ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושישים-וארבע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-11-05 00:00

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אורחינו היקרים ביציע, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, כ"ד בחשוון, 5 בנובמבר 2007.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

איל ינון: הצעת חוק הגבלת מימון מפעלים מזהמים (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – מינויים ברשות ביטחון), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת חיים כץ ואלכס מילר; הצעת חוק לתיקון פקודת השטרות (שיקים משורטטים לא סחירים), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת נאדיה חילו; הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – רוב מיוחס), מאת חבר הכנסת גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – כהונת נציב שירות המדינה), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, משה כחלון, עמירה דותן ושלי יחימוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק האזרחות (תיקון – הצהרת אמונים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דוד רותם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק כביש עוקף קריות, התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – אי-קבלת סטודנטים שלא שירתו בצבא), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הודעה מוקדמת לפיטורין), התשס"ח 2007, מאת חברי הכנסת גדעון סער ולימור לבנת; הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – התפטרות של הורה), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת גדעון סער ולימור לבנת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חובת חבישת קסדת מגן) (הוראת שעה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אי-מתן רשיון נהיגה לאדם שלא שירת שירות סדיר), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – שיטת החיוב בשל שירותי רדיו טלפון נייד), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מחיר מרבי בעבור חנייה בחניון), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת משה כחלון; הצעת חוק החמרת הענישה על מפעילי רדיו פיראטי ופיצוי נפגעי הרדיו הפיראטי (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ישראל חסון.

איל ינון: דין-וחשבון על פעילות מינהל מקרקעי ישראל לשנת 2006.

איל ינון: עוד אודיעכם, כי בהודעת סגן מזכיר הכנסת מיום 29 באוקטובר 2007, בהתאם לסעיף 142ב לתקנון הכנסת, נפלה טעות, וכי חבר הכנסת מגלי והבה, לפני מינויו לסגן שר בממשלה, העביר לחבר הכנסת יואל חסון את הצעות החוק האלה בלבד: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הוספת יישובים הזכאים להטבות מס), התשס"ז–2007 – פ/284417; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – ביטול מבחן ההכנסה לשכולים), התשס"ז–2007 – פ/2568/17.

איל ינון: עוד אודיעכם, כי חבר הכנסת יעקב מרגי מבקש להסיר את שמו מהצעת חוק איסור ייבוא ומכירת כבד של בעלי-חיים שעברו התעללות, התשס"ח–2007 – פ/3007; וחבר הכנסת אורי אריאל מבקש להסיר את שמו מהצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ועדה מיוחדת וסמכויותיה), התשס"ז–2007 – פ/2480.

איל ינון: תודה.

דליה איציק: תודה למזכיר הכנסת.

דליה איציק: אורחינו מכבדים אותנו כאן בנוכחותם לכמה דקות ונמתין עד שייכנסו כמה חברי כנסת.

דליה איציק: בינתיים נתחיל בסדר-היום ונראה איך המליאה מתמלאת.

דליה איציק: 1.

דליה איציק: החלטת הממשלה להפסיק את התמיכה בתלמידי ישיבות מחו"ל ולהפחית את התמיכה באברכי כוללים;

דליה איציק: 3.

דליה איציק: ההתלקחות ברצועת-עזה והחשש מהסלמה וצעדי הענישה הקולקטיביים נגד התושבים

דליה איציק: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת יעקב ליצמן, יש לך עשר דקות, ויכול להיות שאחר כך נעשה הפסקה קלה.

דליה איציק: ההצעה של חבר הכנסת ליצמן היא מטעם סיעות יהדות התורה והאיחוד הלאומי – מפד"ל, והן מציעות להביע אי-אמון בממשלה בנושא:

דליה איציק: החלטת הממשלה להפסיק את התמיכה בתלמידי ישיבות מחו"ל ולהפחית את ההתמיכה באברכי הכוללים.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, הצעת האי-אמון שאנחנו מגישים היום היא בנושא החלטת הממשלה מס' 2198 מיום 12 באוגוסט 2007, שאומרת כך: "תמיכה במוסדות תורניים – להטיל על שרת החינוך לתקן תוך 15 יום את המבחנים לתמיכה במוסדות לימוד תורניים לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, כך שייכללו בהם השינויים וההתאמות הבאים: 1.

יעקב ליצמן: התמיכה תינתן למוסדות לימוד תורניים בעבור תלמידים שהם בעלי אזרחות ישראלית בלבד, וזאת החל משנת הלימודים התשס"ח.

יעקב ליצמן: בהתאם, להפחית סכום של 18 מיליון שקלים מבסיס תקציב 2008 בנושא התמיכה במוסדות הלימוד התורניים".

יעקב ליצמן: לפני שאני מתייחס לסעיף השני אני רוצה להרחיב את הדיבור בסעיף הזה.

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים על תלמידי חו"ל, שבאים ללמוד כאן בארץ, כאשר בסוף התהליך הם עולים ארצה, מתחתנים כאן, ולא רק זה, אלא שהם באים לכאן עם משפחותיהם.

יעקב ליצמן: הדוגמה הכי טובה, אם מותר לי להגיד, גברתי היושבת-ראש, לטוב ולרע, היא אנוכי הקטן.

יעקב ליצמן: הייתי תושב חוץ, באתי ללמוד בארץ, התחתנתי, הבאתי מניו-יורק לכאן את הורי, זיכרונם לברכה, וגם את האחים והאחיות שלי.

יעקב ליצמן: זאת דוגמה קלאסית למה שעושה תלמיד ישיבה שבא ללמוד כאן.

יעקב ליצמן: הוא מתאקלם כאן, מתחתן כאן, מביא ילדים כאן ומביא לכאן את משפחתו.

יעקב ליצמן: 18 מיליון שקלים – מישהו ישכנע אותי שזה הקיצוץ הגדול שהממשלה מחפשת, שיפסיק את הלימודים של תלמידי חו"ל?

יעקב ליצמן: איזה אבסורד.

יעקב ליצמן: זה הרווח הגדול?

יעקב ליצמן: אחת הישיבות המפוארות היא ישיבת מיר.

יעקב ליצמן: 70% ממנה הם תלמידי חו"ל, שבאים מכל העולם ללמוד שם.

יעקב ליצמן: יש עוד ישיבות, ואני לא רוצה לפרט עכשיו את כל הישיבות.

יעקב ליצמן: אצל כולם יש תלמידי חו"ל – אצל החסידים, אצל הליטאים, בכל סוגי המוסדות.

יעקב ליצמן: אבל עד כדי כך להיות מצומצם – אני לא רוצה להגיד את המלה מטומטם – ולהחליט החלטת ממשלה?

יעקב ליצמן: אפשר לחשוב שזה מי-יודע-מה.

יעקב ליצמן: החלטת ממשלה להפסיק את התמיכה בתלמידי ישיבות.

יעקב ליצמן: 18 מיליון שקל, רווח עצום.

משה גפני: יש בזה גם אמירה אידיאולוגית, שלא רוצים שיבואו בני-ישיבות.

יעקב ליצמן: אני מגיע לזה.

יעקב ליצמן: הסטודנטים מכל האוניברסיטאות לעומת זאת, גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, זוכים לתמיכה מסיבית, לתמיכה גדולה מאוד גם למוסדות להשכלה גבוהה וגם להם עצמם.

יעקב ליצמן: משרד הקליטה נותן כסף.

רן כהן: חבר הכנסת ליצמן, הם משרתים בצבא, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: יש לי הפתעה בשבילך – הם פטורים על-פי חוק.

יעקב ליצמן: אדוני, אדוני, יש לי הפתעה בשבילך – הם פטורים על-פי חוק.

יעקב ליצמן: חוצניקים פטורים על-פי חוק והם לא משרתים.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד ואם אתה רוצה לדייק, תדייק עד הסוף.

יעקב ליצמן: כל תושב חוץ פטור על-פי חוק מלשרת, ולא משנה היכן הוא לומד.

רן כהן: ומה עם תושבי ישראל?

יעקב ליצמן: אתה רוצה לדבר עכשיו על הצבא?

יעקב ליצמן: תחליט מה אתה רוצה.

יעקב ליצמן: זה כאילו אנחנו מדברים כרגע על בישול ואתה מתחיל לדבר על קבורה.

יעקב ליצמן: מה שייך זה לזה?

יעקב ליצמן: תגיד לי מה ההבדל בין תלמיד חו"ל שלומד באוניברסיטה, שכן מקבל סיוע ממשלתי וגם המוסד מקבל סיוע, לבין תלמיד ישיבה שלא מקבל?

יעקב ליצמן: שניהם פטורים מצבא, שניהם אותו הדבר, שניהם מגיעים מאותו חוק ומאותו דבר.

יעקב ליצמן: מה ההבדל ביניהם?

יעקב ליצמן: הסיבה היחידה היא שפשוט לא רוצים עלייה חרדית למדינה.

יעקב ליצמן: אין שום סיבה אחרת.

יעקב ליצמן: מה אתה עושה לי כך?

יעקב ליצמן: קל מאוד להגיד מה שאתה רוצה בהינף יד.

רן כהן: בינתיים הריבוי הוא חרדי ולא חילוני.

יעקב ליצמן: תגיד תודה רבה.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת כהן, אני רוצה לבשר לך דבר נורא – מי היה ראש עיר בירושלים אם לא היו חרדים?

יעקב ליצמן: סרי נוסייבה.

יעקב ליצמן: היה רוב ערבי לולא החרדים.

יעקב ליצמן: תוריד את החרדים מירושלים ויש לך ראש עיר ערבי.

יעקב ליצמן: זה מה שאנחנו רוצים?

רן כהן: גם אולמרט היה ערבי וגם טדי קולק?

יעקב ליצמן: לא, זה מפני שהחרדים הצביעו בעדם.

יעקב ליצמן: מי הצביע עבור אולמרט לראשות עיריית ירושלים?

יעקב ליצמן: רק החרדים העלו אותו.

יעקב ליצמן: תבדוק, למה אתה אומר לי לא?

יעקב ליצמן: תבדוק.

רן כהן: בינתיים יש רוב יהודי.

יעקב ליצמן: או שאתה מדבר אתי עובדתית או שאתה מדבר אתי דמגוגיה.

יעקב ליצמן: דמגוגיה – אני מוכן להתמודד אתה; עובדתית – בוא תראה, תבדוק.

רן כהן: תוציא את השכונות הערביות מירושלים – – –

יעקב ליצמן: בין כך ובין כך הוא עושה את זה.

יעקב ליצמן: אולמרט יודע את זה, ראש הממשלה יודע את זה.

דליה איציק: חבר הכנסת רן כהן, תודה לך, הפרעת מספיק לדובר.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך, חבר הכנסת כהן, שראש הממשלה אולמרט יודע להחזיר את ירושלים יותר טוב ממרצ וממפלגת העבודה.

יעקב ליצמן: הוא עושה את זה בווזלין, תסתכל מה הוא עושה כאן.

יעקב ליצמן: הוא לא צריך אתכם, בגלל זה הוא מחסל אתכם – כי לא צריך מרצ מס' שתיים; כי יש לו קדימה – מרצ מס' אחת.

אבשלום וילן: ליצמן, צדיקים מלאכתם נעשית בידי אחרים.

יעקב ליצמן: אז אני שמח שאתה תומך בקדימה בבחירות הבאות.

אבשלום וילן: זה לא אמרתי.

יעקב ליצמן: ולכן, עם כל הכבוד, אין שום סיבה לעשות אפליה בין תלמיד לתלמיד, והחיסכון הוא לא חיסכון בכסף, כי אף אחד לא ישכנע אותי לגבי 18 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: הדבר השני זה הסעיף הבא – סעיף 2.

יעקב ליצמן: סעיף 2, הממשלה מחליטה – – –

דליה איציק: חבר הכנסת סילבן שלום, עד פה שומעים אתכם.

דליה איציק: זה מפריע לדובר.

יעקב ליצמן: סעיף 2 אומר כך: "יחס התמיכה בין בחורי ישיבות, הלא-נשואים, לאברכים – הנשואים, יעמוד על 1.25:1 בהתאמה, וזאת החל משנת הלימודים תשס"ח.

יעקב ליצמן: בהתאם, להפחית סכום של 55 מיליון שקל מבסיס תקציב 2008 בנושא התמיכה במוסדות הלימוד התורניים".

יעקב ליצמן: עכשיו אנחנו מגיעים לחלק הבא.

יעקב ליצמן: קיצצו קצבאות ילדים, קיצצו לכולם את התמיכה במשפחות.

יעקב ליצמן: עוני – זה שיא העוני.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים להידמות כאן ל-OECD.

יעקב ליצמן: בנקודה אחת שם אנחנו בשיא – בכול אנחנו בשפל, הכי נמוך; בדבר אחד אנחנו בשיא – בעוני.

יעקב ליצמן: מכל המדינות, אנחנו נמצאים בשיא מבחינת העוני.

יעקב ליצמן: מבחינת ילדים עניים, אנחנו בשיא.

יעקב ליצמן: וזה היצוא הכי גדול שמדינה יודעת לייצא – עוני.

יעקב ליצמן: ולהוסיף על העוני הזה, לא מספיק שקיצצו בכסף לכל משפחה עם ילדים, אז אברכים מסכנים – מי שיושב ולומד כל היום – גם שם רוצים לשנות את הפער הזה ולהוריד עוד כסף.

משה גפני: לא רוצים.

משה גפני: שינו.

משה גפני: שינו בהחלטת ממשלה.

יעקב ליצמן: יש שינוי, כן.

יעקב ליצמן: ועכשיו, אדוני, ידידי, איפה ש"ס?

יצחק וקנין: חכה תראה.

יעקב ליצמן: החלטת ממשלה – הצבעתם עבור התקציב.

יעקב ליצמן: הצבעתם עבור התקציב כולכם – חוץ מאלי ישי, שברח.

יעקב ליצמן: כולם הצביעו עבור התקציב.

יעקב ליצמן: על מה?

יעקב ליצמן: לשלוח את כל תלמידי חו"ל ולא להכניס אותם לארץ?

יעקב ליצמן: זה לא גזענות?

יעקב ליצמן: האם ההפחתה והקיצוץ בתמיכה באברכים לא יוצרים כאן עוני?

יעקב ליצמן: ותמכתם בזה בקריאה ראשונה?

יעקב ליצמן: איך יכול להיות דבר כזה?

יעקב ליצמן: היה לך ספק שאם אנחנו היינו בקואליציה כזאת, היו מעזים בכלל להביא דבר כזה?

אביגדור יצחקי: לא היו מעזים.

יעקב ליצמן: לא.

אביגדור יצחקי: למה אתם לא בקואליציה?

יעקב ליצמן: אז התשובה, אדוני – אותה תשובה שבגללה זרקו אותך גם כן מתפקיד יושב-ראש הקואליציה.

יעקב ליצמן: לך אין אמון בראש הממשלה, גם לי אין אמון.

יעקב ליצמן: אתה התפטרת כי אמרת שאין לך אמון בראש הממשלה; גם לי אין אמון.

יעקב ליצמן: מה ההבדל ביני לבינך?

יעקב ליצמן: ההבדל הוא שאתה התפטרת; אותי הדיחו – לכבודי שהדיחו אותי, לפחות לא עשיתי שום דבר.

יעקב ליצמן: כולם – גם אתה – שיבחו אותי.

דליה איציק: תודה, אדוני.

יעקב ליצמן: אני כבר מסיים, גברתי היושבת-ראש.

יעקב ליצמן: שיבחו אותי שאני הייתי יושב-ראש הכי טוב.

דליה איציק: זה נכון.

דליה איציק: היית יושב-ראש ועדת כספים – – –

יעקב ליצמן: ברגע שהתחלתי לתקוף את ש"ס – – –

דליה איציק: אדוני, היית יושב-ראש ועדת כספים מצוין.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: לכן, ההצעה שלנו היא להגיש הצעת אי-אמון בממשלה, להצביע בעד אי-אמון, ואני בטוח שסיעת ש"ס הפעם תתמוך בנו.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, ביציע יושבות אתנו – אני מברכת כאן את חברות משלחת "נעמת" מארצות-הברית ומודה לכן על פועלכן רב-השנים ועל ההישגים המבורכים שלכן למען מדינת ישראל.

דליה איציק: אני רוצה להודות לך, עורכת-הדין טליה לבני, על המאמץ הרב למען האשה והאם בישראל.

דליה איציק: תודה גם לך, מאשה – חברת הכנסת לשעבר מאשה לובלסקי – שאת הדינמיות שלך והמאבק המתמיד שלך למען האשה למדנו להכיר עוד בהיותך חברת הכנסת.

דליה איציק: חבר הכנסת וקנין, אני מאוד אודה לך אם תשב.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: אנחנו גאים בעשייה שלכן, שהיא דוגמה נפלאה למעורבות חברתית ולאהבת האדם.

דליה איציק: אני גם רוצה להגיד שחברת הכנסת לשעבר מאשה לובלסקי היתה בחדרי וביקשה את הכינוס המכובד הזה – אני נעניתי בשמחה כי אני מרגישה צורך אישי לומר לכן כמה מלים טובות על תנועת "נעמת" הישראלית.

דליה איציק: לא רבים יודעים כי השם "נעמת" הוא ראשי תיבות של "נשים עובדות ומתנדבות".

דליה איציק: ואכן, כשמן כן הן.

דליה איציק: בהצלחה ובצניעות הן מלוות אותנו זה 77 שנים.

דליה איציק: המעונות לגיל הרך, השירותים החברתיים והמשפטיים שהן נותנות למשפחות מרובות ילדים, למשפחות חד-הוריות, בצירוף המאבק המתמיד לקידום הנשים, תורמים תרומה חשובה לחברה שלנו ולדמותה.

דליה איציק: מגיעה לכן תודה גדולה על כך.

דליה איציק: גבירותי האורחות מאמריקה, יש לי כבוד והערכה רבים למה שאתן עושות.

דליה איציק: אני יודעת להעריך את המעורבות העקבית שלכן בכל הנעשה בביתנו, כאן במדינת ישראל.

דליה איציק: אני רוצה להציג בפניכן במלים ספורות את הנשים בכנסת.

דליה איציק: בכנסת – בית-הנבחרים של מדינת ישראל – מכהנים 120 חברים, ומבין חברי הכנסת רק 17 נשים.

דליה איציק: שלוש נשים נמנות עם ממשלת ישראל – מכהנות כשרות – וכידוע לכם, פעם ראשונה אשה מכהנת כיושבת-ראש הכנסת.

דליה איציק: זה אולי ייצוג דל לעומת ארצות סקנדינביה, שבהן שיעור הנשים בבית-הנבחרים מגיע ל-38%; גם לעומת גרמניה – 36%; הולנד – 28%; בקונגרס האמריקני – הסנאט ובית-הנבחרים – מכהנות 87 נשים מתוך 535 צירים וסנאטורים בסך הכול.

דליה איציק: עם יד על הלב, המצב אצלכן לא טוב בהרבה מהמצב אצלנו.

דליה איציק: אני גם לא רוצה להסתיר את העובדות הבסיסיות האלה מכן.

דליה איציק: נשים הן עדיין מיעוט ברור בזירות הפוליטיות החשובות במדינת ישראל.

דליה איציק: סיכויי הנשים להגיע לעמדות השפעה ולהוות מאסה קריטית שתוכל להשפיע על מדיניות ועל תהליכי קבלת החלטות, עדיין קלושים למדי.

דליה איציק: אבל יעידו החברים הגברים כאן – הנשים בכנסת הן בדרך כלל בעלות דעות והשקפות פוליטיות ודתיות מגוונות, והן מרבות לתת לכך ביטוי פרלמנטרי, ובדרך כלל הן גם מאוד חרוצות.

דליה איציק: למרות המחלוקות הפוליטיות, מאחדת את חברות הכנסת השאיפה לקדם את מעמד האשה ואת זכויותיה.

דליה איציק: ברוח זו פועלת בכנסת הוועדה לקידום מעמד האשה, בראשות חבר הכנסת גדעון סער – שלא מקשיב לי.

גדעון סער: אני מקשיב לך כל הזמן.

דליה איציק: בראש הוועדה, בפעם הראשונה עומד גבר – חבר כנסת נמרץ שלקח את הסוגיה מאוד ברצינות.

דליה איציק: הוועדה מקדמת חקיקה, מציגה בעיות, דנה באפליות ובקיפוח ורואה את עצמה שליחת נשות ישראל.

דליה איציק: זו איננה בעיה רק של נשים.

דליה איציק: קיפוח נשים אינו בעיה של נשים.

דליה איציק: קיפוח של נשים הוא בעיה בפירוש גם של גברים – והיתה פה אמירה כשחבר הכנסת גדעון סער לקח על עצמו את ניהול הוועדה.

דליה איציק: בדרך זו נהפוך את מדינת ישראל למדינה שוויונית יותר, שבה האזרחיות זוכות למעמד שווה לזה של האזרחים.

דליה איציק: וכבר אמר פעם מנהיג דגול של הודו: "לכנות את הנשים המין החלש – זו הוצאת דיבה".

דליה איציק: אני מודה לכן על שבאתן.

דליה איציק: ברוכות אתן בבואכן וברוכות אתן בצאתכן.

דליה איציק: אתן תמיד אורחות רצויות בבית הזה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: (מחיאות כפיים)

דליה איציק: 1.

דליה איציק: החלטת הממשלה להפסיק את התמיכה בתלמידי ישיבות מחו"ל ולהפחית את התמיכה באברכי כוללים;

דליה איציק: 3.

דליה איציק: ההתלקחות ברצועת-עזה והחשש מהסלמה וצעדי הענישה הקולקטיביים נגד התושבים

דליה איציק: אדוני השר יצחק הרצוג מוזמן להשיב.

דליה איציק: בשם שר האוצר ישיב לנו השר יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראשית אני רוצה להצטרף לדברייך החמים, גברתי היושבת-ראש, לארגון "נעמת".

יצחק הרצוג: אני שמח מאוד לראות כאן את נציגות "נעמת" לוועידה השנתית של "נעמת", שאני אשתתף בה מחר, את ההנהלה הבין-לאומית, את הנשיאות, וכמובן את יושבת-ראש "נעמת", טליה לבני, את ראשי האגפים ואת הצוות הנאמן של "נעמת".

יצחק הרצוג: אני, במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, מתפעם מהעבודה של "נעמת", רואה אותה יום-יום, שעה-שעה, בכל התחומים הרגישים ביותר למעמד האשה – מקלטים לנשים מוכות, מעונות, מוסדות אחרים.

יצחק הרצוג: זאת מערכת מרשימה, מדהימה.

יצחק הרצוג: אתה מבין כיצד הוקמו השירותים החברתיים בישראל וכיצד הם נוסדו; כיצד האבות המייסדים, שלא היה להם כמעט כסף, הקימו מערכת שירותים מרשימה מאוד, שהתפתחה ובנתה דורות שלמים של אזרחים בישראל.

יצחק הרצוג: אני חושב שזה אך ראוי שנודה ל"נעמת" ונודה לנציגות היקרות שהגיעו מכל קצווי תבל לוועידה של "נעמת".

יצחק הרצוג: תודה רבה.

יצחק הרצוג: עכשיו אשיב על הצעת האי-אמון של ידידי חבר הכנסת הרב יעקב ליצמן.

יצחק הרצוג: הרב ליצמן, אני ממלא את מקומו של שר האוצר, וכמו שכבר נאמר, המציאות היא מסובכת.

יצחק הרצוג: גם אתה היית במציאות מסובכת כשהיית בקואליציה.

יצחק הרצוג: לאף אחד אין כוונה להצר את צעדיהם של תלמידי ישיבות וחברת הלומדים, אבל אנחנו חיים במציאות תקציבית מורכבת מאוד, שמחייבת את האוצר ואת הממשלה לנקוט צעדים כאשר הם נראים על פניהם הגיוניים.

יצחק הרצוג: העלית כמה נושאים, בחלקם נעשה תיקון ובחלקם הממשלה טוענת שזהו הקו הנכון.

יצחק הרצוג: אשר להפסקת התמיכה בתלמידי ישיבה מחו"ל – המדינה איננה תומכת במוסדות כלשהם של תלמידים מחו"ל.

יצחק הרצוג: המדינה תומכת במוסדות הלימוד התורניים, כידוע, בעשרות אלפי אברכים, ואולי יותר.

יצחק הרצוג: בעבר היא תמכה ב-13,000 תלמידים שאינם אזרחי ישראל, ולכן בהחלטת הממשלה נקבע שהתמיכה תהיה רק בעבור תלמידים שהם אזרחי המדינה הזאת – ההחלטה מ-12 מאוגוסט 2007 – שכן לתפיסת המדינה היה נכון וראוי שהמדינה תסייע לאזרחים, ולא תקצה משאבים לתלמידים זרים כשהיא לא מקצה לאף מוסד אחר.

