקיעה הון אדיר בבניית כורים וצנטריפוגות, ולא מפני שאין לה די מקורות אנרגיה אחרים.

שמעון פרס: הרי היא משופעת בנפט ובגז.

שמעון פרס: ושוב, במצח נחושה, מכריז אחמדינג'אד שאירן שואפת לשלום – כאשר אירן היא מרכז הטרור הגדול כיום בעולמנו, והיא מחמשת ומקדמת את המספר הגדול של טרוריסטים בעולם.

שמעון פרס: והיא הקימה את "משמרות המהפכה", שכל מטרתן לחזק טרור ולהפיצו.

שמעון פרס: אחמדינג'אד מציע לערוך משאל-עם עולמי לגבי ישראל.

שמעון פרס: האם הוא מוכן שיערכו משאל עולמי לגבי הצורך באחמדינג'אד?

שמעון פרס: מי צריך אותו?

שמעון פרס: הוא מעמיד פנים כאילו הוא רוצה לחקור את השואה.

שמעון פרס: לאדם המרבה לנסוע בעולם לא קשה היה לבקר במחנות ההשמדה ולהיווכח במו-עיניו שקיים אשר הוא מכחיש.

שמעון פרס: הוא מצדיק את ירי הטילים מעזה לעבר מטרות אזרחיות בישראל – בגלל הכיבוש הישראלי כביכול.

שמעון פרס: אבל ישראל יצאה לחלוטין מעזה.

שמעון פרס: אין ישראלים, לא חיילים, לא מתיישבים, לא אזרחים ברצועת-עזה.

שמעון פרס: וה"חמאס" יורה טילי "קסאם", שאירן מסייעת לבנייתם, כדי להרוס את סיכויי השלום ולפנות דרך להגמוניה אירנית במזרח התיכון.

שמעון פרס: מטרת השקר היא להסוות את הכוונות הזדוניות באמת.

שמעון פרס: אני תקווה שהכזב של ה"מנהיג" לא יצלח, הוא לא יצליח לזרות חול בעיני העולם.

שמעון פרס: ובמוקדם או במאוחר יקום צ'רצ'יל חדש או צ'רצ'יל קולקטיבי להציל את העולם בטרם יאחר את המועד.

שמעון פרס: ישראל צריכה וגם מסוגלת לפתח אמצעי גילוי משלה, אמצעי יירוט ואמצעי הרתעה חדישים ולשמש מעין שעון מעורר המצלצל בזמן באוזני העולם כולו.

שמעון פרס: ישראל תעשה זאת מבלי להפסיק לרגע את מאמציה להגיע לשלום עם שכניה, שלום הבנוי על ביטחון לנו ולהם, שיהא מושתת על כבוד הדדי ואמונה בכבוד האדם.

שמעון פרס: חלק מיצרני הנפט הם מממני הטרור, וחלק מהכנסות הנפט מופנה להפקת פצצות, טילים וטרור.

שמעון פרס: הנפט הוא גם המזהם הגדול של כדור-הארץ.

שמעון פרס: הטרור והזיהום מהווים איום על כל אדם עלי אדמות.

שמעון פרס: המאבק נגד התחממות כדור-הארץ ונגד הטרור מחייב התארגנויות לא רק לאומיות, אלא גם אזוריות וגלובליות.

שמעון פרס: זיהום לא נבדק על-ידי מכס לאומי.

שמעון פרס: מים מורעלים אינם זקוקים לוויזה לחצות גבול.

שמעון פרס: מזג-אוויר משתולל אינו זקוק לרשיון, והפגיעה ביכולת הקירור של כדור-הארץ מול החימום באין מפריע של השמש מהווה סכנה למין האנושי כולו.

שמעון פרס: גם ישראל אינה חסינה מפני סכנה זו.

שמעון פרס: ועם זאת היא יכולה להיות דגם חלוצי במאמץ לבלום אותה.

שמעון פרס: ישראל חייבת זאת לעצמה והיא מוכנה גם לתרום את זה לזולתה.

שמעון פרס: ים המלח המפסיד את מימיו, מאבד את סבלנותו.

שמעון פרס: מים דלוחים הולכים ומסכנים את ניקיון מי השתייה ומאיימים שחלקים מהאדמה הפורייה של האזור יהפכו למדבר.

שמעון פרס: לא רק גופי הקרקע מזדהמים, גם גוף האדם נפגע מהפסולת המצטברת – מחלות חדשות או מחלות ישנות שקמו מחדש מעידות על כך.

שמעון פרס: חובתנו להבטיח את ניקיון הטבע ובריאות האדם כאחד וליזום פעולה בכל התחומים, במדינה, באזור ובעולם, כדי ליירטם בזמן.

שמעון פרס: וכך נרים תרומה ייחודית משלנו למניעת הסכנות האלה.

שמעון פרס: ייחודה של ישראל, שהיא קטנה בממדיה ועשירה בכשרונותיה.

שמעון פרס: זה מונע ממנה להיות מדינה תעשייתית ומאפשר לה להיות חממה מחקרית ממדרגה ראשונה.

שמעון פרס: כבר היום משקיעות בישראל חברות עולמיות גדולות במו"פ שלה, מפני שהן מעריכות שגם אם גופה של ישראל קטן, ראשה המדעי גדול.

שמעון פרס: ישראל יכולה להיות בשורה הראשונה של מתן תשובה לטרור, מפני שהטרוריסטים בחרו בה כמטרה עיקרית.

שמעון פרס: ולא די בפירוק שקרים, צריך ליצור אמצעי מגן חדשים וזעירים, שיעניקו למתגונן יתרון על פני התוקף הטרוריסטי.

שמעון פרס: הוא הדין לגבי איכות הסביבה.

שמעון פרס: ישראל היא, למשל, אי תחבורתי, ואין לה חוץ-לארץ להגיע אליו ברכב.

שמעון פרס: ועל כן היא מסוגלת להיות הארץ הראשונה שתחליף את צי הרכב שלה, המונע בדלק, להנעה בחשמל.

שמעון פרס: ישראל כבר עוסקת בזה.

שמעון פרס: ישראל מסוגלת להיות חלוצה בייצור אנרגיה חלופית, בעיקר אנרגיה סולרית, ולהקדים אחרים בייצור מים בשיטות חדשות – היא הוכיחה את יכולתה כבר בעבר – ולנהל את צחות האוויר בשיטות חדשות.

שמעון פרס: היא יכולה לגייס למטרה זו את הפוטנציאל המרשים שלה בתחום הננו-טכנולוגיה, למזער את הציוד ולעשותו כלכלי יותר.

שמעון פרס: אם תשכיל ישראל להיות מעבדה עולמית נועזת כראוי, ו-pilot plan ממשי כרצוי, היא תמשוך אליה בחזרה מדענים שעזבו אותה ותמשוך מדענים מבחוץ לבוא אליה.

שמעון פרס: כוח המשיכה של עבודה מאתגרת אינו נופל בחשיבותו מרמת השכר.

שמעון פרס: ועל כן, בד בבד עם המשא-ומתן המדיני צריך לפתח במקביל מסלול שיקדם את רמת חייהם של כל האזרחים, ליצור שלום כלכלי בצד השלום הפוליטי, כי האחד לא יתקדם בלי האחר, ושניהם יסייעו הדדית להשיג שלום בר-קיימא.

שמעון פרס: חברי הכנסת, העידן הגלובלי והמציאות האזורית טעונים בסכנות אבל גם אינם משוללים סיכויים.

שמעון פרס: ישראל – במאמץ מוסרי, תרבותי, מדיני, ביטחוני, כלכלי וחברתי – יכולה לשמש מוקד של אור בימי ערפל ולמנוע טשטוש הבעיות ולגלות מחדש את אופקי התקווה.

שמעון פרס: קשה להיות גדולים בכמות, אבל אפשר להיות נועזים באיכות ולשאוף לביטחון כולל ולשלום עם כולם.

שמעון פרס: עמדתנו נובעת לא מתוך מה שאחרים אומרים או עושים, אלא מתוך מה שאנחנו באמת בהשקפתנו, ביכולתנו, בייעודנו.

שמעון פרס: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, זוהי שנת מבחן, ועלינו לעמוד בה בכבוד.

שמעון פרס: אני משוכנע שאנחנו מסוגלים לעשות זאת.

שמעון פרס: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני הנשיא.

דליה איציק: ראש הממשלה, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – יושב-ראש האופוזיציה.

דליה איציק: מייד אחריו אנחנו נשביע את חבר הכנסת לעתיד יוחנן פלסנר – בעוד כמה דקות.

דליה איציק: אשר על כן, חברי הכנסת יישארו במקומם כדי שהמעמד יהיה מכובד.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש דליה איציק, חברי הכנסת, אורחות ואורחים יקרים – –

צבי הנדל: אדוני הנשיא.

אהוד אולמרט: – – אני רוצה לברך אותך, גברתי היושבת-ראש.

אהוד אולמרט: אני מבקש לברך אותך, כבוד נשיא המדינה, שהואלת, על-פי המסורת, להגיע לישיבת הפתיחה החגיגית ולהשמיע את דבריך.

אהוד אולמרט: אני מבקש לברך את חברי הכנסת מכל סיעות הבית, את שרי הממשלה, את האורחים המכובדים שהגיעו לכאן ואת כל אזרחי ישראל לרגל פתיחת כנס החורף של הכנסת.

אהוד אולמרט: ביום חגיגי זה מתעוררת הפוליטיקה הישראלית ממנוחת החגים.

אהוד אולמרט: החיים הדמוקרטיים של מדינת ישראל הם סוד כוחנו, כמדינה, כחברה וכפרטים.

אהוד אולמרט: הכנסת, יותר מכל מוסד אחר, מגלמת את הדמוקרטיה הישראלית.

אהוד אולמרט: כאן אנחנו שומעים את נציגי הזרמים השונים בחברה, כאן אנחנו מגשרים על פערים ומכאן יוצאות ההכרעות המחייבות שמעצבות את עתידנו.

אהוד אולמרט: העיקרון הפרלמנטרי, כפי שכתב פעם אבא אבן, זיכרונו לברכה, מגדולי המדינאים שלנו, הוא חלק בלתי נפרד מן הישות הישראלית.

אהוד אולמרט: מכובדי, כבר שלושה עשורים אני מכהן כחבר הכנסת.

אהוד אולמרט: כשאני מביט בכותלי הבית הזה מהדהדים בזיכרוני הוויכוחים המסעירים שהתקיימו כאן, ויכוחים שעיצבו את ההיסטוריה המודרנית של מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: היום, כאשר אנחנו פותחים את כנס החורף והכרעות חשובות עומדות בפתח, הגברת אמון הציבור בכנסת היא אתגר מרכזי בעבורנו.

אהוד אולמרט: דווקא בשעות של מבחן, בשיאם של ויכוחים, כאשר עיני הציבור נשואות אלינו, אנחנו חייבים לנהל את המחלוקות בצורה עניינית ומתוך כבוד הדדי.

אהוד אולמרט: המסר שצריך לעלות מהבית הזה חייב להיות ברור: אין כאן מלחמת טוב ברע, אין כאן מאבק של בני אור בבני חושך.

אהוד אולמרט: יש כאן ויכוח הכרחי על הדרך, ויכוח שבסופו מתקבלות הכרעות, וההכרעות האלה מחייבות את כולם.

אהוד אולמרט: זהו ההיגיון הדמוקרטי שהוביל את מדינת ישראל להישגיה הגדולים, ועליו אנחנו חייבים לשמור מכל משמר.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, בקרוב תתבקש הכנסת לאשר את תקציב המדינה לשנת 2008.

אהוד אולמרט: התקציב מגלם את סדר העדיפויות של הממשלה, המתרכז בשלושה תחומים עיקריים: החינוך, הרווחה והביטחון.

אהוד אולמרט: שלושת התחומים הללו ימשיכו להיות הציר המרכזי של העשייה הממשלתית בשנים הבאות, והם ייהנו מתוספות תקציב חיוניות.

אהוד אולמרט: עם זאת, תוספות התקציב לא יינתנו כלאחר-יד.

אהוד אולמרט: אנחנו משקיעים בתחומים האלה חשיבה מחודשת, אנחנו פועלים כדי לייעל את המערכות, לעדכן את תפיסת הניהול, ובחלק מהמקרים אנחנו משנים הנחות יסוד שנהגו כאן במשך שנים.

אהוד אולמרט: זה נכון לגבי הביטחון, זה נכון לגבי החינוך, וזה נכון באופן מיוחד בטיפול בבעיות הרווחה.

אהוד אולמרט: כבר עתה אנחנו נמצאים בעיצומן של רפורמות משמעותיות, בחלקן מרחיקות לכת, שבמרכזן האג'נדה הכלכלית-החברתית.

אהוד אולמרט: מדובר בתוכנית תלת-שנתית למאבק בעוני, שבמסגרתה בפעם הראשונה בישראל ממשלה מציבה יעדים מספריים להפחתת העוני.

אהוד אולמרט: תוכנית שיצאה לדרך, וכבר מתחילה לתת את אותותיה.

אהוד אולמרט: אנחנו משקיעים מאמץ מיוחד כדי לשפר את מצבן של השכבות החלשות, במיוחד בפריפריה ובאזורי המצוקה.

אהוד אולמרט: אנחנו מטפלים בצורה מערכתית ומסודרת באוכלוסיית הילדים בסיכון והילדים בגיל הרך, בקשישים עניים ובאוכלוסיות נוספות המחייבות תשומת לב מיוחדת.

אהוד אולמרט: הממשלה שוקדת על רפורמות חשובות במערכות החינוך, שחלקן כבר מיושמות בשטח.

אהוד אולמרט: בתחום הביטחון יש עשייה יומיומית, עם השקעה גדולה של משאבים, עשייה שבזכותה מערכת הביטחון של היום ערוכה טוב יותר מבעבר להתמודד עם אתגרים ועם סיכונים.

אהוד אולמרט: דבר אחד חייב להיות ברור: הממשלה איננה עוסקת בשינויים קוסמטיים.

אהוד אולמרט: אין לנו עניין ליצור מראית עין של פתרון ולהשאיר את הבעיות על כנן.

אהוד אולמרט: אנחנו עובדים כדי לייצר שינוי אמיתי בנושאים שהוזנחו כאן במשך שנים.

אהוד אולמרט: אנחנו מניעים היום תהליכים שחלק גדול מהם ישפיע עלינו רק בעתיד.

אהוד אולמרט: בנושאים התקציביים תמשיך הממשלה שבראשותי לנהל מדיניות של כלכלה עם חמלה, מדיניות מושכלת ואחראית, שתעודד את הצמיחה ובד בבד לא תזניח את השכבות החלשות.

אהוד אולמרט: במסגרת המדיניות הזאת לא ניכנע לתביעות פופוליסטיות ולא נוציא כספים מעבר ליכולתנו.

אהוד אולמרט: זו היתה הגישה שהנחתה אותי כאשר הייתי שר האוצר, וזוהי גישתו של שר האוצר הנוכחי, רוני בראון.

אהוד אולמרט: למדיניות הזאת יש תרומה מכרעת לכך שמצבה הכלכלי של מדינת ישראל היום, לפי כל הדעות, הוא מהטובים ביותר שידעה מאז הקמתה.

אהוד אולמרט: הנתונים מדברים בעד עצמם.

אהוד אולמרט: במחצית הראשונה של 2007 היתה הצמיחה בישראל מן הגבוהות בעולם המערבי.

אהוד אולמרט: האבטלה ממשיכה לרדת בקצב מהיר, והיא עומדת היום על 7.7%, לעומת 8.8% ברבעון הראשון של 2006.

אהוד אולמרט: לראשונה מאז 2000 חלה ירידה בשיעור המשפחות העניות.

אהוד אולמרט: החוב הלאומי של מדינת ישראל הצטמצם באופן דרמטי.

אהוד אולמרט: מדינת ישראל הוזמנה השנה להצטרף לארגון מדינות ה-OECD, הארגון הבין-לאומי של מדינות מפותחות בעולם.

אהוד אולמרט: שכר המינימום עלה ב-15%, והרשימה עוד ארוכה.

אהוד אולמרט: הנתונים המרשימים האלה אינם מקריים.

אהוד אולמרט: אין לי ספק שמדיניות אחרת, שלא היתה נוהגת באחריות כפי שאנחנו נהגנו, לא היתה מביאה להישגים המרשימים האלה, הישגים שהרוב הגדול של אזרחי ישראל מרגיש וגם מעריך.

אהוד אולמרט: חברי הכנסת, במהלך כנס החורף נשוב לעסוק בשיפור שיטת הממשל בישראל.

אהוד אולמרט: זהו אינטרס לאומי, ואני מתכוון לרכז מאמץ מיוחד בנושא הזה.

אהוד אולמרט: שני עקרונות מרכזיים ינחו אותנו בגיבוש ההצעה לשיפור השיטה: הגברת יציבות השלטון וחיזוק יכולת משילות הממשלה.

אהוד אולמרט: שני העקרונות האלה יאפשרו לנו לטפל בחוסר היציבות הכרוני שהמערכת הפוליטית בישראל סובלת ממנו, ולהעמיד לרשות הממשלה את הפלטפורמה הנדרשת לקיום מערכת שלטונית יעילה ומתפקדת.

אהוד אולמרט: אני משוכנע שהרוב הגדול של היושבים כאן, אנשי קואליציה ואופוזיציה, יודע היטב עד כמה שיפור השיטה חשוב.

אהוד אולמרט: אינני מקל ראש במשמעות של שינויים חוקתיים כאלה.

אהוד אולמרט: זוהי מלאכה לא פשוטה, המחייבת אותנו למצוא את האיזון הנכון בין ייצוג הזרמים השונים בחברה ובין ההכרח לאפשר לממשלה לקבל החלטות ולבצע אותן.

אהוד אולמרט: חברי הכנסת, מאז קום המדינה אנחנו, המחוקקים, נבחרי הציבור, בוחנים את התשתית החוקתית של הדמוקרטיה הישראלית טלאי על גבי טלאי.

אהוד אולמרט: לכן נראית התשתית החוקתית שלנו כמארג שכולו טלאים, אשר איננו מתאים למציאות המורכבת שאנחנו חיים בה.

אהוד אולמרט: אחרי 60 שנה הגיע הזמן שלמדינת ישראל תהיה חוקה.

אהוד אולמרט: בשנים האחרונות עוסקת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, בעבר בראשותו של חבר הכנסת מיכאל איתן ועתה בראשותו של חבר הכנסת פרופסור מנחם בן-ששון, ביסודיות ובחריצות הראויות לכל שבח בהכנת הצעה לחוקה שלמה.

אהוד אולמרט: אני קורא להתגייס למשימה הזאת.

אהוד אולמרט: אני מקווה שלקראת חגיגות ה-60 למדינת ישראל נוכל להגיע לכך שעל שולחן הכנסת תונח הצעה מוסכמת לחוקה – ואני מדגיש, מוסכמת – שתובא לקריאה ראשונה.

אהוד אולמרט: אני יודע שזאת משימה לא פשוטה, אבל אני מאמין שבכוחה של הכנסת הזאת להתעלות ולהיות חלק מהמהלך ההיסטורי הזה.

אהוד אולמרט: בעיני זאת תהיה המתנה הגדולה ביותר שהכנסת תוכל להעניק למדינת ישראל בפרוס העשור השביעי להיווסדה.

אהוד אולמרט: המהלך החוקתי שאנחנו מובילים עתיד להסדיר את אורחות החיים האזרחיים במדינת ישראל, וביניהם גם את הקונפליקט הנמשך בין דתיים לחילונים.

אהוד אולמרט: אני מייחל ליום שבו נגיע להסדר מוסכם ומקובל בעניין השבת, כדי שספר החוקים של מדינת העם היהודי יעניק ליום הקדוש הזה את המעמד המיוחד שהוא ראוי לו.

אהוד אולמרט: גברתי היושבת-ראש, כבוד נשיא המדינה, חברי הכנסת, בעת שהוקמה הממשלה, ועוד במהלך מערכת הבחירות שקדמה לה, התחייבתי להציב על סדר-היום הציבורי מהלך מדיני שיוביל לשינוי עמוק ויסודי בדפוסי היחסים בינינו לבין הפלסטינים.

אהוד אולמרט: אמרתי אז, וחזרתי ואמרתי בהזדמנויות שונות, כי השלב הראשון למהלך כזה הוא מאמץ רציני, נועז, לקיים משא-ומתן עם הנציגים המוסמכים של הרשות הפלסטינית, ובלבד – ואני מדגיש את הסייג הזה – שהם לא יכללו שום גורם המעורב בפעילות טרור.

אהוד אולמרט: ההנהגה הפלסטינית היום איננה הנהגת טרור.

אהוד אולמרט: הנשיא אבו מאזן וראש ממשלתו סלאם פיאד מחויבים לכל ההסכמים שנחתמו עם ישראל, ואני מאמין כי הם רוצים להתקדם יחד אתנו במסלול שיביא לשינוי פני המציאות ביחסים שבינינו לביניהם.

מוחמד ברכה: ההסכמים – – –

אהוד אולמרט: אני מכיר את כל הסכנות, גברתי, וער למצב המורכב והרגיש שבו מצויה הרשות הפלסטינית.

אהוד אולמרט: אני יודע טוב, כמו כל אחד מחברי הכנסת מימין ומשמאל, כי מבחן ההוכחה בשטח הוא התנאי המהותי לכל אפשרות להתקדמות במסלול היחסים בינינו לבין הרשות הפלסטינית.

אהוד אולמרט: אני גם יודע כי הפער בין הרצון הכן וההוגן של אבו מאזן וסלאם פיאד ובין יכולתם בעת הזאת לתרגם אותו למציאות הוא מטריד ומעורר חששות.

אהוד אולמרט: אני יודע שיש לישראל תירוצים מצוינים כדי להצדיק קיפאון בינינו לבין הפלסטינים.

אהוד אולמרט: ההתקפות הרצחניות מגבול עזה, של ה"חמאס" ושל "הג'יהאד האסלאמי", הן בלתי נסבלות, ואין לנו כוונה להשלים עמן.

גדעון סער: אז תתחיל לעשות.

יובל שטייניץ: אבל משלימים אתן כבר שנתיים.

אהוד אולמרט: ירי הרקטות על יישובי הדרום איננו יכול להימשך ללא סוף, והקבינט המדיני-הביטחוני ידון בקרוב בהצעות שר הביטחון והמערכת הצבאית כיצד להפסיק זאת.

יולי יואל אדלשטיין: מאשקלון.

לימור לבנת: מתי זה בקרוב?

אהוד אולמרט: גורמי הטרור, ובראשם ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי", ממשיכים להיות פעילים גם ביהודה ושומרון, ואלמלא עירנות מופלאה של גורמי הביטחון, צה"ל, שירות הביטחון ומשטרת ישראל, המסכלים מדי יום ניסיונות פיגוע, גם בגזרה זו היה המצב שונה לחלוטין מכפי שהוא מצטייר היום.

לימור לבנת: מי זה הפרטנר?

אהוד אולמרט: כוחות חיצוניים וקיצוניים דוגמת אירן מנסים בכל כוחם ללבות את הסכסוך ולאיים בהשמדתה של מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: בגיבוי כוחות אלה בוצעו בשנה שעברה פעולות חטיפה על-ידי ארגוני טרור פונדמנטליסטיים, המחזיקים בחיילינו גלעד שליט, אהוד גולדווסר ואלדד רגב, והם מתנהלים מולנו באכזריות ותוך סירוב מתמשך לשחרור הבנים.

אהוד אולמרט: אנחנו נמשיך להתנהל בנחישות ובאחריות כדי להביא להשבתם.

אהוד אולמרט: גם בידיעת כל הנתונים הללו, אני מבקש להודיע כאן באופן הנחרץ ביותר: אין בכוונתי לחפש תירוצים כדי להימנע ממהלך מדיני.

אהוד אולמרט: אני נחוש ונחרץ ברצוני לתת תנופה וסיכוי למהלך מדיני מהותי, בשותפות עם נשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן.

אפי איתם: אולי תגיד משהו נחרץ על ירושלים, שנשמע?

אהוד אולמרט: בעיני, כל אופציה אחרת פירושה מאבק דמוגרפי עקוב מדם, שטוף בדמעות, אשר אין דרך שישרת את מדינת ישראל.

אהוד אולמרט: בחודש נובמבר הקרוב צפוי להתקיים בארצות-הברית מפגש בין-לאומי המיועד לתת גיבוי לתהליך ההידברות בינינו ובין הפלסטינים.

אהוד אולמרט: אני מבקש להבהיר באופן הברור ביותר: מפגש נובמבר אינו ועידה הבאה לשמש תחליף למשא-ומתן הדו-צדדי הישיר בינינו ובין הפלסטינים.

אהוד אולמרט: המפגש נועד לתת גיבוי, לעודד, ליצור מניפה רחבה של תמיכה למהלך הישיר שבינינו לבינם.

