ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושישים-ושתיים של הכנסת השבע-עשרה , 2007-10-30 00:00

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שלישי, י"ח בחשוון, 30 באוקטובר 2007.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התכנון והבנייה (עידוד חיזוק מבנים מפני רעידות אדמה) (הוראת שעה), התשס"ח–2007; והצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 11) התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

איל ינון: כמו כן, הונח לוח תיקונים להצעת חוק זו.

איל ינון: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 61), התשס"ח–2007.

איל ינון: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

איל ינון: הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון מס' 3) (תחולה לגבי כוחות הביטחון), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת ; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 35) (זכאות לדרכון דיפלומטי), התשס"ח–2007, של חברי הכנסת ליה שמטוב ונסים זאב.

איל ינון: דיווחו של השר להגנת הסביבה גדעון עזרא בנושא מתקן לטיפול תרמי בפסולת מעורבת.

איל ינון: כן אודיע

איל ינון: כם כי חבר הכנסת ביקש להסיר את שמו מהצעת חוק העלאת אחוז החסימה ברשויות המקומיות (תיקוני חקיקה), התשס"ז–2007.

איל ינון: תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נאומים בני דקה.

דליה איציק: בבקשה – הצבעה.

דליה איציק: ראשון הנואמים, חבר הכנסת .

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, תודה, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בפקיעין היתה הבוקר התפרצות אלימה, נפגעו תושבים ונפגעו שוטרים, ביניהם פצועים קשה, גם מאש חיה.

אריה אלדד: ברור שצריך לבדוק מה היה שם ומדוע הגיעו הדברים עד כדי כך.

אריה אלדד: אני רק רוצה להעיר את תשומת לב חברי הבית לכך שבפקיעין גרות שבע משפחות יהודיות.

אריה אלדד: לפני חודש שרפו בית של אחת מהן.

אריה אלדד: לפני שבועיים זרקו רימון רסס לבית של משפחה אחרת.

אריה אלדד: כשפנינו למשטרה והתרענו שיש שם חבית חומר נפץ, לא עשו עם זה שום דבר.

אריה אלדד: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יעקב כהן.

יעקב כהן: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס למחירים המאמירים של ירקות בריכוזים החרדיים השומרים שמיטה כהלכתה.

יעקב כהן: לצערנו, יש מחסור ומחירים שאי-אפשר לתאר, וזה עקב הביקוש הגדול לתוצרת ערבית – מצב שיצר ביקוש יתר על ההיצע, והערבים מנצלים את המצב והמחירים נעים כיום סביב 10 שקלים לקילוגרם.

יעקב כהן: בשמיטות הקודמות היתה תוצרת גם מיהודה ושומרון ומרצועת-עזה, ובשמיטה האחרונה משרד החקלאות גם הרשה לייבא, וזה הוריד את המחירים.

יעקב כהן: אני חושב שאם היום התפרסם שהיועץ המשפטי לממשלה הורה שאסור לנתק את החשמל בעזה מכיוון שהדבר אינו עומד במבחנים ההומניטריים-דתיים, ולא ניתן לפגוע באוכלוסיית אזרחים שלא פשעה, לפיכך קל וחומר ומן הדין ומן היושר שאי-אפשר לפגוע בילדים ובריכוזים חרדיים, שלא יוכלו לקבל ירקות במחירים סבירים.

יעקב כהן: השר הבטיח לי שתוך שבוע זה יסתדר, וכרגע אני לא רואה שזה מיושם.

יעקב כהן: לכן אני פונה ברגע זה לשר החקלאות ולכולם: אנא תדאגו שבכל הריכוזים יהיו ירקות במחירים סבירים.

יעקב כהן: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אלי גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יש לנו שר הממונה על התרבות והספורט.

אליהו גבאי: מדי פעם אנחנו שומעים את ההתבטאויות של השר מג'אדלה, אם זה על החפירות שמתבצעות בהר-הבית, ואם זה על פינוי התנחלויות.

אליהו גבאי: כל האג'נדה שלו וכל ההתבטאויות שלו הן "קופי" של מה שאנחנו שומעים מהרשות הפלסטינית.

אליהו גבאי: האם יעלה על הדעת ששר שמייצג את הרשות הפלסטינית ישב בממשלת ישראל, כאשר הוא אומר שפינוי ההתנחלויות יהיה כמו בעזה?

אליהו גבאי: או כשחופרים על הר-הבית הוא לא מתבטא ולא מביע את דעתו, כי את זה הווקף עושה, וכשמדינת ישראל סוללת את הדרך לעלייה לשער המוגרבים, אז הוא קם ומזדעק להפסיק את זה.

אליהו גבאי: כלומר, יש להבהיר לשר מג'אדלה שהוא שר בממשלת ישראל ולא שר של הרשות הפלסטינית בממשלת ישראל, אחרת אני לא חושב שמקומו שם.

אליהו גבאי: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, האירוע שהיה בפקיעין היום הוא קשה מאוד, חמור מאוד.

טלב אלסאנע: התושבים בוודאי לא התכוונו להתעמת עם המשטרה.

טלב אלסאנע: יש ויכוח סביב הצבת האנטנות, זה סכסוך בין האוכלוסייה לבין החברות הסלולריות.

טלב אלסאנע: המעורבות של המשטרה, שהיתה במקום כדי לפשר, לגשר, להרגיע, גרמה להסטת הוויכוח כלפי המשטרה.

טלב אלסאנע: התוצאות קשות.

טלב אלסאנע: אני קורא לשר לביטחון פנים לחקור אם יש מקום להדיח את מפקד המרחב שפיקד באופן ישיר על המשטרה שהיתה במקום.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק זיו, בבקשה.

יצחק זיו: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, בפתח דברי אני מבקש להביע את צערי על מותו של ישראל פוליאקוב, מאושיות התרבות של ישראל וממקימי שלישיית "הגשש החיוור", שהלך לעולמו היום בגיל 66.

יצחק זיו: אני שולח מכאן את תנחומי למשפחתו.

יצחק זיו: כמו שראינו בשנה שעברה, גם כיום קשישים רבים בישראל סובלים ממחסור.

יצחק זיו: רובם המכריע הם אזרחים ותיקים, שגם מזניחים את בריאותם עקב מצבם הכלכלי הקשה.

יצחק זיו: החורף נמצא בפתח, רבים יסבלו מקור, כמו שהיה בשנה שעברה וגם בשנה שלפניה, משום שאינם מחממים את הבית וגם אין להם מים חמים, משום שהם אינם יכולים לממן את כל צורכיהם מקצבת הזיקנה.

יצחק זיו: האמרה העצובה של הגמלאים היא: לבחור בין מזון לתרופות.

יצחק זיו: לצערי לא עשינו מספיק.

יצחק זיו: תודה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי כנסת נכבדים, אני רוצה להעלות כאן את עניין השביתה שנפתחה במערכת החינוך בעיר תמרה.

נאדיה חילו: שביתה זו באה כמחאה על אי-הימצאות של תוכניות העשרה להפעלת יום חינוך ארוך.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שהפעלת יום חינוך ארוך מצריכה התארגנות, מצריכה משאבים, מצריכה תוכניות, מצריכה הזנה.

נאדיה חילו: ובאותו הקשר, בכפר ג'יסר-א-זרקא, לדוגמה, מופעלת תוכנית יום חינוך ארוך ללא שום מפעל הזנה.

נאדיה חילו: התוכנית מופעלת ללא תשתיות פיזיות והעשרה וללא מפעל הזנה, היא גורמת סבל והופכת למטרד, והרבה פעמים יש פספוס אמיתי של המטרה.

נאדיה חילו: לכן צריך להפעיל את התוכנית במלוא המרחב הפיזי וההעשרתי והמקצועי שמתבקש.

נאדיה חילו: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת צרצור, בבקשה.

יצחק זיו: אני רוצה לברך את אנשי טירה על ביקורם במליאת הכנסת.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, אתמול ציינו בכפר-קאסם את יום הזיכרון ה-51 לטבח כפר-קאסם.

