ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וחמישים-ושמונה של הכנסת השבע-עשרה, 2007-10-23 00:00

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שלישי, י"א בחשוון, 23 באוקטובר 2007.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום הוא נאומים בני דקה.

דליה איציק: לצערי הרב, אין נציג ממשלה.

דליה איציק: זאת הסיבה שאנחנו פותחים באיחור.

דליה איציק: עכשיו אני שואלת את עצמי – ישאל השואל ואין שר.

דליה איציק: לצערי הרב, זאת לא הפעם הראשונה שאין פה שר.

רן כהן: אולי בנאומים בני דקה, גברתי, נדבר אל הציבור ואל העם?

דליה איציק: יצטרכו הפעם להסתפק בי.

דליה איציק: אני בכל זאת מציעה שלא נעניש את חברי הכנסת, ולכן נעבור לנאומים בני דקה.

דליה איציק: חברי, אנחנו נערוך הצבעה, נא להצביע.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מכבדים אותנו בנוכחותם כאן ביציע הגברת עליזה אולמרט, אורחים ומחנכים.

דליה איציק: כמו שאתם יודעים, זה לא דבר שבשגרה שהכנסת מתפנה מעיסוקיה במלאכת החקיקה ובנושאי המדיניות והחולין הדוחקים ומקדישה את זמנה – כל היום אגב – לדיון מיוחד בעתיד.

דליה איציק: מי מסמל את העתיד שלנו יותר מהילדים?

דליה איציק: אנחנו עוד מעט נידרש גם לזה.

דליה איציק: ברשותכם, אני רוצה להודות על המאמץ הרב, הרב מאוד, שעושה הגברת אולמרט.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: מספרים לי שגם היום הזה היה יום מאוד פורה.

דליה איציק: אנחנו נפתח בנאומים בני דקה.

דליה איציק: ראשון יהיה חבר הכנסת אריה אלדד – בבקשה, אדוני.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת מרגי.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הסניגוריה הצבאית עתרה היום שוב לבג"ץ נגד ועדת-וינוגרד, כי היא חוששת שיהיו קצינים בצבא שייפגעו אפילו מממצאי הוועדה, גם אם לא יהיו מסקנות אישיות.

אריה אלדד: הייתי פעם קצין רפואה ראשי בצה"ל.

אריה אלדד: החוק הצבאי קובע שבכל מקרה של מכת חום יש למנות ועדת חקירה.

אריה אלדד: אני מנסה לחשוב מה היה קורה אם בכל פעם שהיינו ממנים ועדת חקירה כדי לראות אם יש מ"פ שהפר את ההנחיות ובעקבות זאת חייל שלו לקה במכת חום ומת – מה היה קורה אם הסניגוריה הצבאית היתה מתערבת ואומרת שוועדת החקירה הזאת צריכה לשלוח מכתבי אזהרה, כי המ"פ עלול להיפגע מממצאי החקירה.

אריה אלדד: המצב הזה שבו זרוע אחת של הממשלה – הסניגוריה הצבאית, שהיא חלק מצה"ל, שהוא זרוע של מדינת ישראל – הולכת לבג"ץ נגד זרוע אחרת של המדינה הוא מצב בלתי נסבל.

אריה אלדד: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מרגי, ואחריו – חברת הכנסת סופה לנדבר.

דליה איציק: נא להקפיד על לוח הזמנים, כי אנחנו קצת בלחץ היום.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים שאינם כאן, נודע לנו במפתיע על הגזירה החדשה והמקוממת של ביטול הקרן לילדים בסיכון שפעלה בשנים האחרונות, מאז 2003.

יעקב מרגי: הקרן פעלה בהצלחה מרובה במסגרת הקרנות למפעלים מיוחדים בביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: מדובר בקרן של כ-15 מיליון ש"ח מכספי הביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: למרבה הפלא, כנראה אסור להצליח במדינה.

יעקב מרגי: קרן זו הצליחה כמעט שלוש שנים ברצף לפעול לטובת הילדים במצבי סכנה וסיכון על-ידי שותפויות עם גורמים נוספים וקרנות אחרות.

יעקב מרגי: סכום של כ-45 מיליון ש"ח הולך לרדת לטמיון בגלל ערלות הלב של פקידי האוצר, שנותנים לנו תחושה שהשתלטו על המדינה ועל הגורמים המקצועיים במדינה.

יעקב מרגי: אני חושב שחבל ששר הרווחה ושר האוצר לא שומעים זאת.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר, ואחריה – חבר הכנסת אלי גבאי.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שהגברת אולמרט נמצאת כאן.

סופה לנדבר: אני רוצה לספר סיפור שכנראה שמעתם, כי סיפרתי את הסיפור הזה בתקשורת, על הילדה כריסטינה, שמשרד הפנים לא נותן לה אישור לעלות ארצה.

סופה לנדבר: כל המשפחה שלה נמצאת כאן לפי חוק השבות.

סופה לנדבר: אני שואלת, מה יקרה למדינת ישראל אם ילדה בת 13, שגדלה רק עם האבא, שאמא שלה נפטרה לפני כמה חודשים, ונמצאת באוקראינה לבד ואין לה שם אף אחד, ברחוב, בין אנשים זרים – מה יקרה למדינת ישראל אם היא תיתן לילדה הזאת לעלות?

סופה לנדבר: אני מחזיקה כאן מכתב שחתומים עליו חלק מחברי הבית, ואני מאמינה שכל חברי הכנסת יחתמו עליו, עם פנייה אל ראש הממשלה.

סופה לנדבר: שר הפנים ענה בסירוב.

סופה לנדבר: אני פונה כאן אל הרגשות של עם ישראל: תנו לילדה לעלות, כי כל המשפחה שלה כאן.

דליה איציק: תודה רבה לך, גברתי.

דליה איציק: חבר הכנסת אלי גבאי, ואחריו – חבר הכנסת יורם מרציאנו.

רן כהן: – – –

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ידוע לנו שהמכינות הקדם-צבאיות הן אחת הפנינות היפות – היהלום שבכתר הציונות.

אליהו גבאי: לצערנו, במקום שנמשיך לטפח אותן, להשקיע בהן ולהרחיב אותן, אנחנו מקצצים בהן בצורה אכזרית.

אליהו גבאי: וגם כאשר נמצא הפתרון הכספי במשרד החינוך – ומשרד הביטחון הוסיף את חלקו במשהו – עדיין הם לא קיבלו את הכסף, והם עומדים לשבות.

אליהו גבאי: זו חרפה ובושה לכולנו ששובתים התיכונים, חטיבות הביניים, האוניברסיטאות, וכעת המכינות.

אליהו גבאי: עד מתי יימשך המצב הזה ושרת החינוך תמשיך לשבת על הכיסא שלה?

אליהו גבאי: לדעתי, אם היא לא תתעורר, צריכים למצוא פתרון – שראש הממשלה יראה לה שאפשר להחליף שרת חינוך בימינו.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מרציאנו, ואחריו – חבר הכנסת מלכיאור, שהיה עסוק כל היום, ועושה עבודה טובה גם בסוגיה שדיברתי עליה קודם.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים ואורחות יקרים, בשנה שעברה דנו בוועדות הכנסת השונות בפיטורי עובדים ברשות שדות התעופה.

יורם מרציאנו: נציגים של משרד התחבורה והמנכ"ל אמרו לנו שבשנה הבאה, קרי השנה, הדברים הולכים להסתדר ולהיראות אחרת.

יורם מרציאנו: והנה, לצערי, שוב עוברת לה עונת התיירות, והעובדים שהפכו להיות עובדים עונתיים מוצאים את עצמם הולכים הביתה.

יורם מרציאנו: עד לאן הגיעה האטימות ראיתי היום כשקיבלתי מכתב מעובד רשות שדות התעופה שאמו נפטרה לפני שלוש שנים ממחלת הסרטן, אחותו נפטרה לפני שנתיים ממחלת הסרטן, אביו לפני שנה, ואשתו מאושפזת במחלקה האונקולוגית בתל-השומר ומקבלת טיפולים למחלת הסרטן.

יורם מרציאנו: הוא מסביר את המצב הזה להנהלת רשות שדות התעופה, והתשובה שהוא מקבל: אין להם מה לעשות אתו.

יורם מרציאנו: אני פונה מפה אל שר התחבורה להתערב מייד, משום שהגיע הזמן שנבין שאנחנו עדיין מדינה עם ערבות הדדית.

יורם מרציאנו: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת מלכיאור, ואחריו – חבר הכנסת וילן.

דליה איציק: חבר הכנסת וקנין ודאי ירצה לשבת.

דליה איציק: תודה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, באמת יום חג שיכולנו להשיק היום, יחד עם גברת אולמרט, את התוכנית "התחלה טובה" ל-850,000 ילדים עד גיל חמש.

מיכאל מלכיאור: חלק גדול מהם ילדים בסיכון, והתוכנית הזאת, ששותפים לה כל משרדי הממשלה, והיא מקבלת תמיכה כספית של הממשלה – בפעם הראשונה יש תוכנית מגובשת שתשנה את המציאות בשביל רבים מאוד מהילדים האלה.

מיכאל מלכיאור: ייתנו להם התחלה אחרת, להיכנס לבתי-הספר, וחלק מזה אנחנו גם עושים בכנסת בחקיקה ראשית, מרכזית, שאנחנו יוזמים עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אני רק מצטער על דבר אחד: בכל פעם שעושים דבר נכון בממשלה, כמו בתקציבים של החינוך, אחר כך יש דרישה של האוצר לקצץ באותם דברים, באותו חינוך.

מיכאל מלכיאור: אז חושבים שיכולים לשפר דברים.

מיכאל מלכיאור: לתת ביד אחת ולקחת אותו הדבר ביד השנייה.

מיכאל מלכיאור: מה שהזכיר פה חבר הכנסת מרגי, וברוך שכיוונתי לדעת גדולים, שמוסיפים לילדים בסיכון ביד אחת, ולוקחים מהביטוח הלאומי את כל התקציב של הקרן לילדים בסיכון.

מיכאל מלכיאור: למה?

מיכאל מלכיאור: ככה.

מיכאל מלכיאור: אז איפה המדיניות, איפה האסטרטגיה?

מיכאל מלכיאור: תודה.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת וילן, ואחריו – חבר הכנסת ביילין.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על נושא שהוא קצת פרוזאי, אבל אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שבידייך להציל השנה את כבודה של הכנסת.

אבשלום וילן: אנחנו קיבלנו לפני שבוע, ואפילו אישרנו ביום רביעי האחרון, את חוק ההסדרים – 185 עמודים, 43 סעיפים.

אבשלום וילן: לאחר שבית-המשפט העליון אמר את דברו מאוד ברור בגנות חוק ההסדרים, הממשלה חוזרת כאילו לא היו דברים מעולם.

אבשלום וילן: אבל הבלוק פה, רבותי, חברי הקואליציה – אולי בעקבות זה גם תהיו אופוזיציה – התרומם פה, באין מפריע.

אבשלום וילן: אני פונה אלייך, גברתי היושבת-ראש: ביכולתך לעצור את התהליך האנטי-דמוקרטי הזה, להציל את כבודה של הכנסת, להציל את כבודה של מדינת ישראל ולמנוע את חוק ההסדרים – להוריד אותו למינימום שבמינימום.

אבשלום וילן: יושבים פה עכשיו בדיון של יום שלם על הילדים בגיל הרך.

אבשלום וילן: ישבנו עכשיו שעתיים בדיון על נושא הבריאות.

אבשלום וילן: בכל אותם נושאי הרווחה – חוק ההסדרים מבתר אותם לבתרים ומנתק אותם מכל מדיניות ראויה.

אבשלום וילן: אנא, נעמוד כולנו מאחורייך ואת החוק הזה נוריד מסדר-היום הציבורי.

אבשלום וילן: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת וילן, הואיל והשאלה הופנתה הפעם אלי – אז אני אשיב לך שרק הבוקר היתה פגישה, וסדרת פגישות.

דליה איציק: חוק ההסדרים במתכונתו הנוכחית, אין סיכוי שיעבור.

דליה איציק: סמוך עלי.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת ביילין.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני רוצה להודות לך על המשפט האחרון שלך.

יוסי ביילין: אני מאוד מעריך אותו ואני מקווה שאכן תוכלי לממש אותו, כי לא יהיה לך קל לממש אותו.

יוסי ביילין: אני רוצה לחזור לדברים שנאמרו כאן בראשית הישיבה.

דליה איציק: שנייה, חבר הכנסת ביילין.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, מגיעות לך ברכות, חבר הכנסת דוד טל.

דליה איציק: מגיעות לך ברכות גדולות.

דליה איציק: אנא שב, תודה.

יוסי ביילין: זה רק ביניכם?

דליה איציק: לא, הוא נבחר היום להיות יושב-ראש ועדת הכנסת.

דליה איציק: זה בינינו לבין כולנו.

יוסי ביילין: אה, אז אני מצטרף.

יוסי ביילין: הנושא שהעלה חבר הכנסת פרופסור אלדד הוא נושא מאוד מאוד קשה, וחשוב לי לחזור אליו – – –

דליה איציק: השר רמון, נא לשבת.

דליה איציק: אני מבקשת ממך שתבוא, השר רמון.

דליה איציק: תודה, אתה גם שר תורן.

יוסי ביילין: – – – חשוב לי לחזור אליו כדי להדגיש שהוא לא בא רק מכיוון אחד של הבית הזה.

יוסי ביילין: אני שמח שהשר רמון נמצא כאן כדי שאולי יעביר את זה גם לעמיתיו בממשלה: התופעה הזאת, שהסניגוריה הצבאית מגישה בג"ץ כנגד ועדת בדיקה שהממשלה מינתה, היא לא פחות ולא יותר מאשר טירוף מערכות.

יוסי ביילין: זה טירוף מערכות.

יוסי ביילין: אין חיה כזאת.

יוסי ביילין: דבר כזה לא יכול להיות, על שום נושא בעולם.

יוסי ביילין: אני חושב שזה כל כך ברור וכל כך שקוף, שהרמטכ"ל, שר הביטחון, צריכים לקרוא את הצבא לסדר ולומר לו לבטל את הבג"ץ הזה.

יוסי ביילין: ההשלכות של בג"ץ כזה הן רבות מאוד, כולל הטענה שהיתה בזמנו, שצריך להקים ועדת בדיקה ולא ועדת חקירה ממלכתית כדי לקצר את ההליכים.

יוסי ביילין: הרי הליך מהסוג הזה יאריך ויאריך את משך העניין וימנע או יקשה על הממשלה לתפקד, כפי שהיא עצמה טענה.

יוסי ביילין: לכן, נדמה לי שזה דבר שמתחייב היום, ממש היום הזה – שמי שממונה על הסניגוריה הצבאית יורה לה לחזור בה מהדבר המוטעה והקשה הזה.

יוסי ביילין: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ברכה, ואחריו – חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, היות שהיום מוקדש לגיל הרך, אני רוצה לספר על הפגנה מול משרד הפנים שהשתתפתי בה הבוקר, והנואם הראשון בה היה ילד בן שלוש, ארבע.

מוחמד ברכה: הוא בן למשפחה שאחד ממפרנסיה הוא עובד עיריית טייבה – הסיפור הידוע שחוזר כאן מדי פעם – שעברו רק לפני כמה ימים חג בלי הכנסה מינימלית כדי שהחג ייכנס בדלת ביתם.

מוחמד ברכה: יש עובדים שכבר 30 חודשים לא קיבלו משכורת.

מוחמד ברכה: אזלו כל התירוצים הביורוקרטיים, או מה שלא יהיה.

מוחמד ברכה: נמאס כבר לשמוע כל דבר בעניין הזה זולת האמירה הברורה והחד-משמעית שאנשים יקבלו משכורת בגין עבודה שהם מילאו.

מוחמד ברכה: בשבוע שעבר היה כאן דיון על הצעה דחופה שאושרה בנשיאות.

מוחמד ברכה: היה דיון בוועדת הכספים, היתה הצעת חוק.

מוחמד ברכה: אני מציע לך, גברתי היושבת-ראש, שתקשיבי לדברים.

דליה איציק: אדוני, אדוני, תמתין שנייה.

דליה איציק: אני בכל זאת צריכה, אתה יודע, לנווט בין כל הדברים.

מוחמד ברכה: בסדר, אני אמתין.

מוחמד ברכה: אני מציע – היות שדיברתי עם שר הפנים ודיברתי עם שר האוצר, והנושא נדון בוועדת הכספים ובמליאה, ואנשים מפגינים יום-יום, אני מציע לך, בתור יושבת-ראש הכנסת, בית-המחוקקים, הבית של העם, לנקוט יוזמה ולזמן את האנשים הנוגעים בדבר ולהמציא – לא למצוא, להמציא – מתחת לפני האדמה פתרון שיאפשר לאנשים לקבל משכורת בגין עבודתם.

מוחמד ברכה: זה לא יכול להימשך יותר.

מוחמד ברכה: אנשים מגיעים עד סף העלבון, סף ההשפלה, סף המצוקה.

מוחמד ברכה: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, ואחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אביגדור יצחקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חזרתי אתמול משליחות מטעם הכנסת בארצות-הברית.

אביגדור יצחקי: בעזרתך הרבה, גברתי היושבת-ראש, השתתפו במשלחת חברי הכנסת יובל שטייניץ, יוסי ביילין, ישראל חסון ועבדכם הנאמן.

אביגדור יצחקי: אני חייב לפרגן מאוד, ראשית לכנסת, שיצרה מערכת יחסים בלתי רגילה, עם הסנאט בעיקר, וגם עם בית הקונגרס.

אביגדור יצחקי: אני חייב לפרגן מעל ומעבר לחבר הכנסת יובל שטייניץ, שיצר תשתית נהדרת ועמוקה של יחסים עם הקונגרס ועם הסנאט, בראשותו של סנטור קייל, שבאמת אין לו שום אינטרס, הוא סנטור מאריזונה.

אביגדור יצחקי: בפגישות עם למעלה מ-40 חברי סנאט, עם הרבה חברי קונגרס, עם סגן הנשיא צ'ייני, עם סגן שרת החוץ, עם סגן ראש המועצה לביטחון לאומי, העלינו את הנושאים החשובים ביותר לביטחון ישראל, כמו אירן, הגנה מפני טילים ועוד נושאים.

אביגדור יצחקי: הכנסת יכולה להיות גאה בדברים שעשינו שם.

אביגדור יצחקי: תודה רבה לך, גברתי, וכמובן ליובל שטייניץ.