אהוד אולמרט: הנוכחות הצפויה של מדינות רבות, לרבות, כך מקווים, גם מדינות מוסלמיות וערביות שבעבר לא היו שותפות למאמצים לקדם שלום במזרח התיכון, על בסיס ההכרה במדינת ישראל ובזכותה להתקיים כמדינה יהודית, יכולה לסייע ביצירת אווירה נוחה יותר לקיומו של משא-ומתן ישיר.

אהוד אולמרט: לקראת מפגש זה וכחלק מעמדתי הנחושה לנצל כל בדל של הזדמנות מדינית, קיימתי עם הנשיא הפלסטיני סדרה של פגישות, רובן אישיות, כדי לברר חלק מהסוגיות המהותיות שמגיעות לשורשי הקונפליקט בינינו ולדפוסים שיאפשרו לנו להגיע להבנות על בסיס של פשרה הדדית.

אהוד אולמרט: אין בינינו הסכם.

אהוד אולמרט: לא ניתן דבר ולא נלקח דבר.

אהוד אולמרט: לא הובטח כלום.

אהוד אולמרט: אך נוצרה אווירה של אמון אישי, של רצון להאזין, של נכונות לשמוע, הדדית, את המצוקות, המכאובים, החשדות והצרכים שכל צד נושא עמו בצקלונו הלאומי במשך דורות רבים.

יובל שטייניץ: תאכלו פיסטוקים, אולי בסוף תהיה אינתיפאדה.

אהוד אולמרט: אני מרגיש שיש על מה לדבר וכדאי לדבר.

לימור לבנת: על ירושלים, על הר-הבית, על מה?

אהוד אולמרט: הדרך להסכם עוד רחוקה ועמוסה במכשולים ובקשיים.

אהוד אולמרט: הטרור מעזה ממשיך להשתולל, וכאמור אין לנו כוונה להשלים עמו – –

יובל שטייניץ: אבל משלימים.

דליה איציק: חבר כנסת שטייניץ, תיכף ידבר יושב-ראש האופוזיציה, וזאת הקריאה האחרונה שאני קוראת לך.

אהוד אולמרט: – – ואין ולא תהיה נסיגה ישראלית כלשהי בטרם ימוגר גם הוא.

אהוד אולמרט: זיכרונות העבר הקרוב והרחוק מכבידים עלינו, ומנקודת מבטם – גם על הפלסטינים.

אהוד אולמרט: הניסיונות שנעשו בזמנים אחרים, על-ידי מנהיגים אחרים, בנסיבות פוליטיות שונות, לא תמיד מקלים על הרצון להתקדם.

אהוד אולמרט: תחושת הכישלון שחוו לא מעטים בעת שניסו לעשות צעדים גדולים, אמיצים כדי לנוע קדימה, מטילה לעתים משקולות על חופש התנועה שלהם היום, וגם זה איננו מקל.

אהוד אולמרט: אך האחריות המוטלת עלינו איננה משחררת אותנו מן החובה לנוע קדימה בסבלנות, בהתחשב בכל גורמי הסיכון והאי-ודאות, אך גם בידיעה שהדרך לשלום תמיד תהיה רצופת סיכונים, כמו גם ההידרדרות, חס וחלילה, לעימותים נוספים.

אהוד אולמרט: ואני, כמו להבדיל מנחם בגין ז"ל, מנהיגנו הגדול, שנתן דוגמה מופלאה – –

גדעון סער: אתה ובגין באותו שיעור קומה.

אהוד אולמרט: – – שלעולם תהבהב מול האופק ההיסטורי שלנו, מעדיף את סיכוני השלום על פני ייסורי המלחמה.

גדעון סער: מה עם הפרק של המלחמה בשחיתות?

קריאות: – – –

גדעון סער: מה עם הפרק של המלחמה בשחיתות?

לימור לבנת: קצת צניעות.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער.

אהוד אולמרט: אפשר כמובן למשוך זמן, להסביר למה – – –

גדעון סער: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער, תיכף ידבר יושב-ראש האופוזיציה, ויפריעו לו מאוד גם אז.

דליה איציק: בבקשה ממך, מספיק.

לימור לבנת: קצת צניעות – – – מי זה בגין.

דליה איציק: חברת הכנסת לימור לבנת.

אהוד אולמרט: אפשר כמובן למשוך זמן, להסביר למה כל זה לא אפשרי, לתמרן, להסתובב במעגלים ולהשתמש בכל הנימוקים הטובים שמצדיקים היסוס, בדיקה חוזרת ואולי גם המתנה.

אהוד אולמרט: ומה יהיה אם נפסיד את הסיכוי?

אהוד אולמרט: ומה נאמר אם נפספס את ההזדמנות?

אהוד אולמרט: כמה פעמים בעבר ייסרנו את עצמנו כי לא עשינו בזמן אמת מה שאולצנו לעשות אחר כך?

אהוד אולמרט: 40 שנה אנחנו מלקים על חזנו בהרגשת אשמה כי היינו תמיד מוכשרים להבין באיחור את מה שאפשר היה להבין מלכתחילה.

אהוד אולמרט: צריך פעם אחת להפסיק את מעגל הקסמים הזה כדי שלא נצטרך עוד זמן בעתיד לומר לעצמנו – כמה חסרי חזון היינו שלא ניצלנו את בדל ההזדמנות הזה – –

קריאה: – – – חזון ההתנתקות.

אהוד אולמרט: – – שאולי, שאולי היה.

גלעד ארדן: כל שינוי כותרות העיתונים.

דליה איציק: חבר הכנסת ארדן.

אהוד אולמרט: השבועות הקרובים יוקדשו למאמץ בכיוון זה.

אהוד אולמרט: זה איננו מהלך של אדם אחד, אלא של ממשלה על כל מרכיביה, עמדות חבריה, הרגישויות המיוחדות שלהם, והרצון של כולם למצוא את האיזון הנכון כדי לשמור על הביטחון, לבלום את הטרור, להפסיק את ההתקפות עלינו, אך גם ליצור בסיס יציב, מוצק ואמין של דיאלוג לקראת שלום.

אהוד אולמרט: אני מקווה כי במהלך המושב הנפתח היום נמצא את כוחות הנפש לפעול ביחד כדי לעשות צעדים קדימה בכיוון הזה.

אהוד אולמרט: העם הזה יודע להתלכד ברגעים של שמחה וסיפוק, לשכוח את היריבויות והוויכוחים הפנימיים הקורעים קרעים מדממים ברקמות חיינו הרגישות ביותר.

אהוד אולמרט: תהליך השלום הוא תהליך שדורש מאתנו סובלנות הדדית, נכונות להקשיב לכל חלקי הציבור, פתיחות להבין את הפחדים והחשדות המעוגנים כל כך בניסיוננו המשותף, אך גם נחישות לקבל הכרעות אמיצות, בלתי נמנעות, שיש בהן ויתור על הגשמה מלאה מוחלטת של חלומות שהזינו את האתוסים הלאומיים שלנו במשך שנים רבות – –

אפי איתם: מה עם ירושלים – – –

אהוד אולמרט: – – ואשר אין דבר קל מאשר להתרפק עליהם – – –

אפי איתם: מה עם ירושלים – – –

אהוד אולמרט: – – גם אם – –

קריאות: – – –

ראובן ריבלין: של נעליך מעל רגליך.

קריאות: – – –

אפי איתם: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת אפי איתם.

אפי איתם: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת אפי איתם, פעם ראשונה.

קריאות: – – –

דליה איציק: קואליציה, לא להפריע לי.

לימור לבנת: – – –

דליה איציק: חברת הכנסת לימור לבנת, לא מכובד.

דליה איציק: את היית שרת החינוך, לא נעים לי להעיר לך עוד פעם, עשי לי טובה.

דליה איציק: מספיק, הערתי לך פעם אחת.

אפי איתם: – – – ירושלים?

דליה איציק: הוא יגיד, הוא יגיד.

אפי איתם: נאום כזה חגיגי, שיגיד שלא – – –

דליה איציק: חבר הכנסת איתם, בפעם הבאה תכתוב את הנאום לראש הממשלה, והוא יגיד בדיוק את מה שאתה רוצה להגיד.

דליה איציק: נא לא להפריע לי.

ראובן ריבלין: רק שיגיד אם החלום הוא לחלק את ירושלים.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, לך אני צריכה להעיר?

דליה איציק: אני לא רוצה להעיר לך.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: בבקשה.

אהוד אולמרט: ברשותך, גברתי, אני אחזור.

אפי איתם: האם החלום – – –

דליה איציק: חבר הכנסת אפי איתם, פעם שנייה.

דליה איציק: אני בסוף אצטרך להוציא מישהו, וזה מה שיקרה.

אהוד אולמרט: – – – אך גם נחישות לקבל הכרעות אמיצות, בלתי נמנעות, שיש בהן ויתור על הגשמה מלאה ומוחלטת של חלומות שהזינו את האתוסים הלאומיים שלנו במשך שנים רבות, ואשר אין דבר קל מאשר להתרפק עליהם גם אם מחיר היקיצה מחלקם עלול להיות כבד יותר עבור כולנו.

אהוד אולמרט: כך גם יצטרך לנהוג הצד שכנגד.

אהוד אולמרט: אנחנו מבינים את מצוקתם של הפלסטינים וחשים אמפתיה עמוקה לסבל שרבים מהם התנסו בו כחלק בלתי נפרד מהסכסוך בינינו.

אהוד אולמרט: מעולם לא התנכרנו לסבלם ולא זלזלנו במצוקתם.

אהוד אולמרט: גם הם יצטרכו להתמודד עם הצורך לוותר על הגשמת חלק מחלומותיהם כדי ליצור יחד עמנו מציאות ריאלית, אולי לא אידיאלית, אולי לא מושלמת, אבל כזו שתיתן לכולנו תמורה של יציבות, ביטחון, שמחת חיים ושלום.

יולי יואל אדלשטיין: כמו אחרי ההתנתקות.

יולי יואל אדלשטיין: כל זה כבר היה.

אהוד אולמרט: אני מושיט יד לכל חלקי הבית הזה, ומבקש מכם להיות שותפים לתקווה, למאמץ, לנחישות, לתפילה הבוקעת מעומק הלב, ואולי גם לסיכוי.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש הממשלה.

לימור לבנת: וינוגרד תמורת – – –

דליה איציק: יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנימין נתניהו – בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: כבוד נשיא המדינה, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אורחים יקרים, מכובדי כולם, ישראל יכולה להצליח; אנחנו יכולים להשיג הצלחות גדולות בכל התחומים – בכלכלה, בטכנולוגיה המתקדמת, כפי שאמר כבוד הנשיא, בחינוך, בחברה, במלחמה באלימות – בתחומים רבים.

בנימין נתניהו: בחלק מזה כבר התחלנו.

בנימין נתניהו: המדיניות הכלכלית שהובלנו מילאה את קופת המדינה במיליארדים, והיום אפשר להפנות אותה לצרכים האלה.

בנימין נתניהו: עם הנהגה אמיצה שיכולה לקבל החלטות קשות ונכונות – לא פופוליסטיות באותו רגע – ולהביא לרפורמות יסודיות בתחומים המרכזיים של חיינו, אנחנו נשלים את המלאכה.

בנימין נתניהו: אבל בראש ובראשונה דרושה לנו ממשלה שתדע להדוף את הסכנות הגדולות שאורבות לנו.

בנימין נתניהו: היעד העליון שלנו בתחום הביטחון הלאומי היה ונשאר למנוע מאירן להתחמש בנשק גרעיני.

בנימין נתניהו: בוודאי זכור לך, גברתי היושבת-ראש, שהעליתי יעד זה שוב בתחילת כהונת כנסת זו.

בנימין נתניהו: אחי ורעי ואני הצבנו אותו בחדות ובבירור כבר שנים קודם לכן.

בנימין נתניהו: אבל עכשיו השעון הגרעיני של אירן מתקתק, והשעה כבר מאוחרת.

בנימין נתניהו: בזמן שנותר עלינו להשפיע על מנהיגים ודעת הקהל בעולם שיפעלו במשנה מרץ ובתקיפות נגד אירן, לרבות בכיוון של סנקציות כלכליות הרבה יותר חריפות, הרבה יותר מכאיבות ממה שראינו עד כה.

בנימין נתניהו: וכמובן, נאה דורש נאה מקיים.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, במושב הזה אביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית הצעת חוק שתמנע מהשקעות ישראליות להגיע בעקיפין לאירן – בדומה להצעות החוק שאני פועל לקידומן במדינות המובילות, ה-states, של ארצות-הברית.

בנימין נתניהו: עלינו, אם כן, להכין את כל האמצעים – כלכליים ואחרים – כדי להבטיח שהאיום האירני לא יתממש.

בנימין נתניהו: כפי שאמרתי בבית הזה פעמים רבות, בעניין גורלי זה אין אופוזיציה ואין קואליציה.

בנימין נתניהו: אנו מאוחדים ברצון להבטיח שהאיום האירני לא יקרום עור וגידים.

בנימין נתניהו: ועל כן, אנחנו מתקשים להבין כיצד מבקשת הממשלה להרחיק את סכנת הגרעין האירני בידה האחת, בשעה שהיא מקרבת את סכנת הטרור האירני בידה השנייה.

בנימין נתניהו: מצד אחד, הממשלה מבקשת להילחם בזרוע הגרעינית של התמנון האירני, ומצד שני, בתוכנית המדינית שלה היא פותחת את שערי הארץ לזרועות אחרות של התמנון הזה.

בנימין נתניהו: תראו מה קרה עד עכשיו.

בנימין נתניהו: הנסיגה החד-צדדית החפוזה מלבנון הקימה בסיס אירני ראשון בצפון שממנו מאיימים עתה שליחי אירן-ה"חיזבאללה" על חיפה והגליל.

בנימין נתניהו: הנסיגה החד-צדדית מחבל-עזה הקימה בסיס אירני שני בדרום, "חמאסטן", שממנו תוקפים ה"חמאס", במימון אירני, את שדרות, את אשקלון, את יישובי הנגב המערבי.

בנימין נתניהו: רבותי, ככל שעובר הזמן מתברר לנו שהאיום הזה מתרחב ומגיע לאזורים נרחבים ועמוקים יותר, כפי שראינו אתמול בנתיבות.

בנימין נתניהו: וכעת, הממשלה מתכננת נסיגה נוספת ביהודה ושומרון, מה שיביא ליצירת בסיס אירני שלישי, והפעם במרכז הארץ, סביב ירושלים, ומעל כל חלקי גוש-דן.

אפי איתם: מה סביב ירושלים?

אפי איתם: בתוך ירושלים, גם השכונות.

בנימין נתניהו: כך ילפתו שלוש זרועות של התמנון האירני את ישראל מכל צד.

בנימין נתניהו: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להאמין שהממשלה באמת מאמינה שתוכניתה תביא לשלום.

בנימין נתניהו: אבל התוצאות יהיו הפוכות.

בנימין נתניהו: לפי תוכנית הממשלה תיסוג ישראל לקווי 67', תמסור מחצית מירושלים לפלסטינים ותוותר על השליטה הישראלית במקומות הקדושים.

בנימין נתניהו: שיהיה ברור, זו התוכנית.

בנימין נתניהו: כל הניסיונות לטשטש ולעמעם את התוכנית הזאת לא יועילו.

בנימין נתניהו: מה שמדובר בו כאן זה שכפול מדויק, כמעט אחד לאחד, של תוכנית הממשלה בוועידת קמפ-דייוויד בשנת 2000 – זו אותה הגברת, או יותר נכון אותה הגברת, אני חייב להגיד אפילו לא בשינוי אדרת.

בנימין נתניהו: השאלה שמעניינת את כולנו ואת אזרחי ישראל היא מה תהיינה התוצאות של התוכנית הזאת.

בנימין נתניהו: קודם כול, תוצאה אחת ברורה: צה"ל יוצא, ה"חמאס" נכנס.

בנימין נתניהו: בהעדר נוכחות צה"ל ה"חמאס" שוב יטאטא בקלות את הרשות הפלסטינית, כפי שעשה לאחר ההתנתקות בחבל-עזה.

בנימין נתניהו: תוצאה שנייה – מסירת חצי ירושלים לידי ה"חמאס" תביא לכך שלא יהיה אפשר לחיות גם בחצי השני של העיר.

רוני בר-און: עוד פעם הראש לא – – –

בנימין נתניהו: כיצד, אני שואל אתכם, יחיו בשכונות היהודיות בירושלים, בנווה-יעקב, בפסגת-זאב, ברמות, ברובע היהודי בעיר העתיקה, כשה"חמאס" ישלוט בבתים מעבר לכביש?

בנימין נתניהו: השכונות הללו יהפכו למובלעות, לאיים בים של ה"חמאס".

אלי אפללו: – – –

יואל חסון: מה עם רמת-הגולן?

בנימין נתניהו: התושבים ינטשו אותן, ועל משקל שירה של נעמי שמר, המשוררת הלאומית, כיכר השוק תהיה שוב ריקה.

בנימין נתניהו: תוצאה שלישית – מסירת יהודה ושומרון תביא להעברת השטחים השולטים על שפלת החוף לידי ה"חמאס" והאסלאם הקיצוני.

בנימין נתניהו: משם יוכלו לירות טילים ממש בכינון ישיר על גוש-דן, על נמל התעופה בן-גוריון, על פרבריה של תל-אביב, ורבותי, על תל-אביב עצמה.

בנימין נתניהו: תשאלו את תושבי שדרות ואשקלון, ומאתמול גם את תושבי נתיבות – –

יואל חסון: תביא לנו פתרון מדיני.

בנימין נתניהו: – – תשאלו את תושבי נהרייה, חיפה והגליל.

גלעד ארדן: למדת את השפה של מרצ בשלוש דקות.

בנימין נתניהו: רבותי, ככה לא עושים שלום, ככה מקרבים ומגבירים את הטרור.

יואל חסון: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת יואל חסון, מספיק.

לימור לבנת: אפילו ליושב-ראש קואליציה לא מינו אותך.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון.

יואל חסון: את רואה, זה לא קשור.

יולי יואל אדלשטיין: יש עדיין תפקידים.

גלעד ארדן: איזה תובנות גילתה מאז – – –

דליה איציק: חבר הכנסת גלעד ארדן, אתה רוצה להפריע ליושב-ראש האופוזיציה?

דליה איציק: עוד פעם אתה רוצה שזה יקרה לי היום?

דליה איציק: סליחה, חבר הכנסת חסון.

דליה איציק: פעם ראשונה, חבר הכנסת חסון.

חיים כץ: שעה הוא צועק, לא הערת לו מלה.

חיים כץ: הוא מהקואליציה, מותר לו לצעוק.

קריאות: – – –

דליה איציק: זה החברים שלך מפריעים לך, אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

בנימין נתניהו: אני משאיר את ניהול הישיבה לך, גברתי.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: לפני הנסיגה החד-צדדית מחבל-עזה אמר מר אולמרט: "ננקוט באמצעים שיבטיחו שציר פילדלפי לא יהפוך לנתיב הברחה שיסכן את ישראל".

בנימין נתניהו: המשיך מר אולמרט: "אחר ה'בום' הראשון יהיה צמצום משמעותי בטרור, יהיו פארקים תעשייתיים".

ראובן ריבלין: זה היה חלום – – –

בנימין נתניהו: ביום הנסיגה החד-צדדית מלבנון ולפני חטיפת שלושת חיילי צה"ל בהר-דב אמר מר ברק: "מי יעז כעת לירות על חיילינו או על היישובים, מי ינסה לפגוע בנו אחרי שיצאנו מלבנון?

בנימין נתניהו: אין לו הזדמנות, סיבה או תירוץ לכך".

בנימין נתניהו: כמה פעמים, רבותי, אפשר לחזור על אותה טעות, על אותו עיוורון מדיני.

בנימין נתניהו: באותו עיוורון מדיני שהביא למפולות הביטחוניות בצפון ובדרום, מכינה עכשיו הממשלה את הנסיגה הבאה שתביא למפולת הגדולה מכולם, והפעם לא בצפון ולא בדרום, אלא במרכז המדינה, שם חי הרוב המכריע של אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: הממשלה מוותרת מראש על הכול, על כל הנכסים היקרים ביותר שלנו.

בנימין נתניהו: היא שוחקת את עמדות ישראל במשא-ומתן עתידי, ואינה מקבלת דבר בתמורה.

בנימין נתניהו: ידידי, ככה לא מנהלים משא-ומתן, וככה לא עושים שלום.

בנימין נתניהו: הממשלה טוענת שעל-ידי הנסיגות הגורפות היא מחזקת את המתונים ומחלישה את הקיצונים, ואני אומר לכם, ההיפך הגמור הוא הנכון.

בנימין נתניהו: כשהממשלה מתחייבת מראש לסגת מכל השטחים, כל מה שנשאר לטרוריסטים לעשות הוא רק להכביד את הלחץ עלינו כדי שאנחנו נצא יותר מהר, ובדרך זו מדיניות הממשלה – אולי היא לא מתכוונת לכך – אבל בדרך זו מדיניות הממשלה נותנת רוח גבית לטרור.

בנימין נתניהו: עכשיו, מה בדבר הטענה שהוצאת המקומות הקדושים משליטת ישראל – וזו התוכנית – מה בדבר הטענה שהוצאת המקומות הקדושים משליטת ישראל תביא לסוף הסכסוך?

בנימין נתניהו: ידידי, זה לא יביא לסוף הסכסוך, זה יביא לפתיחתו של סכסוך בהיקף ובעוצמות שלא ידענו.

בנימין נתניהו: כל עוד נשמרת ריבונות ישראל במקומות הללו נשמרים שם השקט והשלווה ומובטח חופש הפולחן לכל הדתות.

בנימין נתניהו: אגב, איך נשמר החופש הזה, השקט הזה?

בנימין נתניהו: כל יום שישי, בהר-הבית, הוא נשמר על-ידי משטרת ישראל, הוא נשמר על-ידי חיילי צה"ל, הוא נשמר על-ידי אנשי זרועות הביטחון.

בנימין נתניהו: אבל אם נוציא את כוחותינו משם ירושלים תהפוך מהר מאוד מוקד עלייה לרגל של מחבלי כל העולם.

בנימין נתניהו: אגב, גם של "אל-קאעידה".

בנימין נתניהו: אנחנו, במו-ידינו, נמסור להם את הקילומטר הרבוע הנפיץ ביותר עלי אדמות, לגדולים שבשונאינו.

בנימין נתניהו: נמסור להם את הר-הבית שחולש על הכותל, את כנסיית הקבר הקדוש, את מסגד אל-אקצא.

בנימין נתניהו: אני לא חושב שצריך להפעיל דמיון רב כדי לדמיין מה יוכלו הטרוריסטים של האסלאם הקיצוני לעשות בכל זה אחר שנצא ואיזו תגובת שרשרת עלולה להשתחרר בעקבות מה שיעשו.

בנימין נתניהו: רבותי, לא קץ הסכסוך, אלא הנצחת הסכסוך בעוצמות שלא ידענו, ומי יודע לאן יובילו הדברים.

בנימין נתניהו: מדיניות הממשלה לוקה, אם כן, בעיוורון מדיני חמור.

בנימין נתניהו: מדינת ישראל זקוקה למדיניות אחרת, מדיניות שמבוססת על קריאה נכונה של המציאות.

בנימין נתניהו: מדינאות זה קודם כול קריאת המציאות.

בנימין נתניהו: החזון חייב להיות נטוע בקרקע ולא פורח בעננים.

בנימין נתניהו: אנחנו, גברתי ואדוני הנשיא, מבקשים לעשות שלום אמיתי שניתן לעשותו רק עם פרטנר אמיתי.

בנימין נתניהו: השלום הזה יהיה מבוסס על העקרונות הבאים: 1.

בנימין נתניהו: קודם כול, גבולות בני-הגנה ולא קווי 67'.

בנימין נתניהו: הירדן יהיה גבולה המזרחי של מדינת ישראל; 2.

בנימין נתניהו: ירושלים מאוחדת ולא חצויה; 3.

בנימין נתניהו: ריבונות ישראל במקומות הקדושים תוך שמירה על חופש הפולחן לכל הדתות, ולא העברתם לאסלאם הקיצוני; 4.

בנימין נתניהו: שיתוף פעולה עם ירדן ומצרים בהסדר הקבע; 5.

בנימין נתניהו: פירוק מלא של מנגנוני הטרור; 6.

בנימין נתניהו: פתרון בעיית הפליטים על-ידי פירוק המחנות ושיקום הפליטים, ולא על-ידי הכנסת אפילו פליט אחד למדינת ישראל.

