ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושישים-ותשע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-11-14 00:00

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, בוקר טוב.

דליה איציק: אדוני השר, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום רביעי, ד' בכסלו התשס"ח, 14 בנובמבר 2007.

דליה איציק: הסעיף הראשון על סדר-היום: שאילותות בעל-פה.

דליה איציק: שר הבריאות, לצערי הרב, חבר הכנסת משה שרוני, לא נמצא כאן.

דליה איציק: חבל, חבר הכנסת משה שרוני, שאנו צריכים לעכב את פתיחת הישיבה.

דליה איציק: זה הנושא שלך, בבקשה, הרכב ועדת סל התרופות.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: אדוני השר, אנא ממך בוא לבמה.

דליה איציק: נא לקרוא לסגן שר הביטחון, ואם הוא לא יהיה כאן אז כל השאילתות לא יעלו, ואני גם אנעל את הישיבה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

משה שרוני: מחצית מחברי ועדת סל התרופות הם לא מקצועיים.

משה שרוני: אני חושב שוועדת סל התרופות חייבת למנות חברים שהם בעלי מקצוע.

משה שרוני: רופאים מכל התחומים ולא פקידים צריכים להיות בוועדת סל התרופות.

משה שרוני: רצוני לשאול: מדוע הוועדה לא מורכבת מגורמים מקצועיים בלבד?

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

יעקב בן-יזרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בעיקרון, הוועדה הציבורית להרחבת הסל מורכבת מאנשי מקצוע, כל אחד בתחומו – ברפואה, בסיעוד, בכלכלה, באתיקה ואחרים.

יעקב בן-יזרי: הרכב הוועדה נקבע בהחלטת הממשלה ואיוש ההרכב בוצע על-ידי שרי הבריאות והאוצר.

יעקב בן-יזרי: הרכב הוועדה הנוכחית הוא מאוזן ביותר.

יעקב בן-יזרי: הרכב זה הוא מן הטובים ביותר מאז הוקמה הוועדה לראשונה.

יעקב בן-יזרי: הוא כולל נציגות מאוזנת של אנשי רפואה בכירים, ובכלל זה יושב-ראש הוועדה, רכזת הוועדה; ארבעה חברים נוספים הם אנשי כלכלה, המביאים הסתכלות מקצועית מגוונת ומייצגים התמצאות במגוון האספקטים של כלכלת הבריאות.

יעקב בן-יזרי: לראשונה נמצאים בוועדה נציבת קבילות הציבור והסמנכ"ל לבקרה ופיתוח על הקופות, המכירים מקרוב, בתוקף תפקידם ומניסיונם העשיר ומתפקידיהם בעבר ובהווה, את מצוקתו של הפרט ואמונים על ייצוג האינטרסים הלגיטימיים של ציבור המבוטחים.

יעקב בן-יזרי: תפקיד ועדת הסל הוא לתעדף את הטכנולוגיות המועמדות להכללה בסל, בהינתן המסגרת התקציבית שנקבעה לכך בממשלה.

יעקב בן-יזרי: זו מלאכת קודש, שיש לבצע אותה במסירות מוחלטת ובהקפדה יתירה.

יעקב בן-יזרי: המאבקים על היקף התקציבים חייבים להישאר מחוץ לחדר הוועדה, ומקומם בכנסת, בזירת הדיון הציבורי.

יעקב בן-יזרי: מכאן שכל האמירות הנוגעות לניגוד עניינים, הקיים כביכול עקב השתייכותם המוסדית של עובדי המדינה לתפקידם בוועדה, אין להן על מה לסמוך.

יעקב בן-יזרי: תודה.

דליה איציק: עוד שאלה, אדוני, ולאחר מכן – חבר הכנסת יצחקי.

דליה איציק: להזכירכם, חברי הכנסת, ניתן להירשם לשאלות נוספות.

דליה איציק: בבקשה.

משה שרוני: כשמדברים על הנושא, על הרכב ועדה כזו חשובה, אני חושב שצריכים להיות שם עובדים סוציאליים, צריכים להיות מנהלי בתי-חולים, אנשים שיכולים לתת את הדעה בנושא זה.

משה שרוני: נכון שהוועדה לא צריכה לדעת מה תקציבה, הוועדה צריכה לעסוק בדבר אחד: הכנסת התרופות החדישות ביותר לסל, והוועדה הזו, שבה הכניסו את נציגי האוצר לתוך הוועדה – זאת הטעות הכי רצינית.

משה שרוני: אני חושב שהוועדה הזו חייבת להיות אובייקטיבית ולא סובייקטיבית.

משה שרוני: ברגע שיש נציגי האוצר לא יכולה להיות ועדה אובייקטיבית.

משה שרוני: על כך יושב-ראש ההסתדרות הרפואית התפטר מהוועדה.

משה שרוני: תודה.

דליה איציק: האם חבר הכנסת פינס ביקש שאלה נוספת?

אופיר פינס-פז: לא.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחקי – בבקשה, אדוני.

אביגדור יצחקי: אדוני השר, קודם כול אני מוכרח לחלוק על אמירתך שזו הוועדה הכי טובה שהיתה אי-פעם.

אביגדור יצחקי: היו ועדות טובות במשך השנים, לרבות הוועדה האחרונה.

אביגדור יצחקי: ושאלתי היא: צדק לא צריך רק להיעשות, ואיני רוצה לפגוע באיש; הוא צריך גם להיראות.

אביגדור יצחקי: לכן אני חושב שתפקידה של הממשלה להוציא מהוועדה הזו את כל פקידי הממשלה, כולם, כדי שלא תהיה לזות שפתיים.

אביגדור יצחקי: הדבר השני, אני חושב שמחויב באופן כלשהו לשים גם נציג של ארגוני החולים, כי זה ימנע מאתנו בעיות בעתיד והפגנות שאנו לא רוצים לחזור עליהן.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

יעקב בן-יזרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, עמדתי ליד הדוכן הזה לפני שבועיים והיתה גם שאילתא בנושא ועדת הסל.

יעקב בן-יזרי: הזכרתי שֵם-שֵם את כל 17 חברי הוועדה.

יעקב בן-יזרי: בקרב 17 חברי הוועדה יש תשעה רופאים, כל אחד במקצועו, ונציגי ארבע קופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: זה שיש ארבעה כלכלני בריאות, שניים ממשרד הבריאות, אנשי מקצוע, ושניים ממשרד האוצר, אנשי כלכלה, זה לא פוגם בהרכב הוועדה כאשר היא באה לתעדף – וזה תפקידה – את סוגי התרופות מבחינה כלכלית, ציבורית, וגם בהתאם לתקציב שעומד לרשותה.

יעקב בן-יזרי: ידידי חבר הכנסת שרוני, זה שד"ר בלשר, יושב-ראש ההסתדרות הרפואית – היו לי שתי שיחות אישיות אתו, וניסיתי לשכנע אותו ברוך, באהבה ובתחינה, קראתי לו מעל דפי העיתונות, קראתי לו מעל גלי האתר לחזור בו ולהיכנס.

יעקב בן-יזרי: מה עושים כאשר הוא דורש נציגות יותר גדולה להסתדרות הרופאים בתוך הוועדה?

יעקב בן-יזרי: הרכב הוועדה בעבר היה 24 אנשים.

יעקב בן-יזרי: היום זה צומצם ל-16 אנשים, לכן להסתדרות הרפואית יש נציג שהוא היושב-ראש בכבודו ובעצמו, והוא עמד על כך שתהיה נציגות נוספת.

יעקב בן-יזרי: אני אומר לכם בסוד: לו קיבלנו את תביעתו של ד"ר בלשר להכניס עוד נציג או נציגה מההסתדרות הרפואית, לא היתה שום בעיה בהרכב הוועדה.

יעקב בן-יזרי: ואני כאן מדבר דברים ברורים ואחראיים.

יעקב בן-יזרי: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ראובן ריבלין ישאל את סגן שר הביטחון.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הכנסת, אדוני סגן השר בזמן נוכחי, שר לשעבר ושר לעתיד, ערוץ-10 חשף כי תחנות ההסעה הממוגנות שהוצבו לאחרונה בעיר שדרות אינן חסינות מפני פגיעה ישירה של "קסאמים", ואף עשויות להחמיר את הסכנה במקרה של פגיעה ישירה.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם נכון הדבר?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – האם נערך מכרז כדין ונבדק במסגרתו שמולאו דרישות התקן?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: האם ומתי יוצבו תחנות חלופיות העומדות בתקן הנדרש?

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

מתן וילנאי: 1.

מתן וילנאי: תחנות ההסעה הממוגנות אשר הוצבו בשדרות – ואני אעיר בסוגריים שזה לא היה שייך לתוכנית המיגון, זה היה בשיחת טלפון של שרת החינוך אלי משדרות, על מנת לוודא את פתיחת שנת הלימודים, וברגע האחרון הדרישה הזאת נשלפה שם, והיא ראויה ונכונה – התחנות האלה חסינות מפני פגיעה קרובה של "קסאמים", בהתאם לקריטריון המיגון הנהוג בצה"ל ולאחר בחינה של יועצי מיגון חיצוניים.

מתן וילנאי: במקרה של פגיעה ישירה, לפי עמדת פיקוד העורף תחנות ההסעה מספקות הגנה ברמת עמידות גבוהה ואין הן מהוות סכנה.

מתן וילנאי: גם פה צריך להעיר: גם במבנים רגילים אף אחד לא נפגע ברגע שהוא היה בתוך מבנה, שלא לדבר על מבנים ממוגנים.

מתן וילנאי: פגיעה ישירה היא מושג שלא קיים בעולם המיגון, שכן האיום תמיד משתנה.

מתן וילנאי: פתרון שטוב ל"קסאם" לא מתאים ל"גראד", ל"קטיושה", ל"סקאד", וכך זה הולך ועולה.

מתן וילנאי: מאז ומעולם הקריטריון לפתרונות מיגון הוא פגיעה סביבתית קרובה.

מתן וילנאי: כך נהוג בארץ וכך נהוג גם בעולם.

מתן וילנאי: יש להדגיש, כי נוסף על המענה המושלם שנותנות התחנות מפגיעה סביבתית קרובה, הן גם נותנות מענה סביר לפגיעה ישירה עם סיכויי שרידות של 98%.

מתן וילנאי: 2–3.

מתן וילנאי: באשר להתקשרות החוזית, פרויקט הקמת תחנות הסעה ממוגנות בעיר שדרות תוכנן במקור להתבצע באמצעות מכרז דרך חברת "משק וכלכלה", אך עקב המועד שנקבע לסיום העבודה – כי רצינו להקדים את זה מאוד מכיוון ששנת הלימודים כבר נפתחה – נמצא ערוץ זה כלא-מתאים, עקב משך הזמן הנדרש לקיום מכרז פנימי.

מתן וילנאי: אגף הבינוי במשרד הביטחון התבקש על-ידי פיקוד העורף לבצע את העבודות מייד.

מתן וילנאי: נמצא כי הדרך הנכונה המאפשרת עמידה בזמנים היא ביצוע העבודה במסגרת הזמנת משרד הביטחון לקבלן, במקרה הזה חברת "אקרשטיין", אשר לו חוזה התקשרות קיים עם משרד הביטחון, אגף הבינוי.

מתן וילנאי: הנושא נבחן על-ידי היועץ המשפטי של המשרד ונמצא תקין.

מתן וילנאי: במסגרת התקשרות זו נעשה פיקוח צמוד ונמצא כי תחנות ההסעה עומדות בדרישות המיגון של צה"ל.

מתן וילנאי: לאור האמור לעיל, התחנות עומדות בדרישות המיגון, כפי שנקבעו על-ידי צה"ל, וצה"ל ימשיך בהצבת התחנות על-פי התוכנית המקורית.

דליה איציק: שאלה נוספת, חבר הכנסת ריבלין.

דליה איציק: אחר כך – חבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: ברשות יושבת-ראש הכנסת, אני מתכבד לשאול שאלה נוספת את כבוד סגן השר הממונה כשר על הנושאים.

ראובן ריבלין: תושבי שדרות מצפים שאנחנו נתייחס אליהם, ואנחנו הבטחנו להם מיגון.

ראובן ריבלין: התשובה המפורטת שלך מסירה עננה שנוצרה כתוצאה מפרסום שעורר חרדה ורוגז כלשהו בין תושבי שדרות, כאילו נותנים להם דבר שאינו עומד באותם תקנים.

ראובן ריבלין: תשובתך המפורטת חסכה לי הרבה שאלות נוספות, אבל אני מבקש בכל זאת לשאול שאלה שהיא, להערכתי, המכרעת: האם ערך צה"ל בדיקות של עמידות אותן תחנות, אשר צריכות להיות מרחב מוגן לאותם ילדים ההולכים לבית-הספר וחוזרים ממנו?

ראובן ריבלין: האם באמת ערך צה"ל בדיקות מספקות במסגרת הכוונה לספק ביטחון לאותם ילדים?

דליה איציק: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, להבנתי היתה אמורה ממשלת ישראל להיערך לסוג כזה של מיגון לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות, משום שהיה ברור שזה מה שיקרה.

אריה אלדד: אני מבקש לשאול אם משרד הביטחון נערך כבר עכשיו להזמין תחנות דומות לירושלים, לכפר-סבא ולכל אותם אזורים שיהיו בטווח ה"קסאם" מרגע שתוכנית אנאפוליס של ראש הממשלה תצא לפועל.

מתן וילנאי: התשובה היא לא.

אריה אלדד: למה לא?

מתן וילנאי: תעשה סבב שאילתות נוסף ונענה.

מתן וילנאי: התשובה היא לא.

מתן וילנאי: לשאלתו של חבר הכנסת ריבלין, נעשו כל הבדיקות המתבקשות למיגון בכלל.

מתן וילנאי: כפי שציינתי קודם, מבנה פשוט נותן שם מענה סביר, לא מספיק, ולכן אנחנו עוסקים גם במיגון.

מתן וילנאי: התחנות האלה, ללא ספק עומדות והן נבחנו לעניין ה"קסאמים", האיום שקיים בשדרות היום.

מתן וילנאי: אני חייב להגיד, שוב, שבמקרה הייתי בשדרות בשבוע שעבר כשפגע "קסאם" בבית, והוא פגע בפינת הגג למעלה ורעף אחד זז.

מתן וילנאי: מעבר לזה לא זיהיתי שום דבר, זה עף לחצר, ואפילו בחצר אי-אפשר לזהות שום פגיעה.

מתן וילנאי: זה נשק סטטיסטי מטבע הדברים, וכך זה גם נראה, ולכן יום אחד זה יכול להיות קטלני, כי זה נכנס לחלון, ויום שני לא.

מתן וילנאי: התחנות האלה ללא ספק נותנות את המיגון הראוי.

ראובן ריבלין: מה עם מרחב מוגן, אדוני השר?

מתן וילנאי: על אחת כמה וכמה, בהחלט.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – שאילתא בעל-פה מס' 183:

דליה איציק: אימונים צבאיים בכפרים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: כבוד סגן השר, זה כמה ימים עורך צה"ל אימונים צבאיים בכפרים עילבון ומג'ד-אל-כרום, ובעין-מאהל אף הוקם מחנה צבאי בכניסה לכפר.

ג'מאל זחאלקה: הדבר מביא לבהלה ולפחד בקרב התושבים.

ג'מאל זחאלקה: ברצוני לשאול: 1.

ג'מאל זחאלקה: מה היא מטרת האימונים הללו?

ג'מאל זחאלקה: 2.

ג'מאל זחאלקה: מדוע מתעקש הצבא לערוך אימונים בלב אוכלוסייה ערבית אזרחית?

ג'מאל זחאלקה: 3.

ג'מאל זחאלקה: מתי מתכוון הצבא להפסיק את האימונים ביישובים אזרחיים?

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

מתן וילנאי: השאילתא הזאת עולה בעקבות תרגיל מפקדות רחב מאוד שצה"ל ערך לפני כמה שבועות בצפון, ובמסגרת הזאת נפרסו גם יחידות באזורים של אוכלוסייה אזרחית, כפרים ערביים, יישובים יהודיים, בכל פינה ובכל מקום.

מתן וילנאי: צריך להדגיש שאימוני היחידות לא עוסקים בהתמודדות עם האוכלוסייה אלא עם תוואי השטח ועם כל מה שנובע מהתכסית של יישובים ברמה כזאת או אחרת.

מתן וילנאי: באימונים לא מבדילים בין יישוב ערבי, יהודי, כפרי או עירוני, ומקומם נקבע בהתאם לתוכנית הפרטנית של כל אימון ואימון – ברור שלאחר קבלת אישור כתוב וחתום מהממונה על הביטחון באותו יישוב, שהיא תנאי לביצוע אימון ביישוב.

מתן וילנאי: פקודות הקבע לאימונים של צה"ל מגבילות את שעות האימון של היחידות בתוך יישובים מוארים ל-06:00 עד חצות הלילה.

מתן וילנאי: לבקשות חריגות נדרש כמובן אישור פרטני.

מתן וילנאי: ביישובים ובכפרים שבהם כוחות צה"ל נתקלים באירועים חריגים, כגון זריקת אבנים או כל פעילות אחרת, לא מבוצעים אימונים אלא עם אישור המוכתב על-פי הגורמים האמונים על הנושא הזה בצה"ל.

מתן וילנאי: מטרת האימון, כפי שציינתי, היא ללמוד את ההתמודדות עם אופי המקום מבחינת שטח ותכסית, ולא מעבר לזה.

מתן וילנאי: אימונים בלב אוכלוסייה ערבית אזרחית נעשים רק בשל אופי השטח, ולא קשורים לשום דבר אחר.

מתן וילנאי: האימונים האלה, כפי שציינתי, מתואמים בצורה מסודרת עם הגורמים העוסקים בתחום.

מתן וילנאי: בשבוע החולף, במסגרת תרגיל רחב של צה"ל, נעשו אימונים רבים באזור הגליל, ביישובים עם אוכלוסייה ערבית וביישובים עם אוכלוסייה יהודית.

מתן וילנאי: לצורך זה הוקמו מחנות ארעיים והם פורקו בתום התרגיל.

דליה איציק: האם יש לך שאלה נוספת?

דליה איציק: אחריך – חבר הכנסת דב חנין.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשאול שני דברים.

ג'מאל זחאלקה: השאלה הראשונה: האם יש תחליף לאימונים האלה?

ג'מאל זחאלקה: שאלה שנייה: לפי התשובה שלך הצבא מתכוון להמשיך את האימונים.

ג'מאל זחאלקה: האם זה נכון או לא?

מתן וילנאי: כן, לא התכוונתי להגיד שלא.

מתן וילנאי: בהחלט.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני סגן השר, גברתי היושבת-ראש, מתלונות שהגיעו אלי מתושבים בעכו עולה שאולי הצבא, או גוף אחר – אם זה הצבא, אולי אדוני ידע להשכיל אותי – מקיים אימונים גם בשטחי עכו, במתקן כלשהו או באזור שבעבר שימש בית-ספר.

דב חנין: נשמעים שם קולות של פיצוצים.

דב חנין: התושבים שואלים מה זה ואומרים להם שיש שם אימונים.

דב חנין: האם הדבר נכון?

דב חנין: האם זאת מדיניות של המשרד לאפשר אימונים גם בשטחי ערים במדינת ישראל?

מתן וילנאי: התשובה היא בהחלט כן.

מתן וילנאי: מתאמנים גם בתל-אביב, בנתניה ובירושלים, לא רק בעכו.

מתן וילנאי: כפי שציינתי, כל דבר כזה מתועד.

דליה איציק: יש כזה רעש שלא שומעים את הפיצוצים.

מתן וילנאי: תמיד ישאלו שאלות, והצבא, ככל שאני מכיר את זה, מתכוון להמשיך.

מתן וילנאי: כשהייתי חייל, לפני עשרות שנים, התאמנו בנתניה, ולהערכתי, עד היום – הדורות שאחרי – ממשיכים להתאמן גם שם.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: השואל הבא הוא חבר הכנסת אלכס מילר.

דליה איציק: שאילתא בעל-פה מס' 184: 90% מילדי העולים אינם מצוידים במסכות אב"כ.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, כבוד סגן השר, בסקר האחרון של Newsru, שהשתתפו בו 611 עולים, התברר של-58.2% מהעולים יש ילדים שעדיין לא הגיעו לגיל בגרות, ול-86.4% מהם אין מסכות אב"כ המתאימות לגילם.

אלכס מילר: ברצוני לשאול: 1.

אלכס מילר: האם נכון הדבר?

אלכס מילר: 2.

אלכס מילר: אם כן – מדוע?

אלכס מילר: 3.

אלכס מילר: מה ייעשה כדי להגן על הילדים?

מתן וילנאי: חבר הכנסת מילר, השאלה היא לא רלוונטית, מהטעם הפשוט שמינואר 2007 מערכת הביטחון אוספת, באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, את כל הערכות, ולכן – אם הספיקו או לא הספיקו לאסוף – זה ממש לא רלוונטי.

מתן וילנאי: אנחנו, כפי שהתחייבנו בפני ועדת החוץ והביטחון, בתוך שנתיים מינואר 2007 נחלק את כל הערכות האלה מחדש, כאשר נהיה ערוכים לכך, ואז יהיו מסכות לכל האזרחים.

מתן וילנאי: אנחנו לא יודעים להבחין בין עולים, ילדים, ערבים ויהודים.

מתן וילנאי: אנחנו נחלק לכל האוכלוסייה.

דליה איציק: אדוני, אז למה אוספים עכשיו את המסכות?

מתן וילנאי: אוספים עכשיו מכיוון שבמלחמת המפרץ השנייה, או השלישית, אני לא זוכר איזו מהן, היתה הוראה לפתוח את הערכות.

מתן וילנאי: הערכות נפתחו ולכן הן יצאו מכשירות.

מתן וילנאי: אנחנו אוספים אותן, מחזירים אותן לכשירות ובסוף המהלך נחזיר אותן לאזרחים.

דליה איציק: אני מבינה.

דליה איציק: חבר הכנסת מילר, יש לך שאלה נוספת?

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אלכס מילר: כבוד סגן השר, האם אתם נערכים – בזמן שאתם מתכוונים לחלק מחדש את המסכות – לפנות אל ציבור העולים בשפה שלהם, כדי שהם יהיו מודעים ויהיה להם יותר קל לקבל?

אלכס מילר: מסתבר שבפעם שעברה הם לא קיבלו כמו שצריך.

דליה איציק: לחבר הכנסת אריה אלדד יש עוד שאלה.

דליה איציק: בסיבוב השני אוספים את כל השאלות.

אריה אלדד: תודה, גברתי, תודה, אדוני סגן השר.

אריה אלדד: בדיונים שנערכו לפני כשנתיים בנושא הזה הציגה מערכת הביטחון תוכנית לחלוקת המסכות בפרק זמן של שבועיים.

אריה אלדד: ועדת החוץ והביטחון לא אישרה את התוכנית עד שלא חזרה מערכת הביטחון עם תוכנית לחלוקה בתוך שלושה ימים.

אריה אלדד: האם התוכנית הזאת בתוקף ומערכת הביטחון תהיה מסוגלת – לאחר שיקום המסכות – לחלק אותן לציבור בתוך שלושה ימים?

מתן וילנאי: שום סיכוי שבעולם.

מתן וילנאי: אני רוצה להדגיש פעם נוספת: תפיסת המיגון שלנו אומרת, בין השאר, מסכה בידי כל אזרח בביתו.

מתן וילנאי: זה שינוי מהתקופה שאתה מדבר עליה.

מתן וילנאי: אנחנו לא מדברים על חלוקה כזאת או אחרת, אלא על מסכה בידי כל אזרח.

מתן וילנאי: אנחנו אוספים את המסכות, אנחנו מטביעים עליהן ברקוד, נחלק אותן מחדש ונגיע למצב של שליטה מלאה במערך, ולא כפי שקרה לנו בפעמים הקודמות.

מתן וילנאי: כשזה יסתיים יהיו מסכות בידי כל האזרחים.

מתן וילנאי: לא מדובר על שלושה ימים ולא על שבועיים.

מתן וילנאי: אם חס וחלילה נידרש כרגע, במצב חירום, לחלק – יש לנו תוכנית חירום.

מתן וילנאי: לא מדובר על שלושה ימים, אלא על הרבה יותר זמן, בין 14 ל-21 יום לפחות.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: תצטרך להישאר אתנו היום הרבה, אדוני סגן שר הביטחון.

דליה איציק: אנחנו אספנו את כל השאילתות, גם מהשבוע שעבר, ולכן הנושא הזה הוא רחב יותר היום.

דליה איציק: הבטחנו לחברי הכנסת שנפצה אותם היום, אשר על כן אתה עומד כאן הרבה על הבמה.

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה – שאילתא בעל-פה מס' 187.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אורי אריאל: גברתי היושבת בראש, אדוני סגן שר הביטחון, חברי הכנסת, החברה הלאומית לדרכים מסיימת בימים אלה קטע בכביש הטבעת המזרחי של ירושלים.

אורי אריאל: פתיחת הכביש נדחתה בחצי שנה כדי שמשרד הביטחון ישלים את חלקו, אך הוא אינו עושה זאת והכביש לא ייפתח.

אורי אריאל: ברצוני לשאול: 1.

אורי אריאל: האם נכון הדבר?

אורי אריאל: 2.

אורי אריאל: אם כן – מה מעכב את פתיחת הכביש?

אורי אריאל: 3.

אורי אריאל: מה היא עלות סיום העבודות?

אורי אריאל: מה הוא מקור התקציב למימונו? 4.

אורי אריאל: מה ייעשה לזירוז העבודות ומתי ייפתח הכביש לתנועה?

מתן וילנאי: 4-1.

מתן וילנאי: כביש 45, הטבעת המזרחית בין ענתות לאל-זעים, נבנה בצו הפקעה טרם שילובו בתוואי גדר הביטחון בעוטף-ירושלים.

מתן וילנאי: הכביש מחולק באמצעו בחומה כדי להפריד בין תנועה של ישראלים לתנועה של פלסטינים.

מתן וילנאי: הוא יוכל להיפתח לתנועה רק כאשר תתאפשר בו תנועת ישראלים ופלסטינים כאחד.

מתן וילנאי: כך גם הציעה מערכת הביטחון בוועדת הממשל לדרכים.

מתן וילנאי: החברה הלאומית לדרכים, מע"צ לשעבר, השלימה רק את הצד הישראלי.

מתן וילנאי: על החברה הלאומית לדרכים להשלים את הכביש בצד הפלסטיני כדי לאפשר, בשלב זה, את התנועה לכפרים ענתא, חיזמה ואל-זעים.