דליה איציק: תודה לך, אדוני, ואנחנו נעבור לחבר הכנסת דב חנין, ואחריו – חבר הכנסת יצחק זיו.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, משפט על הגיל הרך.

דב חנין: בכנסת הזאת יש לנו הזדמנות, עברה פה בהסכמה מאוד רחבה הצעת חוק להגנת טיפות-החלב, למניעת הפרטתן, להגנת מערכת שירותי הבריאות לתלמיד.

דב חנין: אנחנו בשעת רצון, ואם נוכל את ההסכמה הרחבה הזאת לתרגם לחקיקה, נעשה דבר אמיתי לטובת הגיל הרך בישראל.

דב חנין: משפט בעניין אחר, גברתי.

דב חנין: אתמול היתה תקרית חמורה ביותר ליד חיפה, תקלה שגרמה לשפיכת כמות גדולה של נפט, שעלול היה להגיע למי התהום שלנו ולזהם אותם קשות.

דב חנין: זה רק מלמד על הצורך לבדוק מחדש את כל מערכת התשתיות אצלנו, כדי שלא תהיה לנו פעם אחת דליפת נפט, פעם אחרת דליפת ביוב.

דב חנין: הגיע הזמן להתמודדות מערכתית עם הנושאים האלה.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק זיו.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, נא לשבת, זה מפריע.

דליה איציק: תודה.

יצחק זיו: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, לפני 12 שנה, בערב הנורא ההוא, נרצח ראש הממשלה, האיש היקר מאוד, ראש הממשלה יצחק רבין ז"ל.

יצחק זיו: רוצחו השפל, יגאל עמיר, גדע את חייו של רבין ז"ל, והעמיד במבחן אמיתי את חוסנה ואת אופיה הדמוקרטי של ישראל.

יצחק זיו: אומנם חלפו 12 שנה, אך כעת זהו המבחן האמיתי, האם הרוצח השפל הצליח לפגוע גם בישראל כחברה חזקה, איתנה וערכית?

יצחק זיו: יגאל עמיר הוא רוצח נתעב, שראוי לו שיירקב בכלא.

יצחק זיו: בזמן שהוא נרקב שם, אנו נלמד את ילדינו את משמעות הדמוקרטיה, כדי שחלילה לא תצא מקרבנו מפלצת כמוהו, וישראל תמשיך להיות דמוקרטיה למופת במזרח התיכון.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן; זה ששאל מתי אני.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, השר חיים רמון – מזל טוב – חברות וחברי הכנסת, הגברת עליזה אולמרט, מורים ומורות נכבדים, אני אחרוג ממנהגי, פעם ראשונה אחרי שלוש שנים וחצי, ולא אדבר היום על צמצום מספר המתאבדים בישראל ובצה"ל.

רן כהן: אני מאוד מקווה, גברתי היושבת-ראש, שבשבוע הבא יהיו לי נתונים מאוד טובים על ירידה דרסטית בשיעור ההתאבדות בצה"ל, אבל את זה אני אותיר לשבוע הבא.

רן כהן: היום אני רוצה להקדיש את השניות שנותרו לי לאירוע הזה שיזמה רעיית ראש הממשלה, הגברת עליזה אולמרט.

רן כהן: זו התחלה טובה, וזה נושא מאוד מאוד חשוב במערכת הטיפול הציבורי של מדינת ישראל בילדיה.

רן כהן: נדמה לי שאם נתחיל לקבל אחריות על ילדינו מלידתם ועד גיל שש, יהא זה מאוד מאוד לטובת החברה, לטובת העתיד של מדינת ישראל, ואני מברך מאוד על כל התהליך הזה.

רן כהן: צריך לזכור רק דבר אחד, זה לא עניין של מבצע, זה עניין של שינוי אידיאולוגי.

רן כהן: לצערי הרב, התפיסה השולטת באוצר היום היא אנטי-חברתית בעליל, ולכן צריך לשנות את האידיאולוגיה של מי שקובע שם את הדברים.

רן כהן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת טלב אלסאנע, לפנים משורת הדין, ככל שהזמן יאפשר לנו, בדיוק עד 16:30.

דליה איציק: יש לנו סדר-יום צפוף היום.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר רמון, אני רוצה להצטרף למברכים את יושבת-ראש הכנסת וגם את גברת עליזה אולמרט.

טלב אלסאנע: לדעתי, להתמקד בנושא הגיל הרך זו ההשקעה הכי כדאית, זו השקעה לטווח ארוך, במיוחד נוכח הקיצוצים שהיו בשנת 2001 בקצבאות הילדים, שגרמו לכך ש-90,000 ילדים הם מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: ולכן המדיניות הזאת, אני מקווה שכולנו, כל הכנסת תירתם, והתגובה תהיה גם תקציבית, גם מבחינת חקיקה.

טלב אלסאנע: אין ספק שהאירוע של היום העלה את הנושא על סדר-היום הציבורי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני.

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מאחר שאני אדבר על הגיל הרך בהצעה לסדר-היום, אני רוצה להקדיש את הדקה שיש לי לתוכנית לעידוד קליטת אקדמאים במשרדי הממשלה, אקדמאים מהמגזר הערבי.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שהיום המצב בנושא הזה מאוד מאוד קשה.

נאדיה חילו: הסטודנטים שהולכים ללמוד מסיימים את הלימודים ומוצאים את עצמם עם שתי תעודות, תעודה אחת אקדמית ותעודה שנייה של מובטלים, במיוחד בסקטור של החינוך.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שקרוב ל-10,000 בוגרים יושבים בבית.

נאדיה חילו: זה המקום להגיד שיצחק רבין, ראש הממשלה המנוח, השכיל יותר מכל ראשי הממשלות עד היום לנקוט אסטרטגיה, פעם ראשונה בהיסטוריה, של שוויון ושילוב, וביום הזה כדאי לזכור גם את הדברים האלה.

נאדיה חילו: אני מקווה שהממשלה וכל העוסקים בדבר ילכו בעקבותיו וישכילו לשלב גם את האקדמאים הערבים במשרדי הממשלה ובכלל במשרדים נוספים.

דליה איציק: אני מודה לך, גברתי.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, אחריו – חבר הכנסת הלפרט, ותחתום – חברת הכנסת רונית תירוש.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך אותך, את הגברת אולמרט, על הדיון היום בכל מה שקשור לגיל הרך.

אחמד טיבי: אפרופו הגיל הרך, סיירתי אתמול בבתי-ספר בטייבה; 1,000 תלמידים בגנים לא נמצאים במסגרת לימודית בשל השביתה של הסייעות, שלא מקבלות משכורות, כי אין גוף כזה שנקרא עיריית טייבה.

אחמד טיבי: העירייה פורקה.

אחמד טיבי: יש ועדה קרואה, שמינו בראשה סוהר, מפקד בית-כלא, זה האיש המתאים ביותר של משרד הפנים – הנה, חיים רמון מסתכל ומחייך – חשבו מי היהודי המתאים ביותר לערבים של טייבה, מצאו שמפקד בית-כלא זה הדבר הכי מתאים בעולם.

אחמד טיבי: הפנייה היא אלייך, גברתי.

אחמד טיבי: הכנסת דנה בנושא של טייבה כמעט בכל ועדה אפשרית, גם בוועדת הפנים, גם בוועדת הכספים, גם כאן, במליאה.

אחמד טיבי: הם ביקרו כאן פעם אחר פעם.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו מריצים חוק, הוראת שעה, כי אם לא יצלח הניסיון של משרד הפנים להקפיא הליכים, הוראת השעה, שייקבע בה חשבון חסין מעיקולים למערכת החינוך, לתברואה, לעובדים, הוא המפלט האחרון.

אחמד טיבי: אגב, כל הסיעות בבית חתמו על החוק הזה, גברתי, ואני מקווה שגם את וגם הממשלה תוכלו לתת "פוש" רציני לחוק הזה.

דליה איציק: זה באמת נורא שאני שומעת ברדיו ש-30 חודש אנשים לא קיבלו משכורות.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, שביתת המורים נכנסת היום ליומה ה-12.

שמואל הלפרט: 12 יום של ביטול תורה ולימודים למאות אלפי תלמידים, שמסתובבים בטל ומבזבזים זמן יקר.

שמואל הלפרט: לצערי, עושה רושם שלאף אחד לא כל כך אכפת מהשביתה.

שמואל הלפרט: גברתי היושבת-ראש, ראש הממשלה ושר האוצר צריכים להיכנס אישית לניהול המשא-ומתן עם ארגון המורים, לפתוח באופן מיידי במשא-ומתן ענייני, עם גישה חיובית לתביעות הצודקות של המורים, העושים עבודת קודש בתנאים קשים, ולסיים את השביתה בהקדם.

שמואל הלפרט: תודה.

דליה איציק: ונחתום עם חברת הכנסת רונית תירוש.

רונית תירוש: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, היום היו לנו כמה שעות של עדנה כאשר שמענו על תוכניות של התחלה טובה בהובלה של הגברת אולמרט, רעיית ראש הממשלה.

רונית תירוש: ואני רוצה לחרוג אולי ממנהגי הבית ולבקש את התערבותך גם בנושא שהוא חינוך, וכרגע פירט את הכאב ואת המשבר הרב הלפרט, חבר הכנסת הלפרט, באשר לשביתה.

רונית תירוש: לצערי הרב, שרת החינוך אינה מסוגלת להתמודד ואינה מתמודדת עם המשבר הכל כך קשה הזה – שאני, אגב, לא רואה לו כרגע פתרון, אלא אם כן יפתחו את ההסכם שנעשה עם הסתדרות המורים ויחתמו על הסכם כולל לכלל מורי ישראל, בהסתדרות ובארגון, הסכם שעיקרו יהיה הטבה נוספת בשכר המורים, משום שההטבה שניתנה להסתדרות המורים עדיין אינה מספקת, וזו הסיבה שהארגון אינו מצטרף, ולטעמי ולהבנתי גם בצדק.

רונית תירוש: עם זאת, אני רוצה לקרוא ליושב-ראש ארגון המורים שיאפשר לתלמידי ישראל לקיים מחר את טקסי יום השנה, יום הזיכרון לראש הממשלה לשעבר, יצחק רבין המנוח.

דליה איציק: תודה לך, גברתי.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: ציון זכרה של חברת הכנסת לשעבר סנטה יוספטל.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נעמוד דקה לזכרה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרה של המנוחה.

דליה איציק: )

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: בפגרת הקיץ הלכה לעולמה חברת הכנסת לשעבר סנטה יוספטל.

דליה איציק: לא זכיתי להכיר את סנטה בחייה, ואני מצטערת על ההחמצה, שכן סנטה סימלה את כל הטוב והיפה שיש לנו בארץ הזאת.

דליה איציק: סנטה, אומרים לי, היתה מזן החלוצים שחלמו והגשימו באורח חייהם את האידיאלים שבהם גם האמינו.

דליה איציק: היא נולדה בגרמניה, ובנעוריה הצטרפה לתנועת נוער יהודית חלוצית שהכשירה עצמה לקראת עלייה לארץ-ישראל.

דליה איציק: נמצאים כאן חבריה מקיבוץ גלעד.

דליה איציק: בהכשרה היא הכירה את בעלה לעתיד, את ד"ר גיורא יוספטל, לימים שר בממשלות ישראל ומאבות הביטוח הלאומי.

דליה איציק: ערב מלחמת העולם השנייה, כשהנאצים דלקו אחריהם, נמלטו בני הזוג ועלו לארץ.

דליה איציק: סנטה וגיורא נמנו עם מייסדי קיבוץ גלעד.

דליה איציק: היא התבלטה כרפתנית מקצועית, גאה ומצטיינת.

דליה איציק: עם קום המדינה ועם בואם של גלי העלייה הגדולים אליה, הקדישה עצמה לקליטתם של העולים הללו ולהשתלבותם בארץ.

דליה איציק: היא היתה פעילה בהסתדרות ובמוסדותיה וכיהנה כחברת הכנסת השלישית והשמינית מטעם מפא"י ויורשתה מפלגת העבודה.

דליה איציק: עם סיום פעילותה הציבורית היא שבה למשק הקיבוצי והשתלבה בו כעובדת ייצור.

דליה איציק: היא עבדה בו עד שהיתה כמעט בת 90.

דליה איציק: היא נפטרה בקיבוצה, שבעת ימים ומעש, והיא בת 95.

דליה איציק: יהי זכרה ברוך.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד.

אורית נוקד: גברתי היושבת-ראש, השר חיים רמון, חברי חברי הכנסת, חברי קיבוץ גלעד, מזכיר התנועה הקיבוצית, אורחים יקרים – –

דליה איציק: אני רואה עכשיו את מזכיר התנועה הקיבוצית, שלום לך.

אורית נוקד: – – אנו מספידים היום את חברת הכנסת סנטה יוספטל, שעזבה אותנו ב-26 ביולי האחרון, מתה בשיבה טובה, בהיותה בת 95.

אורית נוקד: אני רוצה לשאת דברים לזכרה במתכונת אולי קצת לא מקובלת, אבל כזאת שלדעתי היא היתה מסכימה לה: אני רוצה לספר לכם סיפור קטן שמעיד על אופיה.

אורית נוקד: בן-גוריון היה מגיע לעתים לביתם של סנטה וגיורא בעלה להתייעצויות על כוס תה.

אורית נוקד: פעם הסביר להם על שום מה העלייה לרגל: אני בא כי אצלכם אשמע מה שאתם באמת חושבים ולא מה שאתם חושבים שאני רוצה לשמוע.

אורית נוקד: סנטה היתה חברת הכנסת פעמיים.

אורית נוקד: פעם אחת למשך כשנה וחצי, בכנסת השלישית, מטעם מפא"י, ופעם נוספת למשך כשמונה חודשים, מטעם מפלגת העבודה.

אורית נוקד: פעמיים היא נבחרה לכנסת, ובפעם הראשונה התפטרה ממנה בטענה ש"לא היה לי סבלנות לשמוע כל כך הרבה ולדבר כל כך הרבה".

אורית נוקד: מעניין אם היא היתה חושבת דברים דומים על הכנסת השבע-עשרה.

אורית נוקד: סנטה נולדה בגרמניה בשנת 1912 ועלתה לארץ בשנת 1945, היישר להקמת קיבוץ גלעד שבהרי-מנשה.

אורית נוקד: סנטה תמיד היתה פעילה בקיבוצה, בתנועה הקיבוצית ובמפלגת העבודה.

אורית נוקד: אף שאנחנו תופסים את תקופתנו כמתקדמת וכמאפשרת קידום נשים, הרי שסנטה, בזכות חוכמתה, כישוריה ואישיותה, נבחרה לתפקידים שנשים רבות היום חולמות עליהם כבר לפני 30 ו-40 שנה.

אורית נוקד: לסנטה היתה אישיות יקית, קפדנית, דקדקנית בפרטים, מסורה.

אורית נוקד: היא מעולם לא הטיפה לאחרים אלא ביצעה את מה שהאמינה בו.

אורית נוקד: כשהחליטה לעלות יחד עם בעלה גיורא לארץ-ישראל הכריזה: אם אלך לפלסטינה אלך כחלוצה.

אורית נוקד: מוסר העבודה שלה לא נתן לה להפסיק לעבוד, והיא המשיכה לעבוד במפעל הפלסטיק של קיבוץ משמר-העמק עד שכוחותיה כבר לא עמדו לה והיא עברה להתגורר בבית-האבות שבקיבוצה גלעד.

אורית נוקד: ביתה היה מלא ספרים ועציצים, ואורח חייה צנוע ביותר.

אורית נוקד: קיבוץ גלעד תמיד היה בית בשבילה ואליו חזרה בשבתות, בחגים ובסיום עבודתה – לביתה עם גיורא, ולאחר מותו ב-1962, אל אחותה לולה.

אורית נוקד: היא סירבה לקבל רכב ונהג, ואפילו אני זוכרת שבכל פעם שהיתה מגיעה לישיבות במזכירות התנועה הקיבוצית, דבר ראשון היתה מחפשת לעצמה טרמפ בחזרה הביתה.

אורית נוקד: בתור מי שהחלה את חייה המקצועיים בסלילת כבישים, רק צפוי היה שבגיל מבוגר יותר תגיע לגדולות: מזכירה כללית של איחוד הקיבוצים והקבוצות, חברת הכנסת, יושבת-ראש "מקורות" ושוב חברת הכנסת.

אורית נוקד: סנטה ללא ספק שייכת לדור הנפילים, ולנו כנבחרי ציבור יש הרבה מה ללמוד ממנה.

אורית נוקד: אסיים בציטוט מדבריו של אלברט שווייצר, הפילוסוף הגרמני הנודע: "אין דת נעלית מן השירות האנושי.

אורית נוקד: האמונה הגדולה ביותר היא עשייה למען הכלל".

אורית נוקד: יהי זכרה ברוך.

דליה איציק: תודה לך, חברת הכנסת נוקד.

דליה איציק: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.

שי חרמש: יושבת-ראש נכבדה, שרים, חברי הכנסת ואורחינו מהתנועה הקיבוצית ומקיבוץ גלעד, הזיכרון הראשון שלי מסנטה יוספטל הוא מ-15 במאי 1965, כשגרעין התיישבות שלנו הגיע לקיבוץ כפר-עזה ומזכירת איחוד הקבוצות והקיבוצים – – –

רן כהן: למה אתה מגלה את הגיל שלך?

שי חרמש: נפלתי אתך בפח.

שי חרמש: שכחת להגיד שהייתי חייל שלך, אז בכלל הכול היה מתחבר.

רן כהן: עכשיו אתה מסגיר גם את הגיל שלי.

שי חרמש: חיכתה לנו שם מזכירת תנועה צנומה, נמוכת קומה, באקצנט יקי כבד ועמוק, מול גרעין של צברים שבאו להתיישב בקיבוץ על גבול רצועת-עזה.

שי חרמש: את הברכה הראשונה ואת המסר הראשון קיבלנו מסנטה כמזכירת איחוד הקבוצות והקיבוצים.

שי חרמש: סנטה היתה מהזן שמושגים כמו גרעין, הגשמה, השלמה וחלוציות היו מושגים של אמת יומיומית אצלו.

שי חרמש: אחרי עליית הנאצים, תנועת הבונים בגרמניה, העלייה ארצה בצורה מסודרת להקמת יישוב חדש, קיבוץ באזור חיפה, היו מבחינתה ייעוד, שליחות ומשימה לאומית.

שי חרמש: לחברי גלעד רק אספר את הקוריוז הקטן שנודע לי אתמול בלילה: הם הגיעו לגלעד בחורף, וכל אחד שמכיר את האזור יודע שבחורף פורחות הרקפות באזור היערות סביב גלעד.