חיים אורון: – – –

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, שלום אמיתי יתאפשר כשיקום מנהיג פלסטיני שמתכוון ומסוגל להביא את עמו לשלום, כפי שעשו הנשיא סאדאת עם ראש הממשלה מנחם בגין, זיכרונו לברכה, וכפי שעשה המלך חוסיין עם יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

בנימין נתניהו: שמעתי את מר אולמרט מצטט את מנחם בגין שעשה שלום עם סאדאת – –

חיים אורון: אתם התנגדתם להסכם – – –

בנימין נתניהו: – – אבל יש רק בעיה אחת – אבו מאזן אינו סאדאת.

חיים אורון: אתם התנגדתם להסכם.

בנימין נתניהו: הוא אולי פרטנר לדיבורים, אבל אינו פרטנר למעשים.

בנימין נתניהו: ברגע שאנחנו נצא, ה"חמאס" ישתלט, וגם עליו.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אין איש בישראל שאינו רוצה בשלום.

בנימין נתניהו: הוכחנו את זה פעם אחר פעם – ממשלות הליכוד וכל ממשלות ישראל היו ממשלות שחתרו לשלום.

בנימין נתניהו: אבל היום חובת ההוכחה היא לא על ישראל, היא על הפלסטינים.

בנימין נתניהו: היום אנחנו חייבים להתעקש על שמירת הביטחון בידי צה"ל.

בנימין נתניהו: גורלנו חייב להישאר בידינו, ואין למסור אותו לידי אף אחד אחר, לא בירושלים ולא בשום מקום.

בנימין נתניהו: בינתיים ניתן וצריך לעודד את הפיתוח הכלכלי של התושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון.

בנימין נתניהו: אני מדגיש: לעודד את הפיתוח הכלכלי של האוכלוסייה ולא לרפד את כיסיה של מנהיגות מושחתת.

בנימין נתניהו: רוב אזרחי ישראל יודעים שזו הדרך הנכונה, גם חלק מחברי הקואליציה יודעים זאת.

בנימין נתניהו: הם שמעו אתמול את המשנה לראש הממשלה אומר: באנאפוליס ידונו בחלוקת ירושלים.

בנימין נתניהו: אני שואל אתכם, ידידי בש"ס ובישראל ביתנו: מה אתם עושים שם?

בנימין נתניהו: מה אתם עושים בממשלה הזאת?

בנימין נתניהו: אתם באמת מסכימים לכך שה"חמאס" ישלוט בשכונות ירושלים?

בנימין נתניהו: אתם באמת מסכימים לכך שהוא ישב בגבעות החולשות על כפר-סבא, רעננה ותל-אביב?

בנימין נתניהו: הרי אתם אינכם מונעים את הסכנה בישיבת

בנימין נתניהו: כם בממשלה, להיפך – אתם נותנים לה לגיטימציה ומאפשרים לה להתממש.

חיים אורון: הם עושים את מה שאתה עשית בהתנתקות.

רוני בר-און: בלי להזיע.

בנימין נתניהו: רבותי, לאף אחד אין זכות מוסרית לוותר בקלות דעת ובחוסר אחריות על הנכסים היקרים ביותר של העם היהודי.

בנימין נתניהו: "שופר קורא בהר-הבית, בעיר העתיקה" – במשך אלפיים שנה התפללנו לזה ועכשיו באים לוותר על זה?

בנימין נתניהו: "הר-הבית בידינו" אמר מוטה גור לפני 40 שנה, ברגע המרגש הזה עד דמעות.

בנימין נתניהו: וכמה חיכינו לזה, לא רק אנחנו, הדורות שקדמו לנו.

בנימין נתניהו: הר-הבית חייב להישאר בידינו וכך ירושלים כולה.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אחרי אלפי שנות גלות, אחרי החורבן הגדול של השואה, חזרנו והקמנו את מדינתנו, שחררנו את עירנו תוך הקרבה של מיטב בנינו.

בנימין נתניהו: בכל המהלך ההיסטורי הזה היינו חדורים באמונה בכוחנו שנבעה מהאמונה בצדקת דרכינו.

בנימין נתניהו: אם הממשלה חדלה להאמין בצדקת דרכינו, אם היא עייפה מלעמוד מול אויבינו, עליה לעשות דבר אחד: ללכת אל העם ולקבוע מועד לבחירות חדשות.

בנימין נתניהו: אם עייפתם – פנו דרך.

בנימין נתניהו: יש מי שיישא בעול, יש מי שיחזיר את האמונה והתקווה לעם.

דליה איציק: תודה לך, אדוני ראש האופוזיציה.

דליה איציק: הנה, הענקת לי הרבה סיבות להיכנס לממשלת אחדות לאומית.

דליה איציק: עתה נעבור להשבעתו של מי שיהיה בעוד דקות מספר חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני מתכבדת להזמין את יוחנן פלסנר לעלות לבמה ולהצהיר אמונים.

דליה איציק: איך אתה עולה את המדרגות, כאילו אתה מורגל.

דליה איציק: אני מתכבדת להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 43(א) לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת שלמה ברזניץ מהכנסת, שנכנסה לתוקפה ביום חמישי, ט"ו בתשרי, 27 בספטמבר, יבוא במקומו מר יוחנן פלסנר מסיעת קדימה.

דליה איציק: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, אני אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב "מתחייב אני".

דליה איציק: וזה נוסח ההצהרה: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

יוחנן פלסנר: מתחייב אני.

דליה איציק: עכשיו, אם אתה ממש רוצה, אני יכולה לתת לך לדבר קצת.

דליה איציק: יש לך אומץ?

יוחנן פלסנר: כבוד נשיא המדינה – – –

דליה איציק: אתה יודע, זה נדיר שנשיא המדינה נוכח בהצהרת אמונים.

יוחנן פלסנר: זה הכבוד.

דליה איציק: אני מוכרחה לומר שזו היתה הצעה של חבר הכנסת גדעון סער, שהיה לארג' מאוד בעניין הזה, ואנחנו קיבלנו את הנוכחות המלאה.

דליה איציק: יש לך נוכחות של שרים וראש הממשלה, בדרך כלל זה לא קורה.

דליה איציק: שיהיה לך בהצלחה.

דליה איציק: אתה רוצה לומר כמה מלים?

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

יוחנן פלסנר: גברתי יושבת-ראש הכנסת, כבוד נשיא המדינה, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי הכנסת, בני משפחתי האהובים שנמצאים פה, לרבות הבת שלי שנמצאת כאן, חברי היקרים, חברים לאורך עשרות שנים, חברי לדרך, אני מודע לאחריות שהיום אני מקבל על עצמי כחבר בבית הזה, במבצר הדמוקרטיה הישראלית, ואני מקווה שלא אאכזב אתכם, חברי, אתכם, חברי הכנסת, ולא את עצמי, ואעמוד בציפיות, לעזור לקדם הכרעות לאומיות נחוצות לעם ישראל.

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

דליה איציק: בהצלחה.

איל ינון: בבקשה לקום.

איל ינון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

איל ינון: )

איל ינון: נא לשבת.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, לצערי הרב, גם הודעות מן הסוג הזה צריך להודיע.

דליה איציק: קיבלתי הודעה מממלאת-מקום ראש הממשלה, שרת החוץ ציפי לבני, שאמה נפטרה לפני כמה דקות.

דליה איציק: היא ביקשה להודיע כאן ואני אכן מודיעה.

דליה איציק: כמו כן, שלוחים תנחומים בשמכם גם לחברת הכנסת עמירה דותן, שגם אמה נפטרה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, נמשיך בסדר-היום בעוד שתי דקות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הוויתורים חסרי האחריות של אולמרט בשיחות עם אבו מאזן;

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: התנהלותה בתחום החברתי, הכלכלי והמדיני

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצעות אי-אמון.

קולט אביטל: הצעת האי-אמון הראשונה היא הצעת סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בשל התוכנית המדינית המסוכנת של ראש הממשלה, הכוללת את חלוקת ירושלים.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת לנמק את ההצעה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, חברות וחברי הכנסת, רציתי להגיד מכובדי השרים, אבל אני לא רואה שיש פה אחד כזה, אז – מכובדי השרים לעתיד.

קולט אביטל: מי השר התורן?

קולט אביטל: נא לקרוא לו.

ראובן ריבלין: אני מציע לך, חבר הכנסת הנדל, לא להמשיך בלי שר.

קולט אביטל: אני מציעה לקרוא לשר התורן.

קולט אביטל: אתה יכול להמשיך בינתיים, השר יגיע.

צבי הנדל: אני מקבל על עצמי את הכרעתה של היושבת בראש שאמרה לי להמשיך.

צבי הנדל: ממילא אני מדבר אל הקיר, גם כשהם יושבים פה.

צבי הנדל: חברותי וחברי הנוכחים, רציתי להעיר לחבר הכנסת מנחם בן-ששון, אתה איחרת בכמה דקות, וקיבלת כאלה תשבחות מעל הבימה הזאת מראש הממשלה שלא בנוכחותך, תאר לעצמך מה היה קורה אם זה היה כשהיית פה.

קולט אביטל: תתאר לעצמך שהוא אמר שאתה עובד במרץ.

מנחם בן-ששון: אין אומרים שבחו של אדם בפניו.

צבי הנדל: קיבלנו את ההסבר.

צבי הנדל: מכובדי, מעבר לבדיחות הדעת שכולנו מנסים לשוות לעצמנו היום, כי מה שנשאר לנו כדי לחזק קצת את הביטחון העצמי שלנו כשאנחנו רואים ממשלה שמובילה אל עברי פי פחת זה קצת להפוך את העניין לבדיחה, אבל זה רחוק מלהיות בדיחה.

צבי הנדל: באמת לא צריך להיות גאון גדול, וגם לא חוזה בכוכבים או אסטרטג בין-לאומי אדיר, כדי להבין דברים פשוטים שנאמרו השכם והערב בוועדת החוץ והביטחון – בפורומים הפתוחים, שאפשר לדבר עליהם, מופיעים בכירים, ראש אמ"ן ועוד כהנה וכהנה, ואומרים לנו שה"חמאס" עדיין לא שולט ביהודה ושומרון כולו רק כי צה"ל נמצא שם.

צבי הנדל: כל תוכנית מדינית שראש הממשלה מנסה להוביל פה, ותוציא את צה"ל מיהודה ושומרון, גוזרת עלינו, על-פי הערכת לובשי המדים – אנשים בתפקיד היום – מובילה אותנו בתוך ימים או שעות למצב שבו ה"חמאס" משתלט, ואז מה שאנחנו רואים בדרום הארץ – עם הטילים הבלתי-משופרים עדיין, כי את המשופרים הם עדיין לא מפעילים, גם ה"קטיושה" שירו אתמול על נתיבות היא עדיין לא הטיל הטוב ביותר שיש בידם – כל זה יהיה פתאום על ההר ביהודה ושומרון, לב-לבה של מדינת ישראל: תל-אביב, רמת-גן, פתח-תקווה, כפר-סבא, מעמק בית-שאן ועד אזור באר-שבע, כל לב-לבה של המדינה נמצא בשפלה שמתחת להרים שעליהם ישב ה"חמאס" אם התוכנית הזאת חס וחלילה תצא לפועל.

צבי הנדל: זה בצד הביטחוני, והוא חשוב לי ואני לא מזלזל בו, אבל יש דבר אחד עוד הרבה יותר חשוב, ואנשים כנראה מתביישים בו: הדברים הערכיים הבסיסיים שבגינם אנחנו נמצאים כאן, בארץ-ישראל, ולא בשום מקום אחר, לא באוגנדה למשל; כי זאת הארץ שלנו, לא מהיום ולא מאתמול, וירושלים, לב-לבה של הארץ הזאת, שהיא שלנו, חשבנו שהיא אינה נתונה למחלוקת.

צבי הנדל: צר לי על ידידי הטוב אביגדור ליברמן, שלא מבין שגם אם הוא מתנה תנאים כאלה ואחרים, אם נעשה חילופי שטחים ונקבל חלקים ביהודה ושומרון הוא ייוותר עם הערבים, ואם חלקי ירושלים יועברו לרשות הפלסטינית יהיו חיים רמונים כאלה שבאותו יום לא ישמעו את החצי שאביגדור ידידי רוצה להשמיע אלא את מה שהם רוצים לשמוע: קודם כול אתה מוכן לוותר על חלקים מירושלים.

צבי הנדל: התנאים שלך?

צבי הנדל: עליהם נדבר אחר כך, אבל קודם כול זה כבר לא קדוש.

צבי הנדל: צר לי, הגענו לימים שבהם ליקוי המאורות מביא לידי כך שהתקווה של חבורת הרוצחים הזאת, שחלקה גם היום יורה טילים – אבו- מאזן הצדיק הזה, בעזה חלק מאלה שיורים את הטילים הם אנשי אש"ף.

צבי הנדל: גם היום, בעצם הימים האלה, אנחנו מנהלים אתו שיחות כאילו הוא איזה מין אפיפיור שוחר שלום שנפלה בחלקנו הזדמנות פז לשבת אתו, ואדוני ראש הממשלה מספר לנו ש"אני עוד לא סוגר אתו, אני רק מדבר אתו על עקרונות, שלכשנגיע לזה הם יהיו המתווה, או הם יהיו האופציות".

צבי הנדל: ומה אתה חושב, שאם אתה מתחייב לו היום, לא יתחיל הלחץ הבין-לאומי – ובצדק – לממש את מה שאמרת שאתה מבטיח?

צבי הנדל: וגם אם התנאי שלך, כמו שליברמן אמר:

צבי הנדל: התנאי שלי הוא לעשות חילופי שטחים – אז גם יגידו לך: התנאי שלך שהם יאספו נשק – הם יאספו אחר כך.

צבי הנדל: אבל בינתיים, לזה הסכמת?

צבי הנדל: בוא נתקדם.

צבי הנדל: ואולמרט יעמוד בפרץ, שמשון הגיבור הגדול הזה, שמתחילים אתו שרשרת של חקירות?

צבי הנדל: אני יודע איפה זה ייגמר?

צבי הנדל: הלוואי שהכול לא נכון, אבל נראה לי שיותר מדי דברים לא נכונים מצטברים יחד, וזה נותן הרגשה לא טובה.

צבי הנדל: גם כשאני רואה את התקשורת, איזה מין אהדה פתאומית ואילו אוקטבות ירדו מרגע שהתחילו לדבר עם אבו מאזן, שאני לא יכול שלא לשאול את עצמי, אולי גם פה יש איזה מהלך אתרוגי כזה או אחר, אולי יש איזו השפעה כזאת או אחרת על עומק הנסיגה בגלל עומקן של חקירות.

צבי הנדל: אני לא יודע, יכול להיות.

צבי הנדל: השאלות האלה עומדות על הפרק, ואנחנו מדברים על המדינה היחידה שיש לנו, ועל אויב מר ומתוחכם, שעושה את עצמו "נעבעך", כמו שערפאת היה עושה, כאילו הוא מסכן כזה; ביד אחת הוא היה נותן הוראות לרצוח יהודים – ילדים, נשים וטף, ומצד שני עושה את עצמו מסכן כזה, שצריך לרחם עליו והשפתיים רעדו לו, והידיים, ואנחנו כל כך ריחמנו עליו, וכל כלי התקשורת נתנו לו במה בלתי רגילה.

צבי הנדל: שמעתי איזה "עליהום" עשו כלי התקשורת שלנו על במה שנתנו לאיזה מנהיג טרוריסט אחר, במקומות אחרים בעולם, כאילו אצלנו לא כל יומיים אני רואה את נסראללה על המרקע, ואת כל גדולי הרוצחים, ומראיינים אותם ברדיו, ואומרים "תודה רבה, אדוני" שמונה פעמים.

צבי הנדל: אנחנו באים להטיף לעולם?

צבי הנדל: אנחנו איבדנו את הצפון.

צבי הנדל: לא ברור לי העניין; מה עוד לא קרה, מה לא נותן לנו להבין שהמהלך הזה – שהתחלנו באוסלו ואנחנו חוזרים עליו פעם אחר פעם אחר פעם, והוא מביא לנו טרור אחר טרור אחר טרור, וצוחקים עלינו ורוצחים בנו – לא זאת הדרך?

צבי הנדל: יש גם דרכים אחרות.

צבי הנדל: יש חילוקי דעות במחנה שלנו, האם אנחנו צריכים להציב תוכניות מדיניות או לא.

צבי הנדל: יש חילוקי דעות אם בכלל צריך להיכנס למסלול, למבוך הזה, שמנסים להכניס אותנו אליו בכוח, ולהציע הצעות.

צבי הנדל: בשביל מה?

צבי הנדל: עם מי?

צבי הנדל: אתמול הגיש בני אלון הצעה לתוכנית מדינית, שיש בה הרבה היגיון, שיש בה סיכוי – רק בה יש סיכוי – שיהיה טוב גם ליהודים ולא רק לערבים, אבל גם לערבים וגם לעולם הערבי הרחב, וגם יימצא פתרון לפליטים.

צבי הנדל: זה מין מסלול כזה, הוקוס פוקוס, הגיוני, שפותרים בעיות ולא יוצרים בעיות חדשות.

צבי הנדל: לא ראיתי מישהו שמתרגש ולוקח את החוברת בשקיקה מידידי בני אלון ומבקש ממנו הסברים על האותיות הקטנות, שמא לא הבין.

צבי הנדל: כי מה זה יעזור לו לאתרוגיות?

צבי הנדל: כי זה הגיוני, וזה לא הולך עם כל כלי התקשורת.

צבי הנדל: זה הולך לטובת עם ישראל.

צבי הנדל: זה מין דבר כזה מדהים, שמטפל במה שטוב ליהודים ולא במה שטוב לאיש פלוני או אלמוני או טוב לרוצחים.

צבי הנדל: צר לי, הממשלה הזאת, ובראשה אהוד אולמרט, במהלכים שהוא עושה, בהקרנה שהוא מקרין בשיחות שלו, בהסכמות, אפילו התיאורטיות, שהוא מוכן לדבר עליהן, כולל על לב-לבו של העם היהודי, על ירושלים – הוא סכנה קיומית למדינת ישראל.

צבי הנדל: אסור לנו להסכים, ולו לרגע.

צבי הנדל: אם תהיה לנו ההזדמנות הראשונה להביא לבחירות ולהחליף את הממשלה – יפה שעה אחת קודם, כי אין חיבור יותר מסוכן למדינה מראש ממשלה חלש, שנמצא בחקירות קשות במשטרה, ותוך כדי זה הוא מנהל שיחות עם הגדול שבאויבינו, הרוצחים הפלסטינים.

צבי הנדל: סכנה מוחשית, שחייבים להפסיק אותה ויפה שעה אחת קודם.

צבי הנדל: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה לך, אדוני.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בנושא הוויתורים חסרי האחריות של אולמרט בשיחות עם אבו מאזן.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת .

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברותי וחברי חברי הכנסת, ימים קשים הם לישראל, ימים קשים הם לעם ישראל, שכן אנחנו עומדים מבלי שניתן את לבנו או כאשר אנחנו מעלימים עין ממהלכים שעלולים להשפיע על ההיסטוריה של עמנו.

ראובן ריבלין: משה רבנו בשירת האזינו, שהיא שירת תוכחה לעם, קורא ואומר: האזינו השמים והארץ תשמע אמרי פי.

ראובן ריבלין: הוא אומר זאת כדי להעיד עליו שמים וארץ כאשר הוא אומר לעם כי דור תהפוכות המה, בנים לא אמון בם.

ראובן ריבלין: אנשים אשר ייתכן שלא מגיעה להם מדינה חופשית וצריכים הם להישאר בגלות, חלילה.

ראובן ריבלין: "וישמן ישרון ויבעט".

ראובן ריבלין: אני יודע שפעמים מבקשים מנהיגים הרוצים להיות לא רק פוליטיקאים אלא גם מנהיגים, ליצור איזה שהם תהליכים שיטביעו את חותמם, ופעמים יודעים הם אפילו שאין הם רוצים אלא לדחוק את המהלכים כדי לא לדחוק את הקץ.

ראובן ריבלין: פעמים עושים הם מהלכים בקריצת עין.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, גברתי השרה, ישב לידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אביגדור יצחקי, כאשר זימן אותי ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון, להסביר לי מדוע אינני צריך לזעוק ולהיזעק מפני אימוץ מפת הדרכים על-ידי ממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: הוא אמר לי: הרי מפת הדרכים תלויה בארבעה תנאים מוקדמים, ארבעה תנאים שלעולם לא יתקיימו.

ראובן ריבלין: מה לך כי תלין?

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להראות לעולם שאנחנו נכונים ומושיטים יד.

ראובן ריבלין: אמרתי לו: על כך נזעק אני, שכן גם אם מחשבתך טובה, מוביל אתה אותנו למהלך שיביא אותנו למסלול התרסקות בלתי נמנע, שכן לא אתה, אריק שרון, האומר: הרי אני נמצא כאן ולא אתקפל, כאשר אני דורש את ארבעת התנאים וקיומם; קודם כול משא-ומתן, וקודם כול ויתור מצד ישראל, כאשר מפת הדרכים מצביעה במפורש על אותה נקודה סופית שאליה צריך להגיע ושאליה אסור להגיע, נקודה אשר שומטת את הזכות ההיסטורית שלנו על ארצנו ואת המוסריות של עצם קיומנו כאן באזור ובמולדת, מולדת אבותינו.

ראובן ריבלין: אמרתי לו: הרי בסופו של דבר יפרשו אחרים אם התקיימו התנאים המוקדמים.

ראובן ריבלין: יפרשו זאת הקוורטט, יפרשו זאת האירופים, יפרשו זאת אנשי האו"ם, אותה מערכת שמעל במתה קוראים להשמדתה של ישראל, וזה היה הרבה לפני שאחמדינג'אד עלה על דוכן האומות המאוחדות ואמר את אשר אמר בימים אלה.

ראובן ריבלין: יותר מכך, חבר הכנסת הנדל, אמרתי לו: הדבר יכול להביא לידי מצב שבו איזשהו ניגוד אינטרסים בינינו לבין האמריקנים או צרכים שמתאימים לאמריקנים ולא מתאימים לנו יובילו נשיא בארצות-הברית לפרש את העניינים בהתאם לאינטרס האמריקני.

ראובן ריבלין: והוא בקריצה אמר לי: אל תירא ואל תיחת, לא יהיו דברים.

ראובן ריבלין: הנה, מפת הדרכים נכשלה לנגד עיניו, כאשר האינתיפאדה נתנה את קולה ביתר תוקף, ואז הוא החליט שאין מפת דרכים; במקום מפת הדרכים תהיה הנסיגה החד-צדדית, דבר שהיה הזוי מבחינת הפרשנות שלו.

ראובן ריבלין: אמרתי לו: עם כל הכבוד לך, כאשר אתה אומר שנסיגה חד-צדדית באה במקום מפת הדרכים, יפרשו זאת אומות העולם שזה בא בנוסף למפת הדרכים וכחלק ראשון ממפת הדרכים, וכצעד ראשון שישראל מחויבת בו על מנת לאפשר את הדברים האלה.

ראובן ריבלין: היום, כבוד השר , אחי ורעי, אתם לעת הזאת נבחרתם, וכך אמר מרדכי היהודי לאסתר המלכה: אל תדמו לכם כי לעת הזאת נבחרתם.

ראובן ריבלין: היום, כאשר קורץ ראש הממשלה אליכם ואומר לכם: כאשר אני מדבר על חלומות שנצטרך לוותר עליהם, אינני חולם לוותר על חלום ירושלים, אם כי היום הוא לא הכחיש, שכן ראש ממשלה שהיה ראש העיר בירושלים, ראש ממשלה אשר ההין לומר על יהודי כי יחלק את ירושלים – שכן דעו לכם, יקירי, אנשי קדימה, מי שהמציא את הסלוגן, את הכותרת האומרת: פרס יחלק את ירושלים, היה אהוד אולמרט.

ראובן ריבלין: הוא ולא אחר.

ראובן ריבלין: היו שנזדעקו וחרדו ורעדו ואמרו: הכיצד תאמר על יהודי, הוא יחלק את ירושלים?

ראובן ריבלין: אל תאמרו זאת.

ראובן ריבלין: והיום קורץ הוא אליכם ואומר לכם, אנשי ש"ס: אל תדאגו, זה רק דיבורים, אנחנו צריכים זאת.

ראובן ריבלין: אבל קונדוליסה רייס מגיעה בשבוע הבא, והיא תכין מזכר שבו היא תקבע את כללי הדיון באותה ועידה, שאומר לנו ראש הממשלה בקריצה: פה אני אומר, מעל הבמה, שאני רציני, אבל אל תיקחו אותי יותר מדי ברצינות.

ראובן ריבלין: גם כשאמרתי לבגין שאנחנו נגד הסכם קמפ-דייוויד שיביא שלום עם מדינת ערב ושלא מדובר על ארץ מולדת ועל נטישתה, גם אז אמר אולמרט: לא יקום ולא יהיה, כי זה יביא בסופו של דבר לחלוקתה של ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: כך אמר אהוד אולמרט, חבר הכנסת, אשר היום הוא משווה את עצמו למנחם בגין.