מתן וילנאי: כאשר יושלם הכביש בצד הפלסטיני תידרש מערכת הביטחון להשלים את המרכיבים הביטחוניים, לדאוג למעבר ליד "מצודת אדומים", לבדוק איך נכנסים לירושלים, ולהקים גדר אלקטרונית עם סיב אופטי על החומה המפרידה בין שני הצדדים, כדי שהמכשול יהיה מבצעי.

מתן וילנאי: כאשר תושלם סלילת הכביש בצד הפלסטיני על-ידי החברה הלאומית לדרכים תוכל מערכת הביטחון להוסיף את המרכיבים הביטחוניים שהזכרתי כרגע, ואז יוכל הכביש להיפתח לתנועה, בכפוף להעברת התקציבים הנדרשים.

דליה איציק: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריאל.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת ריבלין, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אורי אריאל: אדוני סגן שר הביטחון, לצערי, התשובה כמעט לא קשורה לשאלות ששאלתי.

אורי אריאל: שמעתי, ואני רוצה לשאול אותך שאלה נוספת:

אורי אריאל: האם ידוע לכבודו על תוכנית הייבוש שמובילים ראש הממשלה ושר הביטחון בשטחי יהודה ושומרון אך ורק כלפי יהודים אזרחי מדינת ישראל?

ראובן ריבלין: כשנרשמתי, כיוונתי לשאלה הנוספת של חבר הכנסת אריאל ורק רציתי להוסיף.

ראובן ריבלין: ידוע לנו על עיר ואם בישראל, שהיא בקונסנזוס, ועל-פי הודעת נשיא ארצות-הברית, מוסכם גם על ארצות-הברית שהיא תהיה חלק ממדינת ישראל בכל משא-ומתן, שאני מקווה שלא יהיה.

ראובן ריבלין: האם נכון הדבר שמשרד הביטחון הורה להפסיק כל בנייה בעיר אריאל?

ראובן ריבלין: אני לא מדבר על כל יהודה ושומרון, אני מדבר נקודתית על העיר אריאל, באותן מסגרות של התוכניות המאושרות אשר הוצאו לגביהן כל ההיתרים.

מתן וילנאי: אתה שואל על המסדרון לאריאל, על הגדר?

ראובן ריבלין: אני מדבר על כל בנייה בעיר אריאל, אם למגורים ואם האוניברסיטה, ואני יודע שהיום יהיו דיונים – הפסקת בניית האוניברסיטה.

ראובן ריבלין: האם זאת מדיניות משרד הביטחון?

ראובן ריבלין: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת אלסאנע.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כבוד סגן השר, אני רוצה לשאול: האם אריאל נמצאת בתוך השטחים שנכבשו ב-1967 ודינה כדין כל התנחלות אחרת?

טלב אלסאנע: זה הדבר הראשון.

טלב אלסאנע: דבר שני, בכביש המחבר בין חברון לבאר-שבע יש מחסומים של הצבא.

טלב אלסאנע: מה שקורה, אזרחי מדינת ישראל הערבים שמגיעים למחסום – לעתים החיילים מעכבים אותם שעות.

טלב אלסאנע: מצד שני, מתנחלים שמגיעים, הם אפילו לא מאטים, הם טסים.

טלב אלסאנע: מדוע ההתנהגות המפלה בין אזרח לאזרח במחסומי צה"ל?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

מתן וילנאי: לא מוכרת לי שום תוכנית ייבוש של משרד הביטחון, אני שומע מהצד האחר של המפה שיש אפילו אישורים רחבים, גם אותם אני לא ממש מכיר, לא מכיר שום נושא בעיר אריאל.

מתן וילנאי: כל שאלה עניינית שתהיה, אדע לתת עליה תשובה עניינית, כמובן לאחר שאקבל אותה ואעשה את ההכנה הראויה.

מתן וילנאי: לחבר הכנסת טלב אלסאנע, המחסומים בדרום – אני צריך לקבל עובדות ועליהן אדע לתת תשובות.

מתן וילנאי: לצערי, המחסומים פרוסים שם בגלל האיום של הטרור הפלסטיני, לא משום סיבה אחרת.

מתן וילנאי: כל מקום שיש לך שאלה, למה פה בשעה הזאת לא אפשרו – אדע לתת עליה תשובה, גם אם צריך לחקור את העניין.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת יוסי ביילין – שאילתא בעל-פה מס' 188:

דליה איציק: הקמת עיר הבה"דים בנגב.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אדוני סגן שר הביטחון, רק להבהיר קודם שאריאל לא בקונסנזוס.

יוסי ביילין: בנושא עיר הבה"דים: פורסם כי ביום חמישי הקרוב, כלומר מחר, יחלו עבודות להקמת עיר הבה"דים.

יוסי ביילין: בעצם העבודות האלה התחילו היום, ולשמחתי נעצרו.

יוסי ביילין: רצוני לשאול: מדוע אין ממתינים עד הגשת דוח הסיכונים המשולב מטעם משרד הבריאות בתחילת 2008?

מתן וילנאי: בהחלטת הממשלה 1529 מ-1 באפריל 2007 ובהסכם הגישור שקדם לה נקבעה תוכנית פעולה לטיפול בפליטות מארובות וצינורות במפעלים.

מתן וילנאי: נקבע גם ביצוע של סקר סיכונים בריאותיים, כמו ביצוע ניטור רציף של איכות האוויר באזור רמת-חובב.

מתן וילנאי: צה"ל עומד על מימושה של החלטת הממשלה האמורה כתנאי לאכלוס עיר הבה"דים.

מתן וילנאי: יישום תוכנית הטיפול בפליטות ודרישות נוספות המעוגנות בהחלטת הממשלה, תוך עמידה בלוחות זמנים, יביאו לצמצום משמעותי של זיהום האוויר באזור רמת-חובב וישמרו על בריאות האוכלוסייה באזור.

מתן וילנאי: צה"ל מאמין כי יישומה של החלטת הממשלה כהלכה יביא לכך שניתן יהיה לאכלס את עיר הבה"דים בצומת הנגב תוך שמירה על בריאות החיילים.

מתן וילנאי: הוא עוקב אחר הממצאים שעשויים להשליך על בריאות החיילים ולהיות רלוונטיים לאכלוס עיר הבה"דים.

מתן וילנאי: במסגרת זאת הוקמה גם ועדת בדיקה צה"לית לבחינת השלכות אירוע פליטת חומרים מסוכנים חריגים על עיר הבה"דים – לאור האירוע ב"מכתשים", שהיה לפני כמה שבועות – ובה חברים נציגי משרד הביטחון.

מתן וילנאי: בין לבין נתקבל הדוח ממשרד הבריאות על מיפוי הסרטן בישראל.

מתן וילנאי: צה"ל פועל ללמוד את ההשלכות האפשרויות על עיר הבה"דים, בשיתוף עם משרד הבריאות.

דליה איציק: חבר הכנסת ביילין, שאלה נוספת.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת אופיר פינס.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

יוסי ביילין: אדוני סגן השר, אני מתייחס כאן לדבר מאוד ממוקד וספציפי.

יוסי ביילין: אני יכול להבין את התשובה שקיבלתי, שאומרת:

יוסי ביילין: אנחנו נעשה מאמץ גדול מאוד כדי שכאשר יעברו החיילים בעוד שלוש-ארבע-חמש שנים, המקום יהיה נקי ורמת-חובב לא תהיה מסוכנת.

יוסי ביילין: אבל מדובר כאן בהחלטה של ממשלה, ממשלה שהקימה ועדה של סיכונים משולבים, שלומדת לא רק את הסיכון מכל מפעל בנפרד ברמת-חובב, אלא את השילוב שלהם.

יוסי ביילין: מי שחוקר את זה הוא ד"ר אלי שטרן.

יוסי ביילין: משרד הבריאות הגיע לוועדת הפנים של הכנסת והודיע שהוא מחכה להמלצת הוועדה, אם הוועדה תמליץ כך או אחרת – לפי זה הוא גם הוא ימליץ אם להמשיך בנושא של עיר הבה"דים.

יוסי ביילין: אחת ההמלצות היא לא בהכרח שלא להקים את עיר הבה"דים בצומת הנגב, אלא איך לבנות את עיר הבה"דים, מהי זווית הבנייה של המבנים שם כתוצאה מסקר הרוחות.

יוסי ביילין: כיוון שהוועדה הזאת אמורה לסיים את העבודה שלה בינואר–פברואר 2008, כך שמעתי מד"ר שטרן עצמו, שאלתי היא, מדוע צריך להתעקש לבנות את זה היום ולא לחכות לפחות לסקר הממשלתי – זה לא סקר אופוזיציוני – שאמור להמליץ בפני הממשלה ומשרד הבריאות מה לעשות עם זה?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: מי שמסיים – חבר הכנסת דב חנין אחרי חבר הכנסת פינס.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, יש כאן התנהלות שיוצרת חשדנות ובעייתיות שלא לצורך.

אופיר פינס-פז: אני סבור שלרמת-חובב לא צריכה להיות זכות וטו על הקמת עיר הבה"דים, נקודה.

מתן וילנאי: לא צריכה להיות?

אופיר פינס-פז: לא צריכה להיות.

אופיר פינס-פז: עיר הבה"דים צריכה להיבנות בנגב, אלא מה, צריך לפעול, זה לא דבר פשוט, משום הנסיבות הסביבתיות שיש היום ברמת-חובב, שהן מאוד לא פשוטות ובחלקן כבר ידועות.

אופיר פינס-פז: תוסיף על זה את העובדה שההליך התכנוני של עיר הבה"דים הוא הליך בעייתי מאוד, שאין בו רמה של שקיפות ומעורבות ציבורית כי הוא במסגרת הוועדה למתקנים ביטחוניים, שזאת מסגרת מיוחדת מאוד, לא פשוטה ולא שגרתית, במיוחד בנסיבות שנוצרו.

אופיר פינס-פז: לכן אני מצפה שמשרד הביטחון וצה"ל יבינו שהם צריכים, מצד אחד, לבנות את עיר הבה"דים; מצד שני, להיות עם כל הסנסורים, עם כל היכולות לראות כיצד הם מתמודדים עם הבעיות הסביבתיות.

אופיר פינס-פז: לכן אני חוזר על השאלה ששאל חבר הכנסת ביילין השאלה השנייה שלו: הדוח של משרד הבריאות שאמור להציע מצע מבחינת הסיכונים הסביבתיים, אמור להיות מוכן לכל המאוחר בינואר 2008.

אופיר פינס-פז: אנחנו בנובמבר.

אופיר פינס-פז: מדוע אנחנו מזדרזים ומקוממים את הציבור ויוצרים תחושה של מחטף?

דליה איציק: חבר הכנסת פינס, זאת רק שאילתא.

אופיר פינס-פז: האם אפשר להמתין עד להצגת דוח משרד הבריאות בינואר 2008?

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין.

דליה איציק: אנחנו מסיימים, אדוני סגן הביטחון, עם השאילתות האלה.

דב חנין: אדוני סגן השר, בחשיבה הסביבתית מקובל היום עיקרון שאנחנו קוראים לו עקרון הזהירות המקדימה.

דב חנין: העיקרון הזה אומר, כאשר יש לנו סיבה לדאגה, או חשש ממשי לסכנה לבריאות ולחיים של בני-אדם, אנחנו נמנעים מלפעול עד אשר נברר את תמונת המציאות עד הסוף.

דב חנין: לצערי הגדול, אדוני סגן השר, התחושה, והיא לא רק תחושה, היא שמערכת הביטחון פועלת במקרה הזה על בסיס הפוך, קודם החלטה ומעשה וביצוע ואחר כך בדיקות ובירורים ובחינה של המצב לאשורו.

דב חנין: האם נראה לך שדרך כזאת של קבלת החלטות וביצוע היא הדרך הנכונה כשמדובר בחיי אדם?

מתן וילנאי: מצפון לרמת-חובב שוכנת עיר לא גדולה במיוחד, במרחק קילומטרים ספורים, שנקראת באר-שבע.

מתן וילנאי: שירתתי שם שנים ארוכות ואני מכיר היטב את ההשפעה של רמת-חובב על באר-שבע.

מתן וילנאי: עיר הבה"דים תוקם מדרום לרמת-חובב.

מתן וילנאי: עצם הקמתה תגרום לכך שהניטור והמעקב אחר המפעלים של רמת-חובב יהיו יותר יעילים מכפי שהם היו עד היום, ובזה אנחנו תורמים לכל צפון הנגב.

מתן וילנאי: לכן תושבי הנגב צריכים לברך על הקמת עיר הבה"דים שם.

מתן וילנאי: אני מקבל את ההערות של חברי הכנסת פינס, חנין וביילין על לוח הזמנים של העבודות שלנו לעומת הממצאים.

מתן וילנאי: אני מניח – ואני צריך לבדוק את זה, זאת תשובה שלא בדקתי אותה – שכרגע אלה עבודות עפר בלבד.

מתן וילנאי: לעניין מיקום המבנים והייצוב שלהם – וחבר הכנסת ביילין צודק שיש משמעות לזווית הזאת – המבנים יתוכננו ויוקמו רק לאחר קבלת הסקר.

מתן וילנאי: חבר הכנסת פינס בטוח שזה יהיה בינואר, ואני מקווה שאתה צודק, כי זה יכול גם להיות באפריל.

מתן וילנאי: את זה אני צריך לבדוק ולראות, ואני מבטיח דבר אחד – שיהיה ברור: לא יוצב חייל אחד בעיר הבה"דים לפני שיינתן מענה ראוי לנושאים שהועלו כאן.

מתן וילנאי: אני – במאמר מוסגר – הוצאתי בסיס מרמת-חובב, "שטח 302", בהיותי אלוף הפיקוד, לא מכיוון שהיו בעיות, אלא מכיוון שהיה ספק אם יש או אין בעיה.

מתן וילנאי: אמרתי שאם יש ספק – לי אין ספק, והוצאתי את הבסיס משם.

מתן וילנאי: לא יגור חייל אחד של צה"ל במקום שיהיה בו ספק.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הבא.

דליה איציק: סגן שרת החוץ ישיב על שאילתא בעל-פה מס' 185 של סגן יושבת-ראש הכנסת, חבר הכנסת אמנון כהן, בנושא: הצתת בית-הספר היהודי בקייב.

אמנון כהן: גברתי היושבת-ראש, כבוד סגן שר החוץ, פורסם כי בית-הספר היהודי של חב"ד בקייב, שלומדים בו 300 תלמידים, הוצת כעשרה ימים קודם לכן – לפי התאריך.

אמנון כהן: רצוני לשאול: 1.

אמנון כהן: האם ידוע הרקע למעשה? 2.

אמנון כהן: האם האנטישמיות באוקראינה במגמת עלייה?

אמנון כהן: 3.

אמנון כהן: מה נעשה כדי להפחית את האירועים האנטישמיים באוקראינה ובקייב?

מגלי והבה: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת אמנון כהן, חברי חברי הכנסת, 1.

מגלי והבה: הצתת בית-הספר היהודי בקייב נעשתה בידי חבורת נערי רחוב שנהגו להסתובב באזור בית-הספר.

מגלי והבה: ככל הנראה מדובר באירוע על רקע אנטישמי, ובכל מקרה ברור שמדובר בהצתה בזדון, שגרמה לבית-הספר נזק של ממש.

מגלי והבה: בתחילה התייחסה המשטרה להצתה כאל מקרה של חוליגניות, אולם מזכירות הנשיאות הבהירה לרשויות החוק כי עליהן לחקור את המקרה לעומק, וכעת רשויות החוק אומנם רואות במקרה זה הצתה על רקע גזעני.

מגלי והבה: נעשה מעצר אחד, של ילד בן 11, אולם להערכתנו מדובר בחבר זוטר בחבורת הרחוב האחראית להצתה.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: חבר הכנסת אמנון כהן, לגבי האנטישמיות באוקראינה – ואני מניח שחלק מהדברים ידועים לך – בשנת 2005 נרשמו 164 תקריות, בשנת 2006 נרשמו 141 תקריות, ובשנת 2007 – שנה זו – עד סוף חודש אוקטובר נרשמו 86 תקריות.

מגלי והבה: מדובר באירועים על רקע אנטישמי, בעיקר תקיפה ומעשי ונדליזם.

מגלי והבה: יתכן שמספר האירועים האמיתי גדול הרבה יותר, שכן לא כל האירועים מדווחים.

מגלי והבה: במהלך השנים אנו רואים עלייה מתונה במספר התקריות האנטישמיות.

מגלי והבה: יש להתייחס לא רק למספר התקריות אלא גם לעוצמתן, ולהביא בחשבון את העובדה שפרסומים אנטישמיים, הסתה וקריאה לפגיעות פיזיות אינם נכללים בסטטיסטיקה הזאת, כך שמספר המקרים גדול הרבה יותר.

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: משרד החוץ נוקט פעולות שונות.

מגלי והבה: היום שרת החוץ תעלה את הנושא בפגישה עם נשיא אוקראינה, ואני מתכוון לכל הנושא, לא רק – – –

דליה איציק: גם אני אעלה את הנושא.

מגלי והבה: – – – כל הנושא של מאבק באנטישמיות באוקראינה.

מגלי והבה: מובן שהשגרירות בקייב מעלה את הנושא הזה – ולא תרד מהנושא הזה – מול השלטונות.

מגלי והבה: מובן שרצף האירועים מדאיג אותנו וגם את הרשויות, ואנחנו צריכים להמשיך לפעול ולהילחם בכל תופעות האנטישמיות בכל מקום.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: השרה רוחמה אברהם תשיב על שאילתא מס' 189 של חבר הכנסת אופיר פינס: שיתוף סוריה בוועידת אנאפוליס.

אופיר פינס-פז: כן, גברתי.

אופיר פינס-פז: זאת שאילתא לראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: לאחרונה הובעו התנגדויות לשיתוף סוריה בוועידת אנאפוליס.

אופיר פינס-פז: רצוני לשאול: 1.

אופיר פינס-פז: האם ישראל מתנגדת להצבת הנושא הישראלי-הסורי על סדר-יומה של הוועידה?

אופיר פינס-פז: 2.

אופיר פינס-פז: איזו עבודת מטה התקיימה בנושא?

אופיר פינס-פז: 3.

אופיר פינס-פז: האם תדון בו הממשלה?

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, בתשובה לחבר הכנסת אופיר פינס: נושא המפגש באנאפוליס יועלה לדיון בישיבת הממשלה הקרובה.

רוחמה אברהם-בלילא: הדיון במפגש באנאפוליס יהיה על-פי הנושאים שקבע נשיא ארצות-הברית בנאומו, ואני מפרטת אותם: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: סקירת המצב הבילטרלי בין ישראל לפלסטינים; 2.

רוחמה אברהם-בלילא: דיווח של מר טוני בלייר על פעילותו לבניית המוסדות הפלסטיניים; 3.

רוחמה אברהם-בלילא: סיוע כלכלי לרשות הפלסטינית המשתלב בפעילותו של מר טוני בלייר.

רוחמה אברהם-בלילא: ארצות-הברית היא המארחת של המפגש, וככזאת היא הגורם שמחליט מי יוזמן למפגש הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: ישראל תומכת בהשתתפות כל מדינה ערבית שתסכים לתנאים שיהיו במפגש – גם סוריה.

רוחמה אברהם-בלילא: עד כאן.

דליה איציק: שאלה נוספת לשרה.

דליה איציק: אחריה – חבר הכנסת יצחק לוי, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, השאלה היא מהם התנאים; השרה דיברה על תנאים, והשאלה היא מהם התנאים שישראל מציבה להשתתפות סוריה באנאפוליס.

אופיר פינס-פז: האם שרת החוץ ושר הביטחון מודעים להתנהלות בנושא הסורי, ובכלל זה לתנאים שישראל מציבה בנושא הזה?

אופיר פינס-פז: האם יש לממשלה הערכה בשאלה מה יקרה עם סוריה, למרות רצונה שהיא לא תשולב בתהליך המדיני, והאם יש סכנה, חלילה, להידרדרות במערכת היחסים בין ישראל ובין סוריה?

דליה איציק: המתיני, גברתי.

דליה איציק: נשלים את סבב השאלות.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי, ואחריו – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אם הוא ביקש ממך, גברתי היושבת-ראש, את התשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: כדאי שאת תשיבי לו, כי הוא לא ביקש ממני להשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא אמר: גברתי-היושבת ראש, ושאל אותך.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא הפנה את השאלה אלי.

רוחמה אברהם-בלילא: מה התקנון אומר במקרה הזה?

דליה איציק: אדוני, האם השאילתא מכוונת לשרה רוחמה אברהם?

אופיר פינס-פז: השאלה מכוונת לראש הממשלה.

דליה איציק: הוא מתייחס אלייך כאל ראש הממשלה, וזה יפה מאוד.

דליה איציק: חבר הכנסת יצחק לוי, בבקשה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, יש ידיעות על משאים-ומתנים מוקדמים, או על הידברויות מוקדמות, בין ישראל ובין סוריה, כתנאי – או כמבוא – להשתתפות סוריה בוועידה.

יצחק לוי: כלומר, הסורים ודאי יודעים מהו סדר-היום שקבעו האמריקנים, אבל ברור שבהשתתפות שלהם יש משום ציון דרך.

יצחק לוי: השאלה שלי היא אם הנושא הזה עלה בישיבת הממשלה, ואם את יכולה לומר לנו מהן ההידברויות המוקדמות שיש בין ישראל לבין סוריה לקראת ההשתתפות של סוריה בוועידה.

יצחק לוי: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: גברתי השרה, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר על כך שבוועידה המדוברת תהיה גם הצהרה – כך אמר ראש הממשלה.

אורי אריאל: האם ההצהרה הזאת תובא לפני הממשלה בדיונה בשבוע הבא, כפי שציינת – שהתוכנית עומדת להידון?

רוחמה אברהם-בלילא: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אתחיל מהסוף.

רוחמה אברהם-בלילא: תשובה לחבר הכנסת אורי אריאל היתה בתשובתי הקודמת, ונאמר בה במפורש, שכל הנושאים האלה אומנם עומדים להידון בישיבת הממשלה הקרובה, והם יידונו, ונקבע לה תאריך – 22 בחודש.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה תיתן את דעתה על העניין הזה.

אורי אריאל: שמעתי על ההצהרה, אבל מאוד אודה לך אם תעני לי.

רוחמה אברהם-בלילא: בישיבת הממשלה נדון בכל הסוגיה, ותיכלל בה הצהרה כזאת או אחרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אשר לשאלה של חבר הכנסת יצחק לוי: כפי שאמרתי, ישראל תומכת בשיתוף כל מדינה ערבית, גם סוריה, ומי שקובעת את סדר-היום של הוועידה היא ארצות-הברית.

רוחמה אברהם-בלילא: אם סוריה תסכים לתנאים ולסדר-היום שהציבה ארצות-הברית, אני לא רואה בעיה בכך – והלוואי שזה יהיה המצב – שסוריה תשתתף.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהתשובה שלי עונה גם על שאלתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, גברתי.

דליה איציק: אני חשה פה אי-אלו אי-הבנות.

דליה איציק: אדוני, שר התחבורה, ישיב על שאילתא בעל-פה מס' 167 של חבר הכנסת יצחק לוי: הסדר הצילום בתחנות לצילום רשיון נהיגה.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, ראשית, אני שמח לראותך בינינו.

יצחק לוי: השאילתא הוגשה ב-8 באוקטובר ונדחתה כמה פעמים, אבל אני שמח שאתה כאן ובא להשיב.

יצחק לוי: נושא השאילתא: הסדר הצילום בתחנות לצילום רשיון נהיגה.

יצחק לוי: בעלי רשיון נהיגה נדרשים להצטלם כדי לחדש את רשיונם.

יצחק לוי: לכאורה פריסת נקודות הצילום אינה מספקת והתורים ארוכים.

יצחק לוי: הסדר זה קיים כבר כחצי שנה.

יצחק לוי: רצוני לשאול: 1.

יצחק לוי: האם לדעתך פריסת התחנות מספקת?

יצחק לוי: 2.

יצחק לוי: האם יש מספיק עמדות בכל תחנה?

יצחק לוי: 3.

יצחק לוי: מדוע תושבים צריכים לנסוע מרחק עשרות קילומטרים מביתם כדי להצטלם?

יצחק לוי: תודה רבה.

שאול מופז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מטרת פרויקט הצילום של כלל הנהגים במדינת ישראל היא חידוש הרשיון.

שאול מופז: כשנכנסתי לתפקידי התברר לי שאחוז גבוה מאוד מהנהגים נוהגים ללא רשיון, בין שהם פסולי רשיון, בין שמעולם לא היה להם רשיון, ויש גם כאלה שלא חידשו את רשיונם.

שאול מופז: מדובר בעשרות אלפים – ויש גם נהגים עם רשיונות מזויפים.

שאול מופז: הגעתי לכלל מסקנה שצריך לחדש לכל נהגי ישראל את הרשיונות.

שאול מופז: החלטנו לקבוע פרק זמן של שנה, ולצורך זה החלטנו להנהיג רשיון נהיגה בסטנדרטים בין-לאומיים, שיהיה שונה מהרשיון הנהוג היום.

שאול מופז: זה מחייב גם צילום באיכות כזאת או אחרת.

שאול מופז: אני חושב שזה פרויקט בעל חשיבות לאומית, שנעשה במסגרת רפורמה מקיפה להסבת רשיונות הנהיגה לסטנדרטים אירופיים ולשימור רמת האבטחה שלהם.

שאול מופז: כדי לעמוד בשני האתגרים האלה יצאנו למכרז.

שאול מופז: ברור לכם שחידוש הרשיון מאפשר מצד אחד לעלות על אותם פסולי רשיון ומצד שני ליצור מציאות שבה אפשר בקלות, באכיפה היומיומית, לזהות למי יש רשיון שחודש, ומתוקף זה הרשיון שלו הוא באמת רשיון בר-תוקף, ולדעת שכל מי שהרשיון שלו הוא מסוג אחר, מהסוג הישן, ראוי לבדיקה ולבחינה.

שאול מופז: יצאנו למכרז לכל סוגיית הצילום.

שאול מופז: במכרז הזה זכו שני גופים, וכיום פועלות 36 תחנות בכל הארץ.

שאול מופז: תחילה היו באמת כמה תלונות.

שאול מופז: ביקשתי שירחיבו את היקף התחנות והיום יש 36 תחנות.

שאול מופז: בכל תחנה יש עמדת צילום אחת, ומשך ההמתנה הממוצע לא עולה על דקות מספר.

שאול מופז: היו תלונות על משך ההמתנה בתחנות.

שאול מופז: היום הדבר הזה תוקן, ואני חייב לומר שבחודשים האחרונים לא הגיעו תלונות למשרדי, ואני מקווה שהמציאות בשטח אומנם השתנתה.

שאול מופז: בפריסה הקיימת, של 36 תחנות בכל הארץ, אין נסיעה של שעות, אלא של כמה דקות או כמה עשרות דקות.