אברהים צרצור: התקשורת כיסתה את האירוע הטרגי הזה, ורציתי מאוד להקריא בפניכם כמה מתגובות אחינו היהודים על הכתבות שפורסמו בכלי התקשורת: "תמשיכו להמציא עלילות דם נגד יהודים", "מה הבעיה?

אברהים צרצור: נסדר להם 'נכבה' כל יום", "תגידו תודה שאתם חיים בישראל, כך שהעניין הסתיים רק ב-49 הרוגים", "כהנא, אתה חסר", "למה שרע"ם ותע"ל לא יתאחדו וישנו את שמם לרעל", "משמר הגבול צריך הפעם להוריד להם 1,049 הרוגים לדילול הכפר", "אם הייתי ראש ממשלה, כל הערבים זורק לים בלי מצופים, הדגים יהיו שמנים", "ועדת חקירה מייד! למה רק 49, לעזאזל?", "רק ברוך מרזל יטפל בכם", "חבל שרק 49 ערבים נהרגו", ועוד ועוד תגובות מהסוג הזה.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, אני אומר: אללה יעינא.

אברהים צרצור: בערבית: אלוהים יעזור לנו.

אברהים צרצור: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בפקיעין קרו הלילה מעשים איומים.

דב חנין: העדויות שמגיעות למשרדי הן קשות מאוד.

דב חנין: אני מאוד מקווה שאכן תיעשה חקירה על התנהגות המשטרה, ההתנהגות שהובילה לפציעה, כולל פציעה קשה, של אזרחים.

דב חנין: לצערי הגדול, משטרת ישראל התייחסה לכפר פקיעין כאילו מדובר באזור מלחמה, ואכן נלחמה בתושבי הכפר.

דב חנין: אמרו שפקיעין היא חבית חומר נפץ, אבל חבית חומר הנפץ הזאת נמצאת בתחום אחר לגמרי ממה שהתייחס אליו חבר הכנסת אלדד.

דב חנין: אנשים בפקיעין מודאגים מאוד.

דב חנין: יש בפקיעין לא מעט מקרים של מחלות סרטן.

דב חנין: אנשים מודאגים, ובצדק מודאגים.

דב חנין: אנשים מקשרים את מחלות הסרטן האלה למפגעים סביבתיים.

דב חנין: אנשים מקשרים את מחלות הסרטן האלה לאנטנות סלולריות.

דב חנין: לכן המחאה בפקיעין נגד האנטנות הסלולריות היא לא רק בפקיעין.

דב חנין: חבית אבק השרפה הזאת נמצאת גם במקומות אחרים.

דב חנין: היא מחאה ברורה ומובנת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אנחנו כמחוקקים צריכים לתת תשובה לציבור.

דב חנין: לא ייתכן שלציבור בישראל אין כלים להתנגד לאנטנה סלולרית.

דב חנין: אין לו כלים משפטיים.

דב חנין: החוק לא נותן לו אפשרות להתנגד להקמתה של אנטנה סלולרית.

דב חנין: לכן, כאשר אני שומע את הטענות למה אנשים לוקחים את החוק לידיהם – ואני לא בעד שאנשים ייקחו את החוק לידיהם – אני אומר שהטענות האלה צריכות להיות מופנות אלינו, לכנסת.

דב חנין: אנחנו אלה שצריכים לאפשר לתושבים את היכולת להתגונן, להגן על בריאותם, להגן על סביבתם, למנוע אנטנות סלולריות שהם לא רוצים בהן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הכדור נמצא במגרשה של הכנסת.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מנחם בן-ששון, בבקשה.

יצחק זיו: אחריו – חבר הכנסת ברוורמן.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בשנה הקרובה – אני מקווה שלא אצטרך יותר מכך – אני אעסוק בנאומים בני דקה בסוגיה של חוקה למדינת ישראל, ובכל פעם אנסה להאיר פרק מסוים מזוויות שונות, ואנסה לראות את ההשלכות לא רק ברמה התיאורטית אלא גם בסוגיה הפרקטית: איך אזרח יפגוש את החוקה בסוגיה שבחרתי לעסוק בה.

מנחם בן-ששון: היום אעסוק במבוא לחוקה.

מנחם בן-ששון: מבוא לחוקה הוא דבר שיש לו סגנונות שונים.

מנחם בן-ששון: ל-76% מהחוקות הקיימות יש מבוא, ולאחרות – אין.

מנחם בן-ששון: כלומר, יש מדינות שמתחילות בחוקה בגופם של דברים.

מנחם בן-ששון: המבוא גם ניתן להידרש לשני פנים: הפן האחד הוא הפן ההצהרתי, שיוצר את האווירה, והאחר הוא השאלה מהו מעמדו המשפטי של פרק המבוא לחוקה, ובכך אעסוק בנאום בן דקה בפעם הבאה.

מנחם בן-ששון: אם כך, בכל זאת, מה יש בו מבחינת התוכן?

מנחם בן-ששון: הגדרת מקור הסמכות של הריבון, העם, המדינה והאומה, הנרטיבים ההיסטוריים, מטרות-העל של החוקה, מהן תכליותיה, המטרות האוניברסליות, קידום של שלום, צדק, אחווה בין בני אדם, מטרות כלכליות, קידום היעדים והאינטרסים של העם.

מנחם בן-ששון: יש בו עקרונות יסוד, ערכים ושאיפות.

מנחם בן-ששון: יש מדינות שבהן – וברבות מהן – מוזכרים האל או הדת, אף שהחוקה כולה עוסקת אך ורק, או בעיקר, בזכויות של פרט.

מנחם בן-ששון: אם כך, בשאלות המשפטיות נעסוק בפעם הבאה.

מנחם בן-ששון: אבל יש גם היבט חינוכי.

מנחם בן-ששון: המבוא לחוקה, אפילו אם איננו בעל משמעויות משפטיות, יכול להיות בעל משמעויות חינוכיות.

מנחם בן-ששון: תארו לעצמכם שכל ילדי מדינת ישראל ידעו לדקלם כי מדינת ישראל תהיה פתוחה לעלייה, לקיבוץ גלויות, ותשקוד על פיתוח הארץ לטובת כל התושבים, תהיה מושתתת על יסודות של חירות, צדק, שלום וכן הלאה – ואני גומר לקרוא את הפסקה – ומושיטה יד לשלום ושכנות טובה לאלו שקמים מסביבה לכלותה.

תודה רבה.

חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בבקשה.

אני רק רוצה להזכיר שזה דקה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ככמה מחברי, אני מעלה את נושא פקיעין.

אבישי ברוורמן: אני שמח שהשר דיכטר מינה ועדת בדיקה, אבל אני מבקש, ופונה לראש הממשלה, להקים ועדת חקירה פרלמנטרית.

אבישי ברוורמן: מדוע?

אבישי ברוורמן: אני לא בקיא בפרטים.

אבישי ברוורמן: שמעתי גם משוטרים, אבל שמעתי רבים מידידי הדרוזים.

אבישי ברוורמן: הכאב הוא גדול.

אבישי ברוורמן: ממשלת ישראל – אנו יודעים שעל פני שנים – הזניחה גם את האוכלוסייה הערבית וגם את האוכלוסייה הדרוזית.

אבישי ברוורמן: יש הרגשת מצוקה גדולה.

אבישי ברוורמן: לכן, כדי שלא נחזור על הפרשות והכאב שנוצרו אחרי מאורעות אוקטובר – רק ועדת חקירה פרלמנטרית, שתסביר בדיוק מה קרה שם מבחינת האנטנות הסלולריות, מבחינת הכניסה של המשטרה, ואיך הדברים האלה קרו.

אבישי ברוורמן: אחרת, מה שקורה בפקיעין יכול להבעיר אחרי זה את כל האוכלוסייה הדרוזית ויותר מזה.