יעקב ליצמן: היא מקצה לסטודנטים.

יצחק הרצוג: לא, היא לא מקצה לסטודנטים.

יעקב ליצמן: תבדוק בספר התקציב.

יעקב ליצמן: הם מקבלים משני מקומות, מהמוסדות להשכלה גבוהה וממשרד הקליטה.

יעקב ליצמן: תבדוק את זה.

יצחק הרצוג: לא נכון.

יצחק הרצוג: רק כאשר אנשים עולים ארצה והופכים לתושב זמני או לתושב ארעי.

יצחק הרצוג: אני רוצה לעבור גם לנושא הפחתת התמיכה באברכי כוללים, שהעלית בהצעת האי-אמון.

יצחק הרצוג: בהחלטת הממשלה מס' 134 מ-25 במרס 2003, תוכניתו של בנימין נתניהו, הופחתה התמיכה הניתנת למוסד לימוד תורני בשיעור של כ-40% בעבור תלמיד שגילו עולה על 23.

יצחק הרצוג: בעקבות ההפחתה האמורה שונה יחס התמיכה בין בחור לאברך ל-1.8:1, בהתאמה, וזאת על מנת לצמצם את הפגיעה בתמיכה באברכים.

יצחק הרצוג: בהחלטת ממשלה 3318 מ-27 בפברואר 2005 בוטלה ההפחתה האמורה, אך לא הוחזר היחס בין התעריפים ליחס המקורי שעמד על 1.25:1.

יצחק הרצוג: לפיכך החלטת ממשלה 2198 מיום 12 באוגוסט 2007 משנה את יחס התמיכה בין בחורים לאברכים ומעמידה אותו על היחס שהיה טרם השינוי בתעריף, ובעצם הוא חוזר, לבקשתכם, ליחס של 1.25:1.

יצחק הרצוג: למעשה, מדובר בהשבת המצב לקדמותו, ליחס שהיה מקובל לאורך שנים רבות.

יצחק הרצוג: אני חושב שבאיזונים, באילוצים, בקשיים ובבעיות הניצבים בפני מדינת ישראל, התשובה היא הגיונית וסבירה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים לחבר הכנסת סילבן שלום.

דליה איציק: הוא ינמק את ההצעה של סיעת הליכוד: כישלון מדיניותה של הממשלה בלבנון וברצועת-עזה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: יש לך עשר דקות.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מברך, כמובן, את נשות "נעמת", גם ההנהלה המקומית וגם ההנהלה העולמית, על הפעילות המבורכת ועל העבודה הטובה שהן עושות במשך כל השנה.

סילבן שלום: יישר כוח.

סילבן שלום: חזק וברוך.

סילבן שלום: כה לחי.

דליה איציק: יש לי הרבה חברות שם.

סילבן שלום: אני רוצה לפתוח במשהו אישי, שאני מרגיש חובה לומר אותו כאן, בכנסת ישראל; משהו שמעורר בי עוגמת נפש רבה בשעות האחרונות.

סילבן שלום: המראות הקשים והקולות ששמענו אתמול במגרש הכדורגל הם איום חברתי של ממש.

סילבן שלום: אני אוהד מושבע של כדורגל, אבל מה שאירע אתמול גרם לי להתבייש כאזרח, כנציג ציבור, כמחנך, כאבא.

סילבן שלום: המציאות שהתרחשה מול עינינו אתמול היתה מציאות מחרידה.

סילבן שלום: אני לא רוצה לחשוב מה היה קורה, חלילה, אם במשחק הכדורגל היתה משחקת קבוצת "בני סח'נין", והיינו עומדים דום לנפגעי טרור, ושם בשעת דקת הדומייה היו שורקים "בוז" או שרים שירי הלל לאותו מחבל.

סילבן שלום: אבל אני לא רוצה לחשוב מה היה חש כל אחד מהאנשים אתמול אם חלילה וחס אחד מבני משפחתו היה נרצח, ובזמן דקת הדומייה לבן משפחתו שלו היו שורקים שריקות "בוז" ושרים שירי הלל לרוצח.

סילבן שלום: התופעה הזאת היא תופעה קשה, שיש למגר אותה מייד, לגנות אותה, כולם, ללא יוצא מן הכלל.

סילבן שלום: בעניין הזה אסור שתהיה חלוקה.

סילבן שלום: הגינוי צריך להיות גינוי מלא ומוחלט של כל אחד ואחד מאתנו.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, ברצוני להוסיף דבר-מה בעניין התחושה הקשה שיש לחלקים רחבים בציבור מהדחייה שהם חשים בשבוע שקודם לרצח רבין; הדחייה הזאת, שמביאה אותם להרגיש לא רצויים, להרגיש דחויים, להרגיש לא שייכים.

סילבן שלום: שואלים אותי רבות: למה אתה לא מגיע לעצרת?

סילבן שלום: הרי יצא לי להכיר באופן אישי את יצחק רבין ואת לאה רבין, וכמובן גם את דליה רבין.

סילבן שלום: הייתי בביתם של הרבינים לא פעם.

סילבן שלום: אבל כששואלים, למה אתם לא מגיעים – זה בגלל העובדה שהעצרת הזאת הופכת להיות פוליטית.

סילבן שלום: לא החסרתי אזכרה אחת ב-12 השנים האחרונות בהר-הרצל, לא החסרתי מושב מיוחד אחד כאן של הכנסת; אני מקווה שיהיו לי הכוח והבריאות להשתתף גם בשנים הבאות.

סילבן שלום: אבל אם רוצים באמת להפוך את כולנו לעם אחד, שמתאחד סביב האבל הגדול של כולנו על הרצח המזעזע שקרה, בואו נפסיק את ההפרדה הזאת, שהיא הפרדה קשה וכואבת לכל אחד מאתנו.

סילבן שלום: עם זאת, כמו שאמרתי בתחילה, אסור לקבל בשום צורה שהיא שהתגובה של הרגשת הדחייה הזאת היא התגובה שראינו במגרש הכדורגל בקריית-אליעזר.

סילבן שלום: כל מי שאמר זאת היום, עשה לעצמו חיים קלים, כי הסיבה שהדברים האלה נעשו אתמול היא הרבה יותר עמוקה.

סילבן שלום: זאת תגובה של אנשים שלא מכבדים את האחר, שלא מבינים את המשמעות של הרצח הנורא הזה.

סילבן שלום: אני מקווה מאוד שאלה שלקחו חלק במופע הקשה והמביש אתמול יבואו על עונשם.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, מותר שתהיה מחלוקת בינינו, ויש היום מחלוקת קשה על מה שמתרחש מול עינינו לקראת ועידת אנאפוליס.

סילבן שלום: אמר אתמול ראש הממשלה אהוד אולמרט: זה הרגע להגשים את השאיפות של ישראל והפלסטינים, זה הרגע להקרבות כואבות מצד שני הצדדים.

סילבן שלום: אמרתי לראש הממשלה – מפעם לפעם, כאשר הוא מזמין אותי, הוא גם שומע את דעתי – בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים: צריך להקשיב טוב למה שהערבים אומרים.

סילבן שלום: אני, בניגוד לחלק גדול מהישראלים, מאמין לערבים.

סילבן שלום: יצא לי לפגוש רבים ממנהיגי ערב בשיחות גלויות וחשאיות ובכל פורום אפשרי.

סילבן שלום: אני רוצה לומר לכם, הם אומרים בדיוק את מה שהם מתכוונים לו, ללא כחל ושרק.

סילבן שלום: הם אומרים בדיוק את מה שהם חושבים, והם חושבים בדיוק את מה שהם אומרים.

סילבן שלום: כשנחתם הסכם אוסלו על מדשאות הבית הלבן לאחר הסאגה שהיתה עם כניסתו של ערפאת עם האקדח שהיה צמוד אליו, אמר ערפאת: לא ייכון הסכם שלום עד שתהיה מדינה פלסטינית עצמאית בגבולות 1967 שבירתה ירושלים ומימוש מלא של זכות השיבה.

סילבן שלום: אני זוכר את כל שרי ממשלת רבין דאז עולים כדי להסביר לעם הנבוך בציון למה ערפאת התכוון.

סילבן שלום: הם אמרו: לא.

סילבן שלום: זה נועד לצורכי פנים.

סילבן שלום: תבינו.

סילבן שלום: יש לו חוואתמה, יש לו ג'ורג' חבש.

סילבן שלום: זו סך הכול עמדת פתיחה.

סילבן שלום: כשהוא יגיע למשא-ומתן, כל צד יתפשר.

סילבן שלום: גברתי היושבת-ראש, ערפאת לא שינה במילימטר את עמדתו מאותה עמדה שהוא הציג ב-13 בספטמבר 1993 כאשר הוא חתם על הסכמי אוסלו.

סילבן שלום: יצא לי לפגוש את אבו מאזן לא פעם ולא פעמיים.

סילבן שלום: יצא לי גם לפגוש פעמים רבות את סלאם פיאד.

סילבן שלום: אין לי ספק שהאנשים האלה שונים מערפאת.

סילבן שלום: בעוד ערפאת מעולם לא רצה שלום, אני מאמין להם שהם רוצים שלום.

סילבן שלום: אבל אבו מאזן אומר בצורה ברורה – הוא אמר את זה לי והוא אומר זאת בכל מקום, ואמרתי לראש הממשלה אולמרט בשיחתנו האחרונה: תקשיב למה שהוא אומר, כי הוא אומר בצורה ברורה ומפורשת: לא ייכון הסכם שלום עד שלא תהיה מדינה פלסטינית בגבולות 1967 שבירתה ירושלים ומימוש זכותם של הפליטים לחזור למקום שממנו הם באו.

סילבן שלום: אלה הדברים.

סילבן שלום: צריך להקשיב טוב ולא לחיות באיזה אשליה שמא יש איזו אמירה בחוץ ולאחר מכן יסגרו משהו אחר בפנים.

סילבן שלום: בכלל, הרי אהוד ברק הציע את ההצעה המטורפת ביותר שניתן להעלות על הדעת.

סילבן שלום: 97% מהשטח, 3% חילופי שטחים,

גדעון סער: – – – פליטים.

סילבן שלום: שלושה רבעים מתוך ארבעה בירושלים, נאמר, שניים ושלושת-רבעי, כי רבע מהרובע הארמני הוא עדיין השאיר לנו כמעבר ליהודים – תקשיבו טוב.

סילבן שלום: זה רק ממוחו הקודח – ריבונות על ההר מלמעלה של הפלסטינים, אבל ריבונות מלמטה של ישראל.

סילבן שלום: מי יכול להבין דבר כזה?

סילבן שלום: ריבונות מלמעלה – כאילו הכול ארכיאולוגיה.

סילבן שלום: הר-הבית הוא רק מקום ארכיאולוגי.

צבי הנדל: לא.

צבי הנדל: שורש קיומנו – – –

סילבן שלום: בקמפ-דייוויד הציעו 40,000 פליטים, ובטאבה כבר שיפרו זאת ל-100,000 פליטים.

סילבן שלום: ואז באו לערפאת ואמרו לו: אנחנו רוצים רק דבר אחד קטן.

סילבן שלום: אחרי 97% מהשטח, 3% חילופי שטחים, ירושלים, הר-הבית ו-100% פליטים, דבר אחד קטן – end of claims, end of conflict, סוף התביעות, סוף הסכסוך.

סילבן שלום: אמר ערפאת: זה – לא.

סילבן שלום: אמרו לו: איך?

סילבן שלום: אבל אתה מקבל הכול.

סילבן שלום: אתה לא מסכים שזה סוף הסכסוך וזה סוף התביעות?

סילבן שלום: .

סילבן שלום: הוא אומר: אני יכול להסכים, אבל אני יכול להתחייב בשם הדורות הבאים?

סילבן שלום: הרי הדורות הבאים יכולים לתבוע מה שאני לא יכול להתחייב בשמם.

סילבן שלום: גבירותי ורבותי, צריך להקשיב טוב למה שאומר אבו מאזן.

סילבן שלום: לאבו מאזן יש דבר אחד שונה, שהוא מפגין גמישות.

סילבן שלום: כשהוא אומר: סטה אלף מאתיים וחאמסה קילומטר מראבע, בתרגום לעברית זה "ששת אלפים מאתיים וחמישה קילומטר מרובע", הוא רוצה להגיד בזה, שזה כל הגודל של השטח של 1967, אולי על רמות-אשכול, על גילה, על הגבעה הצרפתית, נווה-יעקב ואולי מעלה-אדומים – על זה אולי יהיו חילופי שטחים.

סילבן שלום: גם את זה הוא לא אומר.

סילבן שלום: אבל כשהוא נתן את המסגרת של 6,205 קמ"ר, הבנתי שלי היא שזו איזו גמישות מסוימת שתאפשר לו את חילופי השטחים.

סילבן שלום: אבל בשיחתנו האחרונה אמרתי לראש הממשלה אולמרט: תגיד לי, אם ערפאת דחה את התוכנית הזאת, יכול להיות שאבו מאזן יקבל את מה שערפאת דחה?

סילבן שלום: או שאתה אפילו מעלה בדעתך שאבו מאזן יסכים לקבל פחות ממה שערפאת לא הסכים לקבל?

סילבן שלום: איך בכלל אפשר להעלות זאת על הדעת?

סילבן שלום: אם ערפאת לא הסכים, יסכים אבו מאזן?

סילבן שלום: ואתה עוד מצפה שהוא יסכים לפחות מאשר הציעו לערפאת והוא אמר "לא"?

סילבן שלום: איפה ההיגיון?

סילבן שלום: לכן, גברתי היושבת-ראש, יש פה שני דברים, ובזה אסיים.

צבי הנדל: מה אולמרט ענה?

ראובן ריבלין: הצחקת את ראש הממשלה, כאילו הוא בכלל שוקל איזה שיקול ששייך לסכסוך הישראלי-ערבי.

סילבן שלום: אמרתי לו שני דברים.

סילבן שלום: אמרתי לו: אדוני ראש הממשלה, יש שני דברים: או שאתה לא מקשיב למה שהוא אומר ואתה מגיע ואומר כמו כל הישראלים שזו עמדת פתיחה וזה לצורכי פנים ובסוף נהנדס אותם ונתכמן ונגיע לאיזו עמדה מוסכמת, ואז התוצאה תהיה ספטמבר 2000, עם אינתיפאדה ועם אלפי הרוגים ועשרות אלפי פצועים; או שאתה מוכן לקבל את עמדתו, וזה בכלל שומו שמים והאזיני ארץ.

סילבן שלום: מי הסמיך אתכם בשם העם היהודי לדורותיו לוותר על קודש הקודשים?

סילבן שלום: שמעתי כאן

סילבן שלום: עוד פעם את חבר הכנסת אברהים צרצור אומר:

סילבן שלום: תפסיקו עם האגדה הזאת של היהודים שבית-המקדש היה על הר-הבית – לא הר-הבית, אלא מסגד אל-אקצא – מה אתם קוראים לו בכלל הר-הבית?

סילבן שלום: לכן, אם ראש הממשלה מתכוון לעשות את זה – – –

דליה איציק: בסדר, אנחנו, היהודים, המצאנו את זה.

סילבן שלום: כן, אנחנו המצאנו את זה.

סילבן שלום: אמרתי לו: אם אתה מתכוון לעשות את זה, אין לך מנדט כמובן בשם העם היהודי ואפילו לא בשם העם בישראל, כי לא הלכת על זה לבחירות.

סילבן שלום: אז בדבר הכי ברור תלך אל העם ותשאל את דעתו.

סילבן שלום: הדבר המינימלי הוא משאל עם על ירושלים.

סילבן שלום: אבל מה שצריך לעשות באמת זה ללכת לבחירות, כל אחד יציג את עמדתו, את דרכו המדינית, והעם יאמר את שלו.

סילבן שלום: גברתי, ממש משפט אחד על עזה, כי אנחנו חייבים להגיב גם בעניין הזה.

דליה איציק: ממש משפט, כי אתה ארבע דקות אחרי הזמן.

סילבן שלום: שני משפטים.

סילבן שלום: כאשר הולכים לוועידת אנאפוליס שומעים את הכנופיה בעזה אומרת: הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה, אבו מאזן, מחמוד עבאס.

סילבן שלום: זה לא מקובל עלינו.

סילבן שלום: בשם מי מגיע לשם מחמוד עבאס?

סילבן שלום: בשם יהודה ושומרון?

סילבן שלום: בשם ה"פתח"?

סילבן שלום: מעבר לזה, כאשר יושבת שם אותה כנופיה וגורמת את אותו סבל נורא, קשה ואיום בשדרות וכל יישובי הנגב המערבי עד נתיבות וגם באשקלון, האם אנחנו יכולים להמשיך במצב שבשדרות יהיה חושך ובעזה הכול יימשך?

סילבן שלום: הרי הסיבה היחידה שדוחים את הפעולה הצבאית בעזה היא ועידת אנאפוליס, וכדאי שכולם ידעו זאת.

סילבן שלום: כל יום שדוחים את הפעולה, לצערי הרב, המחיר בדמים שנשלם יהיה הרבה יותר יקר, כי הם מתכוננים, מתחפרים, מתאמנים ומקבלים יותר נשק, והכול כדי להיערך לאותו יום.

עבאס זכור: – – – דמים?

סילבן שלום: חבר הכנסת זכור, הפעולה היא פעולה של כוח.

סילבן שלום: הרי אף אחד מאתנו לא רוצה לעשות את הפעולה הזאת.

סילבן שלום: אם היה מגיע הנייה והיה עוצר אותם מלירות את ה"קסאמים" והפצמ"רים, הרי לא היה צורך בפעולה.

סילבן שלום: הפעולה הזאת היא לא פעולה מפני שאנחנו עם צמא דם, אלא כי אנחנו רוצים להפסיק את הירי הבלתי נפסק הזה על שדרות ועל תושבינו בדרום הארץ.

סילבן שלום: לכן, גם כאן הפעולה הזאת היא פעולה נדרשת.

סילבן שלום: היא צריכה להיות פעולה כדוגמת מבצע "חומת מגן", כניסה נקודתית כדי לבער את הדבר הזה, ובסופו של דבר להחזיר את השקט לתושבי דרום הארץ, לתושבי מדינת ישראל כולה.

סילבן שלום: כיוון שהדבר הזה לא נעשה, כיוון שהולכים לאנאפוליס למכור את כל מה שיש לנו כנכסים במדינת ישראל, אנחנו מבקשים להביע אי-אמון בממשלה.

סילבן שלום: תודה רבה.

צבי הנדל: אני השתכנעתי.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת סעיד נפאע.

דליה איציק: אני מבטאת טוב את שמך?

דליה איציק: משתפרת?

סעיד נפאע: כן.

דליה איציק: אדוני, בבקשה, יש לך עשר דקות.

דליה איציק: לאחר מכן השר הרצוג ישיב על כל ההצעות.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, לפני ימים ספורים קראנו בריאיון באחד המקומונים הערביים, "אל חדאף", את השרה לשעבר שולמית אלוני אומרת: שר הביטחון אהוד ברק מסוכן למדינה והוא מחרחר מלחמות.

סעיד נפאע: אנו יודעים שזו אסטרטגיה משותפת בין שר הביטחון ורוב עמיתיו, אסטרגיה שכותרתה: הערבים יבינו ומבינים רק כוח, ולכן זו הדרך היחידה שצריך לנקוט נגדם ו/או להפחידם בקיומה וגם אם מתנהל משא-ומתן.

סעיד נפאע: בעבר הלא-רחוק ובמשא-ומתן שקיים מר ברק עם ערפאת הוא ביקש התחייבות מהצד הפלסטיני לעניין ההסדר הסופי לכל הסוגיות ובטרם התחייב הוא בדבר.

סעיד נפאע: תרגיל זה הביא לפרוץ האינתיפאדה השנייה ובכך השיג את שלו והרס את הסכמי אוסלו שהן העם בישראל והן העם הפלסטיני ראו בהם אז פתח לפתרון הסכסוך, ובכך תרגם את עמדתו, שהביעה קודם לכן בכנסת, כנגד ההסכמים.

סעיד נפאע: ובל יובן שאנו תמכנו אז בהסכמים אלה.

סעיד נפאע: אומנם כך קיווה לפחות הרוב בשני העמים.

סעיד נפאע: נשיא סוריה הצהיר פעמים רבות, קבל עם ועדה, שפניו לשלום, המותנה – כאמור – בנסיגה מלאה מרמת-הגולן.

סעיד נפאע: ומה היתה תשובת ברק והממשלה?

סעיד נפאע: תקיפה בסוריה.

סעיד נפאע: מדינות ערב, ביוזמה היסטורית, הביעו את נכונותן לשלום כולל, ומהי עמדת ממשלת ישראל?

סעיד נפאע: לאו חד-משמעי.

סעיד נפאע: כיום, בגלל מדיניות ברק, התלקחות בעזה היא עניין של זמן ותו-לא.

סעיד נפאע: ברור שהתשובה היא ירי ה"קסאמים" והפצמ"רים – זהו הגורם.

סעיד נפאע: נשמעו קולות מעזה להרגעה ולנכונות ל"תהדיה", כפי שהיה בעבר פעמים רבות.

סעיד נפאע: ברור לנו שקולות כאלה לא יישמעו בישראל, ולו במחיר המשך ירי ה"קסאמים" על שדרות.

סעיד נפאע: כי המטרה אינה הפסקת הירי; אילו זו היתה המטרה, ה"תהדיה" היתה משיגה אותה.

סעיד נפאע: המטרה היא עשיית חיי עזה גיהינום, ולא משנה מהו המחיר, וגם בענישה קולקטיבית בלתי אנושית.

סעיד נפאע: אומנם לדידנו השאלה היא מהי המטרה הסמויה מאחורי מדיניות זו.

סעיד נפאע: יש יסוד סביר להניח, לנוכח התנהלותו ההיסטורית של מר ברק – שהביאה בין השאר לקביעה של הגברת אלוני – שכוונתו לפוצץ את מפגש אנאפוליס.

סעיד נפאע: צעדים כה דרסטיים ובלתי אנושיים נגד האוכלוסייה בעזה הם מתכון בטוח לאי-השתתפות אבו מאזן במפגש, ובל ישלה עצמו – אדם פרגמטי, כלשונכם, לא יוכל להשתתף במפגש שכזה, לא מוסרית ולא פוליטית, אם אכן תתלקח עזה ודמים יישפכו בעזה.

סעיד נפאע: גם אם אנו לא תולים תקוות רבות במפגש הזה, מדיניות כזאת תפוצץ אותו.

סעיד נפאע: אם מישהו חושב – ויש כזה – שיצא נשכר ממדיניות זו, מחשבותיו הן לא רק זדוניות, אלא הרסניות, וקודם כול הוא מביא הרס על עצמו, ואם לא היום – מחר.

סעיד נפאע: ממשלה כזאת, עם שר ביטחון כזה, עליה ללכת.

סעיד נפאע: תודה, גברתי היושבת-ראש.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: השר יצחק הרצוג ישיב.

דוד טל: – – –

דליה איציק: כן, אדוני, אבל אחרי השר, כי כבר קראתי לו.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, הקשבתי לנאומים קשב רב, וכרגיל, אתה מוצא שהמדיניות הנכונה היא המדיניות של שביל הזהב, המדיניות של קו האמצע האמיתי, של התמודדות עם הטרור בנחישות מצד אחד והושטת יד עם עלה של זית מצד שני.

יצחק הרצוג: אז בואו ננסה לנתח יחד את המצב.

יצחק הרצוג: להבדיל משנים עברו, בשנים האחרונות, שבהן היתה חשכה מוחלטת ועלטה מוחלטת באזור, אנחנו מזהים כרגע קרן של תקווה בדמות תהליך אנאפוליס.

יצחק הרצוג: קרן זו של תקווה היא קרן מהבהבת, היא לא חזקה במיוחד, אבל היא בכל זאת קרן של תקווה.

יצחק הרצוג: הסיבה לכך היא שאנחנו רואים מולנו הנהגה מתונה של הרשות הפלסטינית, בראשות הנשיא עבאס וראש הממשלה פיאד, שהם אנשים עם כוונות טובות.