שאול מופז: מעבר לכך, אני, באופן אישי, מאמין במדיניות של ביזור, ולכן ביקשתי להגדיל את מספר התחנות.

שאול מופז: ביקשתי גם לבחון את רמת השירות בתחנות האלה, משעה שעלתה התלונה הראשונה, וההתרשמות שלי היא שכיום מספר התחנות עונה על הצרכים.

שאול מופז: כבר חודשו רשיונות ליותר ממיליון אנשים.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שהעובדה שהיום פועלים שני זכיינים, עם הרעיון המסדר, של חידוש רשיון לכל אזרחי מדינת ישראל – לכל הנהגים – כל זה יביא לשיפור רמת הבטיחות והאבטחה ולמניעת זיופים.

בנימין נתניהו: אין חידוש כל שנה?

שאול מופז: לא.

שאול מופז: אדם, נהג מהשורה, מחדש אחת לעשר שנים.

שאול מופז: אני החלטתי לחדש את הרשיונות כך שנוכל לעלות על פסולי הרשיון, על אלה שלא מחדשים את רשיונותיהם ועל אלה שנוהגים בלי רשיון בכלל.

שאול מופז: יש כמה עשרות אלפים כאלה, והסברתי את זה בתחילת הדברים שלי.

שאול מופז: יש כמה אוכלוסיות שלהן יש פרק זמן הרבה יותר קצר.

שאול מופז: נהגי משאיות, למשל, מתבקשים לחדש את רשיונם פעם בשנתיים, אבל אזרח מן השורה מחדש אחת לעשר שנים.

שאול מופז: כאן עשינו מבצע חד-פעמי, שבו במשך כשנה נחדש את הרשיונות לכלל הנהגים, כדי לפתור שתי בעיות: האחת, לאתר את הנוהגים ללא רשיון – ויש קרוב ל-100,000 איש כאלה במדינה הזאת; במבצע הזה נוכל להביא לכך שלא יהיה להם רשיון, או שיחדשו את רשיונם – אלה שיכולים לחדש.

שאול מופז: הבעיה האחרת שאפשר לפתור כך היא באפשרות לאתר – בנתוני האכיפה של היום, במפגשי נהג-שוטר, ברגע שיש לנהג רשיון נהיגה חדש, ברור שהוא חידש את רשיונו.

שאול מופז: ברגע שיש לו רשיון נהיגה ישן – אתה בודק.

שאול מופז: זה כבר שיפר את איכות האכיפה לגבי פסולי רשיון, שזאת אוכלוסייה מאוד בעייתית וחלקה בתאונות הדרכים גדול יחסית.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שנוכל להסיר את הבעיה של כמה עשרות אלפי אנשים שנוהגים ללא רשיון, מכל מיני סיבות, בעיקר אלה שאין להם רשיון או שהם פסולים מלנהוג.

שאול מופז: אני מקווה שבנקודת הזמן הזאת, בתשובה על השאילתא של חבר הכנסת יצחק לוי, אנחנו במצב יחסית טוב בכל סוגיית חידוש הרשיונות, ואני מקווה שזה יוסיף לבטיחות בדרכים במדינת ישראל.

שאול מופז: תודה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ראשית, אני מודה לך על תשובתך.

יצחק לוי: אני מסכים אתך שזה אמצעי נכון וטוב לאיתור אנשים שנוהגים ללא רשיון, לאיתור רשיונות פסולים וכן הלאה, ואני מברך על הצעד.

יצחק לוי: אני רק חושב שאם מדובר במבצע של שנה או שנה וחצי, כלומר, יש כאן ריכוז ולחץ של ציבור שמגיע לתחנות, מלבד עניין ההמתנה, שאתה אומר שכרגע היא פחותה מכפי שהיתה בהתחלה, הייתי מבקש ממך שתקבע נורמה, שבכל רשות מקומית שיש בה יותר מ-20,000 תושבים תהיה תחנת צילום.

יצחק לוי: 36 תחנות – אם תיקח את הנגב למשל, תראה שהתחנות הן בבאר-שבע.

יצחק לוי: כלומר, אני לא יודע איך הדברים נעשו ובאיזה שיקול, אבל לא ידוע לי שיש תחנת צילום בנתיבות או באופקים, ואני נותן את זה רק כדוגמה.

יצחק לוי: לכן אני מציע, בהמשך דבריך, אדוני – אמרת שאתה מתכונן להוסיף תחנות – אני מדבר על באר-שבע ודרומה.

יצחק לוי: אני לא יודע מה קורה באשקלון ובקריית-גת.

יצחק לוי: אני מציע שתקבע קריטריון, שבכל רשות מקומית שיש בה יותר מ-20,000 תושבים, נניח, תהיה תחנת צילום, וייתכן שתחנת הצילום הזאת לא תפעל כל יום, אלא שלוש פעמים בשבוע, פעמיים בשבוע, אבל אנשים לא יצטרכו לנסוע ולהוציא הוצאה נוספת כדי להצטלם ולהוציא רשיון נהיגה.

יצחק לוי: תודה, אדוני.

דוד רותם: אדוני השר, שאלה נוספת לחבר הכנסת יצחקי.

אביגדור יצחקי: אדוני השר, קודם כול, חבר הכנסת נתניהו יחכה עכשיו לרשיון לעשר שנים, והוא לא יקבל רשיון לעשר שנים, ואת הסיבה אסביר לו בנפרד; יש לנו סיבה זהה: מגיל מסוים – או מי שקרוב לגיל הזה – לא מקבלים רשיון לעשר שנים.

אביגדור יצחקי: אז שלא יחכה לרשיון לעשר שנים.

בנימין נתניהו: אנחנו צעירים.

אביגדור יצחקי: אנחנו צעירים, זה נכון, אבל לא נקבל רשיון לעשר שנים, אפילו שאנחנו צעירים.

דוד רותם: חבר הכנסת נתניהו עדיין מקבל רשיון לעשר שנים.

אביגדור יצחקי: אני אומר לך שלא.

אביגדור יצחקי: לעצם העניין, אדוני השר, כמי שהצטלם לא מזמן בתחנה כזאת, אני מוכרח להגיד לך שהזכייניות כנראה לא עושות את עבודתן נאמנה, וצריך להקפיד על הדבר הזה.

אביגדור יצחקי: הייתי פעמיים בתחנה, והעסק לא עבד.

אביגדור יצחקי: אין אפשרות להרים טלפון לתחנה – אני לא מדבר על הפריסה, שהיא כשלעצמה בעייתית – ולשאול אם פתוח, מתי סגור, אם הציוד בסדר, אם הציוד לא בסדר.

אביגדור יצחקי: מובן שרוב האנשים הולכים באמצע היום, כי אחר-הצהריים צפוף שם מאוד, ומפסידים את שעות העבודה שלהם.

אביגדור יצחקי: אין שום מוקד שבו אתה יכול לשאול אם קיימת תחנה או לא קיימת תחנה באזור מגוריך, ואם יש מוקד כזה, הוא בדרך כלל עמוס בשיחות טלפון ואף אחד לא מצליח להגיע אליו.

אביגדור יצחקי: אם רוצים לגמור את הדבר הזה בשנה וחצי – זה דבר ראוי, דבר מבורך, החלטה יוצאת מן הכלל – צריך לאפשר את התנאים לזה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: שאלה נוספת – חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, באותו הקשר, אם כי לא באותו נושא, אלא בעניין הפריסה – בעניין ההיגיון בקביעת מקומות מתן השירות.

טלב אלסאנע: לא פעם שמתי לב שהקורסים של נהיגה מונעת, או הרענון, או כל הקורסים שמשרד התחבורה מוביל, מתקיימים במרחק רב ממקום מושבם של אזרחים רבים הנזקקים לשירות.

טלב אלסאנע: לאחרונה התקיימו שני קורסים בעיר באר-שבע, שכל המשתתפים בהם, כבוד השר, היו מהעיר רהט.

טלב אלסאנע: מדוע אי-אפשר להעביר את הקורסים האלה לעיר רהט?

טלב אלסאנע: מדוע אי-אפשר להקל על אלה שנזקקים לשירות ולדאוג שהשירות יהיה זמין, נגיש ובמרחק סביר?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דוד רותם: בבקשה, אדוני השר.

שאול מופז: ראשית, לגבי כל מה שקשור לחידוש הרשיונות, אני מוכן לבדוק את הפריסה הארצית, אף שזה מכרז.

שאול מופז: יצאו במכרז, והזכיינים הציעו את הפריסה הזאת.

שאול מופז: אני יכול לבדוק את החוקיות של העניין, אף שבדרום סימנתי חמישה מקומות שבהם אפשר לעשות את זה.

יצחק לוי: מבאר-שבע ומטה?

שאול מופז: כן.

שאול מופז: בבאר-שבע יש שניים, בדימונה, באשקלון ובאילת.

יצחק לוי: נתיבות, שדרות, אופקים – כל הקו.

שאול מופז: נכון.

שאול מופז: נראה שהמרחק משם למקומות האחרים מחייב אולי עוד תחנות, אבל משעה שיצאו למכרז – אני אבדוק את הסוגיה הזאת, וגם את הנושא שחבר הכנסת אביגדור יצחקי דיבר עליו, נושא המוקד הטלפוני.

שאול מופז: את שיעורי הנהיגה המונעת אני רוצה לבטל.

שאול מופז: היעילות של שיעורי הנהיגה המונעת נמוכה מאוד, והעובדה שאנשים צוברים נקודות ומוחקים להם את הנקודות בזכות שיעורי הנהיגה המונעת אינה תורמת לאיכות הנהיגה שלהם ולתרבות הנהיגה שלהם.

שאול מופז: אנחנו מתכוונים להניח מתכונת חדשה לכל סוגיית הניקוד.

שאול מופז: אני חושב שהדרך היעילה ביותר היא, כפי שמקובל במדינות אירופה, שכל מי שצובר x נקודות, רשיונו נשלל, והדרך הטובה ביותר לרענן את תרבות הנהיגה שלו היא לגרום לו לעבור את מסכת הרישוי מחדש, כלומר גם תיאוריה וגם מבחן מעשי.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שבשנה הבאה נוכל להחיל את הדרך הזאת, ועד אז לא ניכנס לשינוי מהותי בסוגיית שיעורי הנהיגה המונעת, כי לדעתי מלכתחילה האפקטיביות שלהם נמוכה מאוד, וגם יש הרבה מאוד מקרים שבהם אנשים שולחים לשיעורים האלה אנשים אחרים, ומכיוון שהניקוד הוא יותר על הרכב ופחות על הנהג, אלה שעושים את העבירות הם לא בהכרח אלה שבאים לשיעורי הנהיגה המונעת.

שאול מופז: בכל אופן, מצאתי שזה לא דבר אפקטיבי.

שאול מופז: על כן, בסוגיה הזאת, של מתכונת הקורסים לנהיגה מונעת, לא יתחולל שינוי היום, אבל יהיה שינוי דרסטי בהמשך, בהחלת שיטת ניקוד חדשה על כל עברייני התנועה שצוברים נקודות בגין אי-ציות לחוק.

שאול מופז: תודה.

דוד רותם: תודה לשר.

דוד רותם: הודעה למזכיר הכנסת.

דוד רותם: בבקשה.

איל ינון: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2008), התשס"ח–2007.

איל ינון: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת דוד אזולאי בנושא: ענישת האזרח באמצעות קנסות החנייה.

איל ינון: תודה.

דוד רותם: תודה למזכיר הכנסת.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/3044/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – רוב מיוחס), של חבר הכנסת גדעון סער וקבוצת חברי הכנסת.

דוד רותם: אדוני חבר הכנסת סער, בבקשה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, הרעיון היסודי בהצעת החוק שאני מביא היום להצבעה, שחתומים עליה חברי כנסת מרוב סיעות הבית – מסיעות הקואליציה ומסיעות האופוזיציה – מגבש את המעמד של ירושלים – – חבר הכנסת איתן, לך תמיד יש קול קצת יותר רם.

מיכאל איתן: אני מסביר למה לא חתמתי על הצעת החוק.

גדעון סער: – – ומבטא מדוע יש לה בעינינו מעמד מיוחד.

גדעון סער: חוק-היסוד קבע את גבולותיה של ירושלים ואסר ויתורים בירושלים.

גדעון סער: כשאני אומר שיש לירושלים מעמד מיוחד, נראה לי אפילו קצת מוזר להסביר את זה כאן, כי לפי דעתי אין בעולם מי שלא יודע את זה – שלא יודע על אותו קשר, על אותה זיקה של העם היהודי לירושלים.

דב חנין: למה לא 120 חברי הכנסת?

גדעון סער: לאורך כל הדורות היתה ירושלים מקור הכיסופים, חבר הכנסת חנין, מקור הגעגועים ומוקד הנאמנות של העם היהודי – –

דב חנין: למה רק 80 מחברי הכנסת?

גדעון סער: – – ותמיד היה בה יישוב יהודי.

טלב אלסאנע: בזכות החוק שלך.

גדעון סער: תהילת ירושלים יצאה, חבר הכנסת אלסאנע, בעקבות ספר הספרים – –

דב חנין: למה רק 80 מחברי הכנסת?

דב חנין: למה לא 120 חברי הכנסת?

גדעון סער: – – משם יצאה תהילת ירושלים, ושמה נודע בתבל כולה.

טלב אלסאנע: החוק שלך מראה שאתה לא מאמין במה שאתה אומר.

גדעון סער: לא היתה יכולה להיות תנועה לאומית יהודית, חבר הכנסת חנין, תנועה ציונית, ללא ירושלים, ולכן גם כל הדברים האחרים – אוגנדה, ארגנטינה וכל הרעיונות האחרים – לא עבדו, כי לאן היו מופנים הכיסופים של העם היהודי?

גדעון סער: לירושלים, להר-הבית, להר-הזיתים, לעיר העתיקה, לכותל המערבי – –

טלב אלסאנע: לשועפאט, לאבו-דיס.

גדעון סער: – – לכל מה שבני עמך תובעים מאתנו, חבר הכנסת אלסאנע.

דב חנין: למה רק 80 מחברי הכנסת?

גדעון סער: ואותו מעמד מיוחד, אדוני היושב-ראש, מחייב רוב מיוחד.

גדעון סער: לא עולה על הדעת – ולא עולה על דעתי – שרוב רנדומלי של 61 חברי הכנסת נגד 59 חברי הכנסת יחליט, למשל, על מסירת הכותל המערבי.

גדעון סער: האם זה עולה על הדעת?

טלב אלסאנע: זה שטח כבוש, אתה יודע את זה?

גדעון סער: היום, חבר הכנסת אלסאנע, אם נאשר את הצעת החוק הזאת, הדבר הזה יצא מקצה העולם ועד קצהו, וכולם ידעו, בכל מקום, ברמאללה, בלונדון, בוושינגטון ובמוסקבה, שכנסת ישראל הביעה אמונים לירושלים; הצהירה אמונים לירושלים כבירת הנצח של העם היהודי ושל מדינת ישראל, שאין עליה ויתור.

טלב אלסאנע: תחשק את השלום.

טלב אלסאנע: תחשק את אנאפוליס.

גדעון סער: זה מסר לכל הקהילה הבין-לאומית, וזה מסר חשוב במיוחד בתקופה הזאת.

טלב אלסאנע: למה היום?

טלב אלסאנע: למה דווקא עכשיו?

גדעון סער: אסביר לך, חבר הכנסת אלסאנע.

גדעון סער: אני לא בא הנה בטון פולמוסי כלפי הממשלה, כי אני חושב שבעניין הזה – – –

דוד רותם: חברי הכנסת.

דוד רותם: חבר הכנסת סלומינסקי.

דוד רותם: חבר הכנסת גבאי.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני יודע מה מרגיש הרוב הגדול של חברי הבית, ולכן אני לא מתפלמס עם הממשלה; אני בא לחזק את הממשלה.

גדעון סער: כאשר אנחנו מתאחדים למען ירושלים אנחנו מחזקים את הממשלה – כל ממשלה, וגם ממשלות בעתיד – בכל מערכה מדינית, לאמור: רוב העם היהודי, רוב נציגיו בכנסת – – –

דוד רותם: חבר הכנסת רן כהן, אני שומע אותך כשאתה מדבר עם חבר הכנסת פרוש.

דוד רותם: לא התכוונת לדבר אתי.

רן כהן: אם היית שומע אותו היית מבין.

גדעון סער: מה תוכל כל ממשלה בעתיד – אם החוק הזה, בעזרת השם, יעבור – לומר במערכה המדינית?

גדעון סער: שלעם ישראל ולכנסת ישראל יש עמדה ברורה, יש עמדה חזקה בנושא ירושלים.

גדעון סער: פה איננו יכולים לוותר.

גדעון סער: זה מחזק.

גדעון סער: זה מחזק.

גדעון סער: לכן, אדוני היושב-ראש, ועדת הכנסת נתנה אתמול פה-אחד פטור מחובת הנחה להצעת החוק.

גדעון סער: היא ראתה בדיוק את הדחיפות, חבר הכנסת חנין.

גדעון סער: היא ראתה את הדחיפות שקריאות הביניים שלך רק מעידות עליה.

דב חנין: יש דחיפות כי אתם רוצים למנוע שלום.

גדעון סער: יש לי ויכוח אתך, ואני מכבד את עמדתך, אני רק רוצה להביא את הרוב, המתנגד לעמדתך, לידי ביטוי בהצבעה.

גדעון סער: זה הכול.

גדעון סער: אין עמדה פורמלית של הממשלה, שכן הממשלה לא קיימה דיון בחוק הזה, אלא יש חופש הצבעה, על-פי החלטת הקואליציה, והיא עשתה נכון כשהחליטה כך.

גדעון סער: מוטלת עלינו אחריות, חברי הכנסת.

גדעון סער: יש מעט מאוד הצבעות שבהן יש ללחיצה שאנחנו לוחצים על כפתורי ההצבעה, חבר הכנסת הירשזון, ערך, משמעות או משקל כמו בהצבעה כזאת.

גדעון סער: אנחנו, שזכינו לנס, שזכינו לפלא של שחרור ירושלים, של איחוד ירושלים, של חיים בבירת ישראל המאוחדת, זאת האחריות שלנו; זאת המחויבות שלנו היום, להעביר את הצעת החוק הזאת.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בזמן שנותר לי אני רוצה לומר שני דברים נוספים.

גדעון סער: הדבר הראשון, קטע משירו של אורי צבי גרינברג, דברים שנכתבו בשנת 1930, כאשר עדיין היה מנדט בריטי בארץ.

גדעון סער: מי שמכיר, "באוזני ילד אספר".

גדעון סער: אני מקווה שזאת לא נבואה – כי זה משורר שהיה לו חוש נבואי – האם עלינו, על העם היהודי, יאמרו בעתיד, בהיסטוריה: הם הצליחו להחזיק בירושלים רק כמה עשרות שנים?

דוד רותם: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

דוד רותם: כל מי שעומד, שיראה את עצמו אחרי קריאה לסדר פעם ראשונה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, האם זה מה שיאמרו בעתיד?

גדעון סער: זה תלוי בנו.

גדעון סער: העם היהודי זכה לאיחוד ירושלים אחרי אלפיים שנה והצליח להחזיק בה כמה עשרות שנים?

גדעון סער: זה בידינו.

גדעון סער: כותב אורי צבי גרינברג באותו שיר, שבו הוא מספר על המשיח, שבסופו של דבר לא בא.

גדעון סער: כך הוא חותם את השיר, אדוני היושב-ראש:

גדעון סער: אולי לא...

גדעון סער: אולי הוא היה זה אשר על בדמות נשר מנחל-קדרון/ ועף, עג עיגול על פני הר הבית ויבך.

גדעון סער: / אני ראיתי אותו עג עיגול ושמעתי בכיו, עוף בוכה...

גדעון סער: ואמרתי אזי: עוף בוכה, האין זאת/ אחרית-התוחלת, עיגול-הפרידה: הסיום?

גדעון סער: / משיחיות-ישראל בדמות עוף מהר הבית נפרדת.

גדעון סער: ../ והנשר סיים עיגולו ויעף אל הים.

גדעון סער: / עף בלי משק כנפיים ויהי כה אפל.

גדעון סער: / אולי לעיר-טיטוס, לקשת-השער שם שב:

גדעון סער: / שוב גוף, לא-נראה, בכבליו לאלפיים שנה, ובראשו לעמקו: לתוך באר-הדמים העברית,/ כחוק המשיח – –// שוב לאלפיים שנה.

גדעון סער: ..

גדעון סער: מי יודע אם לא.

דב חנין: זו התחזית, אם תהיה מלחמה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, משפט אחרון, מתוך ספר ישעיהו פרק ס"ב, ציטוט שחבר הכנסת יצחקי זוכר היטב – זאת ההפטרה שלו: למען ציון לא אחשה ולמען ירושלם לא אשקוט עד יצא כנוגה צדקה וישועתה כלפיד יבער.

גדעון סער: וראו גויים צדקך וכל מלכים כבודך וקורא לך שם חדש אשר פי ה' יקבנו.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת סער.

דב חנין: אולי תראה מה כתב ישעיהו על השלום?

דוד רותם: בהעדר עמדת הממשלה, חבר הכנסת ביילין מבקש להתנגד.

דוד רותם: חמש דקות.

דוד רותם: בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מוכרח לומר שהצעת החוק של חבר הכנסת סער גורמת לי שמחה לא מבוטלת וסוג מסוים של סיפוק.

יוסי ביילין: כי הרי מה אומר היום הימין?

יוסי ביילין: מה שניסינו אז לשריין, שרק 61 חברי הכנסת יוכלו להסכים לשינוי גבולותיה של ירושלים הריבונית – זה לא מספיק.

יוסי ביילין: גם אם יבואו היום 79 חברי הכנסת ויגידו שהם מוכנים לוותר על שועפאט – זה לא יספיק.

יוסי ביילין: צריך 80.

יוסי ביילין: כלומר, אתם מבינים, ידידי חבר הכנסת סער, שהעמדה הזאת הפכה להיות עמדת מיעוט והיא זקוקה לשריון.

גדעון סער: את זה נראה בהצבעה.

יוסי ביילין: אחרת למה לך להציע את זה?

יוסי ביילין: הרי אילו היית בטוח שכנסת ישראל לא תוותר על שום שכונה ערבית במזרח-ירושלים, בשום פנים ואופן לא, לא היית מביא את זה.

יוסי ביילין: אבל אתה מבין שיותר אנשים – – –

אפי איתם: אחרי ששמענו את ראש הממשלה אנחנו כבר לא בטוחים בשום דבר.

יוסי ביילין: מילא ראש הממשלה, אבל 61 חברי הכנסת?

יוסי ביילין: אתם לא בטוחים בזה?

ראובן ריבלין: – – – אנחנו כבר יודעים.

יוסי ביילין: זו האשמה מעט חמורה.

צבי הנדל: אתה רוצה שמות?

צבי הנדל: אתן לך רשימת שמות.

יוסי ביילין: אני לא חושד בחבר הכנסת סער שהחלטה שהתקבלה באופוריה של אחרי מלחמת ששת הימים, של צירוף לא אחראי ולא שקול של 28 כפרים ערביים ומחנות פליטים, והגדלת העיר המזרחית מ-6 קילומטרים רבועים ל-70 קילומטרים רבועים – סתם – זה דבר מקודש בעיניו, שאפילו 61 מחברי הכנסת לא יכולים להביא לוויתור עליו, אלא צריך בשביל זה רוב של 80.

יוסי ביילין: אני מאמין שברגע האמת אנחנו נוכל לחלק את ירושלים המזרחית – מה שערבי יהיה פלסטיני, ומה שיהודי יהיה ישראלי, וזה יהיה הישג עצום, וההישג האמיתי לירושלים זה שהעולם כולו יכיר בה וכל השגרירויות יעלו אליה ולא יסתפקו בשגרירויות בתל אביב.

אחמד טיבי: איפה הממשלה, יוסי, איפה הממשלה?

יוסי ביילין: אני באמת תמה על הממשלה.

יוסי ביילין: אני תמה על הקואליציה.

יוסי ביילין: אין לממשלה עמדה בנושא ירושלים?

יוסי ביילין: הממשלה הזו הולכת לוועידה בין-לאומית, נכון – לא ארוכה, נכון – מפגש, אבל בכל זאת: לקראת הסדר קבע, פליטים, גבול, ירושלים.

יוסי ביילין: אין לה עמדה?

יוסי ביילין: אני הייתי מצפה מהממשלה כולה, מראש הממשלה, משר הביטחון, מהמשנה לראש הממשלה, שהתבטאו, שהתחייבו בעבר, שאמרו דברים אפילו כאן, מעל הדוכן הזה, שיופיעו באומץ ויצביעו לפי תפיסתם על האינטרס הלאומי המדיני והביטחוני של ישראל ולא יתחבאו ולא יסתתרו מאחורי איזה חופש הצבעה על הנושא הכי חשוב – – –

בנימין נתניהו: אני מוצא את עצמי בהסכמה אתך.

יוסי ביילין: אני שמח מאוד על כך.

יוסי ביילין: אני אומר, הממשלה הזאת לא ראויה למשול אם בנושא כמו הנושא הזה היא לא מתייצבת ואומרת לאופוזיציה מימין: אנחנו הולכים להחלטות גורליות לפי האינטרס הלאומי הישראלי, תנו לנו לזה רוב ואל תקשרו את ידינו עם ימין של 40 קולות מול 80 קולות.

יוסי ביילין: אני מאוד מקווה שההצעה הזו לא תתקבל, אבל אני מאוד מתבייש בעמדה של ממשלת ישראל בהקשר זה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת ביילין.

דוד רותם: חבר הכנסת סער, אתה יכול – אתה רשאי להשיב.

צבי הנדל: הוא היחיד שתמך – – –

גדעון סער: אני אשיב בחצי דקה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: אנחנו ראינו כבר הסכמים שהביאו לשפיכות דמים רבה, והמוכרים היטב לחבר הכנסת ביילין, שעברו ברוב של 61 קולות, בקנייה של אנשים ב"מיצובישי" ובתפקידים.

גדעון סער: ואת זה לא נאפשר לעשות לגבי בירת ישראל.

גדעון סער: אמרת שאין רוב לעמדה הזאת?

גדעון סער: את הרוב בבית הזה רואים בהצבעות, וזה עניין של כמה שניות במקרה הזה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת סער.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: נא לשבת.

דוד רותם: מי שלא ישתתף בהצבעה – לא יוכל להוסיף קולו.

דוד רותם: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 54 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 24 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – רוב מיוחס) לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דוד רותם: 54 בעד, 24 נגד, אין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שהצעת החוק התקבלה, והיא תעבור לדיון, לפי התקנון, בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: אנחנו מוסיפים את חבר הכנסת זיו בהצבעה.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/1656/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

דוד רותם: הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון – החלטת הכנסת על הקמת ועדת חקירה), של חבר הכנסת יצחק לוי.