ראובן ריבלין: ואני אומר לכם, לכו למורנו ורבנו, שהוא לא רב ומורה דרך הלכתי בישראל וגדול בתורה, אלא גם מנהיג, אמרו לו שאם הריבונות על הר-בית לא תהיה בידי ישראל – שכן הערבים אומרים זאת בפה מלא ובצורה שאין עליה הרהור ופקפוק מצדם: זה שייך לנו, זה לא שייך לכם – שאלו את חברי הטוב, חבר הכנסת מוחמד ברכה, מוסלמי, שיאמר לך בצורה חד-משמעית, כי הוא מאמין בזה, ואם הוא מאמין – יאמינו לו.

ראובן ריבלין: ואנחנו מאמינים שחזרנו לארצנו ולמולדתנו כדי לתקוע בשופר גדול לחירותנו.

ראובן ריבלין: לכו ואמרו לכבוד הרב הגדול ולמנהיג: הכותל המערבי יהפוך להיות כמערת יוסף אם ריבונותנו לא תהיה על ירושלים ועל אותו הר-הבית, משכן הכותל ומשכן מקדשנו.

ראובן ריבלין: לכו ואמרו לו כי היום, כאשר אנחנו מדברים כאן, אנחנו מפסיקים לדבר אל 80 מחברי הכנסת שלא נבחרו, אלא למעשה נתמנו, ויש חשש כבד בלבם שאם נלך לבחירות הם עלולים חלילה שלא להיבחר, לכן אנחנו צריכים להתחיל היום לדבר מעל במה זו אל העם ישירות.

ראובן ריבלין: אני מדבר אל אנשי קדימה, ואינני מדבר אל ראש בית"ר, בחור שהיה ראש נוער בית"ר, אשר בכניסה למשרדו היתה תמונתו של ראש בית"ר החינוכית.

גדעון סער: יש ראש בית"ר ויש ראש ההנהגה הארצית.

ראובן ריבלין: ראש ההנהגה הארצית של בית"ר, שעל כותל חדרו היתה תמונתו של ז'בוטינסקי ומתחתיה כתוב "ציון כולה שלנו".

ראובן ריבלין: אני פונה אל אנשי קדימה ואומר להם: הרף לכם.

ראובן ריבלין: אני פונה אל אנשי מפלגת העבודה, אל אלה שאמרו "ירושלים לעולם לא תחולק", "ירושלים לנצח נצחים".

ראובן ריבלין: היו אחרים, שאמרו אחרת, אבל אני פונה אל אלה שנשאו את שם ירושלים לשווא; אני בכל ריאיון הייתי אומר: "שלום לכם מירושלים", לא "מירושלים שלא תחולק", אלא "מירושלים", מתוך כך שחששתי שאלה שדיברו בביטחון, כאילו בעיניהם ירושלים לא יכולה להיות נושא למשא-ומתן, אינם חזקים באמונתם, שכן אילו היו חזקים באמונתם היו מבטאים את שמה של ירושלים בלי להוסיף לה תארים.

ראובן ריבלין: מי שמוסיף תארים כנראה לא בטוח בעמדותיו.

ראובן ריבלין: אני פונה אל אביגדור ליברמן, כבוד השר, חבר טוב, מנכ"ל הליכוד לשעבר, תושב נוקדים אשר בתקוע אשר בארץ בית-לחם: אתה לא מבין שברגע שאנחנו ניסוג מאחת מאמונותינו, מעמדותינו ומאחד מחלומותינו – שבלעדיהם אין, לא תקום לא תתכונן ולא תישאר כאן הישות הציונית שאנחנו כה רצינו לראות בה את ראשית צמיחת גאולתנו?

ראובן ריבלין: לכן אני אומר לכם, רבותי חברי הכנסת: יש ויכוח בין שני העמים בארץ הזאת ובמדינה הזאת, והוויכוח הזה הוא כזה שכנראה יהיה קשה מאוד לגשר עליו, אלא אם כן יחלוף זמן.

ראובן ריבלין: אני מקווה שנמצא את הפתרון.

ראובן ריבלין: אבל אתם, חברי ש"ס, אתם, חברי ישראל ביתנו, אנא מכם, הבינו, הרי נבחרתם כדי לשמור על חלום שאי-אפשר בלעדיו, משום שהוא לא חלום, הוא החלום שהפך את מדינת ישראל למציאות, ואם הוא יחזור להיות חלום שאנחנו מוותרים עליו, חלילה, נגיע לידי מצב שבו יבקשו מאתנו לוותר על כל חלומותינו, ובעיקר על ראשית צמיחת גאולתנו.

ראובן ריבלין: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מזמינה את השרה רוחמה אברהם-בלילא להשיב במשולב על שתי הצעות האי-אמון.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מוכרחה לומר שאני מבינה מאוד את הכאב שמתוכו דיברת ואת הכאב שמתוכו מדבר חברי יושב-ראש הכנסת לשעבר ראובן ריבלין, כי אני מבינה את הדרך שלכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מסכימה עם כולה, אבל אני מבינה את הכאב.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם מדברים מתוך כנות אמיתית, וזה בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: זה גם בסדר שיש חילוקי דעות – כך צריך להיות בכל מדינה מתוקנת.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, חברי כנסת שונים, בעיקר מהאופוזיציה, מיהרו לתאר את התוכנית המדינית כתוכנית מסוכנת.

רוחמה אברהם-בלילא: שום מסמך חתום בידי ראש הממשלה לא הוגש לסיעת קדימה, שום מסמך לא הובא לממשלה וודאי שלא לכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אז על מה כל המהומה?

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, חשוב לי להבהיר שנכון לעכשיו אינני מכירה שום תוכנית ממשית שעומדת על הפרק, ולמעשה אף אחד עדיין לא ראה תוכנית כזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן הכינויים "תוכנית מדינית מסוכנת", "ויתורים מסוכנים" ודומיהם מיותרים לחלוטין, ובעיני הם נועדו אך ורק למטרות פופוליסטיות.

רוחמה אברהם-בלילא: הניסיון לתקוף את ממשלת ישראל ערב פתיחת המושב רק משום שהיא מנסה להידבר עם הגורמים המתונים בצד הפלסטיני נועד לחולל מהומה רבה על לא מאומה.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל מושיטה את ידה לכל מי שיהיה מוכן להיכנס אתנו למשא-ומתן אמיתי.

רוחמה אברהם-בלילא: איזו אלטרנטיבה אתם מציעים?

רוחמה אברהם-בלילא: מהי התוכנית המושלמת שלכם?

רוחמה אברהם-בלילא: מהו הפתרון שלכם לסכסוך העקוב מדם הזה?

רוחמה אברהם-בלילא: קיפאון?

רוחמה אברהם-בלילא: קראתי על התוכנית המדינית שחבר הכנסת בני אלון מציע – וחבל שהוא לא פה – וציפיתי שחבר הכנסת הנדל ידבר עליה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת אותו על עצם העובדה שיש לו תוכנית מדינית בכלל, ואני לא רוצה להיכנס למהות שלה, אם היא טובה או לא, רק לא הבנתי איך הוא מתכוון ליישם אותה – בפנטומימה?

רוחמה אברהם-בלילא: בהתכתבות?

רוחמה אברהם-בלילא: באמצעות מדורות עשן?

רוחמה אברהם-בלילא: הרי כל בר-דעת יודע שדרושה הידברות.

רוחמה אברהם-בלילא: ה"מהומה" שאתם מקימים כאן היא מכיוון שאין לכם דרך אחרת; אין לכם פתרון אמיתי, ואתם מעדיפים להתנגח ולתקוף כל יוזמה שאולי, אולי, תוביל לפתרון הסכסוך.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה פתח באופן מושכל ערוץ הידברות עם ההנהגה המתונה של הרשות הפלסטינית.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כולנו עומדים לפני תקופה קשה מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינת ישראל ניצבת בפני איומים ואתגרים רבים.

רוחמה אברהם-בלילא: במעגל האיומים הרחוק ניצבת אירן, אשר מודיעה בריש גלי על רצונה להשמיד את הישות הציונית, חס וחלילה; בצפון יש מתיחות עם סוריה ועם ה"חיזבאללה", ובדרום שולט ה"חמאס".

רוחמה אברהם-בלילא: במציאות הביטחונית והמדינית הזאת חובתנו לעם ישראל היא לנסות ולמצות כל דרך אפשרית, כל דרך שבאמצעותה יהיה אפשר להגיע להסכם עם המתונים שבהנהגת העם הפלסטיני – וכל זה בראייה מפוכחת; אף אחד לא החליט להפסיק את המלחמה הבלתי-מתפשרת בטרור, אף אחד לא החליט להפסיק את חיזוק צה"ל.

רוחמה אברהם-בלילא: כן החליטו לנסות כל דרך לקדם הסכמות בין העמים, והחליטו שלא להשאיר את הבמה רק לקיצונים.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה והצוותים המקצועיים נפגשים על מנת לגבש הצהרה משותפת, הצהרה בלבד; הצהרה שתשקף את ההבנות והסיכומים בשיחות שקוימו בין ראש הממשלה לנשיא הפלסטיני.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אין תחליף למשא-ומתן ישיר.

רוחמה אברהם-בלילא: המפגש הבין-לאומי המתוכנן בסתיו הקרוב בארצות-הברית עשוי לתת תנופה לתהליך המדיני ולהציב בקדמת הבמה את המתונים שבהנהגה הפלסטינית.

רוחמה אברהם-בלילא: חלקכם, חברי חברי הכנסת, טוענים שאל לנו למהר, יש להמתין להנהגה אחרת בעם הפלסטיני.

רוחמה אברהם-בלילא: אלה שסבורים כך תמיד ימצאו סיבות לא לפעול ויעדיפו את הקיפאון המדיני.

רוחמה אברהם-בלילא: זו בעיני לא הדרך להתמודד.

רוחמה אברהם-בלילא: זו דרך לברוח מהתמודדות, זו דרך לברוח מהמציאות.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשל האמריקני הנוכחי הוא מהתומכים הגדולים ביותר של מדינת ישראל, ועלינו לנסות ולהתקדם בתהליך המדיני כל עוד בוש הוא הנשיא המכהן בארצות-הברית.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא יודעים מי יהיה הנשיא הבא, מי ישב בבית הלבן לאחר הבחירות בארצות-הברית, ואסור לנו להתעלם מהעובדה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אסור לנו גם להשלות את עצמנו.

רוחמה אברהם-בלילא: איננו יודעים אם הניסיונות הללו לגשר על הפערים בין העמים אכן יישאו פרי, אבל אני מאמינה שחובתנו היא לפחות לנסות.

רוחמה אברהם-בלילא: הפערים בינינו עודם גדולים, אך החשיבות של המפגשים הללו היא גם בעצם קיומם.

רוחמה אברהם-בלילא: הדרך ליישום ההבנות תהיה בזהירות רבה ורק תוך כדי יישום מפת הדרכים.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו, נבחרי הציבור, חייבים לאזרחי המדינה לעשות את כל המאמצים כדי לגשר על הפערים בין העמים ולפעול לקידום התהליך המדיני.

רוחמה אברהם-בלילא: הקיפאון הוא אסון.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל עומדת בהתחייבותה לאזרחי המדינה להפוך כל אבן אפשרית בדרך לדו-קיום בין שני העמים, תוך הקפדה בלתי מתפשרת על ביטחונה של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, לפני שאסיים ואאחל לכל חברי חברי הכנסת מושב פורה ומהנה, אני כולי תקווה שבמושב הנוכחי נזכה לראות את בנינו – גלעד, אודי ואלדד – שבים הביתה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אני מציעה לדחות את הצעות האי-אמון ולהסירן מסדר-היום.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי השרה.

קולט אביטל: הערה קטנה: הנשיא או הנשיאה הבאה בארצות-הברית.

קולט אביטל: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: צדקת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדון בהצעת האי-אמון השלישית, הצעת סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה בנושא: מדיניותה בתחום החברתי, הכלכלי והמדיני.

קולט אביטל: אני קוראת לחבר הכנסת לנמק את ההצעה במסגרת עשר דקות.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לאחל לכל חברי הכנסת מושב פורה ועבודה יעילה לכיוון של השגת שלום אמת באזורנו, לכל עמי האזור, וגם להשגת קדמה חברתית ודאגה לאותן שכבות נחשלות במדינה שסובלות מהזנחה, מאפליה ומתקציבים לא שוויוניים.

מוחמד ברכה: אני שואל את עצמי, גברתי היושבת-ראש, למה כל אימת שמדברים על שלום רועדות אמות-הספים של הימין.

מוחמד ברכה: מה הסיפור?

מוחמד ברכה: אני חושב שהתשובה טמונה בעצם העובדה שהימין – אם לא נשמעים תופי המלחמה, אם אין המתיחות של העימות היומיומי, פרנסתו בעצם נגזלת.

מוחמד ברכה: כשמדברים יותר על עימות ועל טרור ועל מלחמה ועל כיבוש – זאת הקרקע שעליה פורח הימין והמצע הפוליטי שלו.

מוחמד ברכה: וכל אימת שמדברים על שלום, מתחילים אותם נאומים נרגשים ונסערים, כאילו שהשלום הוא מין איום אסטרטגי על העם בישראל, אבל הוא בעצם האיום האסטרטגי על הימין הקיצוני, סרבן השלום במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אבל, מכאן ועד ניסיון לייחס לממשלה בראשותו של מר אולמרט כוונות של שלום, המרחק עדיין רב.

מוחמד ברכה: שמענו את הנאום שלו, ושמעת אותו, אדוני חבר הכנסת ריבלין.

מוחמד ברכה: חוץ מהמלים הנבובות על נחרצות ונחישות ועל שצריך ללכת באופן ברור, שום דבר לא היה ברור בדברים שלו.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, גם לטעמי וגם לטעמו של חבר הכנסת ריבלין, המלה שטחים לא נאמרה, המלה כיבוש לא נאמרה, המלה ירושלים לא נאמרה, המלה פליטים לא נאמרה, המלה התנחלויות לא נאמרה.

מוחמד ברכה: דובר על כך שצריך להיפטר ממיתוסים ומכל מיני מחשבות ודעות קדומות ודברים כאלה.

אביגדור יצחקי: אולי לא הבנת?

מוחמד ברכה: ובעצם – – –

ראובן ריבלין: נגיד כשהוא אמר:

ראובן ריבלין: פרס יחלק את ירושלים, הוא לא נתן שום דבר לדמיון.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: הרי הוא אבי אותה נוסחה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הוא יודע לומר דברים נחרצים.

מוחמד ברכה: ולכן, כל הדברים שלו היום בנאום שהיה, ועצם העובדה, אדוני חבר הכנסת ריבלין, שהוא התעקש לא להשיב על אותה שאלה ששאלתם – שגם אני הייתי מעוניין לשמוע את התשובה עליה – הוא רוצה לשמור לעצמו את האופציות.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, הוא לא יגיד את ה"לא" שיאמר אותו בסופו של דבר, לטעמך, כי זה יקלקל לו את ההופעה ואת ה"לוּק" באותו מפגש בין-לאומי, והוא לא יגיד "כן", כי הוא לא חושב שכן.

מוחמד ברכה: ולכן, הפרחת כל מיני דברים באוויר על-ידי ראש הממשלה, בעצם מסגירה את הדרך שבה הולכת הממשלה, שהיא דרך שלא מובילה לכלום.

מוחמד ברכה: היא בעצם דרך שרק מתחזקת את המצב הקיים – להרוויח עוד זמן ועוד זמן – מתוך מחשבה שהמצב הנוכחי הוא המצב האידיאלי.

מוחמד ברכה: והמצב הנוכחי הוא המצב שיכול להביא להתפוצצות ענק ולאסון על כל עמי האזור – המצב של לא שלום ולא של מלחמה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להאמין שלא היו כוונות מלחמה לראש הממשלה כלפי סוריה, אבל הוא הוביל את הדברים עד נקודה שההתפוצצות, העימות, היה לרגע אחד כמעט בלתי נמנע, במיוחד אחרי הפרובוקציה האווירית של ישראל בצפון סוריה.

מוחמד ברכה: ובעצם, איך לבחון את הממשלה ובאיזו דרך היא הולכת?

מוחמד ברכה: המציאות היא כפי שהיא – שיש כיבוש, שיש התכחשות לזכויות של העם הפלסטיני, יש גיחות מדי יום על שכם ועל ג'נין וגם הפגזות על עזה, ויש מצור כלכלי.

מוחמד ברכה: המציאות היא שיש גדר, המציאות שיש סיפוח של ירושלים המזרחית, בירתה של המדינה הפלסטינית שאמורה לקום, והיא עוד תקום.

מוחמד ברכה: זאת המציאות.

מוחמד ברכה: וכל עוד הוא לא אומר משהו ומדבר על דעה אחרת, על מציאות אחרת חוץ מהמציאות הזאת – בעצם הוא הולך לקבע את מה שיש.

מוחמד ברכה: החששות שלך, אדוני, הם מוגזמים ואין להם שום בסיס.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת הולכת בדרך של הממשלה שקדמה לה, וזאת שקדמה לה – – –

ראובן ריבלין: אם אתה מתחייב – – –

מוחמד ברכה: אני לא מתחייב ואני לא רוצה להתחייב – – –

ראובן ריבלין: לא, אני אבחר בך לראש ממשלה.

מוחמד ברכה: לא, לא, אני לא רוצה להתחייב.

מוחמד ברכה: אתה יודע לאן אני חותר ולאן אני הולך.

מוחמד ברכה: אני הולך לשלום אמת; לא שלום שבנוי על אתוס ולא על מיתוס ולא על כיבושים ולא על סיפוחים – על כך שהגיע הזמן להגיע לפשרה אמיתית בין שני העמים, שבנויה על שתי מדינות.

מוחמד ברכה: אפילו המלה מדינה – שהנשיא בוש מתהדר בה כל בוקר וערב – ראש הממשלה נמנע מלדבר על מדינה פלסטינית, להזכיר אותה במלה אחת.

קולט אביטל: חברת הכנסת נוקד, שבי בבקשה.

קולט אביטל: תודה.

מוחמד ברכה: הנאום של ראש הממשלה הוא נאום של שחקן בקרקס, אבל למרבה הצער החיים שלנו אינם קרקס; החיים שלנו, החיים של כל עמי האזור – העם בישראל, העם הפלסטיני ושאר עמי האזור.

מוחמד ברכה: יש יוזמה שהגישו מדינות ערב, היוזמה הערבית, שבאה והציעה למדינת ישראל את ההצעה האסטרטגית המרחיקת-לכת ביותר, של גבולות 67' תמורת שלום עם כל העולם הערבי, ואפילו העולם האסלאמי.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, לקבל את ישראל כחלק מהמארג החברתי-הפוליטי-הכלכלי של האזור.

מוחמד ברכה: זאת הצעה שבמצב נורמלי, בהנהגה נורמלית, היה צריך לקחת אותה בשתי ידיים.

מוחמד ברכה: אבל הממשלה הזאת משתעשעת בכל מיני אשליות.

מוחמד ברכה: גם כשמנסים לזרוק את בלון הניסוי של רמון על ירושלים – נו, באמת, זה אקמול לעולם הערבי או להנהגה הפלסטינית?

מוחמד ברכה: או כשהוא מדבר על ירושלים הוא מדבר בעצם על מה שהוא התווה קודם לכן, על הגדר, שהיא חוצה והיא מתעקלת ומתפתלת בתוך ירושלים המזרחית ומבודדת אזורים שלמים זה מזה.

מוחמד ברכה: גם כשרוצים לייחס לו את הכוונות הטובות ביותר, למר רמון, המשנה לראש הממשלה, בסך הכול אנחנו מגיעים לתוואי של הגדר, שהוא תוואי נפשע, שמפריד בין אנשים, שמפריד בין היסטוריות, שמפריד עם ממחוז חלומותיו.

מוחמד ברכה: אני מדבר על העם הפלסטיני, כמובן.

מוחמד ברכה: לכן אני לא יכול להימנע מהמחשבה שאותו כנס בין-לאומי, שהנשיא בוש מתעקש לקיים אותו בארצות-הברית – ואני שומע גם דברים שמתפרסמים בתקשורת וגם דברים שאינם מתפרסמים בתקשורת על אודות רצינותו של הנשיא בוש להגיע למשהו באותו כנס – אני חושש שכל הכינוס הזה, במיוחד לאור הקונסנזוס הישראלי-הפנימי והישראלי-האמריקני בנושא של אירן והסכנה האירנית, והאיומים החוזרים ונשנים על אירן – אתה יכול לדעת איך מתחילה התבערה, אבל לא תדע לעולם איך היא תסתיים כשיתחילו לעוף כאן טילים ארוכי טווח מכל עבר.

מוחמד ברכה: כשיש אחדות דעים ישראלית פנימית בין ביבי נתניהו לבין אולמרט לבין ברק על הנושא האירני, ויש תמימות דעים בין ישראל לבין ארצות-הברית בנושא הזה, אני שואל את עצמי אם אנחנו לא עדים לכך שאותו כנס בין-לאומי בנובמבר הוא במקרה הטוב מטרייה לאותן כוונות מלחמתיות באזור, או אפילו האליבי האולטימטיבי, שרוצים לשווק אותו לעולם הערבי המתון, במרכאות או בלי מרכאות, כדי לייצר את הברית החדשה במלחמה האזורית החדשה מול אירן.

אביגדור יצחקי: אז למה אבו מאזן הולך לשם?

מוחמד ברכה: אבו מאזן חייב ללכת וגם אולמרט חייב ללכת.

מוחמד ברכה: אני מזהיר מעל הדוכן הזה שלא להשתמש בשאיפות האמיתיות לשלום שקיימות בקרב כל עמי האזור כדי שיהוו מטרייה לפעילות צבאית או לפרובוקציה צבאית, אם זה בלבנון, אם זה באירן, ואפילו אותה אמירה שאמר ראש הממשלה היום בנאום, שהיא ברורה פחות או יותר, שהסכם לא יושג כל עוד יש טרור.

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת?

מוחמד ברכה: זה אומר שהיעד הבא הוא להיכנס לעזה, אחרי שהוכרזה כישות עוינת, אחרי שהיא במצור?

מוחמד ברכה: יש בעיה לעם הפלסטיני, ואני אמרתי מעל כל דוכן לא בעברית, אלא בערבית ברורה וצלולה, דברים חדים ביותר כלפי הפיכת הדמים של "חמאס" ברצועת-עזה.

מוחמד ברכה: ואני אומר גם מעל הדוכן הזה: לא ניתנה למדיניות הממלכתית של מדינת ישראל מתנה אסטרטגית טובה יותר מאותה הפיכה.

מוחמד ברכה: אבל זה עדיין עניין פלסטיני פנימי.

מוחמד ברכה: מה שנדרש מממשלת ישראל הוא לא לסדר את העניין הפנימי הפלסטיני, או לשיטתו של בנימין אלון להחיל את הריבונות הישראלית על הגדה ולתת להם – הוא ייתן להם – אזרחות ירדנית.

מוחמד ברכה: זה לא התפקיד של מדינת ישראל ולא של ממשלת ישראל ולא של המערכת הפוליטית בישראל.

מוחמד ברכה: תפקידה של ממשלת ישראל הוא לסגת מאותם שטחים שכבשה בכוח וללכת באמת לדרך של שלום.

מוחמד ברכה: ואם רוצים לייחס חשיבות לאותו כנס בין-לאומי, הוא צריך לסרטט קווים ברורים בסוגיות של הסדר הקבע, גם ירושלים, גם הפליטים, גם ההתנחלויות וגם מדינה פלסטינית עצמאית בגבולות 1967.

מוחמד ברכה: זאת הדרך שיכולה להביא לשלום אמת.

מוחמד ברכה: כל דרך אחרת היא או אשליה או מטרייה או אליבי למלחמה הבאה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: על ההצעה הזאת תשיב אחר כך השרה -בלילא.

קולט אביטל: ההצעה הרביעית היא הצעת -יחד להביע אי-אמון בממשלה בנושא התנהלותה בתחום החברתי, הכלכלי והמדיני.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת יוסי ביילין, בבקשה, במסגרת זמן של עשר דקות.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי, כמו כל עמיתי, את נאומו של ראש הממשלה.

יוסי ביילין: היו שם הרבה דברים שיכולתי בהחלט לנאום בעצמי.

יוסי ביילין: התפלאתי על הפתיחה הכלכלית, אני מוכרח להודות.

יוסי ביילין: הממשלה הזאת באה לאחר תקופה של ממשלה של קפיטליזם פראי, והרבה חברים באותה ממשלה הודו בכך שהם הגזימו.