אבישי ברוורמן: לכן, היום ועכשיו אני קורא לראש הממשלה להקים ועדת חקירה פרלמנטרית כדי שהדברים יהיו ברורים ולא יהיה אפילו חשש למשוא פנים ולהטיית הדין.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לשלוח איחולי החלמה לפצועים של אירועי פקיעין הבוקר, ואני מקווה שיחזרו במהרה למשפחותיהם בריאים ושלמים.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה למדה את הלקחים שלה מאירועי אוקטובר, והלקח העיקרי של המשטרה הוא שאפשר לירות על אזרחים ערבים ואפילו להרוג אותם ואף אחד לא ייענש.

ג'מאל זחאלקה: התוצאה בשורה התחתונה של חקירת אירועי אוקטובר היא שאף אחד מהשוטרים לא הוענש, אף שוועדת-אור הצביעה במפורש לפחות על ארבעה, חמישה מקרים שבהם היה ברור שהיו הרג ורצח של אזרחים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: מה שהיה בפקיעין הבוקר זה לא היה פעולה של משטרה לעצור כמה אנשים, אלא מישהו החליט ללמד את תושבי פקיעין לקח.

ג'מאל זחאלקה: זה היה מסע נקם, ודמה יותר למבצע צבאי מאשר לפעולה משטרתית של עצירת אנשים.

ג'מאל זחאלקה: הרוחות התלהטו רק לאחר הירי החי.

ג'מאל זחאלקה: האבא של האני חיר סיפר איך ירו בבן שלו מול עיניו, כששוטר עמד מולו וירה בבטנו כמה יריות.

ג'מאל זחאלקה: הדבר הזה מצביע על כך שהמשטרה בעניינים כאלה מתייחסת אל האזרחים הערבים לא כאל אזרחים בעל זכויות אלא כאל אויבים שיש לטפל בהם באמצעים קשים ואפילו ביריות.

ג'מאל זחאלקה: אני מסכים עם הטענה שזה לא סיפור של אנטנה סלולרית.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, המצב טעון בכל היישובים הדרוזיים כמו בשאר היישובים הערביים.

יצחק זיו: אני רוצה להזכיר שזה דקה.

ג'מאל זחאלקה: הערבים הדרוזים סובלים ממדיניות – כמו שאר האוכלוסייה הערבית בדיוק – של הזנחה, של אפליה, של הפקעת קרקעות ושל זלזול חמור בדרישותיהם, בזכויותיהם ובהם כבני אדם.

ג'מאל זחאלקה: לכן, שלא יתפלאו שאנשים יצאו והביעו את זעמם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, רציתי להתייחס בנאום בן דקה לאירוע המיוחד שהתקיים היום בכנסת, וזה האירוע לכבוד יונתן פולארד.

זאב אלקין: ראשית, מפה אני רוצה לשלוח יישר כוח לחבר הכנסת אורי אריאל ולאשתו של יונתן פולארד, אסתר פולארד, שארגנו את האירוע, שפעם נוספת הזכיר לנו, לחברי הכנסת ולממשלת ישראל, שכבר 22 שנה ממשלת ישראל לא מצליחה להביא לשחרורו של יונתן פולארד ולהביא אותו הביתה.

זאב אלקין: מעל במה זו אני רוצה לפנות אולי אלייך, יושבת-ראש הכנסת, שתפני בשם כולנו – אני חושב שכאן הכנסת תהיה מאוחדת – לקראת היציאה לפסגת השלום באנאפוליס, להעלות את הנושא של יונתן פולארד.

זאב אלקין: בארצות-הברית יושב נשיא שלפי כל הדעות ובוודאי ובוודאי אליבא דראש הממשלה הוא אולי הידיד הגדול ביותר שיש למדינת ישראל.

זאב אלקין: לכן, כל עוד לא מאוחר, אולי בתקופת כהונתו של הנשיא הזה, כשאנחנו מדברים על המחוות לאבו מאזן, מגיעה גם למדינת ישראל מחווה כזאת.

זאב אלקין: נודה לך, גברתי היושבת-ראש, אם תפני לראש הממשלה בבקשה הזאת לקראת יציאתו.

זאב אלקין: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אחמד טיבי.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת רן כהן.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

אחמד טיבי: אחרי מה שהתרחש הבוקר, הלילה, בכפר פקיעין, והדיווחים, שהצדיקו את ההרגשה של דז'ה-וו – כבר היינו במקום הזה.

אחמד טיבי: זה כמעט מחזה שחוזר על עצמו, על מה שהתרחש בהפגנות אוקטובר 2000.

אחמד טיבי: קשה שלא להשתחרר מן הרושם שהערבים הם אותם ערבים והמשטרה היא אותה משטרה.

אחמד טיבי: כלומר, המשטרה, כפי שאמרנו לפני ועדת-אור והדוח שלה, והיא אימצה את האמירה הזאת, מתייחסת אל מפגין ערבי כאל אויב שיש למגר אותו, ולאוכלוסייה הערבית – כאל אויב שיש להתייחס אליו ככזה.

אחמד טיבי: אני לא מבין למה צריך להכניס מאות שוטרים מיחידת היס"מ הידועה לשמצה לתוך כפר פקיעין ולירות בתוך הח'ילווה, המקום הקדוש, כדורים חיים.

אחמד טיבי: להזכירכם, באירועי אוקטובר, בהפגנות, צלפים ירו באזרחים ערבים מאחור, ירו והרגו.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, יש אנשים הפצועים קשה, הנושא דורש ועדת חקירה.

אחמד טיבי: השאלה היא אם אנשים שירו ופצעו שוב יימלטו מהעונש.

אחמד טיבי: מתי תהיה האפיזודה הבאה, שבאה אותה משטרה אלימה יורה ופוצעת והורגת אזרחים ערבים.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת משה שרוני.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני לא יכול שלא לפתוח את הדקה בהבעת כאב גדול מאוד על מותו ללא עת של פולי מ"הגשש", שאותו זכיתי להכיר.

רן כהן: אני בטוח שכל חברי הכנסת מבכים אותו יחד אתי.

רן כהן: תרומתו של פולי כשחקן בחסד עליון וכקומיקאי, נדמה לי שאין דומה לה בשיעורה בחברה הישראלית.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אני חוזר לסורי, כמו כל יום שלישי, לדבר בנושא ההתאבדויות בישראל.

רן כהן: בישראל יש 400–500 התאבדויות בשנה, כ-100 מהן של בני פחות מ-24 שנים.

רן כהן: עם כל הקושי שבדבר, חייבים לראות במבט משווה את המשאבים שהמדינה מקצה לתחומים אחרים, לעומת חוסר המשאבים שהמדינה מקצה לההתאבדויות ולבלימתן.

רן כהן: הממשלה הקימה בשנים האחרונות שתי ועדות מייעצות בנוגע לתופעה.

רן כהן: הראשונה, ועדה בין-משרדית, שהוקמה במשרד הרווחה, לבניית תוכנית לטיפול במשפחות וביחידים לאחר ניסיונות התאבדות.

רן כהן: השנייה, ועדה בין-משרדית נוספת, שהוקמה במשרד הבריאות בראשות הגברת ימימה גולדברג, שוקדת על תוכנית לאומית למאבק בתופעת ההתאבדות.

רן כהן: לצערי, לוועדות אלה לא מוקצים שום משאבים.

רן כהן: אני פונה לראש הממשלה ולשרים האלה – שר הבריאות, שר הרווחה, שרת החינוך, שר הקליטה, שר הביטחון ושר האוצר, ליישם את ממצאי הוועדות ולהקצות מייד משאבים מתאימים למאבק בהתאבדויות בישראל.

רן כהן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני, וכל הכבוד על ההתמדה.

דליה איציק: חבר הכנסת משה שרוני.

דליה איציק: יחתום חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

משה שרוני: גברתי יושבת-ראש הכנסת, אני עומד כאן לבקש סליחה מבוחריה של מפלגת גיל, כי בתוך הסיעה ארבעה חברים בגדו בעקרונות המפלגה, בגדו בהסכם הקואליציוני ובגדו באמון שנתנו הבוחרים.

משה שרוני: בשמכם, בוחרים, אני בז להם מעל במה זו.

דליה איציק: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, אני גם כן מוכרח להתייחס לאירועים בפקיעין.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר הם נופלים בתחום פעולתה של ועדת הפנים.