דוד רותם: בבקשה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אני מבקש להירגע.

דוד רותם: להירגע.

דוד רותם: חברת הכנסת נאדיה חילו, חבר הכנסת יורם מרציאנו, חבר הכנסת זיו, חבר הכנסת גלנטי, חבר הכנסת מלכיאור, חבר הכנסת ברוורמן, חבר הכנסת סער.

דוד רותם: הברכות – אחר כך.

דוד רותם: חבר הכנסת גבאי, נא לשבת.

דוד רותם: חבר הכנסת גבאי.

דוד רותם: הוא לא שומע, אני יודע, זו הבעיה.

דוד רותם: חבר הכנסת גבאי.

דוד רותם: תודה.

משה גפני: – – – לדווח לכנסת מה מצב הקואליציה אחרי ההצבעה הזו.

דוד רותם: דאגתך לקואליציה מובנת, הרב גפני.

דוד רותם: השאלה – כמה כסף.

יצחק לוי: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, אם אפשר לבקש קצת שקט פה, מימין.

יצחק לוי: אי-אפשר לדבר.

דוד רותם: חברי הכנסת.

דוד רותם: חבר הכנסת הירשזון, אנא.

דוד רותם: חבר הכנסת מרציאנו.

דוד רותם: חברת הכנסת נוקד.

דוד רותם: הדיונים החשובים שלכם – בחוץ או אחר כך.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, לאחר ההתרגשות על קבלת החוק החשוב שהתקבל לפני רגע בכנסת אני רוצה – נו, אי-אפשר.

דוד רותם: השר אילון.

יצחק לוי: השר אילון וחבר הכנסת גדעון סער.

יצחק לוי: תעזור לי.

חיים אורון: – – – שגדעון סער יעלה לדוכן ויגיד שאין ברירה, צריך – – – כמו שעשיתם תמיד.

חיים אורון: כבר היינו שם, החלום הזה התגשם שלוש פעמים.

גדעון סער: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת חיים אורון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קריאות: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת אורון, אני אקרא אותך לסדר פעם שנייה.

צבי הנדל: – – – הוא צודק.

דוד רותם: גם לך, חבר הכנסת הנדל.

יצחק לוי: ובכן, אנחנו עוברים עכשיו לעניין אחר.

יצחק לוי: מי זוכר לשם מה הוקמה ועדת-וינוגרד, שבעצם חוץ מיושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, שכל הזמן עוסק בה – ועדת-וינוגרד הוקמה, אני רוצה להזכיר לכנסת, כדי לבדוק את התנהלות מלחמת לבנון השנייה, אדוני היושב-ראש, ותהליך ההקמה שלה לווה בוויכוח ציבורי מאוד גדול אם ראוי להקים ועדת חקירה ממלכתית או ועדת חקירה כפי שראש הממשלה הרכיב.

יצחק לוי: חלק גדול מהשרים שמכהנים היום בממשלה היו בעד הקמת ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: חלק גדול מהציבור, רוב הציבור, לפי הסקרים, היה בעד הקמת ועדת חקירה ממלכתית – לא כולם, אבל הרוב.

יצחק לוי: וראש הממשלה אמר: אני מקים את ועדת-וינוגרד וסמכויותיה תהיינה כסמכויות ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: כלומר, לא יהיה הבדל.

יצחק לוי: אז הוא אמר.

יצחק לוי: אז מה אם הוא אמר?

יצחק לוי: אז לא קרה שום דבר.

יצחק לוי: תראו מה שקורה היום – ועדה משותקת, ועדה שמותקפת בבג"צים אחת לחודש, ועדה שמתנהלת בקושי רב, ועדה שלא מצליחה להשלים את תפקידה.

יצחק לוי: היה דור ביניים שעשה קצת רעשים במערכת, לא יותר מזה.

יצחק לוי: אבל הדוח הסופי עדיין לא ניתן ואנחנו עוד מעט, אדוני היושב-ראש, שנתיים למלחמה.

יצחק לוי: כבר מעל שנה וחצי למלחמה.

יצחק לוי: ההצעה שאני בא להציע היא להעביר גם לכנסת סמכות להקמת ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: קודם כול, ההיגיון בזה הוא שוועדת חקירה ממלכתית בדרך כלל מוקמת כדי לבקר את הממשלה או כדי לבדוק את מעשיה של הממשלה.

יצחק לוי: אז אין היגיון שהממשלה היא זו שתקים ועדה כדי לבקר את עצמה.

יצחק לוי: זה קורה לפעמים, כאשר קורים דברים מאוד גדולים, אבל היא נמנעת מזה, היא חוששת מזה.

יצחק לוי: אגב, גם ועדת-אור לא היתה ועדת חקירה ממלכתית לפי חוק ועדות החקירה הממלכתיות, וגם הוועדה שבדקה את עניין פריניאן וגם ועדת-וינוגרד.

יצחק לוי: שלוש הוועדות האחרונות שהוקמו מטעם הממשלה, הן ממשלת שרון הן ממשלת אולמרט, אינן ועדות חקירה ממלכתיות.

יצחק לוי: זה אומר שהממשלה נמנעת מלהקים ועדות חקירה ממלכתיות.

יצחק לוי: מדוע?

יצחק לוי: משום שהיא חוששת מהן.

יצחק לוי: היא חוששת, היא לא מקימה.

יצחק לוי: מה הפתרון?

יצחק לוי: אם אנחנו חושבים שוועדת חקירה ממלכתית היא כלי חשוב לבוא ולחקור עניין שמצריך חקירה עבור המדינה, עבור הסקת מסקנות, כמו שצריך, ולא כמו ועדת-וינוגרד, הפתרון הוא להעביר את הסמכות לכנסת.

יצחק לוי: הכנסת תוכל להקים ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: תאמרו לי: יש היום סמכות כזאת לוועדה לביקורת המדינה, היא יכולה להקים ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: זה לא מדויק.

יצחק לוי: הוועדה לביקורת המדינה יכולה להקים ועדת חקירה ממלכתית רק בעקבות דוח המבקר.

יצחק לוי: כלומר, אם המבקר בא ומגיש דוח חמור, ואני לא יודע אם בדוח הזה צריכה להיות המלצה להקמת ועדת חקירה ואולי לא צריך, אבל הדוח בעיני – – –

זבולון אורלב: דוח רגיל צריך הסכמת המבקר.

זבולון אורלב: דוח מיוחד – אין צורך.

יצחק לוי: בדוח רגיל צריך את הסכמת המבקר.

יצחק לוי: בדוח מיוחד, כאשר המבקר צריך להסכים לעשות דוח מיוחד, אם הוא החליט שזה דוח מיוחד, אז הוועדה לביקורת המדינה יכולה להחליט.

יצחק לוי: ואז היא פונה לנשיא בית-המשפט העליון ומקימים ועדת חקירה.

יצחק לוי: לא ראוי שהכנסת תהיה תלויה לא בממשלה ולא במבקר, עם כל הכבוד לממשלה ועם כל הכבוד למבקר.

יצחק לוי: הכנסת צריכה את כל הכלים כדי למלא את תפקידה.

יצחק לוי: חלק מתפקידיה, ואולי אחד התפקידים המובהקים שלה, הוא ביקורת על ממשלה וביקורת על מה שהממשלה עושה ועל התנהלות הממשלה וכן הלאה.

יצחק לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, הנני בא להציע הצעה לאפשר גם לכנסת.

יצחק לוי: אני ודאי לא מציע לבטל את סמכות הממשלה, אבל לאפשר גם לכנסת ברוב רגיל, כאשר החוק בא ועונה על כל השאלות הנדרשות לגבי חיסיון של ישיבות, לגבי כתיבת מטרות ועדת החקירה הממלכתית, והדוח יוגש לראש הממשלה וליושב-ראש הכנסת.

יצחק לוי: כלומר, מדובר כאן בהצעה שלמה שאומרת: רבותי, הכנסת, בואו וניקח לעצמנו את הסמכות, את הרשות, לבוא ולהקים ועדת חקירה ממלכתית ולא נהיה עוד הפעם נתונים בידי הממשלה כאשר הממשלה מתחמקת.

יצחק לוי: אני רוצה להזכיר שחלק גדול מהשרים היו בעד ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: אני מדבר על השר דיכטר, על השר אילון ועל שרים אחרים, שאמרו שהם בעד ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: חלק מחברי הכנסת של הקואליציה תמכו בוועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: טוב, ראש הממשלה, בסופו של דבר, הצליח לתמרן אותנו, וברור שזה תמרון.

יצחק לוי: אנחנו רואים היום שזה תמרון.

יצחק לוי: אנחנו רואים היום שזה לא סיפק את מה שזה היה צריך לספק – דוח מסודר בזמן, ללא כל כך הרבה שאלות משפטיות וללא כל כך הרבה התלבטויות משפטיות.

יצחק לוי: הממשלה תמשיך לנהוג כך, חלילה, אם נצטרך, אם הכנסת לא תוכל לעשות את זה בעצמה.

יצחק לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לכנסת לתמוך בהצעת החוק, להעביר אותה להכנה לקריאה ראשונה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, ולהתקדם בחקיקה עד שבאמת הכנסת תוכל להביא חוק להקמת ועדת חקירה ממלכתית.

יצחק לוי: הצעת החוק הזאת אמורה, אם היא תתקבל, לעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יצחק לוי: אני מודה לאדוני.

יצחק לוי: תודה רבה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

דוד רותם: לפני תשובת השר, נמצאת אתנו כאן משלחת של התת-ועדה למזרח התיכון של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה, ואנחנו נברך אותם.

דוד רותם: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

דוד רותם: חבר הכנסת סילבן שלום, או תצא או תשב.

דוד רותם: חבר הכנסת סילבן שלום, או לשבת או לצאת.

סילבן שלום: – – –

דוד רותם: אז עם כל הכבוד, תעשה מה שאומרים לך.

סילבן שלום: אני לא עובד אצלך.

סילבן שלום: תירגע.

סילבן שלום: תירגע קצת.

דוד רותם: אתה לא עובד אצלי, אבל אתה תצא החוצה אם לא תתנהג.

סילבן שלום: תוריד את הטון.

קריאה: מה קרה?

דוד רותם: יש גבול.

דוד רותם: חברי הבית, אני מבקש לקדם בברכה את משלחת חברי הפרלמנט מהתת-ועדה למזרח התיכון של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה, בראשותה של הסנאטורית ז'וזט דוּריֶה מצרפת ואת חברי המשלחת שלה, בהם גם יושב-ראש ועדת החוץ של מועצת הפדרציה של רוסיה, מר מיכאל מארגלוב.

דוד רותם: מטרת ביקורה של משלחת מכובדת זו היא ללמוד על המצב באזורנו ולהכיר את האתגרים המדיניים-הביטחוניים שבפניהם ניצבת היום מדינת ישראל.

דוד רותם: רבותי חברי המשלחת, ישראל הינה הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, ואולי גם הדמוקרטיה היחידה בעולם הנלחמת מדי יום ביומו על הגנתה ועל זכות קיומה.

דוד רותם: כנסת ישראל מייצגת את כל מגוון הדעות וקבוצות החברה בישראל.

דוד רותם: יש בינינו חברי כנסת מוסלמים, נוצרים, דרוזים ויהודים.

דוד רותם: למרות הבדלי ההשקפות הפוליטיים בינינו, כולנו מאוחדים בשאיפה להשיג שלום.

דוד רותם: אתם תיווכחו בביקורכם אצלנו שאנחנו חברה פלורליסטית, פתוחה ומשגשגת השוחרת לשלום עם שכנינו.

דוד רותם: בנינו כאן מדינה עתירת הישגים בתחומים רבים – בכלכלה, בתעשיית ההיי-טק, בטכנולוגיה, ברפואה, במשפט, בחקלאות ובתחומים רחבים נוספים.

דוד רותם: כל זאת עשינו תחת אש, תחת מלחמה שבאה לחסל את קיומנו.

דוד רותם: ישראל הוכיחה בעבר שהיא מוכנה לוויתורים מפליגים וכואבים כדי להגיע לשלום.

דוד רותם: ויתרנו על נכסים כמו נפט וטריטוריה שזכינו בהם במלחמה שלא אנחנו יזמנו, במלחמה שנכפתה עלינו, והכול תמורת שלום עם מצרים וירדן.

דוד רותם: נסוגונו באופן חד-צדדי מרצועת-עזה בתקווה שגם צעד זה יתרום לשלום ולביטחון.

דוד רותם: חברי המשלחת, תמורת זה מה אנחנו מקבלים?

דוד רותם: – טרור וירי בלתי פוסק של טילים על יישובים אזרחיים בדרום הארץ.

דוד רותם: על מנת להתקדם במשא-ומתן לשלום יש להילחם בטרור ולבודד את כל אלה המבקשים לחבל בתהליך הפיוס.

דוד רותם: אז אפשר יהיה להגיע למשא-ומתן לשלום.

דוד רותם: שלטון ה"חמאס" בעזה מאיים לא רק על אזרחינו, כי אם מהווה מקדם הרסני לעם הפלסטיני עצמו.

דוד רותם: חשוב שגם מדינות אירופה, כמונו, ידעו לעשות את ההפרדה המתבקשת בין אלה הרוצים בשלום לבין הכוחות הקיצוניים באזורנו.

דוד רותם: כך גם נוגע הדבר בסכנה האירנית המרחפת מעל כולנו – לא רק על ישראל.

דוד רותם: אירן לא רק מאיימת באופן מוצהר להשמיד את מדינת ישראל, כי אם גם פועלת ללא ליאות להשיג את האמצעים למימוש האיום – על-ידי תוכנית הגרעין שלה.

דוד רותם: בל נשלה את עצמנו.

דוד רותם: אירן והמשטר הרדיקלי שלה, אם תהיה להם יכולת גרעינית, מהווים חלום בלהות לא רק לישראל כי אם סכנה ואיום ממשי על שלום האזור ועל שלום העולם כולו.

דוד רותם: אנו מצפים מהקהילה הבין-לאומית, מהארגונים הבין-לאומיים ומהאספות הפרלמנטריות החשובות, ובכללם מועצת אירופה, לפעול ביחד בנחישות ובנמרצות נגד המשטר האירני ולבלום את תוכנית הגרעין שלו.

דוד רותם: הרשו לי לציין שישראל תציין בקרוב 50 שנה להצטרפותה כמשקיפה לאספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה.

דוד רותם: ישראל היא המדינה המשקיפה הראשונה מחוץ לאירופה, ומאז היא מקיימת מערכת קשרים טובה והדוקה עם ארגון חשוב זה.

דוד רותם: זו ההזדמנות גם להביע הערכה לפעילות הארגון ולתרומתו למאבק באנטישמיות ובגזענות באירופה ובמדינות החברות.

דוד רותם: אני מקווה שהביקור שלכם לא רק יתרום להבנה טובה יותר של המציאות המורכבת שישראל מתקיימת בה, כי אם גם לחיזוק הקשר שבין ישראל למועצת אירופה.

דוד רותם: אני מקווה שביקורכם יהיה מהנה, פורה ומועיל לכולנו.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: (מחיאות כפיים)

דוד רותם: (הצעת חבר הכנסת יצחק לוי)

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו נמשיך בסדר-היום.

דוד רותם: השר יעקב אדרי ישיב בשם שר המשפטים.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק מבקשת להעניק לכנסת את מכלול הסמכויות אשר נתונות מכוח חוק ועדות החקירה, התשכ"ט–1968, לממשלה בכל הנוגע להקמתן ולפעילותן של ועדות חקירה ממלכתיות.

יעקב אדרי: מוצע להתנגד להצעת החוק מהסיבות הבאות:

יעקב אדרי: ועדות חקירה ממלכתיות מוקמות על מנת לברר סוגיות בעלות חשיבות ציבורית מיוחדת המערבות את אחריות הרשות המבצעת ומתאפיינות בסערה ציבורית ובמשבר אמון פוליטי.

יעקב אדרי: על כן, אחת ממטרותיה העיקריות של החקיקה הממלכתית היא השבת האמון הציבורי ברשות המבצעת.

יעקב אדרי: מטרה זו משפיעה על עיצוב רבים ממאפייני ועדת החקירה הממלכתית, ובהם הרכב הוועדה, היקף סמכויותיה ועצמאותה.

יעקב אדרי: על רקע זה, במדינות רבות שבהן קיים מודל של ועדת חקירה ממלכתית דומה לזה של ישראל, ועדת החקירה הממלכתית אינה קשורה כלל לפרלמנט.

יעקב אדרי: ואומנם בדיונים שהתקיימו לגבי הצעת חוק ועדות חקירה בכנסת הוחלט שלא להסמיך אף את הכנסת – – –

דוד רותם: חבר הכנסת איתן, אי-אפשר אתך היום.

דוד רותם: חברי הכנסת.

דוד רותם: חבר הכנסת יצחקי, חבר הכנסת אריאל, חבר הכנסת כץ, אדוני המשנה, חבר הכנסת אפללו, נא לשבת.

דוד רותם: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט.

דוד רותם: אי-אפשר לשמוע.

דוד רותם: השר לא שומע את עצמו.

יעקב אדרי: ואומנם, בדיונים שהתקיימו על הצעת חוק ועדות חקירה בכנסת, הוחלט שלא להסמיך אף את הכנסת להקים ועדת חקירה, לאשר את הקמתה או לתת בידיה סמכות מקבילה לזו של הממשלה.

יעקב אדרי: הנימוק המרכזי שהועלה בהקשר זה במהלך הדיונים בכנסת היה שוועדת חקירה היא גוף הפועל מטעם הממשלה, כזרוע של הרשות המבצעת.

יעקב אדרי: כיוון שכך, כמו בשאר הפעולות והגופים שהרשות המבצעת מפעילה, הרשות המבצעת נושאת באחריות לפני הכנסת על אופן פעולתה, אולם אינה מחויבת לקבל את אישורה המקדמי של הכנסת לפעולתה.

יעקב אדרי: עוד צוין בדיונים בכנסת כי בהעברת הכלי של ועדת חקירה ממלכתית לידי הכנסת יהיה טשטוש בלתי מוצדק של תחומי הפעילות של שתי הרשויות האלה.

יעקב אדרי: מעבר לקשיים – אדוני היושב-ראש, אי-אפשר ככה.

דוד רותם: אני מסכים אתך, אדוני השר, אבל אני לא מצליח להשתלט היום על חברי הקואליציה.

דוד רותם: חברי הכנסת.

דוד רותם: חברת הכנסת נאדיה חילו.

דוד רותם: חבר הכנסת רובי ריבלין, חבר הכנסת אפי איתם, חבר הכנסת הנדל – אתם מדברים, וזה מפריע לשר.

דוד רותם: לי זה לא מפריע.

זבולון אורלב: אנחנו לוחשים.

דוד רותם: הלחישות שלכם מפריעות לשר.

יעקב אדרי: אם זה לא מפריע ליושב-ראש – אין לי בעיה.

זבולון אורלב: לא כל כך מבינים את דברי השר על ההתנגדות של הממשלה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת זבולון אורלב, אם תדבר עם השכן שלך – לא שמעת אותי, ממילא לא תבין.

דוד רותם: אם תקשיב – תבין, אבל כשמדברים בלחש לא מבינים.

זבולון אורלב: אני מבקש מחבר הכנסת ביילין הסברים.

יעקב אדרי: בסדר.

יעקב אדרי: אני מקווה שהוא הסביר לך היטב.

יעקב אדרי: מעבר לקשיים העקרוניים, שכבר הוזכרו, יש לתת את הדעת גם על הקושי המעשי בקיום סמכויות מקבילות – לכנסת ולממשלה – בהקשר דנן.

יעקב אדרי: מסד חקיקתי זה עלול להביא לידי כך שבאותו עניין יחליטו הן הממשלה הן הכנסת על הקמת ועדת חקירה, ונושא החקירה יוגדר בכל אחת מהן הגדרה שונה.

יעקב אדרי: לפיכך אני מציע להתנגד להצעת החוק.

יעקב אדרי: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת לוי מבקש להשיב?

יצחק לוי: לא.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: מי נמנע?

דוד רותם: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 17 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 36 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון – החלטת הכנסת על הקמת ועדת חקירה), התשס"ז–2006, נתקבלה.

דוד רותם: חברי הכנסת, בעד – 17, נגד – 36, אין נמנעים.

דוד רותם: הצעת החוק לא נתקבלה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/2229/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: נעבור לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – חובת נוכחות מתורגמן בדיוני ועדה רפואית).

דוד רותם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, בעוד עשר דקות ייכנס נשיא אוקראינה, ובשעה 13:00 תיפתח ישיבה מיוחדת, לכן אנא, אבקשך לעמוד בזמנים.

ג'מאל זחאלקה: פחות מעשר דקות.

דוד רותם: תודה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מדובר בחוק ששואב את השראתו מעקרונות הצדק הטבעי ומתבסס עליהם.

ג'מאל זחאלקה: ברור שחוק כזה צריך לעבור ללא כל התנגדות, כי שעומד לפני ועדה רפואית, ועדה שקובעת את אחוז הנכות שלו, את גורלו, את סכום הקצבה שהוא יקבל, שבעצם חורצת את דינו, זכאי למסור את כל מה שיש לו, ללא בעיה, בדיוק כמו בבית-משפט, באמצעות מתורגמן.

ג'מאל זחאלקה: בבית-משפט יש מתורגמן.

ג'מאל זחאלקה: לא יעלה על הדעת ש שאינו דובר עברית יעמוד בבית-משפט ולא יוכל לומר את דברו.

ג'מאל זחאלקה: ועדה רפואית היא סמכות כמעט משפטית, ובמקרים רבים השפעת ההחלטות שלה על גדולה מההשפעה של החלטה משפטית.

ג'מאל זחאלקה: כיום אין נוהל רשמי המסדיר את נוכחותו של נציג או מתורגמן הדובר את שפתו של התובע המופיע לפני רופא או לפני ועדה רפואית הפועלת לפי חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995.

ג'מאל זחאלקה: עם זאת, בהזמנה לוועדה רפואית נכתב, כי אם התובע אינו דובר עברית באפשרותו להביא עמו שיתרגם את דבריו – בן משפחה, חבר וכו' – ואם התובע מופיע בכל זאת בלי מתורגמן, ישיבת הוועדה מופסקת ונדחית למועד אחר, והתובע מתבקש לבוא עם מתורגמן.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הבאת המתורגמן היא חובת התובע.

ג'מאל זחאלקה: הצעת החוק נועדה לחייב את המוסד לביטוח לאומי לספק מתורגמן שיהיה נוכח בדיון בתביעתו של שאינו דובר עברית, ובלבד שהרופא או אחד מחברי הוועדה אינו דובר את שפת התובע המופיע לפני הוועדה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם אחד מחברי הוועדה דובר ערבית, רוסית או שפה אחרת שהתובע דובר – לא צריך מתורגמן, אבל אם אף אחד מחברי הוועדה לא דובר בשפה של התובע, התיקון המוצע הוא לחייב את המוסד לביטוח לאומי לספק מתורגמן בשפה הערבית, שהיא שפה רשמית במדינת ישראל, וכן בשפה הרוסית, שכן אוכלוסיית דוברי הרוסית נתקלת בבעיה דומה.

ג'מאל זחאלקה: מן הראוי לציין שבמקרים רבים ה שזקוק לוועדה רפואית במוסד לביטוח לאומי אינו מדבר עברית ברמה שתאפשר תקשורת מספקת גם משום שבחלק גדול מהמקרים מדובר בוועדה במושגים טכניים ומסובכים, ובמקרים אחרים התובע כלל אינו דובר עברית.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, מדובר בחוק שבא – – –

חיים כץ: צודק.

ג'מאל זחאלקה: זאת הצעת חוק צודקת, המבוססת על צדק טבעי שאין עוררין עליו.

ג'מאל זחאלקה: אני ממש חושב שהממשלה לא צריכה להתנגד לחוק, וחברי הקואליציה והאופוזיציה כנ"ל.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לכל חברי הכנסת להצביע בעד החוק הזה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אדוני שר הרווחה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אדוני המציע, חברות וחברי הכנסת, כל סוגיית הוועדות הרפואיות במוסד לביטוח לאומי עוברת בהנחייתי תהליך עמוק מאוד של הבראה ושיפור השירות.

יצחק הרצוג: יש רפורמה משמעותית שאנחנו מפעילים – מנושא המוכנות וההכנה לוועדה, דרך קביעת לוחות זמנים, הסבר לחברי הוועדה כיצד לנהוג בכל מי שפונה – הסוגיה הזאת היא סוגיה חשובה.

יצחק הרצוג: יש כיום 250,000 ועדות רפואיות בשנה.

יצחק הרצוג: הצעת החוק מעוררת סוגיה כבדת משקל של תרגום ברשויות המדינה בכלל, והמציעים מתעלמים לחלוטין מהמשמעויות הביצועיות והתקציביות של הצעתם.

יצחק הרצוג: זה רק עלול לסרבל את התפקוד של הוועדות, מכיוון שכמו שכבר ציין המציע, יכול להביא עמו מלווה דובר עברית שיוכל לסייע לו, ואם אין באפשרותו לעשות זאת דיון הוועדה נדחה ברגע שיש בקשה כזאת.

יצחק הרצוג: בוועדות רפואיות מקבילות ובחוקים אחרים אין כלל חובה כזאת.

יצחק הרצוג: כאשר מתקיימות 250,000 ועדות רפואיות מדי שנה, וציבור המבוטחים רשאי לעשות שימוש – ועושה שימוש – בזכות העומדת לו להביא נוסף, שיהיה נוכח בבדיקות הוועדה ויסייע בתרגום הדברים הנאמרים, איננו רואים כרגע את הצורך בתיקון המוצע, בהתחשב בעלויות הניכרות של ההצעה ובהתחשב בעובדה שאנחנו מפעילים רפורמה.

יצחק הרצוג: אני גם אומר למציע שאני אישית מתחייב לבדוק את הנושא הזה לעומקו.

יצחק הרצוג: לעניין השפה הרוסית, אני רוצה לציין כמובן פניות גם לגבי שפות אחרות: אמהרית, צרפתית, ספרדית ועוד.

יצחק הרצוג: מדינת ישראל היא מדינה רב-לשונית, ואין לה תשתית לתרגום הנדרש בכל מגוון השפות.

יצחק הרצוג: לכן מקובל שמתלווה לתובע קרוב משפחה, ידיד, מישהו מהקהילה או עובד סוציאלי, והוא מסייע.

יצחק הרצוג: לכן, לנוכח העובדות האלה, אנחנו מבקשים להסיר את ההצעה מסדר-היום.