יוסי ביילין: הם הצדיקו את זה בכך שהמצב היה משברי, שהיו מוכרחים לנקוט צעדים אכזריים כלפי השכבות החלשות.

יוסי ביילין: אפשר לקבל את ההצדקות האלה, אפשר לא, אני למשל לא קיבלתי את זה.

יוסי ביילין: אבל נניח שזאת היתה הסיבה.

יוסי ביילין: ההבטחה הגדולה היתה שפותחים כאן דף חדש, שמבינים שאנחנו נמצאים היום במצב של החרפה גדולה מאוד של הפערים בין השכבות הכלכליות.

יוסי ביילין: או שעברנו את אמריקה או שאנחנו מייד אחרי אמריקה בעולם המערבי בפערים כלכליים.

יוסי ביילין: ואני שומע את ראש הממשלה מדבר כאילו המאמץ הזה הצליח, כאילו באמת יש נתונים עכשיו שהכול מסתדר.

יוסי ביילין: ואני רואה את הנתונים של המשק, אני רואה שיש צמיחה, אי-אפשר להתעלם מזה ואין צורך להתעלם מזה.

יוסי ביילין: אבל הצמיחה הזאת ממשיכה להיות בתוך קבוצה מאוד מוגבלת בחברה הישראלית.

יוסי ביילין: הצורך להרחיב את הקבוצה הזאת, הצורך לחלק בצורה הרבה יותר נכונה את המשאבים הלאומיים – הדבר הזה, לצערי הרב, רחוק מלבוא לידי ביטוי.

יוסי ביילין: אני רואה את התקציב, אני רואה את חוק ההסדרים.

אביגדור יצחקי: העובדות הן לא נכונות.

יוסי ביילין: אני מדבר על עובדות.

יוסי ביילין: אני רוצה לדעת מה מקומה של ישראל היום בפערים חברתיים, האם באמת חל איזשהו שינוי.

אביגדור יצחקי: זה לא קשור לפערים חברתיים, אלה שני דברים נפרדים.

יוסי ביילין: זה לא קשור?

יוסי ביילין: אז אתה יכול להגיד שנעשו מאמצים יוצאים מן הכלל, שכשלו עד כה.

אביגדור יצחקי: זאת תעסוקה של שכבות חלשות, זה לא משהו אחר.

יוסי ביילין: אני לא חושב שהגיעו לשם, ומה שקרה בתעסוקה, בעיקר זאת תעסוקה של עניים.

יוסי ביילין: לא מוציאים אותם ממעגל העוני על-ידי תעסוקתם, וזאת אחת הבעיות הגדולות ביותר של החברה הישראלית.

אביגדור יצחקי: מה עם תשלומי ההעברה?

יוסי ביילין: תשלומי ההעברה והקפאה של קצבאות והדברים האלה הם דברים שנוגעים לאותם אנשים שלא יכולים לקבל חכות, שצריכים לקבל דגים.

יוסי ביילין: והדגים האלה לא מעודכנים, והפערים נשארים, והמדינה איננה מסוגלת עד כה לטפל בכשלי השוק.

יוסי ביילין: אני חושב שדחייה של חוקים שנוגעים לאוכלוסייה חלשה, ושהובטח שיהיו, והמחשבה הזאת של צמיחה בכל מחיר – זו מחשבה לא נכונה.

יוסי ביילין: אני מתפלא על מפלגות שנשאו את הדגל החברתי בצורה כל כך בולטת, יותר מאשר קדימה, אם זו מפלגת הגמלאים ואם זו ש"ס ואם זו מפלגת העבודה, שזאת היתה השעה שלהם לקום ולומר – מילא אנחנו באופוזיציה, אפשר לצפות מאתנו שלא נהיה מאושרים מהמדיניות הזאת – אבל בתוך הקואליציה להרים את הקול ולומר: אי-אפשר להמשיך באותה מדיניות, פחות או יותר, שהיתה קודם.

יוסי ביילין: הרי צריך זכוכית מגדלת כדי לראות מה ההבדל בין המדיניות כאשר שר האוצר הוא נתניהו ובין המדיניות כאשר שר האוצר הוא הירשזון או שר האוצר שמחליף אותו.

יוסי ביילין: קשה מאוד לראות את הדברים האלה.

יוסי ביילין: אני מצפה, או ציפיתי, שלפחות מפלגת העבודה תאמר משהו.

יוסי ביילין: היא מפלגה גדולה, היא יכולה להגיד משהו.

יוסי ביילין: באמירה שלה יש גם איזשהו איום.

יוסי ביילין: אבל שתיקת הכבשים היא הדומיננטית.

קולט אביטל: חכה.

יוסי ביילין: אני מקווה.

חיים אורון: כבשים זה בלשון זכר.

יוסי ביילין: וזה הנושא של דת ומדינה.

יוסי ביילין: בשקט היה כאן בשנה האחרונה כרסום בכמה דברים מרכזיים – אם זה חוק נהרי, אם זה ויתור על לימודי הליבה, אם זה הרחבת הסמכויות של בתי-הדין הרבניים; דברים שנעשים גם בניגוד להסכמים הקואליציוניים ולקווי יסוד של הממשלה, שמדברים על כך שלא יהיה שינוי בסטטוס-קוו.

יוסי ביילין: לא שאני מאוהב בסטטוס-קוו, אבל השינויים שנעשו בתקופה האחרונה בכיוון הדתי הם מאוד בעייתיים, ואילו כל ניסיון לעשות שינוי – הרי יש בקווי היסוד התחייבות בעניין חוק הזוגיות, ואין כוונה של הממשלה הזאת אפילו להתקרב לשם.

יוסי ביילין: אתם הרי יודעים שאין שום סיכוי בעולם להגיע למשהו.

יוסי ביילין: אני כבר לא מדבר על נישואים אזרחיים, אבל חוק הזוגיות, שזה לא איזה חלום הדורות, אלא פשרה גדולה מאוד – גם בנושא הזה אתם לא עושים שום דבר, אפילו לא מנסים להתווכח.

יוסי ביילין: הרי יש לכם רוב לזה, רוב גדול, ומדובר כאן בקואליציה שהיא בלתי אפשרית; מימין ומשמאל טרפוד הדדי.

יוסי ביילין: אני לא מבין כיצד קואליציה כזאת מצליחה לתפקד.

יוסי ביילין: אני שומע את הדברים של השר ליברמן, סגן ראש הממשלה.

יוסי ביילין: הרי הוא אמר דברים – תעזבו עכשיו שמאל, ימין, יהודים, ערבים – הוא אמר דברים שראש הממשלה היה צריך לקום ולהשתיק אותו; ואני צנוע בדרישותי.

יוסי ביילין: אני חושב שראש הממשלה היה צריך לומר לו: אתה בממשלתי לא יכול לכהן.

יוסי ביילין: אבל נניח שזה מוגזם.

יוסי ביילין: להגיד לו משהו – סליחה, אולי "קאפו" זה טיפה מוגזם?

יוסי ביילין: כלום.

יוסי ביילין: מלה לא נאמרה.

יוסי ביילין: למה, בגלל הפחד הגדול שליברמן יעזוב?

יוסי ביילין: לפי ההתנהגות שלו הוא מוכן להשלים עם כל דבר.

יוסי ביילין: הוא כבר מחלק את ירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יהיה צריך להסביר – – –

יוסי ביילין: אתה צודק.

יוסי ביילין: זאת לא הפעם הראשונה שאני מסכים אתך.

חיים אורון: האמן לי, הימין מבין את הימין יותר טוב מאתנו.

חיים אורון: אנחנו מבינים את השמאל, הם את הימין.

יוסי ביילין: לא, אתה טועה.

יוסי ביילין: יולי צודק.

יוסי ביילין: זה באמת העניין.

יוסי ביילין: הוא נמצא שם, הוא החליט לדבוק בממשלה הזאת בכל מחיר, להשלים עם כל מה שהיא עושה, והוא צריך להסביר לימין שהוא לא כזה שמאלן, אז הוא אומר מלים גסות.

יולי יואל אדלשטיין: הוא המכנה המשותף הנמוך ביותר שעדיין קיים – – –

יוסי ביילין: אני מסכים אתך.

יוסי ביילין: אני חושב שזאת הגדרה יפה משלי.

יוסי ביילין: ואני לא מדבר על העננים של השחיתות, על שר האוצר שהיה צריך לעזוב, על החקירות האלה – הלוואי שראש הממשלה יצא מכל החקירות הזאת זכאי ונקי כשלג, אבל מישהו באמת מעלה בדעתו שתחת ארבע חקירות כאלה מישהו יכול לתפקד כראש הממשלה לכל דבר ועניין?

יוסי ביילין: לטפל בכלכלה?

יוסי ביילין: במדיניות?

יוסי ביילין: ליזום וליצור?

יוסי ביילין: אין שום סיכוי בעולם.

אורי אריאל: מה הבעיה?

אורי אריאל: דיכטר – – –

יוסי ביילין: חלילה וחס.

אביגדור יצחקי: אי-אפשר שחקירות יימשכו פה כל כך הרבה זמן.

יוסי ביילין: אני מסכים אתך.

יוסי ביילין: אני חושב שנכון לקצר את התקופה לגבי אנשים שממלאים תפקידים ממלכתיים ולא להעמידם במשך שנים במצב כזה.

יוסי ביילין: אבל בינתיים, כל עוד זה קורה, התפקוד של הממשלה הזאת, של ראש הממשלה, הוא מאוד בעייתי.

יוסי ביילין: שוב, אני אפילו לא נכנס כאן לאידיאולוגיה של שמאל וימין.

יוסי ביילין: לפחות אם וכאשר תבשיל החקירה לידי כתב אישום, הבית הזה צריך – מכל קצותיו – לומר לראש הממשלה: אתה לא תוכל להמשיך לפעול כראש הממשלה.

אביגדור יצחקי: זה לפי החוק.

יוסי ביילין: לא, זה לפי פסיקה, אבל החוק נעשה אחרי הפסיקה, והחוק לא מחייב את זה.

אביגדור יצחקי: לא יכול להיות שר בממשלה שעומד נגדו כתב אישום.

יוסי ביילין: נכון, אבל לפי החוק הדבר אפשרי.

יוסי ביילין: לגבי המדיניות, אני חושב שיש טעות קשה בכך שישראל לא נענית לקריאה של נשיא סוריה לקיים משא-ומתן לשלום.

יוסי ביילין: יכול להיות שהמשא-ומתן הזה יעלה יפה, ויכול להיות שלא, חלילה, אבל לא יכול להיות שמנהיג ערבי קורא לקיים משא-ומתן ואנו מי שבפעם הראשונה מציגים תנאים מוקדמים לכך.

יוסי ביילין: דבר נוסף, המצב במערב הנגב לא יכול להימשך.

יוסי ביילין: לממשלה יש אחריות לטפל במצב במערב הנגב, ולדעתי גם יכולת.

יוסי ביילין: והדבר האפקטיבי ביותר הוא להיענות לקריאה, שכנראה היתה – היא כנראה לא היתה מספיק פומבית – של ה"חמאס" בעזה לקיים משא-ומתן, יכול להיות ישיר, יכול להיות עקיף, על הפסקת אש נקודתית בעזה, שתיכלל בה גם החזרת גלעד שליט.

יוסי ביילין: אני שומע את הקולות במערכת הביטחון שמדברים על אי-טיפול נכון בגלעד שליט.

יוסי ביילין: איני יודע אם זה נכון או לא, המעורבות שלי בדבר הזה היא מאוד חלקית ומצומצמת, ואני מקווה שהכול נעשה.

יוסי ביילין: אני בטוח שרוצים לעשות הכול, אבל לא בטוח שעושים הכול, ואני חושב שבתקופה האחרונה אין משא-ומתן רציני עם ה"חמאס" דרך המצרים.

יוסי ביילין: אני חושב שצריך לחדש אותו ולחדש את כל המשא-ומתן עם ה"חמאס" כדי להגיע להפסקת אש, בין השאר כדי להפסיק את שיגור ה"קסאמים" אל מערב הנגב וגם כדי שה"חמאס" לא יטרפד את הוועידה באנאפוליס.

יוסי ביילין: אסיים בזה ששמחתי לשמוע היום את ראש הממשלה.

יוסי ביילין: מההיבט המדיני הנאום שלו היה כלבבי.

יוסי ביילין: אבל שמחתי כבר יותר מדי פעמים בשנה האחרונה; שמעתי אותו מעל קבר בן-גוריון, שמעתי אותו בנאום ההשבעה, שמעתי אותו ביום הבחירות עצמו.

אביגדור יצחקי: אתה לא רואה את יולי אדלשטיין רגוע?

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רגוע.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה כבר בהתנתקות.

יוסי ביילין: יולי, אם יוגש כתב אישום נגד ראש הממשלה יום לפני חתימת הסכם שלום, אני אהיה מי שיתמוך בכך שיסיים את תפקידו.

יוסי ביילין: עוד מלה אחת:

יוסי ביילין: החשש שלי הוא שלמרות שינוי משמעותי בטון הדיבור – ואני מניח גם באידיאולוגיה – של ראש הממשלה בשנים האחרונות, עדיין כשמדובר בוועידה או בהתכנסות הקרובה, המטרה העיקרית שלו היא לצאת בשלום מהוועידה, ולא לעשות שלום בוועידה.

יוסי ביילין: ואני חושב שאם זה נכון, הוא עלול להחמיץ כאן את ההזדמנות שהוא עצמו מדבר עליה, והמחיר שנשלם כולנו בעבור החמצת ההזדמנות – שהוא חיזוק ה"חמאס", החלשת הגורמים הפרגמטיים וחלילה הידרדרות לאלימות – עלול להיות מחיר נורא, ואני קורא לו שלא להחמיץ את ההזדמנות הפעם.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אני מזמינה את השרה רוחמה אברהם-בלילא להשיב על שתי הצעות האי-אמון במשולב: הצעות האי-אמון של סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד ושל סיעת מרצ.

קולט אביטל: אחר כך נקיים את הדיון.

השרה -בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותך, לא אחזור ואדבר על הסוגיה המדינית, כבר השבתי עליה ונגעו בה שני חברי הכנסת שהציגו את הבעיה, ברצוני להתמקד בנושא המדיניות החברתית-הכלכלית של הממשלה.

השרה -בלילא: חבר הכנסת ביילין הציג פה תמונת מצב, ותרשו לי לתת פרטים קצת יותר מדויקים, ואתן דווקא את הפרטים מן הפרסומים האחרונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – לא לשכת ראש הממשלה, לא לשכתי שלי ולא לשכתו של שר אחר בממשלה הזאת, אלא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – והנתונים שאציג לפניכם מצביעים מעל לכל ספק על הכיוון החיובי שהכלכלה הישראלית צועדת בו.

השרה -בלילא: התוצר הלאומי הגולמי צמח במחצית הראשונה של שנת 2007 בשיעור שנתי של 6.6%.

השרה -בלילא: הצמיחה הזאת משקפת עלייה בכל מרכיבי השימושים בתוצר – עלייה של 8.3% ביצוא הסחורות והשירותים; עלייה של 5.9% בהשקעה בנכסים קבועים; עלייה של 5.7% בצריכה הפרטית לנפש, אשר מעידה, בין היתר, גם על עלייה מסוימת ברמת החיים.

השרה -בלילא: הציבור הישראלי רוכש יותר כלי רכב, רהיטים, מכשירי חשמל וכו'.

השרה -בלילא: התוצר המקומי הגולמי העסקי צמח בשיעור של 7.9%.

השרה -בלילא: גם ההתפתחות הזאת משקפת בעיקר עליות בולטות בענפי המסחר, בשירותי אירוח ואוכל וכן בשירותים פיננסיים עסקיים.

השרה -בלילא: גם נתוני התעסוקה במחצית הראשונה של השנה הם ללא ספק מעודדים, והם משקפים יציבות ראויה לציון.

השרה -בלילא: שיעור הבלתי-מועסקים במשק ברבע השני עמד על 7.6% לעומת 7.7% ברבע הקודם של השנה.

השרה -בלילא: עלייה מרשימה ביותר חלה בשיעור ההשתתפות של אוכלוסייה צעירה בכוח העבודה: 50.6% ברבע השני לעומת 50.1% ברבע הקודם.

השרה -בלילא: המדד המשולב לחודש יולי שפרסם בנק ישראל מלמד על המשך התרחבות הפעילות הכלכלית במשק.

השרה -בלילא: המדד הזה עלה בחודש יולי בשיעור של 1.1%, ושיקף בעיקר עלייה בפדיון ענפי המסחר ובשירותים ובמדדי היבוא והיצוא במשק.

השרה -בלילא: אין ספק שמדובר בצמיחה מרשימה, לכל הדעות.

השרה -בלילא: בזכות הפריחה של הכלכלה הישראלית אנחנו גם נוכל לעמוד ביעדים שהממשלה הזאת הציבה לעצמה.

השרה -בלילא: גם בתקציב המדינה שהונח היום על שולחן הכנסת יש מהלכים מרחיקי לכת בתחום החינוך, בתחום הרווחה, שלא לדבר על הביטחון.

השרה -בלילא: ממשלת ישראל, גברתי היושבת-ראש, רואה חשיבות רבה בצמצום הפערים בחברה הישראלית, והדרך לעשות את זה היא רק – וגם – דרך החינוך ודרך הרווחה.

השרה -בלילא: הממשלה תמשיך במאמציה לקירוב המגזר הלא-יהודי.

השרה -בלילא: אני מסכימה שהדרך לשוויוניות מלאה של כלל אזרחי המדינה עדיין לא הגיעה לכלל שלמות, אבל אני מציעה לחברי הכנסת להתחיל להסתכל גם על חצי הכוס המלאה.

השרה -בלילא: גם אם רצינו להשקיע משאבים – ואתה היית שר, אדוני חבר הכנסת יוסי ביילין, ואתה יודע שגם אם אתה רוצה לקדם מהלכים חברתיים ולצמצם יותר את הפערים בחברה הישראלית, הרי שנדרש לכך תקציב שאני לא בטוחה שבעת הזאת ניתן להמציא אותו.

השרה -בלילא: כל מהלך כלכלי שהמדינה הזאת תרצה לצמצם באמצעותו את הפערים בחברה הישראלית – לכך נדרש תקציב.

השרה -בלילא: אני מאמינה שבזכות כל המהלכים אשר ציינתי כרגע אנחנו בדרך הנכונה ונמשיך לפעול ללא לאות כדי להמשיך ולקדם את הכלכלה במדינת ישראל.

השרה -בלילא: לכן אני מציעה לדחות על הסף את הצעות האי-אמון ולהסיר אותן.

השרה -בלילא: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לדיון משולב על הודעת ראש הממשלה והצעות האי-אמון.

קולט אביטל: הדיון הוא סיעתי, ולפי קביעת ועדת הכנסת, כל סיעה מקבלת חמש דקות.

קולט אביטל: ראשון הדוברים – נציג הליכוד, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור.

קולט אביטל: חמש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, לפני כמה דקות אמר כאן ידידי חבר הכנסת אביגדור יצחקי: "תראה את אדלשטיין, הוא רגוע.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יודע שכל זה דיבורים ולמעשה לא יקרה כלום".

יולי יואל אדלשטיין: הלוואי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד לא רגוע.

יולי יואל אדלשטיין: כי הדיבורים, אביגדור, זה לא שאנחנו לקחנו כוס קפה ומדברים על אפשרויות שונות בתחום המדיני שמא יקרה משהו, שמא נקדם משהו.

יולי יואל אדלשטיין: לדוכן הזה עולה ראש ממשלת ישראל הנבחר – אני לא טוען שהוא תפס את השלטון בדרך לא דרך.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב, הוא הוליך שולל מספיק אזרחי מדינת ישראל על מנת שיבחרו בו.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן מופיע חבר הכנסת ביילין על אותו דוכן ואומר: "אני מסכים עם כל מלה של ראש הממשלה בתחום המדיני".

יולי יואל אדלשטיין: רק יחי ההבדל הקטן – ביילין אמר מה שהוא חושב לפני הבחירות וקיבל חמישה מנדטים, ומר אולמרט אמר, כנראה, דברים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: ידעת שהוא מתכוון לחלק את ירושלים כשהוא נעמד בדרך מסוימת בראש המפלגה בשם קדימה?

יולי יואל אדלשטיין: עולה לדוכן הזה ראש עיריית ירושלים לשעבר ואומר: "גברתי היושבת ראש, I have a dream today", "יש לי חלום היום".

יולי יואל אדלשטיין: כמעט חשבתי כבר מה הבשורה, עוד מרטין לותר אולמרט הגיע.

יולי יואל אדלשטיין: שוויון?

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא הביא?

יולי יואל אדלשטיין: יש לו חלום.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יחלק את ירושלים?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: רק כמה שכונות, כמה מחנות פליטים.

יולי יואל אדלשטיין: ואז כל הנאום שלו חוזר על אותם נאומים שנאמו לנו לפני ההתנתקות, והוא בראשם: שלום ושלווה, הכרה בין-לאומית, ביטחון לאזרחים – ואיך ציטט כאן יושב-ראש האופוזיציה?

יולי יואל אדלשטיין: – פארקים תעשייתיים שיהיו מסביב לעזה.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים הפארקים התעשייתיים באזור נתיבות ושדרות חוטפים טילים, ולאחרונה גם "גראד" ו"קטיושות" מעזה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לו חלום.

יולי יואל אדלשטיין: החלום הוא דבר פשוט לביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: ועל החלום חוזרים גם שותפיו לקואליציה: ישראל ביתנו וש"ס, העבודה פחות מפתיעה אותי בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: נורא פשוט – איפה שהערבים – אנחנו ניתן לערבים.

יולי יואל אדלשטיין: מה יכול להיות יותר צודק מזה?

יולי יואל אדלשטיין: יחי רק הקושי הקטן בחלוקה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: הרי המפלגות החברתיות האלה – ש"ס, ישראל ביתנו, גם אם תדבר אולי לפעמים עם חברי הכנסת, הם יגידו: אבל אנחנו מחויבים לבוחרים בתחום החברתי.

יולי יואל אדלשטיין: מישהו מבין מה יקרה לשכונות האלה?

יולי יואל אדלשטיין: מישהו מבין מה יקרה לבוחרי ש"ס וישראל ביתנו שמתגוררים היום בגילה, בנווה-יעקב, בפסגת-זאב?

יולי יואל אדלשטיין: מישהו כבר הסביר להם כמה תעלה הדירה שלהם שהם אולי קנו ב-100,000 דולר?

יולי יואל אדלשטיין: מישהו ניסה לאחרונה למכור דירה בשדרות?

יולי יואל אדלשטיין: אני מאחל הצלחה לחברי הקואליציה בללכת לשווק דירות בשדרות, וגם להסביר לאזרחים למה בזכות הפעילות הענפה של הממשלה הנוכחית בתחום הביטחוני דירה שקנו בסכום פי-חמישה, פי-שישה ופי-שבעה ממה שהיא עולה היום, לא מצליחים למכור גם בסכומים קטנים של שביעית או שמינית מן הסכומים שהמשפחה הממוצעת השקיעה.

יולי יואל אדלשטיין: הכרה בין-לאומית אנחנו נקבל על זה?

יולי יואל אדלשטיין: מישהו חשב על ההתנהגות של האוכלוסייה הערבית בשכונות בירושלים שלא יעברו לרשות הפלסטינית – על האינתיפאדות ועל המרד ועל כל הדברים שנראה שם בשכונות האלה; ועד כמה העולם ימחא לנו כפיים על זה?

יולי יואל אדלשטיין: ממש.

יולי יואל אדלשטיין: עשינו מהלך גדול בחסות כל הגופים והמדינות שיגיעו לוועידה הבין-לאומית.

יולי יואל אדלשטיין: על העיר העתיקה ועל המקומות הקדושים אני בכלל לא מדבר.

יולי יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, זה לא סוד גדול שאנחנו לא בדיוק באותה גישה מדינית שלך.

יולי יואל אדלשטיין: אבל את אולי זוכרת כמוני איך התרוצצנו באחד הגופים הבין-לאומיים כשאיזשהו גאון מהפרלמנט האיטלקי הביא הצעה לבנאום ירושלים – הצעה שהיום ראש ממשלת ישראל בא ומדקלם לנו כאן מעל דוכן הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חזון אחרית הימים.

יולי יואל אדלשטיין: I have a dream today – "יש לי חלום", אומר ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: בסופו של דבר, חברי, אני רוצה לומר לכם: העם, לצערי הרב, מאוד רוצה להאמין שמה שמשווקים לו כשלום הוא באמת אולי איזשהו סיכוי, כפי שאמר כאן עשר פעמים ראש ממשלת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: סיכוי.

יולי יואל אדלשטיין: תנו סיכוי.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא סיכוי.

יולי יואל אדלשטיין: את הסיכוי הזה הבטיחו לנו כבר לפני אוסלו ולפני ההתנתקות.