אופיר פינס-פז: ועדת הפנים החליטה להגיע לפקיעין ביום ראשון לשתי מטרות – מובן שאנחנו עושים את זה בתיאום עם השר לביטחון פנים, עם מפכ"ל המשטרה, עם ראש המועצה בפקיעין ועם ראשי העדה הדרוזית: מצד אחד לנסות לבדוק את העובדות, כי אני לא מציע לכולנו, חברי הכנסת, לדעת ישר מה היה בפרטים, כאילו היינו שם.

אופיר פינס-פז: אני מציע להיות זהירים, מדובר בחיי אדם.

אופיר פינס-פז: שניים, לנסות להרגיע את הרוחות ולייצר מכניזם של עבודה משותפת.

אופיר פינס-פז: אני מקווה מאוד שנצליח לעמוד במשימה הזאת ביום ראשון.

דליה איציק: אני מודה לך, אדוני.

דליה איציק: נעבור לסדר-היום.

דליה איציק: נמצאת אתנו כאן קבוצה מבית "יד לבנים" מראשון-לציון, ברוכים הבאים.

דליה איציק: נמתין רגע אחד למשלחת ידידים שמגיעה אלינו מחברי הפרלמנט האירופי, בראשות חברת הפרלמנט האירופי, יאנה היבאסקובה.

דליה איציק: ברוכים הבאים, גברתי, ברוכים הבאים לכל המשלחת; אני מקווה שיש לכם תרגום.

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הכנסת מארחת היום משלחת ידידים, חברי הפרלמנט האירופי, בראשות חברת הפרלמנט האירופי יאנה היבאסקובה, שבאו לנהל אתנו רב-שיח פתוח וגלוי לב בנושאים חשובים הנוגעים לשאלות היסוד של חיינו כאן.

דליה איציק: אורחינו היקרים, ברוכים הבאים לכנסת, מעוז הדמוקרטיה הישראלית, הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון כולו.

דליה איציק: כשאני עוברת על רשימת ארצות המוצא שלכם, לבי מתמלא קנאה.

דליה איציק: אני פשוט מקנאה.

דליה איציק: אתם, חברי הפרלמנט האירופי, מייצגים מדינות שבעבר לחמו זו בזו בחירוף נפש, שנים ארוכות, במאבקים עקובים מדם, והנה אתם יושבים יחד, בפרלמנט אחד, ועוסקים בבניית עתיד טוב יותר לתושבי אירופה כולה ובשיפור איכות החיים שלהם.

דליה איציק: המשקעים העמוקים שהותירו המלחמות ביניכם, שאדמותיכם היו להן לזירת קרב, כמו נעלמו ונמוגו.

דליה איציק: מדינות אויבות לשעבר הן היום שותפות ליצירת אירופה מאוחדת ומתקדמת, אירופה השואפת ליצירת מרחב של שגשוג ושלום, כלכלה פורחת, תרבות יוצרת וביטחון גלובלי, מתוך אינטרסים משותפים.

דליה איציק: שילוב מנצח ומוכח.

דליה איציק: מאז קמה מדינת ישראל, לפני כ-60 שנה, אנחנו מחפשים את הנתיב לשלום עם שכנינו.

דליה איציק: עברנו עשר מלחמות, לא ידענו ולו יום אחד של ביטחון ושקט.

דליה איציק: אבל אנחנו נחושים שלא להרפות ולא להחמיץ כל הזדמנות להשגת פריצת דרך לפתרון שיביא שקט וביטחון לאזורנו.

דליה איציק: דרך זו איננה יכולה להיות בשום פנים דרך רוויית דם.

דליה איציק: דרך זו לעולם לא תוכל להיות דרך של מעשי רצח וטרור.

דליה איציק: בנינו כאן מדינה מופלאה ועתירת הישגים – אתם תסתובבו ותראו – בהרבה מאוד תחומים: בכלכלה, בתעשיית ההיי-טק, בטכנולוגיה, ברפואה, במשפט, בחקלאות, בתחומים רחבים נוספים – וכל זאת תחת אש.

דליה איציק: המציאות הביטחונית גם כיום מסוכנת ורגישה.

דליה איציק: אני רוצה לפנות אליכם ולשאול: איך מתקדמים לקראת שלום שעה שערים ויישובים בתחום מדינת ישראל מותקפים מעשה יום-יום במטחים של רקטות "קסאם"?

דליה איציק: ילדים, נשים, אזרחים, כל יום ירי בלתי פוסק, מקפח חיי אדם, משבש את שגרת החיים לחלוטין ומאיים על התקווה שעוד קיימת לחיים של שלום עם השכנים שמעבר לגדר הגבול, תקווה שלא ויתרנו עליה ולא נוותר עליה לעולם.

דליה איציק: אזרחים תמימים רבים נתונים לאיום קטלני קבוע.

דליה איציק: תסכימו אתי שזה בלתי נסבל.

דליה איציק: האם המדינות שאתם מייצגים היו משלימות עם התופעה הזאת ולו ליום אחד?

דליה איציק: ברור שלא.

דליה איציק: לישראל יש חובה כלפי אזרחיה, ואני מאמינה שאילו מנהיגי אירופה היו מתמודדים עם ירי כזה, התייחסותם היתה דומה ואולי אפילו חריפה הרבה יותר.

דליה איציק: אני רוצה להזכיר לכם שישראל הוכיחה שהיא מוכנה לוויתורים מפליגים וכואבים כדי להשיג שקט ושלווה.

דליה איציק: ישראל לא היססה לוותר על נכסים, ואין לה נכסים.

דליה איציק: על המעט שיש לה היא ויתרה – נפט ומים וטריטוריה, שהיא זכתה בהם במלחמה שלא היא יזמה, היא ויתרה תמורת שלום עם מצרים וירדן.

דליה איציק: לא מזמן עקרנו יישובים פורחים ו-10,000 מתיישבים שחיו ברצועת-עזה והפכו את המקום השומם הזה למקום פורח.

דליה איציק: אבל מה התמורה שאנחנו מקבלים על זה שיצאנו מעזה?

דליה איציק: טרור, טרור ועוד טרור.

דליה איציק: לרשות הפלסטינית יש הנהגה מתונה ואנחנו מקיימים אתה דיאלוג רצוף וחיובי, אבל חשוב שגם מדינות אירופה, כמונו, ידעו לעשות את ההפרדה המתבקשת בין הכוחות המתונים והפרגמטיים – שגם הם יש להם עוד מה להוכיח – ובין הגורמים הקיצוניים שיש לבודד ולהוקיע אותם.

דליה איציק: מכובדי, אנחנו מצפים מהפרלמנט האירופי שיטיל את מלוא כובד משקלו להורדת מפלס הטרור ולא ינהג בסלחנות כלפי מחולליו.

דליה איציק: אל למדינות אירופה לקיים שום דיאלוג עם ה"חמאס", שדרכו היא דרך טרור.

דליה איציק: שלטון ה"חמאס" מאיים על אזרחינו, אבל הוא גם גורם הרסני לעם הפלסטיני עצמו.

דליה איציק: בנינו את ארץ אבותינו, מולדת עמנו, שזכותנו לחיות בה הוכרה על-ידי אומות העולם.

דליה איציק: יצרנו בה מקלט ותקווה לניצולי השואה לאחר ששליש מהעם היהודי נכחד.

דליה איציק: והנה מופיע לו נשיא אירן ומאיים להשליך עלינו פצצת אטום כדי להרוג ולהחריב.

דליה איציק: ואין הדיקטטור האירני מסתפק באיום הגרעיני, אלא מזין, מדרבן ומפרנס את ארגוני הטרור, את ה"חיזבאללה" ואת ה"חמאס" ואת המדינות שנותנות להם קורת גג וחסות.

דליה איציק: אירן וגרורותיה מסכנות לא רק את ישראל, אלא גם את יציבותה של אירופה, ואני בטוחה שכולכם מבינים זאת היטב.