יצחק הרצוג: אלא שלהבדיל מהקיץ של קמפ-דייוויד 2000, שהזכיר סילבן שלום, שאז עמד מולנו מנהיג שיכול לבצע אך סירב לעשות זאת והחמיץ הזדמנות היסטורית לשלום, כפי שעמו הפסיד פעם אחר פעם, החמצה אחר החמצה, את תהליכי השלום למיניהם מאז כ"ט בנובמבר 1947, הרי הפעם יש מולנו הנהגה שכוונותיה טובות, וכמובן יש ספק בדבר יכולתה לבצע; יש ספק בדבר יכולתה לשלוט, למשול, לעמוד בהסכמים, להילחם בטרור, לשמור על הביטחון ולכבד את התחייבויותיה.

יצחק הרצוג: זאת המציאות האמיתית שבה אנחנו נמצאים.

יצחק הרצוג: אני אומר לידידי סילבן שלום: אנו נלחמים בטרור יום-יום, שעה-שעה, בכלים מכלים שונים.

יצחק הרצוג: זה גם לא סוד שלגבי חלק מהכלים יש ויכוח, בין השאר ויכוח משפטי.

יצחק הרצוג: אנחנו מנסים למצוא כל דרך – וגם היום אמר שר הביטחון בפורום סבן שהמצב עלול להידרדר עד כדי כך שניאלץ להיכנס לעזה, אך אנו עושים כל מאמץ להימנע מכך – להקטין את הלהבות, בפעולות יום ולילה של כוחות הביטחון, של צה"ל, של השב"כ, של גופים אחרים: חשיפת מנהרות, פעולות סיכול, פעולות ביהודה ושומרון, חשיפת תאי טרור, ועוד ועוד ועוד.

יצחק הרצוג: מה שמראה לכולנו שהזירה היא קשה ומסובכת.

יצחק הרצוג: האזור כולו, חבר הכנסת נפאע – וצר לי מאוד על דבריך, ששיקפו לחלוטין אי-דיוק – – –

דליה איציק: חבר הכנסת זיו, אתה מפריע, ואתה גם מפריע למציע להקשיב לשר.

יצחק הרצוג: נכון, אני עונה לחבר הכנסת נפאע.

יצחק הרצוג: אני אומר, חבר הכנסת נפאע, שלצערי, דבריך לחלוטין אינם משקפים את המציאות, ראשית משום שאנחנו נתונים במאבק של שתי קואליציות באזור, ואתה, משום מה – כמובן – מתעלם מכך לחלוטין; קואליציה מתונה, שמאמינה בשתי מדינות לשני עמים, שמתחילה במרוקו ומגיעה עד מדינות המפרץ, חוצה את מצרים, את סעודיה, ירדן, טורקיה, ועבאס – אבו מאזן – משתייך אליה, וכמובן, מולה קואליציית רשע, שמתחילה בטהרן ושולחת את אצבעותיה ל"חמאס", ל"חיזבאללה" ולדמשק.

יצחק הרצוג: זאת הקואליציה.

יצחק הרצוג: אנחנו עושים הכול כדי לחזק את הקואליציה המתונה, אנחנו רואים בעצמנו חלק ממנה, ואנחנו שואפים – בכל דרך – לקדם את התהליך.

יצחק הרצוג: לכן אנחנו נותנים גיבוי מלא לתהליך אנאפוליס.

יצחק הרצוג: אנחנו סבורים שמטרתה של פסגת אנאפוליס היא ליצור קווים מנחים להמשך הדרך לדיון בסוגיות הליבה ולאתר אופק של תקווה לעמים באזור.

יצחק הרצוג: אבל אנחנו גם מפוכחים, זהירים ואחראיים, כי יש לנו חובה עליונה – לשמור על ביטחונם, על טובתם ועל רווחתם של אזרחי ישראל, ואנחנו מודעים לפעילות טרור אינטנסיבית ואקטיבית שנמשכת בכל יום ובכל שעה.

יצחק הרצוג: צר לי מאוד על דבריך על שר הביטחון, וצר לי על הדברים שאמרה הגברת אלוני.

יצחק הרצוג: אין שקר גדול מכך.

יצחק הרצוג: שר הביטחון, מאז כניסתו לתפקיד, ביצר ומחזק את ביטחון ישראל בצורה משמעותית מאוד, פועל פעולות נמרצות בגזרות מגזרות שונות ופועל עם הצבא, עם מערכת הביטחון, עם משרד ראש הממשלה ועם כל העוסקים בדבר לחיזוק ביטחונה וטובתה של מדינת ישראל והאזרחים בתוכה.

יצחק הרצוג: וכפי שאמר בעצרת במוצאי-שבת, הוא רואה באנאפוליס תקווה, הוא לא חרד מאנאפוליס, אבל אנחנו ניגשים לדיון באנאפוליס מתוך תחושה של אחריות.

יצחק הרצוג: אי-אפשר גם לשכוח עוד דבר, ואת זה אני אומר לך ולכל מי שתוקף אותנו, אדוני, כי אין לכם תשובה באמת על העובדה האמיתית, שלפני שנתיים ישראל עברה את אחד האתגרים הדמוקרטיים הקשים ביותר עלי אדמות שאומה יכולה לעבור: היא עקרה אחים ואחיות מבתיהם – סבים, סבתות, ילדים ונכדים מבתיהם – ואמרה להם: בואו, חזרו ארצה, אחים יקרים, אחיות יקרות.

יצחק הרצוג: והם שאלו אותנו: למה?

יצחק הרצוג: ואנחנו אמרנו להם: למה?

יצחק הרצוג: כי יהיה שלום, יהיה שקט, כי ניתן לשכנינו לנהל סוף-סוף את החנות ולהוכיח את יכולתם.

יצחק הרצוג: ומה שראינו מני אז הוא לצערי כישלון אמיתי בצד הביטחוני.

יצחק הרצוג: אני מאמין בתהליך, שהיה לטובת הדמוגרפיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, אבל הוא נכשל.

יצחק הרצוג: החד-צדדיות נכשלה, והסיבה לכך היא שהפלסטינים שוב פספסו, שוב החמיצו הזדמנות, ומני אז – יום-יום, שעה-שעה, אזרחינו מותקפים בתוך הגבול הבין-לאומי של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: לכן, אנחנו ננקוט כל פעולה וכל דרך למגר את הטרור, לעקור אותו משורש, לחסל את המפגעים.

יצחק הרצוג: וכאשר אני שומע את אסמאעיל הנייה אמש, ואת השלטונות באירן רק בשבוע שעבר, מגנים את אנאפוליס ופועלים בכל דרך נגד המפגש, אני יודע שראש הממשלה, שר הביטחון והממשלה כולה צודקים בקו שהם נוקטים.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דליה איציק: נמצאים אתנו קבוצת חברים מפקיעין.

דליה איציק: אהלן ביכום, ברוכים הבאים.

דליה איציק: בינתיים נקרא ליושב-ראש ועדת הכנסת, שאני חייבת להגיד לכם שהוא עובד אתי קשה מאוד על חוק ההסדרים.

דליה איציק: אני מקווה שיש לי חצי בשורה משמחת לספר לכם בהמשך היום.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

): גברתי היושבת-ראש, עמיתי אישי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה כי הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – צמצום החסינות בפני חיפוש בשל חשד לעבירה נגד ביטחון המדינה), התשס"ז-2007, הצעת חבר הכנסת עתניאל שנלר, תידון בוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): תודה רבה.

): 1.

): החלטת הממשלה להפסיק את התמיכה בתלמידי ישיבות מחו"ל ולהפחית את התמיכה באברכי כוללים;

): 3.

): ההתלקחות ברצועת-עזה והחשש מהסלמה וצעדי הענישה הקולקטיביים נגד התושבים

דליה איציק: חבר הכנסת יובל שטייניץ, יש לך שלוש דקות, ואנחנו נקפיד עכשיו על לוח הזמנים, כי יש לנו יום קשה.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, בראשית דברי אני רוצה לנצל את העובדה שזאת הפעם הראשונה בשבועיים האחרונים שאני מדבר כאן בנוכחות היושבת-ראש – – –

גדעון סער: "פעם ראשונה בשבועיים האחרונים".

יובל שטייניץ: בנוכחות היושבת-ראש.

גדעון סער: בכל שבועיים יש ספירה חדשה.

יובל שטייניץ: נכון.

יובל שטייניץ: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאת כאן, על הדוכן, כדי להודות לך בשמי ובשם חברי למשלחת לארצות-הברית על הגיבוי והתמיכה שקיבלנו ממך בדיאלוג הביטחוני החשוב שאנחנו מנהלים עם הסנאט ועם הקונגרס.

יובל שטייניץ: זה היה חשוב מאין כמותו, ואני מקווה שבעזרתך נוכל גם להמשיך בכך.

יובל שטייניץ: תודה לך וגם לחברי המשלחת: לאביגדור יצחקי – גם על הפרגון, ליוסי ביילין ולישראל חסון, כולם יחד תרמו לקשר שלנו עם הפרלמנט האמריקני – – –

דליה איציק: חבר הכנסת שטייניץ, היות שהעלית את הנושא – אני גם אוסיף לך דקה – ראשית, עשיתם עבודה יוצאת מן הכלל.

דליה איציק: אבל אתה יודע, אני חייבת לומר את ההערה הזאת לכל חברי הכנסת: אתם עולים לשידור; אז הייתם בחו"ל, ובכל מיני מקומות זה נתפס כאילו פה רק עושים חיים.

דליה איציק: אני חושבת שנכון מאוד להגיד, כשאתה מדבר, שנסעת מטעם הכנסת, כדי שמחר-מחרתיים גם יבינו שהכנסת תרמה תרומה גדולה מאוד – חברים מהקואליציה והאופוזיציה – להסברה של מדינת ישראל.

דליה איציק: היות שאני גם יודעת איזו עבודה חשובה עשיתם, חשוב להדגיש את זה.

יובל שטייניץ: מקובל עלי לחלוטין, כך גם עשיתי, לפחות בחלק מהמקרים.

יובל שטייניץ: ולנושא שלנו, גברתי היושבת-ראש.

יובל שטייניץ: אמר טוני בלייר, ראש ממשלת בריטניה לשעבר, בכנס סבן, ואני מצטט – גם לטובת שרי הממשלה כאן.

יובל שטייניץ: השר הרצוג, אני פונה אליך.

יובל שטייניץ: אמר טוני בלייר אתמול בכנס סבן – וטוני בלייר הוא לא ליכודניק: איך אפשר לצפות מישראל שתמשיך בתהליך השלום או תחדש אותו שעה שהיא מותקפת יום-יום על-ידי רקטות בשדרות?

אחמד טיבי: זה לא מדויק.

אחמד טיבי: דייק במשפט.

יובל שטייניץ: אני חושב שמה שהוא מבין, ומה שכל בר-דעת מבין, רק גורם אחד במדינת ישראל לא מבין – ממשלת ישראל.

יובל שטייניץ: אנחנו, גברתי היושבת-ראש, בשבת, במקום כנס זיכרון מכובד וא-פוליטי ליצחק רבין, שמענו בכיכר רבין את שר הביטחון ברק מסית נגד מנהיגי הימין, נגד רוב העם, בכנס שיותר מכנס זיכרון הוא דמה לעצרת של "שלום עכשיו" או "יש גבול".

גדעון סער: חבר הכנסת שטייניץ, זה היה כנס מפלגתי עם שלטים של מפלגות.

גדעון סער: ממתי אנחנו במליאה מתייחסים לכנס מפלגתי?

יובל שטייניץ: אדוני, יושב-ראש סיעתי – – –

גדעון סער: זה היה כנס – – –

יובל שטייניץ: זאת אולי היתה התוצאה העצובה, אבל אפילו בכנס מפלגתי – –

גדעון סער: כנס פוליטי.

יובל שטייניץ: – – אפילו בכנס פוליטי של "שלום עכשיו", אם שר הביטחון מופיע אני מצפה שהוא לא יסית נגד רוב העם ונגד מנהיגיו.

יובל שטייניץ: ההסתה הזאת, ששר הביטחון ברק מחזיר לרחובותינו ולכיכרותינו נגד חצי או שני-שלישים מהעם ונגד מנהיגיו, היא רעה חולה שצריך להיפטר ממנה.

יובל שטייניץ: חבל שאהוד ברק מעל בעניין הזה, וגם ביום הזיכרון ליצחק רבין.

יובל שטייניץ: גברתי, ממשלת ישראל הולכת עם הראש בקיר.

יובל שטייניץ: השר הרצוג – – –

דליה איציק: חבר הכנסת שטייניץ, אתה ודאי רוצה להגיד משהו על מה שקרה אתמול עם "בית"ר", לא?

יובל שטייניץ: כבר דיברתי על מה שקרה אתמול, ואם תאפשרי לי אני מוכן להתייחס לאין-ספור נושאים נוספים.

יובל שטייניץ: השר הרצוג הנכבד מאוד הטיף לחבר הכנסת נפאע שהוא מתעלם מהעובדות, והוא צדק, אבל גם השר הרצוג, עם כל הממשלה, מתעלם מהעובדות.

יובל שטייניץ: ציפי לבני, אהוד ברק ואהוד אולמרט מוליכים שולל עם שלם מתוך התעלמות מהעובדות.

יובל שטייניץ: איך אפשר ללכת לוועידת שלום כאשר ה"חמאס" מתבצר בעזה?

יובל שטייניץ: איך אפשר להתעלם מזה, השר הרצוג?

יובל שטייניץ: אתה מתעלם מזה.

יובל שטייניץ: אבו מאזן פרטנר לשלום?

יובל שטייניץ: לפני שנתיים העברנו לו את עזה, והיום?

יובל שטייניץ: יום-יום יורים רקטות מהשטח שהעברת לאבו מאזן.

רוחמה אברהם-בלילא: למה אתה צועק?

יובל שטייניץ: זה פרטנר לשלום?

דליה איציק: חבר הכנסת שטייניץ, שומעים אותך.

יובל שטייניץ: מי שמרמה כאן ומתעלם מהעובדות, השר הרצוג, זה לא רק חבר הכנסת נפאע, זה גם כבוד השר והממשלה כולה.

יובל שטייניץ: עם ישראל חרד, ובצדק; אומרים לנו שאבו מאזן חלש – חלש מכדי לבצע משהו ואולי גם חלש מכדי לעשות ויתורים משמעותיים מבחינתו.

יובל שטייניץ: לכן התוצאה היחידה של ועידת אנאפוליס יכולה להיות שמדינת ישראל תיתן הכול, או תתחיל בתהליך של לתת הכול, ולא תקבל דבר בתמורה.

יובל שטייניץ: גברתי, אני קורא לממשלה לרדת מהמלכודת שארגנה לעצמה בוועידת אנאפוליס ולהפסיק לרמות עם שלם.

יובל שטייניץ: רימינו את עצמנו באוסלו ואכלנו אותה, רימינו את עצמנו בוועידת קמפ-דייוויד, שאהוד ברק הוליך אליה – – –

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: אתה שתי דקות אחרי.

יובל שטייניץ: אני מסיים.

יובל שטייניץ: רימינו את עצמנו בוועידת קמפ-דייוויד לפני שבע שנים, ומה קרה?

יובל שטייניץ: ויתרנו על הכול.

יובל שטייניץ: אכלנו אותה.

יובל שטייניץ: היום הממשלה שמה על השולחן את הכול, כולל את ירושלים – אמר אולמרט.

יובל שטייניץ: מי שיחלק את ירושלים, מי שיחלק את העיר העתיקה, לא יביא שלום; הוא יביא מהומות דתיות ומהומות דמים ומלחמה חדשה.

יובל שטייניץ: לכן, צריך ללמוד מהניסיון, ובמקום ללכת לוועידת מלחמה – –

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: אמרת שאתה מסיים.

יובל שטייניץ: – – ללכת לבחירות.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק וקנין, שלוש דקות בבקשה.

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל, שבאה להחליף אותי, תקפידי בבקשה על לוח הזמנים.

יצחק וקנין: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לגעת בנושא הצעת האי-אמון הראשונה, שהגישה יהדות התורה.

יצחק וקנין: בנאום שלי על התקציב אמרתי שיש איזה אבסורד שחוזר בכל פעם שמגישים את התקציב לקריאה ראשונה.

יצחק וקנין: אמרתי שלצערי הרב הממשלה נוקטת מהלך שהוא בלתי הגיוני; דיברתי דברים קשים מאוד נגד כל המהלך, שבו מראש מגישים תקציב לא ריאלי, לכל הדעות, ובסופו של דבר מחכים שנלחץ על הממשלה ונוסיף את אותו תקציב לישיבות.

יצחק וקנין: הדבר הזה חוזר בכל פעם שדנים במסגרת התקציב בנושא הישיבות.

יצחק וקנין: פעם אחת ולתמיד צריך להפסיק את המחול הזה.

יצחק וקנין: כולנו ראינו מה קרה בשבועות האחרונים.

יצחק וקנין: לצערי הרב, הפכנו להיות מטרה, וכל מי שיכול ליפול עלינו נפל, וכל אחד יצא לתקוף אותנו בכל רגע ורגע.

יצחק וקנין: אני אומר שהאוצר צריך להבין אחת ולתמיד שכדאי מאוד שמסגרת התקציב תהיה בהתאם לבסיס הסופי, ולא לחכות שנגיע להצבעה בקריאה שנייה ושלישית ואז יגידו לנו: קחו את כל התקציב, כפי שהיה בשנים 2006 ו-2007.

יצחק וקנין: רבותי, אני מזכיר: ב-2007 בסיס התקציב עמד על 173 מיליון, בסופו של דבר הוסיפו עוד קרוב ל-380 מיליון והביצוע בפועל היה מעל 480 מיליון.

יצחק וקנין: כך שהדברים האלה חוזרים על עצמם.

יצחק וקנין: כדי מה?

יצחק וקנין: כדי להראות שאנחנו סחטנים?

יצחק וקנין: לכן, רבותי, אני אומר:

יצחק וקנין: לנו כבר ברור שהתוספת הזאת תהיה ב-2008, לא יהיה הקיצוץ, גם לא בתלמידי חוץ.

יצחק וקנין: אני מודיע את זה פה, מעל הדוכן.

יצחק וקנין: ואם יהיה הקיצוץ – אנחנו לא נהיה בממשלה הזאת, חד וחלק.

יצחק וקנין: אנחנו לא נהיה בממשלה אם זה הקיצוץ שמתכוון האוצר לעשות.

יצחק וקנין: לנו כבר ברור מהאוצר שהתוספת התקציבית תהיה כולה, במלואה, כמו שהיתה ב-2007.

יצחק וקנין: אבל אנחנו לא צריכים לעמוד כעניים בפתח, ולבוא בכוונה תחילה, לשים מסגרת בבסיס תקציב נמוך כדי שיגידו לנו: סחטנים.

יצחק וקנין: על זה אני מוחה בתוקף.

יצחק וקנין: תודה.

ראובן ריבלין: מה יהיה אם ייתנו את הכסף וייקחו את ירושלים?

יצחק וקנין: אני אומר לך, גם על ירושלים לא נתפשר.

יצחק וקנין: חד וחלק.

יצחק וקנין: אני מודיע לך שלא נהיה בממשלה שתחלק את ירושלים.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ישראל חסון,.

קולט אביטל: אם הוא לא נמצא – חבר הכנסת צבי הנדל.

קולט אביטל: בבקשה, שלוש דקות.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת יצחק גלנטי.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, גברתי השרה, חברות וחברי הכנסת, לאחרונה ראש הממשלה שלנו מרבה להופיע בציבור ונואם נאומים חוצבי להבות, ואני מניח שיש כאלה שנהנים מזה יותר, אני מאלה שנהנים קצת פחות.

צבי הנדל: אבל שמעתי שהוא ממשיך דרכו של רבין, זיכרונו לברכה, של שרון, ייבדל לחיים ארוכים – – –

ראובן ריבלין: רק שלא ישים נגד עצמו.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, אתה נוהג להפסיק כל אחד?

קולט אביטל: תודה.

צבי הנדל: ופתאום הוא ממשיך דרכם של כולם.

צבי הנדל: רק שלא יתבלבל בין מה שזה אמר ועשה לבין מה שזה לא אמר ולא עשה.

צבי הנדל: השאלה – במה הוא ממשיך דרכו.

צבי הנדל: ניסיתי לנבור.

צבי הנדל: האם בזה שהוא משחרר עוד פעם רוצחים הוא ממשיך דרכו של מי?

צבי הנדל: ולאיזו מטרה הוא משחרר את הרוצחים האלה?

צבי הנדל: לבנות אמון?

צבי הנדל: עם מי?

צבי הנדל: עם שומרי האתרוגים?

צבי הנדל: או אולי הוא ממשיך דרכו של האתרוג, כי הוא ראה שזה הצליח, אז גם הוא רוצה לקבל כיסוי כזה ושמירה צמודה – פוליטית, אני מתכוון.

צבי הנדל: רבותי, אם זה לא היה עצוב זה היה מצחיק.

צבי הנדל: אין היום מישהו ישר דרך, עם מצפון נקי – והוא גם בן-אדם שבודק את הנושא באופן מעשי – שיגיד שהיציאה שלנו מחבל-עזה, היציאה האחרונה, גירוש היהודים האחרונים מחבל-עזה – כי צה"ל כבר יצא באוסלו א', בעזה ויריחו תחילה – הביאה תועלת.

צבי הנדל: אין אחד כזה, ואם יש הוא משקר.

צבי הנדל: את האמת הוא יודע.

צבי הנדל: רק עכשיו השתתפתי באיזה פאנל בערוץ הכנסת, והביאו שם סקרים.

צבי הנדל: ברוך השם, העם יודע, רוב מוחלט, אין שאלה בכלל.

צבי הנדל: כולם מבינים את זה.

צבי הנדל: אז מה, ראש הממשלה שלנו לא מבין שאם הוא מביא את עזה ליהודה ושומרון התוצאות יהיו כמו שהיו בעזה?

צבי הנדל: האם מה שראש השב"כ אמר לנו – וזה היה בישיבה גלויה, לכן אני יכול להגיד – שבתוך ימים ה"חמאס" משתלט על יהודה ושומרון אם צה"ל יוצא משם, הוא לא שמע את זה?

צבי הנדל: ראש השב"כ לא מדבר אתו?

צבי הנדל: הם ברוגז?

צבי הנדל: אז למה הוא הולך למהלך הזה?

צבי הנדל: מה מביא אותו לעניין הזה?

צבי הנדל: האם הוא עדיין מאמין שזה יחסוך "קסאמים"?

צבי הנדל: נראה שלא, כי הוא לא טיפש כזה.

צבי הנדל: לכן, כשבן-אדם עושה משהו שהוא לא מאמין בו, כנראה בגלל צרכים אחרים, צריך מייד להפיל אותו.

צבי הנדל: לכן, אני מבקש ממך, מר שרוני, גם אתה תצביע יחד אתנו אי-אמון בממשלה.

צבי הנדל: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ישראל חסון, אתה רוצה לדבר?

קולט אביטל: אתה מוזמן.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת יצחק גלנטי, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת .

קולט אביטל: גם הוא איננו?

קולט אביטל: נעבור לחבר הכנסת אורון.

ישראל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יושבים ביציע חברים מפקיעין שנפגשנו אתם אתמול בלילה, ותיכף נאמר על כך כמה מלים.

ישראל חסון: ראשית, אני רוצה לייחד כמה מלים לדבריו של חברי צבי הנדל בעניין המדיניות של מדינת ישראל מול רצועת-עזה.

ישראל חסון: אני קורא מכאן גם לשר הביטחון וגם לראש הממשלה להתחיל להפעיל מדיניות של מצב מיוחד מול רצועת-עזה.

ישראל חסון: אנחנו לא יכולים להמשיך עם המצב הזה, שאני חושב שהוא הכי קרוב להגדרה – כמעט הפקרות.

ישראל חסון: לא ייתכן שיתנהל אורח חיים תקין, שגרתי, רגיל בארץ אויב, שנקראת עזה, ואנחנו לא נוקבים בעניין הזה מחיר ולא מייצרים בעניין הזה שום מענה, ויש מענים מכאן ועד להודעה חדשה.

ישראל חסון: אני תמה למה אנחנו לא מפעילים את הדבר הזה.

ישראל חסון: אני שואל את עצמי האם יש לנו איזה כשל חשיבתי.

ישראל חסון: גברתי היושבת-ראש, במשך חודש וחצי שמענו משר הביטחון שיושבים וחושבים אילו פעולות או סנקציות ניתן לעשות.

ישראל חסון: היתה התגלות ודיברו על סגירת השלטר, ובתוך שעה היועץ המשפטי לממשלה נתן חוות דעת אחרת, וההחלטה התהפכה.

ישראל חסון: מה זה אומר?

ישראל חסון: הדבר הזה, שהוא כשל מערכתי, בעיני מתחבר – – –

אביגדור יצחקי: שיועצים משפטיים ינהלו את המדינה.