שי חרמש: הם היו משוכנעים שהם מגיעים לאזור שהרקפות פורחות בו 12 חודשים בשנה.

שי חרמש: הקיץ קצת אכזב אותם, ולימים סיפרה סנטה שזה לא שבר את רוחם, אבל זאת היתה התמונה כשהם הגיעו.

שי חרמש: סנטה ראתה בפוליטיקה מכשיר מוסרי לקידום מטרות של מדינה ולאום.

שי חרמש: קודם ציינה פה חברת הכנסת נוקד דבר שגם אני שמעתי: שהיא קמה ויצאה מהכנסת אחרי שמונה חודשים.

שי חרמש: היא אמרה: פה לא עושים מספיק.

שי חרמש: עזבה והלכה לבית-החרושת.

שי חרמש: סנטה לא היתה רק אשת רוח.

שי חרמש: סנטה היתה גם אשת משק, וראתה במכשיר המשקי את הכלי הראשון לבנות חברה.

שי חרמש: המשק לטובת החברה, השקעות בתשתית ובפיתוח כדי להפריח חברה משגשגת, חברה צודקת וחברה שוויונית.

שי חרמש: סנטה היתה לוחמת ללא חת, ואולי הסיפור המעניין הוא סיפור השילומים מגרמניה.

שי חרמש: בעלה גיורא היה מנציגי ממשלת ישראל שניהלו את משא-ומתן עם הגרמנים על השילומים.

שי חרמש: אני אספר סיפור שאינו מוכר כל כך: כשהם חזרו ממשלת גרמניה קבעה שלא נותנים שילומים לחברי קיבוץ.

שי חרמש: ממשלת גרמניה החליטה שהקיבוצים מסתדרים, וזה בסדר.

שי חרמש: אתם רואים, לא המציאו את זה פה, המציאו את זה כבר בגרמניה.

שי חרמש: סנטה יוספטל לא התעצלה, נסעה חזרה לגרמניה, שכנעה את הגרמנים שגם חברי קיבוצים ראויים לאותם פיצויים עבור הסבל שהם סבלו.

שי חרמש: קיבוץ גלעד הוא אחת הדוגמאות, והוא לא היחיד, למה שקורה כשמשאב כזה מגיע לקיבוץ, שלוקח את כל האמצעים האלה ומשקיע אותם קודם כול בתשתיות – לא ברמת חיים ולא בשום דבר אחר, אלא כדי לבנות משק חזק ומשגשג.

שי חרמש: את ההישג הזה היא השיגה לרווחת כולם.

שי חרמש: סנטה היתה גם מנהיגה קשוחה ונחושה מול החלטות כואבות.

שי חרמש: סנטה רשומה בהיסטוריה של איחוד הקבוצות והקיבוצים כמי שעשתה מעשה שמעטים היו מוכנים לעשות אותו, וזה לפרק קיבוץ בישראל.

שי חרמש: היה צורך, היה כורח, לא היתה ברירה וקיבוץ אלומות פורק.

שי חרמש: לסנטה היו רגשות ותחושות מאוד מאוד רכים, וסיפור הלינה המשפחתית הוא סיפור מעניין מאותן שנות ה-60.

שי חרמש: התנועה הקיבוצית ראתה בלינה המשפחתית מין מוצר מאוד מאוד בעייתי, אבל הגיעו לסנטה הקיבוצים האנגלו-סקסיים ואמרו: אנחנו רוצים לעבור ללינה משפחתית, אנחנו רגילים לזה מארצות הולדתנו – בדרום-אפריקה, בקנדה, בצפון-אמריקה.

שי חרמש: אמרה סנטה: אני לא חושבת שזה דבר נכון, אבל הם אנשים מוזרים, אז צריך להתחשב בהם, ונתנה להם את האישור.

שי חרמש: סנטה, כפי שכבר נאמר, היתה חשוכת ילדים.

שי חרמש: זה לא מנע ממנה להתחשב ולהבין מהי משפחה, מהי ילדות, מהי הורות.

שי חרמש: בשעה שההורים יצאו אל ילדיהם אחר-הצהריים, סנטה מילאה במקומם את משמרות אחר-הצהריים במפעל.

שי חרמש: לסנטה תמיד היתה תחושה של שליחות.

שי חרמש: לכל המשלחות, לכל האירועים, לכל הישיבות, תמיד – עד גיל מאוד מופלג – היתה מגיעה.

שי חרמש: ואיך אמרה אורית נוקד, בהגיעה כבר היתה מחפשת את הטרמפ חזרה.

שי חרמש: לסנטה היה אומץ לב פוליטי.

שי חרמש: זה לא דבר כל כך שכיח במקומותינו.

שי חרמש: סנטה היתה נאמנה לדרכו של דוד בן-גוריון, היתה חברת רפ"י, ניהלה מאבקים פוליטיים קשים מאוד.

שי חרמש: מי שלא מבין מה זה לנהל מערכה קשה מול גולדה מאיר מצד אחד ופנחס לבון מצד שני, לא מבין מה זה מערכות פוליטיות.

שי חרמש: סנטה שילמה את המחיר כשפנחס לבון סילק אותה ממוסדות ההסתדרות.

שי חרמש: היא לא היתה כאובה, היא לא היתה כעוסה, היא אמרה ביושר רב: על צדקת הדרך גם משלמים מחירים פוליטיים.

שי חרמש: תגידו לי כמה חברים פה, בבניין הזה, היו מוכנים לומר את המשפט הזה כשידם על הלב.

שי חרמש: יש ממד נוסף שלא נאמר פה, וזה הרקע התרבותי של סנטה, כמי שגדלה בגרמניה.

שי חרמש: מי שחלף על ידה במפעל במשמר-העמק, לצד משק מכונות הייצור – מי שהאזין גם שמע את המוזיקה הקלאסית שסנטה הביאה אתה אל הסדנה.

שי חרמש: חרושת ותרבות, והכול ביחד, בחריצות, ימים ארוכים ארוכים, כמעט עד שלהי חייה.

שי חרמש: אסיים ואומר משהו שבוודאי מחבר את אנשי ההתיישבות פה ואת מי שהיה שם בעבר ורוחש עדיין הערכה גם בהווה, ויש רבים כאלה בבניין.

שי חרמש: בשמם של אנשי ההתיישבות ובשליחותם כאן בכנסת אני רואה בסנטה יוספטל מורת דרך, מצפן בהלכות ציבור, ורואה מחויבות של כולנו לדרכה, בבניין הארץ, בעיקר ביושר, בנאמנות, בהגינות ובדבקות.

שי חרמש: תודה רבה.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך, אדוני מזכ"ל תנועת הקיבוצים.

דליה איציק: יהי זכרה ברוך.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2412/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום, במסגרת יום המדיניות בגיל הרך, הצעות חוק לדיון והצעות לסדר-היום.

דליה איציק: יפתח חבר הכנסת מרגי בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ז–2007.

דליה איציק: הנמקה מהמקום.

דליה איציק: אני מבינה שהשר לא משיב.

דליה איציק: נכון, אדוני השר?

חיים רמון: אני לא משיב.

חיים רמון: יש כאן שרים שיוכלו להשיב – – –

חיים אורון: הוא מבין משהו בגיל הרך?

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, זו גם ההזדמנות לברך אותו.

יעקב מרגי: מכובדותי-גבירותי ביציע, רעיית ראש הממשלה, אני מעלה את הצעת החוק, ואני מודה לממשלה על תמיכתה בהעלאתה את יום המדיניות בגיל הרך.

יעקב מרגי: הצעת החוק מדברת על תיקון פקודת מס הכנסה, על ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים.

יעקב מרגי: בימים שבהם מדברים על עידוד נשים לצאת לעבודה ולשאת בנטל, לא ייתכן שמרכיב עיקרי בהוצאה שמאפשרת את ההכנסה הזאת של האשה לא יוכר.

יעקב מרגי: כל הכנסה חייבת במס ולא מתייחסים להוצאה שמסייעת לכך שהיא תוכל לצאת לעבודה.

יעקב מרגי: יש חוק בחשבונאות, שלפיו שכשיש הוצאה שמוכח שהיא לטובת ייצור ההכנסה, ראוי שהיא תהיה מוכרת כהוצאה.

יעקב מרגי: אני חושב שהגיע הזמן שגם לגבי הוצאות טיפול בילדים מדינת ישראל תחוקק חוק כדי שאפשר יהיה להכיר לנשים עובדות בהוצאה הזאת של טיפול בילדים בגיל הרך.

ראובן ריבלין: - – – הממשלה התחייבה לא לבטל את זה בחוק ההסדרים – – –

יעקב מרגי: אתה יודע, גם כשהיא מתחייבת היא לפעמים לא עומדת בזה.

יעקב מרגי: אל תיתן להם חומר למחשבה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אין תשובת שר.

דליה איציק: לכן אנחנו עוברים להצבעה.

חיים אורון: אני מבקש להציע הצעה אחרת.

דליה איציק: בבקשה, אדוני, יש לך הצעה אחרת?

חיים אורון: אני מתנגד.

דליה איציק: בבקשה, פרט ונמק.

דליה איציק: אתה בוודאי מתנגד טכנית.

חיים אורון: לא, זה לא טכני.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, מה שאני הולך לומר עכשיו אינו טכני.

חיים אורון: אני חושב שצריך לעשות מאמץ ענקי כדי לאפשר לנשים לצאת לעבודה ולממן את ההוצאות שקשורות בעבודתן.

חיים אורון: אני חושב שמס הכנסה הוא אחד הכלים הפחות טובים לכך.

חיים אורון: מה המשמעות של מס הכנסה?

חיים אורון: א.

חיים אורון: מחצית מהנשים העובדות הן מתחת לסף המס, הן לא משתכרות מספיק.

חיים אורון: אלה שאתה רוצה לעזור להן הכי הרבה, הן פשוט לא בסיפור הזה.

חיים אורון: ככל ששיעור המס שלך גבוה יותר – אתה רואה-חשבון וגם זה שעומד על-ידך רואה-חשבון, ואני לא רואה-חשבון, ואתם יודעים שכל מלה שאני אומר מדויקת – ככל שסף המס גבוה יותר, המדינה נותנת לי מתנה גדולה יותר.

אביגדור יצחקי: – – – מס הכנסה שלילי.

חיים אורון: בסוף אותה אשה תיפול, כי היא לא במס הכנסה שלילי, כי היא כבר מעל לזה; היא לא במס הכנסה, כי היא מתחת לזה, והיא לא מקבלת כלום.

חיים אורון: למה קורה הדבר?

חיים אורון: זה קורה כי במקום שהממשלה תלך בדרך המלך ותאמר, לא בהצעה מהמקום ולא בתרגיל קואליציוני:

חיים אורון: אני מקימה מעונות-יום ומשתתפת בהחזקתם; מי שסף ההכנסה שלו נמוך יקבל את זה חינם; מי שסף ההכנסה שלו קצת יותר גבוה משלם על זה x; מי שסף ההכנסה שלו גבוה מאוד משלם את העלות המלאה – ואז יש מס הכנסה למעלה שממסה את הכול – היות שלא הולכים כך, אז אומרים שמס הכנסה שלא משלמים, זה לא בתקציב.

חיים אורון: להקים מעון-יום – זה בתקציב.

חיים אורון: היות שקודש הקודשים הוא ששיעור נטל המס לא יגדל, אז האם העובדת תשלם 800, 900, 1,200 שקל בעבור המעון לילדיה, וזה בסדר, כי זה לא מס.

חיים אורון: למה ללכת בדרך הזאת?

חיים אורון: אתה בוודאי תשאל אותי אם זה לא יותר טוב מהמצב הקיים.

חיים אורון: זה יותר טוב מהמצב הקיים.

חיים אורון: אבל איפה אתם?

חיים אורון: איפה סיעת ש"ס?

חיים אורון: איפה הקואליציה הזאת?

חיים אורון: אותן אמהות עובדות במקום שבו אתה גר ובסביבה שבה אני חי, רובן הגדול לא יקבלו שקל אחד, לא בבאר-שבע ולא בירוחם ולא בשדרות ולא בנתיבות – אתה יודע את זה.

חיים אורון: יתחילו בעומר.

חיים אורון: עיני לא צרה בהם.

חיים אורון: השאלה היא, מה תפקידנו בבית הזה.

חיים אורון: במקום לקחת את אותם סכומים – אז אמרו לי: עושים ניסיון בבית-שאן לראות איך זה עובד.

חיים אורון: מה צריך כל כך הרבה לעשות?

חיים אורון: תקימו מעונות-יום, תורידו עוד – גן גיל חינוך חובה חינם.

חיים אורון: זה המנגנון הנכון לעשות, ולא כך.

חיים אורון: ואחר כך, אם תעביר את זה בסוף בקריאה שלישית למרות דעתי, אני לא אשב שבעה.

חיים אורון: אבל אני חושב שהמסלול לא נכון.

חיים אורון: על-פי התקנון, אני אצביע נגד.

דליה איציק: יש לך זכות, אם אתה רוצה.

דליה איציק: בבקשה.

יעקב מרגי: אני מודה לך, גברתי, כי זו ההזדמנות, כי אין הטכניקה של הנמקה מהמקום.

יעקב מרגי: אבל אני אומר דבר כזה: אתה צודק בעיקרון.

יעקב מרגי: האויב של הטוב מאוד זה המצוין.

יעקב מרגי: הממשלה לא תוכל לשאת בנטל – – –

חיים אורון: – – –

יעקב מרגי: האוצר לא יעמוד בנטל של פתיחת מעונות-יום חינם לכל הנשים העובדות.

יעקב מרגי: היום יש דירוג של נשים.

יעקב מרגי: מה שאתה הצעת קיים, לא מספיק.

יעקב מרגי: אני מודע לכך שאלה שסף ההכנסה שלהם נמוך לא יקבלו.

יעקב מרגי: אבל אל תגזים, הרבה נשים משתכרות שכר שחייב במס.

חיים אורון: – – – נשים עובדות – – –

יעקב מרגי: נכון, אין מה לעשות, זה הרע במיעוטו.

יעקב מרגי: אני מבטיח לך, אם תצליח לקדם שהמעונות יהיו חינם, אני מבטל את הצעת החוק.

חיים אורון: – – –

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: מי שמצביע בעד – מצביע בעד הצעתו של חבר הכנסת מרגי, ומי שמצביע נגד – מצביע בעד הצעתו של חבר הכנסת ג'ומס אורון.

דליה איציק: אם ההצעה הזאת תעבור, היא תעבור לוועדה לקידום מעמד האשה.

דליה איציק: רבותי חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, חברי חברי הכנסת, ההצעה תעבור לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה.

דליה איציק: יום המדיניות בגיל הרך

דליה איציק: הנושא הבא: יום המדיניות בגיל הרך – הצעות לסדר-היום מס' 3640 ו-3702.

דליה איציק: להזכירכם, הצעה רגילה תנומק במסגרת של עשר דקות.

דליה איציק: יש לנו חברת הכנסת נאדיה חילו, וחבר הכנסת גדעון סער.

דליה איציק: נחלק את ההצעה ביניהם; כל אחד חמש דקות.

דליה איציק: איפה הסדרנים?

דליה איציק: יש שם רעש שמגיע עד כאן.

דליה איציק: סדרנים, נא ללכת לשם, הרעש שם מאוד מפריע.

דליה איציק: חברי הכנסת העבירו את הכנסת לשם, למזנון.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בפתח דברי אני רוצה לברך את גברתי ואת הגברת עליזה אולמרט על קיום היום הזה ועל הובלתו בכנסת.

נאדיה חילו: זה יום מאוד מאוד חשוב.

נאדיה חילו: בעצם קיומו יש מסר ברור מאוד הנוגע לחשיבות הגיל הרך, מעבר לכל התכנים הנוספים שאני רואה בהם חשיבות מאוד מאוד גדולה.

נאדיה חילו: כשאנחנו מדברים על אוכלוסיית הגיל הרך, ואני מגדירה את זה מאפס עד שש, אנחנו מדברים על כמעט מיליון ילדים – זה 994,000 ילדים.

נאדיה חילו: היום כל הדעות המודרניות של ההתפתחות מדברות על הצורך בחינוך ובטיפול עוד בטרם נולד הילד.

נאדיה חילו: אם בעבר המאבק שלנו, של אנשי המקצוע, התמקד בתפיסה של הפיכת הילד מאובייקט לסובייקט בהתייחסות, אנחנו את הנושא הזה עברנו.

נאדיה חילו: היום המאבק שלנו מקבל אופי אחר, היום המאבק שלנו אמור להיות מובל על-ידי ההשקעה בילדים בגיל הרך, כשכל החוקרים למיניהם מכירים בכך שההשקעה בגיל הזה מגבשת ומעצבת את אישיותו של הילד לאורך כל שנות חייו, ולכן היא השקעה רווחית מאוד לטווח ארוך.

נאדיה חילו: אם אנחנו מדברים על הגיל הרך, אנחנו גם לא יכולים להתעלם מהחינוך האזרחי – הסביבה, ההתייחסות הסביבתית לגיל הרך, ההתייחסות המשפחתית.

נאדיה חילו: התא המשפחתי מאוד מאוד חשוב, ולכן החשיבות המאוד גדולה בטיפוח תוכניות מאוד ברורות, שייקחו בחשבון את כל אוכלוסיות היעד שעוסקות בנושא הזה.

נאדיה חילו: כשאני מדברת על אוכלוסיות יעד אני מדברת לא רק על ההורים, אני מדברת על כל האוכלוסיות שבאות במגע עם הילדים – הגננות, האחיות, הפסיכולוגיות, קלינאיות התקשורת, המרפאות בעיסוק.

נאדיה חילו: הטיפול בנושא הזה מצריך תפיסה הוליסטית, תפיסה רוחבית, תפיסה שתיקח את כל האלמנטים של הדברים שהילד חייב לקבל בגיל הזה כדי שהוא יוכל לעצב את אישיותו לאורך שנים.

נאדיה חילו: אנחנו לא יכולים ביום כזה לדלג על אוכלוסיית הילדים בסיכון ועל אוכלוסיית הילדים עם צרכים מיוחדים.

נאדיה חילו: מאוד חשוב שהאוכלוסייה הזאת תקבל מעטפת תמיכתית נוספת בגיל הזה – יותר מכל אוכלוסיית ילדים אחרת.

נאדיה חילו: האוכלוסייה הזאת זקוקה להגנה של הסביבה, האוכלוסייה הזאת זקוקה ליד מכוונת, האוכלוסייה הזאת זקוקה לפעמים גם להוצאה מהבית.