יולי יואל אדלשטיין: זה, לצערי, עוד דמעות ועוד דם ועוד חוסר אמון בין שני הצדדים ועוד סבל לאזרחי ישראל וגם סבל לפלסטינים – לא פחות מזה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן כשמנסה ראש הממשלה הנוכחי להשוות את עצמו לבגין, אני מציע לו שילך לדוברים שלו וישלוף מן הארכיונים משפט מאוד מפורסם שנאמר, גברתי היושבת-ראש, במערכת בחירות במדינה אחרת, בארצות-הברית, כשסנטור צעיר בשם דן קווייל הסביר ליריבו שגם את קנדי האשימו בכך שהוא צעיר, וגם את קנדי האשימו בחוסר ניסיון, וגם את קנדי האשימו שהוא ממשפחה עשירה.

יולי יואל אדלשטיין: אמר לו יריבו משפט אחד מאוד מפורסם, גברתי: “You are no Kennedy, Senator”, "אתה לא קנדי, סנטור".

יולי יואל אדלשטיין: לכן גם לראש ממשלת ישראל הנוכחי אני אומר: אתה לא מנחם בגין, לך הביתה, כולם כבר מבינים את זה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת-ראש, כבוד השרה, עמיתי חברי הכנסת, אני שמח שאחרי שהקשבתי היטב לדברים של ראש הממשלה אני יכול להגיד בגדול שזה היה נאום חשוב, ונאום שאני גם מסכים עם תוכנו בגדול, ואני מקווה שהדברים יתממשו.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להתייחס רק לכמה נקודות שהעלה בהתרגשות רבה מאוד, כדרכו בקודש, ידידי חבר הכנסת ריבלין, בדברים שהם בנפשו ובנשמתו בנושא ירושלים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שהוויתור על מזרח-ירושלים לא נעשה עכשיו; הוויתור על מזרח-ירושלים הוא ויתור מתמיד, יומיומי.

מיכאל מלכיאור: גם ממשלות שאתה כיהנת בהן – – –

ראובן ריבלין: – – –

מיכאל מלכיאור: יש פורמלית.

מיכאל מלכיאור: היתה ריבונות של ישראל והחלת החוק הישראלי במזרח-ירושלים.

מיכאל מלכיאור: מעולם לא היה ניסיון אמיתי להחיל את החוק הישראלי במזרח-ירושלים.

מיכאל מלכיאור: אני מביא לך דוגמה מנושא שאני עוסק בו יום-יום, נושא החינוך.

מיכאל מלכיאור: אתה יודע בטח מתוך ההיכרות הארוכה שלך שיש במזרח-ירושלים 17,500 ילדים בני שלוש-ארבע.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מחויבים להקים גנים ציבוריים בשביל הילדים האלה.

מיכאל מלכיאור: אתה יודע כמה גנים ציבוריים הצלחנו לעשות בשביל 17,500 ילדים במשך 40 שנה של החלת החוק הישראלי במזרח-ירושלים?

מיכאל מלכיאור: אתה יודע כמה?

ראובן ריבלין: מעט מדי.

מיכאל מלכיאור: שני גנים.

מיכאל מלכיאור: 70 ילדים.

מיכאל מלכיאור: אחר כך אתה מתפלא שהם הולכים לגנים של כל מיני גורמים שאתה לא רוצה שהם ילכו לגנים שלהם.

מיכאל מלכיאור: אלו הממשלות שאתה ישבת בהן, ובזה בפועל אתה וכל מי שישב בממשלות ישראל במשך כל התקופה הזאת קבעתם את החלוקה.

מיכאל מלכיאור: אתה לא יכול לעשות את מזרח-ירושלים חלק ממדינת ישראל אם אתה לא מוכן אפילו להתחיל להשקיע במה שנחוץ.

מיכאל מלכיאור: אתה יודע שיש היום 10,000 ילדים במזרח-ירושלים שלא יכולים להירשם לבית-ספר?

מיכאל מלכיאור: יש חוק חינוך במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה מעניין מישהו?

מיכאל מלכיאור: אי-פעם הליכוד מעלה את זה?

נסים זאב: למה – – –

מיכאל מלכיאור: כשהיתה שרת חינוך מטעם הליכוד היא בנתה כיתה אחת בשביל הילדים האלה?

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: כי היא לא ראתה את הילדים האלה כחלק ממדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר מצד אחד לדבר גבוהה-גבוהה על אחדות העיר ומצד שני, בפועל, לקבוע את חלוקת העיר.

מיכאל מלכיאור: החלוקה הזאת נקבעה כבר לפני 40 שנה.

מיכאל מלכיאור: יש פה שתי ערים: יש פה עיר יהודית שתהיה בירת מדינת ישראל, ויש פה עיר ערבית שתהיה בירת פלסטין – – –

בנימין אלון: אתה רוצה את זה, בלי תירוצים.

בנימין אלון: אל תאשים אחרים.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה את זה, נכון.

מיכאל מלכיאור: אבל אני מדבר – – –

בנימין אלון: – – –

מיכאל מלכיאור: כבוד הרב, אתה לא יכול לאחוז במקל משני הקצוות.

מיכאל מלכיאור: זה לא הולך.

מיכאל מלכיאור: אם אתה רוצה שזה יהיה חלק ממדינת ישראל, אז יש כמה השלכות לדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: מאחר שאתה לא מוכן לעשות – גם אתה כשר במדינת ישראל לא נקפת אצבע בשביל שיבנו כיתות במזרח-ירושלים – – –

בנימין אלון: – – – תיירות.

מיכאל מלכיאור: אני לא מדבר על תיירות.

מיכאל מלכיאור: סליחה, לא ידעתי ששרים – – –

בנימין אלון: – – –

מיכאל מלכיאור: לא ידעתי ששרים בממשלה אחראים רק על התחומים שלהם, אני חשבתי ששרים בממשלה אחראים על מדיניות הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אלו עובדות שנקבעו מזמן, זאת היתה מדיניות עקבית של ממשלות ישראל מכל הצבעים.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר עכשיו לבוא פתאום ולהגיד: לא, יש עיר אחת.

מיכאל מלכיאור: מעבר לכך, אני לא מדבר פה על הבעיות הדמוגרפיות וכל שאר השאלות – – –

ראובן ריבלין: – – – בזמנו של טדי קולק קבעו שהתשתיות הן ברמה – – –

קולט אביטל: ואחר כך?

קולט אביטל: מה נעשה כדי להביא לידי איחוד?

ראובן ריבלין: מאותו יום – – –

מיכאל מלכיאור: מאותו יום שלא היה יותר שלטון של מפלגת העבודה בירושלים, ויתרו על זה.

ראובן ריבלין: – – – גם ראש – – –

מיכאל מלכיאור: אני אומר את הנקודה הזאת כי יש לנו ויכוח מה רצוי.

מיכאל מלכיאור: אבל אני אומר שגם לשיטתכם, שרצוי דבר אחר ממה שאני חושב שרצוי – – –

ראובן ריבלין: לא יהיה שלום בלי שנחיה בירושלים – – –

קולט אביטל: נא לסיים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד עוד נקודה אחת.

מיכאל מלכיאור: ראש הממשלה דיבר על הרבה רפורמות עמוקות בחינוך.

מיכאל מלכיאור: אני הייתי מאוד רוצה לראות שזה אכן יתקיים.

מיכאל מלכיאור: אני רואה פה את שר האוצר, ואני שמח מאוד שיש לפחות – אני עצוב קצת על החלוקה של "הפרד ומשול", ואני שמח על ההתקדמות לקראת המורים בהסכם עם הסתדרות המורים.

מיכאל מלכיאור: אבל אני עצוב מאוד שעל המזבח הזה של ההסכם עם הסתדרות המורים מקריבים סעיפים שלמים: כל הסעיפים על צמצום פערים, על פריפריה ועל עזרה לחלשים במערכת – כל הסעיפים האלה קוצצו כמעט עד תום בתקציב הנוכחי, וזה חבל.

מיכאל מלכיאור: לא שווה.

מיכאל מלכיאור: אלה כספים לא גדולים.

מיכאל מלכיאור: אם בשנה הזאת אנחנו נקצץ את התקציבים הללו לא תהיה לנו תקומה בחינוך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו – חברת הכנסת ליה שמטוב.

קולט אביטל: אם היא לא תהיה – חבר הכנסת בנימין אלון.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אני חייב לומר שכאשר ראש הממשלה עמד כאן ודיבר על חזון, חשבתי שעומד איזה נביא מולי ומדבר על חזון.

נסים זאב: אבל הוא אמר דבר מאוד נכון – שיש לו חלום.

נסים זאב: הקשר בין דיבורים לחלום – שלמה המלך אומר:

נסים זאב: כי בא החלום ברוב עניין, וקול כסיל ברוב דברים.

נסים זאב: "ברוב דברים" משמעותו ריבוי של מלל – –

ראובן ריבלין: עד כדי כך אתה נוזף בראש הממשלה?

נסים זאב: – – ואם מישהו חושב שלדיבורים האלה אין משמעות, אז יש לנו פסוק נוסף ששלמה המלך אומר: ברוב דברים לא יחדל פשע.

נסים זאב: צריך להבין: כאשר עומדים מעל הבמה הזאת ומכריזים הכרזות לא אחראיות, בפרט ראש הממשלה – ומה עשה השר רמון?

נסים זאב: הוא בסך הכול זרק פצצת רימון, ובעצם זה התנפץ לנו בין העיניים, וכאילו שכחנו את ההיסטוריה הקצרה שלנו.

נסים זאב: אני זוכר את רמון כאן בתקופת ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק.

נסים זאב: הוא הראשון שדיבר על החזרת ירושלים ועל אבו-דיס ועל שכונות ירושלים, שצריכים לחלק את ירושלים.

נסים זאב: וכשהממשלה הזאת נפלה הרגשנו את מלחמת 67' באותו רגע, הרגשנו שקיבלנו את ירושלים חזרה.

נסים זאב: אני מציע לראש הממשלה הנוכחי שלא ידבר על ירושלים.

נסים זאב: הוא רוצה לדבר שלום, שידבר שלום קודם כול.

נסים זאב: איפה השלום?

נסים זאב: על איזה שלום נדבר?

נסים זאב: מה קיבלנו מהבריחה שלנו מלבנון?

נסים זאב: "חיזבאללה" אירנית בקו אפס בגבול הצפון שלנו; ה"חמאס" בדרום לאחר שברחנו מעזה.

נסים זאב: לא מספיק לנו?

נסים זאב: לא התרסקנו מספיק?

נסים זאב: אנחנו צריכים לקבל עוד מכות כדי להבין מיהו האויב שלנו?

נסים זאב: מי שולט ברחוב הפלסטיני, אבו מאזן?

נסים זאב: הלוא ראש הממשלה שרון אמר שזה עוף ללא כנפיים, כנפיים בלי נוצות – אלה ביטויים של ראש הממשלה.

נסים זאב: אין לו שום כוח, הוא נקרא נשיא פלסטיני, אבל איזה כוח יש לו?

נסים זאב: מי עומד מאחוריו?

נסים זאב: בכל ועדה, בכל ישיבה בוועדת החוץ והביטחון, בניתוח הכי פשוט – אני לא מגלה כאן סודות – אומרים שאם צה"ל לא ביהודה ושומרון, ה"חמאס" חוזר לשליטה מוחלטת.

נסים זאב: המשמעות של נסיגה מיהודה ושומרון היא להכניס את ה"חמאס".

נסים זאב: ה"חמאס" זה אחמדינג'אד, שלא יספרו כאן סיפורים.

נסים זאב: אי-אפשר לדבר פה דברי תעתועים, ואי-אפשר לומר שאני רק מדבר ולדיבור הזה אין שום משמעות.

נסים זאב: יש משמעות, יש לזה משמעות – אנחנו בעצם כבר מרימים דגל לבן, מכריזים על כניעה.

נסים זאב: גם אין בכלל צורך במשא-ומתן, רק תיקחו, תעשו לנו טובה, כי יש פה בעיה של שד דמוגרפי; מכיוון שהשד הזה הוא כל כך גדול, וכל כך מסוכן, ואנחנו צריכים להיפטר ממנו, אנחנו צריכים להחזיר כמה שיותר ערים ושכונות בכל מקום שיש בו ערבים.

נסים זאב: צריך להיפטר מהם, לא?

נסים זאב: הם עול עלינו, לכן צריך להחזיר את השטחים כמה שיותר מהר.

נסים זאב: איזו הכרזה לא אחראית, אדוני ראש הממשלה.

נסים זאב: אני בקואליציה אתך, אבל אני באמת מצפה ממך למנהיגות עם עמוד שדרה.

אורי אריאל: הוא יכול לחזור בתשובה.

נסים זאב: אני מקווה שהדברים שלי ייגעו ללבו.

ראובן ריבלין: אם אתה תחזור בתשובה – הוא יחזור בתשובה.

נסים זאב: אני אחזור אתך, ריבלין.

קולט אביטל: תנו לו לסיים.

קולט אביטל: הוא רוצה לסיים.

נסים זאב: אני רוצה לסיים.

נסים זאב: לא צריך להיבהל מהריבוי ומההתרבות של הערבים.

נסים זאב: התורה מבטיחה – קצת אמונה: כי תאמר בלבבך רבים הגויים האלה ממני איכה אוכל להורישם.

נסים זאב: לא תירא מהם.

נסים זאב: זכור תזכור את אשר עשה אדוני אלוהיך לפרעה ולכל מצרים.

נסים זאב: והכתוב ממשיך ואומר: לא תערוץ מפניהם כי אדוני אלוהיך בקרבך אל גדול ונורא.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני רוצה לראות שגם לך יהיו 67 ילדים.

קולט אביטל: חברת הכנסת ליה שמטוב.

ליה שמטוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום אנחנו מציינים את פתיחת כנס החורף של הכנסת, וכמו בכל יום שני, גם ביום זה בחרו מפלגות האופוזיציה לברך את הקואליציה בהצעות אי-אמון בממשלה.

ליה שמטוב: יש כל כך הרבה נושאים בוערים על סדר-יומה של מדינת ישראל, נושאים שכדאי שהכנסת תקיים דיונים עליהם ותמלא את תפקידה האמיתי כלפי הציבור.

ליה שמטוב: אולם כמו תמיד, אנו מוצאים את עצמנו נואמים ומבזבזים את זמננו בניסיונות חסרי טעם לתקוף את הממשלה ואת העומד בראשה מחד גיסא ולהגן עליהם מאידך גיסא.

ליה שמטוב: זה לא סוד שנקעה נפשו של הציבור מחוסר היציבות השלטונית במדינה.

ליה שמטוב: זה גם לא סוד שהיום, בתום ההצבעה, הממשלה תישאר על כנה ותמשיך לנהל את ענייני המדינה.

ליה שמטוב: לכן, לכל התוקפים למיניהם – כאשר חוברים יחדיו אפי איתם, ברוך מרזל וזהבה גלאון למתקפה על ישראל ביתנו, זה מחזק אותנו ומראה לנו עד כמה צודקת דרכנו.

ליה שמטוב: המצע של ישראל ביתנו פורסם באתר המפלגה עוד לפני הבחירות, ובו מוצגת מדיניותה של המפלגה.

ליה שמטוב: אין שום מקום לוויתורים; ויתורים לא יביאו שלום ולא ביטחון.

ליה שמטוב: אנחנו בעד פתרון כולל לכל הבעיה הפלסטינית, גם זו של ערביי ישראל, ובעד חילופי שטחים ואוכלוסיות.

ליה שמטוב: לא בהתנתקות חד-צדדית – כולנו כבר למדנו את הלקח, ראינו לאן זה מוביל.

ליה שמטוב: אין מקום לזכות השיבה בשום מישור, גם לא הומניטרי.

ליה שמטוב: אין שום אפשרות לחלק את הריבונות הישראלית בעיר העתיקה.

ליה שמטוב: כאשר גורמים בממשלה מתווכחים ביניהם מי יאמץ את תפיסת עולמה של ישראל ביתנו, הדבר מוכיח לכולם עד כמה נכונה דרכנו ועד כמה מפלגת ישראל ביתנו נחוצה בקואליציה.

ליה שמטוב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה.

קולט אביטל: חמש דקות.

בנימין אלון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת ליה שמטוב, תכננתי לדבר על משהו אחר, אבל אני פשוט לא יכול שלא להגיב.

בנימין אלון: עם כל הידידות האמיתית שיש לי עם החברים מישראל ביתנו, אני פשוט לא מצליח להירגע מהדברים שאמרת בטון כזה רגוע: מה אתם מפריעים לנו ומבזבזים את הזמן?

בנימין אלון: יש נושאים יותר חשובים.

בנימין אלון: ודאי, יש נושאים הרבה יותר חשובים מירושלים.

בנימין אלון: אני לא מבין, איפה אתם חיים?

בנימין אלון: איפה אתם חיים?

בנימין אלון: מבזבזים את הזמן כאשר מדברים על ירושלים?

בנימין אלון: לישראל ביתנו יש דרך.

בנימין אלון: לא נעים לי, אבל אני הייתי מספר שתיים באיחוד הלאומי כשליברמן היה מספר אחת, והססמאות שהיו על כל אוטובוס בארץ היו "עם ליברמן, בלי מדינה פלסטינית".

בנימין אלון: ועכשיו אני שומע שהוא מרגיע את כולם ואומר:

בנימין אלון: אני מתכוון רק לשכונות של ירושלים, אלה שיש בהן הרבה ערבים שמקבלים ביטוח לאומי, ועכשיו הם יהיו במדינה הפלסטינית.

בנימין אלון: הוא רוצה מדינה פלסטינית ליד ירושלים?

בנימין אלון: הוא רוצה מדינה פלסטינית בכרכור?

בנימין אלון: אני לא מבין עכשיו מה הכוונה – יש לנו דרך והבוחרים שלנו יודעים מהי הדרך?

בנימין אלון: אני לא הולך על סקרים, אבל יש לי הרגשה מאוד קשה, גברתי, ולא נעים לי לומר את הדברים; היתה פה מפלגה שהביאה 15 מנדטים, והתבססה על שנאה כלפי חרדים, וביום בהיר אחת התחילו בה מחלוקות, והמפלגה הזאת פשוט נעלמה.

בנימין אלון: את יודעת מה זה 15 מנדטים?

בנימין אלון: זה אולי כמעט חצי מיליון איש, אולי יותר.

בנימין אלון: יותר מחצי מיליון איש שנעלמו.

בנימין אלון: ואני אומר – אני יודע שהיום יש לכם הרבה מנדטים.

בנימין אלון: כל פעם שיש לליברמן מצוקה הוא עולה לכאן ותוקף איזה חבר כנסת ערבי שהגיע למליאה, ולא יודע מה קורה, הוא אומר "קאפו", או דברים כאלה, וכולם צועקים עליו.

בנימין אלון: זה לא נקרא ימין, זה לא נקרא לאומי; מי שרוצה מדינה פלסטינית ליד ירושלים לא יהיה לאומי בזה שהוא מתקיף את ערביי ישראל.

בנימין אלון: אי-אפשר על בסיס של שנאה לערביי ישראל לבנות השקפה לאומית.

בנימין אלון: מי שחושב שכשמדברים על ירושלים זה בזבוז זמנה של הכנסת לא יזכה לאמון הציבור.

בנימין אלון: גם 12 חברי כנסת יכולים להיעלם כמו ש-15 נעלמו.

בנימין אלון: לא אישית, כמובן.

בנימין אלון: כל אחד מכם יקר בעיני.

סופה לנדבר: אנחנו – – –

בנימין אלון: אני מאוד לא הייתי רוצה בכך.

בנימין אלון: אני באמת אוהב – – –

קריאות: – – –

קולט אביטל: הקשבנו היטב.

יצחק אהרונוביץ': – – – מצטט את הדברים בשם אומרם.

בנימין אלון: אני אוהב ומעריך ומכבד, ואומר את הדברים מכאב, כיוון שאני מרגיש קרבה אישית לכולכם.

בנימין אלון: תתפסו את עצמכם בידיים.

יצחק אהרונוביץ': – – –

קולט אביטל: אדוני השר, נא לא להפריע.

יצחק אהרונוביץ': – – –

ראובן ריבלין: השר אהרונוביץ, אתה תתחיל בוואלג'ה ותגמור בנתניה.

יצחק אהרונוביץ': אפשר גם לא לדבר, אפשר לשתוק כל היום – – –

קולט אביטל: אדוני השר, לא נעים לי ואני לא רוצה לקרוא אף אחד לסדר.

בנימין אלון: מכובדי וידידי השר אהרונוביץ – אני אומר את זה בלי חנופה, בלי מליצה, באמת מכובדי, יש לי הרבה כבוד אליך והרבה ידידות.

בנימין אלון: זה מה שכואב לי.

בנימין אלון: אני מציע לכם שתתפסו את עצמכם בידיים.

בנימין אלון: אתם הרי מפלגה, יש לכל אחד מכם דעה.

בנימין אלון: אביגדור הוא חבר, חבר טוב.

בנימין אלון: דברו אתו.

בנימין אלון: תבדקו מה קורה בקהל שלכם.

יצחק אהרונוביץ': מה קרה?

בנימין אלון: מה שקורה הוא שחיים רמון מעלה בממשלה, גלוי, על השולחן, את חלוקת ירושלים, ואז מה שאומר ליברמן – לפי הדיווחים, ואתה היית שם – שהוא גם לא רוצה את אלה שיקבלו ביטוח לאומי, ולא קולט מה שכרגע קרה פה בנאום שלפני, שלפעמים יש דברים שהם "כל עוד בלבב פנימה נפש יהודי הומייה, ארץ ציון וירושלים".

בנימין אלון: זה לא רובי ריבלין שהוא יהודי רגשן.

בנימין אלון: זה בלב שלנו.

בנימין אלון: יש דברים שזה לא עניין שערבי מקבל ביטוח לאומי.

בנימין אלון: לא זה מה שקובע דברים ערכיים-לאומיים.

בנימין אלון: הציבור לא טיפש.

בנימין אלון: הציבור מקשיב.

בנימין אלון: הציבור שומע.

בנימין אלון: בסופו של דבר יש גם יום דין פוליטי.

בנימין אלון: אז אני מציע לכם, כדי שתהיו טובים, כדי שתהיו חזקים, תתעוררו, תתנערו, תנערו את חברנו אביגדור ליברמן.

בנימין אלון: לא מאוחר לעורר ולהגיד לאולמרט: גמרנו.

בנימין אלון: אתה לא מדבר על ירושלים.

בנימין אלון: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת , בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת .

משה שרוני: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני לא רוצה להתייחס לנאומו של ראש הממשלה על המדיניות שהיתה והמדיניות שתהיה.

משה שרוני: ימים יגידו.

משה שרוני: כל כנסת ישראל צריכים להתעורר בגלל הנושא החברתי.

משה שרוני: זה הנושא הכי חשוב.

משה שרוני: ירושלים לא תחולק לעולם ועד.

משה שרוני: מי שחולם על זה, יכול לחלום עוד חמשת אלפים שנה וזה לא יתגשם.

משה שרוני: אם יש שר שאומר משהו, לא צריך לקחת את זה בחשבון.

משה שרוני: הוא אמר.

משה שרוני: יש רוח בחוץ, הרוח לקחה את זה וגמרנו.

משה שרוני: בואו נתייחס ברצינות לנושא החברתי.

משה שרוני: לא יכול להיות שכבר שנה וחצי ממשלת ישראל לא שמה פס על הנושא החברתי.

משה שרוני: לא יכול להיות.

משה שרוני: תמיד, כשמביאים חוק בנושא חברתי, כולם עומדים על הרגליים האחוריות, לא יעבור ולא יהיה.

משה שרוני: אני אומר מכאן לממשלת ישראל ואני אומר למפלגות "החברתיות", למפלגת העבודה: אל תניפו את הדגל החברתי כשאתם נגד.

משה שרוני: תגידו למצביעים שלכם את האמת.

משה שרוני: לא יכול להיות שבוועדת שרים לחקיקה, כשחבר כנסת מציע חוק לביטול דמי ניהול שלוקחים מהגמלאים – 1.75% – שר אומר שזה דבר שלא יהיה, ובסוף הוא מצביע נגד, מה גם שהוא שר הרווחה במדינת ישראל.

משה שרוני: הוא יודע מה זה רווחה?

משה שרוני: אני חושב שבחיים שלו הוא לא למד.

משה שרוני: לא יכול להיות שיטילו סנקציות ויפעילו מכבש על חברי הוועדה לא להצביע בעבור חוק לקצבאות לגמלאי ישראל, לאחר ש-20 שנה גנבו מהגמלאים יותר מ-30 מיליארד שקל.

משה שרוני: איפה זה נשמע?