ישראל חסון: לא, זה יכול להגיד גם דברים אחרים, אביגדור.

ישראל חסון: לא רק זה, גם את זה.

ישראל חסון: חבר הכנסת יצחקי, אני חושב שהדבר הזה מתחבר גם לסוגיה שהיתה בפקיעין.

ישראל חסון: אני חושב שיש להם מכנה משותף.

ישראל חסון: יש פה כשל, שחייבים לבדוק אותו בצורה הכי כנה והכי גלויה.

ישראל חסון: בנושא הביטחוני אמרנו את דברנו, ונמשיך לומר את זה בוועדת החוץ והביטחון ובכל מקום, גם מעל בימה זו.

ישראל חסון: בנושא של פקיעין, שהוא נושא חשוב לא פחות, אני מבקש שראש הממשלה ימנה בודק בלתי תלוי, שיבדוק את הנושא הזה מכל היבטיו וישמור על המכנה המשותף וייתן מענה לשתי הבעיות הללו.

ישראל חסון: תודה לך.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק גלנטי, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, צופים יקרים – – –

קולט אביטל: מה זה צופים יקרים?

יצחק גלנטי: בכל שבוע עומדים אנו מחדש אל מול הצעות האי-אמון של האופוזיציה.

יצחק גלנטי: הרי זו זכותם וחובתם של חברי הכנסת מן הצד השני של המתרס, ידידי, לתקוף ולבקר את פעילותה של הקואליציה ובראשה את ראש הממשלה ומדיניותו.

חיים אורון: זה הפרה של התקנון.

יצחק גלנטי: דווקא בימים טרופים אלו של טרום תקציב, ימים שבהם עולים וצפים הנושאים החברתיים, בוחרים חברי האופוזיציה לתקוף את הממשלה בנושאים מדיניים ביטחוניים, ולא בנושאים החשובים באמת.

יצחק גלנטי: היכן האופוזיציה הלוחמת?

יצחק גלנטי: לאן נעלמה והיתה כלא היתה?

יצחק גלנטי: הנה קרטל מאפיות הלחם שוב מתאם עמדות ומצמצם בהדרגה את שיווק הלחם האחיד.

יצחק גלנטי: הנה כל מחירי מוצרי המזון הבסיסי, רבותי, גואים תוך תיאום הדדי בין המשווקים.

יצחק גלנטי: והיכן זעקתם של האבירים החברתיים של מפלגות העבודה, ש"ס ומרצ?

יצחק גלנטי: מדוע זה נאלמו דום?

יצחק גלנטי: והרי יודעים כאן כולם כי אין ביטחון ללא סולידריות ולכידות חברתית.

דוד רותם: גמלאים זה לא מפלגה – – –

יצחק גלנטי: מדוע פיהם מלא מים?

יצחק גלנטי: היכן חבר הכנסת עמיר פרץ, מדוע אינו חוסם את הפרץ?

יצחק גלנטי: האם בלימת השרץ האינפלציוני חלה רק על גבם של החלשים?

יצחק גלנטי: רבותי, איך זה ייתכן שמפלגות שחרתו על דגלן את האחריות החברתית נעלמו להן מעל המפה?

יצחק גלנטי: קולן נדם.

יצחק גלנטי: לאן נעלמו פתאום?

יצחק גלנטי: וכל זאת אל מול חוק ההסדרים האימתני, הגדול ביותר זה שבע שנים, והדורסני, אשר במחי וסחי ורפש מוחק ורומס את יסודות הדמוקרטיה הישראלית ואת הרשות המחוקקת.

יצחק גלנטי: כיצד זה ייתכן שאנו נותנים את ידנו לחוק דרקוני ואנטי-דמוקרטי אשר פוגע בשכבות החלשות ומוחץ את כל ההישגים החברתיים שהצלחנו להשיג בשנה האחרונה?

יצחק גלנטי: באים נערי האוצר ופשוט מבטלים חוקים אשר התקבלו בצורה דמוקרטית בכנסת ישראל, מונעים כל הצמדה של תשלומי הביטוח הלאומי לשכר הממוצע במשק – איפה נשמע כדבר הזה?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לסיים.

חיים אורון: ולכן, נצביע נגד הממשלה.

קולט אביטל: ולכן, אנחנו בתור פנסיונרים נצביע בעד הממשלה.

יצחק גלנטי: תודה רבה, חן חן על ההצעה, נשקול זאת.

יצחק גלנטי: וינסטון צ'רצ'יל אמר בעבר כי האימפריה של המחר היא אימפריית השכל, ואני סבור כי אימפריות השכל ראשיתן בחינוך היסודי ובמשכן האוניברסיטאות.

קולט אביטל: ובמשכן הכנסת.

יצחק גלנטי: קורא אני מכאן לראש הממשלה – אנא עשה מעשה, כנס את כל הגורמים הנוגעים בשביתות, את המורים, את המרצים, השלטון המקומי, משרד האוצר, משרד החינוך.

יצחק גלנטי: כנס את כולם לחדר אחד, קח את המושכות לידיך וסיים את הפיאסקו הנוראי הזה.

יצחק גלנטי: תודה לכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

קולט אביטל: נא להקפיד על לוח זמנים.

קולט אביטל: שלוש דקות.

קולט אביטל: עד שתגיע, חבר הכנסת פרוש, רציתי להגיד לחבר הכנסת גלנטי שמקובל מעל במת הכנסת להגיד חברי הכנסת, ולא צופים.

יצחק גלנטי: אמרתי חברי חברי הכנסת, ואמרתי צופים יקרים.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, קוראת להביע אי-אמון בממשלה, והפעם אנחנו מתמקדים בשלוש סוגיות.

מאיר פרוש: האחת – קיצוץ התקציבים למוסדות התורה ולישיבות.

מאיר פרוש: השנייה – הפסקת התמיכה בתלמידים לומדי תורה מחו"ל.

מאיר פרוש: השלישית – ההפחתה הדרסטית בשיעור של 30% בסיוע הניתן לאברכים לומדי התורה.

מאיר פרוש: הצעת האי-אמון הזאת מועלית מתוך צער, מתוך חרדה ומתוך דאגה.

מאיר פרוש: עולם התורה במדינה עבר במשך שנים רבות מסכת של התעללות והשפלות.

מאיר פרוש: אך מה שקורה עכשיו שובר את כל השיאים, שיאים של אכזריות וברוטליות הגובלות אפילו בסאדיזם.

מאיר פרוש: אם מישהו חושב שהמלה סאדיזם היא קוטבית וקיצונית מדי, אני עומד מאחוריה ובאחריות מלאה.

מאיר פרוש: סאדיזם מוגדר במילון כהפקת הנאה מפגיעה בזולת, מפגיעה הגורמת סבל נפשי לזולת.

מאיר פרוש: ומה שהממשלה הזאת עושה לעולם הישיבות, למוסדות התורה, לאברכים לומדי התורה ולתלמידים מחוץ-לארץ הבאים אלינו מתוך צימאון ללמוד תורה בישיבות בארץ-ישראל, ומה שהממשלה הזאת עושה, זה אכן גובל ממש בסאדיזם, ברשע וקשיחות לב, ברוע לב.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, הרי אנחנו כבר למודי ניסיון.

מאיר פרוש: כבר עברנו את גזירות ממשלת הליכוד-שינוי – הגזירות שזכורות לגנאי ולשמצה.

מאיר פרוש: אך הפעם אנחנו עומדים בפני הגרוע מכול, בפני שורת החלטות תקציביות המסכנות את המשך הקיום של עולם התורה.

מאיר פרוש: אכן כך, הן מסכנות את הקיום.

מאיר פרוש: והיכן?

מאיר פרוש: כאן בארץ-ישראל.

מאיר פרוש: ועל-ידי מי?

מאיר פרוש: על-ידי ממשלה שמכונה ממשלת ישראל.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, קשה מאוד לפרוס את מסכת ההתעללות שאנו עוברים.

מאיר פרוש: הזמן שעומד לרשותי הוא קצר מאוד, ויש ביטוי במקורות שלנו: "צריכין השחרה והערבה".

מאיר פרוש: כלומר, יש צורך להתייחס לסוגיה על כל היבטיה, מהשחר ועד הערב.

מאיר פרוש: אך אני מבקש מחברי הכנסת להתעמק באותה מסכת של התעללות והתאכזרות, ואני מבקש – שפטו אתם ביושר ובהגינות.

מאיר פרוש: אני רוצה לשאול, האם אין ליהודים שומרי התורה והמצוות זכות לקבל יחס שווה למוסדות התורה כפי שמקבלים המוסדות האוניברסיטאיים?

מאיר פרוש: למה האפליה, למה משוא הפנים?

מאיר פרוש: למה הקיפוח?

מאיר פרוש: האם העובדה שהחומר הנלמד בישיבות איננו מה שקוראים אוניברסלי נותן הצדקה להחלטה לחסל אותן, לגרום לסגירתן?

מאיר פרוש: הישיבות ומוסדות התורה מייצגים את הישגי הרוח והמורשת של העם היהודי, את ייחודו התרבותי, את חוכמתו העתיקה, אז האם זו הסיבה להפלות ולרמוס את עולם הישיבות ולקפח את האברכים הממיתים עצמם באוהלה של תורה?

מאיר פרוש: לנעול את שערי המדינה בפני אלה המאמינים ש"אווירא דארץ-ישראל מחכים" ובאים ללמוד כאן תורה?

מאיר פרוש: האם לא תבושו?

מאיר פרוש: איך בצעד משפיל הפסקתם באופן מיידי את התקציב השוטף ל-260 ישיבות ומוסדות תורה?

מאיר פרוש: גם אם זה תוקן, האם לא תבושו, האם אין לכם גבולות, האם אין לכם רסן כלשהו?

מאיר פרוש: בקיצוץ הנוכחי של תקציב הישיבות הרי חציתם את כל הקווים האדומים.

מאיר פרוש: הרי בחמש השנים האחרונות קיצצתם ועשקתם, ובשנה האחרונה נותרנו עם סכום זעום ומגוחך, והשנה מניפים את הגרזן גם על התקציב הרזה והמצומק הזה, האם לא תבושו?

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, למה אני אומר סאדיזם?

מאיר פרוש: כי יש תיאוריה האומרת שבחדרי חדרים נרקמה המזימה הבאה – נשפיל אותם, נבזה אותם, נגרום להם לזחול על גחונם, נוריד אותם על הברכיים, ואז – אז אולי נוכל להכתיב להם את ההצבעה על התקציב.

קולט אביטל: נא לסיים.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, זוכרים את אותה אמרה אנטישמית, האמרה הצינית: את היהודים צריכים להכות בכיס?

מאיר פרוש: זה המוטו של הממשלה הזאת, להכות את החרדים בתקציבים.

קולט אביטל: נא לסיים.

מאיר פרוש: אני מסיים, עוד משפט אחד או שניים.

מאיר פרוש: אולי זו טקטיקה שפלה בסגנון המאפיה בסיציליה כיצד לסחוט מאתנו הצבעה עבור התקציב הפגום הזה.

מאיר פרוש: וכאשר על כפות המאזניים מונחים הכבוד המושפל מול קיום עולם התורה, אכן מצבנו אינו קל, מצבנו איננו פשוט כלל ועיקר.

מאיר פרוש: אבל אני נוטה להאמין שיש כאן גם תמהיל של שנאה גדושה ליהודים חרדים, איבה למקיימי המצוות, אפילו רצון לעקור את יסודות היהדות מארץ-ישראל.

מאיר פרוש: ולכן, אני מסיים ואני אומר לכם, שההתנתקות שלנו מהשורשים הישנים היא מהסכנות החמורות האורבות למדינה כאן, שמטעמים של יצר קיום לאומי עלינו לדאוג שהעם היהודי בארצו ההיסטורית לא יאבד את קלסתר פניו, את אופיו וייחודו.

מאיר פרוש: ואני אומר לכם, חזרו בכם ממעשה העוולה, כי בלי תורה אין זכות לשלטון כאן.

מאיר פרוש: בלי לומדי תורה עלול חלילה להקיץ הקץ על המפעל כאן, כי חז"ל קבעו "תורה נקראת חיים", ואם חפצי חיים אנחנו, נחזק את עולם התורה ולומדיה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת עבאס זכור.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בשלוש דקות אני רוצה להגיד משפט על שלושה נושאים.

חיים אורון: כמעט באופן טלגרפי.

חיים אורון: הנושא הראשון הוא משבר החינוך.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, המשבר הזה לא צמח בממשלה הזאת.

חיים אורון: הוא הבשיל במשך תקופה ארוכה של קיצוצים מסיביים בתקציב החינוך, ולא רק בו, מתוך מחשבה שזה יסתדר, מתוך מחשבה שהיה בה קצת ריח של הפרד ומשול, כלומר – בואו נגמור עסקה עם ארגון אחד והארגון השני יתיישר, כי לא תהיה לו ברירה.

חיים אורון: והתוצאה היא משבר שהולך ומחריף, גם בבתי-הספר התיכוניים וגם באוניברסיטאות.

חיים אורון: אין לי זמן לפרט את הכול.

חיים אורון: דבר אחד ברור לי, גברתי היושבת-ראש: אפשר לזרוק את הכדור מצד לצד, אפשר לחפש מגשרים בכל העיר, אבל מה שצריך הוא שהממשלה הזאת תקבל החלטה – ותמשול.

חיים אורון: ואין פתרון למשבר החינוך בלי תוספת ממשית של תקציבים.

חיים אורון: לא רק זה – מעבר למה שמופיע כבר בתקציב.

חיים אורון: הערה שנייה – על פקיעין.

חיים אורון: יושבים פה נציגים של העדה.

חיים אורון: אני לא רוצה להפוך את עצמי לוועדת חקירה, אבל יש לי רק שאלה אחת, ועליה אני רוצה לקבל תשובה – מוסמכת ככל האפשר ובדוקה ככל האפשר: למה המקום היחיד שבו ממשלת ישראל משתמשת באש חיה הוא המגזר הלא-יהודי?

חיים אורון: זה קרה יותר מפעם אחת.

קולט אביטל: נכון.

חיים אורון: אני לא יודע מי התחיל, ואני לא יודע למה התחיל, ואם זה קרה בגלל אנטנה או דבר אחר, אבל על השאלה הזאת חייבת להינתן תשובה ברורה ומוסמכת.

חיים אורון: ההערה השלישית היא בנושא אנאפוליס.

חיים אורון: אני מבין, חבר הכנסת גדעון סער, שאתם מבינים שאולי זה רציני.

חיים אורון: יכול להיות מאוד שראש ממשלה לא רציני – – –

גדעון סער: עוד פעם אתה דובר הממשלה?

חיים אורון: – – – שראש ממשלה לא רציני – – –

גדעון סער: ירדתם לחמישה מנדטים, תפסיק לסנגר עליהם.

חיים אורון: גדעון סער, אני שמח שבאת.

חיים אורון: בכל הכבוד, גם אם אתא

חיים אורון: מץ מאוד לסנגר על אולמרט או על רוני בר-און, כולם צמחו אצלכם.

גדעון סער: זה נכון.

חיים אורון: אז רגע, קצת יראת כבוד.

חיים אורון: רגע, הם כולם צמחו אצלכם.

חיים אורון: עד לפני שנה או שנתיים הם התמודדו אצלכם על התפקידים הבכירים ביותר.

גדעון סער: זה נכון.

חיים אורון: הם לא היו אף פעם במפלגה שלי, ואתה יודע מה?

חיים אורון: יש לי תכונה רעה – – –

קולט אביטל: ולכן – – –

חיים אורון: ולכן, אני לא בודק את המניעים שלו – ולא של בגין כשהוא ויתר על סיני – והוא אמר:

חיים אורון: ביתי יהיה באלי-סיני – ולא של שרון – – –

גדעון סער: נאות-סיני.

חיים אורון: נאות-סיני.

חיים אורון: – – – ולא של שרון שוויתר על עזה אף שנצרים היתה נגבה, וגם לא של אולמרט, ואני לא מתחיל לחקור למה הוא שינה את דעתו.

חיים אורון: את נושא המניעים אני משאיר לך; תבחן אותם בליכוד.

חיים אורון: דרך אגב, תבדוק גם מה הם יעשו כשהם יגיעו לשלטון.

חיים אורון: אני בודק לאן הם הולכים, ואז אני עומד מאחוריהם עם מקל גדול וחובט, וחובט, וחובט.

חיים אורון: ואני כבר מבטיח לך, גדעון סער, שאם אתה תעמוד במקום הזה, אני אחבוט גם בך, כדי שתמשיך ללכת בכיוון הזה.

גדעון סער: ממני לא תהיה לך נחת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת עבאס זכור, ואחריו – חבר הכנסת חנא סוייד.

עבאס זכור: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, במיוחד מבוקייעה, כולו בונא מעאכום, אהלן וסהלן ביכום ג'מיעאן.

עבאס זכור: כבוד היושבת-ראש, אני מופתע לשמוע מחברי הכנסת שכל אחד מהם יכול לומר מה שהוא רוצה, ולאחרים אסור.

עבאס זכור: מדברים על ערפאת ועל אבו מאזן, שאמרו שהם לא מוכנים לחתום על דבר שיתנגדו לו הדורות הבאים של העם הפלסטיני, אבל לכל חבר כנסת בישראל מותר לומר שהוא לא מוכן לחתום על חלוקת ירושלים ולא מוכן אפילו לדבר על ירושלים.

עבאס זכור: איך שמותר לך, מותר לאחרים.

עבאס זכור: בדיוק כמו שאתה לא יכול לחתום ולא יכול לדבר ולנהל משא-ומתן על דבר מסוים, גם לאחרים מותר לא לחתום ולא לדבר.

עבאס זכור: אני מופתע גם מחברי הכנסת שקוראים לממשלה לצאת לפעולה רחבה בעזה, והמטרה היא לחסוך בדם.

עבאס זכור: השאלה היא: האם הדם של העם הפלסטיני אינו דם?

משה שרוני: – – –

עבאס זכור: הם חוסכים רק בדם של העם היהודי, והדם של העם הפלסטיני לא דם?

עבאס זכור: מותר להרוג ולא לחסוך בדמם של אחרים?

משה שרוני: תשאל למה – – –

עבאס זכור: השאלה היא אם חוסכים דם בפעולה כמו זאת שרוצים חברי הכנסת, במיוחד מהליכוד.

עבאס זכור: האם בפעולה כזאת חוסכים דם?

עבאס זכור: האם חברי הכנסת מהליכוד מוכנים לחתום על תוצאות הפעולה בעזה ולהתחייב מתי היא תסתיים?

עבאס זכור: אני יודע שכולם תמכו במלחמת לבנון, ורצו שתהיה מלחמה, אבל האם הם היו יכולים לעצור את המלחמה בזמן שהם רצו?

עבאס זכור: אתה יכול להחליט על פעולה רחבה בעזה, על מלחמה נגד לבנון, נגד סוריה, נגד אירן, אבל אתה יודע מה התוצאה?

עבאס זכור: מתי תסתיים המלחמה?

עבאס זכור: בדיוק כמו שקרה במלחמת לבנון השנייה.

עבאס זכור: ברור שהליכוד רוצה לדחוף לכיוון מלחמה, בדיוק כמו שדחף למלחמת לבנון, ואחרי המלחמה הם האשימו את הממשלה כאילו היא בחרה במלחמה והם התנגדו.

עבאס זכור: נתניהו אמר מעל הבמה הזאת שכל חברי הבית תומכים במלחמה, אבל אחרי המלחמה אמר שהוא וחבריו לא תמכו במלחמה.

עבאס זכור: חברי הכנסת, כן, יש הזדמנות אמיתית לשלום, ויש מקום להקמת מדינה פלסטינית.

עבאס זכור: כן, יש פרטנר לשלום, ויש להפסיק כל פעולה צבאית בעזה ובכל מקום אחר.

עבאס זכור: דבר אחד חשוב: כדי שנגיע לשלום אמיתי, צריך לתמוך באחדות העם הפלסטיני ולא להתנגד לה, אם בעזה ואם בגדה.

עבאס זכור: אסור לתמוך בפילוג העם הפלסטיני.

עבאס זכור: לא נוכל לעשות שלום עם פלג אחד.

עבאס זכור: לא נוכל לעשות שלום אמיתי אלא עם כל העם הפלסטיני.

קולט אביטל: חבר הכנסת זכור, תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חנא סוייד, ואחרון הדוברים – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

קולט אביטל: אם הוא לא יהיה, נעבור להצבעה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה לברך את המשלחת המכובדת מהכפר בוקייעה, הוא פקיעין, שהגיעה לכנסת ויושבת ביציע.

חנא סוייד: אני מברך את ראש המועצה, את השיח'ים ואת נציגי ונציגות הציבור מפקיעין.

חנא סוייד: אנחנו רוצים להביע הזדהות עמם.

חנא סוייד: הם באו לכנסת כדי להשמיע את הזעקה שלהם, לעמוד בקשר עם חברי הכנסת ולהסביר מקרוב מה אירע בשבוע שעבר ביישוב שלהם.

חנא סוייד: מהיום הראשון הצטרפנו לקריאה שלהם להקים ועדת חקירה שתחקור לעומק את המאורעות בפקיעין.

חנא סוייד: כאילו לא היו מאורעות אוקטובר 2000, וכאילו לא היתה ועדת חקירה, היא ועדת-אור, כאילו לא היתה המלצה מפורשת למשטרה שבשום פנים ואופן אין להשתמש בנשק חם בטיפול באירועים ביישובים הערביים, המשטרה עשתה בדיוק ההיפך; כדי לטפל בנושא מינורי, נושא מאוד אזרחי, מחאה של אוכלוסייה שקטה בגלל הצבת אנטנה סלולרית ביישוב, הטילה המשטרה ממש מצור על היישוב ותקפה אותו במאות שוטרים.

חנא סוייד: הרי לא היה צורך לטפל במאורעות בפקיעין בצורה הזאת.

חנא סוייד: שמענו מתושבי פקיעין שהיו מקרים של שרפת מכוניות ושל דברים אחרים, אבל המשטרה כמעט שלא טיפלה בנושאים האלה.

חנא סוייד: רק במקרה הספציפי הזה המשטרה ראתה לנכון לשלוח מאות שוטרים ולתקוף את האוכלוסייה באישון לילה – בשעות הלילה המאוחרות או בשעות הבוקר המוקדמות.

חנא סוייד: אנחנו חושבים שזה מעשה שלא ייעשה.

חנא סוייד: אנחנו חושבים שצריך לחקור את זה, ולכן אנחנו קוראים לשר לביטחון הפנים, ובעצם לראש הממשלה, ואומרים שיש צורך בבדיקה אובייקטיבית חיצונית של המאורעות בפקיעין.

חנא סוייד: יש להסיק את המסקנות המתבקשות.

חנא סוייד: אנחנו קוראים גם למשטרה להפסיק את הטיפול התוקפני בנושא הזה, ולתת ליישוב לחזור לחיות על מי מנוחות, לחזור לחיים נורמליים ורגילים.

חנא סוייד: אני מסיים את דברי ומאחל ליישוב פקיעין ולתושביו המשך פיתוח ושגשוג.

חנא סוייד: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

קולט אביטל: אחרון הדוברים – חבר הכנסת עתניאל שנלר, מטעם קדימה.

קולט אביטל: לאחר מכן נעבור להצבעה.

קולט אביטל: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

עתניאל שנלר: גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, לימוד תורה – בעזרת השם התקציבים יהיו ראויים, כראוי לעניין, אף שלעולם התקציב לא מספיק.

עתניאל שנלר: מדינה יהודית, צריך ללמוד בה תורה.

עתניאל שנלר: זה חלק מהחוסן שלנו.

עתניאל שנלר: כתוב: לעולם ישלש אדם כספו, ומשום מה, מדי יום שני אני רואה שלעולם תשלש האופוזיציה את הצעות האי-אמון שלה.

עתניאל שנלר: יש שלוש הצעות אי-אמון.

עתניאל שנלר: כולם בבית הזה, בלא יוצא מן הכלל, מבקשים שלום.

עתניאל שנלר: כולם בבית הזה רוצים שיהיה לנו שלום.

עתניאל שנלר: המחלוקת הלגיטימית היא בשאלת מחירו של אותו שלום.

עתניאל שנלר: מפגש הפסגה בארצות-הברית לא נועד לעשות את השלום, אלא להניע תהליך שיוביל למה שכולנו רוצים להגיע אליו – השלום.

עתניאל שנלר: הצלחת המפגש היא אינטרס של כל הבית הזה.