נאדיה חילו: כולנו מכירים את ההמלצות של דוח-שמיד – הוועדה שב-2003 קמה והמליצה.

נאדיה חילו: אני בהחלט חושבת שההמלצות שלה מאוד מאוד מקצועיות.

נאדיה חילו: ביום זה אנחנו גם לא יכולים להתעלם מהמסגרות שבגיל הזה אמורות לחבק את הילדים.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, אני עוד תחת ההלם של הכתבה המאוד קשה שהיתה על גן מסוים ועל ההתעללות האגרסיבית ביותר בילדים באותו גן.

נאדיה חילו: זה רק צריך להביא אותנו, חברי הכנסת, אבל גם את כל החברה, לחשיבה מאוד מאוד עמוקה מבחינת הפיקוח על המסגרות האלה, הבקרה על המסגרות האלה ופיתוח חקיקה נוספת.

נאדיה חילו: נכון שהיום יש חקיקה מאוד ענפה בתחום הזה.

נאדיה חילו: אבל החקיקה עדיין לא שלמה, ועדיין יש צורך בהמשך חקיקה בעניין הזה.

נאדיה חילו: אלמנט נוסף שאני רוצה להזכיר הוא איגום משאבים.

נאדיה חילו: מה שקורה היום הוא שמשרדי ממשלה שונים וגופים שונים עוסקים בדבר, ויבורכו.

נאדיה חילו: כולם עוסקים וכולם עושים מלאכה מאוד יפה.

נאדיה חילו: אבל המלחמה על הטריטוריות המקצועיות, ואני בעצמי יודעת – ואפילו על בשרי חשתי את זה, כשהקמתי וכשניהלתי ביפו הרבה מאוד שנים את המרכז הרוחבי של הגיל הרך, שהוא באמת מרכז שאמור לתת את כל המענים לילדים וגם להורים.

נאדיה חילו: בעניין הזה הרבה משרדים עובדים, והרבה פעמים המאבק בין המשרדים גם מביא לאיבוד חלקי של המשאבים, וגם חסרה יד אחת מכוונת.

נאדיה חילו: מכאן הצורך במדיניות אחת, ממשלתית, מכוונת, שתיקח בחשבון הכול.

נאדיה חילו: אני לא רוצה היום להציע שתהיה רשות או ועדה.

נאדיה חילו: אני מכנה את זה "גוף".

נאדיה חילו: יש צורך בקיום גוף-על – – –

דליה איציק: גברתי, את צריכה לסיים.

נאדיה חילו: כבר.

נאדיה חילו: הוא יהווה גם תכנון אסטרטגי, גם מדיניות, גם פיקוח, גם תוכניות, והוא יהיה גם הסניגור שמגן על אותם ילדים ודואג לצורכיהם.

נאדיה חילו: אני רוצה לקוות שהיום הזה יהיה מסורת בכנסת, ומדי שנה הכנסת בהחלט תקדיש לנושא הגיל הרך יום חשוב.

נאדיה חילו: ומכאן הברכות לכולנו.

נאדיה חילו: נקווה לזמנים יותר טובים בנושא הזה.

נאדיה חילו: תודה.

דליה איציק: תודה לך, גברתי.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער – אדוני, בבקשה; יש לך חמש דקות.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, רעיית ראש הממשלה הגברת עליזה אולמרט, נציג הממשלה שאיננו נוכח – לפי דעתי, הדבר הזה איננו תקין.

דליה איציק: איפה השר רמון?

דליה איציק: נא לקרוא לו.

דליה איציק: אנחנו נפסיק את הדיון, השר רמון.

קריאה: – – –

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, טוב שהכנסת עוסקת היום בנושא הגיל הרך, אבל אנחנו חייבים בדברים הרבה יותר משמעותיים מנאומים ומציון אירועים בנושא הזה, ודווקא הכנסת הזאת הלכה מרחק משמעותי ביותר בנושא הזה.

גדעון סער: קודם לכן אישרנו, והצבעתי כמובן בעד הצעת החוק של חבר הכנסת מרגי, שהיא, כמו עוד חמש הצעות חוק, כבר הוכנה לקריאה ראשונה בוועדה לקידום מעמד האשה.

גדעון סער: אני רוצה לציין את המשקל שהיה בתהליך לשר האוצר הקודם אברהם הירשזון, אשר היה פתוח להבין את חשיבות הטיפול בילדים, את המשמעות שלו כחסם בשוק העבודה, וגם את התועלת הכלכלית שעשויה להיות למשק מיציאה של הרבה אנשים – בעיקר נשים – לשוק העבודה, דבר אשר אותה דילמה איננה מאפשרת להם לעשות.

גדעון סער: בעולם הרחב יש פתרונות שונים, ואפשר לדבר גם על מודלים שונים ברמה התיאורטית.

גדעון סער: אני יכול להגיד שהאיחוד האירופי הולך היום לפי הצהרת ליסבון וקבע יעד מאוד שאפתני:

גדעון סער: עד שנת 2014 מתן פתרונות לכלל האוכלוסייה.

גדעון סער: שם מדובר בהקשר זה על ילדים עד גיל שלוש.

גדעון סער: אבל אנחנו, כלל הפתרונות הממלכתיים המסובסדים והמסובסדים באופן חלקי נוגעים לפחות מ-10% מכלל הילדים, ואני מדבר על ילדים בגיל הרך באמת.

גדעון סער: אין שום תסריט – אפילו תהיה הממשלה הכי טובה בעולם – שבו אפשר יהיה בפרק זמן סביר לשנות את הדבר הזה, ולכן הפתרון היחיד לעניין הזה – אם מבינים את המשמעות שלו, אם מבינים שבעצם בהעדר פתרון הוא מונע מהרבה מאוד נשים להיכנס לשוק העבודה, והמשמעות של זה אחר כך לא ניתנת לתיקון עשר שנים – אם מבינים את העניין הזה חייבים ללכת למודל אשר כן משתמש בשיטת המס.

גדעון סער: רשויות המס לא אוהבות את הדרך של ניכוי – זה מסובך מדי.

גדעון סער: זה יכול להיות בדרך של נקודות זיכוי, אבל בגדול, נמצא פתרון גם לבעיה של חבר הכנסת אורון.

גדעון סער: הוא טען בלהט רב, אבל ועדת הכספים כבר מכינה לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק מס הכנסה שלילי, ואותו פתרון שרלוונטי שם לעניין אותן נשים שלא מגיעות לסף המס ניתן ליישום גם לענייננו.

גדעון סער: כך, אותן נשים אשר עוברות את סף המס יקבלו נקודות זיכוי במס, והדרך הזאת תהיה סוג של התחשבנות מול ההוצאה בעין על הטיפול בילד, אם למטפלת, אם למעון-יום – – –

חיים אורון: – – –

גדעון סער: תקשיב, הרי הקשבתי לך אף-על-פי שחשבתי שאפשר להשיג על דבריך, אבל הקשבתי בשקט.

גדעון סער: לכן אני אומר לך, חבר הכנסת אורון, שכמו שיש מס הכנסה שלילי, בדרך שאתה נותן נקודת זיכוי לאשה שעברה את סף המס, אתה יכול לתת את זה בצורת תשלום בעין לאותה אשה שלא עוברת את סף המס – שאני מסכים שהשיעור שלהן בשוק העבודה גדול מאוד, כפי שציינת.

גדעון סער: זה לא יכול להיות תירוץ להגיד: לעצור את הסוסים, כל עוד אין לי פתרון לדבר הזה אני בעצם לא עושה שום דבר משמעותי.

גדעון סער: כי עד שהמדינה תגדיל את היצע המעונות יגדלו כאן עוד דורות של ילדים.

גדעון סער: לכן הכנסת הזאת תיבחן, גברתי היושבת-ראש, בשאלה אם יש לה היכולת לעשות שינוי בנושא הזה, והדבר הזה אסטרטגי, והוא גם ייתן לדור הצעיר במדינה תחושה נהדרת שהמדינה מביאה בחשבון את הקשיים שלו, מביאה בחשבון את האילוצים.

גדעון סער: בסופו של דבר אנחנו יודעים שנהג מנכ"ל בפירמה מסחרית זה הוצאה מוכרת היום, אבל נדמה לי שאין דבר שהוא יותר הוצאה לצורך ייצור הכנסה כאשר שני ההורים עובדים במשרה מלאה – או הורה אחד אם הוא משמורן יחיד – מאשר הילדים שנמצאים בהשגחה.

גדעון סער: הרי אף אחד לא עושה את זה חוץ מאשר בכורח החיים הקרייריסטיים המודרניים.

גדעון סער: לכן, בסופו של דבר זו הנקודה שצריך לתת לה פתרון, זה הפתרון היחיד שאפשר לתת לה, ואני מקווה שהכנסת הזאת, הכנסת השבע-עשרה, תתעלה לגודל המשימה ותהפוך את השעה הזאת לשעת רצון.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: מה אתה מציע?

גדעון סער: אני מציע להעביר את ההצעות בנושא הזה לוועדה לקידום מעמד האשה.

גדעון סער: אני גם מוכן להקים פורום משותף עם הוועדה לזכויות הילד והוועדה לקידום מעמד האשה, אם זה נראה לחברת הכנסת חילו.

ראובן ריבלין: אתה יכול להסכים, לא להציע.

גדעון סער: אני מסכים.

קולט אביטל: נצביע אם להעביר את ההצעות לוועדה לקידום מעמד האשה, ואם יוחלט להקים ועדה משותפת, ההחלטה הזאת תהיה בוועדת הכנסת.

נאדיה חילו: אני מעדיפה ועדה משותפת.

קולט אביטל: אם כך, נעביר את הנושא לוועדת הכנסת להחלטה.

קולט אביטל: אני לא יכולה להחליט על הקמת ועדה משותפת.

קולט אביטל: אני יכולה להעביר את זה להחלטת ועדת הכנסת.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: עשרה בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד – הנושא יועבר לדיון בוועדת הכנסת.

קולט אביטל: [מס' כ/163; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ה, עמ' 10286; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעות חוק.

קולט אביטל: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 4), התשס"ח–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני קוראת ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת פרופסור מנחם בן-ששון.

קולט אביטל: בבקשה.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גם הנושא הזה קשור במובן מסוים לנושאים שעסקנו בהם קודם, קרי, ילדים ומה שמגן עליהם.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק שאני מבקש לאשר, שתצביעו בעבורה, היא הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 4), התשס"ח–2007.

מנחם בן-ששון: הצעת החוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים היא הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מנחם בן-ששון: הדיון בה בוועדה היה במסגרת הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מנחם בן-ששון: מטרת ההצעה היא להחיל את ההסדר הקבוע בחוק למניעת העסקה של עברייני מין לא רק על מי שביצע עבירת מין בהיותו בגיר ונידון בשלה למאסר בפועל של שנה לפחות, כפי שהיה המצב עד עתה, אלא על כל מי שביצע עבירת מין בהיותו בגיר והוא הורשע בגינה – אני מדגיש – בין שנידון למאסר ובין שלא נידון למאסר כלל.

מנחם בן-ששון: הוועדה אישרה את הצעת החוק ובכך דחתה את עמדת הממשלה – שהגיעה מאוחר יותר – שיש להרחיב את תחולת החוק אך להחילו רק על מי שהורשע בביצוע עבירת מין ונידון למאסר בפועל, לרבות מי שנידון למאסר בפועל המרצה את כולו או חלקו בעבודות שירות, אך לא על עבריין שהורשע ולא נידון למאסר כלל.

מנחם בן-ששון: כמו כן הוחלט להוסיף הוראת מעבר לעניין בגירים שכבר מועסקים ושנידונו למאסר לתקופה של פחות משנת מאסר.

מנחם בן-ששון: יובהר שהחוק לא יחול על בגיר המועסק במוסד לעניין המשך העסקתו באותו מוסד אם הורשע לפני שהתיקון המוצע נכנס לתוקף והוא נידון למאסר לתקופה של פחות משנת מאסר בפועל, ובלבד שבמועד תחילת התיקון המוצע יש בידו אישור מהמשטרה להעסקתו באותו מוסד.

מנחם בן-ששון: לבסוף הוחלט כי תחילתו של התיקון המוצע תהיה שלושה חודשים מיום פרסומו.

מנחם בן-ששון: ההצעה מוגשת ללא הסתייגויות לקריאה שנייה ושלישית.

מנחם בן-ששון: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר אותה.

מנחם בן-ששון: אני גם רואה בה חלק ממסכת מורכבת שהוועדה עוסקת בה, וגם הבוקר עסקה – בכל הסוגיה של הפיקוח על עברייני מין, החזרתם לקהילה והאופן של ליווי החזרה הזאת – והמערך כולו יעמיד אותנו בסופה של הדרך, אני מקווה, בצורה מתוקנת יותר ומידתית, כפי שנהוג במדינה מתוקנת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: לחוק הזה אין הסתייגויות, לכן נעבור ישר להצבעה.

קולט אביטל: אני מבקשת מהחברים לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת זיו, חבר הכנסת גלנטי, חבר הכנסת שרוני, חבר הכנסת הירשזון, בבקשה לשבת, אנחנו רוצים להצביע.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1–3 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

משה שרוני: אני מבקש שתוסיפי אותי.

קולט אביטל: אני לא יכולה להוסיף, אתה צריך לשבת במקומך.

קולט אביטל: תלך לשבת במקומך לקריאה השלישית.

קולט אביטל: בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק, כהצעת הוועדה, עברה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 4), התשס"ח–2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 4), התשס"ח–2007, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ, את רוצה להודות.

שלי יחימוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הערה ותודה.

שלי יחימוביץ': בשבוע האחרון נחשפנו שוב להצעת חוק מוזרה, מעט אלימה, המדברת על סירוס עברייני מין שפגעו בקטינים.

שלי יחימוביץ': אני נימקתי כאן את התנגדותי להצעת החוק הזאת, כיוון שאני חושבת שבמדינות מתוקנות אין מטילים מום בגופו של אדם כענישה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהצעת החוק הזאת, שעברה היום בקריאה שנייה ושלישית, ותחולתה בעוד שלושה חודשים, המגוננת על הילדים שלנו מפני עברייני מין, באופן – אני לא אומר מוחלט, אבל אין ספק שמהדקת את חומת ההגנה עליהם ומונעת העסקה של עברייני מין במוסדות של ילדים וחסרי ישע – מוכיחה שאפשר גם בחקיקה, איך לקרוא לזה, שפויה, לבצר את ביטחונם של הילדים שלנו.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, על כך שידע להבקיע את חומות ההתנגדות שעלו במהלך החקיקה.

שלי יחימוביץ': תודה מיוחדת למנכ"ל המועצה לשלום הילד, ד"ר יצחק קדמן, שניסח את הצעת החוק הזאת ועמל על קידומה כמו על קידומן של הצעות חוק רבות מאוד לטובתם של ילדים בישראל.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהרבה מאוד ילדים בישראל חבים לו תודה, ואפילו לא יודעים שהוא אחראי להגנה על שלומם.

שלי יחימוביץ': זאת עוד הזדמנות להודות לו.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, ד"ר קדמן.

שלי יחימוביץ': [מס' מ/299, פ/2070/17, פ/2149/17; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ב, עמ' 9616, עמ' 9617, ועמ' 9618; נספחות.

שלי יחימוביץ': ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 15), התשס"ח–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת מנחם בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותך, בשולי התודות, אני רוצה להוסיף תודה לצוות המשפטי של ועדת החוקה, חוק ומשפט, למנהלת הוועדה, ולד"ר קדמן, שהוזכר שמו קודם, ואני מצטרף לברכותיה של חברת הכנסת יחימוביץ ומברך אותה על כך שחוק נוסף נכנס לספר החוקים והוא שלה.

מנחם בן-ששון: ועדת החוקה דנה בהצעות חוק כללי האתיקה לקאדים ולקאדים מד'הב, וזה חלק מתפיסה רחבה של ועדת החוקה, שהיא מבקשת להחיל כללי אתיקה שיש להם גם אחר כך משמעות, לא רק להתנהגות של לכתחילה, אלא גם למעקב אחרי התנהגותם של העומדים במערכת המשפט, מתוך תפיסה, שכבר אמרנו אותה כמה פעמים, שנאה שמערכת המשפט בישראל תהיה זו המורה את המופת, בקבלת חומרות גם של אתיקה ולא רק של חוק עליה.

מנחם בן-ששון: ובכן, אנחנו נמצאים בשלב השלישי של החוקים הללו.

מנחם בן-ששון: הפעם, כמו שהגדרתי, קאדים וקאדים מד'הב.

מנחם בן-ששון: הוועדה דנה בהצעה שיזמה הממשלה ושיזמו החברים מחברי ועדת חוקה – חבר הכנסת יצחק לוי, חבר הכנסת גפני ועבדכם.

מנחם בן-ששון: הממשלה יזמה ועזרה גם היא במהלך הזה.

מנחם בן-ששון: הצעות החוק אוחדו לפי סעיף 122(ב) לתקנון הכנסת ואושרו כנוסח אחד לקריאה שנייה ושלישית.

מנחם בן-ששון: צריך לציין שנציגת משרד המשפטים הסבירה בדיון לחברי הוועדה מדוע ההצעה בסופה מתייחסת אך ורק לבתי-הדין השרעיים ולא לבתי-הדין הדרוזיים, ובעיקר הסיבות הן סיבות מעשיות.

מנחם בן-ששון: אי-אפשר להחיל באותה צורה את המודל של כללי אתיקה במערכת שבה מכהנים שלושה קאדים מד'הב.

מנחם בן-ששון: חברי הוועדה קיבלו את עמדת הממשלה הפעם.

מנחם בן-ששון: הוחלט שהנוסח שמובא לקריאה שנייה ושלישית מתייחס אך ורק למערכת בתי-הדין השרעיים, והנוסח שאושר זהה למודל שאישרה הכנסת למערכת בתי-המשפט ולבתי-הדין הדתיים היהודיים.

מנחם בן-ששון: יש שני שינויים, שנובעים ממיעוט הקאדים.

מנחם בן-ששון: האחד הוא שוועדת האתיקה תורכב מיושב-ראש בית-הדין לערעורים ושני חברי בית-הדין האזורי, ויכול שאחד מהם יהיה קאדי שיצא לקצבה; וחברי ועדת האתיקה ימונו לתקופה של שש שנים ויכול שימונו לתקופה נוספת, ובלבד שלא תהיינה תקופות רצופות.

מנחם בן-ששון: ובכן, ציינתי כבר, הצעות החוק אושרו, הן מובאות כאן לקריאה שנייה ושלישית לאחר ההצבעה בוועדת החוקה, חוק ומשפט ללא הסתייגויות.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ובכן, להצעת החוק הזאת יש הסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת ברכה לנמק את הסתייגותו.