דליה איציק: אנחנו מצפים מהאיחוד האירופי שיביע שאט נפש מהמתרחש באירן ומהכוונות של נשיא אירן, ואנחנו מצפים מהאיחוד האירופי שיפעל בנחישות ובמרץ נגד ההתחמשות בנשק הגרעיני.

דליה איציק: אין די בדיבורי סרק, יש לפעול.

דליה איציק: שעון החול הגרעיני הולך ואוזל.

דליה איציק: האנושות כולה עלולה לשלם מחיר בגין ההתמהמהות וההססנות בהתנהלות מול אירן, והמחיר, חלילה, עלול להיות כבד.

דליה איציק: כשם שמדינות אירופה המירו את השנאה ואת שפיכות הדמים בשגשוג ובפריחה, אנחנו מתפללים ומייחלים שיתחולל מפנה דומה גם באזורנו.

דליה איציק: תאמינו לי, זה חלומו של כל ישראלי.

דליה איציק: זה החלום הלאומי שלנו.

דליה איציק: אנחנו מקווים שהמפגשים שאתם מקיימים עם חברתי חברת הכנסת עמירה דותן, שעושה עבודה נפלאה, וחברים נוספים כאן בבית הזה, ועם גורמים נוספים בביקורכם בישראל, יהיו מפגשים בוני אמון ויקדמו את מערכת היחסים בין אירופה ובין ישראל.

דליה איציק: אנחנו מעוניינים בקשר אתכם.

דליה איציק: אנחנו רוצים בכם.

דליה איציק: אני מאמינה שהמפגשים האלה יתרמו להתקדמות לעבר אותה פריצת דרך שכולנו מייחלים לה.

דליה איציק: אני מברכת אתכם בבואכם למדינת ישראל ומאחלת לכולכם ביקור פורה ומוצלח.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני מחכה לשר הביטחון.

דליה איציק: בינתיים יעלה חבר הכנסת דוד טל.

): גברתי היושבת-ראש, אישי הכנסת, אני מודיע בזאת על חילופי אישים בוועדות, כדלקמן – מטעם סיעת הליכוד: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, במקום חבר הכנסת יכהן חבר הכנסת משה כחלון.

): מטעם סיעת קדימה: בוועדת הכספים – במקום חבר הכנסת דוד טל יכהן חבר הכנסת אביגדור יצחקי; במקום חבר הכנסת אלי אפללו יכהן חבר הכנסת שי חרמש; במקום חבר הכנסת יכהן חבר הכנסת עתניאל שנלר; במקום חבר הכנסת שי חרמש, שכיהן כממלא-מקום, יכהן חבר הכנסת יצחק בן-ישראל כממלא-מקום קבוע; במקום חבר הכנסת אביגדור יצחקי, שכיהן כממלא-מקום, יכהן חבר הכנסת אלי אפללו כממלא-מקום קבוע.

): בוועדת החוץ והביטחון – במקום חבר הכנסת לשעבר שלמה ברזניץ יכהן חבר הכנסת יצחק בן-ישראל; במקום חבר הכנסת יצחק בן-ישראל, שכיהן כממלא-מקום, יכהן חבר הכנסת יוחנן פלסנר כממלא-מקום קבוע; במקום חבר הכנסת אביגדור יצחקי, שכיהן כממלא-מקום, יכהן חבר הכנסת כממלא-מקום קבוע.

): בוועדת הפנים והגנת הסביבה – חבר הכנסת יוחנן פלסנר יכהן במקום הפנוי לסיעת קדימה בוועדה.

): בוועדת המדע והטכנולוגיה – במקום חברת הכנסת מרינה סולודקין יכהן חבר הכנסת יוחנן פלסנר; במקום חבר הכנסת לשעבר שלמה ברזניץ יכהן חבר הכנסת יצחק בן-ישראל.

): בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות – במקום חברת הכנסת יכהן חבר הכנסת אברהם הירשזון.

): בוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים – במקום חבר הכנסת יכהן חבר הכנסת יצחק בן-ישראל; חברת הכנסת מפסיקה לכהן בוועדה.

): המקום נשאר פנוי לסיעת קדימה.

): בוועדה המיוחדת לזכויות הילד – במקום חברת הכנסת יכהן חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

): בוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים – במקום חברת הכנסת עמירה דותן יכהן חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

): בוועדה המיוחדת לפניות הציבור – במקום חבר הכנסת לשעבר שלמה ברזניץ יכהן חבר הכנסת יוחנן פלסנר; במקום חבר הכנסת יכהן חבר הכנסת יצחק בן-ישראל.

): תודה, גברתי.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אני בטוחה שהפעם יהיה שקט.

דליה איציק: תודה לכם.

דליה איציק: ישיבה לזכרו של השר וחבר הכנסת לשעבר גד יעקבי, זיכרונו לברכה.

דליה איציק: אדוני שר הביטחון, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אנחנו נתייחד עם זכרו בקימה בדקת דומייה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: ) נא לשבת.

דליה איציק: משפחת גד יעקבי, חברי הכנסת, מלאו שלושים מאז הלך לעולמו חבר הכנסת, השר והשגריר לשעבר גד יעקבי, זיכרונו לברכה.

דליה איציק: גד יעקבי, המושבניק מכפר-ויתקין, טיפס במהירות במעלות התפקידים הציבוריים.

דליה איציק: בשעתו הוא היה צעיר השרים בממשלה, אדם הבוטח בעצמו ובעל כושר ביטוי מעולה, מבט חזוני, איש הדבק בתוכניותיו.

דליה איציק: מותו של גד יעקבי בא עלינו בחטף, באופן כל כך בלתי צפוי.

דליה איציק: גד יעקבי סימל בעיני אדם שבא מהכפר, מהשדה, אדם ששורשיו נטועים עמוק בקרקע של עשייה.

דליה איציק: מנעוריו היתה בו כמיהה להשתתף בתהליך הפוליטי ולהשפיע על עיצוב המדינה והחברה בישראל.

דליה איציק: בגיל 33 נבחר לכנסת והיה בה 23 שנים, תשע מהן כיהן כחבר בממשלות ישראל.

דליה איציק: גד לא הסתפק בתפקידיו כחבר הכנסת וכשר.

דליה איציק: הוא ראה בחברה הישראלית חברה בעלת חזון, חברה ששיעור קומתה המוסרי הוא כרטיס הביקור שלה, חברה שיש לה יעדים מעל ומעבר להווה היומיומי.

דליה איציק: הוא אימץ את נושא שינוי שיטת הבחירות, שהן הבסיס לשלטון, והפך אותו ל"בייבי" שלו.

דליה איציק: פיעמה בו אמונה שניתן לתקן את עוולות חיינו באמצעות שינוי שיטת הבחירות.

דליה איציק: הוא רצה לחלק את הארץ לאזורי בחירה שכל אחד מהם ישגר עשרה נציגים לכנסת.

דליה איציק: גד סבר כי מרבית המחדלים במדינה, מרבית הנגעים השלטוניים, מקורם בשיטת הבחירות היחסית.

דליה איציק: הוא רצה שמפלגת העבודה תניף את דגל הכיוון החדש למדינה ותוביל אותו.

דליה איציק: בראש ובראשונה סבר שיש לחולל שינוי פנימי בציבור, שיכשיר את מדינת ישראל למפנה המיוחל.

דליה איציק: לצערנו, הוא לא זכה לראות את הגשמת חלומו.

דליה איציק: הוא היה איש רב-פנים.

דליה איציק: זו תופעה נדירה שפוליטיקאים כותבים שירה.

דליה איציק: אולי הם כותבים, אבל למגירה.

דליה איציק: גד היה אחד מהפוליטיקאים שכתבו שירה, אבל הוא פרסם את שיריו בביטאונים ספרותיים ובעיתונות היומית.

דליה איציק: מעיין שירתו שאב מחוויות הילדות והנעורים במושב כפר-ויתקין בעמק-חפר שבו גדל.

דליה איציק: תיאורי הטבע והנוף שלו עדינים ומלאי רגש.

דליה איציק: ואולם, לא רק נופים טבועים בשיריו, גם סערת החיים הפוליטיים מצאה בהם ביטוי.