עתניאל שנלר: וכי מה, אנחנו לא רוצים ליצור קואליציה בין-לאומית שתעזור במאבק נגד האיום הקיומי של אותו אנטישמי רשע מאירן?

עתניאל שנלר: וכי הבית הזה לא רוצה להבטיח ש"משמרות המהפכה" והאסלאם הרדיקלי לא ישתלטו על עירק?

עתניאל שנלר: וכי הבית הזה כולו אינו רוצה להגיע לשיח ושיג עם הפלסטינים?

עתניאל שנלר: יש שאלות בדבר התוצאה, אבל האם יש לנו חילוקי דעות על הרצון להגיע לשיג ושיח?

עתניאל שנלר: מה אומרת הממשלה?

משה גפני: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, תן לו לסיים.

משה גפני: הוא מתעלם ממני.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, גם אני אתעלם ממך.

אחמד טיבי: אין דבר כזה בכנסת.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת גפני, אמרתי שאיש תחת גפנו ותחת תאנתו.

עתניאל שנלר: הרי זו מהותו של השלום.

עתניאל שנלר: הרי זה בדיוק מה שאמרתי.

עתניאל שנלר: האם הממשלה הודיעה בשלב זה שהיא מתכוונת לגעת בענייני הליבה ולסגור אותם?

עתניאל שנלר: לא.

גלעד ארדן: ודאי.

גלעד ארדן: ראש הממשלה אמר אתמול שהכול יהיה על השולחן.

עתניאל שנלר: לא.

עתניאל שנלר: הממשלה הודיעה שבמפגש בדעתה להניח את הנושאים על השולחן, ולא להיכנס לדיון על פתרונות בנושאי הליבה בעת הזאת.

גלעד ארדן: הוא יביא דגם של ירושלים ויניח אותו על השולחן.

ראובן ריבלין: נשבע לך שאתה לא מאמין לאף מלה שאתה אומר.

עתניאל שנלר: אל תישבע לשקר.

ראובן ריבלין: נשבע לך, חבר הכנסת שנלר היקר.

עתניאל שנלר: האם הממשלה הזאת קבעה לוח זמנים?

עתניאל שנלר: או שמא הממשלה לא קבעה לוח זמנים?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ריבלין, האם אתה חושב שהממשלה הזאת הודיעה על פתרון אופרטיבי כלשהו בנושא כלשהו מסוגיות הליבה?

עתניאל שנלר: התשובה היא לא, ולא בכדי.

ראובן ריבלין: – – – סדר-יום בלתי הגיוני.

ראובן ריבלין: סנטורים מארצות-הברית אומרים לנו: השתגעתם?

עתניאל שנלר: חבר הכנסת ריבלין, האם אתה חושב שמישהו בבית הזה הודיע שהממשלה מקבלת את הדברים שאתה מצייר, והאופוזיציה ציירה, של מסירת הר-הבית ושל תוכנית ז'נבה?

עתניאל שנלר: מישהו קיבל את תוכנית ז'נבה?

עתניאל שנלר: אני מניח שלא.

ראובן ריבלין: מספיק שזה על סדר-היום.

ראובן ריבלין: אתה יודע את זה יותר טוב ממני.

עתניאל שנלר: סדר-היום הוא לפתוח מהלך של שיח ולא סדר-יום של סגירת השיח.

עתניאל שנלר: זה בדיוק העניין.

עתניאל שנלר: אתה באמת חושב שהממשלה תקבל את ההצעה של חברי וידידי חבר הכנסת ביילין, שמייצג x אחוזים באוכלוסייה?

ראובן ריבלין: כן, כן, אני אענה לך.

עתניאל שנלר: אני חושב שלא.

גלעד ארדן: ודאי.

גלעד ארדן: אתה ממפלגה שרצתה לתת את זה חינם.

גלעד ארדן: על מה אתה מקשקש?

גלעד ארדן: אתם רציתם לתת את זה חינם.

עתניאל שנלר: אילו הייתי עומד כאן היום כאשר על סדר-היום הסוגיות המלאות בשאלות הליבה, ייתכן שהייתם צודקים.

עתניאל שנלר: אבל זה לא המצב.

גלעד ארדן: איפה אתם ואיפה ביילין?

עתניאל שנלר: ובכן, מה בעצם הולך להיות?

עתניאל שנלר: הולכים לעשות שני דברים: האחד, ליצור אווירה של שיח, וזה חשוב.

עתניאל שנלר: הדבר האחר הוא לייצר מכניזם – תהליך שבו יוכלו ללבן את הסוגיות על כל היבטיהן.

גלעד ארדן: וגם נשנה את כותרות העיתונים.

גלעד ארדן: זה הישג שלישי.

עתניאל שנלר: את המלה האחרונה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לומר לאופוזיציה דווקא מתוך הערכה לדבריה.

עתניאל שנלר: אני רוצה להעריך חלק גדול מהדברים שאתם אומרים.

עתניאל שנלר: אני לא מזלזל ולא רוצה להיכנס לעימות.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, חבר הכנסת שנלר רוצה להחמיא לכם.

עתניאל שנלר: כן, זה קורה לי לעתים.

חיים אורון: אנחנו לא עומדים בזה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת מהאופוזיציה, אני מבקש סליחה על כך שאני מסתכל לכיוון הזה.

עתניאל שנלר: בעת מלחמה כולנו עד אחד מתאחדים, מתוך רצון להגיע להבנה ולאחדות לאומית.

עתניאל שנלר: כך נהגה האופוזיציה הזאת במלחמה האחרונה, מתוך אחדות הראויה לכל שבח.

עתניאל שנלר: אני אומר לכם, חברים, כאשר הולכים למהלך של שלום – אולי, בעזרת השם, ייתכן – אני אומר שהכוח הנדרש לאחדות הוא הרבה יותר גדול.

מיכאל איתן: כשנגיע לשם.

מיכאל איתן: כשנגיע.

מיכאל איתן: כשנגיע.

עתניאל שנלר: כדי ללכת מתוך כוונה להגיע יחד לתהליך מדיני נדרשות מאדם באופוזיציה הרבה יותר תעצומות נפש.

עתניאל שנלר: אלה תעצומות הנפש שאני מצפה למצוא באופוזיציה.

עתניאל שנלר: אני רוצה להודות לאופוזיציה שתצביע בעד תמיכה בממשלה.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, אני מבקשת את הקשבתך לדקה אחת.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, כמו שאתם יודעים, בחוק ההסדרים לא הגענו, לצערי, לכלל הבנה והסכמה עד לרגע זה.

דליה איציק: גם ראש הממשלה הסכים אתי שחוק ההסדרים הזה הוא בלתי נסבל, עבה מאין כמוהו.

דליה איציק: הצלחנו להוריד 64% מהספר, אבל לא הצלחנו יותר.

דליה איציק: שר האוצר לא מרגיש טוב, ומכאן נשלח לו ברכת החלמה מהירה.

אחמד טיבי: להתעמת אתך זאת לא ערובה לבריאות.

דליה איציק: אנחנו נבקש הבטחה שלא יבוא לכאן חוק כזה יותר.

דליה איציק: החוק הזה היה בלתי נסבל, הוא היה עבה מאין כמוהו, הגם שבשנה שעברה הובטח שלא יגישו לנו חוק כזה.

דליה איציק: אני מקווה שאנחנו נסיים היום ומחר נוכל לצאת לדרך.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: ההצעה הראשונה היתה של יהדות התורה.

משה גפני: מה הנושא?

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה – 22 נגד – 57 נמנעים – 7 הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

קריאה: – – –

דליה איציק: יוסיפו את שמֵך.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעת יהדות התורה לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה.

דליה איציק: אנחנו נצביע, חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 20 נגד – 62 נמנעים – 3 הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: נא להוסיף את שמה של חברת הכנסת קולט אביטל.

דליה איציק: הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד לא נתקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת הסיעות בל"ד, רע"ם-תעל וחד"ש להביע אי-אמון בממשלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 8 נגד – 75 נמנעים – אין הצעת סיעות בל"ד–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל וחד"ש לא התקבלה.

דליה איציק: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא האירוע בפקיעין

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא להישאר.

דליה איציק: זוהי הצעה שנויה במחלוקת – אופוזיציה, קואליציה – אנחנו עוברים לדיון בהצעות רגילות לסדר-היום, מס' 3798 ומס' 3825:

דליה איציק: הצורך בהקמת ועדת חקירה בנושא האירוע בפקיעין.

דליה איציק: קיצצנו מעשר דקות לחמש דקות, ואשר על כן יעלה חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: הוא יעשה את זה בחמש דקות בדיוק, ואחריו ידבר חבר הכנסת אחמד טיבי.

דליה איציק: נמצאים אתנו נכבדים מפקיעין.

דליה איציק: שלום וברוכים הבאים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: גברתי יושבת-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי הכנסת, הסיבה שאני מבקש ועדת חקירה פרלמנטרית היא – – –

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: היה נדמה לי, אדוני ראש הממשלה, שכשאני אומרת שחוק ההסדרים הוא בלתי נסבל זאת דעתי שלי, אבל היה נדמה לי שהתרשמתי שגם אתה מסכים שהפעם הוא מאוד מאוד מאוד גדול ורחב.

דליה איציק: לניסוח הזה אתה מסכים?

אהוד אולמרט: – – – היות שאני – – – לחוק ההסדרים – – –

דליה איציק: ובכל זאת, אדוני ראש הממשלה, דעתי היא שהוא שערורייתי מאין כמוהו.

דליה איציק: תודה רבה.

אהוד אולמרט: זאת עמדתך.

דליה איציק: זאת עמדתי.

דליה איציק: אני מקווה, ראש הממשלה, שגם עמדתך היא שהוא בלתי נסבל.

דליה איציק: בבקשה.

אהוד אולמרט: – – – וזאת לא עמדתי.

דליה איציק: בבקשה.

אבישי ברוורמן: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי הכנסת, אני מבקש ועדת חקירה פרלמנטרית – ויושבים כאן גם הנכבדים מפקיעין – מסיבה פשוטה.

אבישי ברוורמן: לגבי המשטרה, אמרתי לשר אבי דיכטר שאני חושב שמה שקרה בפקיעין הוא לא בעיה של משטרת ישראל.

אבישי ברוורמן: אנחנו הגענו למצב, עם האוכלוסייה הדרוזית, שבו צעירים שחוזרים מהצבא אינם מסוגלים לבנות בית, אין להם תעסוקה, רמת החינוך אינה מתאימה, וכך אנחנו מגיעים למצב שברית הדמים שכרתנו עם האוכלוסייה הדרוזית הופכת לדמים, ואנחנו שוכחים את הברית.

אבישי ברוורמן: לגבי האירועים בפקיעין אני מסכים עם השר לביטחון הפנים שהוא זקוק להרבה יותר משאבים.

אבישי ברוורמן: אני רואה את הפשע בתל-אביב, אני רואה את הפשע בכל מקום, וברור שהמשטרה צריכה הרבה יותר משאבים; המשטרה צריכה לחזק את האיכות שלה כדי להחזיר את הביטחון לתושבים.

אבישי ברוורמן: אבל אני גם שואל שאלה: אם נתייחס עכשיו לעניין כאילו יש כמה פורעי חוק דרוזים, וזאת הבעיה של מדינת ישראל, אנחנו חוטאים לעדה הדרוזית.

אבישי ברוורמן: אני אומר בצורה פשוטה וברורה: מכיוון שאני לא מכיר ועדה שאינה בלתי תלויה, מכיוון שעם כל ההערכה שלי לשר אבי דיכטר ולמשטרה, העדה הדרוזית מצפה היום לבדיקה בלתי תלויה, והבדיקה הזאת – אומר לכם רק במשפט אחד.

ראובן ריבלין: איך יכולה ועדת חקירה פרלמנטרית להיות בלתי תלויה?

ראובן ריבלין: ידידי הטוב, ועדת חקירה פרלמנטרית היא תלויה.

ראובן ריבלין: היא תלויה בעמדות המפלגות.

ראובן ריבלין: אם כבר – ועדת חקירה לא פרלמנטרית.

אבישי ברוורמן: אני אומר לך – רובי ריבלין, אני מקשיב לך תמיד.

אבישי ברוורמן: אני מעוניין בוועדת חקירה בלתי תלויה, מכיוון שאני לא מכיר – מבחינה משפטית, ולא תהיה ועדת חקירה ממלכתית – אם זה באמצעות השר, אני דורש את זה.

אבישי ברוורמן: ומדוע?

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מזכיר לכם.

אבישי ברוורמן: יושב פה ראש הממשלה, יושב פה השר רמון; 1995 – אתם זוכרים את בית-ג'ן וחורפיש?

אבישי ברוורמן: 1,000 שוטרים חמושים נמצאים בחוץ, ואז משה שחל, שר המשטרה, אומר דבר מאוד פשוט: אנחנו לא נכנסים לבית-ג'ן; לא נשבור את הברית עם אחינו הדרוזים.

אבישי ברוורמן: אני לא אומר אם מישהו עבר על החוק או לא.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא החוכמה.

אבישי ברוורמן: והחשש שלי הוא שאם שוב לא נתייחס לעדה הדרוזית, ואם נגיד: יש שם כמה פורעי חוק, אנחנו – עדה שהלכה עם מדינת ישראל מ-48', עדה שאנחנו מזניחים אותה כלכלית, שאנחנו מזניחים אותה חינוכית, היום היא פגועה.

אבישי ברוורמן: ולכן, הבקשה שלי מהבית הזה היא שננהג בחוכמה כלפי העדה הזאת, כי אומנם אנחנו מצליחים לבנות את מדינת תל-אביב ואת מדינת חו"ל, אבל אנחנו מזניחים את הפריפריה, אנחנו מזניחים את העדות.

אבישי ברוורמן: ולעניין חיזוק המשטרה – אני חוזר לשר דיכטר – כן, לחזק את המשטרה; כן, לתת לה הרבה מאוד משאבים, כי במשטרה יש אחים דרוזים ויש אחים יהודים, וכולם רוצים לעבוד יחד.

אבישי ברוורמן: הבעיה של המשטרה היא לא בפקיעין; הבעיה של המשטרה היא בתל-אביב.

אבישי ברוורמן: הבעיה של המשטרה היא במקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: בפקיעין צריך להחזיר גם את הצדק לאזרחים הדרוזים.

אבישי ברוורמן: ומכיוון שאני לא מכיר מכשיר אחר – אם היה מכשיר, ידידי רובי ריבלין, יושב-ראש הכנסת לשעבר, שהוא בלתי תלוי, הייתי מצביע עליו, כי גם אני לא אוהב רק משחק פוליטי-פרלמנטרי.

אבישי ברוורמן: אבל כשאני מסתכל אל אחי הדרוזים – הם לא רוצים מכשיר שתלוי במשטרה, ואני מבין ללבם.

אבישי ברוורמן: ולכן, הדרך היחידה שאני מבין – אומנם אומרים לי שאני אפסיד פה, בהצעה הזאת – אם היו נותנים לי מכשיר אחר, שהוא בלתי תלוי, הייתי הולך אתו; מכיוון שאינני מכיר מכשיר כזה, אני מבקש מכם – גם אם זה ייפול – למען הצדק, למען האחים הדרוזים, ועדת חקירה פרלמנטרית, כזאת שגם תחזק את המשטרה וגם תחזק את האחים הדרוזים, והם יראו שהצדק לא רק נעשה, אלא גם נראה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

קולט אביטל: חמש דקות.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, בתחילת דברי אני רוצה לברך את האורחים שלנו מכפר פקיעין.

אחמד טיבי: אהלן וסהלן.

אחמד טיבי: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: ברוכים הבאים כולכם, יושב-ראש המועצה וכל האחים.

אחמד טיבי: ) כאשר קיבלתי שיחות טלפון על מה שמתרחש והתרחש בכפר פקיעין, אמרתי לעצמי: נו, מה ההפתעה?

אחמד טיבי: הרגשה של דז'ה-וו, אבל זאת מציאות סדרתית, שכבר חוזרת וחוזרת וחוזרת על עצמה.

קריאה: בעמונה?

אחמד טיבי: אני לא יכול שלא להיזכר בהפגנות אחרות, קשות לא פחות, שבהן המשטרה מלכתחילה החליטה להגיע עם מקסימום אלָה.

אחמד טיבי: מקסימום.

אחמד טיבי: לכל היותר.

אחמד טיבי: ההוראה של המשטרה היתה: לא חשוב מה יהיה, להפגנה הזאת, לאנשים האלה, מגיעים בלי נשק חם – – –

צבי הנדל: אבו אלה.

אחמד טיבי: – – – מגיעים בלי נשק חם.

אחמד טיבי: יש יישובים שבהקשר שלהם אין הוראה כזאת ניתנת על-ידי הפיקוד העליון של המשטרה.

אחמד טיבי: יש יישובים שהשוטרים מגיעים אליהם מצוידים במיטב הנשק, ומשתמשים בו – יורים באנשים ופוצעים אותם בנשק חם.

אחמד טיבי: אזרחים.

אחמד טיבי: ויש אזרחים אחרים – אגב, בהפגנות מעבר לגבולה הבין-לאומי של מדינת ישראל, באזור כבוש, מתנחלים – שההחלטה מראש היא להגיע מקסימום עם אלה.

אחמד טיבי: זה הנשק המקסימלי.

אחמד טיבי: והם שופכים, למשל, שמן רותח על שוטרים, פוגעים בשוטרים, מאיימים על שוטרים, ויש איפוק.

אחמד טיבי: והאיפוק הזה מסתיים כאשר מדובר ביישוב לא-יהודי, ואני מדגיש.

אחמד טיבי: המשטרה בפקיעין תחמה את הגבול באופן הברור ביותר בין מפגין לא-יהודי למפגין יהודי.

אחמד טיבי: דינו שונה.

אחמד טיבי: מה קרה בפקיעין?

אחמד טיבי: היו הפגנות, זעם, כעס, חששות של ציבור, חששות לגיטימיים, על אנטנה סלולרית – – –

צבי הנדל: זרקו רימונים.

אחמד טיבי: – – – שהוצבה בעין-עאבד השכנה.

אחמד טיבי: להגיע עם 200 לפחות אנשי יס"מ מצוידים במיטב הנשק כדי לבצע מעצרים באישון לילה ולכבוש את היישוב – בשביל מה ולמה?

אחמד טיבי: בשביל מה ולמה?

אחמד טיבי: גם התוצאה הטרגית הקשה, הכמעט קטלנית, גם השתלשלות האירועים וגם ההוראות שניתנו על-ידי הפיקוד העליון של המשטרה מחייבות בדיקה בלתי תלויה, לא של המשטרה.

אחמד טיבי: הדבר האופטימלי מבחינת התושבים, מבחינת תושבי פקיעין, מבחינת כולנו, הוא ועדת חקירה ממלכתית.

אחמד טיבי: אם לא ועדת חקירה ממלכתית, אז ועדת חקירה ממשלתית כמו ועדת-זיילר.

אחמד טיבי: זה הכי מתאים.

אחמד טיבי: אתה ואני, חבר הכנסת ריבלין, יודעים לאן פניה של הממשלה, שמתגייסת כולה כדי להפיל הצעה רגילה להקים ועדת חקירה פרלמנטרית.

ראובן ריבלין: אם נעביר את זה, ואנחנו שוקלים להצביע בעדך – – –

אחמד טיבי: אני מעדיף ועדת חקירה ממשלתית על ועדת חקירה פרלמנטרית.

אחמד טיבי: חד-משמעית.

אחמד טיבי: אם יגיד השר עכשיו שהוא מציע ועדת חקירה ממשלתית, ההצעה שלי תהפוך להיות הצעה רגילה בלבד.

אחמד טיבי: אבל אלה לא פני הדברים.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה גם איך מתייחסים אל הערבי באשר הוא ערבי, ערבי דרוזי מפקיעין, ערבי מאום-אל-פחם, בכל מקום ובכל זמן.

אחמד טיבי: זה אויב שיש להתנפל עליו, יש להעביר אותו סדרת חינוך מחדש.

אחמד טיבי: ומי אמר שזאת רק אנטנה סלולרית?

אחמד טיבי: מי שחושב שזאת רק דאגה וחשש מאנטנה סלולרית טועה.

אחמד טיבי: רק פתי יכול לחשוב כך.

אחמד טיבי: מדובר ברגשי זעם על יחס של השפלה, הזנחה, דחיקה אל השוליים, יחס אדנותי של – תעשו מה שאנחנו אומרים לכם ואנחנו נעשה מה שאנחנו רוצים.

קולט אביטל: נא לסיים.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אגב, הבעיה היא לא רק הכניסה של המשטרה לפקיעין, הבעיה היא אי-כניסה של הממשלה ומוסדותיה באמצעות תקציבים לפקיעין, לדאלית-אל-כרמל, לטייבה, לכל היישובים.

אחמד טיבי: יש מיזוג יישובים, זה הזמן שאתם תבטלו את היישוב עוספיא ודאלית-אל-כרמל.

אחמד טיבי: האמת היא, חיכיתי לשמוע פיפס מאדם אחד, חבר ממשלה אחד.

אחמד טיבי: לא השר דיכטר, זה תפקידו.

אחמד טיבי: שר אחד שחשבתי שהוא ידבר, אולי בהזדמנות הזאת הוא ידבר, אהוד ברק קוראים לו.

אחמד טיבי: האיש שהיה אחראי לאירועי אוקטובר, האיש שתחת הנהגתו היו חיילים דרוזים בצבא.

אחמד טיבי: הוא שתק, שתק, שתק, מרוב תמיכה בשוטרים.

אחמד טיבי: שתק, כי יש לו עבר.

אחמד טיבי: ונשאלת השאלה מה תעשה מפלגת העבודה בתביעה להקים ועדת בדיקה וחקירה בלתי תלויה לדברים הנוראים שהתרחשו בפקיעין ובשימוש באש חיה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני קוראת לשר דיכטר להשיב על שתי ההצעות.

קולט אביטל: בינתיים אני רוצה לציין, חברי הכנסת, שביציע נמצאת משלחת מגרמניה, שעזרה רבות והביאה ציוד ל"יד שרה".

קולט אביטל: אנחנו מברכים אותם ומודים להם.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, מגישי ההצעות, בליל שלישי-רביעי פעלה משטרת ישראל בפקיעין, בהתאם לחובתה לשמור על ביטחון הנפש והרכוש.

אבי דיכטר: לאחר שהוברר כי קיימת סכנה לחיי כמה מתושבי הכפר, הוחלט על כניסה של כוח מיומן לשם הגנה על חיי אדם והשלטת שלטון החוק בפקיעין.

אבי דיכטר: פעילות המשטרה בפקיעין בבוקר 30 באוקטובר תוכננה ובוצעה אחרי כמה אירועים אלימים שבוצעו על-ידי חבורות בריונים צעירים מתושבי הכפר במהלך החודשים האחרונים.

אבי דיכטר: אירועים אלה כללו הצתות של כלי-רכב והצתות של בתים של תושבי הכפר.

אבי דיכטר: בחודש אוקטובר תכפו והחמירו התקיפות על בתים של תושבי הכפר, שכללו בין היתר ב-14 באוקטובר הצתת רכב של תושב הכפר; ב-20 באוקטובר – השלכת רימון רסס על מבנה מגורים בפקיעין; ב-24 באוקטובר השחתה של מגבר סלולרי שהוצב במושב פקיעין החדשה.

אבי דיכטר: אירעה התפרעות של צעירים אלימים ונזרק רימון רסס נוסף לעבר בית שהיה מאוכלס במשפחה באותה עת ושהו בבית בני המשפחה, גם ילדיהם.

אבי דיכטר: בשבת, 27 באוקטובר, הושחת שוב מתקן סלולרי במושב פקיעין החדשה.

אבי דיכטר: כוח משטרתי שהוצב להגן על בתי התושבים הותקף על-ידי עשרות פורעים, שגרמו נזק לארבע ניידות משטרה ופצעו שוטרים.

אורי אריאל: מה המרחק בין האנטנה לבתי הכפר בפקיעין?

אבי דיכטר: בסוף זה אותו compound, פקיעין החדשה ופקיעין הישנה.

אבי דיכטר: פקיעין החדשה היא קצת מעל.

אבי דיכטר: בעקבות האירועים הנ"ל מונה במשטרה צוות חקירה, צח"מ, שתכנן את מעצרם של כמה חשודים במטרה להגיע לחקירה ממצה של האירועים.

אבי דיכטר: ניסיונות של משטרת ישראל להידבר עם המנהיגות המקומית בכפר, בראשה ראש המועצה, הושבו ריקם.

אבי דיכטר: לדברי אישי מפתח בכפר אין להם שליטה בצעירים, ומבחינתם שהמשטרה תעשה את עבודתה ללא עזרתם.