קולט אביטל: בבקשה.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, אדוני יושב-ראש הוועדה, רבותי חברי הכנסת, ההסתייגות הזאת היא הסתייגות דיבור ולא הסתייגות למהות החוק, כדי לומר את הדברים שמתקשרים לאותו עניין, נושא האתיקה, אבל בעצם יותר לבתי-דין שרעיים.

מוחמד ברכה: יש גידול במספרם של האזרחים המוסלמים, שהם שצריכים לבוא בשעריהם של בתי-הדין השרעיים והם צריכים את שירותיהם של הקאדים, ומספרם הולך וגדל, כמובן.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום להוסיף עוד בתי-דין שרעיים באזורים שונים בארץ, גם בגליל וגם במשולש וגם בנגב, על מנת לתת את השירות הזמין והקרוב לאנשים שבאים בשערי בתי-הדין השרעיים.

מוחמד ברכה: הנקודה השנייה, גברתי היושבת-ראש, אדוני יושב-ראש הוועדה, היא מעמדו של ראש בית-הדין השרעי לערעורים, שהוא הסמכות הבכירה בין הקאדים של המוסלמים במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני חושב שהיתה יוזמה להשוות את מעמדו למעמד הרבנים הראשיים, שמעמדם מושווה למעמדו של שופט עליון.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום לזרז את העניין הזה ולתת לזה משמעות ולא להשאיר את זה באזורי דמדומים למיניהם.

מוחמד ברכה: נקודה שלישית, זכויותיהם של האימאמים והמואזינים, שהם עובדי מדינה.

מוחמד ברכה: הם היו עובדים של משרד הדתות, ועכשיו אני חושב שהם עובדים של משרד הפנים.

מוחמד ברכה: המשכורות שם פשוט לא מתקבלות על הדעת.

מוחמד ברכה: אומנם היה שיפור בשנתיים, שלוש השנים האחרונות, אבל לדעתי זה עדיין לא יכול לאפשר לאיש הדת להיות רועה של צאן מרעיתו.

מוחמד ברכה: הוא לא יכול למלא את תפקידיו בצורה עצמאית.

קולט אביטל: אדוני, האם אתם רוצים להצביע על ההסתייגות?

מוחמד ברכה: לא.

קולט אביטל: אני מסירה אותה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לכם.

קולט אביטל: אם כך, אנו עוברים להצבעה על הצעת החוק כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנו מדברים על הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 15), התשס"ח–2007, קריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–3 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

קולט אביטל: ובכן, בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת כי הצעת חוק הקאדים (תיקון מס' 15), עברה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

קולט אביטל: אנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק הקאדים (תיקון מס' 15), התשס"ח–2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת כי חוק הקאדים (תיקון מס' 15), התשס"ח–2007, התקבל בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כנוסח הוועדה, וייכנס לספר החוקים.

קולט אביטל: חברי הכנסת, הצעת החוק הקודמת שעברה היא הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 4).

קולט אביטל: אני לא זוכרת אם אמרתי שזה תיקון מס' 4.

קולט אביטל: כדי להסיר כל ספק, מדובר בהצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 4).

קולט אביטל: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, תרצה להודות?

מנחם בן-ששון: אולי אחד מהמציעים.

קולט אביטל: מי מהמציעים?

משה גפני: אנחנו מודים לכל חברי הכנסת שהצביעו בעד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הרב לוי, בבקשה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, קודם כול אני מודה לרב גפני על שסייע לי להודות לכל אלה שהצביעו בעד.

יצחק לוי: כמו כן, אני מודה ליושב-ראש הוועדה, לצוות הוועדה, למנכ"לית הוועדה, שנמצאת אתנו, וליועצים המשפטיים.

יצחק לוי: אני רוצה לומר רק מלה אחת.

יצחק לוי: ההצעה הזאת בעצם היתה הרבה יותר רחבה, כיוון שהיא כללה גם את בתי-הדין הדרוזיים.

יצחק לוי: זו הצעה פרטית.

יצחק לוי: לאחר מכן, בהבנה עם הממשלה, צמצמנו אותה רק לבתי-הדין השרעיים.

יצחק לוי: כנראה אי-אפשר עדיין להחיל את כללי האתיקה על בתי-הדין הדרוזיים, אפילו מסיבות טכניות.

יצחק לוי: אני מקווה שבבוא הזמן נוכל להחיל את הכללים האלה גם על בתי-הדין הדרוזיים.

יצחק לוי: אני מודה לכולם.

יצחק לוי: תודה רבה, גברתי.

יצחק לוי: [נספחות.

יצחק לוי: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: בקשת חבר הכנסת יעקב ליצמן לבטל את צו תעריף המכס ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27), התשס"ז–2007 – דיון על-פי סעיף 2(א)(2) לחוק מסי מכס ובלו (שינוי תעריף), התש"ט–1949.

קולט אביטל: חבר הכנסת הרב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אוי לאותה בושה שצריך חבר הכנסת לעמוד על בימת הכנסת ולהסביר למה מורידים מכס לשרצים במדינת ישראל.

יעקב ליצמן: אוי לאותה בושה.

יעקב ליצמן: אוי לאותה בושה לקואליציה שמגייסת רוב להפיל את הערעור שלי.

יעקב ליצמן: אוי לאותם משתתפים בקואליציה הזאת.

יעקב ליצמן: אוי לאותה בושה ששר בישראל יכול לחתום על היתר ייבוא לשרימפס במדינת ישראל.

יעקב ליצמן: אנחנו חשבנו שזו מדינה יהודית.

יעקב ליצמן: שרימפס?

יעקב ליצמן: חזיר?

יעקב ליצמן: במדינת ישראל?

יעקב ליצמן: אצל יהודים?

יעקב ליצמן: ועוד להוזיל?

יעקב ליצמן: אין לכם כסף להוזיל לחם.

יעקב ליצמן: לשרימפס – יש לכם כסף להוזיל?

יעקב ליצמן: קרח, הבעיה היא הקרח.

יעקב ליצמן: זו הבעיה במדינת ישראל.

יעקב ליצמן: כסף לעניים, לחלשים, להוזיל את הלחם, אין.

יעקב ליצמן: חסר כסף.

יעקב ליצמן: לשרימפס – יש כסף.

יעקב ליצמן: על זה יושבים בקואליציה, בממשלה?

יעקב ליצמן: אני מתפלא על שר התמ"ת, מתפלא מאוד.

יעקב ליצמן: הוא שנותן היתר לייבוא.

יעקב ליצמן: איך יכול להיות שר בישראל שייתן היתר לייבוא שרימפס, שר דתי?

יעקב ליצמן: אני מתפלא עוד יותר, רבותי – – –

קולט אביטל: אני מבקשת קצת שקט בפינה.

קולט אביטל: ההתרגשות גדולה בגלל השרימפס, אבל נא לשבת.

יעקב ליצמן: חברי ש"ס בוועדת הכספים התנגדו.

ראובן ריבלין: זה שר האוצר ולא שר התמ"ת.

יעקב ליצמן: לייבוא השרימפס אחראי שר התמ"ת.

יעקב ליצמן: אמרתי על רשיון הייבוא.

יעקב ליצמן: אדוני, הדגשתי – על רשיון הייבוא.

יעקב ליצמן: חברי ש"ס התנגדו בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: בהצבעה הראשונה זה נפל, היה תיקו.

יעקב ליצמן: עשו רוויזיה.

יעקב ליצמן: יושב-ראש הוועדה התאמץ מאוד להעביר את הרוויזיה באותו היום.

יעקב ליצמן: יש דברים אחרים שלא בערו לו, למשל היום, על מעונות-יום.

יעקב ליצמן: זה כן בער.

יעקב ליצמן: הרוויזיה אישרה את זה.

יעקב ליצמן: אני ציפיתי היום שבדיון על נבלות, טרפות ושרצים יהיה גיוס של חברי ש"ס.

יעקב ליצמן: הייתי בטוח.

יעקב ליצמן: אני יכול להגיד לכם שהיו לחצים אדירים שאני אוריד את זה אתמול בלילה.

יעקב ליצמן: לא רוצה להגיד ממי – לא מש"ס, מאנשים.

יעקב ליצמן: כנראה שזה עשה איזו מהומה, איזה לחץ, הלחץ להוריד פטור משרימפס.

יעקב ליצמן: זו הבעיה כאן?

יעקב ליצמן: על זה צריך לגייס רוב?

יעקב ליצמן: על זה צריך להתאמץ כאן?

יעקב ליצמן: האם זו הבעיה במדינה כאן, שרצים טמאים?

יעקב ליצמן: זו הבעיה?

יעקב ליצמן: הרי אין לקואליציה שום דבר אחר – אין וינוגרד, הכול בסדר, הכול מתנהל יפה.

יעקב ליצמן: אין בעיה של חלשים, אין בעיה של לחם, אין בעיה של עוני, אין בעיה של ביטחון.

יעקב ליצמן: יש בעיה אחת: קרח ושרימפס.

יעקב ליצמן: זו הבעיה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להקריא, חברי הכנסת, את הנוסח של דברי ההסבר כדי שתבינו במה מדובר: לאחרונה התברר כי החסילונים, הדיונונים – פעם ראשונה שאני שומע את השמות האלה – מגיעים לארץ עם שכבת קרח.

יעקב ליצמן: גילוי מרעיש – לאחרונה נודע להם שזה מגיע עם קרח.

יעקב ליצמן: לא ידעו.

יעקב ליצמן: עכשיו הגיעו עם קרח, וצריך להוריד מכס על הקרח.

יעקב ליצמן: שאל אותי חבר הכנסת רובי: מה אתה רוצה מהקרח?

יעקב ליצמן: אמרתי: אוי לרשע אוי לשכנו.

יעקב ליצמן: אוי לשרצים אוי לקרח.

יעקב ליצמן: רבותי, אני מבין שש"ס השאירו חבר כנסת אחד שיצביע נגד, כאילו להראות שהוא נגד.

יעקב ליצמן: כולם ברחו היום.

יעקב ליצמן: כולם ברחו, לא נעים להם.

מנחם בן-ששון: האחד שנשאר זה טוב לצדיק וטוב לשכנו.

מנחם בן-ששון: הוא לידך.

יעקב ליצמן: מי לידי?

יעקב ליצמן: אין אף אחד.

יעקב ליצמן: אני מחפש את ש"ס ואין אף אחד.

יעקב ליצמן: אלי ישי נסע לחוץ-לארץ.

יעקב ליצמן: עשו לו טיול שלא יצביע בעד התקציב.

יעקב ליצמן: היו ישיבות, טיול שנתי – מסכן.

יעקב ליצמן: השאר, איפה הם עכשיו?

יעקב ליצמן: אני מעריך מאוד את נסים זאב על שהוא כאן.

נסים זאב: תראה איזה אמיץ אני.

יעקב ליצמן: אני לא יודע אם לא יעמידו אותך בקואליציה לדיון משמעתי.

ראובן ריבלין: תראה איך הוא מצביע ואחר כך תאמר.

יעקב ליצמן: אני יודע שבאסטרטגיה החליטו, שאחד או שניים יבואו להצביע נגד וכל השאר לא יהיו, כדי שחלילה וחס לא יהיה רוב להפיל את זה.

יעקב ליצמן: אני מעריך אותו.

נסים זאב: יכול להיות שאני אצביע עם הקואליציה, אל תהיה כל כך בטוח.

יעקב ליצמן: לא מאמין.

יעקב ליצמן: לעולם לא.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה, בוא נראה אותך.

יעקב ליצמן: מכיר אותך, מעריך אותך, מכבד אותך, לעולם אתה לא יכול לעשות את זה.

יעקב ליצמן: לכן, רבותי, אמרו עלי, אני חייב לציין – חיפשו אותי.

יעקב ליצמן: יומיים מחפשים בוועדת הכספים בכל ההעברות והצווים אם אי-פעם אישרתי דבר כזה ולא מצאו.

יעקב ליצמן: יומיים חיפשו בקואליציה.

יעקב ליצמן: איפה אלי אפללו?

יעקב ליצמן: יומיים חיפשו בכל התיקים ולא מצאו שאישרתי דבר כזה, כי לא אישרתי.

יעקב ליצמן: לכן, אני פונה אל מצפונכם.

יעקב ליצמן: אל תסתכלו בנושא הזה של קואליציה.

יעקב ליצמן: לא על זה עומדת הממשלה.

יעקב ליצמן: אני מקווה מאוד שהצו הזה ייפול.

יעקב ליצמן: אם ש"ס היתה מתגייסת להפיל את הצו הזה, זו היתה תעודת כבוד להם.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, חבר הכנסת ליצמן.

קולט אביטל: אני קוראת ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, להשיב בשם הקואליציה.

קולט אביטל: יש לנו מושב שמוקדש לאוכלי השרצים.

סטס מיסז'ניקוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני באמת לא יודע אם לצחוק או לבכות.

קולט אביטל: אז תצחק.

סטס מיסז'ניקוב: בדבר אחד צודק חבר הכנסת ליצמן.

סטס מיסז'ניקוב: באמת כנראה אין לנו מה לעשות אם בערעור שלו יש שורה ארוכה של נואמים שמקבלים עשר דקות כל אחד.

קולט אביטל: לא, שלוש דקות.

סטס מיסז'ניקוב: רק אתה קיבלת עשר דקות.

סטס מיסז'ניקוב: כנראה היה לך הרבה מה להגיד, אז קיבלת עשר דקות.

קולט אביטל: שלוש דקות והרבה בידור.

ראובן ריבלין: כמה זמן לוקח לדוג את השרימפס?

קולט אביטל: זה לוקח הרבה פחות זמן.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא אכנס לפיקנטריה ולקולינריה.

סטס מיסז'ניקוב: את זה אני אשאיר לאחרים.

סטס מיסז'ניקוב: אני אציג בצורה הגיונית את מה שאישרנו בוועדת הכספים, ואני אבקש מחברי הכנסת לאשר את מה שאישרנו בוועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש להשיב על בקשתו של חבר הכנסת יעקב ליצמן לבטל את צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27), התשס"ז–2007.

סטס מיסז'ניקוב: מדובר בצו אשר מסדיר את שיטת חישוב המכס בנוגע לחסילונים ודיונונים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מסכים אתך, גם אני אף פעם לא שמעתי את המלים האלה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מכיר מושגים אחרים, בלעז.

סטס מיסז'ניקוב: כיום המכס הקצוב על חסילונים ודיונונים הוא בשיעור של 15% בצירוף 4.5 שקלים חדשים עבור כל ק"ג.

סטס מיסז'ניקוב: הוסבר לנו בוועדת הכספים שבשיטת החישוב של המכס כיום קיים עיוות, שכן היבואנים נדרשים לשלם מכס על כלל תכולת האריזה, הכוללת גם קרח.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, לשם חישוב נכון, יש לנטרל את משקל הקרח מחישוב המשקל, וכך המכס יחושב כאחוז ממחיר המוצר ולא כמכס קצוב, על-פי החשבוניות שיוצגו.

אברהם רביץ: כשקונים חמור משלמים על הזנב שלו, כן או לא?

קולט אביטל: לפי המשקל, כן.

סטס מיסז'ניקוב: אומנם הצו אושר על-ידי חברי ועדת הכספים ביום 17 באוקטובר 2007, אולם לאור הוראות חוקי מסי מכס ובלו, מדובר בצו שכבר נכנס לתוקפו ביום 22 ביולי 2007, כך שממועד זה כבר נגבה המכס בשיטת החישוב הקבועה בצו האמור.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושש כי ההתנגדות להחלטה של ועדת הכספים בעניין הצו האמור אינה נובעת מנימוקים אמיתיים שעוסקים בשיטת חישוב המכס או מיסוי, כי אם משיקולים זרים שאינם ממין העניין.

סטס מיסז'ניקוב: את זה שמענו עכשיו גם מפי העותר.

סטס מיסז'ניקוב: לפיכך, אבקשכם לאשר את החלטת ועדת הכספים בעניין זה, להצביע נגד דרישתו של חבר הכנסת יעקב ליצמן לבטל את הצו ואת כל הדברים.

סטס מיסז'ניקוב: את טעמם של אנשים נשאיר לכם.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: יש לנו רשימה ארוכה של דוברים על חסילונים ועל קרח.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נמצא.

יעקב כהן: איפה מרגי?

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי הלך להביא קרח.

קולט אביטל: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

קולט אביטל: לאחר מכן – חבר הכנסת משה גפני.

יעקב כהן: הוא הלך להביא את המוצר.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, במדינת ישראל שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית, נקראתי להכריע בנושא שאם הייתי צריך בתחילת הדרך להכריע בו, אני, כאדם שיש לו הגדרה למדינה יהודית – כי מה זה דמוקרטית כל אחד למד באוניברסיטה, אבל מה זו מדינה יהודית עדיין לא ביררנו לעצמנו – יש דברים שהם סמלים, שלא מתיישבים עם המדינה היהודית.

ראובן ריבלין: ודאי שחופש המצפון וחופש הבחירה של כל אזרח ואזרח מאפשרים לו לעשות כרצונו, ואין כפייה לא כזאת ולא אחרת – אם היה ניתן הדבר להכרעתי לא הייתי נותן את ידי ליבוא שהוא בבחינת טרפה בעיני יהודים.

ראובן ריבלין: אלא מה, הדבר הזה הפך להיות מותר בארץ, וזה דבר שאתם עשיתם צווים.

ראובן ריבלין: אני לא יודע אם שר האוצר הירשזון התעסק בעניין זה.

ראובן ריבלין: איתרע מזלו שלא היה לו הצורך.

ראובן ריבלין: כאן מתעוררת השאלה אם אני ראובן בן יוסף-יואל יכול וצריך לתת את ידי ליבוא כזה או אחר.

ראובן ריבלין: ואכן, שאלתי אם מורידים את המכס על יבוא אשר נראה בעיני אנשים לא לא-כשר אלא כפיגולים.

ראובן ריבלין: שאלתי על מה מורידים את המכס, ואמרו לי שמורידים את המכס על הקרח.

ראובן ריבלין: אמרתי לליצמן: חבר הכנסת ליצמן, מה אתה רוצה, הרי לא מתעסקים בכלל בפיגולים האלה, מתעסקים רק בקרח.

ראובן ריבלין: הוא היטיב לומר לי, והלכתי למקורות ובאמת ביררתי: אוי לשכן ואוי לשכנו.

יעקב ליצמן: אוי לרשע ואוי לשכנו.