יצחק הרצוג: תודה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, יש בעיה עם תשובת השר, כי אדם בא עם קרוב משפחה או מישהו שמכיר, יכול להיות שהאדם הזה, התרגום שלו לא יהיה מספיק טוב, ויש אנשים שאין להם חברים שיבואו אתם, אז אני חושב שזו חובת המדינה, כמו בבית-משפט, לספק מתורגמן במקרה כזה, במיוחד שמדובר בהחלטות הרות-גורל לאזרחים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 27 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – חובת נוכחות מתורגמן בדיוני ועדה רפואית), התשס"ז–2007, נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 19, נגד – 27, נמנעים – אין.

דוד רותם: אני קובע שהצעת החוק לא התקבלה.

דוד רותם: אנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק איסור קבלת ביטחונות מעובד, התשס"ו-2006, של חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

דוד רותם: אז נדחה את זה לסוף היום.

דוד רותם: [הצעת חוק פ/2541/17; נספחות.

דוד רותם: ]

דוד רותם: אנו עוברים להצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחירי מצרכים המיועדים לתינוקות), של חבר הכנסת יורם מרציאנו.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, ברצוני להציג בפניכם הצעת חוק שהיא תוספת לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.

יורם מרציאנו: התוספת שאני מציע הינה בנוגע לפיקוח על מחירי המצרכים המיועדים לתינוקות.

יורם מרציאנו: הוראות חוק זה יחולו על תחליפי חלב-אם ועל חיתולים המיועדים לתינוקות.

יורם מרציאנו: השרים יקבעו בצו את המחיר המרבי של המצרכים האמורים.

יורם מרציאנו: שוק מוצרי התינוקות עונה לפלח אוכלוסייה המורכב מזוגות צעירים הנמצאים בתחילת דרכם ובשלבים הראשונים של בניית ביתם, בניית קריירה ורכישת מקצוע.

יורם מרציאנו: מטבע הדברים, אוכלוסייה זו מוגבלת מבחינת יכולתה הכלכלית.

יורם מרציאנו: ההוצאות עבור מוצרי תינוקות מהווים אחוז גבוה מסל הקנייה.

יורם מרציאנו: בחישוב חודשי, סל הקניות הכולל מוצרי תינוקות יקר במאות שקלים, ומענק הלידה אינו מקל משמעותית את העומס הכלכלי של השנים הראשונות.

יורם מרציאנו: הצעה זו מבקשת להגדיר את מוצרי הצריכה הבסיסיים של התינוקות כמוצר יסוד שאין להגדיל את מחירו ולקבוע מחיר מרבי שניתן יהיה לגבות, בדומה למוצרי יסוד כגון לחם וחלב.

יורם מרציאנו: ביסודה של הצעה זו העמדת מחיר המוצרים על מחיר סביר המשקף נכונה את העלויות.

יורם מרציאנו: בנוסף, הגבלת היכולת לדרוש מחירים מופקעים לעתים בהיקף של 10 שקלים ויותר עבור מוצר כזה או אחר בחנויות שונות וכן הגבלה על הורדת והעלאת מחירים השכם וערב, לעתים כמה פעמים ביום.

יורם מרציאנו: בניגוד למוצרי מזון של אוכלוסייה בוגרת, מוצרי המזון וההחתלה של תינוקות אינם ניתנים לצריכה בהתאם להכנסת הוריהם.

יורם מרציאנו: נוכח המצב שבו הורים נדרשים לרכוש את מוצרי היסוד באופן סדיר לאורך השנים הראשונות ולנוכח העובדה שמוצרים אלה הם בסיס הקיום של התינוק, נדרשת המדינה לפקח על המחירים כך שיהיו זמינים לכל כיס.

יורם מרציאנו: מדינת ישראל חייבת לפקח על המחירים של מוצרי יסוד לתינוקות ואף לסבסד את חלקם למשפחות מעוטות יכולת ולזוגות צעירים בתחילת דרכם.

יורם מרציאנו: לא ייתכן שבעלי רשתות השיווק ישתוללו עם מחירי המוצרים לתינוקות ובתוך השכונות המחירים יהיו ללא תחרות וכתוצאה מכך המחיר יהיה גבוה וללא שום פיקוח.

יורם מרציאנו: לגדל תינוק בארץ זה עסק יקר.

יורם מרציאנו: מתסכל ואף מכעיס שמוצרים בסיסיים לתינוקות, כמו תחליפי חלב, טיטולים ודייסות, אינם בפיקוח.

יורם מרציאנו: משפחה צריכה להוציא בכל חודש כ-300 שקלים רק על מוצרי יסוד שהם מזון וחיתולים, מוצרים שאינם מצויים על המדף בצורה תחרותית ואין מגוון תמרון רחב ביכולת ההוצאה.

יורם מרציאנו: שמעתי ששר התמ"ת, שהוא ראש מפלגה חברתית במדינת ישראל, מבקש להתנגד להצעה זו.

יורם מרציאנו: מה שאיני מבין, איך מפלגה חברתית יכולה להתנגד, לפגוע דווקא בשכבות החלשות, דווקא במשפחות המרובות ילדים.

יורם מרציאנו: אני מקווה שהוא יעלה לכאן ובסופו של דבר יתמוך בהצעה זו, ואני מבקש למרות התנגדות הקואליציה להצביע בעד ההצעה ולתמוך כדי לשרת את האזרחים החלשים במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: תודה.

יצחק זיו: הבנתי שתשובה והצבעה במועד אחר.

יורם מרציאנו: לא.

יצחק זיו: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, השר אלי ישי, בבקשה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת מרציאנו, שמעתי את דבריך, בעיקר הסיפא של דבריך.

אליהו ישי: יש צדדים רבים, וכל מה שקשור לשכבות החלשות, אשמח מאוד שמזרזים וממריצים גם אותי, אך הייתי מבקש ממך לא להטיף לנו מוסר לפחות בכל מה שקשור למאבק למען השכבות החלשות.

אליהו ישי: מכל מקום, הנושא של סובסידיה או פיקוח על מוצרי תינוקות בפרט, תאמין לי שהדבר הזה חשוב לי לא פחות מאשר לך.

אליהו ישי: השאלה היא אם הולכים במהלכים כאלה ואחרים כחבר קואליציה, ואתה חבר קואליציה – – –

ראובן ריבלין: אם זה חשוב לך, נצביע בעד.

אליהו ישי: חבר הכנסת מרציאנו, אני מציע שלפני שתהיה הצבעה והקואליציה תתנגד ותיפול בהצבעה בחוק החשוב הזה, אני מציע לך לבוא במשא-ומתן עם – – –

יורם מרציאנו: אנו בסך הכול בקריאה טרומית.

אליהו ישי: אין בעיה.

אליהו ישי: אני לא מנהל את הקואליציה.

אליהו ישי: לך למי שמנהל את הקואליציה ודבר עם מי שמנהל את הקואליציה.

אליהו ישי: מכל מקום, בעיני הנושא חשוב.

אליהו ישי: בעיני הנושא חשוב מאוד ושווה שיהיה בו דיון מעמיק, שהדבר הזה לא ייפול מסדר-היום, חבל.

אליהו ישי: לכן אני מציע לך להביא את זה לדיון.

אליהו ישי: תמתין שההצבעה תהיה במועד אחר ותגיע להבנה עם הקואליציה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אני לא מסכימה.

רוחמה אברהם-בלילא: הנהלת הקואליציה ביקשה ממנו להוריד את ההצעה והוא דרש להצביע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת להצביע, אדוני השר.

יורם מרציאנו: את לא דיברת אתי.

יורם מרציאנו: את לא פנית אלי בכלל.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני עובד כאן.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת אם להצביע או לא להצביע.

ראובן ריבלין: שינהלו את הממשלה.

אליהו ישי: גברתי, השרה רוחמה אברהם, את רוצה ללכת להצבעה?

רוחמה אברהם-בלילא: כן.

אליהו ישי: בבקשה.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 27 בעד ההצעה לההסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 25 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחירי מצרכים המיועדים לתינוקות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 27, נגד – 25, אין נמנעים.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2336/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על מצב רפואי), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת אורי אריאל ואריה אלדד.

יצחק זיו: ינמק חבר הכנסת אורי אריאל.

יצחק זיו: החוק הקודם, שעבר ברוב של 27, עבר לוועדת הכלכלה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הבריאות, שאר השרים, אני לא יכול להגיד, אדוני ראש הממשלה, שהחוק נוגע ממש אליו כי הוא איננו אתנו.

אורי אריאל: אני בטוח שהוא בריא ואני מאחל לו ולכולנו בריאות ואריכות ימים.

אורי אריאל: החוק הזה הוגש בעבר על-ידי חבר הכנסת דני נוה ונדחה על-ידי ועדת החוקה בראשותו של חבר כנסת מנחם בן-ששון, בטענה שמול זכות הציבור לדעת מה עובר על מספר אחת שלו, ראש הממשלה שלו, יש צנעת הפרט.

אורי אריאל: הובטח שיהיה נוהל שיגובש על-ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

אורי אריאל: בדקתי את הדבר ואכן יש נוהל.

אורי אריאל: מ-1 בנובמבר 2007 יש נוהל שמסדיר כמה דברים; בלי להיכנס לפרטים שאינני מכיר את כולם, אני אומר רק בצורה כללית – הוא מסדיר את הצורך שיימצא גורם רפואי באזור וכן הלאה.

אורי אריאל: התקנות מסדירות שראש הממשלה ימסור פעם אחת בשנה דוח רפואי.

אורי אריאל: הן אינן מסדירות, אדוני שר הבריאות, אדוני ראש הממשלה, מה יהיה בדוח הרפואי.

אורי אריאל: הן אינן מסדירות מה יקרה אם ראש הממשלה יעמוד, ימסור דוח בינואר, בפברואר יהיה חולה מאוד ולא יוכל לתפקד, ואיננו חייב יותר בדיווח כי הוא דיווח פעם בשנה.

אורי אריאל: ההתנהלות בעניין הזה היא לא ראויה.

אורי אריאל: אני מוכן שהחוק יחול מראש הממשלה הבא, אם זה יהיה אולמרט – אני לא מאחל לעצמי, לפחות – אז הוא יצטרך בפעם הבאה שהוא יהיה ראש ממשלה למסור דוח לכולנו.

אורי אריאל: אם זה יהיה מישהו אחר – מישהו אחר.

אורי אריאל: אני מוכן לתאם את ההתקדמות עם הממשלה, ואני מבקש, לטובת הציבור בארץ, לטובת העם היושב בארץ, להצביע בעד.

אורי אריאל: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: תשיב השרה רוחמה אברהם, בשם ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, מנכ"ל משרד ראש הממשלה אישר לפני פחות מחודש את נוהל הטיפול הרפואי בראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: הנוהל גובש על-ידי הלשכה המשפטית של משרד ראש הממשלה בשיתוף עם גורמי רפואה רבים, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנכ"ל משרד הבריאות דאז והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: הנוהל נותן מענה מפורט למוצע בהצעת החוק הפרטית, בקובעו, בין היתר, שראש הממשלה יעבור סדרת בדיקות מקיפה אחת לשנה לכל הפחות.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו-כן יפורסם דוח שנתי ביחס למצבו הרפואי של ראש הממשלה, אשר יחובר על-ידי ראש הצוות הרפואי שימונה לראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בדוח תפורט כשירותו של ראש הממשלה מבחינה בריאותית והסדרים שונים נוספים.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה סבורה שאין מקום לעגן נוהל זה בחקיקה ראשית, ולאור האמור לעיל הממשלה מתנגדת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני ראש הממשלה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אריאל, רוצה להוסיף משהו?

אורי אריאל: לא.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 15 ההצעה להעביר את הצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על מצב רפואי), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 24, נגד – 15, אפס נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה אושרה והיא תעבור – אורי אריאל, לאן להעביר את זה?

אורי אריאל: לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יצחק זיו: ועדת החוקה?

יצחק זיו: זה עובר לוועדת הכנסת שתכריע.

יצחק זיו: ["דברי הכנסת", חוב' ה', עמ' 11834.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הצעת חוק ניכוי כספי הרשות הפלסטינית בגין ירי רקטות מאזור חבל-עזה לעבר מדינת ישראל, התשס"ז–2007 – השרה רוחמה אברהם תשיב בשם ראש הממשלה.

זבולון אורלב: היא לא נמצאת, אני מבקש הצבעה.

יצחק זיו: השרה רוחמה אברהם, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה בסדר, מותר לכם גם קצת ליהנות מדי פעם.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אסור להתעלם מהפגיעה הקשה והכואבת בשגרת חייהם של תושבי שדרות ויישובי עוטף-עזה מירי הרקטות מאזור חבל-עזה לשטחי מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה עשתה, עושה ותעשה את כל הדרוש כדי להשיב את החיים ביישובים אלו למסלולם.

יצחק זיו: אני מבקש שקט בכל הפינות.

יצחק זיו: להפסיק את השיחות בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: כספי המסים שייכים לרשות הפלסטינית.

רוחמה אברהם-בלילא: למדינת ישראל אין סמכות משפטית ומוסרית לעשות בכספים הללו כרצונה.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינת ישראל הקפיאה כספים כל עוד שלטה ברשות הפלסטינית ממשלת ה"חמאס", אשר בהתאם להחלטת הממשלה לא נוהלו אתה כל מגעים.

רוחמה אברהם-בלילא: כעת ממשלת ישראל מנהלת מגעים ומשא-ומתן עם ממשלתו של יושב-ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן, ומדינת ישראל מחויבת להעביר את כספי המסים המגיעים לרשות הפלסטינית בהתאם להסכמים הקודמים.

רוחמה אברהם-בלילא: לאור האמור, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

דוד רותם: – – –

יצחק זיו: תודה לשרה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ישראל חסון.

ישראל חסון: תעבור להצבעה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 37 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 23 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ניכוי כספי הרשות הפלסטינית בגין ירי רקטות מאזור חבל-עזה לעבר מדינת ישראל, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: 37 בעד, 23 נגד, אין נמנעים.

יצחק זיו: הצעת החוק מועברת לוועדת הכספים.

יצחק זיו: מאחר שיש הצעה להעביר אותה לוועדת החוץ והביטחון, היא מועברת לוועדת הכנסת.

קריאות: כספים זה טוב.

יצחק זיו: מאחר שיש שתי הצעות, הצעת החוק מועברת לוועדת הכנסת.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2618/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק הרשות לוועדות רפואיות, התשס"ז–2007, של חברי הכנסת משה גפני ואחמד טיבי.

יצחק זיו: ינמק חבר הכנסת משה גפני.

יצחק זיו: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת אחמד טיבי ואנוכי הנחנו הצעת חוק שכוונתה להקים רשות לוועדות רפואיות.

משה גפני: כולם מודעים לבעיות שעולות כאן מדי שבוע, תלונות קשות של אנשים שנזקקים לוועדות רפואיות – – –

זבולון אורלב: תשובה והצבעה במועד אחר?

משה גפני: לא, עכשיו ההצבעה.

משה גפני: הצעת החוק הזאת מתבססת בעצם על דוח ועדת-גולדברג, הוועדה בראשות כבוד השופט בדימוס גולדברג – – –

גלעד ארדן: אליעזר גולדברג, מבקר המדינה לשעבר.

משה גפני: תודה על התיקון.

משה גפני: אנחנו סבורים שהגיע הזמן להתחיל לעשות סדר בבעיה המאוד-קשה הזאת, שאנשים כל כך סובלים בגינה, ולהקים רשות שתרכז את הנושא הזה.

משה גפני: לכן אנחנו מבקשים את תמיכת הכנסת בהקמת הרשות הזאת ומבקשים לתמוך בהצעת החוק שבפרטיה נמשיך לדון – אם הכנסת תאשר – בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כדי לקדם את הנושא הזה.

משה גפני: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מזמין את כבוד שר הבריאות יעקב בן-יזרי להשיב.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק זו דומה במהותה להצעה אחרת שהגיש לפני זמן מה חבר הכנסת דוד טל.

יעקב בן-יזרי: בעקבות הדיון בהצעה של חבר הכנסת דוד טל ולאור ממצאי ועדה ציבורית, ועדת-לרון, החליטה ועדת השרים לחקיקה להקים ועדה בין-משרדית שתבחן את הנושא, וועדה זו אומנם הוקמה, בראשות פרופסור אשר אור-נוי ובהשתתפות נציגים מכל משרדי הממשלה הרלוונטיים, נציג ארגוני נכים ונציבות שוויון הזכויות לאנשים עם מוגבלות.

יעקב בן-יזרי: הוועדה הזאת כבר התכנסה כמה פעמים ודנה באפשרויות המעשיות ובדרכים להתמודד עם הבעיות שעולות מתלונות הציבור על פעילות הוועדות הרפואיות – בעיקר במוסד לביטוח לאומי אך לא רק – אם בדרך של הקמת רשות ואם בדרכים אחרות.

יעקב בן-יזרי: הוועדה עתידה להגיש בקרוב סיכום ביניים, שעיקריו כבר ידועים לנו, ובין השאר היא כבר החליטה להמליץ על הקמת מועצה מייעצת שתבקר את עבודת הוועדות הרפואיות במוסד לביטוח לאומי ותפקח עליה, ובראשה יעמוד נציג ממשרד הבריאות.

יעקב בן-יזרי: צפוי שיהיו לוועדה המלצות נוספות בדבר פתרונות זמניים וקבועים לבעיות שעולות מעבודת הוועדות הרפואיות.

יעקב בן-יזרי: המוסד לביטוח לאומי כבר החל להכין, בשיתוף עם משרד הבריאות, תיקון חקיקה שיחייב את הרופאים בוועדות לעבור הכשרה מיוחדת, שתוכניתה נבנית עם המוסדות האקדמיים בישראל ותאושר על-ידי משרד הבריאות.

יעקב בן-יזרי: הוועדה דנה בשאלה אם יש מקום להקים רשות לוועדות רפואיות, וכן ביתרונות ובחסרונות שעשויים להיות להקמת רשות כזאת, ובדקה הצעות חלופיות.

יעקב בן-יזרי: כל זאת על רקע ממצאי ועדת-לרון.

יעקב בן-יזרי: בשלב הראשון התמקדה הוועדה בחלופות אפשריות למצב הנוכחי.

יעקב בן-יזרי: ברור שהקמת רשות היא מהלך מורכב, שאם אפשר לבצעו, יש לעשות זאת בהדרגה.

יעקב בן-יזרי: בינתיים יש לשפר את עבודת הוועדות.

יעקב בן-יזרי: לפיכך ביקשנו – בדיונים קודמים בוועדת השרים לחקיקה – להסיר את ההצעה הקודמת מסדר-היום, לאפשר לוועדת-אור-נוי, שכאמור פועלת בשיתוף כל הגורמים, ובכללם נציגי ארגוני הנכים, לסיים את עבודתה בצורה מסודרת ולהמתין להמלצותיה.

יעקב בן-יזרי: בדיון האחרון של ועדת השרים לענייני חקיקה ואכיפת הדין היתה הצעת החוק שבנדון על סדר-היום, אך הוסרה ממנו, כפי שנמסר בוועדה, ולא התקיים דיון בנושא.

יעקב בן-יזרי: על כן, לאור האמור, על בסיס תקנון הממשלה, העמדה היא התנגדות להצעת החוק, והממשלה מבקשת להסירה מעל סדר-היום.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת גפני?

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 28 נמנעים – 1

יצחק זיו: נגד – 28, בעד – 28, נמנע אחד.

יצחק זיו: ההצעה הוסרה מסדר-היום.

יצחק זיו: כרגע אנחנו ממתינים לנשיא אוקראינה.

יצחק זיו: לא נמשיך בישיבה בסדר הרגיל.

יצחק זיו: אנחנו ממתינים לנשיא אוקראינה.

יצחק זיו: אבקש מחברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

איל ינון: אבקש לקום.

איל ינון: כבוד הנשיאים! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא אוקראינה ונשיא מדינת ישראל.

איל ינון: ) (תרועת חצוצרות)

איל ינון: בבקשה לשבת.

דליה איציק: כבוד נשיא מדינת ישראל מר שמעון פרס, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, כבוד נשיא אוקראינה, חברי הפמליה המכובדת, כבוד שגריר אוקראינה בישראל, כבוד שגרירת ישראל באוקראינה, ראש האופוזיציה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, חברות וחברי הכנסת, כבוד נשיא אוקראינה, חברי הפמליה המכובדת שנלווית אליך בביקורך, ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

דליה איציק: אדוני הנשיא, הגעת אלינו היום כנשיא מדינה ידידה, אוקראינה, ואנחנו מצפים לשמוע את דבריך.

דליה איציק: אתה מביא לנו מסר של ידידות מהעם באוקראינה, ביטוי של רצון טוב ושל שאיפה לפיוס היסטורי בין שני עמינו.

דליה איציק: שני העמים שונים זה מזה, אך יש להם שורשים משותפים והיסטוריה משותפת, וכן ערכים, שאיפות ואינטרסים משותפים.

דליה איציק: אתה מתארח בכנסת, לב הדמוקרטיה הישראלית, שבקרוב תציין 60 שנה להיווסדה.

דליה איציק: באת אלינו כנציגה של דמוקרטיה צעירה לימים, שלכינונה שאפתם תקופה ארוכה.

דליה איציק: הקמתם דמוקרטיה חופשית המבוססת על כיבוד זכויות ה ועל שמירת זכויותיהן של הקבוצות הלאומיות, ואנחנו מברכים אותך על כך.

דליה איציק: בכנסת, אדוני הנשיא, מתקבלות הכרעות הקובעות את גורל המדינה.

דליה איציק: חברי הכנסת הם נציגים של רובדי האוכלוסייה המהווים את הפסיפס האנושי של החברה הישראלית.

דליה איציק: כאן פועלים בצוותא יהודים, מוסלמים ונוצרים, ערבים ודרוזים.

דליה איציק: נמצאים כאן בעלי השקפות עולם שונות, לפעמים מנוגדות, ובאי-כוח של מגזרים מגוונים בחברה.

דליה איציק: לכולם זכות הצבעה.

דליה איציק: ההחלטות נקבעות על-פי קולות הרוב, מתוך התחשבות בעמדות המיעוט.

דליה איציק: יש בינינו מחלוקות, יש לנו ויכוחים נוקבים על הדרך, אולם גשר משותף לכולנו: השאיפה לשלום עם שכנינו ועם ארצות ערב שמסביב לנו.

דליה איציק: אדוני הנשיא האורח, אוקראינה נוגעת במיתר רגשי בחיי העם היהודי.

דליה איציק: היא חרותה עמוק בתולדותיו.

דליה איציק: מאות רבות של שנים שימשה אוקראינה אכסניה לאחת הקהילות הגדולות בעולם היהודי.

דליה איציק: בארצך נוצרה תרבות יהודית שתרמה לתרבות האנושית.

דליה איציק: אוקראינה הצמיחה אישים דגולים כיוצר החסידות רבי ישראל בעל שם טוב ויוצרים כמו שלום עליכם, חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי וזאב ז'בוטינסקי, שפעלו בה, ואלו רק שמות בודדים מתוך רשימה ארוכה של יוצרים ואנשי רוח יהודים.

דליה איציק: בעולם המדיני אסתפק באזכור שני שמות מתוך רבים: הנשיא השני של מדינת ישראל, יצחק בן-צבי, וראש הממשלה גולדה מאיר.

דליה איציק: על אדמת אוקראינה נרקמו חלומות של חלוצים שיצאו מנמל אודסה לארץ-ישראל כדי להגשים חלומות אלה בפועל ולהופכם למציאות.

דליה איציק: לדאבוננו, עולם מפואר זה של יצירה ותרבות הוחרב.

דליה איציק: אדוני הנשיא, לעולם לא נוכל לשכוח את הפרק הטרגי בחיי העם היהודי על אדמת אוקראינה, את הטבח שביצע בו הצורר הנאצי, שגיא ההרגה באבי-יאר מסמל אותו.

דליה איציק: באבי-יאר, שבפרברי קייב הבירה, הוא סמל לשכול ולאימים, סמל לטבח לשם טבח.

דליה איציק: המשורר יבגני יבטושנקו הוא שצרב בתודעתנו את זכר המאורע הנורא, כשזעק: "על באבי-יאר אין יד ואין מצבת/ ערוץ תלול כדמות גולל על קבר/ אני אחוז אימה/ היום זקנתי כמו לו אני העם היהודי עצמו".

דליה איציק: אך בעבר האפל בקעו גם נקודות אור: אוקראינים רבים, חסידי אומות העולם, סיכנו את חייהם כדי להציל יהודים מהשמדה.

דליה איציק: אנחנו זוכרים להם את זה.

דליה איציק: אנחנו מוקירים את מעשיהם האמיצים.

דליה איציק: שלוש שנים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה קמה מדינת ישראל.

דליה איציק: עם בוניה נמנים שרידים וניצולים מיהדות אוקראינה.

דליה איציק: עם נחשולי העלייה של יהודי ברית-המועצות לשעבר עלו אלפי ניצולי השואה ובני משפחותיהם והצטרפו לאחיהם בישראל.

דליה איציק: זאת התשובה שלנו לכל אלה שרוצים להשמיד אותנו.

דליה איציק: אנחנו נמשיך לבנות וליצור, נמשיך ליישב את הארץ ולחזק את כוחו של צה"ל, שהוא הערובה שלנו ש"לעולם לא עוד".

דליה איציק: אדוני הנשיא, כנסת ישראל והעם בישראל מוטרדים ביותר מתופעות האנטישמיות המתגלות בארצך ומתנועות ניאו-נאציות וארגוני ימין קיצוני שמפגינים בערי אוקראינה.

דליה איציק: ניסיון העבר מלמד אותנו שהסתה מעין זו מובילה למעשי פוגרום נוראים בתושביה היהודים של אוקראינה.

דליה איציק: הכי מזעזע הוא שאחד ממוקדי הפצת השנאה ליהודים ולמדינת ישראל הוא מוסד אקדמי מוכר, ששלוחותיו פרוסות על פני אוקראינה כולה, מאו"פ, שפרסומיו מזכירים את העיתון "דר שטירמר" הידוע לשמצה.

דליה איציק: המשך פעילותו של מוסד אקדמי זה מטיל צל כבד על המאבק באנטישמיות.

דליה איציק: יש להילחם בתופעה נוראה זו בכל הכוח, שהרי מדובר בקרב צודק נגד גזענות ושנאת חינם בין ל ובין עם לעם.

דליה איציק: אני יודעת שאתה אישית נרתמת למאבק הזה.

דליה איציק: נוסף על כך, אדוני הנשיא – עדיין לא הספקתי לדבר אתך, אני יודעת שיש לך עוד מעט ארוחת צהריים עם ראש הממשלה; גם הוא ודאי יעלה כמה נושאים – לא נוכל להשלים עם הנצחת פועלם של אישים אוקראינים אשר במסגרת המאבק הלאומי לעצמאות אוקראינה השתתפו בהרג המוני של יהודים.