אבי דיכטר: אי לכך המשטרה תכננה לבצע בבוקר 30 באוקטובר 12 מעצרים במקביל, ולאור ההתנסות הקשה שהיתה בשבת, שבה, כאמור, נפצעו שוטרים, החליטה המשטרה להגיע בכוח מתוגבר שמתאים לביצוע המשימה הזאת.

אבי דיכטר: כשהגיע הכוח לכפר, ועל רקע ידיעות על 70 רעולי פנים שמסתובבים בפקיעין ומתכוונים לפגוע בתושבים בכפר, ולאור תלונות של תושבים בכפר כי הם חוששים לחייהם, הוחלט על שינוי המשימה, ובמקום לבצע את המעצרים הוחלט לאבטח את בתי התושבים בכפר בניסיון לעצור את רעולי הפנים שהיוו איום.

אבי דיכטר: עם כניסת כוח המשטרה לכפר הם הותקפו בידי מאות מתפרעים, אשר זרקו לעברם רימוני הלם, אבנים, בלוקים ומוטות ברזל.

אבי דיכטר: כמו כן נשמעו קולות ירי ברחבי הכפר, מבלי שניתן לומר שהירי היה מכוון או לא מכוון לעבר השוטרים.

אבי דיכטר: כמו בכל אירוע במשטרת ישראל, השוטרים מונחים לפעול על-פי תורת הלחימה של הפרות הסדר, בהתאם לפקודות המשטרה, וכאן הוא המקום להדגיש, גברתי היושבת-ראש, כי על-פי פקודת המשטרה וההוראות – פתיחה באש נעשית רק במקרה של סכנת חיים ברורה ומיידית.

אבי דיכטר: באירועים נפצעו כ-30 שוטרים, שזה קרוב ל-20% מכוח המשטרה שפעל בכפר.

אבי דיכטר: חלקם הוגדר במצב בינוני עד קשה, כמה מהם עדיין מאושפזים – האחרון שבהם שוחרר לשמחתנו היום.

אבי דיכטר: במהלך האירוע, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, נחטפה פשוטו כמשמעו, נחטפה לוחמת מג"ב בידי שני רעולי פנים שחבטו בה, גם לאחר שזיהו שמדובר באשה.

אבי דיכטר: את מלאכת ההגנה על אותה לוחמת לקח על עצמו איש משטרה לשעבר שנחלץ לעזרתה, חילץ אותה, ופה אני חייב לומר, באומץ רב, ושמר עליה עד שהתאפשר להוציא אותה אל מחוץ לכפר.

אבי דיכטר: ככל הידוע למשטרה שישה מתושבי פקיעין נפצעו, שלושה כתוצאה מהירי, וכפי שאמרתי קודם לכן, הפתיחה באש על-ידי אנשי המשטרה מטופלת על-פי הנוהל ובהתאם להנחיות הקיימות על-ידי המחלקה לחקירות שוטרים שבפרקליטות המדינה במשרד המשפטים.

אבי דיכטר: אגב, אישית, גברתי היושבת-ראש, פגשתי את הפצועים, גם האזרחים, גם אנשי המשטרה בבית-החולים בנהרייה.

אבי דיכטר: ללא ספק לא תמונה קלה לראות אזרחים שלנו פצועים מירי של כוחותינו, וחזקה על מי שבודק את הנושא שיבדוק את הנסיבות שבהן החליטו שוטרים לפתוח באש מתוך מצוקה.

אבי דיכטר: כל הכוח, גברתי היושבת-ראש, שנקלע למצוקה נפצע באותו אירוע.

אבי דיכטר: הלוחמת – השוטרת שהיתה עמם היא זו שנחטפה.

אבי דיכטר: אבל, כאמור, הבדיקה המקצועית, האובייקטיבית, הבלתי-תלויה כפי שהוגדר כאן, מבוצעת על-ידי משרד המשפטים, ואני סומך על הבדיקה שלהם ובוטח בה.

אבי דיכטר: החלטת מפקדי המשטרה בשטח לעצור את המבצע, לא להזעיק כוחות לתגבור ולהסתפק בכוחות הקיימים כדי לצאת החוצה, לשחרר את אותם רעולי פנים שנעצרו מתוך כוונה ברורה לא להחריף את המצב בפקיעין, והיתה יכולת לתגבר באלפי שוטרים אבל איש מאתנו, לא אנשי המשטרה, לא מפקדי המשטרה, איש לא סבור שפקיעין היא יעד מבוצר שצריך להבקיע אותו.

אבי דיכטר: איש לא סבור שיש לנו בעיה עם תושבי פקיעין.

אבי דיכטר: הבעיה היא ספציפית אל מול אותם פורעים.

אבי דיכטר: משטרת ישראל תמשיך לפעול בכל מקום, בכל יישוב, בכל זמן, לצורך ביצוע משימותיה, שמירה על ביטחון הנפש והרכוש ואכיפת החוק, והכול על-פי כל דין.

אבי דיכטר: נגיע בסופו של דבר לפורעים, זו חובתנו, בין שפגעו ופצעו, בין שתקפו תושבים מקומיים ובין שתקפו שוטרים שנכנסו למקום.

אבי דיכטר: בעקבות האירועים, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, לרבות חברי הכנסת השואלים, מינה המפכ"ל צוות בדיקה בראשות ניצב במשטרת ישראל, זאת במקביל לבדיקה המתבצעת על-ידי מח"ש כפי שציינתי קודם לכן.

אבי דיכטר: שתי החקירות עדיין נמשכות, נקבע להן לוח זמנים.

אבי דיכטר: יש לאפשר לחוקרי מח"ש ובוודאי לאפשר לחוקרי ועדת החקירה המקצועית שמונתה על-ידי המפכ"ל להשלים את העבודה, כל אחת על-פי לוחות הזמנים שנקבעו במשרד שבו היא מופקדת.

אבי דיכטר: לכן אני ממליץ להמתין לתוצאה המקצועית של הגורמים המקצועיים ולהסתפק בדברים האלה.

אבי דיכטר: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נצביע על כל הצעה בנפרד.

קולט אביטל: תחילה נצביע על הצעתו של חבר הכנסת ברוורמן על הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: סליחה, העירו לי שההצבעה היא אם להעביר לוועדת הכנסת או נגד.

קולט אביטל: נגד זה אומר להסיר, בעד זה להעביר לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 16 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 45 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 16, נגד – 45.

קולט אביטל: אני קובעת שההצעה נפלה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצביע עכשיו על הצעתו של חבר הכנסת אחמד טיבי על הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

קולט אביטל: בעד זה העברה לוועדת הכנסת, נגד זה הסרה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 46 נמנעים – 1 ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 14, נגד – 46, נמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שגם הצעה זאת נפלה.

קולט אביטל: האירועים בפקיעין

קולט אביטל: אנחנו ממשיכים בסדר-היום ואנחנו עוברים לדיון בהצעות דחופות לסדר-היום בנושא האירועים בפקיעין, שמספרן 3788, 3789, 3790, 3811, 3823 ו-3853.

קולט אביטל: ראשון המציעים, חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, היות שעומדות לרשותי רק שלוש דקות אנסה למקד כמה שיותר את הדברים.

סעיד נפאע: הצדיק בר יוחאי, באחד מספרי דברי הימים מוצאים אנו את הדברים הבאים: בכנס של חכמי הדור בראשות יהודה אמר הנ"ל: הרומאים הם גדולים ומביאים תועלת, בנו גשרים, מגרשי משחקים ובתי-מרחץ.

סעיד נפאע: השיב לו בר יוחאי: לא עשו דבר לטובתנו.

סעיד נפאע: את הגשרים הקימו כדי להקל על עצמם את גביית המסים מאתנו, את המגרשים עשו כדי לצחוק עלינו ואת בתי-המרחץ הקימו, מלה קשה – לבעלות המקצוע העתיק בעולם.

סעיד נפאע: בר יוחאי נשפט למוות והסתתר 13 שנים בפקיעין בין הערבים, הכנענים, אבותיהם של תושבי פקיעין דהיום, ואיש לא העלה על דעתו להלשין עליו לשלטונות, וכשעבר למירון, בתוך 40 יום נתפס ונתלה למוות עם בנו.

סעיד נפאע: צר לי מאוד לאכזב, אני לא רוצה לאכזב אף אחד שמצפה ממני להפריח ססמאות עכשיו באולם הכנסת.

סעיד נפאע: אני לא מתכוון לעשות זאת ואשאיר את נטיות לבי בצד.

סעיד נפאע: לכל מלה שאמר כבוד השר דיכטר יש תשובה.

סעיד נפאע: אני רוצה להגיד רק דבר אחד, ואת זה שמעתי אתמול בישיבה שהיתה במשטרה: דבריו של השר דיכטר נסמכים על עדות שמיעה, מה שנקרא בשפת המשפטים, של תושב פקיעין מתנועת "כהנא חי" שעזב את הכפר, והוא מקור הידיעות שהיו במשטרה.

סעיד נפאע: כבוד השר, מטבע הדברים הגרסאות שונות.

סעיד נפאע: אמרתי, אני לא רוצה להפריח ססמאות.

סעיד נפאע: הגרסאות שונות.

סעיד נפאע: היתה אש חיה, דבר חמור ביותר.

סעיד נפאע: האם הדבר הזה דורש בדיקה נייטרלית או לא דורש?

סעיד נפאע: השיח' של העדה הדרוזית אמר במפורש ובפני כל הנכבדים שהוא אישית שאל את השוטרת אם אונה לה כל רע והיא השיבה במפורש: לא.

סעיד נפאע: למחרת היום אנחנו רואים שיש פרסום אחר.

סעיד נפאע: באותה ישיבה של ועדת הפנים שאתמול היתה בפקיעין הופיע אדם הוגן בשם אילן, יהודי תושב פקיעין, שהעיד במלים נחרצות שלא נשקפה שום סכנה לחייו.

סעיד נפאע: אדרבה, הוא אף הביע תמיכה בעמדתם של אנשי פקיעין.

סעיד נפאע: לעומת זאת, הופיע אדם בשם זיגלמן, כפי שאמרתי, מתנועת "כהנא חי", בישיבה שהיתה לוועדת הפנים במשטרה, וכפי שאמרתי כל מה שאמר השר דיכטר הוא פרי אותה שיחה או אותה קריאה לעזרה של אותו אדם.

סעיד נפאע: גבירותי ורבותי, גברתי היושבת-ראש, אני פונה לשכל הישר של כולנו, לרבות לשר דיכטר: תיענה לדרישת התושבים, תיענה לדרישת ההנהגה, תיענה לוועדת הפנים שאתמול אחרי הסיור אמרה במפורש שיש מקום להקים ועדה ממשלתית, כבודו, בראשות שופט, שתבדוק את מה שאירע שם.

סעיד נפאע: אני קורא לכבודו ולחברי חברי הכנסת ובעיקר למר דיכטר: הקם ועדה ממשלתית, ויפה שעה אחת קודם.

קולט אביטל: נא לסיים.

סעיד נפאע: לכן, הייתי מציע לחברי חברי הכנסת להעביר את הנושא לוועדת הפנים, שזה יהיה על סדר-היום של ועדת הפנים.

סעיד נפאע: ייקח שבוע או שבועיים, והשר דיכטר ישקול את צעדיו ואת הדברים ויראה מה אפשר לעשות ויראה לנכון כן להיענות להנהגה או יראה לא נכון להיענות להנהגה, ועד אז, אללה כרים.

סעיד נפאע: הייתי מאוד מקווה לשמוע עכשיו מכבוד השר דיכטר, ולא רק מהשר דיכטר אלא גם מכל חברי הכנסת, שאכן העניין הזה יועבר לוועדה.

סעיד נפאע: בינתיים יינתן זמן על מנת שהדבר ייבדק, ובמידה שנגיע למסקנה כזו – בזה למעשה אנחנו נרגיע את המצב, וזו הדרך היחידה להרגיע את המצב.

סעיד נפאע: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נמצא, חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, מכובדי השרים, עמיתי חברי הכנסת, נכבדי העדה הדרוזית בפקיעין, אני מכיר ומוקיר את העדה הדרוזית, פועלם ומעשיהם לטובת ישראל מן המפורסמות הם.

דוד אזולאי: האירועים שהיו בפקיעין אסור שיקלקלו את היחסים בינינו היהודים לבין העדה הדרוזית.

דוד אזולאי: צריך לזכור שגם בין אחים יש סכסוכים, אבל בסוף אנחנו צריכים לשבת יחד וגם לחיות יחד במדינה שלנו.

דוד אזולאי: עניין האנטנה הוא מקרה מצער, ובטוחני שאם נכבדי העדה, כפי שאני מכיר אותם, ואני מכיר את רגישותם, עם פרנסי העיר והערים בסביבה היו נפגשים – סביר להניח שהבעיה היתה נפתרת ולא היינו נזקקים לשירות המשטרה.

דוד אזולאי: לעניין ועדת החקירה, אינני חושב שזה יביא את הפתרון שאנחנו רוצים אותו, וזה להמשיך לחיות יחד כפי שאנחנו חיים עד היום.

דוד אזולאי: מכובדי אנשי העדה הדרוזית, אני אומר לכם שאם צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית, צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית על הקיפוח של העדה הדרוזית בשנות קיומה של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: על זה כן צריך להקים ועדת חקירה – מה קרה למדינת ישראל שבמשך 60 שנה קיפחה את העדה הדרוזית, אף-על-פי שמדברים על שוויון, ואין שוויון לעדה הדרוזית.

דוד אזולאי: אבל צריך לזכור שכולם נפגעו כאן:

דוד אזולאי: גם הדרוזים, גם תושבי פקיעין היהודית, גם המשטרה נפגע כבודה.

דוד אזולאי: כולם נפגעו, ללא יוצא מן הכלל.

דוד אזולאי: לכן, אני מציע לכם, ואני מציע גם לשר לביטחון פנים: אם אנחנו רוצים להחזיר את אמון הציבור במשטרה, צריכה להיות ועדת חקירה שהשר לביטחון פנים ימנה מאנשים שהם מחוץ למשטרה, כפי שעשה בזמנו השר גדעון עזרא כאשר הקים את ועדת-זיילר לבדוק את פרשת פריניאן.

דוד אזולאי: זו ועדה שצריכה לקום, והיא תבדוק והיא תסיק את המסקנות.

דוד אזולאי: כאשר מקימים ועדת חקירה פנימית, זה למרוח את העסק.

דוד אזולאי: אדוני השר לביטחון פנים – – –

קולט אביטל: אדוני השר לביטחון פנים.

קולט אביטל: אדוני השר לביטחון פנים, הדברים מופנים אליך.

קולט אביטל: אנחנו מבקשים את שימת לבך.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה ממך.

דוד אזולאי: אדוני השר, אין זו הפעם הראשונה שאדוני השר מדבר על "פורעים".

דוד אזולאי: גם באירועים שהיו במאה-שערים אדוני דיבר על פורעים.

דוד אזולאי: אני מציע שנהיה קצת זהירים ולא יהיה שימוש סיטוני בזה, כי אז בעצם הנושא גורם לזילות המשטרה, ולא אתה, ובוודאי אף אחד מאתנו, לא היה רוצה זלזול במשטרה.

דוד אזולאי: לכן, בכל זאת, אני חוזר לסיכום הדיון הזה על הצעתי: אם אנחנו רוצים להחזיר את אמון הציבור במשטרה, לדעתי, צריך להקים ועדת חקירה לא מאנשי המשטרה אלא מאנשים שהם מחוץ למשטרה, כפי שעשה השר גדעון עזרא בזמנו כאשר הקים את ועדת-זיילר שבדקה ובסופו של דבר רואים אנחנו את התוצאות שהיו אז.

קולט אביטל: אני מודה לך.

דוד אזולאי: אם רוצים להחזיר את אמון הציבור, זו התוצאה היחידה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

קולט אביטל: אחריה – חבר הכנסת אריה אלדד.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, אורחים מכובדים, שבע שנים אחרי מהומות אוקטובר, ונראה שממשלת ישראל לא למדה דבר ולא שכחה דבר.

זהבה גלאון: המבצע להגנת האנטנה הוציא עשרות רבות של שוטרים באישון לילה לפקיעין.

זהבה גלאון: שמעתי כאן את דבריו של השר דיכטר, השר לביטחון פנים, ואני מודה – איך לומר זאת בלשון המעטה – שממש ממש לא השתכנעתי: לא בדבר הנחיצות של הפעלת כוח המשטרה שחרג מכל פרופורציה; רק על מפגינים ערבים או דרוזים יורים באש חיה או משתמשים בנשק חם או קר.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים על אזרחים במדינת ישראל, ומשטרת ישראל, שבע שנים אחרי האירועים, במקום לכלכל את צעדיה בתבונה, מרשה לעצמה לפרוץ ולירות.

זהבה גלאון: האם היה צורך?

זהבה גלאון: האם נשקפה סכנת חיים?

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני מצטערת שהכנסת, הקואליציה, בעריצותה דחתה את הרעיון להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת אירועי פקיעין.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים בדיוק שמאז אירועי אוקטובר 2000 נוצר משבר אמון חמור בין אזרחי ישראל הערבים לבין משטרת ישראל.

זהבה גלאון: אנחנו זוכרים איך משטרת ישראל, מח"ש, במקום להגיש כתבי אישום הגישו כתבי מחילה.

זהבה גלאון: לכן, חברי חברי הכנסת, המשטרה אינה יכולה לחקור את עצמה, וגם מח"ש לא יכולה לחקור את האירועים.

זהבה גלאון: לכן, צריכה לקום ועדת בדיקה בלתי תלויה.

זהבה גלאון: אנחנו עוד זוכרים את הביקורת שהשמיעו השופט אור וועדת-אור כולה.

זהבה גלאון: אנחנו זוכרים ששוטרים שהיו מעורבים בחקירות ירי לא הועמדו לדין.

זהבה גלאון: ראינו את הטיוח שבע שנים אחרי, ומה שהם מבקשים עכשיו.

זהבה גלאון: להקים ועדה מטעם המשטרה זו תהיה חזרה על אותו טיוח ידוע, שוב מסקנות ועדה יהפכו אחר כך לאות מתה וחברים ישבו בכנסת וידברו מעל הדוכן על החשיבות של התרומה של הקהילה הדרוזית ואנשי פקיעין לחברה בישראל.

זהבה גלאון: הכול דיבורים.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אם רוצים לרדת לחקר האמת צריכה לקום ועדה בלתי תלויה, לא בראשות משטרת ישראל, לא המפכ"ל שימנה אותה, ובכל הכבוד, גם לא השר.

זהבה גלאון: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אבא שלי עליו השלום, פרופסור ישראל אלדד, היה נוהג לומר: אדוני השופט, זה התחיל כך: הוא החזיר לי מכה.

אריה אלדד: כמה רבדים לאירוע בפקיעין, כמה נקודות בזמן להתחיל לחשב מתי זה התחיל ומי התחיל עם מי.

אריה אלדד: תחושת האפליה והקיפוח; רימוני הרסס שהושלכו כבר לפני חודש על בתי יהודים בפקיעין, אולי כלי הרכב שלהם שנשרפו; האלימות המשטרתית; הפעלת הנשק החם; רעולי הפנים; חטיפת השוטרת.

אריה אלדד: מי החזיר למי מכה?

אריה אלדד: לפני שנתיים בעמונה זה היה שוטר משמר הגבול, שביודעין, כשהוא יודע שאני חבר הכנסת הפועל במסגרת מילוי תפקידו, גרם לי במזיד לחבלה מכוונת בידי הימנית, גרם לי לנכות, והמשטרה מרחה את החקירה, ומח"ש טייחה את החקירה.

אריה אלדד: מאות פצועים נמנו באותו יום, שוטרים פיצחו גולגלות באין מפריע, באין נוזף, באין מעיר, ומרחו וטייחו את כל התלונות.

אריה אלדד: מאז אני יודע שאי-אפשר לסמוך על המשטרה כשהיא בודקת את עצמה וחוקרת את עצמה, ומח"ש איננה אלא תיאטרון בובות שכל תפקידו להציג מצג שווא של כביכול בדיקה אובייקטיבית.

אריה אלדד: לפיכך, באמת אינני סומך על המשטרה שתרד לחקר האמת בפקיעין.

אריה אלדד: אבל, אם יש לי טענה כלפי המשטרה במקרה הזה, הטענה היא לא שהיו אלימים מדי באירוע בפקיעין, אלא שלא טיפלו מוקדם מספיק באותם גילויי אלימות שהיו מצד מיעוט אלים, קיצוני, לאומני, שגם מנהיגי הציבור הדרוזי בפקיעין היו רוצים להקיא מתוכם.

אריה אלדד: אז אם אינני סומך על המשטרה שתחקור את עצמה, ואינני סומך גם על ועדת חקירה פרלמנטרית שתרד לחקר האמת, כי היא לא תוכל לרדת, כי היא תהיה פוליטית מעצם הרכבה בבית הזה, אין לנו אלא לקוות להחליף את הממשלה ולהגיע גם למשטרה שתפעל על-פי השכל הישר ועל-פי הצדק וכדי למנוע אלימות, וגם כדי להיות רגישה כלפי הרגשות הלאומיים של המיעוטים במדינת ישראל.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: אדוני השר, תרצה להשיב?

קולט אביטל: בבקשה.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, חברי הכנסת שהגישו את ההצעות הדחופות, אני לא אלאה אתכם בדברים שאמרתי קודם לכן, מפני שהנוכחים היו כאן קודם, שמעו את דברי, ואני סברתי שהדברים היו ברורים די הצורך.

אבי דיכטר: אבל כחלק מההתייחסויות אני חייב אולי לומר מלה נוספת, אולי ביתר בהירות.

אבי דיכטר: ראשית, האירוע שבו פתחו שוטרים באש הוא אירוע שמטופל על-ידי ועדה בלתי תלויה, גוף בלתי תלוי.

אבי דיכטר: הוא לא במשטרה, הוא לא במשרד לביטחון פנים, הוא בפרקליטות המדינה, שתחת משרד המשפטים.

זהבה גלאון: ועדת-אור אמרה: היה צריך לפרק את מח"ש מזמן ולהפוך אותה לגוף אזרחי.

אבי דיכטר: מאחר שמח"ש היא הגוף הקיים על-פי החוק, על-פי הנוהל, על-פי המסורת ועל-פי שלושת הדברים גם יחד, הגוף הזה – בשונה מהתייחסות של חברי הכנסת – אני חייב לומר שהוא גוף מקצועי, יש בו אנשי מקצוע, אפשר להגדיר אותם בכל מיני כינויים, כפי שהוגדרו.

אבי דיכטר: אני למדתי על בשרי ברבות השנים שביקורת כלפי גוף מקצועי בסדר-גודל כמו מח"ש צריכה להיות לה סיבה מיוחדת, מעוגנת בעובדות ולא רק באיזה פופוליזם שנזרק מעל דוכן הכנסת.

אבי דיכטר: לכן, עד שלא ייאמר ויעוגן אחרת, מח"ש עבורי – ואני ממליץ מאוד גם לחברי הכנסת, עבור חברי הכנסת – היא הגוף הנכון לחקור.

אבי דיכטר: לא מדובר על לבדוק; הוא חוקר, חוקר במלוא מובן המלה את שוטרי משטרת ישראל.

אבי דיכטר: רק מי שהיה בחקירה מבין את המשמעות של שוטר שהיה בפקיעין בסכנת חיים, פתח באש כדי להציל את חייו, פצע או לא פצע אזרח, כנגדו מתבצעת חקירה.

אבי דיכטר: אני לא מציע להקל ראש בעובדה הזאת, ששוטר בתפקיד שאנחנו, הממשלה, המדינה, שלחה אותו אליו, בסופו של דבר גם נפצע – כי אמרתי שכל הכוח שנקלע שם למצוקה מעבר ללוחמת שנחטפה – כולם נפצעו.

אבי דיכטר: זאת אומרת, שמח"ש היא בדיוק הגוף שיבדוק את הסוגיה הזאת.

אבי דיכטר: לכן, הנושא של אובייקטיביות הגוף שבודק את הפן הזה עבורי אינו נתון בשום מחלוקת.

זהבה גלאון: אנשי מח"ש באים משורות המשטרה וחוזרים למשטרה.

אבי דיכטר: חברת הכנסת גלאון, התנודות והמעברים בין גופים במדינת ישראל, אני מציע לראות את זה כדבר בריא ולא כדבר חולה, כדבר תורם ולא כדבר מפריע, והלוואי שהיינו יכולים לעשות יותר העברות.