דליה איציק: את ניסיונו המדיני והפוליטי ואת מקצועיותו שיקע גד יעקבי בתפקידו כשגריר ישראל באו"ם.

דליה איציק: גד אהב את תפקידו באו"ם.

דליה איציק: זו היתה תקופה של דרמה גדולה ושל שינוי עמוק בקהילייה הבין-לאומית על רקע קריסת ברית-המועצות ומלחמת המפרץ הראשונה.

דליה איציק: מספר המדינות שכוננו יחסים דיפלומטיים אתנו אז היה גדול מאוד.

דליה איציק: האו"ם הגביר את הנוכחות שלו בגבולנו הצפוני על-ידי חילות השלום.

דליה איציק: הוא הרבה להשמיע מעל בימת האו"ם את קולה של ישראל.

דליה איציק: הקשר עם העם היהודי העסיק אותו מאוד.

דליה איציק: הוא חיפש בסיס חדש לקשר שחורג מצדקה ומגיוס כספים, ובנה שותפות שהיתה עמוד שדרה איכותי וכמותי לעם ולמדינה.

דליה איציק: מעטים בישראל מבינים את מהות היחסים בינינו לבין התפוצות – כך הוא קונן.

דליה איציק: כששב לארץ, לחזור לכנסת לא רצה.

דליה איציק: 23 שנות חברות בכנסת ובממשלה הספיקו לו.

דליה איציק: הוא נשא בתפקידים ציבוריים בחברת החשמל וברשות הנמלים.

דליה איציק: בד בבד המשיך לכתוב שירים, עד ששירת חייו נפסקה.

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

אהוד ברק: גברתי היושבת-ראש, אסתר, משפחת יעקבי היקרה, חברי הכנסת, אנחנו פוקדים היום את זכרו ואת דמותו של אחד האנשים המחוננים, המוכשרים והחכמים ביותר שכיהנו אי-פעם בכנסת ישראל.

אהוד ברק: במשך 23 שנה נשמע קולו של האיש הזה, יפה התואר, אציל הנפש וטוב השכל בין כותלי הבית הזה כחבר הכנסת וכשר בממשלת ישראל.

אהוד ברק: איש התבונה הטהורה היה גד, משכיל ורחב דעת.

אהוד ברק: דבריו בנויים לתלפיות, רהוטים, הגיוניים ונאמרים בטעם ובנחת.

אהוד ברק: מקפיד על כבוד המשכן הזה, הגון, זהיר תמיד בכבודם של חבריו ויריביו כאחד וקנאי לכבודה של ישראל מבית ובשער האומות.

אהוד ברק: אישיותו ושלל מעלותיו של גד יעקבי עוררו כלפיו הערכה כללית.

אהוד ברק: בזכותן קירב אותו משה דיין ז"ל בראשית דרכו הציבורית, ובזכותן עשה דרכו כבר בגיל צעיר מאוד ככוכב עולה אל הכנסת ואל הממשלה.

אהוד ברק: בזכותן זכה גם בתום דרכו הפוליטית לתפקידים ממלכתיים רמים כשגרירה של ישראל באו"ם, כיושב-ראש חברת החשמל וכיושב-ראש רשות הנמלים, בצד עיסוקים אקדמיים, מינהלים וציבוריים חשובים אחרים.

אהוד ברק: אני זוכר אותו היטב כשר התחבורה, חבר צוות השרים הפנימי שהתמודד לצד יצחק ושמעון עם ניווט משבר חטיפת מטוס "אייר-פראנס" לאנטבה, עד שהושלם המבצע.

אהוד ברק: במשך שנים היה גד אבן מאבני היסוד של תנועת העבודה, וכיושב-ראש מפלגת העבודה לא אוכל שלא להעלות פה על נס את תרומתו רבת השנים להפריית המחשבה והדיון הכלכליים, החברתיים, המדיניים, והציבוריים שלנו, של תנועת העבודה.

אהוד ברק: סגולותיו של גד אכן עמדו לו.

אהוד ברק: אבל בסופו של יום, יכול היה לפלס נתיב בשדה המוקשים הפוליטי רק עד גבול מסוים.

אהוד ברק: הוא ראה את עצמו, בצדק, ראוי לפסגה.

אהוד ברק: אבל הוא נעדר תמיכה ציבורית, ולחלופין – תכונות של תחבולנות ומניפולציה שהן לחם חוקה של הפוליטיקה.

אהוד ברק: כשנדחק החוצה מן הזירה בטרם עת, הוא חש בצדק כי עודו במלוא אונו, כי לא מיצה את יכולותיו, ויש בידו להשפיע לטובה סביב שולחן הממשלה על דרכה המדינית, על מדיניותה הכלכלית ועל החזון שכל כך חרד לו.

אהוד ברק: אבל הוא לא התלונן, לא קבל, מעולם לא הכפיש ולא האשים איש.

אהוד ברק: חזותו נותרה סטואית, חייכנית, זקופה, ולכאורה שוות נפש.

אהוד ברק: גד יעקבי אולי לא הודה בכך, אך דומני שלא אטעה הרבה אם אומר שב-15 השנים האחרונות של חייו הוא התגעגע בכל זאת לעתים אל מוקדי קבלת ההחלטות וחש תסכול מסוים על ציפיות נכזבות.

אהוד ברק: אם שירה היא ראי לנפשו של המשורר, הרי עיון בספרי השירה של גד – משורר בזכות עצמו – מגלה בין השורות רבדים, נופים, עומקים ומרחבים רגישים ומרתקים.

אהוד ברק: קל למצוא שם את סערת רגשותיו, הנעה בין התרוממות רוח ובין אכזבה, בין יפי הטבע ובין המולת החיים הסואנים המפירה את השלווה.

אהוד ברק: הנה הוא גד המוצא מרגוע בהאזנה ל"אריה בסוויטה השלישית ליוהאן סבסטיאן באך/ שהניפה אותי אל הפתוח,/ מתנתק מהמולת המקום ומוראותיו/ – – – לרגע שוב האמנתי שמה שהיה/ יחזור ויהיה ונתנחם כפעם בשכחת ציפיות".

אהוד ברק: ובמקום אחר הוא כותב: "החיים זרמו בקצב מהיר/ מהיר מדי אני חושב/ ובדרך נותרו צמחים נואשי מים".

אהוד ברק: כמה יפה העושר הנפשי הזה, כמה עוצמה יש ביכולת הפיוטית הזאת, וכמה דל יותר הבית הזה ודלה הזירה הציבורית והפוליטית שלנו בלעדי גד יעקבי ושכמותו.

אהוד ברק: נרכין את ראשנו לזכרו בתוגה, בהוקרה עמוקה, בגעגוע ובאהבה רבה.

אהוד ברק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: תודה לך, שר הביטחון.

דליה איציק: עכשיו חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: אסתר, עפרה, הילדים, הנכדים, משפחת יעקבי, אני ליוויתי את גד יעקבי, זיכרונו לברכה, מאז כניסתי לפוליטיקה ולחיים הציבוריים.

אופיר פינס-פז: הוא היה עבורי מורה דרך, חבר, איש שאפשר להתייעץ אתו בכל דבר.

אופיר פינס-פז: במהלך השנים התפתחה בינינו ידידות מיוחדת שהיתה יקרה לי מאוד.

אופיר פינס-פז: גד יעקבי היה איש ציבור יוצא דופן.

אופיר פינס-פז: הוא היה אדם מורכב, רבגוני, לא רגיל.

אופיר פינס-פז: היה בו שילוב מיוחד של שר ומדינאי מצד אחד וסופר מצד שני; חבר הכנסת מצד אחד ומשורר מצד שני; שגריר מצד אחד והוגה-דעות מצד שני.

אופיר פינס-פז: גד יעקבי היה אינטלקטואל אמיתי; איש חזון, משכיל, רחב אופקים ובעל יכולת עשייה בלתי רגילה.

אופיר פינס-פז: גד היה אדם ערכי מאוד, איש שלום, דמוקרט בכל רמ"ח איבריו.