משה שרוני: ואם זה עולה 4.3 מיליארדי שקל – – –

אורי אריאל: מי לא אישר את זה?

משה שרוני: עוד מעט יאשרו את זה, אל תדאג.

משה שרוני: אני רוצה לראות את חברי הכנסת שנמצאים בוועדה שמחר, בנוכחות גמלאי ישראל, שיסתכלו בפני 740,000 גמלאי ישראל ויצביעו נגד חוק זה.

משה שרוני: אני רוצה לראות אחד.

משה שרוני: לא יכול להיות שהגמלאים לא ילכו בראש מורם, לא ילכו לקנות מה שהם צריכים לקנות.

משה שרוני: לא יכול להיות שאנחנו נזניח את האנשים שהקימו את המדינה, בנו את המדינה, עברו כל מלחמות ישראל, והיום מפנים להם עורף.

משה שרוני: זו ממשלה לא חברתית ואין לה זכות קיום אם היא לא תאשר את זה.

משה שרוני: היא צריכה להתעשת.

משה שרוני: כן, אין לה זכות קיום.

משה שרוני: הנושא החברתי לא פחות חשוב מהנושא המדיני.

משה שרוני: אתה יכול לקבוע מדיניות, אבל אם העם לא בריא, העם רעב, זה לא יתגשם.

משה שרוני: חברי הכנסת, תשקלו היטב.

משה שרוני: בכל נושא חברתי כולנו צריכים לעמוד דום ולאשר אותו.

משה שרוני: לא יכול להיות שבמשך שנה וחצי אף חוק חברתי לא עבר כאן, וכשיש חוק חברתי הצודק ביותר, הממשלה מתנגדת.

משה שרוני: אני אומר לממשלת ישראל שחברי הכנסת יצביעו בעבור החוק הזה ואתם תהיו במיעוט ותתביישו לכם.

משה שרוני: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו מזמינים את חבר הכנסת שמואל הלפרט מיהדות התורה, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשעה שטווח הירי של טילי ה"קסאם" הולך ומתרחב, מקדיש ראש הממשלה את רוב זמנו לוועידת שלום עם יושב-ראש הרשות הפלסטינית שחדל להיות המנהיג בפועל של הרשות, ומשחרר בסיטונאות מחבלים ללא כל תמורה, ומפריח הצהרות באמצעות המשנה שלו, מר חיים רמון, בדבר נכונותה של ישראל להגיע לפשרה בנושא ירושלים וזכות השיבה.

שמואל הלפרט: כל השנים היה קונסנסוס שירושלים תישאר מאוחדת.

שמואל הלפרט: זו הפעם הראשונה ששר בכיר מציע לחלק את ירושלים ולהעביר חלק מהשכונות לשליטה פלסטינית.

שמואל הלפרט: אם לא די בחלוקת ירושלים, מצהיר היום המשנה לראש הממשלה שמדינת ישראל תשקול גם את זכות השיבה של חלק מהפליטים לתחומי מדינת ישראל.

שמואל הלפרט: אותו משנה לראש ממשלה שהצהיר בעבר – ובמו אוזני שמעתי – שהכרה בזכות השיבה עלולה לגרום לחיסולה, חס ושלום, של מדינת ישראל.

שמואל הלפרט: ואני שואל את מר רמון: מה נשתנה?

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, בניגוד לפוליטיקאים הישראלים, יושב-ראש הרשות הפלסטינית, כמו קודמו יאסר ערפאת, עקבי.

שמואל הלפרט: הם הצהירו בעבר, ואבו מאזן חזר על כך גם בימים האחרונים, שהעם הפלסטיני לעולם לא יוותר על הקמת מדינה פלסטינית בגבולות 67' שבירתה ירושלים, ולא תהיה כל פשרה בנוגע לזכות השיבה.

שמואל הלפרט: הבריחה מלבנון וההתנתקות מרצועת-עזה גרמו להתגברות ירי ה"קסאמים" על שדרות, אשקלון, נתיבות וכל יישובי עוטף-עזה.

שמואל הלפרט: חלוקת ירושלים וחזרה לגבולות 67' עלולים להכניס את ירושלים, את תל-אביב, את נתב"ג ואת כל ערי השפלה לטווח ירי ה"קסאמים".

שמואל הלפרט: מול עמדות נוקשות וברורות של יושב-ראש הרשות הפלסטינית, איזו תועלת תצמח מוועידת השלום בארצות-הברית?

שמואל הלפרט: הרי כישלון הוועידה עלול לדרדר עוד יותר את המצב הביטחוני באזור.

שמואל הלפרט: כבוד היושב-ראש, במקום שראש הממשלה יטפל בבעיות האמיתיות המסכנות את מדינת ישראל, הוא מעדיף להשקיע את זמנו בדיוני סרק ובוועידת דמה.

שמואל הלפרט: הסכנה מספר אחת של ישראל היא נשיאה המטורף של אירן, אחמדינג'אד, שמצהיר השכם והערב על תוכניתו לחיסולה, חס ושלום, של מדינת ישראל, ועל כוונותיו הזדוניות האחרות, ומקדם את אירן למעמד של מעצמה גרעינית.

שמואל הלפרט: העם היהודי שילם בעבר מחיר יקר מאוד על כך שהתעלם, כמו העולם כולו, מהצהרותיו של היטלר יימח שמו באותה תקופה, הצהרות מאוד דומות לאלה של אחמדינג'אד.

שמואל הלפרט: אנחנו חייבים להאמין לאחמדינג'

שמואל הלפרט: אד שהוא מתכוון ברצינות למה שהוא אומר.

שמואל הלפרט: ראש הממשלה, במקום לעסוק בוועידות שלום חסרות סיכוי, חייב להקדיש את עיקר זמנו להקמת קואליציה עולמית שתתמודד עם תוכניותיו המסוכנות של נשיא אירן, המסכנות את ישראל ואת העולם כולו.

שמואל הלפרט: ראש הממשלה, במקום לטפל במשבר החברתי הקשה הפוקד את מדינת ישראל, במקום לטפל בקרוב ל-2 מיליוני עניים, ובהם 800,000 ילדים שחיים מתחת לקו העוני, במיליון אנשים רעבים, במקום להציע פתרונות הולמים לבעיית העוני – כשיש לממשלה האמצעים הדרושים לכך; לא חסר לממשלה כסף – במקום להתעסק בדברים העומדים ברומו של עולם ובבעיות יסוד של החברה הישראלית הוא מתעסק בוועידות סרק.

שמואל הלפרט: מסתבר שסדר העדיפויות של ראש הממשלה ושל הממשלה כולה השתבש לגמרי.

שמואל הלפרט: בנאומו היום אמר ראש הממשלה כי בתקציב הבא תגדיל הממשלה את תקציב החינוך ואת התקציב החברתי.

שמואל הלפרט: יוצא מהכלל.

שמואל הלפרט: אולם למרבה הפלא, בספר התקציב שהונח היום לפנינו אנו מגלים קיצוץ נוסף של 73 מיליון ש"ח בתקציב הישיבות.

שמואל הלפרט: במקום שהממשלה תחזיר את הקיצוץ של 750 מיליון ש"ח, שהם קיצוץ של 75% מתקציב הישיבות בשש השנים האחרונות, היא מוסיפה חטא על פשע ומקצצת 73 מיליון נוספים.

שמואל הלפרט: לצערי הרב, אדוני היושב-ראש, נוצר הרושם שממשלת ישראל במדינת ישראל הריבונית החליטה לחסל את תקציב הישיבות; מתקציב של מיליארד ו-32 מיליון ש"ח בשנת 2002 הגענו לתקציב שיסתכם בשנה הקרובה ב-200 מיליון ש"ח בלבד.

שמואל הלפרט: לממשלה כזאת אין זכות קיום, ולכן אנחנו נצביע אי-אמון בממשלה.

שמואל הלפרט: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, במקום חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שמעתי היום את נאומו של ראש הממשלה, ואני יכול לומר מלה אחת: הלוואי.

אבשלום וילן: הלוואי שכל דבריו על החמלה והרגישות החברתית יבואו לידי ביטוי בתקציב שמונח פה על שולחננו.

אבשלום וילן: הלוואי שמה שאמר פה יושב-ראש סיעת הגמלאים, חבר הכנסת שרוני, על כל החוקים עם הרגישות החברתית, שהוא, כחבר בכיר בקואליציה, אומר, אדוני היושב-ראש, שאין חוק עם כיוון או מגמה חברתית כלשהי שהממשלה הזאת תומכת בו.

אבשלום וילן: הלוואי שכל מה שאמר ראש הממשלה בתחום המדיני אומנם יתממש.

אבשלום וילן: הוא אמר משפט מדהים; הוא אמר: 40 שנה אנחנו בורחים בעצם מפני הכרה בעובדות המציאות.

אבשלום וילן: ברוך הבא למועדון.

אבשלום וילן: סוף-סוף ראש הממשלה חצה את הרוביקון ומבין שאין ברירה אלא להתפשר עם הצד השני בדרך להסדר פוליטי.

אבשלום וילן: שמעתי פה את הצעקות מאנשי הליכוד.

ראובן ריבלין: אתה חושב שהוא אמר את זה כי הוא באמת מאמין בכך?

אבשלום וילן: אני מעריך שגם אנשי הליכוד שאמונתם האידיאולוגית בוערת, כאשר הם יגיעו לאחיזה בהגה השלטון, אינני רואה – שמענו גם את יושב-ראש האופוזיציה – פתרונות אחרים בסופו של יום.

אבשלום וילן: כי לא יעזור כלום, בין הירדן והים יש שני עמים.

אבשלום וילן: הם פחות או יותר שווים בגודלם, ואין ברירה אלא למצוא פתרון של פשרה פוליטית ושל חיים יחד.

אבשלום וילן: בלי זה – זה לא יעבוד.

אבשלום וילן: מה שמאוד מדאיג אותי אצל ראש הממשלה זה המשנה הסדורה והרהוטה ששמעתי פה לעומת יכולת הביצוע.

אבשלום וילן: הרי השר רמון אומר את האמת; זה היה על השולחן בקמפ-דייוויד בשנת 2000, זה מופיע בתוכנית קלינטון, זה מופיע בתוכנית הליגה הערבית, זה מופיע בכל תוכניות השלום שהיו עד היום על השולחן.

אבשלום וילן: הפשרה תהיה בירושלים – כן, היא תהיה בירושלים, והשכונות הערביות יהיו מחוברות לבירה הערבית.

אבשלום וילן: והפשרה תהיה בשטחי 67', ועל כל מה שנרצה לחבר – גושי ההתיישבות – אל תוך גבולות 67' נצטרך להחזיר תמורה של אחד לאחד בשטחים אחרים, משום שלאחר הסכם השלום עם מצרים התפשרנו עד הסנטימטר האחרון, וכאשר חתמנו הסכם שלום עם ירדן גם אתם עשינו חילופי שטחים של סנטימטר מול סנטימטר, ומלבנון נסוגונו במאי 2000 עד הסנטימטר האחרון לפי הסכמי סייקס-פיקו, ולסוריה ארבעה ראשי ממשלות, ובהם בנימין נתניהו ואריאל שרון, הציעו את אותו הסדר, שפירושו גבולות 67' במקום שביתת נשק, והם לא חופפים לצורך העניין.

אבשלום וילן: אז עם הפלסטינים זה ייגמר בפחות?

אבשלום וילן: כלומר, בואו נפסיק לרמות את עצמנו אחרי 40 שנה.

אבשלום וילן: אנחנו יודעים בדיוק מהו מחיר השלום.

אבשלום וילן: הוא כבד, מסובך ומורכב, והשאלה היא אם יש לנו אומץ ללכת לקראתו.

אבשלום וילן: אני, במקום אנשי הליכוד – אני אומר את זה לצערי – הייתי יושב הרבה יותר בשקט, משום שנראה לי שראש הממשלה עמד פה כפרקליט מזהיר שתיאר תיאורים מאוד יפים, אבל אינני רואה כיצד הוא עושה את הדרך הזאת.

אבשלום וילן: כדי לעשות את הדרך הזאת לא מספיק לנאום.

אבשלום וילן: ראש הממשלה נבחן במבחן הביצוע, והוא יצטרך להעביר את זה בממשלתו; הוא יצטרך לשכנע את שריו והוא יצטרך להתקדם קדימה.

אבשלום וילן: אם הוא יעשה כן – איך אמרתי קודם?

אבשלום וילן: ברוך הבא למועדון; הוא יקבל את מלוא הגיבוי.

אבשלום וילן: אבל חוששני יש פה יותר משחקי מלים מאשר מהות.

אבשלום וילן: ואומר לך משהו, אדוני היושב-ראש, לסיום.

אבשלום וילן: במזרח התיכון המחיר של טיפוח אשליות, או יותר נכון תוכניות, שאין האומץ הדרוש כדי לממשן הוא מחיר נורא, משום שאם הולכים לוועידה בין-לאומית ולא מתכוונים לדבר בה ברצינות ולהגיע לדיבור ברצינות, מחיר הדמים לאחר מכן הוא כפול ומכופל.

ראובן ריבלין: מה עם אוסלו?

ראובן ריבלין: אוסלו זה מסלול התרסקות נורא.

אבשלום וילן: אם יושב-ראש האופוזיציה היה פה – את חשבון אוסלו נעשה פעם, חבר הכנסת ריבלין, אבל אתם ב-1996 הצלחתם לרוקן את אוסלו מתוכנו.

אבשלום וילן: נכון שגם הפלסטינים עזרו בזה, אבל היתה תרומה גם לצד הישראלי.

ראובן ריבלין: האינתיפאדה התחילה לפני שעלינו לשלטון.

אבשלום וילן: האינתיפאדה התחילה לאחר קמפ-דייוויד, והיא הנותנת.

אבשלום וילן: אם בנובמבר, באותו מפגש, באותה הצהרה, לא יהיה באמת פתח של תקווה, והוועידה לא תעסוק במהויות – המחיר לשני הצדדים עלול להיות כבד מדי.

אבשלום וילן: לכן צריך לקחת את הסיכון – הייתי מגדיר אותו כסיכון מחושב – וללכת קדימה, ולהתכוון לבצע ולא רק לדבר.

אבשלום וילן: על ראש הממשלה להפסיק להיות עורך-דין ולהתחיל להיות מנהיג פוליטי.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת חנא סוייד.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמו כל חברי הכנסת הקשבתי קשב רב ושמעתי את הנאום של ראש הממשלה וגם את התשובה שנתנה השרה על הצעות האי-אמון.

חנא סוייד: אני מצאתי את משפט המפתח בנאום של ראש הממשלה שאומר הכול לגבי הקטע המדיני.

חנא סוייד: אמרה השרה , שהחשיבות של המפגשים שמתקיימים בתקופה הזו בין ראש הממשלה לבין אבו מאזן, נשיא הרשות הפלסטינית, היא בעצם קיומם.

חנא סוייד: אני חושב שזה אומר הכול.

חנא סוייד: זה אומר שיש כאן תהליך שבאמת הכוונה שלו היא לתחזק את הכיבוש ולהמשיך את הסטטוס קוו עד אין-סוף.

חנא סוייד: הדיבורים הכלליים שנאמרו כאן לגבי כוונות, שמענו כאן.

חנא סוייד: אלה דברים שלא נאמרים בפעם הראשונה, אלו דברים שנאמרים זה עשר, 15, 20 שנה, חלק מהם, אבל בשורה התחתונה – מעשה אנחנו לא רואים.

חנא סוייד: לכן, כל הדיבור הזה וכל הניסיון ליצור אווירה כאילו שיש הידברות אמיתית – לדעתי, היא לא נכונה, לא אמיתית.

חנא סוייד: חשוב לציין כאן את הוועידה הבין-לאומית שמדברים עליה.

חנא סוייד: הוועידה הזאת, כפי שאמר ראש הממשלה, הוא לא מתכוון שהוועידה הבין-לאומית תהיה בעלת סמכות ושתהיה פורום אמיתי לדיון מעמיק בדברים ובבעיות, אלא היא תהיה מניפה; היא תהיה מין אליבי; היא תהיה מין עד שקר כזה, שמתקיים תהליך.

חנא סוייד: כבר צוינה כאן הסכנה שביצירת אשליות, שהנה הולכים לוועידה בין-לאומית בארצות-הברית, בהזמנת נשיא ארצות-הברית, והנה הולך לקרות דבר חשוב, ובסופו של דבר מגיעים לוועידה כזאת ושום דבר לא יוצא מהוועידה הזאת, לפי הסימנים שאנחנו רואים בשטח.

חנא סוייד: הרי הכיבוש נמשך, הסבל של האוכלוסייה הפלסטינית נמשך, אפילו גובר, ההרחבה של ההתנחלויות נמשכת.

חנא סוייד: אין שום קורלציה בין הדיבורים לבין העשייה בשטח.

חנא סוייד: לכן, יש כל הסיכויים שהתוצאות של הוועידה הבין-לאומית הזאת יהיו הרסניות, שכן כגודל הציפיות, כגודל התקווה שמנסים לבנות סביב הוועידה הזאת, יחזרו בסופו של דבר ויגידו: לא הגענו לשום פתרון.

חנא סוייד: הרי בסרט הזה היינו.

חנא סוייד: רצו להבליט, מכיוון שראש הממשלה לא הכחיש שמדברים על חלוקת ירושלים.

חנא סוייד: אז גם הוא לא דיבר על זכות השיבה ולא דיבר על ההתנחלויות, אז מה, הוא מתכוון להחזיר את הפליטים?

חנא סוייד: אני חושב שמחפשים כאן אינדיקציות ומסקנות שלא קיימות בנאום של ראש הממשלה.

חנא סוייד: הנאום של ראש הממשלה הוא דיבורים כלליים, כפי שאמרתי, בשביל להמשיך ולתחזק את הכיבוש ותו לא.

חנא סוייד: צריך להגיד שהמצב עם סוריה הוא מצב נזיל עדיין, עדיין יש ריכוזי כוחות.

חנא סוייד: נשיא סוריה מבקש וקורא לקיים משא-ומתן על שלום בין ישראל לסוריה, והתשובה הישראלית ידועה: לאו מוחלט.

חנא סוייד: המצב עם אירן, כל הדיבור הזה ויצירת אווירת "עליהום" בין-לאומית, אף שיש ויכוח, כמובן, על הדברים של נשיא אירן, גם בתוכן, גם בדרך שבה הדברים נאמרים, אבל עדיין, לחשוב שהפתרון למשבר עם אירן הוא בפעולה צבאית, זה שיגעון מוחלט.

חנא סוייד: הרי כבר הנשיא בוש אמר: המודל לפתור את הבעיה עם אירן זה המודל שיושם עם צפון-קוריאה, אז למה ללבות את היצרים ולהגיד שהפתרון הוא אך ורק פתרון צבאי?

חנא סוייד: לכן, אני חושב שאין חדשות בצד המדיני בנאום ראש הממשלה, מה שהיה הוא מה שיהיה, ובקטע החברתי כבר היטיב לתאר את המצב חבר הכנסת שרוני.

חנא סוייד: חבר הכנסת שרוני, שהוא חבר בקואליציה, אמר שהממשלה הזאת נכשלה כישלון מוחלט בכל העניינים החברתיים.

חנא סוייד: אז למה להצביע אמון בממשלה הזאת?

חנא סוייד: דווקא צריך להצביע אי-אמון בממשלה הזאת.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

אמנון כהן: אחרון הדוברים – חבר הכנסת צחי הנגבי.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שמענו כאן שני נאומים, של שמעון פרס, הנשיא, ושל אהוד אולמרט, ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: שמעון פרס, כדרכו, מנסה לגנוב את ההצגה.

ג'מאל זחאלקה: הוא עושה את זה בדרך כלל בנאומים מלאי פאתוס ורטוריקה, שיש שאוהבים אותה ויש שלא כל כך מתרשמים ממנה.

ג'מאל זחאלקה: אבל הפעם שמתי לב שמאחורי הרטוריקה ישנו תוכן.

ג'מאל זחאלקה: כמעט 80% מהנאום הוקדש לאירן, וגילינו היום ששמעון פרס חרד לזכויות האדם באירן; הוא חרד לזכויות ההומוסקסואלים באירן – אף פעם לא שמענו אותו מדבר עליהם בארץ, רק באירן הוא דואג להם; הוא חרד לזכויות הנשים באירן; הוא חרד לזכויות הבהאים באירן.

ג'מאל זחאלקה: פתאום שמעון פרס הוא נציג זכויות האדם באירן.

ג'מאל זחאלקה: הנאום הארוך שלו בנושא אירן הוא הכנה של דעת הקהל למלחמה.

ג'מאל זחאלקה: שמעון פרס יורה את הירייה הראשונה בהכנת דעת הקהל למלחמה, אחרת אי-אפשר להסביר מדוע הוא הקדיש כל כך הרבה זמן לנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: האחרון שיש לו זכות דיבור בנושא נשק גרעיני במזרח התיכון הוא שמעון פרס.

ג'מאל זחאלקה: הוא טוען לפחות, יש שמפקפקים בכך, חבר הכנסת ריבלין, שהוא הביא את הנשק הגרעיני לישראל.

ג'מאל זחאלקה: יש אומרים שהוא טרמפיסט בנושא הזה, אבל זה לא משנה.

ג'מאל זחאלקה: יש אגדה – נכונה או לא נכונה – ששמעון פרס הוא אבי פצצת הגרעין הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: מי שהכניס את הנשק הגרעיני למזרח התיכון, אין לו זכות דיבור על כך שמדינות אחרות רוצות לעשות נשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: זה לא היה נאום של פשרה, של מציאת פתרון, אלא נאום של איומים.

ג'מאל זחאלקה: נגיד שהיתה איזושהי פשרה ואירן לא תייצר פצצה גרעינית, אז מדינה אחרת תייצר נשק גרעיני.

ג'מאל זחאלקה: ברגע שהוכנס נשק גרעיני למזרח התיכון אי-אפשר לטווח ארוך למנוע ממדינות אחרות להתחמש בנשק גרעיני, ועם הזמן הטכנולוגיה תהיה יותר קלה ובת-השגה.

ג'מאל זחאלקה: אז מי שרוצה למנוע את האסון של נשק גרעיני במזרח התיכון צריך לתבוע פירוז המזרח התיכון מנשק גרעיני ולהתחיל בישראל, שיש לה הפצצה.

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים מה?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו בעד פירוז המזרח התיכון מכל סוגי הנשק להשמדה המונית, אבל כל המזרח התיכון, לא בצורה סלקטיבית.

ג'מאל זחאלקה: אין לשמעון פרס זכות מוסרית, אין לו זכות פוליטית, זאת חוצפה מאין כמותה, שדווקא הוא בא ומדבר על סכנת הנשק הגרעיני במזרח התיכון.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לשחק באש כל היום ואתה לא רוצה להיכוות.

לימור לבנת: צדיק, אתה צדיק.

ג'מאל זחאלקה: הנאום של אהוד אולמרט, מי ששמע אותו חושב שאנחנו מתקרבים או-טו-טו להסדר של שלום.

ג'מאל זחאלקה: משום-מה, אולמרט לא הצליח להדביק לא רק את חברי הכנסת מהשמאל והערבים – אני חושב את רוב חברי הכנסת – באופטימיזם שלו.

ג'מאל זחאלקה: זה אופטימיזם מלאכותי.

ג'מאל זחאלקה: זה ניסיון שיווק.

ג'מאל זחאלקה: זה אחיזת עיניים.

ג'מאל זחאלקה: כולם מדברים באופטימיות, לפי בקשתו של בוש ולפי האינטרסים הפוליטיים של אולמרט.

אמנון כהן: צריך לסיים, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר, אדוני היושב-ראש, בלתי אפשרי להגיע להסדר אם ממחזרים את הצעות אהוד ברק בקמפ-דייוויד.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר.

ג'מאל זחאלקה: כדי להגיע להסדר צריך שינוי של 180 מעלות בעמדה הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: יש תוכנית שלום ערבית, יש קונסנזוס בין-לאומי של האו"ם ושל מדינות אירופה מה צריך להיות הפתרון.

ג'מאל זחאלקה: ברגע שישראל תקבל אותו, אני חושב שייפתחו שערי השלום.

אמנון כהן: תודה.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו ישראל שמה עשרות מנעולים על השער של השלום בעמדותיה היא.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת צחי הנגבי, בבקשה – אחרון הדוברים.

אמנון כהן: אני מבקש לצלצל.

אמנון כהן: אנחנו צריכים להתכנס להצבעה עוד מעט.

אמנון כהן: בבקשה.

צחי הנגבי: איך אומרים בפורים?

צחי הנגבי: יש ביטוי יפה – – – משהו בהקשר של מה שאמרת.

צחי הנגבי: אולי לעת הזאת הגעת למלכות.

אמנון כהן: הגענו למגילת אסתר.