דליה איציק: אני קוראת לך, אדוני הנשיא, לשקול בכובד ראש הענקת אותות גבורה לאישים אשר נתנו יד למעשי הזוועה נגד בני עמי.

דליה איציק: לעומת זאת, אני רוצה לחזק את ידיך ואת ידי כל הגורמים בארצך המוכנים להילחם באנטישמיות הגואה.

דליה איציק: אני רוצה גם לברך אותך על החלטתך להחזיר לקהילה היהודית ספרי תורה שמאז התפרקות ברית-המועצות היו נעולים במוזיאונים של מדינתך, על החלטתך להקים יחידה מיוחדת למאבק באנטישמיות בשירות הביטחון האוקראיני ועל יוזמתך לקדם חקיקה להענשת מכחישי השואה.

דליה איציק: אנו מבקשים שתמשיכו לטפח את מורשת העבר היהודית העשירה שבביתכם; סיפור העבר והפקת לקחים ממנו תורמים לדמותה המוסרית של אוקראינה.

דליה איציק: כידוע לך, אדוני הנשיא, העיר אומן היא מקום בעל חשיבות היסטורית, דתית ולאומית בעבורנו, שכן במקום זה שוכן קברו של רבי נחמן מברסלב, אשר בילה את סוף ימיו בעיר זו וביקש להיקבר בה.

דליה איציק: מדי שנה עולים לקברו עשרות אלפי חסידים, ועל כן חשוב לנו למנוע כל פגיעה במקום ובצביונו הדתי המיוחד.

דליה איציק: שמחתי שאתה אישית נכנסת בעובי הקורה ואתה מפעיל את כל כובד משקלך כדי לפתור את הבעיה.

דליה איציק: אדוני הנשיא, אוקראינה וישראל נהנות היום ממערכת יחסים טובה וענפה, שיש בה שיתוף פעולה בתחומים רבים.

דליה איציק: תרומה חשובה ליחסים אלה תרמה הקהילה הגדולה של יוצאי אוקראינה בישראל, יותר מחצי מיליון איש המשמשים גשר אנושי נפלא בין שתי המדינות.

דליה איציק: גם הקשרים הכלכליים בין מדינותינו מתפתחים יפה, אך עדיין יש כר נרחב לפעולה, והפוטנציאל הגדול טרם מוצה.

דליה איציק: מעבר ליחסי הידידות והקשרים הבילטרליים, אוקראינה תומכת במאמצים להשגת הסדר שלום במזרח התיכון.

דליה איציק: אנו מעריכים את עמדתה של מדינתך בנושא הסכסוך באזורנו ומבקשים שאוקראינה, בהנהגתך, תמשיך לפעול עם הקהילה הבין-לאומית לבלימת הסכנה האירנית.

דליה איציק: במשטר האירני וגרורותיו יש משום סכנה לא רק לישראל, אלא לאזור כולו, וגם ליציבות של אירופה.

דליה איציק: אסור לנו להקל ראש בהצהרותיו של נשיא אירן ובמאמציה של מדינתו להתחמש בנשק גרעיני.

דליה איציק: לא די בהצהרות ובגינויים – יש לפעול ולנקוט צעדים כלכליים ומדיניים אפקטיביים, בטרם יהיה מאוחר מדי.

דליה איציק: אדוני הנשיא, ישראל היא מדינה שוחרת שלום; כבר 60 שנה אנו מחפשים כל דרך להגיע לשלום עם שכנינו.

דליה איציק: עברנו עשר מלחמות, לא ידענו יום אחד של שקט וביטחון, אבל אנו נחושים בהחלטה שלא להרפות ולא להחמיץ שום הזדמנות למצוא פתרון לסכסוך רווי הדם הזה.

דליה איציק: הוכחנו שאנו מוכנים לוויתורים כואבים למען שלום וביטחון.

דליה איציק: הוכחנו שאפשר להגיע להסכם שלום – עם מצרים ועם ירדן – וליצור יחסי שכנות טובים.

דליה איציק: אין סיבה שלא נצליח להגיע להסכם שלום גם עם שכנינו הפלסטינים.

דליה איציק: הרשה לי גם לומר לך, שהעם היהודי אינו יכול להיות אדיש לסבלם של עמים אחרים.

דליה איציק: משטרו העריץ של סטאלין פגע – ללא הבחנה על-פי לאום או דת – במיליונים מאזרחי ברית-המועצות דאז, וגם פגיעתו בתושבי אוקראינה, אזרחי מדינתך, היתה קשה: מיליוני אזרחים במדינתך קיפדו את חייהם ברעב הנורא בשנים 1932–1933, קורבנות של קולקטיביזציה כפויה.

דליה איציק: מיליונים גוועו ברעב גם ברוסיה ובקזחסטן.

דליה איציק: טרגדיה נוראה זו קיבלה את השם "הולודומור".

דליה איציק: זכר קורבנותיה, כמו זכר כל הקורבנות של משטרים טוטליטריים, באשר הם, ראוי להנצחה.

דליה איציק: ישראל נתנה בשבוע שעבר ביטוי מוחשי להזדהותה עם אוקראינה בהצטרפותה להחלטה שנתקבלה בוועידה הכללית של אונסק"ו, ארגון האו"ם לחינוך ולתרבות, בדבר זיכרון הקורבנות הללו.

דליה איציק: אדוני האורח, אני בטוחה שהביקור הממלכתי שלך אצלנו יענה על משאלת הלב המשותפת להדק את היחסים בין שתי המדינות – לחזק את הידידות בינינו.

דליה איציק: זוהי התרומה הגדולה של ביקורך בישראל.

דליה איציק: תודה לך, אדוני הנשיא.

דליה איציק: ברוך אתה בבואך, וברוך תהיה בצאתך.

דליה איציק: כבוד נשיא אוקראינה, בבקשה.

דליה איציק: הדוכן כאן עומד לרשותך, אתה מוזמן לשאת דבריך.

ויקטור יושצ'נקו: (נושא דברים בשפה האוקראינית; להלן תרגומם לעברית) כבוד יושבת-ראש הכנסת, כבוד נשיא המדינה, חברי הכנסת, מורי ורבותי, כבוד גדול הוא לי להופיע בכנסת, במדינת ישראל.

ויקטור יושצ'נקו: אני רוצה שתקבלו את הדברים שלי כדברים פתוחים, דברים מקרב לב.

ויקטור יושצ'נקו: באתי רוחש כבוד רב לפרלמנט, שתהיה רוח גבוהה; כאן מתהווים חיים חדשים, כאן מרכז השלטון הישראלי והדמוקרטיה הישראלית.

ויקטור יושצ'נקו: אני רוצה לדבר על הדברים החשובים לדיאלוג ולפרספקטיבה של הדיאלוג שלנו.

ויקטור יושצ'נקו: לא פעם אנשים חשובים, בנים ובנות מאוקראינה, פנו לדמותה של ישראל.

ויקטור יושצ'נקו: ההיסטוריה שלנו שונה, כמו החיים של כל העמים, וכל החיים שונים, אבל בכל זאת יש בינינו חוט מקשר.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו קרובי משפחה, ואני מאמין שזה יהיה המפתח לשיתוף הפעולה שלנו.

ויקטור יושצ'נקו: היה לנו אויב משותף – רוע.

ויקטור יושצ'נקו: הרוע היה ללא מדינה וללא שלטון, ואפילו בזמנים הקשים ביותר העם שלכם נתן לנו דוגמה של כוח יוצא מן הכלל ועמידה נגד הזוועות.

ויקטור יושצ'נקו: אתם האמנתם במדינה שלכם, בחופש שלכם, והתגברתם על הכול.

ויקטור יושצ'נקו: האמנתם בכל הכוח, וזה נתן לנו אפשרות שגם אנחנו נהיה עצמאים.

ויקטור יושצ'נקו: אני משוכנע, כפי שאמר המשורר הדגול שלנו איוון פרנקו, שהאידיאה של המדיניות שלכם – מי כמונו ראה את זה כמדיניות-אחות למדיניות האוקראינית.

ויקטור יושצ'נקו: היום יש לנו עוד משענת חזקה, זו הנכונות להיות מדינה דמוקרטית.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו בחרנו את זה, יצאנו מעבדות לחירות, אנחנו בונים את המדינה שלנו, וזה הדבר החשוב ביותר שעלינו לעשות.

ויקטור יושצ'נקו: אוקראינה מהווה תמיכה חזקה לחברה בישראל ולדמוקרטיה בישראל בכל מגוון התכונות ההיסטוריות שלנו.

ויקטור יושצ'נקו: בלבנו נצרנו את הכאב ואת התוגה על אותם הקורבנות שנפלו בזמן המלחמה, בזמן השואה.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו לא מקבלים שום אנטישמיות, שום שנאת זרים, שום חוסר סובלנות.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו נילחם ברוע הזה שמרעיל כל דבר טוב, אנחנו נילחם בו עד חורמה.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו נהיה הפרטנרים החזקים ביותר.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו מתקרבים, אנחנו קרובים, אנחנו משתפים פעולה בהרבה תחומים.

ויקטור יושצ'נקו: הביקור הממלכתי שלנו במדינה שלכם, יש לו מטרה מסוימת.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו מוכנים להפוך את היחסים שלנו ליותר אקטיביים ולהביא לשיתוף פעולה יותר אקטיבי.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו זקוקים לדיאלוג, לדו-שיח מאוד אפקטיבי ומאוד ממושך שמכוון לעתיד.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו חייבים לדהור קדימה.

ויקטור יושצ'נקו: אני משוכנע שזה בא מהרצון שבלבו של כל אחד מהעמים.

ויקטור יושצ'נקו: בתנאים החדשים של מדיניותנו, אנחנו יכולים להתחיל את היחסים מחדש.

ויקטור יושצ'נקו: דבר ראשון, אנחנו מחויבים לכך שהיחסים שלנו יהיו רחבים ומאוד יציבים.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו חייבים לקשור דו-שיח ישיר בין האנשים – אנשי עסקים, אנשי מדע, מדינאים – ואנחנו חייבים לראות פרספקטיבה משותפת.

ויקטור יושצ'נקו: אני משוכנע שביחסים שלנו לא יהיו בעיות שלא נוכל לפתור כאשר ניגש אליהן בתבונה וברצון למצוא פתרון.

ויקטור יושצ'נקו: אני מאוד שמח שהיוזמה שלנו להתחיל דיאלוג של אמת למען העתיד מצאה תמיכה אצל נשיא מדינת ישראל, מר שמעון פרס.

ויקטור יושצ'נקו: נעבוד על זה ביחד ונעשה פרויקטים קונקרטיים.

ויקטור יושצ'נקו: אני מאוד שמח שהתחלנו את היוזמה הזאת, שמר שמעון פרס קיבל אותה, ואני מאמין ומשוכנע שעבודה משותפת על הפרויקט הזה של דיאלוג האמת למען העתיד תיתן לנו דחף חדש ואנחנו נקים פורום מתמיד אשר יתמוך ביחסים הבילטרליים בין האנשים ונעשה תוכניות לתיירות וכן הלאה וכן הלאה.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו רוצים להגיד שאנחנו דואגים לתרבות היהודית, ואני משוכנע שהמורשת היהודית באוקראינה תמיד תמצא בנו גם את החסות וגם את התמיכה.

ויקטור יושצ'נקו: אתם יודעים שאנחנו בונים את מוזיאון השואה הראשון במזרח-אירופה.

ויקטור יושצ'נקו: מסרתי לקהילה היהודית את הגווילים של התורה שלקחתי מהארכיון הלאומי שלנו, ואנחנו מאמינים שאנחנו חייבים למסור – והיום מסרנו – את המסמכים שנוגעים לרדיפות יהודים בשנות ה-20 וה-30.

ויקטור יושצ'נקו: כאשר נעמיק את העבודה הזאת למען הזיכרון המשותף והמורשת המשותפת, אנחנו רק נעמיק את היחסים שלנו.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו נפתח בינינו יחסים טובים, גילוי לב והבנה הדדית.

ויקטור יושצ'נקו: חשובה לנו מאוד התמיכה המורלית, ההזדהות של מדינת ישראל עם כיבוד זכר הקורבנות של הטרור הטוטליטרי נגד העם האוקראיני בשנים 1932 ו-1933.

ויקטור יושצ'נקו: אני רוצה להדגיש שבקרב האומה האוקראינית, באוקראינה, מתו כל כך הרבה אנשים מרעב, שבשנים הללו איבדנו אולי יותר מאשר איבדנו בזמן מלחמת העולם השנייה.

ויקטור יושצ'נקו: המוטיב שלנו הוא כלל-אנושי.

ויקטור יושצ'נקו: המטרה שלנו היא להדגיש ולחזק את המלחמה שלנו נגד כל האנשים שרוצים לתקוע טריז בינינו.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו קוראים לסולידריות ולשיתוף פעולה, ואנחנו רואים שהמדינה שלנו מתפתחת בצורה טובה בתחום הכלכלי.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו מאוד רוצים לשתף פעולה בכל התחומים – בתחום ההיי-טק, בתחום החקלאות, בתחום האנרגיה וגם בתחום החלל.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו מסוגלים לייצר טיל שיביא לחלל את החלליות, את זה אנחנו יודעים.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו גם מזמינים את ההשקעות לאוקראינה ומקבלים אותן, ואנחנו מקבלים בברכה את כל האנשים שתומכים בכך שאנחנו נקבל את גמר תחרות הכדורגל, יורו 2012.

ויקטור יושצ'נקו: אם נעבוד בצורה סיסטמטית, נגיע לתוצאות מאוד טובות.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו נעבוד בתחום רחב בשיתוף פעולה עם ישראל גם בזירה הבין-לאומית.

ויקטור יושצ'נקו: כמובן, הבעיה האקוטית היא שלום עולמי וביטחון עולמי.

ויקטור יושצ'נקו: אוקראינה תמיד תמכה בכל המאמצים הקונסטרוקטיביים לשיתוף פעולה עולמי.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו מאוד מבינים שצריכים להיות דברים בטוחים וערובה בטוחה לביטחון ישראל בשלב של פתרון הסכסוך, ואנחנו יכולים להיות מאוד מועילים בתחום הזה.

ויקטור יושצ'נקו: אנו רוצים לראות שיתוף פעולה פעיל מאוד עם ישראל, גדול מאוד ומביא תוצאות.

ויקטור יושצ'נקו: ולכן אנחנו רואים שיש לנו מטרות משותפות, אנחנו רק חייבים לדהור קדימה.

ויקטור יושצ'נקו: אנחנו מזמינים את ישראל לשיתוף פעולה, לקרבה ולפרטנריות, זו מלה של ידיד וזו המטרה של כל עם ישראל.

ויקטור יושצ'נקו: תודה רבה על ההקשבה.

דליה איציק: ראש האופוזיציה.

דליה איציק: בינתיים, אני רואה פה את הרב של אוקראינה – שלום לך, אדוני – הרבנית, ברוכים הבאים.

בנימין נתניהו: גברתי יושבת-ראש הכנסת דליה איציק, אדוני נשיא המדינה, מר שמעון פרס, ואדוני הנשיא, נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו, המשלחת שמלווה אותך וידידי חברי הכנסת, אדוני הנשיא, נפגשנו כחודש לפני היבחרך לתפקיד הרם של נשיא אוקראינה.

בנימין נתניהו: אני ביקרתי אז בקייב וביקשתי לראותך.

בנימין נתניהו: הנסיבות היו קשות.

בנימין נתניהו: נפגשנו, ואתה גילית אומץ לב יוצא מן הכלל.

בנימין נתניהו: חשבתי לעצמי שאומות במצוקה זקוקות למנהיגים אמיצים, והייתי משוכנע, בזכות אותה פגישה שהרשימה אותי עמוקות, שאוקראינה תצלח את המשבר הקשה ותתחיל לנסוק מעלה.

בנימין נתניהו: דיברנו אז על האפשרות שתבקר בישראל, ואני שמח לראות שהאפשרות הזאת התממשה והנה אתה פוגש את נשיא המדינה, את ראש הממשלה ואת יושבת-ראש הכנסת ואת הכנסת שלנו.

בנימין נתניהו: כולם מקווים להצלחתך ולהצלחת אוקראינה.

בנימין נתניהו: אני יודע שעל אדמת אוקראינה, כפי שאמרה כאן בצדק היושבת-ראש, נפגשו שני זרמים מתנגשים.

בנימין נתניהו: האחד, אנטישמיות נוראה, שלפני מאות שנים וגם במאה ה-20 גבתה מחירים מאוד מאוד קשים מעמנו.

בנימין נתניהו: מנגד, לידתה של הציונות שבאה לענות על האנטישמיות הזאת, ואי-אפשר לתאר את עלייתה בלי אודסה; בלי המובלעת הזאת של התחדשות לאומית, התחדשות של השפה העברית שהתרחשה למעשה באודסה.

בנימין נתניהו: לאון פינסקר כתב שם את "אוטואמנציפציה", לפני כמעט 130 שנה, וזה בעצם הקדים את תיאודור הרצל; ביאליק, שייקספיר שלנו, כתב את השירה העברית המתחדשת, והיו גם משוררים אחרים; ז'בוטינסקי דיבר אז על הצורך ביצירת התחדשות לאומית – הכול באודסה.

בנימין נתניהו: והיו גם יוצרים גדולים בקייב.

בנימין נתניהו: ובכן, שני דברים, הטרגדיה הנוראה והתקומה, שניהם מצאו את ביטוים על אדמת אוקראינה.

בנימין נתניהו: אולי הדבר החשוב ביותר שלמדנו הוא, שהרעה מתחילה ביהודים, היא לעולם לא נגמרת ביהודים.

בנימין נתניהו: כשאנחנו מבקשים ומאמינים, כפי ששמעתי אותך אומר, שתילחמו באנטישמיות, זה בוודאי עבור עמנו, בני עמנו, אבל זה גם עבור עמכם ובני עמך, משום שהקדמה וזכויות האדם נשמרות כששומרים על זכויות כל בני-האדם, כמובן גם על זכויות היהודים.

בנימין נתניהו: יש דבר אחד שאמרת עכשיו שאני מבקש לחדד.

בנימין נתניהו: אמרת שאתם מחויבים לשלום הבין-לאומי.

בנימין נתניהו: אתם גם עשיתם צעד שלא נעשה על-ידי שום מדינה אחרת, לידיעתי, בזה שוויתרתם על נשק מסוים, דבר שהוא לא מובן מאליו.

בנימין נתניהו: אבל אתם אולי יכולים להעריך יותר מכל מדינה אחרת את הסכנה שנשק מסוג זה יגיע לידיהם של תנועות ואנשים ומשטרים שהם מנוגדים לגמרי לכל מה שמשותף לנו, לתרבות שלנו, לקדמה שלנו, לשאיפה שלנו לשלום ולשגשוג לכל המדינות ולכל העמים.

בנימין נתניהו: מדרומכם, לא רחוק מכם, הולך ונבנה נשק זה במשטר אפל שמצהיר חד-משמעית שכוונתו להשמיד את היהודים, את מדינת היהודים.

בנימין נתניהו: שוב אני אומר, כדרכם של כל האנטישמים זה רק מתחיל ביהודים, זה אף פעם לא נגמר בהם, כפי שהם עצמם אומרים.

בנימין נתניהו: על כן נודה, עם כל מאמציך הגדולים המופנים נגד האנטישמיות המקומית, גם על פעולתך ופעולת אוקראינה במישור הבין-לאומי נגד האנטישמיות העולמית שמהווה סכנה.

בנימין נתניהו: האנטישמיות הזאת, החשוכה, הקנאית, של האסלאם הקיצוני חייבת להיבלם על-ידי בני התרבות ועל-ידי המדינות התרבותיות, ואוקראינה בראשם.

בנימין נתניהו: אני שוב מברך אותך, אדוני הנשיא, על ביקורך.

בנימין נתניהו: אני מקווה שיהיו הרבה ביקורי גומלין.

בנימין נתניהו: יש פה באמת חצי מיליון יוצאי אוקראינה, שהם חלק מפואר ממדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אני צפיתי וראיתי בבנייה שלכם, של אוקראינה החדשה, החופשית, המשגשגת.

בנימין נתניהו: אני בטוח שאנחנו רוצים לראות בהצלחת מדינותינו ונעשה הכול כדי לשתף פעולה בינינו.

בנימין נתניהו: ברוך בואך.

איל ינון: אבקש לקום.

איל ינון: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה ונשיא אוקראינה מאולם המליאה.

איל ינון: )

איל ינון: [נספחות.

איל ינון: ]

יצחק זיו: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת על החלטת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2008), התשס"ח–2007.

יצחק זיו: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ועדת הכנסת ממליצה פה-אחד שהכנסת תרשה לחלק את הפרקים והסעיפים הבאים, בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת.

): פרקים וסעיפים אלה יעברו לוועדות כפי שיפורט להלן, להמשך חקיקה – להכנתם לקריאה השנייה והקריאה השלישית – כהצעות חוק נפרדות, שלא במסגרת חוק ההסדרים.

): ועדת הכנסת החליטה פה-אחד כי הדיונים בוועדות השונות יחלו רק לאחר קבלתו של חוק ההסדרים בכנסת.

): ועדת הכספים תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק ב', סעיפים 2 עד 4 (דתות).

): פרק ג', סעיפים 5(1), 6(2) ו-10 (צמצום מספר הסגנים בשכר); סעיף 8 (ביטול לוחות הזמנים להעברת כספים מהמדינה לרשויות).

): פרק ד', סעיף 13 (בית-חולים באשדוד).

): פרק ה', סעיפים 19(4) ו-21(ב) (מס שבח); סעיפים 19(1), (3), (5)–(10) ו-21(א) (ביטול מס מכירה); סעיפים 22(1) ו-28(א) (פקודת מס הכנסה); סעיף 22(2) (תושב חוץ); סעיף 22(3) (החזר מס); סעיף 23 (רישום מע"מ); סעיף 26 (סחר חופשי באילת); סעיף 27 (בלו).

): פרק ו', סעיפים 29 ו-30 (חיוב אישי).

): פרק ט"ו כולו (סעיפים 92 עד 95) (מים).

): פרק ט"ז, סעיפים 96–98 (דלק); סעיף 99 (חשמל).

): פרק י"ח כולו (סעיפים 109 ו-110) (תחבורה ציבורית).

): פרק י"ט, סעיף 113 (שינויים בשכר); סעיף 116 (הגליל); סעיפים 133–135 (מכרזים).

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק ד', סעיף 11 (פקודת בריאות העם); סעיף 12 (פיצוי נפגעי גזזת); סעיפים 16(1), (5) ו-(6) ו-17(ב)–(יא) (תאגוד קופות החולים); סעיף 16(7) (דיווח על תרומות למלכ"רים בתחום הבריאות).

): פרק ז', סעיף 31 (פיצויי פיטורין).

): פרק ח', סעיף 32 (ניכוי קצבה).

): סעיף 33 (קצבאות בשירות קבע).

): פרק י"ג, סעיף 71(2) (חשב הביטוח הלאומי); סעיפים 71(8) ו-(9) (גמלת סיעוד).

): פרק י"ט, סעיפים 119 ו-120 (חיילים משוחררים).

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק ג', סעיפים 5(2) ו-6(1) (חשב מלווה לחברה עירונית); סעיפים 5(3) ו-6(3) (ועדה קרואה); סעיף 7 (סמכות האצילה של שר הפנים).

): פרק ט' כולו (סעיפים 35–63) (חופי הכינרת).

): פרק י"ט, סעיף 112 (מבנה דרך).

): ועדת הכלכלה תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק י"ז כולו (סעיפים 106 עד 108) (תקשורת).

): פרק י"ט, סעיף 115 (הגבלים עסקיים); סעיף 117 (פיקוח על תעריפי הנמלים); סעיף 118 (חוק התקנים); סעיף 125 (פקודת מסילות הברזל).

בנימין בן-אליעזר: מה עם נושא הגפ"ם?

): זה ועוד נושאים אחרים בהמשך היום, עוד לא דנו בהם.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק י"ט, סעיף 111 (נפגעי תאונות דרכים); פרק י"ט, סעיף 123 (פיטורין בשירות המדינה); פרק י"ט, סעיף 124 (דיון בהרכב חסר בבית-דין למשמעת).

): ועדת הכנסת ממליצה פה-אחד שהכנסת תרשה לחלק את הפרקים והסעיפים הבאים, בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת.

): פרקים וסעיפים אלה יעברו לוועדות כפי שיפורט להלן, להמשך חקיקה – להכנתם לקריאה השנייה והשלישית – כהצעות חוק נפרדות, שלא במסגרת חוק ההסדרים.

): ועדת הכנסת ממליצה כי לא תהיה מגבלה על מועד תחילת הדיונים בוועדות, אך החקיקה תסתיים עד התאריך שיפורט להלן: עד ליום 1 בפברואר 2007 – ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בפרק י"ט, סעיף 126 (שכר מינימום).

): עד ליום 31 בינואר 2008 – ועדת הכספים תדון בפרק י' כולו (סעיפים 64–67) (העברת האחריות על נפגעי תאונות דרכים לקופ"ח).

): עד ליום 31 במרס 2008 – ועדת הכספים תדון בפרק ח', סעיף 34 (קצבאות ברשות הנמלים).

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בפרק י"ב כולו (סעיף 70) (חברות ממשלתיות); ועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בראשות ועדת הכספים תדון בפרק י"ט, סעיפים 131 ו-132 (עובדים זרים).

): אבקש להביא לאישורכם כי הכנסת מאשרת לפצל מתוך חוק ההסדרים את הפרקים והסעיפים כפי שהוקראו לעיל.

): לעניין הפרקים והסעיפים שוועדת הכנסת לא קבעה לגביהם תאריך מיוחד לעניין סיום החקיקה, מחליטה הכנסת כי הדיונים בוועדות השונות יחלו לאחר קבלתו בקריאה השלישית של חוק ההסדרים.

): אנחנו מתבקשים להצביע על זה.

): תודה רבה, אדוני.

יצחק זיו: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל.

יצחק זיו: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכנסת שותפה לתהליך מאוד משונה, בשקט בשקט.

חיים אורון: הוא מתחיל לפני חודש וחצי, כאשר מודיעים לנו שהשנה, לעומת שנים קודמות, התקציב וחוק ההסדרים מונחים במועד הכי מוקדם שהיה מעולם, ויש לכנסת המון זמן לדון בהם.

חיים אורון: עבר חודש וחצי, ואני רוצה לברך את כל אלה שעשו בכך, והספר הגדול הזה, על 140 עמודיו, על 135 סעיפיו, מצטמצם.

חיים אורון: מעל 45 פרקים עפים החוצה.

חיים אורון: תגידו, איפה הייתם לפני חודש וחצי?