אופיר פינס-פז: איש ישר, נקי כפיים, שמלה שלו תמיד היתה מלה.

אופיר פינס-פז: הוא תמיד ידע להפגין מנהיגות, יצירתיות, מקוריות.

אופיר פינס-פז: הוא היה חף מפופוליזם ומ"פוזה".

אופיר פינס-פז: אדם רציני ועמוק, אבל גם רגיש מאוד ועם חוש הומור דק.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, נדמה לי שפס הייצור של הפוליטיקה הישראלית כבר לא מייצר מנהיגים בסדר הגודל הזה.

אופיר פינס-פז: גד היה דומיננטי מאוד בעשייה הציבורית במדינת ישראל במשך למעלה מארבעה עשורים.

אופיר פינס-פז: כידוע, הוא כיהן בבית הזה במשך 23 שנים, במשך שבע כנסות וארבע ממשלות.

אופיר פינס-פז: יכולותיו יצאו למרחוק.

אופיר פינס-פז: אני זוכר סיפור שליווה אותנו הרבה שנים, שב-1974 כתב-העת "טיים" בחר בו כישראלי היחיד ברשימת 50 המנהיגים הצעירים המובילים בעולם שניבאו להם גדולות ונצורות.

אופיר פינס-פז: היו כאלה בתוכנו שלא שכחו לו את ההישג הזה עד יומו האחרון.

אופיר פינס-פז: פעילותו הורגשה היטב, בעיקר בתחום הכלכלי-החברתי; הוא היה, אני חושב, מתווה הדרך העיקרי של התפיסה החברתית-הכלכלית של מפלגת העבודה ושל ממשלות ישראל שבהן הוא כיהן – גם כשהוא לא היה שר האוצר.

אופיר פינס-פז: הרפורמות שלו, בכל התפקידים שהוא מילא, מורגשות היטב עד היום הזה.

אופיר פינס-פז: לאחר פרישתו של גד מהפוליטיקה, הוא לא נח על זרי הדפנה; הוא המשיך לפעול למען ישראל – כשגריר באו"ם ואחר כך כיושב-ראש חברת החשמל וכיושב-ראש רשות הנמלים והרכבות.

אופיר פינס-פז: בכל תפקידיו, שאותם מילא ללא דופי, תמיד הוא נהג בממלכתיות ובאחריות, אבל נדמה לי שייחודו של גד בא דווקא מחוץ לכותלי המערכת הפוליטית.

אופיר פינס-פז: כאמור, גד היה סופר ומשורר; הוא חיבר לא פחות מ-15 ספרים, כתביו היו מגוונים מאוד וכללו ספרי ילדים ושירה ורומן וספרי עיון בנושאים שונים ומגוונים.

אופיר פינס-פז: רוחב היריעה של כתיבתו מעיד היטב על רוחב אופקיו והשכלתו, ועל היותו איש אשכולות, מן הזן הישן והטוב.

אופיר פינס-פז: מדינת ישראל איבדה בחטף את אחד מטובי בניה, מפלגת העבודה איבדה את אחד מעמודי התווך שלה, ואני איבדתי חבר.

אופיר פינס-פז: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: משפחת יעקבי, שהמקום ינחם אתכם.

דליה איציק: [מס' כ/294; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' כ"ח, עמ' 8799; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 34) – קריאה שנייה ושלישית.

דליה איציק: אני מזמינה את חבר הכנסת אופיר פינס שוב לעלות לבמה – ויחליף אותי חבר הכנסת .

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות.

דליה איציק: אנחנו נעבור מייד אחרי כן להצבעה בקריאה שנייה.

דליה איציק: האם חבר הכנסת זיו בדרכו לכאן?

דליה איציק: הוא יחליף אותי.

דליה איציק: חבר הכנסת פינס, יש לך עשר דקות.

אופיר פינס-פז: גברתי יושבת-ראש הכנסת, תודה.

אופיר פינס-פז: מדובר בהצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 34).

אופיר פינס-פז: אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 34).

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת הובאה על-ידי הממשלה והוכנה לקריאה שנייה ושלישית על-ידי ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: כיום, ניתן לערוך חיפוש חיצוני ובחינה חזותית של גוף עירום, בעצור או באסיר, ללא הסכמתם, רק אם קצין של שירות בתי-הסוהר אישר זאת בכתב, לאחר שנתן לעצור או לאסיר הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו.

אופיר פינס-פז: "קצין שירות בתי-הסוהר" מוגדר לפי סעיף 95א לפקודה כסוהר שדרגתו רב-כלאי ומעלה או קצין בדרגת כלאי ומעלה מהיחידה ללוחמה בסמים של השב"ס – מה שידוע כיחידת "דרור" – אשר השר לביטחון פנים הסמיכו לעניין זה.

אופיר פינס-פז: מלבד יחידת "דרור", קיימות בשב"ס שתי יחידות נוספות אשר הגענו למסקנה כי עבודתן השוטפת מחייבת ביצוע חיפוש בגוף עירום, בהסכמה או שלא בהסכמה.

אופיר פינס-פז: כמובן, אני חוזר: גוף עירום של אסיר או עצור.

אופיר פינס-פז: האחת היא יחידת "נחשון" – יחידת ההתערבות והליווי המרכזית של אסירים ועצורים; השנייה היא יחידת "מצדה" – יחידה מיוחדת להשתלטות על אסירים במצבי חירום.

אופיר פינס-פז: בשל צורת עבודתם הצוותית של סוהרי יחידות "נחשון" ו"מצדה", אשר כוללת בכל צוות מספר מצומצם של סוהרים, שבראשם עומד בדרך כלל קצין בדרגת כלאי בלבד, יש קושי לקבל אישור של קצין בדרגת רב-כלאי ומעלה לבצע את החיפוש, בהעדר הסכמה של אותו אסיר או עצור, במהלך עבודתם השוטפת של אנשי היחידה.

אופיר פינס-פז: לפיכך, לצורך קבלת אישור כאמור, נדרשים לא אחת סוהרי היחידות האמורות לפנות לקצינים בדרגת רב-כלאי מיחידות אחרות, אף שפעמים רבות הם אינם זמינים לסייע להם ולא מצויים בעובי הקורה, במהות העניין.

אופיר פינס-פז: אשר על כן, מוצע להעניק את הסמכות הקיימת כיום לקצינים מדרגת כלאי ומעלה ביחידת "דרור", לאשר חיפוש בגוף עירום של אסיר או עצור בלא הסכמתם, גם לקצינים מדרגת כלאי ומעלה ביחידת "נחשון" וביחידת "מצדה", שהשר לביטחון פנים הסמיכם לעניין זה.

אופיר פינס-פז: זה נושא אחד.

אופיר פינס-פז: הנושא השני: סעיף 95ב לפקודה – קודם דיברנו על 95א, עכשיו זה סעיף 95ב – קובע כי הסמכויות המסורות לשוטר לפי סעיפים 23 ו-67 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), שעניינן סמכויות עיכוב ומעצר בלא צו, יהיו נתונות גם לסוהר בעת מילוי תפקידו ולצורך מילוי תפקידו כמפורט בסעיף.

אופיר פינס-פז: סעיף קטן (ב) בסעיף האמור קובע כי שימוש בסמכויות עיכוב ומעצר בלא צו, המפורטות בסעיף קטן (א), לצורך אבטחה של עובדי שירות בתי-הסוהר ובני משפחותיהם מחוץ לתחומי בתי-הסוהר – ואתם יודעים שיש לנו, לצערי הרב, אנשים בשירות בתי-הסוהר שהם מאוימים על רקע תפקידם – ולצורך מילוי תפקיד זה, יהיו נתונות רק לסוהרי יחידת האבטחה והמבצעים של השב"ס אשר הוסמכו לעניין זה בידי השר.

אופיר פינס-פז: ראשית, מאחר ששמה של "יחידת האבטחה והמבצעים" של השב"ס שוּנה ל"יחידת ההתערבות והליווי המרכזית", מוצע לשנות את הסעיף בהתאם.