צחי הנגבי: טוב, בשביל זה צריכים קודם לעבור למשטר מלוכני.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, יום פתיחת המושב של הכנסת הוא תמיד יום חגיגי.

צחי הנגבי: כולנו נפגשים אחרי החגים, מברכים איש את רעהו במושב מוצלח, מרתק, רב סיפוק, רב עשייה, ומייד מתפנים לסתור איש את נימוקיו של רעהו.

צחי הנגבי: החגיגיות לא אמורה לטשטש את חילוקי הדעות; ההיפך – גם ביום פתיחת המושב הכנסת מחויבת למלא בנאמנות את התפקיד הדמוקרטי שלשמו היא כוננה, ובמרכז התפקיד הזה הוויכוח: דו-שיח נוקב, מגוון ועשיר, שבו מעלים איש-איש את מה שעל לבם.

צחי הנגבי: לכן גם הוויכוח של היום, אדוני היושב-ראש, למרות החגיגיות, מכבד את הכנסת – קל וחומר כאשר זה איננו ויכוח בעלמא; זהו דיון בסוגיה הגורלית ביותר בחיינו.

צחי הנגבי: אנחנו אוהבים לקרוא לה סוגיות הליבה, כי הן עוסקות בלב – ביהודה ושומרון, בירושלים, בהיסטוריה, בעתיד, בהישרדות, בקיום שלנו.

צחי הנגבי: כל אלה סוגיות ליבה.

צחי הנגבי: כל אחד מדבר מדם לבו, וטוב שמקיימים את הדיון הזה, שלא כמו בעבר, בסוגיות ליבה מדברים לפני – הרבה לפני – שהכרעות נופלות.

צחי הנגבי: למדנו שסוף מעשה במחשבה תחילה, והמחשבה ככל שהיא צלולה יותר ואיכותית יותר, זה אומר שהיא שקלה את כל העמדות, הציפה את כל הסכנות, התמודדה עם כל הטיעונים, בחנה את כל החלופות.

צחי הנגבי: לכן הדיון הזה, שאני מעריך שהוא ממש בתחילת-תחילתו, ילווה אותנו במושב הזה אולי לאורך כל השנה הזו.

צחי הנגבי: הוא חשוב ויש בו טעם.

צחי הנגבי: יש גם טעם, אדוני היושב-ראש, בדברי האופוזיציה.

צחי הנגבי: לפעמים מגזימים, לפעמים מצוות הנואם כמו מצוות השיר כזבו, או מיטב השיר כזבו, אבל האופוזיציה מזהירה אותנו, את הממשלה את הקואליציה, ולא בכדי.

צחי הנגבי: הניסיון המצטבר מצדיק, אפילו מחייב, זהירות-יתר.

צחי הנגבי: הכישלון של הסכמי אוסלו, מפח הנפש שליווה את פסגת קמפ-דייוויד בשנת 2000, האינתיפאדה שגבתה למעלה מ-1,000 קורבנות בעקבות קמפ-דייוויד הכושל והמהדהד, התוצאות העגומות של הנסיגה החד-צדדית בלבנון, ההתפתחויות המקוממות ברשות הפלסטינית בעקבות היציאה החד-צדדית מרצועת-עזה ומצפון השומרון – כל אלה התפתחויות שמאכזבות, אבל האכזבה נוגעת לעבר.

צחי הנגבי: כשמדובר על העתיד, כל ההתפתחויות האלה ביחד ולחוד מציירות על הקיר המדיני כתובת זועקת באותיות קידוש לבנה.

צחי הנגבי: והכתובת על הקיר זועקת: הפעם אין להיחפז.

צחי הנגבי: הפעם אסור לטעות.

צחי הנגבי: הפעם יש לוודא שתועלתו של כל מהלך מדיני עולה על נזקו.

צחי הנגבי: אבל, אדוני היושב-ראש, באותה נשימה – – –

אמנון כהן: שנייה, אני אפריע לך רק שנייה אחת.

אמנון כהן: הבנתי שיש תקלה טכנית בצלצול.

אמנון כהן: אז כל מי שנמצא בחדרים או במזנון מחברי הכנסת, אני מבקש להגיע לאולם המליאה.

אמנון כהן: בעוד כמה דקות אנחנו נבצע את ההצבעות.

אמנון כהן: לכן אני מבקש מכולם להגיע למליאה, כי הבנתי שהפעמון לא עובד.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אתה רוצה שאני אחזור על הנאום מההתחלה?

אמנון כהן: אתה יכול.

אמנון כהן: יש לך מה לדבר.

אמנון כהן: אני יודע.

אמנון כהן: תמשיך.

אמנון כהן: אנחנו נאפשר לך כמה דקות נוספות עד שכולם יגיעו.

צחי הנגבי: כי כל אחד אמר לי: כשאני אשמע צלצול אני אבוא לשמוע אותך.

צחי הנגבי: אז אני מתאר לעצמי – – –

אמנון כהן: אנחנו ניתן פטיש.

צחי הנגבי: באותה נשימה, אדוני היושב-ראש, אפשר להבהיר – וזו הבהרה מתחייבת – שזהירות ואחריות ושיקול דעת אינם מושגים זהים לקיפאון ולשיתוק.

צחי הנגבי: אפשר להיות זהיר ואפשר להיות אחראי, וחובה לשקול בשיקול דעת כל התפתחות, אבל אי-אפשר בזכות החובה לשמור על הזהירות ולהימנע מדיאלוג עם השכנים.

צחי הנגבי: מיהם השכנים?

צחי הנגבי: יש לנו מצד אחד קרב שישראל מנהלת זה למעלה משנה – אפשר לומר קרב מדיני, שההישגים שלנו, של כולנו, מרשימים בקרב הזה, ותכליתו להבטיח את בידודו של ה"חמאס".

צחי הנגבי: אבל, אדוני היושב-ראש, זה לא קרב שהוכרע.

צחי הנגבי: הבידוד המדיני-הכלכלי של ה"חמאס" הוא קרב שצריך לנצח אותו כל יום מחדש.

אמנון כהן: אני מבקש מהשרים ומחברי הכנסת לשבת במקומות.

צחי הנגבי: כל יום מחדש אנחנו שומעים קולות – גם באירופה, גם בארצות-הברית, אפילו בבית הזה, אפילו בחברה הישראלית, לעתים, אומנם בשוליים – אבל אנחנו שומעים שאלות מתריסות כנגד החרם שמוטל על ה"חמאס".

צחי הנגבי: והצעדים האלה, שהעולם מתייצב כולו, כמעט כאיש אחד, סביב העמדה הישראלית, שמבודדים את ה"חמאס", שלא מאפשרים לו שום לגיטימציה, שמטילים מצור בין-לאומי-כלכלי לא פשוט – זה מנוגד לטבע של העולם המדיני, כפי שאנחנו מכירים אותו.

צחי הנגבי: ולמרות זאת, יש הרמוניה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת, כי אנחנו עוברים עוד מעט להצבעה.

אמנון כהן: השרים, אני מבקש לשבת ולא להפריע לנואם.

צחי הנגבי: – – חובתה של הממשלה לקבל מענה לשאלה הזאת לא באמצעות שאלה רטורית ותשובה שאנחנו נותנים לעצמנו.

צחי הנגבי: אפשר להבין מה האמת בתדמית המתונה והפרגמטית של הפרטנר הפלסטיני אך ורק אם נקיים אתו דיאלוג ישיר, כן, פתוח, בלתי אמצעי, אמיתי, נוקב, חודרני, ואז – אולי אז – נדע את האמת.

צחי הנגבי: לי, אדוני היושב-ראש, יש בהחלט ספקות רבים.

צחי הנגבי: לא רק לי.

צחי הנגבי: ראש הממשלה שרון – –

אמנון כהן: השרה רוחמה אברהם-בלילא.

צחי הנגבי: – – לא התלהב, כפי שאנחנו זוכרים, מהעוצמה שאבו מאזן מפגין, הוא אפילו כינה אותו כינוי לא ממש דיפלומטי.

צחי הנגבי: היו לו ספקות.

צחי הנגבי: אני בטוח, אדוני היושב-ראש, שספקות כאלה יש לראש הממשלה, לשרי הממשלה, לחברי הכנסת התומכים בממשלה – לכולם.

צחי הנגבי: אני לא מכיר אצלנו אדם אחד שאין לו ספקות, כי אנחנו חווינו על בשרנו את ההתפתחויות האזוריות בשנתיים האחרונות, וכולנו ראינו מה קרה.

צחי הנגבי: ערפאת נעלם, ירד מהזירה, כולנו נאנחנו אנחת רווחה – לא רק למען עצמנו; האמנו שההיעלמות של ערפאת מהזירה היא בשורה גם למי שחפץ שתסתיים סוף-סוף טרגדיה פלסטינית של 60 שנה, אולי יותר, ורצינו שסוף-סוף תקום חלופה רציונלית, ריאליסטית, שאתה יהיה קודם כול אפשר לדבר, קודם כול להסתכל בעיניים ולא להסתכל דרך כוונות.

צחי הנגבי: זה מה שחשבנו.

צחי הנגבי: אני בטוח שאפילו הימין – לא אגיד הקיצוני; אני שנאתי את הדימוי הזה "ימין קיצוני" – –

לימור לבנת: מי זה הימין?

לימור לבנת: מי זה הימין?

לימור לבנת: מי?

לימור לבנת: מי?

אמנון כהן: אפשר לסיים, אדוני.

צחי הנגבי: – – אבל מי שמגדירים את עצמם ימין שמחו כאשר ערפאת נעלם מן הזירה, ובסתר לבם קיוו שאולי החלופה תהיה פחות קיצונית.

אמנון כהן: תודה.

צחי הנגבי: ובאמת, בתחילת השנה ההיא הגיעה חלופה פחות קיצונית.

ראובן ריבלין: – – – ימין קיצוני – – –

צחי הנגבי: נכון, זה מה שאני אמרתי.

צחי הנגבי: רובי, אני מצטער שלא הקשבת לרוב נאומי, היית עסוק בסביבה החברתית שלך – אני אשלח לך את הטקסט.

צחי הנגבי: אמרתי לך שאני בטוח – –

לימור לבנת: הוא יקרא בפרוטוקול.

צחי הנגבי: – – שלרוב הדברים שאמרתי עד עכשיו הסכמת.

אמנון כהן: חבר הכנסת צחי הנגבי, אתה יכול לסיים.

מיכאל איתן: אבל אני מקווה שאת הביטוי "קיצוני ימני" לא פסלת.

צחי הנגבי: לא רק שפסלתי אותו, אמרתי שאני לא מוכן להשתמש בו אפילו.

מיכאל איתן: לא?

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: כדורגל.

צחי הנגבי: כדורגל אל תזכיר לי היום.

אמנון כהן: אתה יכול לסיים בנימה החשובה.

צחי הנגבי: אני לא יכול לסיים.

צחי הנגבי: ראש הממשלה צריך להגיע.

אמנון כהן: לא, זה בסדר.

אמנון כהן: סיימת את הזמן.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: משפט אחרון.

צחי הנגבי: לסיום – לכן, גם כאשר אבו מאזן ופיאד מדברים שלום, סולדים מטרור, סולדים מאלימות, סולדים מהסתה, עדיין כל אחד בבית הזה שואל אם יש להם היכולת לפרק את ארגוני הטרור, לחתום על ויתור על זכות השיבה, להכיר בכך שישראל לעולם לא תסכים לחזור לגבולות 67', להבין שהחלת הריבונות הישראלית על גושי ההתיישבות הגדולים היא מדיניות שמאחדת את רוב חלקי הבית הזה.

צחי הנגבי: האם התביעה המשותפת לרוב הציבור בישראל, שלא תיפול שערה משערותיה של ירושלים, משותפת גם למנהיגות הפלסטינית?

צחי הנגבי: נראה שאף אחד מאתנו לא יודע.

צחי הנגבי: לכן, מה שאני מציע, אדוני היושב-ראש – –

אמנון כהן: כן, מה אתה מציע?

צחי הנגבי: – – זה לחדש היום, לאחר פגרה ארוכה, את האמון של הכנסת בממשלה, ולחדש את הדיון החשוב והנוקב הזה בבוא היום, כאשר התמונה המדינית תתבהר לאחר הוועידה באנאפוליס.

אמנון כהן: תודה רבה.

צחי הנגבי: שאלות לאופוזיציה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: לא מחכים.

קריאה: – – –

אמנון כהן: הוא סיים את הזמן.

אמנון כהן: תודה, אדוני, חבר הכנסת צחי הנגבי, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: אני מודה לך.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אני מבקש מכולם לשבת – שרים וחברי הכנסת.

אמנון כהן: יש לנו כמה וכמה הצבעות.

אמנון כהן: תחילה נצביע על הודעת ראש הממשלה ולאחר מכן נצביע על ארבע הצעות אי-אמון בממשלה.

אמנון כהן: כל הצעה בנפרד כמובן.

אמנון כהן: אני מבקש לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על הודעת ראש הממשלה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: מי בעד?

אמנון כהן: מי נגד?

אמנון כהן: הצבעה מס' 1 בעד הודעת ראש הממשלה – 52 נגד – 29 נמנעים – 1 הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכניותיה למושב הקרוב נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 52, נגד – 29, נמנע אחד.

אמנון כהן: אני קובע שהודעת ראש הממשלה התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון הראשונה, של סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל ויהדות התורה, בשל התוכנית המדינית המסוכנת של ראש הממשלה, הכוללת גם את חלוקת ירושלים.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 21 נגד – 51 נמנעים – 8 הצעת סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל – יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 21, נגד – 51, שמונה נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל ויהדות התורה לא התקבלה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה על הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה בשל הוויתורים חסרי האחריות של אולמרט בשיחות עם אבו- מאזן.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 21 נגד – 51 נמנעים – 9 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 21, נגד – 51, תשעה נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעת הליכוד לא התקבלה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה על הצעת סיעת חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד להביע אי-אמון בממשלה בנושא מדיניותה בתחום החברתי, הכלכלי והמדיני.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 13 נגד – 51 נמנעים – 14 הצעת סיעות חד"ש–רע"ם-תע"ל–בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: 13 בעד, 51 נגד, 14 נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעות חד"ש, רע"ם-תע"ל ובל"ד לא התקבלה.

אמנון כהן: נעבור להצבעה על הצעת סיעת מרצ-יחד להביע אי-אמון בממשלה בנושא התנהלותה בתחום החברתי, הכלכלי והמדיני.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 5 בעד הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה – 14 נגד – 50 נמנעים – 15 הצעת סיעת מרצ להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

אמנון כהן: 14 בעד, 50 נגד, 15 נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעת מרצ-יחד לא התקבלה.

אמנון כהן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – הצעת התקציב לשנת הכספים 2008.

נאזם בדר: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ייעוץ משפטי) (תיקון מס' 4), התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 16) (גמול והחזר הוצאות לחברי המועצה וועדותיה), התשס"ח–2007; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 34), התשס"ח–2007; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 58) (העברת תלונה מדיון משמעתי לבית-דין צבאי), התשס"ח–2007.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק השלכות מגדריות בחקיקה (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, של חברת הכנסת עמירה דותן; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 35) (תיקון) (המשך שידורי חדשות מקומיות בטלוויזיה), התשס"ח–2007, של חברי הכנסת ו.

נאזם בדר: לדיון מוקדם: הצעת חוק המפלגות (תיקון – הבטחת ייצוג), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – אי-ציון שמות בפסקי-דין), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – תשלום על שירותי מסרון), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אלכס מילר; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – איסור על בעלות צולבת בערוצי הספורט),התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ו; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2) (תיקון – איחוד רשויות מקומיות), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה על עבירות כלפי אנשי צוות רפואי), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – הסדרי אכיפה), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת ודוד טל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב, גלעד ארדן ומרינה סולודקין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – אכיפת חוקי עבודה), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטול התניית מענק לידה באשפוז במוסד רפואי), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – הלנת שכר), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – זכות להיעדר מעבודה בעת שירות מילואים של הבעל), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק החומרים המסוכנים (תיקון – היתר רעלים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – הגבלת גביית דמי כניסה), התשס''ח-2007, מאת חברי הכנסת יוסף שגאל ו; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פטור מהיטל השבחה בגין זכאות לסיוע ממשלתי בדיור), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת חנא סוייד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות הפליטים, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (אזורי רישום),

נאזם בדר: התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (התקשרות עם חברות גבייה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון – היטל על העסקת עובדים זרים במשק חקלאי באזור פריפריה) (הוראת שעה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת שי חרמש; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי ממס לתושבי באר-שבע והנגב), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על ספרי לימוד), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ההתגוננות האזרחית (תיקון – ביקורת מקלטים והתקנת מערכות סינון), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת דני יתום ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רמת-הגולן (תיקון – ביטול החוק), התשס"ח- 2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – כהונת רבני עיר), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות סגניו וכהונתם) (תיקון – אי-בחירה מחדש לאחר הרשעה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שימור ושיקום), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת , שי חרמש ואיתן כבל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסור מימון מופעי תרבות וספורט בהשתתפות משתמטים, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ישראל חסון; הצעת חוק פיקוח על בתי-ספר (תיקון – הרחבת תחולה), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יום המאבק בתאונות הדרכים, התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת יצחק גלנטי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שיקים ללא כיסוי (תיקון – מניין שיקים בתקופת מצב חירום או מלחמה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – נשיאת מאסר בעבודות שירות), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – ייחוד הכהונה), מאת חבר הכנסת יצחק לוי; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (השעיית חבר הכנסת שהוגש נגדו כתב אישום), מאת חברי הכנסת יצחק לוי וחיים אורון;

נאזם בדר: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – הגבלת זמן חקירה), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק המפלגות (תיקון – עמותות), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – זכות להתנגד להסדר טיעון), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק העמותות (תיקון – פרסום זהות התורמים וסכום התרומות), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק זכויותיהם של קטינים נפגעי עבירה הנידונה בבתי-משפט צבאיים, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הקרן לעידוד העסקת עובדים מבוגרים, התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק מחלות יתומות, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – שינוי אופן חלוקת התקבולים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון – הגבלת זמן הסעה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת חנא סוייד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלת זמן המתנה ופיצוי לדוגמה), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ודוד טל; הצעת חוק הגדלת הקצבה החודשית בגין ייקור לחם אחיד (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת ו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – שירותי סיוע ופיצוי), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק גיל פרישה לאשה (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק שירות הקבע בצבא-הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון – כללי ניכוי היוון), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – בדיקת מזהמים בקרקע, באוויר ובמקורות מים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור בבניית מרחב מוגן דירתי), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת עתניאל שנלר; הצעת חוק דין קדימה לקונה דירה (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק בנק ישראל (תיקון – הגבלות לאחר פרישה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הצטרפות למועדון חברות המקנה הטבות בשירותי תיירות ונופש), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – הטלת קנס בגין עבירות על תקנות איכות הסביבה),

נאזם בדר: התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – יום שבתון), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת .

נאזם בדר: נוסח מתוקן של הצעת חוק הפחתת השימוש בשקיות פלסטיק, התשס"ז-2007, של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן וקבוצת חברי הכנסת.

נאזם בדר: תודה.

אמנון כהן: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

אמנון כהן: [מס' מ/314; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 10737; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 159), התשס"ח–2007 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להציג את החוק.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 159), התשס"ח–2007.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת חוק זאת היא הצעת חוק ממשלתית.

סטס מיסז'ניקוב: סעיף 122 לפקודת מס הכנסה קובע, כי יחיד שהיתה לו הכנסה מדמי שכירות, מהשכרת דירה למגורים, יהיה רשאי לשלם עליה מס בשיעור של 10% ממנה במקום המס הקבוע של ההכנסה, וזאת אם ההכנסה אינה הכנסה מעסק ואם שילם עליה כאמור בתוך 30 ימים מיום קבלתם של דמי השכירות.

סטס מיסז'ניקוב: מטרת הצעת חוק זאת היא לדחות את מועד תשלום המס החל על ההכנסה מדמי שכירות שאינה הכנסה מעסק כך שיהיה בתוך 30 ימים מתום אותה שנת המס שבה היתה ליחיד הכנסה מדמי שכירות.

סטס מיסז'ניקוב: הכנסה מדמי שכירות שהופקה בשנת 2006, בטרם שולם עליה מס – יידחה מועד תשלום המס עליה כך שישולם בתוך 30 ימים מיום תחילתו של חוק זה, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית עד למועד תשלום בפועל.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בהצעת חוק המקלה על ציבור משכירי הדירות ומאפשרת להם לדחות את מועד תשלום המס, כאמור.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

אמנון כהן: להצעת החוק אין הסתייגויות.

אמנון כהן: לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

אמנון כהן: אנחנו מוסיפים את קולו של יושב-ראש ועדת הכספים.

אמנון כהן: 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: לכן החוק עבר בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 22 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 159), התשס"ח–2007, נתקבל.

אמנון כהן: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 159), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' מ/309; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ג, עמ' 9868; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 32), התשס"ז–2007 – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להציג את הצעת החוק.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 32), התשס"ח–2007.

סטס מיסז'ניקוב: גם הצעת חוק זאת היא הצעת חוק ממשלתית.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק קובעת עבירה נפרדת של אי-דיווח בדוח תקופתי על פעולה שהיא תכנון מס.

סטס מיסז'ניקוב: עבירה זו נקבעה בתקנות מס ערך מוסף (תכנון מס החייב בדיווח) (הוראת שעה), התשס"ז–2007, והיא נכנסה לתוקפה החל מיום 15 ביולי 2007.

סטס מיסז'ניקוב: הפרדת עבירת אי-דיווח תאפשר לשר המשפטים, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, לקבוע לגבי עבירה זו קנס מינהלי בסכום שונה מסכום הקנס הקבוע בתקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי – חיקוקי מסים).

סטס מיסז'ניקוב: עד לתיקון התקנות והעלאת סכום הקנס שיוטל על עבירה של אי-דיווח על פעולה שהיא תכנון מס, הקנס יהיה לפי הקבוע בתקנות כיום.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, אבקשכם לאשר את הצעת החוק המוגשת בפניכם בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

אמנון כהן: להצעת החוק אין הסתייגויות.

אמנון כהן: לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 1 – 22 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אמנון כהן: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: לכן החוק עבר בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 32), התשס"ח–2007, נתקבל.

אמנון כהן: 15 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 32), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: [מס' כ/169; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ו, עמ' 10792; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41), התשס"ח–2007 – קריאה שנייה ושלישית.

אמנון כהן: אני מזמין את יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חבר הכנסת , להציג את הצעת החוק.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: מכובדי היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג לפניכם את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41), התשס"ח–2007, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גדעון סער: חוק עבודת נשים קובע, בסעיף 7, כי עובדת רשאית להיעדר מעבודתה בתקופה שהיא עוברת טיפולי פוריות בתנאי שקבוע שם, שהרופא שמטפל אישר שהטיפול מחייב זאת, והוראה זו חלה גם על עובד שעובר טיפולי פוריות.

גדעון סער: סעיף 9 בחוק מקנה הגנה מפיטורין לעובדת או לעובד שנעדרים מעבודתם בשל טיפולי פוריות לקראת ילד ראשון או שני במשך שנתיים מהיום הראשון להיעדרותם מהעבודה.

גדעון סער: בהצעת החוק אנו מציעים לתת לזוגות שלאחד מהם או לשניהם היה קשר זוגי קודם, ולכן יכולים להיות להם ילדים אבל אין להם ילדים בקשר הזוגי הזה – להחיל עליהם את אותה הגנה, ואנו גם יודעים שזוגות שבאים בקשר של זוגיות בשלב יותר מאוחר, הסיכוי שהם יזדקקו לטיפולים האלה הרבה פעמים גדל, ולמעשה ההגנה הזו תחול על כל קשר זוגי.

גדעון סער: בהצעה הזאת תמכו ועדת השרים לחקיקה והוועדה לקידום מעמד האשה, שכפי שאתם יודעים היא מאוד פעילה – עבדה במהלך הפגרה ואישרה את החוק, במהלך הפגרה, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

גדעון סער: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, הגברת דלית אזולאי, אני רוצה להודות גם ליועצת המשפטית של הוועדה, שהיא בחופשת לידה, עורכת-הדין הלית מגידו, וגם לממלאת-מקומה, שסייעה בהכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, עורכת-הדין תמי סלע.

גדעון סער: כאמור, אני מבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אמנון כהן: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, חבר הכנסת .

אמנון כהן: גם לחוק הזה אין הסתייגויות.

אמנון כהן: לכן נעבור מייד להצבעה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 1 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 17, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41), התשס"ח–2007, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אמנון כהן: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ז בתשרי התשס"ח, 9 באוקטובר 2007, בשעה 16:00.

אמנון כהן: ישיבה זו נעולה.