חיים אורון: אני לא רוצה לשאול את השרה רוחמה אברהם איפה היא היתה לפני שנה.

חיים אורון: היא הסבירה שכל הדבר הזה דפוק מראשיתו ועד סופו, אז למה הבאתם אותו לפה?

חיים אורון: למה בזבזתם חודש וחצי?

חיים אורון: עכשיו הוועדה קיבלה פה-אחד את ההצעה הזאת, ואני הייתי חלק מה"פה-אחד".

חיים אורון: אבל שלא תהיה שום אי-הבנה, הבעיות הגדולות בתקציב ובחוק ההסדרים הן לא בפרקים שהוצאו מכאן.

חיים אורון: המכשלות הגדולות של התקציב ושל חוק ההסדרים עדיין נשארו כאן.

חיים אורון: אני יכול למנות רבות, אמנה רק שתיים, כי זמני קצר והיום יום רביעי.

חיים אורון: ההחלטה, שאני לא מבין איך אפשר להמשיך לתמוך בה, של הקפאת כל קצבאות הביטוח הלאומי, נשארת כאן.

חיים אורון: לא הוצאתם אותה, לא זרקתם אותה לפח.

אביגדור יצחקי: אתה יודע שזה לא רציני, זה לא יהיה.

חיים אורון: אה, זה לא יהיה?

חיים אורון: אה, ישראבלוף.

אביגדור יצחקי: אין אינפלציה.

חיים אורון: אדוני, חבר הכנסת אביגדור יצחקי, אם אין אינפלציה – בטל את זה.

חיים אורון: חבר הכנסת אביגדור יצחקי, אם מה שאתה אומר נכון, אתה צריך להביא מיליארד וחצי שקלים.

חיים אורון: איך אני יודע?

חיים אורון: כתוב פה שהמהלך הזה חוסך לתקציב המדינה בין 1.3 מיליארד ל-1.5 מיליארד שקלים.

חיים אורון: פעם אחת, זה לא נכון או שמה שכתוב פה – – –

אביגדור יצחקי: בשנה שעברה נתנו מיליארד שקל וחצי, את זה לא הוצאתם.

אביגדור יצחקי: זה בסדר, אבל לפחות – – –

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחקי, תן לחבר הכנסת אורון להמשיך.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אני מבקש לא להפריע.

חיים אורון: זה הסעיף האחד.

חיים אורון: הסעיף השני הוא הכי מהותי בכל הספר הזה, וזה הסעיף של הגבלת היקף התקציב.

חיים אורון: הוא נשאר פה.

חיים אורון: לא באה הקואליציה ואמרה: יש לנו הצעה אחרת.

חיים אורון: לכן, אני פונה לכל חברי הכנסת – ובעיקר לחבר הכנסת אביגדור יצחקי, כי הדו-שיח הזה התחיל בינינו בוועדת הכנסת בבוקר – אין בעיה שבשנה הבאה לא יהיה חוק ההסדרים.

חיים אורון: אני כבר מודיע לך שמייד אחרי שנצביע על מטרות החוק תועמד על סדר-היום ההסתייגות – אני מקווה לא רק שלי, אלא גם שלך, שבה ייאמר: מתכונת חוק זה, כחוק שיש בו מן הגורן ומן היקב, לא תונח עוד על שולחן הכנסת, והחל משנת 2008 תונח על שולחן הכנסת רק הצעת חוק שיש בה נושאים שקשורים ישירות לתקציב המדינה.

חיים אורון: ואם תאמר לי שזה קשה ב-2008, אני כבר מתפשר אתך: בוא נחליט על כך לקדנציה הבאה.

חיים אורון: אמרתי קודם – אני כנראה תמיד אהיה באופוזיציה, אתה – לא בטוח איפה.

חיים אורון: אז בוא נירה את החץ מעבר לחומה, נראה איפה הוא ייפול.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, צריך להודות על האמת, הדיון בחוק התקציב, בחוק ההסדרים, הוא דיון משעשע.

למה?

אתה שומע טיעונים בעד ונגד שלא תלויים בכלל בסיעות, רק איפה הן יושבות.

כשהסיעות יושבות פה – הן בעד, כשהסיעות יושבות פה – הן נגד, ואת כל זה אנחנו מכירים.

בואו נחשוב רגע מנקודת המוצא הזאת – שכל אחד מאתנו הוא פעם בעד, כשהוא בקואליציה, ופעם הוא נגד, כשהוא באופוזיציה.

בואו נחשוב מה אנחנו עושים, כי בעיקרון אני חושב שיש מקום שבזמן הגשת התקציב תהיה איזו עסקת חקיקה שמשרתת את צורכי התקציב.

אבל מה שקורה, כאשר הקואליציה מקבלת את חוק התקציב, אני אומר – חוק התקציב – ומשרדי הממשלה רוצים לדחוף דברים שהם לא תמיד בטוחים שהם יכולים להעביר, אז מתבצעת עסקה כוללת.

העסקה הכוללת היא שורש הבעיה של מה שאנחנו עושים.

כי אז אנחנו באים ואומרים לסיעות: אתם רוצים את העברת התקציב, כשבתוך התקציב יש הסדרים עם כל סיעה וסיעה לגבש את הרוב, אז אתם חייבים במסגרת עסקת החבילה הזאת להעביר גם את חוק ההסדרים, וכאן נוצר מצב שהמכניזם הזה, שבו אתה מגיע להסדר פרטיקולרי עם כל אחד ואחד מהמרכיבים, שהוא חייב, כי בסדר העדיפויות שלו לבוחרים שלו זה דבר חשוב – אתה כורך אותו בהעברה של דברים אחרים.

אז כאשר מדובר בתקציב המדינה, אני מוכן לקבל, אין דרך אחרת.

מה זה תקציב המדינה?

אחד רוצה בעד ההתיישבות, השני רוצה בעד התזמורת, השלישי רוצה בעד האנשים, והרביעי – בשביל הגברים.

ומוכרחים לצאת עם תקציב, מוכרחים לאזן, מוכרחים להתפשר, ועושים עסקאות ויוצאים עם עסקה כוללת שזה תקציב המדינה.

אבל כאשר מוסיפים לעסקה הזאת דברים רלוונטיים לביצוע העסקה הזאת, עדיין אנחנו בגבולות הבסדר.

אבל כאשר באים ואומרים – בהזדמנות החגיגית הזאת כשהקואליציה יכולה לגבש עסקה לגבי תקציב אנחנו גם נביא כל מיני חוקים שהרוב בכנסת מתנגד להם, אבל בהזדמנות הזאת שמוכרים כאן את תקציב המדינה ואת האינטרסים נכניס להם גם את הדברים האלה – אז אנחנו מגיעים לדברים שהם לא בסדר.

וכאן הכנסת צריכה לעשות את ההבחנה.

ולצערי הרב, כל הפיצולים וכל הדברים האלה זה הכול דברים קטנים.

אם יש חקיקה והכנסת, אכפת לה בכלל מהעניין של החקיקה, והיא רוצה לבוא לקראת הממשלה ולומר – יש דברים שהם יותר – – –

דליה איציק: – – –

מיכאל איתן: אני כבר מסיים.

מיכאל איתן: – – – והיא רוצה לבוא לקראת הממשלה, והכנסת אומרת: יש דברים שקשורים בתקציב, נעבוד שעות נוספות.

מיכאל איתן: למה צריך את כל המנגנון הזה?

מיכאל איתן: למה אי-אפשר ללכת בעבודה רגילה, לבוא לראשי הוועדות, לבוא ליושב-ראש הכנסת ולהגיד – אנחנו נערכים בחקיקה, משנים את סדר-היום של הוועדות ועובדים כרגיל, עם הבקרה המתאימה ועם מספיק זמן לחקיקה, כי אחרת אנחנו יודעים יפה מאוד מה יוצא בוועדות כשמביאים להן כל כך הרבה עבודה בזמן כל כך קצר.

דליה איציק: חברי הכנסת.

דליה איציק: גברתי, נא לשבת.

דליה איציק: חברת הכנסת יחימוביץ, נא לשבת.

דליה איציק: חברי, חברי הכנסת, כמה מלים על חוק ההסדרים.

דליה איציק: אני מכירה חלק מהמפלגות שלשונן גבוהה מאוד על חוק ההסדרים אבל אחר כך, מאחורי הקלעים, ניסו לקעקע את ההסכמות שאנחנו עשינו כאן באמת בהרבה מאוד זיעה.

דליה איציק: אני רוצה להגיד תודה לחבר הכנסת דוד טל, יושב-ראש הוועדה, ליושב-ראש הקואליציה.

דליה איציק: זה לא קל להיות בקואליציה ולהילחם מול שר מהממשלה שלך או מול האוצר שמביא הצעה.

דליה איציק: אני משוכנעת שחוק ההסדרים הזה היה לא ראוי, בלשון המעטה.

דליה איציק: אנחנו סילקנו מתוכו 88 סעיפים.

דליה איציק: במקור היו בו 136 סעיפים.

דליה איציק: אנחנו סברנו שרפורמות רציניות כמו תחבורה ציבורית, מים, תאגוד קופות-חולים, העלאת מס שבח על נכסים היסטוריים, פרק הדתות, פרק התקשורת, איגוד ערים כינרת ועוד נושאים רבים ומגוונים – אני לא זוכרת בשבע, שמונה השנים האחרונות חוק הסדרים מחוצף שכזה; תסלחו לי על הביטוי.

דליה איציק: ולכן, הכנסת, לפי דעתי, עשתה נכון.

דליה איציק: זה רק צעד אחד.

דליה איציק: בשנה הבאה, הבטיח לי שר האוצר – ואני מקווה שהפעם האוצר יעמוד בהבטחתו – שחוק ההסדרים לא ייראה בשום אופן כמו מה שהוא ניסה להיראות עכשיו.

דליה איציק: אני מרגישה שהתרומה של יושבי-ראש הוועדות כאן מאוד מאוד חשובה.

דליה איציק: אני רוצה להגיד גם לצוות המשפטי, בראשם לשגית – שמוטי גמיש עכשיו מפריע לה להקשיב – שעשתה עבודה יוצאת מן הכלל.

דליה איציק: אני מבינה שבמהלך היום תתכנס ועדת הכנסת.

דליה איציק: יש כאן איזו מחלוקת, ותיכף ננסה לפתור אותה גם בחדרי, כדי לראות איך אנחנו מתקדמים.

דליה איציק: האוצר הבטיח שהוא יציג את החוק הזה, את חוק התקציב, חודש מראש.

דליה איציק: אנחנו הפסדנו אותו במריבה שהיתה לי עם האוצר, אבל הרווחנו משהו אחר.

דליה איציק: אני מודה לכם על שיתוף הפעולה, ולאלה מחברי הכנסת או חברות הכנסת שיודעים לעשות חוק הסדרים יותר קטן, אנחנו מאוד נודה אם יראו לנו שיעור בפעם הבאה.

דליה איציק: אני מאוד מודה לכם.

דליה איציק: אנחנו נעבור להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 8 בעד הצעת ועדת הכנסת – 57 נגד – 2 נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2008), התשס"ח–2007, נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, חברי חברי הכנסת, אני קובעת שהחלטת ועדת הכנסת, כפי שנמסרה על-ידי יושב-ראש הוועדה, נתקבלה.

דליה איציק: מי בא להחליף אותי?

דליה איציק: חבר הכנסת סער, חבר הכנסת אפללו וחבר הכנסת דוד טל – בואו רגע אחד לחדרי.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2273/17; נספחות.

דליה איציק: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק רשות שדות התעופה (תיקון – איסור המראות לילה), התשס"ז–2007.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אורי אריאל, אני זוכר שכשהחלטתי ללכת לפעילות ציבורית זה היה על מנת לנסות ולשפר את איכות החיים של אלה שאני הולך לייצג.

חיים כץ: אני בטוח שגם אלה שבאו לפה לכנסת לא באו בשביל המשכורת וגם לא באו כדי לשבת במזנון ולהתקרצץ על איזה עיתונאי כדי שיראו את שמותיהם בעיתון.

חיים כץ: הם באו כדי לעזור לציבור.

חיים כץ: ואכן, ממשלת ישראל החליטה ב-31 ביולי 1997 לאסור המראות בנמל התעופה בן-גוריון בין 01:00 ל-05:30.

קריאה: – – –

חיים כץ: לא, רק המראות.

חיים כץ: אבל נאמר שהחברות יתכוננו.

חיים כץ: הם אמרו שיהיה ביצוע ב-1 ביוני 1999.

חיים כץ: החברות פנו לבג"ץ, ובג"ץ דחה אותן.

חיים כץ: עם זאת, זה שדה ראשי ונתנו לשר התחבורה, שחבל שאיננו פה, אפשרות להחריג טיסות.

חיים כץ: אם הכול כל כך טוב, למה אני מגיש הצעת חוק?

חיים כץ: נראה שממשלה שלא מבינה, תטיס מטוסים שקטים.

חיים כץ: יטוסו קטגוריה 4 של רעש, כלומר ג'מבו 747/400 ששוקל 400 טונות והוא עושה רעש של 105 דציבלים, בהמראה הוא שקט – – –

צבי הנדל: נטו או ברוטו?

מיכאל איתן: – – –

חיים כץ: – – – את בני-עטרות, בשל 90 דציבל, יש הוראה של איכות הסביבה לפנות.

חיים כץ: היום לשר התחבורה אין זמן להתעסק בחריגות, ואז כל ראש צוות בשדה מקבל זכות החרגה.

חיים כץ: בחודשים יולי-אוגוסט היו 600 טיסות חריגות כאלה.

חיים כץ: מה זה מעניין פה את האנשים?

חיים כץ: מה אכפת להם ממיליון אזרחים?

חיים כץ: מה זה מעניין?

חיים כץ: את מי זה מעניין?

אביגדור יצחקי: אין קריטריונים להחרגה?

חיים כץ: יש קריטריון – רעש 4.

חיים כץ: אין מטוס אחד במדינה שיש לו תעודה שהוא רעש 4.

חיים כץ: איך בודקים את הרעש?

חיים כץ: איך כתב לי השר להגנת הסביבה: פיתחנו מטוסים שיושקט בהם הרעש.

חיים כץ: איך קובעים את הקטגוריה?

חיים כץ: רעש חלקי משקל זו הקטגוריה.

צבי הנדל: לא.

צבי הנדל: את זה למדו בשב"כ.

חיים כץ: אנשים נורמליים?

חיים כץ: הם מבינים מה זה רעש של מטוס במשמר-השבעה?

גלעד ארדן: הם מכירים אותו רק מבפנים.

חיים כץ: הם מבינים מה עושה מטוס בלילה?

אביגדור יצחקי: הם – – –

גלעד ארדן: מה אתה – – –

צבי הנדל: – – – קדימה – – –

אביגדור יצחקי: זה השם שלי פה.

חיים כץ: קיבלתי את תשובת השר להגנת הסביבה.

חיים כץ: תאמינו לי שתענוג היה לקרוא את תשובת השר להגנת הסביבה: "לדעת גורמים מקצועיים במשרד להגנת הסביבה, הצעה זו מיותרת מכמה טעמים.

חיים כץ: ראשית, לפי החלטת הממשלה מיום 15 ביולי 1997 אין להתיר המראות מטוסים בנמל בן-גוריון מתאריך עד תאריך".

חיים כץ: ספטמבר ואוגוסט – 600 חריגות.

חיים כץ: אז למה להתיר?

חיים כץ: אבל יש החלטת ממשלה.

חיים כץ: עוד נאמר: "בנוסף, יצוין כי שר התחבורה רשאי ליתן אישורים במקרים חריגים".

חיים כץ: אבל הוא ויתר מזמן.

חיים כץ: הוא נתן את זה לראש צוות.

חיים כץ: האם יעירו אותו בלילה כדי לשאול אם מטוס כזה וכזה יכול להמריא?

חיים כץ: על זה גם ויתרנו.

גלעד ארדן: עדיף שיעירו מיליון איש ולא אחד.

חיים כץ: עוד נאמר: "אציין כי בעקבות עתירה לבג"ץ שהגישו חברות התעופה הזרות בעניין זה קבע בית-המשפט כי ההמראות כאמור ייאסרו מהשעה 01:40 עד השעה 05:50".

חיים כץ: עם זה, וואלה, שוחרי בג"ץ אנחנו, שומרים על הסדר והכול.

חיים כץ: אז איך המטוסים ממריאים?

חיים כץ: שוכנת פה בירושלים ממשלה שלא מושלת?

חיים כץ: נתנו לה אפשרות למשול והיא לא מושלת?

חיים כץ: לא מכבדת את החלטותיה היא?

חיים כץ: ואז, מוסיף השר להגנת הסביבה: "שנית, משרדי מקדם הצעת החלטה ממשלתית, שלפיה יאושרו המראות מטוסים בשעות הלילה, אולם הדבר יותר רק למטוסים מסוג מתקדם המצוידים במערכות יעילות להפחתת הרעש".

חיים כץ: אז אנו מתווכחים היום על קרדיטים: את ההצעה של מי יאשרו?

חיים כץ: של המשרד להגנת הסביבה או של חבר הכנסת חיים כץ?

חיים כץ: בינתיים מיליון תושבים לא יישנו בלילה, ואת תושבי בני-עטרות יפנו לבתי-מלון כי הם לא מסוגלים לסבול את הרעש.

חיים כץ: זה לא מושב לצים?

חיים כץ: זה לא קרקס?

חיים כץ: כל ראשי הרשויות בסביבה פנו – – –

צבי הנדל: למה אנו לא מצביעים על זה היום?

חיים כץ: לא ידענו שיהיה הקרקס הזה היום, ותהיה לנו אפשרות, וויתרנו.

חיים כץ: אנו מכבדים את מילתנו.

חיים כץ: בניגוד לממשלה שלא מכבדת את החלטותיה, אנחנו מכבדים את מילותינו.

חיים כץ: אמרנו: היום לא תהיה הצבעה.

חיים כץ: גם אם היינו זוכים בטוח, לא תהיה הצבעה.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי אמרנו.

חיים כץ: חבל ששר התחבורה, שישב פה כל כך הרבה זמן, הלך.

חיים כץ: בטח תהיה לנו הזדמנות נוספת שבה הוא ישיב ואני אגיד.

חיים כץ: כולי תקווה ששר התחבורה ייקח חזרה אליו את האישור לחריגות ויבדוק בדיוק והשר להגנת הסביבה יבדוק מה זה מטוס 747/400 מלא בנוסעים ודלק ואיזה רעש הוא עושה.

חיים כץ: הוא יודע, ויש לו בן שגר במשמר-השבעה.

חיים כץ: הוא אמר לי: אי-אפשר לישון שם.

חיים כץ: זה גילוי נאות.

חיים כץ: אי-אפשר לישון שם.

חיים כץ: אז אי-אפשר לישון בסביבה.

חיים כץ: אני מקווה שהממשלה הזאת תתעורר – –

צבי הנדל: תאמין לי שעדיף שהיא תירדם.

חיים כץ: – – מהרעש – בתוך המטוס לא שומעים את הרעש עד כדי כך – ותיתן למיליון תושבים את האפשרות לישון כמו שעושים בכל מדינות אירופה.

חיים כץ: אין המראות בלילה.

אפי איתם: – – – הרעש של ה"קסאמים" בשדרות, שום דבר לא יעיל.

חיים כץ: כמו באירופה.

חיים כץ: אנחנו מסתכלים מה יש אצל השכנים באירופה.

חיים כץ: אין המראות.

חיים כץ: יש נחיתות.

חיים כץ: רוצים שחברת צ'ארטרים תרוויח 10 או 20 דולר.

חיים כץ: את מי זה מעניין?

חיים כץ: את אלה שמזמינים אותנו לקוקטיילים?

חיים כץ: את אלה שאולי מממנים בחירות?

יעקב מרגי: למי?

חיים כץ: לא לך.

חיים כץ: בש"ס אין בחירות.

חיים כץ: גם לא לי.

חיים כץ: תאמין לי שזה לא לך ולא לי.

חיים כץ: אבל לאלה שמחליטים.

חיים כץ: היית שם כשהחליטו?

חיים כץ: 77?

חיים כץ: אני בטוח שגם אתה לא היית מחליט ככה.

חיים כץ: אני מקווה שהשכל ייכנס לקודקוד והממשלה הזאת תבין שהיא צריכה לנסות ולשפר את איכות החיים של האזרחים שגרים פה ולתת להם לפחות 4.5 שעות לישון.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: יישר כוח.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2764/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (חופשה מיוחדת), התשס"ז–2007 – מאת חבר הכנסת יעקב מרגי.

יצחק זיו: בבקשה.

קריאה: – – –

יעקב מרגי: לא, זה הופך להצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, הצעת החוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר באה לתקן עיוות בפקודת בתי-הסוהר.

יעקב מרגי: המצב הנוכחי היום הוא שאסיר שעבר את התקופה המקנה לו הטבה של יציאה לחופשה מיוחדת והוא מתנהג בצורה נאותה ישתתף בכל הסדנאות ששירות בתי-הסוהר יזם לפי אופי העבירה שהוא ביצע וכל חוות הדעת לגביו חיוביות, יש מצב שאותו אסיר לא הודה במעשה, אף שהורשע בבתי-המשפט לפי דיני הראיות – וכולנו יודעים שדיני הראיות הם לא הלכה למשה מסיני ויש מצב שאדם עדיין מאמין בחפותו אף-על-פי שהורשע בדין – יש מצב שלפעמים אנשים לא עומדים בלחץ.

יעקב מרגי: אותם אסירים מודים בניגוד לרצונם לאחר שהורשעו, רק כדי לזכות באותה חופשה.

יעקב מרגי: אני באמת רוצה לומר שאינני מדבר על אסירים שלא ראויים לחופשה.

יעקב מרגי: אני מדבר על אותם אסירים שזו המניעה היחידה.

יעקב מרגי: הוא לא מסוכן לציבור, הוא עבר סדנת אלימות אם צריך – אם זו פגיעה מינית, עבר את הסדנאות הייעודיות – חוות הדעת חיוביות, והוא משמש לפעמים דוגמה והוא גם לפעמים נותן הרצאות בבתי-הסוהר ומעודד אסירים אחרים, אבל יש לו פגם אחד: הוא לא הודה.

יעקב מרגי: הוא לא הודה – הוא לא זכאי לחופשות, ונמנעות ממנו החופשות.

יעקב מרגי: אני חושב שהשר עשה נכון שהטה אוזן לצורך הזה.

יעקב מרגי: הסכמתי להפוך את הצעת החוק להצעה לסדר-היום, כי מהמשרד לביטחון פנים אמרו שזה לא טוב שזה יהיה בחקיקה ראשית.

יעקב מרגי: הסכמתי רק אחרי שכמובן הבטיחו לי שזה יהפוך להצעה לסדר-היום ונעביר אותה לדיון בוועדת הפנים, ואכן תהיה שם הסכמה להכניס זאת לתקנות, כך שזו לא תהיה המניעה היחידה.

יעקב מרגי: יהיה הניסוח שיהיה מקובל על השר כמובן.

יעקב מרגי: אני חושב שבאמת נביא לתיקון עיוות מסורתי רב-שנים לאותם אנשים שיושבים בבתי-הסוהר והם כשלעצמם חושבים שהם חפים מפשע ומרצים את העונש ומשלמים את חובם לחברה.

יעקב מרגי: אני חושב שכדאי לתקן את העיוות הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השר לביטחון פנים, השר אבי דיכטר, בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת מרגי, ההסמכה לתת חופשה לְאסיר על-פי החוק בנוסחו היום מאפשרת לשר הממונה, בתנאים שייראו לו ועל סמך בקשת אסיר או על-פי המלצת נציב שירות בתי-הסוהר, לתת חופשה מיוחדת בת 96 שעות לאסיר.

אבי דיכטר: התנאים והקריטריונים שעל-פיהם קובע השר אם לתת חופשה מיוחדת, מפורטים בנוהל חופשות אסירים, שהוא מנוהלי עבודה של המשרד לביטחון פנים.

אבי דיכטר: בנוהל זה מפורטים בין היתר השיקולים שעל-פיהם יומלץ לשר לתת לאסיר חופשה מיוחדת או לא.

אבי דיכטר: כיום קיימת מדיניות שלפיה לפני מתן חופשה לאסיר יש לאזן ולבחון בטרם הגשת המלצה לשר בין היתר את הדברים הבאים: מידע מודיעיני ומקצועי בדבר מסוכנותו של האסיר, התנהגותו של האסיר, תקופת מאסר מינימלית שהאסיר ריצה כנדרש לפני מתן אישור לחופשה, ניסיון לחזות את התנהגותו של האסיר במהלך החופשה על-פי המאפיינים ותפקוד חיובי של האסיר בבית-הסוהר.

אבי דיכטר: בין המידע שנבחן לעתים יש גם משקל להודאה או לכפירה של האסיר בעבירה שמיוחסת לו.

אבי דיכטר: עם זאת, הודאה כשלעצמה אינה תנאי ליציאה לחופשה, ואי-הודאה, כלומר אי-לקיחת אחריות, יש בה לעתים משום אינדיקציה דווקא למסוכנותו של האסיר או להתנהגותו הצפויה במהלך החופשה.

אבי דיכטר: לדוגמה: אסיר שהוא עבריין מין או אסיר שהורשע בביצוע עבירה על בסיס אידיאולוגי ולא הביע חרטה לא בזה ולא בזה – החשש לדוגמה בנושא האידיאולוגי הוא שדבקותו בדרך הזאת עלולה להביאו לביצוע עבירות נוספות במהלך אותה חופשה קצרה.

אבי דיכטר: ראוי להדגיש כי החופשה המיוחדת הינה טובת הנאה הנתונה לשיקול דעת, והיא מותנית בבחינת הפרמטרים ואינה זכות מוקנית לאסיר.

אבי דיכטר: גם משום כך אין מקום להתערב ולמנוע מהגורמים המקצועיים בשלב הבחינה והאיזון לבחון בין היתר לקיחת אחריות של האסיר למעשיו, אף שזה אינו השיקול היחיד, כפי שנאמר.

אבי דיכטר: ההחלטה או ההמלצה של חבר הכנסת מרגי להפוך את הצעת החוק להצעה לסדר-היום שתידון בוועדת הפנים והגנת הסביבה מקובלת, ושם אפשר יהיה כמובן לפרוס זאת לפרוסות ולדון בזה בהמשך.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יצחק זיו: אתה מסכים להעברה לוועדה?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: יעשו לתיקון התקנות במסגרת הוועדה.

אבי דיכטר: אמרתי והבהרתי שהנושא של הודאה הוא לא פרמטר יחיד, בשונה ממה שניתן היה להבין.

יצחק זיו: אנחנו נצביע: ועדה מול הסרה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 15 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 15, נגד – אפס, ונמנעים – אפס.