ראובן ריבלין: אוי לרשע ואוי לשכנו.

ראובן ריבלין: אני אפילו לא יכול להוציא את המלה רשע מהפה.

ראובן ריבלין: מה יוצא?

ראובן ריבלין: רוצים להחליף את צו המכס, במקום על-פי משקל – על-פי התוכן, ולכן לא מביאים בחשבון את הקרח שבלעדיו אין פיגולים שראויים לאכילה.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם שאם הדבר הוא כך וחשקה נפשם של אזרחי ישראל – ואזרחי ישראל הלא-יהודים בוודאי יכולים לאכול כל מה שהם מבקשים, אם כי האזרחים המוסלמים מקפידים בהקפדת כשרות על-פי מנהגם ועל-פי דתם, על-פי מצוות הקוראן, ובשבילם הדבר הזה הוא בבחינת ייהרג ובל יעבור – אני לא אצביע בעד הורדת הקרח, משום שהורדת הקרח תביא להוזלת דבר שהוא בעיני לא עולה בקנה אחד עם המדינה היהודית כפי שאני מבין אותה.

ראובן ריבלין: והואיל ואני רוצה לחנך את ילדי, את נכדי וגם את כל אלה שהם אזרחי ישראל לחיות במדינה דמוקרטית ובמדינה יהודית – יש סמלים למדינה יהודית ועלינו לכבדם.

ראובן ריבלין: אם אני צריך לבוא ולהצביע בעניין זה, ואם נתבקשתי להצביע, מובן שאני אתמוך בעמדתו של חבר הכנסת ליצמן, לא בגלל הרשע ולא בגלל שכנו, אלא בגלל המדינה שבה אני חי.

קולט אביטל: רוב תודות.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: עד אשר הוא יגיע, אני רוצה להגיד שנרשמו 11 דוברים.

קולט אביטל: אחרונת הדוברים היא חברת הכנסת סופה לנדבר, ובזה סיכמנו וסגרנו את הרשימה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון איננו נסב על השאלה אם מותר לייבא שרצים או אסור לייבא שרצים למדינת ישראל כמדינה יהודית.

מנחם בן-ששון: – – –

משה גפני: אז אני לא יודע.

קולט אביטל: תתחיל מחדש, נוסיף לך דקה.

קריאה: – – –

משה גפני: הדיון לא נסב על השאלה אם מותר לייבא שרצים למדינת ישראל כמדינה יהודית או לא.

משה גפני: הדיון הוא אחר לחלוטין.

מנחם בן-ששון: – – –

משה גפני: אני לא מרשה דבר, מה אני מרשה?

משה גפני: אני מרשה במדינה?

משה גפני: אני כל הזמן שואל מה מרשים לי.

משה גפני: השאלה שדנים בה עכשיו היא אם מורידים מכס על ייבוא שרצים.

משה גפני: זה הדיון.

משה גפני: אינני מכיר את כל הנושא המלומד שחבר הכנסת ריבלין העלה לגבי הקרח והשכן.

משה גפני: אנחנו יודעים שהרבה פעמים אנחנו מבקשים עצות במכס כדי להוריד את המס על כל מיני דברים שהם כל כך חיוניים, גם לחיי אדם וגם לדברים אלמנטריים לשכבות חלשות במדינת ישראל, ואומרים לנו: לא, זה המצב; המציאות של המס, של המכס, של הדברים האלה, לא ניתנת לשינוי.

יעקב ליצמן: למשל תרופות.

משה גפני: תרופות.

משה גפני: אם לא אמרתי, אז תודה, אני אומר עכשיו.

קולט אביטל: גם על תרומות למוסדות צדקה.

משה גפני: עכשיו פתאום מגיעים אנשי המכס ואומרים: אנחנו נוריד את המס על שרצים – לא נוריד על תרופות, על תרופות לא, לא קרח ולא שכנים ולא שום דבר.

סופה לנדבר: – – – להוריד מס על קרח.

משה גפני: כן, על קרח.

משה גפני: הם לא מצאו פתרון יצירתי, כאשר כל השנים משלמים מכס בגובה מסוים – – –

סופה לנדבר: – – –

יעקב ליצמן: – – –

משה גפני: כאשר כל השנים משלמים מכס מסוים על יבוא שרצים, לא מצאו שום פתרון – לא קרח ולא שום פתרון אחר – להוריד מכס על תרופות ועל דברים חיוניים.

משה גפני: אמרו לא.

משה גפני: ולפתע – כל השנים משלמים סכום מסוים, ועכשיו מצאו את הקרח.

משה גפני: מי שרוצה לעצום את עיניו, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, ולהגיד: אני לא מבין, זה רק שינוי של שיטת החישוב, כאילו שזה נולד אתמול וזה היה בטעות – הרי מישהו מיבואני השרצים בא לפקידי המכס ואמר: תראו, אנחנו מבקשים להוריד את המחיר, אז אמרו: אבל אי-אפשר, אז הוא אמר: אם לא, אז תורידו את הקרח.

משה גפני: כאילו אנחנו לא יודעים.

משה גפני: מה, אנחנו לא מכירים את שיטת "תאמין לי" שהוא בא לפקידי המכס?

משה גפני: קרח, כאילו אנחנו לא יודעים.

משה גפני: אנחנו לא מכירים את שיטת הפרטאץ' והפרוטקציה?

משה גפני: מה זה, פתאום הקרח נפל משמים?

ראובן ריבלין: – – –

משה גפני: אבל זאת האמת, אני יודע איך מתנהל הדבר.

משה גפני: פקיד המכס לא ידע כל השנים שיש קרח ופתאום נודע לו.

משה גפני: איך נודע לו? בהקיץ?

משה גפני: מאיפה?

משה גפני: בא אליו יבואן השרצים.

סטס מיסז'ניקוב: פתרת את כל הבעיות?

סטס מיסז'ניקוב: הכול בסדר?

משה גפני: אני אומר שאם הכנסת הזאת היתה באמת נאמנה לתפקידה הציבורי היא היתה אומרת לאנשי המכס:

משה גפני: אנחנו על יבוא השרצים לא מורידים את המכס, אל תמציאו לנו כל מיני המצאות.

משה גפני: במקום זה אנחנו מבקשים צו להוריד באחוז מסוים את המכס על תרופות, שזה נוגע לכולם.

משה גפני: זה נוגע לכל הציבור ולציבור שבאמת זקוק לזה, זה נוגע לחיי אדם.

סטס מיסז'ניקוב: – – –

קולט אביטל: אתם פשוט הפסקתם אותו, אז אני ממשיכה לתת לו את הזמן.

משה גפני: אני ממשיך ומסיים.

משה גפני: אפשר לדבר על הנושא העקרוני, אבל לא קרה פה שום דבר שקשור לשינוי החישוב במכס עם הקרח.

משה גפני: תעשו טובה, אל תהפכו אותנו ללא-רציניים, כי כל מי שמאזין לנו עכשיו ושומע את הטיעון הזה, מתגלגל מצחוק.

משה גפני: תגידו שהחליטו להוריד את המכס על שרצים, תעמדו מאחורי העניין הזה.

משה גפני: אנחנו מבקשים מכולכם להצביע נגד.

משה גפני: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת הרב אברהם רביץ, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת , ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת חיים אורון.

אברהם רביץ: גברתי היושב-ראש, חברי הכנסת, ברשותך, אני אדבר מהצד כדי לחסוך את הדקות האלה.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר לחברי הכנסת שבעבר גם אני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים, וגם חבר הכנסת ליצמן היה יושב-ראש ועדת הכספים, והשרצים האלה עלו על שולחננו, גם בתקופתי וגם בתקופתו של ליצמן.

אברהם רביץ: הם עלו על שולחננו יחד עם הקרח.

אברהם רביץ: ואז הבקשה של פקידי האוצר מאתנו כיושבי-ראש ועדת הכספים היתה להעלות את המכס על אותם יצורים, שרצים או רמשים.

אברהם רביץ: אנחנו העלינו את המכס בקלות, כי אנחנו חשבנו שאם באים להעלות מכס, זה סימן, זה לא סתם כך.

אברהם רביץ: המכס במדינת ישראל נקבע גם לפי צרכים, והייתי אומר גם לפי מסרים.

אברהם רביץ: מה לעשות, כאשר מעלים או מורידים מכס, יש לזה בהחלט גם מסר, בעיקר שגם בעבר היה קרח.

אברהם רביץ: הרי לא המציאו את הקרח.

אברהם רביץ: לכן אני חושב שהמסר שעובר כאן הוא מאוד לא חיובי.

אברהם רביץ: אם לא היו צריכים לדבר על זה, מי היה מדבר על הנושא הזה?

אברהם רביץ: אבל מאחר שמדברים על הנושא הזה ומבקשים מחברי הכנסת להצביע, זה מסר.

אברהם רביץ: אז באמת נשאלת השאלה לגבי כל כך הרבה נושאים הנמצאים על סדר-היום שלנו, האם זה מה שצריך לעשות היום, שם לחסוך את הכספים?

אברהם רביץ: אלה שאוכלים את הדברים האלה – אני לא חושב שהם שייכים לשכבות החלשות בחברה הישראלית.

אברהם רביץ: אם אני מכיר קצת את התרבות היום, אני חושב שזה מייחד דווקא את אלה שיש להם.

אברהם רביץ: ישלמו הם מכס, ומשרד האוצר, חזקה עליו שהוא ידע מה לעשות עם הכספים האלה.

אברהם רביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת יולי אדלשטיין – אינו נמצא.

קולט אביטל: חברת הכנסת לנדבר, בבקשה, אחרונת הדוברים.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, תסתכלו איזה דיון אבסורדי אנחנו מנהלים היום – נגמרו כל בעיות התקציב וחוק ההסדרים שאנחנו צריכים להעביר בקריאה שנייה ושלישית?

סופה לנדבר: את כל הבעיות פתרנו?

סופה לנדבר: תסתכלו על מה אנחנו מדברים.

סופה לנדבר: בכל מדינה, גם במדינה יהודית, צריך להיות חופש תרבותי, וצריכות להיות היגיינה וסניטציה, שהן דבר אלמנטרי.

סופה לנדבר: אז מביאים איזה מזון בקרח – גם על הקרח צריכים לשלם?

סופה לנדבר: רבותי, תראו לאן אנחנו מביאים את הדיון הזה.

סופה לנדבר: רבותיי, אנחנו מראים את הטיפשות שלנו בדיון.

סופה לנדבר: אנחנו מראים שבמדינת ישראל אין היום בעיות, ואנחנו מראים שבעצם אנחנו נמצאים בתיאטרון אבסורד.

סופה לנדבר: רבותי, לפני כמה ימים גילו במזנון הכנסת חיידקים וחתולים, ואנחנו מדברים על היגיינה ועל סניטציה, שבכל מדינה – ואני חושבת שגם במדינת יהודים – הן צריכות להיות דבר אלמנטרי.

סופה לנדבר: אז יש במדינת ישראל אנשים שאוכלים שרימפס – אז מה אם הם לא עניים?

סופה לנדבר: תסתכלו, אנחנו מכניסים את האף שלנו לצלחת של מישהו אחר.

סופה לנדבר: למה?

סופה לנדבר: למה, תסבירו לי?

סופה לנדבר: אין לנו מה לפתור כאן בכנסת?

סופה לנדבר: אין ילדים עניים?

יעקב ליצמן: גם על חזיר תאמרי את זה?

סופה לנדבר: אתה יודע, התרבות שלי זה לא להיכנס לצלחת של אף אחד.

סופה לנדבר: אני לא מסתכלת מה אתה עושה, ואני חושבת שאתה לא צריך להסתכל מה עושים אנשים אחרים.

סופה לנדבר: וזה לא עושה מהאנשים האלה פחות יהודים.

קריאה: – – –

סופה לנדבר: לא.

סופה לנדבר: אנחנו מדינה יהודית, ואני לפני כמה דקות פניתי אליכם ואמרתי – רבותי, אני מחתימה את חברי הכנסת על דבר שלדעתי הוא אבסורד: במדינת ישראל – ילדה בת 13 נשארה באוקראינה לבד, כל המשפחה עלתה ארצה.

סופה לנדבר: ואתם אמרתם לי: מה פתאום?

סופה לנדבר: היא לא יהודייה.

סופה לנדבר: אמרתי: כן, לפי חוק השבות היא דור חמישי.

סופה לנדבר: לפי חוקי האנושיות היא ילדה שמסתובבת שם, בעולם, וכל המשפחה נמצאת כאן.

סופה לנדבר: ואתם אמרתם: מה פתאום?

סופה לנדבר: היהדות והקרבה שלנו ליהדות – לא נותנים לילדה הזאת להגיע ארצה.

סופה לנדבר: אמרתי: תשמעו, אני מכבדת את הדעה שלכם, ואני חושבת שאתם צריכים לכבד דעה של אחרים, והאבסורד של הקרח – במדינת ישראל, מדינה של יהודים, אנשים חכמים ואצילים – לא צריך לעלות כאן בכנסת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: באורח יוצא דופן, חבר הכנסת נסים זאב, כיוון שש"ס הותקפה.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: שלוש דקות.

קולט אביטל: אחר כך אנחנו עוברים להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: למה?

קולט אביטל: מכיוון שש"ס הותקפה.

קולט אביטל: לפי סעיף 88.

נסים זאב: אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש.

נסים זאב: קודם כול, אני הייתי ברשימה.

נסים זאב: יצאתי באופן דחוף ממש לכמה שניות, ופתאום הרשימה חלפה עלי.

נסים זאב: אני מודה לך על שנתת לי את האפשרות ואת ההזדמנות.

נסים זאב: הרב ליצמן, אני רוצה לחדש לך משהו: ביום ראשון הצו הזה היה בידי.

נסים זאב: ביקשו ממני להגיש אותו.

נסים זאב: שאלתי אם יש מישהו מאגודת ישראל שזכה בפיס הזה.

נסים זאב: אמרו לי: כן, הרב ליצמן.

נסים זאב: אמרו לי, אבל אתה יכול להקדים אותו, תרוץ.

נסים זאב: אמרתי לו: לא.

נסים זאב: אני משאיר את הצו הזה ליום שלישי ואת ההצגה הזאת לרב ליצמן לעשות במה פוליטית פה.

נסים זאב: ואני אתמוך בו.

נסים זאב: שאלתי אותו: ומה עם הרב גפני?

נסים זאב: אמרו שהרב גפני כרגע נסער – איך יכול להיות שהרב ליצמן הקדים אותו בכלל?

נסים זאב: זה היה עניין של כמה דקות.

נסים זאב: אז אמרתי: אפילו הרב גפני לא יכול עליך.

נסים זאב: אז אני אקח לך את אותה תאווה?

נסים זאב: אותה במה?

נסים זאב: אותם קרחונים אני משאיר לך.

ראובן ריבלין: – – – ששרימפס וקלמרי זה לא כשר בכלל.

ראובן ריבלין: אתה אומר לי שמותר לי לאכול?

קולט אביטל: בחייך, חבר הכנסת ריבלין.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין.

נסים זאב: אני עכשיו רוצה לומר לכם, אני לא מדבר עכשיו בהלכות איסור והיתר.

נסים זאב: צריך להבין שיש כמה סוגי שרצים.

נסים זאב: יש שרץ העוף, יש שרץ המים, יש שרץ הארץ.

נסים זאב: יש עוד שרצים אחרים, שגם הרב ליצמן מכיר אותם.

נסים זאב: יש שרצים ויש שורצים.

נסים זאב: אני רוצה לומר שבעניין של השרצים כתוב: ולא תטמאו את נפשותיכם בכל השרץ הרומש על הארץ, ונטמתם בם – יש השפעה כשאדם אוכל נבלות וטרפות, שקצים ורמשים.

נסים זאב: זה משפיע גם על הדעה של האדם.

קריאה: מה לעשות?

נסים זאב: אז צריך להתרחק.

קולט אביטל: חבר הכנסת ליצמן, אתה מדבר עם היבואן?

קולט אביטל: חבר הכנסת ליצמן, אפשר להפסיק לדבר בטלפון?

קריאות: – – –

נסים זאב: אני מבקש לעצור את השעון, לפחות.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת ליצמן, בספר – – – לא כל שרץ פסול.

נסים זאב: "אך את זה לא תאכלו".

נסים זאב: אולי אתה תעלה אחרי ותסביר מה כתוב בתורה?

נסים זאב: אז בסדר, תבקש מהיושבת-ראש, זה לא בסמכותי.

קולט אביטל: די, אנחנו סיימנו.

קולט אביטל: אני חושבת שמיצינו את הנושא.

נסים זאב: אני רוצה לומר – סליחה, בזבזו לי פה שתי דקות עכשיו, גברתי היושבת-ראש.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: אני מציעה שנירגע.

קולט אביטל: יש גם שאלה לחבר הכנסת הירשזון.

קולט אביטל: הלכתית.

נסים זאב: יש לך שאלה הלכתית?

נסים זאב: בבקשה.

נסים זאב: אני רוצה לומר שהבעיה שלנו – הרב ליצמן?

נסים זאב: לא נמצא פה.

נסים זאב: כאשר חוק החזיר עבר במתכונת של חוק חופש העיסוק, אני, כשהייתי סגן ראש עיריית ירושלים, כאשר נפתחו חנויות רבות בפסגת-זאב ובעוד מקומות, שכונות בירושלים, פניתי לרב מנחם פרוש ושאלתי אותו: איך אתם לא עוצרים את הנושא הזה של חנויות חזיר בירושלים?

נסים זאב: הוא אומר: מה אני אגיד לך?

נסים זאב: היתה פה הטעיה.

נסים זאב: טעינו.

נסים זאב: הצבענו בעד חוק חופש העיסוק.

נסים זאב: אז אגודת ישראל הוטעתה, ועכשיו אתם מאשימים את ש"ס.

נסים זאב: אתם הצבעתם בעד חוק חופש העיסוק, בעצם נתתם לגיטימציה – בטעות, אני מסכים – ועכשיו אתם בוכים על מה שקורה היום בשטח ומאשימים.

נסים זאב: אז לפחות טול קורה מבין עיניך.

נסים זאב: אז תתוודו על מה שעשיתם אז, על זה שהצבעתם אז, תאמרו: חטאנו, עווינו, פשענו.

נסים זאב: ועכשיו אתם מוסיפים עוד צרה להוציא את דיבת הארץ רעה – את דיבת ש"ס רעה על הארץ.

נסים זאב: אז לכן, הרב ליצמן, יש לך הזדמנות לחזור בתשובה.

קולט אביטל: אני מודה לך, תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל ויהדות התורה מבקשות לראות בהצבעה הזו הצבעת אי-אמון.