אבי דיכטר: היינו מפרים את עצמנו באנשי מקצוע בצורה הרבה יותר – – –

זהבה גלאון: איפה האובייקטיביות בדיוק?

אבי דיכטר: מעבר לזה, גברתי היושבת-ראש, אני מודה שאני מאוד מוטרד גם מאמירות שנזרקו לחלל בתקשורת, וגם מאמירות שנאמרו כאן על-ידי חלק מהמתייחסים, שמנסים לקחת את העדה הדרוזית, כ-120,000 איש, אוכלוסייה ממלכתית, אוכלוסייה נאמנה – ואני לא רוצה לחזור על האמירות המוכרות לכולנו: ברית דמים, 344 הרוגים מקרב העדה לאורך מלחמות ישראל, נלחמנו אתם, עם אלה שיושבים כאן ועם כאלה שלא נמצאים כאן, כתף אל כתף לאורך הרבה מאוד שנים – לקחת את העדה הזאת ולטרוף אותה בצורה של מדינת ישראל כנגד העדה הדרוזית; ממשלת ישראל כנגד העדה הדרוזית; משטרת ישראל כנגד העדה הדרוזית; מחוז צפון כנגד העדה הדרוזית – אני אומר לכם: זה לא הכיוון, זו לא הכוונה.

אבי דיכטר: אני חושב שזה גם לא מכובד לא עבורנו כמדינה, לא עבורנו כאזרחים, אם דרוזים, אם יהודים או אחרים.

אבי דיכטר: ועדת הפנים של הכנסת היתה בפקיעין ונפגשה עם תושבי הכפר, היתה במשטרת ישראל ונפגשה עם אנשי המשטרה.

אבי דיכטר: אני מסכים שאירוע בסדר גודל כזה אינו אירוע של מה בכך, גם אנחנו לא מתייחסים לזה כאל אירוע של מה בכך.

אבי דיכטר: לא בכל יום מתמנה ניצב לבדוק את הנושא הזה, לא בכל יום מועברת סוגיה בסדר-גודל כזה למח"ש.

אבי דיכטר: ועדת הפנים דנה בזה, אם אפשר לומר, דיון שטח.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם יש מושג כזה בוועדה, אבל זה פחות או יותר מה שנעשה שם.

אבי דיכטר: בצדק היא לא קבעה מסמרות, מהסיבה הפשוטה שהנתונים לא היו לנגד עיניה.

אבי דיכטר: חקירה או בדיקה או כל צעד מקצועי, יש לו זמן, יש לו נתונים, יש הצלבות של מידע.

אבי דיכטר: כאחד שקצת מכיר את הדברים האלה, אין אינסטנט בדיקה, אין אינסטנט חקירה, ולכן בצדק ועדת הפנים שהיתה בשטח נמנעה מלעשות מעבר לשמיעת הדברים.

אבי דיכטר: לוחות הזמנים ידועים גם לוועדת הפנים של הכנסת.

אבי דיכטר: ההצעה לדון בסוגיה הזאת של אירועי פקיעין, על כל המשתמע מכך, בין שיחליטו להרחיב ובין שיחליטו להצטמצם, היא סוגיה יותר מאשר ראויה לדיון נוסף, לא במליאה אלא בוועדה עם אנשי מקצוע, שתוכל לשמוע.

אבי דיכטר: תבחר שוטרים – יגיעו שוטרים, תבחר אחרים – יגיעו אחרים, תבחר לזמן אזרחים מפקיעין – יגיעו אזרחים מפקיעין, תבחר לזמן את הפצועים, בין אם האזרחים ובין אם השוטרים – הם יוכלו להגיע לשפוך אור.

אבי דיכטר: בכל מקרה, אני מאמין שעד שוועדת הפנים תשב על המדוכה יהיו לנגד עיניה לפחות כל ממצאי הבדיקה שביצעה המשטרה בניקיון כפיים.

אבי דיכטר: הם יוכלו לשבת, לראות, לתחקר ולהשלים.

אבי דיכטר: מדיניות מח"ש, אני לא יודע לייצג אותה, ומאחר ששר המשפטים לא נמצא כאן, אני מציע שהנושא הזה ייבדק על-ידי הוועדה אל מול מח"ש.

אבי דיכטר: אבל להצעה שעלתה כאן להעביר את הנושא לוועדת הפנים, אין לי כל התנגדות.

אבי דיכטר: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אם כך, אדוני השר מציע להעביר את ההצעה לוועדת הפנים.

קולט אביטל: אני רוצה לשאול את המציעים: חבר הכנסת סעיד נפאע, אתה מסכים לוועדת הפנים?

קולט אביטל: חבר הכנסת אזולאי?

קולט אביטל: חברת הכנסת גלאון?

קולט אביטל: חבר הכנסת אלדד?

קולט אביטל: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

צבי הנדל: אני רוצה להסיר, יש לי הצעה אחרת.

קולט אביטל: הצעה אחרת.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לא נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, השתתפתי אתמול בסיור של ועדת הפנים בפקיעין.

דב חנין: אני חייב לומר לכם, חברי הכנסת, שאני יצאתי משם בהרגשה קשה מאוד.

דב חנין: הכפר פקיעין הוא כפר מכניס אורחים, רבים מאתנו מכירים אותו היטב, אבל מבעד ליופי של הכפר יש הרבה מאוד בעיות, הרבה מאוד אפליה, הרבה מאוד מצוקות קשות.

דב חנין: יש בכפר הזה דאגה מאוד קשה מעלייה בתחלואה בסרטן – 120 מקרי סרטן בכפר.

דב חנין: התושבים, בצדק, מקשרים בין עלייה במחלת הסרטן לבין מפגעים סביבתיים שיש מסביב לכפר הזה.

דב חנין: חלק מהתושבים של הכפר מקשרים את זה לאנטנות סלולריות.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, בעניין של האנטנות הסלולריות באים לתושבי הכפר: למה הסרתם אנטנה סלולרית?

דב חנין: אבל השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו בכנסת הזאת היא מה הכלים שנתנו לתושבי הכפר כדי להתנגד לאנטנות סלולריות.

קולט אביטל: חבר הכנסת דבר חנין, נא לסיים.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: מי שהתחיל בפעולה כוחנית בפקיעין זה החברות הסלולריות, שבונות אנטנות בלי היתרים, בלי אישורים ובלי לאפשר לתושבים אפשרות להתנגד.

דב חנין: מלה על המשטרה, גברתי היושבת-ראש, ברשותך.

קולט אביטל: לא, אדוני.

קולט אביטל: אני מבקשת לסיים.

קולט אביטל: הצעה אחרת היא דקה.

דב חנין: הצעה אחרת היא דקה, אבל היתה לנו הצעה לסדר-היום שבגלל אי-הבנה לא ידענו שתוכל להישמע היום.

דב חנין: אז אני מבקש עוד חצי דקה, ברשותך.

דב חנין: מלה על התנהגות המשטרה.

דב חנין: המשטרה נכנסה לפקיעין באמצע הלילה, נורתה שם אש חיה, אחרי שוועדת-אור אומרת שבשום נסיבות לא יורים אש חיה על מפגינים ועל אזרחים.

דב חנין: לכן, גברתי, אני חושב שהתשובה שאומרת שניצב יחקור את המשטרה, שהמשטרה תחקור את עצמה, איננה יכולה להתקבל.

דב חנין: האופציה היא ועדת חקירה אמיתית, עצמאית, שתבחן את הנושא הזה עד הסוף.

דב חנין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת סוייד.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני לא חשוד בכך שאין מצבים שבהם אני מתנצח עם אנשי המשטרה.

צבי הנדל: יש מספיק דוגמאות ולא אחזור עליהן.

צבי הנדל: אבל לדעתי, לא המקרה הזה.

צבי הנדל: צריך שנדע כולנו שתושבי פקיעין המכובדים, המבוגרים, הם לא אלה שעושים את המהומות.

צבי הנדל: יש השכבה הצעירה של פורעי חוק, שמוסתים על-ידי שכנים לא-יהודים ולא-דרוזים, שדורשים מהם להזדהות.

צבי הנדל: משכנעים אותם עד כמה רע להם במדינה הזאת, וזה הולך ותופס תאוצה.

צבי הנדל: אי-אפשר להתעלם מכך שנזרק רימון רסס, שהיה ירי, שנשרפו בתים.

צבי הנדל: לכן אני לא חושב שצריך לתת איזשהו גיבוי לחוליגנים האלה, וזה בדיוק המקרה שהמשטרה צריכה לקבל גיבוי, ואם היה שוטר כזה או אחר שלא נהג לפי החוק או ירה שלא לצורך – הוא צריך להיענש.

צבי הנדל: אבל לא קמפיין של כולנו נגד כל המשטרה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר בקצרה על כך שלא חשוב אם מדובר ביישוב דרוזי או לא יישוב דרוזי.

חנא סוייד: נכון שביישוב הזה יש רוב דרוזי, אבל אופן ההתנהגות של המשטרה לא יאה לא ליישוב דרוזי ולא ליישוב מכל סוג אחר.

חנא סוייד: חשוב לציין את העובדה הזאת.

חנא סוייד: אני דווקא רוצה לציין שהמשטרה פעלה בניגוד להמלצות ועדת-אור, המלצות שממשלת ישראל אימצה אותן במפורש.

חנא סוייד: דבר אחרון, אני רוצה לפנות לשר להגנת הסביבה ולהגיד: באופן שבו זרועות הסביבה במדינת ישראל מטפלות בנושא של האנטנות ובנושא של הקרינה הסלולרית, האפשרות היחידה בפני אזרחים היא לפעול במקום, כי אין אפשרות בעצם.

חנא סוייד: התוכניות, המדיניות הנוהגת, לא השאירו בפני האזרחים כל דרך לפעול בצורה חוקית.

חנא סוייד: אני רוצה לציין, שמדברי אנשים שיודעים מה היה בפקיעין, דווקא המשטרה עמדה והסתכלה כאשר אנשים הורידו את האנטנה, והיא לא פעלה כלל.

חנא סוייד: רק אחר כך היא התקיפה את היישוב וניסתה לעצור את האנשים ביישוב עצמו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: סגן השר מגלי והבה, הצעה אחרת.

קריאה: זה לפנים משורת הדין.

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, אני ביקשתי לדבר לפנים משורת הדין – –

קולט אביטל: זה לפנים משורת הדין, אני חושבת שאפשר להבין מדוע.

מגלי והבה: – – לא יכולים לדברי שני נציגי ממשלה.

מגלי והבה: היה לי ויכוח בישיבת סיעת קדימה עם השר אבי דיכטר, ואני משמיע את דברי.

מגלי והבה: אמרתי שהמשטרה כשלה בטיפול באירוע.

מגלי והבה: הייתי בין הראשונים שקראו להדחתו של מפקד המחוז הצפוני.

מגלי והבה: מפקד מחוז שלא יודע איך לטפל באוכלוסייה שהוא אחראי עליה ימשיך לעשות טעויות.

מגלי והבה: תושבי פקיעין הם לא פורעי חוק.

מגלי והבה: אם יש פורעי חוק, תושבי פקיעין יעזרו למשטרה להביא אותם למעצר.

מגלי והבה: זו עמדתם של כל תושבי פקיעין, זו עמדתם של כל מנהיגי העדה הדרוזית.

מגלי והבה: לא ייתכן שמשטרת ישראל, בלי לחשוב, וגם להביא עובדות לא נכונות – יומיים מסיתים נגד העדה הדרוזית וממשיכים לטעון טענות שאין להן מקום.

מגלי והבה: היום – לצערי, לא הייתי כאן כשביקשו את הוועדה – אני לא סומך על בדיקת המשטרה, נקודה.

מגלי והבה: לכן, אנחנו צריכים, גם ככנסת, לדרוש ועדת חקירה בלתי תלויה שתביא את האמת.

מגלי והבה: יש לנו המון טענות למשטרה, ואני מטיל את האחריות על מפקד המחוז הצפוני.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת נאדיה חילו – אחרונת הדוברים.

קולט אביטל: לאחר מכן נעבור להצבעה.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גם אני הייתי מעורבת מהיום הראשון שהאירועים קרו שם, לצער כולנו – אירועים מאוד קשים, שגם התוצאה שלהם היום, וגם הפגיעות והתסכולים והחתכים והצלקות שנשארו הם מאוד עמוקים.

נאדיה חילו: אני סיירתי שם אתמול עם ועדת הפנים, ובסיור שלי אנחנו שוחחנו עם הרבה מאוד תושבים, גם עם נשים, גם עם ילדים.

נאדיה חילו: אני גם התרשמתי בצורה מאוד קשה מחציית גבולות מסוימת על-ידי המשטרה.

נאדיה חילו: אנחנו גם היינו במשטרה ודיברנו שם.

נאדיה חילו: אנחנו לא ועדת חקירה.

נאדיה חילו: הפערים בין דברי המשטרה לדברי התושבים היו מאוד גדולים.

נאדיה חילו: רק בשל הפערים האלה והצורך בגילוי האמת של מה שהיה שם מבחינת הפעלת שיקול הדעת, מבחינת הפגיעה בתושבים, מבחינת הירי שהיה, גם הכניסה לבית-התפילה, שזה חצייה מסוימת של גבול.

נאדיה חילו: אנחנו דיברנו שם עם האחראי על בית- התפילה, והוא גם הסביר שלמקום הזה נכנסו.

קולט אביטל: נא לסיים.

צבי הנדל: – – –

נאדיה חילו: לכן, אני חושבת שצריך להפיק את הלקחים וצריך להקים ועדה כדי לבדוק ולבחון את הדברים.

נאדיה חילו: אני מאחלת לכפר הנפלא הזה שחי במשך הרבה מאוד שנים – ארבע עדות שם – להמשיך לחיות ולקיים את שיתוף הפעולה ואת החיים המשותפים של כל העדות שם.

נאדיה חילו: ככה צריך להמשיך ולהתגבר על המשבר הזה וללכת הלאה.

נאדיה חילו: תודה.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, מי שמנהל בדרך כלל את הדיון, מטבע הדברים לא יכול להשתתף בדיון, אבל אני בכל זאת רוצה לצרף גם את קולי, את אהדתי ואת תמיכתי בקהילה נפלאה זאת, ולהעביר גם מכאן את תקוותי שכולנו נדע להתגבר על המשבר הזה ולמצוא את הדרך להחזיר את השקט ולעשות צדק.

קולט אביטל: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לעבור עכשיו להצבעה.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים.

קולט אביטל: כיוון שהמציעים הסכימו לוועדת הפנים, אנחנו נצביע.

קולט אביטל: בעד – ועדת הפנים, נגד – זה הסרה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 24, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא יעבור להמשך טיפולה של ועדת הפנים.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להודעה של מזכיר הכנסת, מזכירת הכנסת במקרה הזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 24) (תלושי שכר), התשס"ח–2007; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 5) (הודעה בעת רישום למוסדות חינוך), התשס"ח–2007.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה – תיקון), התשס"ח–2007.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

קולט אביטל: [מס' כ/176; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 11467; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעות חוק.

קולט אביטל: הצעת חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה (תיקון), התשס"ח–2007.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, חבר הכנסת פרופסור מיכאל נודלמן, להציג את הצעת החוק.

קולט אביטל: בבקשה.

מיכאל נודלמן: גברתי היושבת-ראש, שר נכבד וחברי הכנסת, הצעת החוק המונחת בפניכם לקריאה שנייה ושלישית מבקשת לשפר את מצבם של ותיקי המלחמה הנזקקים.

מיכאל נודלמן: לפני שבע שנים, בתאריך 1 במאי 2000, קיבלה הכנסת חוק חשוב, את חוק הווטרנים של מלחמת העולם השנייה.

מיכאל נודלמן: עברו שבע שנים, ואנו חושבים שהגיע הזמן לתקן את חוק ותיקי מלחמת העולם השנייה ולשפר את התנאים של הווטרנים הנזקקים.

מיכאל נודלמן: מדובר באוכלוסייה מבוגרת.

מיכאל נודלמן: צעיר ותיקי המלחמה הינו מעל גיל 80.

מיכאל נודלמן: אבל אני צריך להגיד שזאת אוכלוסייה פעילה מאוד; הם פעילים בבתי-ספר, בצבא, במוזיאונים.

מיכאל נודלמן: הלוואי שצעירים היו כל כך מרוצים ופעילים כמוהם.

מיכאל נודלמן: נוכחים פה יושב-ראש ארגון ותיקי מלחמת העולם השנייה, וולף סלומון, והסגנים שלו.

מיכאל נודלמן: הזמן דוחק בנו להיטיב את מצבם של אלו שלחמו במלחמת העולם השנייה והצילו בגופם את העולם.

מיכאל נודלמן: חלקם במצב כלכלי קשה.

מיכאל נודלמן: אלו ותיקי המלחמה הנזקקים, ולהם אנחנו מבקשים להעניק יותר במסגרת הצעת החוק.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, הצעת החוק שלפני

מיכאל נודלמן: כם מבקשת להעניק לוותיקי המלחמה הנזקקים מענק הטבות מוגדל.

מיכאל נודלמן: בהתאם לחוק הווטרנים, כיום מקבלים מענק הטבות המשולם פעם בשנה לוותיק מלחמה הזכאי להבטחת הכנסה, והוא עומד על 15% מהשכר הממוצע, על-פי חוק הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק מבקשת להעמיד את מענק ההטבות על 25% מהשכר הממוצע האמור.

מיכאל נודלמן: בנוסף, הצעת החוק מציעה לקבוע כי מענק ההטבות האמור ישולם בשני חלקים שווים: מחציתו הראשונה לא יאוחר מ-9 במאי שהוא יום הניצחון על הגרמנים, ומחציתו השנייה בתחילת חודש אוגוסט בכל שנה.

מיכאל נודלמן: הצעת החוק מציעה גם שאלמנה או אלמן יקבלו את אותו מענק מרגע קבלת החוק.

מיכאל נודלמן: אציין כי להצעת החוק יש עלות תקציבית העולה על 5 מיליוני ש"ח, אולם אין מדובר בהצעת חוק תקציבית, שכן הממשלה הביעה את הסכמתה להצעת החוק הזאת.

מיכאל נודלמן: ברצוני להודות לחברי הכנסת ראובן ריבלין, מרינה סולודקין, יוסף שגאל ורוברט אילטוב אשר הציעו את הצעת החוק יחד עמי.

מיכאל נודלמן: לפיכך אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני.

קולט אביטל: לחבר הכנסת ראובן ריבלין, שמדבר בטלפון בזה הרגע, יש הסתייגות.

קולט אביטל: האם תרצה לעלות לנמק?

קולט אביטל: יולי יואל אדלשטיין (הליכוד): זה העוזרים שלו.

קולט אביטל: אני זוכרת שכשהוא היה יושב-ראש כנסת, הוא היה מוריד לנו אוזן.

ראובן ריבלין: אין אתי טלפון מעולם, זה שני עוזרי.

ראובן ריבלין: אני מתנצל.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, אדוני יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, הייתי יחד עם חברי ועם חברים אחרים שותף לאותה חקיקה שהיא אומנם חקיקה פיסקלית, אבל היא בבחינת חקיקה ערכית בעיני.

ראובן ריבלין: לא שהכסף לא חשוב; הכסף חשוב גם לאותם וטרנים הנמצאים היום אתנו ואשר חלקם רב גם בעשייה באותם ימים אשר העולם כולו עמד מול החיה הנאצית, והם כלוחמים וכיהודים הגנו בחירוף נפש על העולם החופשי וגם על עמנו.

ראובן ריבלין: הם גם עלו לארץ.

ראובן ריבלין: יולי אדלשטיין, חברי היושב כאן, תמיד היה מספר לי עד כמה הוא חייב להוריו הווטרנים אשר הגיעו לכאן לארץ – – –

יולי יואל אדלשטיין: הורי אשתי.

ראובן ריבלין: הורי אשתו.

ראובן ריבלין: נכון, כך אמרת לי.

ראובן ריבלין: הווטרנים אשר באו וגידלו כאן

ראובן ריבלין: דור שבסופו של דבר מקיים את המדינה הזאת בתפקידים החשובים ביותר, אותם אלה שהיו מוצלים – לא אודים מוצלים, לא אנשים שנגררו למחנות, אלא אנשים אשר אמרו:

ראובן ריבלין: אנחנו נקום ונילחם ונמגר את החיה הנוראה.

ראובן ריבלין: אנחנו חשבנו שצריך לתת להם יותר.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה, יחד עם חברי הוועדה עשו כל שביכולתם על מנת לנסות לשכנע את האוצר שהוא ירבה וייתן את אותם דמים, תרתי משמע, אשר אנחנו צריכים להשיב להם.

ראובן ריבלין: אבל בסופו של דבר, למרות המאבק הקשה שניהלנו נגד האנשים באוצר, הם התרצו רק בחלק מהדרישות.

ראובן ריבלין: אנחנו מסרנו ליושב-ראש הוועדה את השרביט כדי לנהל משא-ומתן ולהגיע למקסימום האפשרי.

ראובן ריבלין: כי פעמים, כשאתה רוצה להביא – להיות במצב שבו תקבל את כל מה שאנחנו דרשנו, אנחנו נמצאים בחסר, שכן נלחמנו ונאבקנו למען אנשים שכה רבים חייבים להם – באמת – אין לתאר את אשר הם עשו למעננו.

ראובן ריבלין: אני מברך את יושב-ראש הוועדה; אומנם אנחנו, חברי הוועדה, לא יצאנו וריצינו את אותם וטרנים, אבל גם הם – אולי בגלל מצוקות התקציב בישראל – הבינו שמה שיושב-ראש הוועדה עשה היה הטוב ביותר האפשרי.

ראובן ריבלין: אני מברך את כל חברי הוועדה שיזמו את החוק הזה, ויש לי הכבוד להיות ביניהם, ועלי לומר שהסתייגותי זו, גברתי, היא רק לצורך דיבור, וכמובן אצביע בעד הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

קולט אביטל: אם כך, אתה מציע שלא להצביע על ההסתייגות.

ראובן ריבלין: ודאי שלא.

ראובן ריבלין: ההסתייגות היתה הסתייגות לשם דיבור.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: חבר הכנסת נודלמן, אתה רוצה להשיב?

קולט אביטל: אין צורך.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: בעצם אנחנו עוברים על החוק כולו בקריאה שנייה, כיוון שאין הסתייגויות.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 1–3 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה (תיקון), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה (תיקון), התשס"ח–2007, נתקבל.

קולט אביטל: 15 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק, כנוסח הוועדה, עברה בקריאה שלישית ותירשם בספר החוקים.

קולט אביטל: חבר הכנסת נודלמן, תרצה להודות?

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, בראש ובראשונה אני רוצה להודות לכולכם על כך שהצבעתם פה-אחד בעד החוק הזה.

מיכאל נודלמן: לאנשים האלה מגיע יותר מהצבעה שלנו פה-אחד ויותר מכל הדברים שרצינו לתת להם.

מיכאל נודלמן: אני מודה כמובן לכל מי שעזר בקידום החקיקה הזאת; לעורך-הדין עידו עשת, עוזר בכיר ליועצת המשפטית לכנסת, ולכל צוות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בראשות הגברת דנה גורדון.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/334).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 34), התשס"ח–2007, קריאה ראשונה.

קולט אביטל: אני מזמינה את השר משולם נהרי להציג את הצעת החוק.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם גובשה ברשות לניירות ערך ונועדה להסדיר כמה נושאים במקובץ, בהתאם לפירוט דלהלן: 1.

משולם נהרי: מוצע להוסיף לסוגי התשקיף שלגביהם הרשות רשאית לקבוע סדרי טיפול מיוחדים גם תשקיף מדף, קרי תשקיף מיוחד שאפשר להציע לפיו ניירות ערך לציבור כמה פעמים במהלך שנתיים ממועד פרסומו, ולהסמיך את שר האוצר לשנות את רשימת סוגי התשקיפים הקבועה בחוק.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: מוצע לאפשר שימוש בתשקיף מדף גם לתאגיד שהוראות פרק ה'3 לחוק חלות עליו – תאגיד ברישום כפול – ולקבוע כי סמכות שר האוצר לקבוע בתקנות תנאים להצעת ניירות ערך על-פי תשקיף מדף תחול גם על תאגידים כאמור.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: מוצע לקבוע כי מועד פרסום תשקיף יהיה מועד פרסומו במערכת הדיווח האלקטרונית של הרשות – המגנ"א, ולא במועד פרסומו בעיתונות כקבוע כיום.