אופיר פינס-פז: שנית, מאחר שיחידת "מצדה" חולקת את משימת אבטחת עובדי שירות בתי-הסוהר ובני משפחותיהם מחוץ לתחומי בתי-הסוהר עם יחידת "נחשון", מוצע להרחיב את מעגל המוסמכים באופן שהסמכות להשתמש בסמכויות עיכוב ומעצר בלא צו למטרות המפורטות יהיו נתונות לא רק לסוהרי יחידת "נחשון" אלא גם לסוהרי יחידת "מצדה" שהוסמכו לעניין זה בידי השר.

אופיר פינס-פז: כאמור, להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות.

אופיר פינס-פז: לפיכך אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אופיר פינס-פז: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יצחק זיו: להצעה הזאת, כפי ששמעתם, אין הסתייגויות.

יצחק זיו: לכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1–3 – 8 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 8, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 34), התשס"ח–2007, אושרה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 34), התשס"ח–2007, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 8, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: ההצעה אושרה.

יצחק זיו: אני קובע כי הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 34), התשס"ח–2007, נתקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: ["דברי הכנסת", חוברת ג', עמ' 11539.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 6) (סמל האגודה), התשס"ח–2007, קריאה ראשונה.

יצחק זיו: את הצעת החוק הציג בשבוע שעבר השר יעקב בן-יזרי, שר הבריאות.

יצחק זיו: כעת נעבור לדיון.

יצחק זיו: ראשון הדוברים, חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח; חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק מגן-דוד-אדום באה לאפשר לקיים את הסמל כפי שהוא במדינת ישראל.

נסים זאב: כל עוד אנחנו במדינת ישראל יש לנו הסמל שלנו בצורה האותנטית שלו, הטבעית שלו, היהודית שלו.

נסים זאב: כאשר אנחנו נמצאים מחוץ לגבולות מדינת ישראל אנחנו אומרים שנשתמש בסמל המעוין האדום על רקע לבן, כדי שיוכלו להבחין שמדובר בצוותי רפואה.

נסים זאב: מגן-דוד שלנו נכנס בתוך הסמל המעוין או לצדו, בקטן מאוד, ואני לא בטוח שמישהו יראה אותו או יתייחס אליו כאל סמל יהודי.

נסים זאב: השאלה היא, האם אנחנו לא מוותרים בקלות.

נסים זאב: האם המוסלמים ויתרו על הסמל שלהם, או שרק אנחנו צריכים לוותר?

נסים זאב: יש תחושה שאנחנו מהר מאוד מוותרים.

נסים זאב: זה כאילו תנאי שאנו מכתיבים לעצמנו כדי להיכנס לליגה הלאומית הזאת מחוץ לגבולות ישראל.

נסים זאב: השאלה היא, האם מספיק נתנו את המחשבה ואת הדעת לכך שאולי יש צורך להשתמש באותו סמל; אולי יש צורך לשנות את הצבע, או לא יודע מה.

נסים זאב: למה אנחנו לא יכולים להמשיך ולהשתמש באותו סמל גדול שיש לנו היום גם מחוץ לגבולות מדינת ישראל?

נסים זאב: מדוע הסמל שלנו לא יוכר על-ידי אומות העולם כסמל שנושא הצוות הרפואי?

נסים זאב: אנחנו באמת נאמנים.

נסים זאב: מעולם לא עשינו שימוש זר או שימוש שראינו במקומות אחרים.

נסים זאב: הפלסטינים או המחבלים ניצלו, הייתי אומר, את האמבולנס שלהם כדי להעביר טרור, כדי להעביר אמל"ח.

נסים זאב: מעולם לא נעשה דבר כזה, ברוך השם, על-ידי גורם ישראלי.

נסים זאב: זה עניין של אמון.

נסים זאב: אנחנו יכולים לבקש, לדרוש ולעמוד על שלנו שהסמל שלנו ימשיך להיות מורם בראש חוצות גם במדינות אחרות.

נסים זאב: אם נתבקשנו ואכן הדרישה כל כך חשובה, הייתי רוצה לשמוע מדוע לא נוכל להשתמש בסמל מגן-דוד-אדום גם מחוץ לגבולות מדינת ישראל כדי שגם האומות האחרות יכירו את הסמל.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: האם כבוד השר רוצה להשיב או שנעבור להצבעה?

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כידוע, הנושא הזה הוא בטיפולם של שני משרדים, בעיקר בטיפולו של משרד החוץ.

יעקב בן-יזרי: הוא אשר ניהל את המשא-ומתן בדיונים עם הצלב האדום הבין-לאומי.

יעקב בן-יזרי: אין ספק שהדיונים היו מתישים.

יעקב בן-יזרי: כולנו יודעים שהדבר הזה נמשך יותר מ-35, 45 שנה, עד שלפני שנה, בשעה טובה ומוצלחת, התקבל מגן-דוד-אדום כארגון עזרה ראשונה, כארגון הצלה, בארגון הבין-לאומי.

יעקב בן-יזרי: היתה משאלה, או שאלה, או התניה, או תביעה, ובדיונים שניהל משרד החוץ עם הצלב האדום הבין-לאומי הוא הסכים שמגן-דוד-אדום הוא לא סמל קטן לצדו של סמל אחר.

יעקב בן-יזרי: הוא יהיה סמל אדום על רקע לבן כדת וכדין, מלפנים, מאחור, בדלתות, למעלה – כמו שצריך.

נסים זאב: זה מה שכתוב בהצעת החוק.

דוד רותם: – – –

יעקב בן-יזרי: לא, לא.

יעקב בן-יזרי: המגן-דוד יבלוט בגודלו הטבעי, במלוא תפארתו והדרו.

יעקב בן-יזרי: פשוט מאוד, הוא יהיה בתוך מעוין, בצורה אדומה.

יעקב בן-יזרי: כך מגן-דוד-אדום יצטרך להופיע במקום חיצוני למדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: זה הכול.

יעקב בן-יזרי: האם יש שאלה נוספת בעניין הזה?

דוד רותם: האם אזורי יהודה ושומרון הם מחוץ לישראל לצורך העניין הזה?

יעקב בן-יזרי: אתה שואל אותי שאלה פוליטית יותר מורכבת.

יעקב בן-יזרי: כל עוד מתקיימים דיונים בממשלת ישראל על הנושא הזה, אני מנוע מלתת לך תשובה חד-משמעית.

דוד רותם: אדוני השר, בחוק נאמר שיש הבדל בין פעילות מגן-דוד-אדום בישראל לבין פעילות מחוץ לישראל.

יעקב בן-יזרי: עובדה שאנו פועלים רק בשטחים שקשורים אתנו.

יעקב בן-יזרי: ההבדל שיהיה הוא אותו מעוין שיבדיל בין רכב בתוך ישראל לבין רכב באזור אחר.

דוד רותם: אבל גם בתוך יהודה ושומרון האמבולנס יהיה עדיין מגן-דוד-אדום.

יעקב בן-יזרי: איזו שאלה.

יואל חסון: מדוע חברי הכנסת לא קיבלו דוגמה איך ייראה הסמל?

יואל חסון: אנחנו מצביעים בלי לדעת איך ייראה הסמל.

יצחק זיו: לקראת הקריאה השנייה והשלישית נדאג שזה יהיה.

יעקב בן-יזרי: לכן, אני מבקש להצביע ולהעביר את הצעת החוק לטיפול בוועדות – לקראת הדיונים העתידיים.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר יעקב בן-יזרי.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

אופיר פינס-פז: לאיזו ועדה?

יצחק זיו: לוועדת הרווחה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 6) (סמל האגודה), התשס"ח–2007, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 11, נגד – אין, נמנע אחד.

יצחק זיו: אני קובע בזאת כי הצעת חוק מגן-דוד-אדום (תיקון מס' 6) (סמל האגודה), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק זיו: הודעה לסגנית המזכיר, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה (תיקון), התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

יצחק זיו: תודה לסגנית המזכיר.

יצחק זיו: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, י"ט בחשוון התשס"ח, 31 באוקטובר 2007, בשעה 11:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.