קולט אביטל: אדוני השר, השר רמון – האם אתה מבקש שההצבעה תתקיים עכשיו, או שאתה מבקש לדחות את ההצבעה?

קולט אביטל: אנחנו נדחה את ההצבעה ליום שני.

קולט אביטל: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, הצעת חוק האזרחות (תיקון מס' 10) (זכויות להורי חייל), התשס"ח–2007.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו רוצים להמשיך בדיון.

קולט אביטל: חברי הכנסת, נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער – תורך עכשיו.

קולט אביטל: אם אתה רוצה לעבור על תורך, בסדר גמור.

קולט אביטל: אז נא לשבת.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2708/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לדיון מוקדם בהצעת חוק שירותי הסעד (תיקון – שינוי ועדת ערר), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת גדעון סער.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת אזולאי, נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, זה מאוד מפריע.

קולט אביטל: תודה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ההצעה שאני מציע היא לקבוע מנגנון יותר מקצועי ויותר אפקטיבי לערעורים על החלטות של פקידי סעד בשורה מאוד משמעותית של דברים שנוגעים להחלטות להוציא ילדים מהבית, לקיחת אפוטרופסות מהורים והעברת ילדים למשפחות אומנה, צו הרחקה של אדם מבוגר, פיקוח של איש מקצוע בפגישות עם הורה – כאשר היום יש בעיה גם בהרכב הוועדה וגם בהיקף היכולת לערער.

גדעון סער: בתמצית, ההצעה שלי מציעה שיעמוד בראש הוועדה משפטן שכשיר להיות שופט, ולאפשר ערעור גם בשני נושאים שהיום לא מתאפשרים, וזה הנושא של טענת מוטות והזדמנות שנייה להורה.

גדעון סער: צריך להבין שאלה הנושאים הכי דרמטיים בחיים של האדם, הנושא של הזכות להורות.

גדעון סער: לכן גם צריך שיהיה גורם מקצועי כבד משקל שידון בערעורים האלה.

גדעון סער: אני באתי בדברים בעניין הזה עם שר הרווחה, השר הרצוג, וקיבלתי את ההחלטה של הממשלה לתמוך בהצעה בתנאי שאני אהיה מוכן לתאם אתו את המשך הליכי החקיקה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אין תשובת שר ואנחנו נעבור ישר להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון – שינוי ועדת ערר), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית והוועדה המוסמכת לדון בה היא ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום.

קולט אביטל: זו היתה אמורה להיות הצעה שמגיש השר אטיאס, אך אני רואה שהוא לא נמצא.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/176).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אם כך, נעבור להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 53) (הודעה על החלטה בערר), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת הרב יצחק לוי – קריאה ראשונה.

קולט אביטל: בבקשה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא לקריאה ראשונה את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 53) (הודעה על החלטה בערר).

יצחק לוי: ההצעה הזאת עניינה להקל על אנשים שהגישו נגדם תביעות.

יצחק לוי: חקרנו וראינו בפרקליטות שאדם שמוגשת נגדו תביעה – ומדובר כאן בתביעה פלילית, ואנחנו יודעים כמה פעמים התיקים נסחבים הרבה זמן – ולאחר זמן מסוים הודיעו לו על סגירת התיק, לאחר שהודיעו לו על סגירת התיק בא ערעור.

יצחק לוי: אותו אדם חושב שנגמר העניין, ברוך השם.

יצחק לוי: אחרי זמן-מה הוא נחקר, הוא לא נחקר, נגמר העניין, נסגר התיק, ולאחר מכן מגישים ערר.

יצחק לוי: הערר פותח את התיק מחדש, ואז יש כאן שתי אפשרויות: אפשר שהערר נבחן ולא מתקבל.

יצחק לוי: היתה הסכמה שבמקרה שהערר נבחן ולא מתקבל לא צריך להודיע לו.

יצחק לוי: אפשר שהערר נבחן על-ידי הפרקליטות ומתקבל, ובעקבות הערר החליטו לפתוח שוב את התיק, או להשלים חקירות, או להגיש כתב אישום וכן הלאה, ועד היום לא נהוג להודיע.

יצחק לוי: כלומר, היום יכול להיות שאדם – נסגר תיקו, ואחרי זמן מסוים הוא מקבל כתב אישום על תיק שהודיעו לו שהוא כבר נסגר.

יצחק לוי: בהצעת החוק הזאת אני מבקש לתקן את המצב הזה ולקבוע שאדם שהוגש נגדו ערר, ובגין הערר יש שינוי בהחלטה לסגור את התיק – יודיעו לו על כך, כדי שהוא ידע, כדי שהוא יוכל להגן על עצמו, כדי שהוא יהיה מוכן.

יצחק לוי: החוק יעסוק רק בעניינים של פשעים ועוונות.

יצחק לוי: לגבי חטאים, ראינו שאין כמעט מקרים כאלה, ולכן לא כדאי להרחיב את החובה להודיע גם לגבי חטאים, כיוון שזה ממש לא מעשי.

יצחק לוי: יש אולי שני מקרים בשנה של עררים, או מקרה אחד של ערר; אין כמעט עררים בעבירות שהן בדרגה של חטא.

יצחק לוי: בדרגה של פשע ובדרגה של עוון יש יותר עררים – כמה עשרות בשנה, אולי מעל 100 בשנה – וזה דבר שפוגע באדם, וצריך להודיע לו.

יצחק לוי: אנחנו בעד שקיפות ואנחנו בעד שמואשם ידע על כך בשלב מוקדם יותר, ולא רק עם קבלת כתב האישום.

יצחק לוי: ההצעה הזאת עברה בקריאה טרומית בהסכמת הממשלה, והתנאי היה שהיא תתואם עם הממשלה.

יצחק לוי: ההצעה אכן תואמה עם הממשלה, ואנחנו מביאים הצעה מתואמת.

יצחק לוי: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה ולהעביר אותה להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק לוי: אני מודה ליושב-ראש הוועדה שזירז את הדיון, ואנחנו יכולים להביא את ההצעה לקריאה ראשונה.

יצחק לוי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדיון.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב מרגי – לא נמצא; חבר הכנסת משה גפני – לא נמצא; חבר הכנסת אברהם רביץ – לא נמצא; חבר הכנסת אורי אריאל – לא נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן – לא נמצא; חבר הכנסת מאיר פרוש – לא נמצא; חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק ראויה, ואני מברך אותך, חבר הכנסת הרב יצחק לוי, עליה.

נסים זאב: יש מקום להרחיב אותה, לא צריך לצמצם אותה.

נסים זאב: כל נתבע שמוגשת נגדו תביעה או כל אדם שנחשב עדיין לעבריין, בהגדרת עבריין, או שהתיק עדיין לא נסגר הרמטית – דהיינו, הוא לא נשלח לגנזך, הוא נמצא בשלב ביניים – הוא צריך לדעת שעדיין השטן מרקד, והוא יכול פתאום לקבל תביעה בגין אותה עבירה.

נסים זאב: אגב, אני מכיר את זה גם בחוקי התכנון והבנייה.

נסים זאב: כשמגישים איזו תביעה נגד אדם שבנה לא כחוק, ויש לו גזר-דין ופסק-דין, והוא שילם, לקח ושילש, ופתאום אחרי חמש שנים התיק נפתח, והוא אפילו לא מבין איך הוא נפתח.

נסים זאב: הוא היה בטוח שהוא נסגר, שהוא שילם את הקנס, שהוא עשה הכול, ובסוף מאשימים אותו בביזיון בית-המשפט.

נסים זאב: הוא אומר: איזה בית-משפט?

נסים זאב: כל הקנסות שבית-המשפט ביקש, שילמתי, שילשתי, שילמתי הכול, בסוף אני עדיין מואשם בביזיון בית-המשפט.

נסים זאב: לכן אדם כזה צריך לדעת שהתיק לא נסגר, זאת אומרת, שעדיין עלולים להגיש נגדו תביעה.

נסים זאב: למה זה חשוב?

נסים זאב: אם אדם יודע שיכולות להיות מוגשות נגדו תביעות או שהתיק פתוח, הוא מכין עצמו יותר; זאת אומרת, הוא יודע שהוא לא קיבל את ההגנה המרבית, ואם יש לו עוד נקודות שהוא יכול להביא לזכותו, בפרט בחוקי התכנון והבנייה – למשל אדם אומר: שילמתי את הקנס, יכול להיות שהשופט יסתפק בזה, אני לא יכול להגיש רשיון בדיעבד וההוצאה רבה וגדולה, אז אני לא צריך להגיש את הבקשה לרשיון, גם אחרי ארבע, חמש שנים.

נסים זאב: לכן, אדם צריך לדעת שעדיין תלויים ועומדים נגדו תביעה או כתב אישום, כפי שצריך להגדיר אותו בפני התביעה ובפני הנאשם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, בבקשה.

קולט אביטל: הוא אחרון הדוברים, חותם את הרשימה.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני אפילו לא מנסה להתחבא מאחורי הצעת החוק שאני תומך בה ואני אנסה לקדם אותה אם תאשרו אותה במליאה.

מנחם בן-ששון: אני רוצה על גבה להסב את תשומת הלב לבעיה חמורה שאנחנו חיים יום-יום, ואנחנו לא נותנים את דעתנו עליה.

מנחם בן-ששון: אני לא רוצה להגדיר אותה לא כעוון, לא כחטא ולא כפשע, אלא כבעיה אמיתית שהציבור עומד בפניה.

מנחם בן-ששון: אנחנו היום כבר בעיצומו של חודש מרחשוון, שנת השמיטה החלה, היינו צריכים למצוא פתרונות נאותים, ומצאנו פתרונות נאותים בסמכותה של הרבנות הראשית לישראל לכאורה, זאת אומרת, עם היתר מכירה למי שמעוניין בהיתר מכירה.

מנחם בן-ששון: בחיזוק של הרב עמאר, בחיזוק של המרן הרב עובדיה יוסף, נעשתה מכירה בצורה נאותה.

מנחם בן-ששון: יש 11 או 12 רשויות מקומיות שבהן רבני הרשויות המקומיות, גברתי, החמירו על עצמם, אבל גם על עדתם.

מנחם בן-ששון: כתוצאה מזה, חברי חברי הכנסת, אנשים רבים עומדים עכשיו בפני שוקת שבורה אמיתית – אני מדבר על בערך, זה לא הרבה, 2.5 מיליוני אזרחים, אולי פחות.

מנחם בן-ששון: קודם כול, החקלאים שנערכו לקראת שנת השמיטה, שעשו את הסידורים הנאותים, עומדים ושואלים את עצמם: בשביל מה עשינו את זה?

מנחם בן-ששון: רובם אפילו אינם מקיימים מצוות.

מנחם בן-ששון: היה נדמה להם שזו הדרך שבה אפשר להאכיל את עם ישראל בצורה נאותה את מה שהוא מבקש לאכול.

מנחם בן-ששון: לאחר מכן שלומי אמוני ישראל באותם מקומות, שרוצים להאכיל את ילדיהם באוכל כשר, ורבני המקום אומרים שהוא לא כשר, אף-על-פי שאותו האוכל כשר בעיר סמוכה.

מנחם בן-ששון: זאת אומרת, יש כאן החמרה שלא צריכה להיות.

מנחם בן-ששון: ואז אתה אומר לעצמך: אולי אין פתרון.

מנחם בן-ששון: ואז – וכאן אני מגיע לחוג השלישי, הקבוצה השלישית הם אנשים שהיו מוכנים לאכול כשר אבל הם לא מוכנים להיכנס לתוך אותו סבך שאינו מעניין אותם.

מנחם בן-ששון: הם אינם שומרי מצוות, הם מוכנים לאכול אוכל כשר, אבל הם לא יודעים מדוע היתר שניתן במקום אחד איננו תופס במקום אחר.

מנחם בן-ששון: היית מצפה שהמוסד הממלכתי שנקרא "הרבנות הראשית לישראל", שמוסמך על-ידנו, גברתי, לתת הכשרים, ייתן את רשת הביטחון ב-12 רשויות מקומיות.

מנחם בן-ששון: אבל כנראה הרבנות מחכה שבית-המשפט העליון יצווה עליה לעשות את המעשה.

מנחם בן-ששון: תראו לאן הגענו.

מנחם בן-ששון: אנשים שהם סמוכים אצל בית-הדין הרבני העליון, זאת אומרת, הם צריכים להיות חופשיים במעשיהם, מחכים שמי שיאכוף עליהם את ההתנהגות הוא בית-המשפט.

מנחם בן-ששון: הרי זה יקרה בסוף.

מנחם בן-ששון: אני שואל את עצמי, גברתי, אני שואל אתכם, חברי הכנסת, לסדום היינו?

מנחם בן-ששון: לעמורה דמינו?

מנחם בן-ששון: גם לשמוט את מטה לחמם של החקלאים, גם להוריד כשרות מ-2.5 מיליוני אזרחים, גם להכניס לסבך – לא של שרימפס, שאנשים יודעים אם צריך או לא צריך לאכול אותו, אלא רבבות ומאות אלפים של אזרחים שרוצים לאכול כשר ולא יאכלו משום שזה לא מעניין אותם.

דוד רותם: יושב-ראש ועדת החוקה, ועדת החוקה איננה יכולה לפעול בעניין הזה?

מנחם בן-ששון: הוועדה תפעל.

מנחם בן-ששון: אדוני, אין מה לומר שאני במקרה הזה מרגיש נכלם, אדוני צודק.

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת רותם, אשמים אנחנו, במקרה הזה אני מרגיש את עצמי כך.

מנחם בן-ששון: ואני אומר את הדברים משום שנכנסנו לסבך מטורף שענינו הוא או כסף, או יוקרה, או ניסיון ליישר קו עם מהלך כזה שאסור לתת לו יד.

מנחם בן-ששון: לכן, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, צפו לכך שהבית הזה לא יחכה עד שבית-המשפט העליון יאכוף, אלא יעשה את המוטל עליו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 53) (הודעה על החלטה בערר), התשס"ח–2007.

קולט אביטל: נא להצביע – מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 53) (הודעה על החלטה בערר), התשס"ח–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 53) (הודעה על החלטה בערר), התשס"ח–2007, עברה בקריאה ראשונה והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך טיפול.

קולט אביטל: אנחנו חוזרים לסדר-היום.

קולט אביטל: לפני שנעשה זאת, אני רוצה לפנות אל השר אטיאס.

קולט אביטל: אדוני השר, קודם קראנו לך כי היית צריך להציג הצעת חוק.

קולט אביטל: האם אתה עדיין רוצה להציג את הצעת החוק?

אריאל אטיאס: לא.

קולט אביטל: אז זה ירד מסדר-היום, בסדר.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2726/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תחנות רענון בצדי הדרך), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

קולט אביטל: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בספטמבר 2007 גבתה תאונת דרכים קטלנית בין שני כלי-רכב בדרום את חייהם של ארבעה בני-אדם.

יורם מרציאנו: מחקירת המשטרה עולה כי בני משפחת ברנשטיין שנסעו מדרום לצפון הם שסטו מהנתיב.

יורם מרציאנו: עייפות היא שהובילה לתוצאה הקטלנית.

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת, זה רק מקרה טרגי אחד מרבים שנגרמים מעייפות ומחוסר אפשרות לנוח בצדי הדרך.

יורם מרציאנו: אני מבקש מכם לאשר בקריאה טרומית את הצעת חוק הקמת תחנות רענון בצדי הדרך.

יורם מרציאנו: ההצעה זוכה לתמיכת הממשלה.

יורם מרציאנו: כיום לא קיימים מקומות מסודרים שבהם ניתן לנוח במהלך הנהיגה, למעט תחנות דלק, שבדרך כלל אינן מציעות סביבה מתאימה.

יורם מרציאנו: הצורך בתחנות רענון נובע בארץ מנפחי התנועה הגדלים, ממזג האוויר החם ובעיקר מהקטל הנוראי שהולך ומתגבר בכבישים.

יורם מרציאנו: על כן, הצעת חוק זו מציעה להקים תחנות רענון לנהגים בצדי הכבישים המהירים, אשר יהיו מופרדות מהכביש, תהיה אליהן דרך גישה נוחה ומסודרת ויהיו בהן מקומות חנייה לרכבי משא וכן לרכבים פרטיים.

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת, בחודשים האחרונים אנו עדים לתאונות דרכים קטלניות בכבישים המהירים שחלקן נגרמו מהגורם האנושי.

יורם מרציאנו: הגורם האנושי הוא שם כולל לכך שהנהג יכול היה למנוע את התאונה.

יורם מרציאנו: הסיבה יכולה להיות מהירות, עייפות או חוסר תשומת לב.

יורם מרציאנו: רבים מחוקרי תאונות הדרכים הצהירו לאחר תאונות קטלניות כי אם הנהג היה עוצר ומתרענן, ולא ממשיך לנהוג כאשר עיניו נעצמות, התאונה יכולה היתה להימנע.

יורם מרציאנו: מי מאתנו לא מצא עצמו נוהג במשך שעה ומחפש היכן לעצור, להתרענן, ולחזור לנהוג בצורה נינוחה ובטוחה.

יורם מרציאנו: מי מאתנו לא מצא עצמו מחפש במהלך הלילה תחנת דלק שתאפשר לו לנוח ולשתות קפה.

יורם מרציאנו: אין שום סיבה שהנהג הישראלי יחפש את נקודת הרענון.

יורם מרציאנו: עלינו לדאוג שאותן נקודות רענון יהיו זמינות לנהג, ולא שהנהג יחפש אותן.

יורם מרציאנו: רבים מאתנו שנהגו ברחבי אירופה ובארצות-הברית הבחינו עד כמה נגישות אותן תחנות רענון לנהגים וכיצד עצירה באותן תחנות משפרת את יכולת הנהיגה הבטוחה.

יורם מרציאנו: לכן, אם הצעת החוק תעבור, מדינת ישראל תפרסם מכרז על הפעלת תחנות רענון עם קריטריונים של נוחות, זמינות ושעות פעילות.

יורם מרציאנו: בעלי עניין ירכשו זיכיון והנהגים יזכו לאפשרות רענון שיכולה להציל את חייהם.

יורם מרציאנו: לסיכום, יש ביכולתנו לצמצם באופן משמעותי את תאונות הדרכים שנגרמות מעייפות.

יורם מרציאנו: הקמת תחנות הרענון תשפיע ישירות על יכולתו של הנהג להחליט כמעט בכל רגע שהוא לוקח אחריות על חייו והוא עוצר את הרכב כי יש לו היכן, וכך הנהג יוכל להגיע הביתה בשלום.