משולם נהרי: בהתאמה, מניין הימים לצורך חישוב התקופה להגשת הזמנות, כלומר, פרק הזמן המזערי שרק בסיומו מותר למכור ניירות ערך על-פי התשקיף, יחל אף הוא ממועד הדיווח האלקטרוני.

משולם נהרי: כמו כן מוצע להבהיר כי במקרה שפורסמה הודעה משלימה לתשקיף, מועד התשקיף ייקבע על-פי תאריך פרסום ההודעה המשלימה.

משולם נהרי: כן מוצע לקבוע חובה לפרסם את התשקיף בתוך שבעה ימים ממועד מתן ההיתר לפרסמו.

משולם נהרי: 4.

משולם נהרי: מוצע להחליף את הפירוט המופיע בסעיפים שונים בחוק לעניין חובת פרסום הודעות בעיתונים בסעיף הסכמה אחד להתקנת תקנות בעניין זה, כדי ליצור אחידות סביב עניין הפרסום בעיתונות, ולצמצם את היקפו, לנוכח קיומו של אמצעי אלטרנטיבי ויעיל לפרסום – דיווח באמצעות המגנ"א.

משולם נהרי: למי שרוצה לדעת, המגנ"א היא מערכת גילוי נאות אלקטרונית.

משולם נהרי: 5.

משולם נהרי: מוצע להטיל על נושא משרה בכירה בתאגיד את חובת מסירת ההודעה לתאגיד במקום שבו התאגיד חייב בגילוי, בדומה לחובה החלה כבר עתה על בעלי עניין.

משולם נהרי: 6.

משולם נהרי: מוצע להסמיך את הבורסה לקבוע בתקנון כללים גם לעניין חיוב חברה שכל המניות בהון המוצא שלה יירשמו על שם חברה לרישומים, ולקבוע כללים לחריגה מהכללים האמורים, בין השאר לגבי חברות שניירות ערך שלהן רשומים למסחר בבורסה מחוץ לישראל ולגבי חברות שהתאגדו מחוץ לישראל.

משולם נהרי: 7.

משולם נהרי: מוצע להחיל את ההגנה הניתנת למסלקת הבורסה כאשר היא פועלת כ- CCP- צד נגדי מרכזי – גם על העברת ניירות ערך ותמורתם בין ברוקר וקסטודיאן – משמורן – שנעשית כפעולה משלימה לעסקה הנעשית בבורסה.

משולם נהרי: כן מוצע לתקן את הגדרת "שוק מוסדר", שהוא אחד ממרכיבי הגדרת "בורסה", שחלות עליה ההוראות בדבר יציבות מסלקות, כך שיובהר שההגנה כאמור, הניתנת למסלקת הבורסה, תחול כאשר מערכת המסחר שבאמצעותה המסחר מתנהל בשוק המוסדר פועלת על-פי כללים שנקבעו על-ידי מי שרשאי לקובעם באחת מהמדינות שבהן המסחר מתנהל.

משולם נהרי: נוסף על כך מוצע להבהיר שההגנה הניתנת למסלקת הבורסה חלה גם כאשר היא פועלת כ-CCP כשהיא סולקת עסקאות מֶכר חוזר בהתאם להסדר עסקאות מכר חוזר בניירות ערך אשר אושרו לפני כמה חודשים במסגרת חוק הסכמים פיננסיים, התשס"ו-2006.

משולם נהרי: 8.

משולם נהרי: לבסוף מוצעות התאמות בתוספת השנייה לחוק, עקב שינויים שחלו לאחרונה בשמות רשימות מסחר של בורסת הנאסד"ק והסכמת שר האוצר לערוך בעתיד שינויים טכניים בתוספת האמורה.

משולם נהרי: אציין כי במקביל להצעת החוק גובשו לאחרונה גם תיקונים לתקנות לפי החוק, המעגנים את הדברים האמורים בהתאמה.

משולם נהרי: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משולם נהרי: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני השר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לדיון.

קולט אביטל: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת – אינו נוכח.

קולט אביטל: חבר הכנסת – מוותר.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח.

קולט אביטל: חבר הכנסת – גם הוא אינו נוכח.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב – מוותר.

קולט אביטל: מה קרה?

קולט אביטל: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 34), התשס"ח–2007, בקריאה ראשונה.

קולט אביטל: לא היה דיון.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 34), התשס"ח–2007, לוועדת הכספים נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 34), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה ראשונה, ותועבר לדיון בוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/337).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק ציוד רפואי, התשס"ח–2007, קריאה ראשונה.

קולט אביטל: אני מזמינה את שר הבריאות יעקב בן-יזרי להציג את הצעת החוק.

יעקב בן-יזרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, מונחת לפניכם הצעת חוק ציוד רפואי לאישור בקריאה ראשונה.

יעקב בן-יזרי: היקף השימוש בציוד רפואי במסגרת טיפול רפואי התרחב בשיעור ניכר בשנים האחרונות וצפוי כי יתרחב עוד יותר בעתיד.

יעקב בן-יזרי: כיום יש בשוק הרחב שורה ארוכה של מוצרים המשמשים למילוי פונקציות מגוונות במסגרת הטיפול הרפואי, כגון אבחון, סיוע למערכות הגוף, החלפת מפרקים ועוד ועוד.

יעקב בן-יזרי: עד היום לא עוגן בחקיקה בישראל מנגנון לפיקוח על ציוד רפואי מההיבט של שמירה על בריאות ציבור המשתמשים בציוד הרפואי והמטופלים באמצעותו ולא נקבע הסדר כללי המתנה את השימוש בציוד רפואי בעמידה בתנאים כלשהם ומאפשר קיום בקרה – – –

ראובן ריבלין: כבוד השר, החוק מאפשר לך לקבוע כל מה שאתה רוצה כדי לבדוק את תקינותו של הציוד – – –

יעקב בן-יזרי: זאת הכוונה בהצעת החוק.

ראובן ריבלין: גם החוק הקיים מאפשר לך – אתה יכול לעשות את זה בתקנות – – –

יעקב בן-יזרי: אם המשפטנים קבעו שזה לא מספיק בתקנה, וצריך חקיקה, מי אני – – –

ראובן ריבלין: אמרו להם לא לטפל – – –

יעקב בן-יזרי: מצב זה מונע ממשרד הבריאות לממש חלק משמעותי מחובתו לשמור על בריאות הציבור.

יעקב בן-יזרי: מטרת החוק המוצע לקבוע הסדר כללי לפיקוח על ציוד רפואי, בין השאר באמצעות חובת רישום של מכשירים רפואיים שמחמת מהותם נדרשת בדיקת איכות ובטיחות רפואית, באופן שיגן על בריאות המטופלים והמטפלים טרם שיווקם.

יעקב בן-יזרי: הצעת החוק משתלבת במגמה העולמית להחיל פיקוח חוקי על ציוד רפואי למינהו.

יעקב בן-יזרי: ביסודה של מגמה זו התפיסה שהסיכון שבשימוש בציוד רפואי מצדיק, בנסיבות מסוימות, את התניית השימוש בו בקבלת אישור מראש לבטיחותו הרפואית ואת הענקת הסמכות להגביל את השימוש בציוד, בדומה לדין החל על תרופות, בהתאם להוראות פקודת הרוקחים (נוסח חדש), התשמ"א-1981, להלן – פקודת הרופאים.

יעקב בן-יזרי: אודה לכם אם תאשרו הצעת חוק זו, המעמידה את מדינת ישראל בשורה אחת עם המדינות המתקדמות בעולם ומשמשת נדבך חשוב נוסף בפועלו היומיומי של משרד הבריאות בשמירה על בריאות העם והציבור.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה לכם.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני השר.

קולט אביטל: יש רשימת דוברים, אבל דומני שאיש מהם אינו מעוניין לדבר.

קולט אביטל: חבר הכנסת – אינו נוכח.

קולט אביטל: חבר הכנסת – ויתר.

קולט אביטל: חברי הכנסת חיים אורון ויעקב כהן – אינם נוכחים.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, אדוני השר, אני ודאי תומך בחוק, ואני חושב שהגיע הזמן שהנושא הזה יעוגן בחוק.

נסים זאב: לציוד רפואי יש משמעות, ולא יכול להיות מצב, כמו למשל בניירות ערך, שכל אחד פותח חברה והשוק פתוח.

נסים זאב: צריך שתהיה בקרה, כדי שהציוד יעמוד בתקנים של משרד הבריאות.

נסים זאב: אני רק חושש קצת מדבר אחד – יכול להיות שבגלל התחרות ובגלל הקשרים שיש לחברות מסוימות עם משרד הבריאות, עלולים לשלול מחברות מתחרות קטנות יותר את האפשרות להיכנס לשוק.

נסים זאב: השאלה היא אם הבקרה תהיה נטו של משרד הבריאות, שהוא הגוף המפקח ובעצם מי שקובע את התקן.

נסים זאב: דרך אגב, זה קיים גם בציוד לא רפואי.

נסים זאב: לצערנו הרב, היום הכול בא מסין, כמו למשל נורות או פלורוסנטים; יש כאלה שמגיעים מאיטליה ויש כאלה מסין, ואנחנו יודעים מה הפער והמשמעות מבחינת הטיב ויכולת העמידה של נורה כזאת לעומת נורה אחרת.

נסים זאב: כך גם בציוד רפואי – אין לי ספק בכך.

נסים זאב: השאלה היא אם הבקרה תהיה נטו של משרד הבריאות, כלומר אם הוא יהיה הגוף הבלעדי שיפקח וייתן את האישור לכל החברות החדשות והקיימות בשוק הזה.

משה שרוני: בקרה ברוטו של משרד הבריאות.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: תיכף נעבור להצבעה, אדוני השר, אני רוצה לנצל את העובדה שאתה נמצא פה ולומר לך שאנחנו נצביע בעד הצעת חוק ציוד רפואי, אבל, אדוני השר, אמי אושפזה בשבוע שעבר בבית-חולים מרכזי בתל-אביב – זוהמה כזאת מימי לא ראיתי.

קולט אביטל: אתה יכול לדאוג לציוד רפואי עד מחרתיים, אבל אם הזוהמה והלכלוך שאני מצאתי בבית-החולים הזה תמשיך להתקיים, אנחנו נעבור חורף קשה מאוד.

קולט אביטל: אני מבקשת ממך שתיקח את זה לתשומת לבך ותטפל בזה.

יעקב בן-יזרי: איזה בית-חולים זה?

קולט אביטל: בית-החולים "איכילוב".

יעקב בן-יזרי: אחר כך תיתני לי את הפרטים.

קולט אביטל: מסרתי.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ציוד רפואי, התשס"ח–2007, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו עשרה, בתוספת קולו של השר נהרי 11, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/178).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הנושא הבא: הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 35) (זכאות לדרכון דיפלומטי), התשס"ח–2007, של חברי הכנסת ליה שמטוב ונסים זאב – קריאה ראשונה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, אני מבינה שאתה מציג את הצעת החוק.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם בנושא זכאות לדרכון דיפלומטי.

נסים זאב: מדינת ישראל, באמצעות משרד החוץ, מנפיקה כנוהג בין-לאומי דרכונים רשמיים משני סוגים: דרכון דיפלומטי ודרכון שירות.

נסים זאב: חוק הדרכונים, התשי"ב–1952, לא חל על דרכונים אלה, והזכאות להם מעוגנת בנהלים פנימיים של משרד החוץ, בעיקר בפרק 17 לתקנון שירות החוץ.

נסים זאב: תקנון שירות החוץ מגדיר דרכון דיפלומטי – דרכון של מדינת ישראל המונפק על-ידי משרד החוץ לממלאים תפקידים דיפלומטיים בנציגויות משרד החוץ בחוץ-לארץ, לנושאי משרות בשירות החוץ וכן לאנשים אחרים העוסקים בענייני המדינה הנושאים אופי דיפלומטי שיש עניין להעניק להם דרכון כזה.

נסים זאב: תקנון שירות החוץ קובע את רשימת הזכאים לדרכון דיפלומטי, ובהם נושאי משרות שאינם עובדי משרד החוץ, כגון נשיא המדינה ורעייתו, נשיא המדינה לשעבר, ראש הממשלה ושרי הממשלה, יושב-ראש הכנסת, שופטי בית-המשפט העליון, מבקר המדינה, הרבנים הראשיים לישראל, נגיד בנק ישראל, היועץ המשפטי לממשלה – – –

יעקב מרגי: – – –

נסים זאב: חשוב לציין את כל מי שמקבלים דרכון דיפלומטי, כדי שידעו על מה מדובר.

נסים זאב: מקבלים גם פרקליט המדינה, המנהל הכללי של בית הנשיא – מנהל כללי שהוא בסך הכול פקיד, עם כל הכבוד לעובדה שהוא נקרא מנהל.

נסים זאב: תקנון שירות החוץ מגדיר דרכון שירות: "דרכון של מדינת ישראל המונפק על-ידי משרד החוץ לממלאי תפקידים בשירות המדינה או מטעמה הנוסעים לחוץ-לארץ במסגרת ביצוע תפקידים רשמיים בשליחות המדינה או למענה, שאין הצדקה להעניק להם דרכון דיפלומטי".

נסים זאב: בסעיף 10(ב) לחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם נקבע כי "חבר הכנסת היוצא את המדינה זכאי לקבל דרכון שירות".

נסים זאב: סעיף זה נקבע בחוק עם חקיקתו בשנת 1951, ומטרתו היתה להקל על חברי הכנסת את נסיעותיהם לחוץ-לארץ, ולהשוות את מעמדם לזה של פקידים ושליחים שצוידו בדרכוני שירות.

נסים זאב: בשל מעמדם של חברי הכנסת, חברי הרשות המחוקקת, הנוסעים תדיר בנסיעות רשמיות לחוץ-לארץ בתוקף תפקידם, ראוי כי זכאותם לדרכון רשמי לא תפחת מזכאותם של פקידי הממשלה הבכירים.

נסים זאב: לכן מוצע בהצעת החוק המתפרסמת בזה לשנות את חוק החסינות כך שייקבע כי חברי הכנסת זכאים לדרכונים דיפלומטיים חלף דרכוני השירות.

נסים זאב: יובהר כי נושאי דרכונים רשמיים המשרתים דרך קבע בחוץ-לארץ זכאים, בתוקף היותם מואמנים למדינה שבה הם משרתים, לזכויות כגון חסינות משיפוט ופטור ממסים.

נסים זאב: לנושאי דרכונים רשמיים אחרים מכל סוג אין חסינויות או זכויות יתר כאמור.

נסים זאב: עד כאן התורה שבכתב, שהייתי חייב לקרוא מתוך הכתב, אבל אני רוצה לומר בשתי מלים למה אנחנו כן זקוקים לדרכון דיפלומטי.

נסים זאב: יש בורות בעולם, כולל בארצות-הברית.

נסים זאב: כשאתה בא עם דרכון שירות, קודם כול צריך לבדוק אם זה דרכון כשיר, אם הוא בכלל דרכון אמיתי או שהוא מזויף.

נסים זאב: אתה עומד יותר זמן בתור, כי אתה מתבקש להוכיח את חפותך, להוכיח שזה דרכון רציני מטעם מדינת ישראל.

קולט אביטל: חבר הכנסת זאב, אני רק יכולה לנחם אותך בדבר אחד.

קולט אביטל: לי יש דרכון דיפלומטי.

קולט אביטל: הוא לא מסב לי שום זכות וכשאני באה לארצות-הברית, האמן לי, דווקא בגלל שיש לי דרכון דיפלומטי עורכים עלי פי-שניים חיפושים.

קולט אביטל: זכותך לרצות ואני אשמח להצביע בעד, אבל אני רק רוצה שתדע שבכל פעם שאני עוברת בכל מקום בארצות-הברית, בודקים אותי פי-שניים בגלל הדרכון הדיפלומטי.

יואל חסון: היא כל כך יפה, היא כל כך יפה.

נסים זאב: סליחה, אנחנו לא מתעסקים עכשיו במכון ליופי.

נסים זאב: חברי, חבר הכנסת חסון, אנחנו מביאים הצעת חוק, לא שתיתן זכויות יתר.

נסים זאב: היושבת בראש, אני מבקש שתביני, שאנחנו לא מבקשים זכויות יתר.

נסים זאב: אין לנו רצון בזכויות יתר.

נסים זאב: אנחנו רוצים שיזהו אותנו בעולם, שאנחנו דיפלומטים בתפקיד של חבר כנסת.

נסים זאב: על כל דרכון דיפלומטי כתוב מה תפקידו של אותו אדם – האם הוא נשיא מדינה לשעבר או נשיא בהווה, האם הוא מנהל לשכת בית הנשיא, האם הוא שר בממשלת ישראל וכן הלאה.

נסים זאב: אנחנו לא מבקשים זכויות יתר.

נסים זאב: ולכן אנחנו מבקשים מחברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק.

נסים זאב: מיותר לקיים דיון בנושא, כי ויתרנו על הנושאים הקודמים.

קולט אביטל: אבל נרשמו חברי כנסת לדיון.

נסים זאב: אני רוצה להאמין שכולם יצביעו בעד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נסים זאב, בכל זאת יש רשימת מתדיינים וחובתי לשאול אותם אם הם רוצים להמשיך ולהתדיין.

נסים זאב: סליחה, יש כאן חברת כנסת שגם היא מציעה ויש לה זכות דיבור בוודאי.

קולט אביטל: חברת הכנסת ליה שמטוב, את רוצה להגיד כמה מלים?

קולט אביטל: לאחר מכן ידברו חברי הכנסת שנרשמו.

קולט אביטל: אני מבקשת שתדברי בקצרה, כי בדרך כלל לא כך מקובל.

נסים זאב: הבאנו שתי הצעות חוק ושילבנו אותן.

נסים זאב: יש לה זכות דיבור.

קולט אביטל: זאת הצעת חוק משולבת?

נסים זאב: כן.

קולט אביטל: בבקשה, גברתי.

ליה שמטוב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שאנחנו דנים בה היום בנושא הדרכונים הדיפלומטיים, נולדה בעקבות מקרים רבים שבהם חברי הכנסת עוכבו בשדות תעופה שונים בעולם.

ליה שמטוב: הסיבה לכך היא שגורמים רבים אינם מכירים כלל את דרכוני השירות הניתנים לחברי הכנסת.

ליה שמטוב: לאחר דיון שנערך בנשיאות הכנסת במושב הקודם קיבלתי פניות מחברים בנשיאות בבקשה לקדם את הצעת החוק ולהביא אותה להצבעה.

ליה שמטוב: חבר הכנסת נסים זאב הגיש גם הוא הצעת חוק זהה לחלוטין ואנחנו איחדנו את שתי הצעות החוק בוועדת הכנסת.

ליה שמטוב: כפי שאמרת, גברתי היושבת-ראש, הדרכון הדיפלומטי אינו מעניק הטבות כספיות כלשהן, אינו פוטר את המחזיק בדרכון מבדיקה מלאה של המכס בכניסה לישראל.

ליה שמטוב: הדרכון אינו מעניק חסינות מסוג זה או אחר, אלא מהווה כלי עבודה חשוב לחברי הכנסת ולכל נציג רשמי של מדינת ישראל.

ליה שמטוב: אפשר לראות את הצעת החוק וגם לחגוג עליה או להציג את הנושא כאילו חברי הכנסת רוצים לסדר לעצמם הטבות או משהו אחר, אך לא כך הדבר.

ליה שמטוב: אני מבקשת מחברי הכנסת לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה.

ליה שמטוב: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת פרוש – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי – ויתר.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת , בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חברת הכנסת , ולאחר מכן נצביע ונשפיע.

יואל חסון: שימי לב לחבורה המגובשת שם, איך כולם התרכזו שם בפינה, גברתי היושבת-ראש.

משה שרוני: איפה אנשי קדימה?

משה שרוני: נעלמו.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת המלוכדים והמגובשים מולי, כבוד השר, אני די מתפלא על כך שהצעת החוק הזאת הגיעה להצבעה כאן בכנסת בשלב כל כך מאוחר, אחרי 60 שנה, שרק עכשיו הגיעו למסקנה שחבר הכנסת, חבר הפרלמנט של מדינת ישראל, זכאי לדרכון דיפלומטי.

אחמד טיבי: למה עד עכשיו לא היה דרכון דיפלומטי לחברי הכנסת?

קולט אביטל: הוא כבר הסביר.

קולט אביטל: תמשיך, תמשיך.

נסים זאב: בגלל הערבים.

יואל חסון: אתה רואה, זה קצת מפתיע שאני תומך.

יואל חסון: חברי, גם אם היו סיבות כאלה ואחרות, עדיין זה קצת מפתיע.

ישראל חסון: צריך לחייב חברי כנסת כמו טיבי לקחת דרכון דיפלומטי ישראלי.

ישראל חסון: הוא לא ייקח?

יואל חסון: הוא לא ייקח?

יואל חסון: פתרנו את הבעיה.

יואל חסון: אפשר לחלק אותם.

יואל חסון: חבר הכנסת טיבי, זה נרשם בפרוטוקול, תיקח או לא תיקח?

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר שנראה לי שאחרי 60 שנה הגיע הזמן שהפרלמנט היחיד בעולם שעד היום לא נתן דרכונים דיפלומטיים לחבריו – יינתן דרכון דיפלומטי.

יואל חסון: אני רוצה לברך את חברת הכנסת שמטוב ואת חבר הכנסת זאב על האומץ.

יואל חסון: האמת היא שצריך קצת אומץ כדי להביא הצעת חוק כזאת בתקופה שבה נראה כאילו חברי הכנסת רוצים הטבות.

יואל חסון: יש אנשים שרואים בזה הטבה ויש אנשים שרואים בזה איזשהו סמל סטטוס נוסף שניתן לחברי הכנסת.

יואל חסון: האמת היא שאני רואה בזה יותר סמל סטטוס לבניין הזה ופחות לאנשים, כי האנשים כאן מתחלפים.

יואל חסון: אני חושב שזה קשור לשאלה איך הכנסת תופסת את עצמה ואיך היא רואה את עצמה.

יואל חסון: בסופו של דבר, חבר הכנסת שנמצא באיזושהי מדינה בעולם, נמצא בנמל תעופה או בכל מקום, יוכל להציג את עצמו בצורה ראויה, ברורה ונהירה ולא באיזשהו דרכון מוזר.

יואל חסון: אני יכול להגיד לכם שעד היום, במסעותי השונים בעולם, השתמשתי בדרכון הפרטי שלי – ברוב המקרים העדפתי זאת.

יואל חסון: בפעם הראשונה שהשתמשתי בדרכון והתחילו לשאול אותי שאלות, הסתכלו ולא הבינו מה פשר הצבע שלו, מה זה service – העדפתי לקחת את הדרכון שלי.

יואל חסון: תמיד הייתי לוקח את שני הדרכונים, כדי שאם אצטרך להזדהות תהיה לי דרך לעשות זאת – במקרה חירום כזה או אחר.

יואל חסון: אני חושב שדרכון דיפלומטי הוא לא עניין אישי; זה לא עניין שלנו, זה עניין של הבניין הזה, וראוי שחברי הכנסת ישמרו על מעמדם, כי כשהם שומרים על מעמדם הם שומרים על מעמד הבית הזה.

יואל חסון: היום זה אנחנו, מחר זה אחרים, אבל הבית הזה נשמר תמיד, ועל מעמדו ראוי וחשוב לשמור.

יואל חסון: תודה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת .

שלי יחימוביץ': גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יש לי הצעה הרבה יותר פשוטה – אל תשתמשו בדרכון השירות, תשתמשו בדרכון רגיל, כאחד האדם.

שלי יחימוביץ': לא יקרה לנו שום דבר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאנחנו מבזבזים את זמננו ואת זמנה של הכנסת לריק, ואני קוראת לכם להתנגד להצעת החוק הזאת.

שלי יחימוביץ': לא יקרה לנו דבר וחצי דבר ושערה משערות ראשינו לא תיפול אם נשתמש בדרכון כאחד האדם.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא דיפלומטים; אנחנו חברי הכנסת, שליחי הציבור.

שלי יחימוביץ': אפשר להסתדר עם הדרכון הרגיל.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים אפוא להצבעה על הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 35) (זכאות לדרכון דיפלומטי).

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 35) (זכאות לדרכון דיפלומטי), התשס"ח–2007, לוועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 13, מתנגד אחד ונמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 35) (זכאות לדרכון דיפלומטי) התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יואל חסון: חבר הכנסת יוחנן – – –

קולט אביטל: מי זה יוחנן?

יואל חסון: חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

קולט אביטל: לא ראיתי.

שלי יחימוביץ': הוא היה.

שלי יחימוביץ': הגיח, הצביע והלך.