יורם מרציאנו: לכן, אני מבקש לאשר את ההצעה בקריאה טרומית.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כיוון שאין תשובת שר, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע על הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (תחנות רענון בצדי הדרך), התשס"ז–2007, קריאה טרומית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תחנות רענון בצדי הדרך), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 12, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית, והיא תעבור לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2267/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק מידע אודות רכב משומש (גילוי נאות), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

קולט אביטל: חבר הכנסת ינמק מהמקום.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מטרתה של הצעת החוק היא להביא לידיעתו של קונה רכב משומש ולאפשר לו נגישות אל מידע המפרט את התיקונים והטיפולים שבוצעו ברכב, לרבות תיקוני מרכב ושלדה אשר תיתכן השפעה שלהם על בטיחותו, תחזוקתו, מחירו וסחירותו של הרכב, וכפועל יוצא מכך גם על מידת הכדאיות ברכישתו.

גלעד ארדן: לא אחת קורה שלא כל המידע הרלוונטי הקשור ברכב מוצג בפני הקונה על-ידי המוכר, כי המוכר מעוניין כמובן למכור את הרכב.

גלעד ארדן: לעתים נוצרים מצבים מצערים שבהם רק כעבור זמן מתבררים הפרטים ומתחוור לרוכש כי הליך ההתקשרות נגוע בחוסר תום לב הנובע מאי-גילוי נאות של כל העובדות הידועות לגבי מצבו של הרכב.

גלעד ארדן: הצעת החוק תביא למצב שבו בעת העברת הבעלות על רכב מידי המוכר לקונה תועבר לא רק הזכות הקניינית ברכב – אלא גם כל המידע הכרוך ברכב מיום רישומו לראשונה ועד למועד העברת הבעלות.

גלעד ארדן: שינוי הבעלות המתבצע במעמד המוכר והקונה יהווה הסכמת המוכר להעברה ולגילוי של המידע.

גלעד ארדן: כך, למשל, יוכל הקונה לבוא למוסך שבו טופל בעבר הרכב ולדרוש ולראות את כל היסטוריית הטיפולים של אותו רכב, ויוכל יהיה לדעת אם רומה – דבר שכמובן ירתיע את המוכרים, והם לא יסתירו את המידע ויגלו את כל הפרטים.

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעה בקריאה טרומית ולהביא אותה לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, חבר הכנסת ארדן.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו רוצים להצביע על הצעת חוק מידע אודות רכב משומש (גילוי נאות) בקריאה טרומית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 10 נגד- אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מידע אודות רכב משומש (גילוי נאות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, עשרה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק מידע אודות רכב משומש (גילוי נאות) של חבר הכנסת גלעד ארדן עברה בקריאה טרומית, והיא תעבור לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2937/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק הכנסת (תיקון – ייצוג הכנסת בערכאות משפטיות), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיקי איתן, בבקשה.

קולט אביטל: לא תהיה תשובת שר, ולכן ההנמקה מהמקום.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, אני פונה אלייך כי נראה לי שאת היחידה שתקשיבי לי.

מיכאל איתן: הצעת החוק שאני מבקש מהכנסת לאשר בקריאה טרומית נוגעת לייצוג הכנסת בבית-המשפט.

מיכאל איתן: לאחרונה נתקלנו בתופעה שיש עתירות נגד מעשי ידיה של הכנסת – חקיקה – בית-המשפט דן בעתירות לביטול חוקים, אבל הכנסת מנועה מלהגיע ולהסביר את עמדתה בשאלה מדוע לא צריך לבטל את חוק הכנסת וניתן למצוא פתרונות אחרים.

מיכאל איתן: המצב היום הוא ששיקול הדעת מצוי בידי בית-המשפט, ובפועל בעצם מטילים על היועץ המשפטי לממשלה לייצג את הכנסת.

מיכאל איתן: נוצר מצב חדש שבו יש לפעמים חילוקי דעות בין הכנסת לבין היועץ המשפטי לממשלה או משרד המשפטים על דבר חקיקה מסוים, ואז, כאשר העניין מתברר בבית-המשפט, היועץ המשפטי לממשלה לא יכול לייצג עמדה שנוגדת את עמדת משרד המשפטים.

מיכאל איתן: לכן הצעת החוק מדברת על כך שבנושאים מסוימים, בעיקר בנושאים שבהם יש עתירות לביטול חוק, לכנסת יהיה מעמד עצמאי, והיא תוכל להופיע בבית-המשפט ולהסביר מדוע לדעתה יש להשאיר את החוק על כנו.

מיכאל איתן: מובן שבסופו של דבר בית-המשפט הוא שיקבע.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה טרומית על הצעת חוק הכנסת (תיקון – ייצוג הכנסת בערכאות משפטיות), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הכנסת (תיקון – ייצוג הכנסת בערכאות משפטיות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: תשעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית, והיא תעבור לוועדת הכנסת להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2057/171; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון – פיצוי בגין פיטורי חיילי מילואים), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת חיים כץ ואלכס מילר.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

קולט אביטל: לא תהיה תשובת שר.

יעקב ליצמן: זה לא בסדר-היום.

קולט אביטל: זה בסדר-היום המתוקן.

קולט אביטל: זה לא מופיע על הצג כי זה נכנס לסדר-היום מאוחר יותר.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות לאותם חיילי מילואים אשר מגינים יום ולילה על ביטחון מדינת ישראל, עלינו האזרחים.

אלכס מילר: הצעת החוק שחבר הכנסת חיים כץ ואנוכי הגשנו נועדה לתת להם הגנה, כדי שכשהם מסיימים את שירות המילואים וחוזרים הביתה, הם יכולים להיות רגועים שהם לא יחזרו וימצאו בבית מכתב פיטורים.

אלכס מילר: כדי לעשות את זה אנחנו חייבים לדאוג לכך שאם זה אכן קורה, הם יקבלו פיצוי ראוי – בחוק מדובר על 100,000 שקלים נטו.

אלכס מילר: זה בעצם מה שדרשנו, ולדעתנו ראוי לתת את הפיצוי הזה לחייל מילואים אשר כל חייו רוצה להגן עלינו.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לתת גב לאותם חיילים.

אלכס מילר: ברשותך, אני רוצה להפנות את תשומת הלב של משרד הביטחון, אשר מחזיק את הצעת חוק המילואים.

אלכס מילר: אני חושב שהגיע הזמן לזרז את החקיקה הזאת.

אלכס מילר: אותם חיילים שנלחמו במלחמת לבנון השנייה, וגם היום, ברגע זה, נמצאים בשירות מילואים, מחכים לחקיקה הזאת.

אלכס מילר: אני קורא לשר הביטחון לקדם את חוק המילואים כמה שיותר מהר.

אלכס מילר: אני רוצה להודות לצוות של חבר הכנסת חיים כץ ולצוות שלי על העבודה הנפלאה שעשו בהכנת החוק ובקידומו.

אלכס מילר: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אין תשובת שר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה טרומית על הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון – פיצוי בגין פיטורי חיילי מילואים), התשס"ז–2007.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה ) (תיקון – פיצוי בגין פיטורי חיילי מילואים), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: שמונה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון – פיצוי בגין פיטורי חיילי מילואים), התשס"ז–2007, עברה בקריאה טרומית, והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/1699/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הרשויות המקומיות (יועצת לענייני מעמד האשה) (תיקון – מינוי, כשירות ותקציב), התשס"ז–2006.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

קולט אביטל: חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.

יעקב ליצמן: גם ההצעה הזאת לא בסדר-היום.

קולט אביטל: תבדוק עם המזכירות.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק היועצות נחקק בשנת 2000.

נאדיה חילו: עניינו של החוק הזה הוא למנות – – –

יעקב ליצמן: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ליצמן, תן בבקשה לחברת הכנסת חילו להציג את החוק שלה.

קולט אביטל: יש סדר-יום ואנחנו הולכים לפיו.

קולט אביטל: דיברת עשר דקות, ועוד מעט תדבר עוד פעם עשר דקות.

קולט אביטל: תן בבקשה למישהו אחר לדבר דקה אחת.

יעקב ליצמן: גברתי, צריך להניח סדר-יום.

קולט אביטל: חבר הכנסת ליצמן, זה סדר-היום שניתן לי על-ידי המזכירות.

קולט אביטל: אם יש בעיות, תפנה בבקשה אל המזכירות.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, חוק היועצות שנחקק בשנת 2000 בא לחייב את הרשות המקומית ואת ראש הרשות למנות יועצת למעמד האשה.

נאדיה חילו: אותה יועצת אמורה לדאוג לקידום מעמד האשה במישור המקומי, בתחומים שונים שהאשה מתמודדת אתם.

נאדיה חילו: מאז חוקק החוק הזה מונו הרבה יועצות למעמד האשה, אך העניין הוא שהחוק השאיר הרבה פרצות שמחייבות תיקון והסדרה, גם של מעמד היועצת וגם של תפקידה.

נאדיה חילו: התיקון שאני מציעה היום בא להכיר במעמדה ולהסדיר את זה.

נאדיה חילו: הוא בא גם לחייב הכשרה מקצועית לאותה יועצת ולחייב הקמת מועצת נשים, כדי לתת לה את הכלים המינימליים שתוכל לפעול.

נאדיה חילו: נכון הוא שבהצעת החוק המקורית שאפתי שזה יהיה גם בתקן, אך מאחר שהיתה התנגדות לזה, הגעתי להסכמה עם שר הפנים וועדת שרים שבשלב הזה נוריד את הסעיף שמקנה את התקן, ואנחנו מתחייבים שקידום הצעת החוק ייעשה בשיתוף שר הפנים ובהסכמה.

נאדיה חילו: אני מבקשת מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק – זה חוק מאוד מאוד חשוב – כדי שנוכל לקדם אותו, וכך כל היועצות וכל הרשויות המקומיות יצאו נשכרות מהעניין.

נאדיה חילו: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

נסים זאב: למה יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה הוא – – –

נאדיה חילו: – – –

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: אנחנו לא נצביע על ההצעה הזאת, חבר הכנסת נסים זאב.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: אתה כבר מצביע?

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (יועצת לענייני מעמד האשה) (תיקון – מינוי, כשירות ותקציב), התשס"ז–2006, לדיון מוקדם בוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

קולט אביטל: היו"ר קולט אביטל בעד – 6, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הרשויות המקומיות (יועצת לענייני מעמד האשה) (תיקון – מינוי, כשירות ותקציב) עברה בהצבעה טרומית, והיא תועבר לוועדה לקידום מעמד האשה להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: הצעה לסדר-היום אי-אכיפת חוקים דתיים על-ידי משטרת ישראל

קולט אביטל: הנושא הבא: אי-אכיפת חוקים דתיים על-ידי משטרת ישראל – הצעה לסדר-היום מס' 3601.

קולט אביטל: תשובה והצבעה במועד אחר.

קולט אביטל: עשר דקות.

נסים זאב: – – – לא ידע שהדבר הזה עולה – – –

קולט אביטל: אתה שואל אותי מה מרגי יודע?

נסים זאב: לא, אני רק אומר, זה רק עכשיו התקבל.

קולט אביטל: אני עוברת בדיוק לפי סדר-היום שנמסר.

קולט אביטל: אני מבקשת שלא תפריע.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בדיוק מה שחבר הכנסת נסים זאב אומר כרגע אני רוצה להגיד.

יעקב ליצמן: לפני שתי שניות קיבלנו את סדר-היום.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, זה יצא מהדפוס לפני חמש שניות.

יעקב ליצמן: קיבלנו את זה הרגע.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד – – –

קולט אביטל: אדוני מר ליצמן – – –

יעקב ליצמן: לא, הרי היושבת-ראש נזפה בי – בסדר.

יעקב ליצמן: אני מאמין לך.

יעקב ליצמן: הניחו לנו כרגע את סדר-היום, הרגע, אחרי שעברנו את הכול.

יעקב ליצמן: אם יש הערה, גברתי היושבת-ראש, את צריכה להעיר, לא אנחנו.

יעקב ליצמן: אני צריך לקבל סדר-יום כפי שכולם – זה מה שאני אומר.

קולט אביטל: מקובל, אני אעביר את הערתך למזכירות.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אין לי ביקורת חלילה על היושבת-ראש, אני אומר שהיה לי סדר-יום מה שמונח, ולא הופיע.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הנושא של אי-אכיפת חוקים, וכאילו כל החוקים – זה מאוד סלקטיבי: תלוי מי מציע, מה מציע ולמי זה נוגע.

יעקב ליצמן: אני אתן דוגמאות.

יעקב ליצמן: בוא ניקח את חוק ההפלות.

יעקב ליצמן: יש סעיף 5 שביטלו בחוק ההפלות המפורסם, שאין טעם סוציאלי לעשות הפלות, אסור לעשות את זה על-פי חוק.

יעקב ליצמן: זה בדיני עונשין.

יעקב ליצמן: האם מאז שחוקקו את החוק הזה – אני אומר, רבותי, לפרוטוקול הכנסת:

יעקב ליצמן: לא העמידו לדין שום רופא שעשה את זה בניגוד לחוק, אף שבחוק כתוב במפורש מאסר.

יעקב ליצמן: המשטרה לא אוכפת את החוק, לא מעניין אותה, היא לא עושה כלום גם אם יש תלונות.

יעקב ליצמן: פעם, לפני כמה שנים, כשהגשתי שאילתא על אכיפת החוקים הדתיים, אם אני זוכר טוב, אולי תיק אחד פתחו, וגם זה כי אשה מתה.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שחוקי המדינה יהיו סלקטיביים – אם זה נושא דת לא אוכפים; אם זה נושא אחר, אם זה כדאי להם, הם אוכפים את החוק.

יעקב ליצמן: אני אתן עוד דוגמאות: הונאה בכשרות, מזוזות – חוק של חבר הכנסת לשעבר הרב אברמוביץ ז"ל, שחוקק חוק על מזוזות פסולות.

יעקב ליצמן: אף תיק.

יעקב ליצמן: כמה תלונות שיש, לא פותחים שום תיק, שום דבר לא אוכפים.

יעקב ליצמן: ואני אתן לכם אבסורד עוד יותר גדול.

יעקב ליצמן: בחוק שעות עבודה ומנוחה, אותו סעיף שמופיע שלפיו אסור לעבוד בשבת ולפתוח קניונים וחנויות בשבת – באותו סעיף מופיע שביום עצמאות אסור לפתוח חנויות.

יעקב ליצמן: אותו סעיף, אותו חוק, הסעיף הבא, שורה אחר כך.

יעקב ליצמן: רבותי, אתם מתארים לעצמכם אם חנויות היו נפתחות ביום העצמאות באיזו מהירות המשטרה היתה מגיעה לסגור אותן?

יעקב ליצמן: מהר מאוד.

יעקב ליצמן: בשנייה אחת המשטרה נמצאת במקום.

יעקב ליצמן: אנחנו רואים היום קניונים שלמים, שטחים שלמים, שפתוחים בשבת, פתוחים לרווחה.

יעקב ליצמן: ולא רק שלא סוגרים, מתלוננים אם מישהו מהתמ"ת שולח מפקח.

יעקב ליצמן: למה הוא שולח מפקח לאכוף את החוק?

יעקב ליצמן: גם על יום העצמאות היו עושים את זה?

יעקב ליצמן: תבדקו את החוק, אותו החוק.

יעקב ליצמן: השבוע קראתי שבחיפה הולכים לפתוח קניון בשבת.

יעקב ליצמן: זה לא נגד החוק?

יעקב ליצמן: ואיפה הרשויות?

יעקב ליצמן: ואם זה רשמי: הולכים לפתוח, הודיעו מראש.

יעקב ליצמן: אני רוצה לראות אם הפקחים – ועוד פעם אנחנו חוזרים לשר התמ"ת – אם הפקחים יבואו בשבת לתת דוחות על פתיחת חנויות.

יעקב ליצמן: אם חוק, אז על הכול: אותו חוק שפוסל לעשות הפלות מטעם סוציאלי, שזה אבסורד וזה עונש מאסר לרופא, אותו חוק לפתיחת חנויות בשבת, אותו חוק להונאה בכשרות – לא עושים כלום, עושים את החוק פלסתר.

יעקב ליצמן: לצערי השר ביקש היום שההצבעה והתשובה יהיו במועד אחר.

יעקב ליצמן: הסכמתי, ואני חושב שצריך לדון בזה.

יעקב ליצמן: הייתי שמח אם השר היה בא לבשר לי בכמה חוקים, בכל החוקים הדתיים – כמה אנשים העמידו לדין, פתחו תיקים והענישו אותם – אם זה לפי החוק.

יעקב ליצמן: אגב, באותה הזדמנות הייתי שמח לראות כמה דוחות, כמה קנסות, משרד התמ"ת הגיש על חנויות שנפתחו בשבת.

יעקב ליצמן: הנה למשל בנתב"ג לפני שבוע עשו עבודות בשבת – המדינה.

קולט אביטל: אולי היה פיקוח נפש?

יעקב ליצמן: כל דבר זה מייד עם התירוץ של פיקוח נפש.

יעקב ליצמן: אם אני לא טועה, נתב"ג בדרך כלל כמעט לא עובד בלילה.

יעקב ליצמן: אולי לאחרונה הוא התחיל לעבוד.

יעקב ליצמן: הוא לא עבד בלילה, אפשר לעשות את זה בלילה, פחות טיסות.

יעקב ליצמן: למה צריך לעשות הכול בחילול השבת?

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, האם היית מסכימה אם הייתי אומר שלמשל יש חוק לשלם מס הכנסה ונגיד שלא צריך לאכוף את הכול?

קולט אביטל: אני יכולה לתת לך הרבה מאוד דוגמאות.

קולט אביטל: רק היום אני דיברתי על המקרה של אשה שנרצחה, השכנים ידעו על אלימות, קראו למשטרה, המשטרה באה, הבעל המכה פתח את הדלת, עם פטיש ביד, ואמר: לא, אין שום דבר, אתה יכול ללכת.

קולט אביטל: והמשטרה הלכה, לא בדקה.

יעקב ליצמן: הסיפור הזה חמור מאוד, אני בטוח שיבדקו את זה.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר, הגיע הזמן שיעשו סדר בדברים.

יעקב ליצמן: כפי שאמרתי, אני מחכה לתשובת השר בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, כיוון שאין תשובת שר ואין הצבעה, וגם המציע של ההצעה הבאה לסדר-היום לא נמצא כאן, תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ב בחשוון תשס"ח, 24 באוקטובר 2007, בשעה 11:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.