קריאה: אני מבקש להוסיף את שמי.

יצחק זיו: נא להוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת שרה מרום-שלו והשר יעקב בן-יזרי.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/1769/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (איסוף נתונים על-פי מגדר), התשס"ז–2006.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

יצחק זיו: השרה רוחמה אברהם תשיב על שתי ההצעות במשותף.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה שצריכה להשיב לי, חבר הכנסת גדעון סער, סגרתם עסקה?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: אני לא יודע למה עשית, למה חייבים להפיל את זה עכשיו.

גדעון סער: אם היא מסכימה ואם נוותר וננסה להגיע להבנה – – –

חיים אורון: כן, אבל למה היא מורידה אותו?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: אני אומר: אם אתה מסכים, אני מוכן להוריד את שלי, כי אני רוצה לנסות להגיע להבנה בזה.

גדעון סער: היא מוכנה.

גדעון סער: אני מציע.

חיים אורון: אני מודה שאני מוכן רק בגללך.

חיים אורון: הפטנט הזה שאגב מודיעים לחבר הכנסת – – –

גדעון סער: – – – אני לא רוצה שיפילו לי סתם את ההצעה.

חיים אורון: עם כל הכבוד לך, ההצעה שלי טיפה קודמת.

גדעון סער: נכון.

חיים אורון: אתה מקבל תשובה מהממשלה והממשלה החליטה להגיד נגד.

חיים אורון: לא אומרים לך.

חיים אורון: אין פה עלות תקציבית ואין פה שום דבר.

יצחק זיו: אבל זה לא המקום לניהול משא-ומתן.

חיים אורון: אני מוכן לדחות.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

יצחק זיו: זה הפך להצעה לסדר-היום.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2301/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה), התשס"ז–2007 – מאת חבר הכנסת שי חרמש.

יצחק זיו: הנמקה מהמקום.

יצחק זיו: בבקשה.

שי חרמש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק באה בעצם לתת בידי משטרת ישראל את הכלים ואת האמצעים להתמודד עם האתגרים של ביטחון פנים, שללא כל ספק הוא מהמשימות הראשונות בסדר העדיפויות של כל ממשלה שמבקשת לאפשר לתושביה ביטחון וחיים ואיכות חיים.

שי חרמש: סדר-הגודל של המשטרה בארץ נשחק מעת לעת משיקולי תקציב כאלה ואחרים.

שי חרמש: חוק מסוג זה קיים במדינות מתוקנות, כגון ארצות-הברית ומדינות מערב-אירופה, שמבטיחות שיעור ביחס קבוע בין גודל האוכלוסייה לבין גודל כוחות המשטרה שמטפלים בה.

שי חרמש: מפתח כזה קיים במערכות חינוך.

שי חרמש: מפתח כזה קיים במערכות רווחה.

שי חרמש: ראוי שהוא יתקיים גם פה.

יעקב מרגי: מה היחס היום?

שי חרמש: היחס היום – שוב, השאלה היא איך סופרים.

שי חרמש: ללא מג"ב – והשר לביטחון פנים נמצא פה – משטרת ישראל מונה היום 21,000 שוטרים, שזה סדר-גודל של 3%.

שי חרמש: לדעתי, מג"ב הוא חלק ממערכת הביטחון ולא מהמשטרה, ולא צריך לכלול אותו בפנים.

שי חרמש: בהצעת החוק הצעתי גם לגרוע את היחידה לטיפול בעובדים זרים ומשמר הגבולות, שאינם שייכים לביטחון פנים.

שי חרמש: להערכתי, אנחנו עומדים על כ-2.2%.

שי חרמש: השר בטח יגיב על זה.

שי חרמש: מדברים על כ-2.8%.

שי חרמש: השיעור בארצות-הברית הוא 4%, ובמערב-אירופה – 4.5%.

שי חרמש: אינני מדבר על מהלך חד-פעמי מהרגע להרגע, כי מדובר על חוק כבד.

שי חרמש: אני מוכן להיכנס לדיאלוג עם הגורמים הנוגעים בדבר בממשלה – במקום מפת דרכים או אבני דרך -כדי שהנושא הזה יאומץ וייושם בתוך שלוש, ארבע שנים.

יצחק זיו: תודה רבה.

שי חרמש: היושב-ראש, מלה אחת נוספת.

שי חרמש: כבר היום, השנה, משטרת ישראל תתוגבר ב-1,100 או 1,200 שוטרים.

שי חרמש: לדעתי, זו האבן הראשונה במסע כדי להשיג את היעד הזה.

שי חרמש: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השר לביטחון הפנים אבי דיכטר, בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, חבר הכנסת שי חרמש, בהצעה של חבר הכנסת חרמש יש כוונה להקל את הקשיים של משטרת ישראל להתמודד עם הפשיעה והאלימות ולמגר אותן, קשיים שנובעים ממחסור בכוח-אדם, ולהתגבר על זה על-ידי חקיקה שתקבע את היחס בין שוטרים לבין תושבים במדינת ישראל.

אבי דיכטר: היחסיות שדיבר עליה חבר הכנסת חרמש אכן שנויה במחלוקת בגין העובדה שבישראל משמר הגבול הוא חלק אינטגרלי של משטרת ישראל, אך אלפי שוטרים של משמר הגבול משרתים תחת המטרייה של צה"ל בשטחי יהודה ושומרון, לאורך גבולות מדינת ישראל, "הקו הירוק", כך שהפרופורציות כמובן צריכות להיבחן בצורה שונה.

אבי דיכטר: אך גם אם נאמר שהיחסיות דהיום היא בסדר-גודל של 2.6, 2.7, עדיין ברור לכולנו שמדובר בתוספת של כ-10,000 שוטרים כדי להגיע לפרופורציות הנדרשות.

אבי דיכטר: אין ספק, הצורך הזה חיוני מאוד.

אבי דיכטר: אגב, מה שהעיר חבר הכנסת חרמש לגבי הכוונה להוסיף 1,000 שוטרים במהלך 2008, זו דרישה, היא נמצאת כרגע בדיונים ביני לבין ראש הממשלה, ביני לבין שר האוצר, ואנו עוד רחוקים מקבלת התוספת הזאת.

אבי דיכטר: אך אני מקווה שעד סוף שנה זו, או עד דיוני התקציב נצליח לקבל את התוספת הזאת, שהיא קריטית – לא חשובה, לא מאוד חשובה, קריטית – גם לביטחון הציבור, גם לתחושת הביטחון של הציבור וכמובן גם ליכולת ההפעלה של המשטרה, וכאן כל התוספת הזו אמורה להיות בממשק של משטרת ישראל עם הציבור בתחנות המשטרה, בהחלט תוספת קריטית וכך היא גם מטופלת על-ידי ראש הממשלה, ואני משוכנע שגם האחרים יבינו את הנושא הזה ואת הקריטיות שלו.

אבי דיכטר: הצעת החוק בסך הכול עולה בקנה אחד עם תוכנית העבודה גם של המשרד לביטחון פנים, גם של משטרת ישראל, היא הוצגה גם בפני ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, ואני מקווה מאוד – – –

חיים אורון: אפשר למזג אותה עם הצעת חוק – – –

אבי דיכטר: אחת הבעיות הקשות שבכל בנייה של עיר, רשות, פרמטרים אחרים הם מאוד מחייבים, לפחות החתירה אליהם מחייבת.

אבי דיכטר: אנו לא רואים את זה באופן שיטתי בכל מה שקשור למשטרת ישראל, למספר השוטרים בוודאי.

אבי דיכטר: העמדה שעלתה בוועדת השרים לחקיקה והתגבשה, ולפיה תתמוך הממשלה בהצעת החוק בכפוף לתיאום של הנוסח עם המשרד לביטחון פנים ומשרד האוצר – מטבע הדברים, להעביר את ההחלטה הזאת בלי שיש לה גיבוי תקציבי זה לכתוב אות מתה, וזו לא הכוונה לא של המחוקק, ודאי לא שלי כשר לביטחון פנים, ולכן בתנאי הזה אני מבקש לתמוך בהצעה הזאת.

יצחק זיו: להעביר אותה לוועדת הפנים והגנת הסביבה?

אבי דיכטר: כן.

רוחמה אברהם-בלילא: ועדת החוקה, חוק ומשפט.

חיים אורון: שם הבור יותר עמוק.

אבי דיכטר: אם כך, אני מציע להעביר את לוועדת הכנסת ושם לקבל את ההחלטה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת זה לעשות צחוק מעבודת בית-המחוקקים.

אבשלום וילן: אדוני השר, אם אתה באמת חושב שהמספר של 4 ל-1,000 הוא אכן מספר ראוי, ואני מניח שהוא אכן ראוי, לך תתמודד על זה בממשלה.

אבשלום וילן: אישרנו תקציב, העברנו תקציב בקריאה ראשונה, ומה אתם עושים?

אבשלום וילן: אתם רוצים לעשות זילות של עבודת הכנסת.

אבשלום וילן: זו החלטה עקרונית ממשלתית.

אבשלום וילן: תגדיל את התקציב, תפתח את החסימה של עליית ההוצאה הממשלתית מ-1.7 ל-2.5, תהיה לך אפשרות לעשות את זה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת שי חרמש, אתה רוצה להיות על תקן של בדיחת הכנסת כמעט כמו בית-חולים באשדוד?

אבשלום וילן: לא שכנעו את הממשלה להקים בית חולים-באשדוד, והכנסת העבירה, כי מי מאתנו נגד בית-חולים באשדוד?

אבשלום וילן: הכנסת העבירה חוק בשלוש קריאות, וראה זה פלא, שנה אחר שנה באה הממשלה בחוק הסדרים אפילו מצומק וחוסמת את זה לעוד שנה.

אבשלום וילן: זו שיטה.

אבשלום וילן: כך לא עובדת כנסת, כך לא עובדת ממשלה.

אבשלום וילן: שניכם חברים טובים שלי, שניכם ללא ניסיון פרלמנטרי, אך אסור לתת יד להפוך את הבית הזה לקרקס.

אבשלום וילן: זה לא "קרקס מדראנו" וזה לא נעליים.

אבשלום וילן: ארבעה שוטרים ל-1,000 איש זה דבר מאוד חשוב; אתה צודק במאה אחוז.

אבשלום וילן: ההתמודדות על כך היא עם האוצר בממשלה.

אבשלום וילן: אדרבה, תביאו חוק ממשלתי.

אבשלום וילן: נדמה לי שאתם באיזו סיעה שיש לה כמעט 30 חברי כנסת – עדיין, אני לא יודע מה יהיה בבחירות הבאות.

אבשלום וילן: אתם הרוב.

אבשלום וילן: תתחילו לשלוט.

אבשלום וילן: אתה בא לבקש את עזרת הכנסת להעברת חוק שלאחר מכן יפילו תקציבית, ואתם תעשו את הכנסת לגיחוך אל מול הממשלה.

אבשלום וילן: זה יהיה בית-חולים באשדוד מס' 2.

אבשלום וילן: אני, שתומך בהצעתכם, מציע לכם, תהפכו את הצעת החוק להצעה רגילה לסדר-היום.

אבשלום וילן: גם אם תעבירו אותה פה היום בקריאה טרומית היא תיקבר קבורת חמור בממשלה, באוצר, וכל ההצהרות היפות – דבר לא יצא מהן.

אבשלום וילן: זה מסוג הדברים שעושים, ולא מביאים לחקיקה שהיא במקרה הטוב פתטית, במקרה הרע בית-חולים באשדוד מס' 2, שעד היום לא קם למרות החלטות הכנסת, משום שגם משרד הבריאות וגם האוצר מתנגדים, ושנה אחרי שנה הבלוק הקואליציוני שכולו הצביע בעד בית-החולים בחוק ההסדרים מפיל את זה פעם נוספת.

אבשלום וילן: אתה רוצה גם את המשטרה להביא לזה?

אבשלום וילן: סוף מעשה במחשבה תחילה.

יצחק זיו: תודה רבה.

שי חרמש: חבר הכנסת וילן, היות שאין ויכוח בינינו על צדקת החוק וחשיבותו – – –

אבשלום וילן: חשיבות הנושא.

שי חרמש: נכון.

שי חרמש: החקיקה היא כלי, המטרה היא מטרת החוק, כלומר, תגבור כוחות המשטרה והגברת ביטחון הפנים.

שי חרמש: כל מהלך שהוא רוח גבית, כל מהלך שעוזר היום להזיז את זה בכיוון, כל מהלך שייתן לשר לביטחון פנים בשנה הבאה עוד 100,000 שוטרים כתגובה להצעת החוק הזאת, הסכמה לפריסה על פרק זמן של כמה שנים, יכול לעזור לקדם את זה.

שי חרמש: אני לא נאיבי.

שי חרמש: אני יודע שיש בעיה, זה חוק כבד ויקר, אבל בלעדיו יהיה יותר גרוע.

שי חרמש: בוא ננסה לפחות באמצעי הזה לקדם את העניין, ואין פסול בדבר.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: מאחר שהיו כמה הצעות, אנו מצביעים על העברת הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה), התשס"ז–2007, לוועדת הכנסת.

יצחק זיו: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 בעד ההצעה להסיר את הצעת החוק מסדר-היום – 3 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 30, נגד – 3, נמנעים – 2.

יצחק זיו: ההצעה עוברת לוועדת הכנסת.

יצחק זיו: אני מבקש לתקן בפרוטוקול: חבר הכנסת יצחק גלנטי – בעד.

יצחק זיו: הודעה לסגן המזכיר, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 28), התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון; הצעת חוק זכות יוצרים, התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה לסגן המזכיר.

יצחק זיו: [הצעת חוק פ/2531/17; נספחות.

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הכרעה שיפוטית סופית לגבי צו זמני), התשס"ז–2007.

יצחק זיו: חבר הכנסת אפי איתם – הנמקה מהמקום, בבקשה.

אפי איתם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר בתיקון בעל חשיבות בלתי רגילה, שבעצם אי-ביצועו מונע את הטיפול במה שהפך להיות מכת מדינה – בנייה בלתי חוקית בהיקפים, שבעצם מייצרת אנרכיה תכנונית במדינת ישראל.

אפי איתם: המצב הנוכחי הוא, שאחרי מסע תלאות, בנייה בלתי חוקית – שעברה כבר את כל הערכאות וניתנה לגביה חליטת בית-משפט – לא ניתן לבצע את ההריסה בגלל לקונה בחוק, שבעקבותיה ניתן לבקש כל פעם צו זמני למניעת ביצוע ההריסה.

אפי איתם: אין לדבר סוף.

אפי איתם: כוחות נערכים, המון כסף מושקע, ובעצם 24 שעות לפני הביצוע רצים לבית-משפט, מקבלים צו זמני, ומסכלים את מה שמדינת ישראל זקוקה לו על מנת להחזיר את השפיות בתחום אולי הקריטי ביותר, וזה תחום הבנייה וניצול הקרקעות.

אפי איתם: החוק הזה מובא בתמיכת הממשלה, וצריך לראות אותו כסנונית שמבשרת כמה תיקונים חיוניים על מנת להחזיר את הסדר ושלטון החוק לתחום חיוני זה.

אפי איתם: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: תשיב במקום שר הפנים מאיר שטרית, השרה רוחמה אברהם-בלילא.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, הממשלה תומכת בהצעת החוק הזאת, אשר באה להקשות על מי שבונה ללא היתר לנהל סחבת בבית-המשפט כדי להימנע מהריסה על-פי צו שיפוט.

רוחמה אברהם-בלילא: בכוונת הממשלה להגיש תיקוני חקיקה נוספים בעניין זה.

רוחמה אברהם-בלילא: על כן תמיכת הממשלה מותנית בהסכמתו של המציע להמשיך בתהליך החקיקה בתיאום עם משרד הפנים ובהסכמתו.

רוחמה אברהם-בלילא: מסכים, אדוני?

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת איתם, אתה מסכים לתנאי?

אפי איתם: כן, מסכים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, מה שהורג אותי – – –

גלעד ארדן: חס וחלילה.

חיים אורון: מה שהורג אותי זה התמימות.

חיים אורון: יש לקונה בחוק.

חיים אורון: פתאום, אפי איתם גילה לקונה בחוק – שלא הורסים לאדם את ביתו על בסיס צו מינהלי, אלא רק על בסיס החלטה של בית-משפט.

אפי איתם: – – –

חיים אורון: לוּ יתואר שהיו נוהגים כך במה שנקרא מאחז בלתי חוקי בעליל – – –

צבי הנדל: אין דבר כזה.

אפי איתם: דאגו והרסו, ואני הייתי שם – – –

חיים אורון: – – – מאחז בלתי חוקי בעליל.

חיים אורון: רצו לכל בתי-המשפט – עד העליון – עד העליון – – –

אפי איתם: על זה מדובר.

אפי איתם: על משהו שעבר את כל הערכאות, ג'ומס.

חיים אורון: תסלח לי.

חיים אורון: אם קיימת אופציה – הרי אתם מתכוונים לנגב, אני מכיר את זה – אם קיימת אופציה אחרי צו מינהלי ללכת לבית-משפט ולקבל סעד, בית-המשפט לא נותן אותו בקלות.

חיים אורון: הרבה לא מקבלים אותו בכלל.

חיים אורון: אתם אומרים: לא, יהיה צו מינהלי.

חיים אורון: הרי צו מינהלי – עובר פקח ומדביק פתקים על הבתים.

אפי איתם: זה לא נכון מה שאתה אומר.

אפי איתם: תקרא את החוק, לא מתאים לך.

חיים אורון: אני קראתי אותו.

חיים אורון: תאמין לי, קראתי אותו.

אפי איתם: מדובר בצו שעבר את כל הערכאות השיפוטיות, לרבות בית-המשפט העליון.

חיים אורון: חבר הכנסת אפי איתם, צו מינהלי – מדובר בצו מינהלי.

חיים אורון: הרי אם לא היה מדובר בצו מינהלי, לא הייתי טוען.

חיים אורון: אתה מדבר על צו הריסה מינהלי, זה ההקשר.

חיים אורון: אם היה מדובר על צו הריסה משפטי, סופי – זה דבר אחר.

חיים אורון: אתה מדבר על צו הריסה מינהלי.

חיים אורון: ולכן אני מציע.

חיים אורון: אני מבין שהממשלה רצה, יש לה עכשיו סדר-יום חדש – אני לא יודע איפה חברי ממפלגת העבודה – חוק ירושלים, עכשיו יתחילו להרוס בתים.

חיים אורון: תורידו מאחז לא חוקי אחד, אתם יודעים מה.

חיים אורון: לפני שאתם מורידים אלפי בתים בנגב – –

גלעד ארדן: אחד למולך.

גלעד ארדן: תראו שאתם – – –

חיים אורון: – – תורידו מאחז לא חוקי אחד.

חיים אורון: לא חוקי, בהגדרתו.

חיים אורון: לכן, אני קורא לחברי הכנסת – אלה שעדיין יש להם שפיות – תצביעו נגד זה.

קריאות: – – –

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הכרעה שיפוטית סופית לגבי צו זמני), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 22, נגד – 5, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: הנושא עובר לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

קריאה: ועדת החוץ והביטחון.

יצחק זיו: הנושא עובר לוועדת הכנסת להחלטה לאיזו ועדה להעביר.

צבי הנדל: ועדה למעמד האשה.

צבי הנדל: (הוראת שעה), התשס"ח–2007 [הצעת חוק פ/3015/17; נספחות.

צבי הנדל: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק לקידום יישוב מפוני גוש-קטיף, חבל-עזה וצפון השומרון (הוראת שעה), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת זאב אלקין וקבוצת חברי הכנסת.

יצחק זיו: ינמק חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

זאב אלקין: מדובר בהצעת חוק שנולדה – אפשר להגיד – בכנסת, כתוצאה מהדיון בוועדת המשנה של ועדת ביקורת המדינה בנושא המפונים.

זאב אלקין: כאשר הממשלה באה והציגה את הנתונים מול ועדת המשנה, התברר שבקצב הנוכחי של טיפול ביישובי קבע של המפונים, עד תום ארבע שנים מסיום ההתנתקות, כ-75% ממשפחות המפונים עדיין לא ייכנסו למגורי הקבע שלהן.

זאב אלקין: וכתוצאה מהדיון הזה – עם החברים חברת הכנסת עמירה דותן, חבר הכנסת דוד רותם, חבר הכנסת וחבר הכנסת – יזמנו הצעת חוק שתמכו בה 63 חברי הכנסת, כמעט רוב היושבים כרגע באולם חתומים על החוק, במטרה לעשות שלושה דברים: לקצר את תהליכי התכנון והבנייה, לתת את האפשרות של פטור מחובת המכרז ולחייב את הממשלה בתוך שנה לגמור את עבודות הפיתוח ביישובי הקבע החדשים.

זאב אלקין: אני מאוד מאוד שמח שוועדת השרים לחקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית, במסגרת ההתניה שאנחנו המציעים לקחנו על עצמנו לתאם את הנוסח – כבוד השרה – מול הממשלה, ואנחנו נעמוד בהתניה הזאת.

זאב אלקין: על כן, אני פונה אליכם להצביע בעד, ויפה שעה אחת קודם, לקדם את עניינם של מפוני גוש-קטיף ולהביא אותם כמה שיותר מהר למגורי קבע.

זאב אלקין: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השרה -בלילא תשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, ב-15 באוגוסט 2005 ביצעה ממשלת ישראל, בראשותו של ראש הממשלה אריאל שרון, את אחת התוכניות המשמעותיות והכואבות: פינוי יישובי חבל-עזה וצפון השומרון, והמתקנים הצבאיים שברצועת-עזה.

רוחמה אברהם-בלילא: מדובר היה בתוכנית כואבת אך הכרחית לנוכח המציאות ששררה אז, באותה התקופה.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי, בחלוף למעלה משנתיים מאז ביצוע החוק ליישום תוכנית ההתנתקות, טרם הוסדר יישובם של חלק מהמפונים מגוש-קטיף, חבל-עזה וצפון השומרון ביישובי קבע.

ראובן ריבלין: מה זה הוסדר חלק?

ראובן ריבלין: רובם של המתיישבים עדיין לא הוסדרו.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר אתה אומר חלק – – –

ראובן ריבלין: חלק הארי לא הוסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: הסיבות לעיכוב יישוב המפונים נובעות מהליכי תכנון מחד גיסא ומהליכי המכרזים מאידך גיסא.

רוחמה אברהם-בלילא: פינוי גוש-קטיף וצפון השומרון לווה במחלוקת אמיתית וקשה בעם, אולם אין מחלוקת בדבר הצורך לדאוג לשיקומם וליישובם מחדש של המפונים.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, ממשלת ישראל החליטה לתמוך בהצעת החוק הזאת לאור רצונה ליישב במהירות המרבית את המפונים ביישובי הקבע.

רוחמה אברהם-בלילא: קידומה של הצעת החוק, כפי שאמר חבר הכנסת אלקין, ייעשה בתיאום מלא עם משרדי הממשלה הרלוונטיים – משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, משרד הפנים ומשרד המשפטים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

אמנון כהן: אני מזמין את חבר הכנסת דב חנין המתנגד להצעת החוק.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, לאוכלוסיית המפונים בעיות קשות ואני חושב שחובת כולנו לעשות על מנת לפתור אותן.

דב חנין: יותר מזה, בעתיד יפונו עוד אנשים רבים מהתנחלויות נוספות, וגם את הבעיות שלהם צריך יהיה לפתור.

דב חנין: הבעיה בהצעת החוק הזאת, שהיא מנסה לגלגל את מחדליה של ממשלת ישראל בטיפול במפונים אל עבר מוסדות התכנון והציבור הרחב.

דב חנין: בפועל, העיכובים העיקריים בטיפול במפונים לא נובעים ממוסדות החינוך, לא נובעים מחוק חובת המכרזים, חבר הכנסת איתם, אלא מחוסר מדיניות של הממשלה, מחוסר יעילות שלה, מביורוקרטיה מיותרת.

אפי איתם: – – –

דב חנין: אתן לך דוגמה, חבר הכנסת איתם: הליך הפיתוח נתקע למשך שנה שלמה בשל מחלוקות כספיות עם המפונים ולא בשל הליכי התכנון.

דב חנין: מאחורי המהלך הזה יש רצון להפעיל לחץ נוסף על מוסדות התכנון להפקדת תוכניות, תוך צמצום זכותו של הציבור בהליכי התכנון להשמיע את עמדתו.

דב חנין: כל זאת בניגוד למדיניות התכנון הארצית המתבטאת בתוכנית המיתאר הארצית, תמ"א 35, תוכנית מיתאר שהממשלה אישרה אותה, אבל מתעלמת ממנה לחלוטין.

דב חנין: בהצעת החוק הזאת יש מרכיבים לא דמוקרטיים, של זירוז הליכי תכנון, בניגוד לכוונתו של חוק התכנון והבנייה.

דב חנין: כל הליך שינוי בחוק התכנון והבנייה הוא שינוי בזכויותיו של הציבור בהליכי תכנון.

דב חנין: זה תקדים שלילי.

מיכאל איתן: מי חוקק את החוק הזה?

מיכאל איתן: מי חוקק את חוק התכנון והבנייה?

דב חנין: זה תקדים שלילי ביותר ולא רצוי, בעל השלכות סביבתיות וחברתיות.

דב חנין: זה מה שעשיתם בעבר בול"לים וזה מה שאתם עושים היום, אתם מרחיבים את המהלך המזיק היום לטיפול בבעיה אמיתית שקיימת, אבל לא בדרך הנכונה.

דוד רותם: אתה טוען לגירוש כשאתה מדבר על דמוקרטיה.

דוד רותם: איזו דמוקרטיה?

דב חנין: חבר הכנסת דודו רותם, אני אומר לך, אני יודע שאתה טוען לפטריוטיות ואהבת הארץ.

דב חנין: אני אומר לך, אין לנו ארץ אחרת.

דב חנין: ההרס של הליכי התכנון, הרס אזור מרחב לכיש ללא תכנון, ללא מחשבה, ללא הליכי מכרזים, ללא שום דבר, זאת אהבת הארץ?

דב חנין: זאת דאגה לנופיה של הארץ?

דוד רותם: כן, כי אתה צריך לדאוג לאנשים האלה בארץ הזאת.

דב חנין: אני דואג למפונים לא פחות ממך.

דב חנין: אני חושב שיש דרך לדאוג להם גם במסגרת החוק, גם במסגרת הליכי התכנון.

מיכאל איתן: אבל אנחנו רוצים חוק, שזה יהיה במסגרת החוק.

אמנון כהן: חבר הכנסת מיקי איתן, אני מבקש לא להפריע.

אמנון כהן: תן לו לסיים.

דב חנין: נוסף על זה, אני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, התוכניות ליישוב המפונים נמצאות כבר אחרי שלב ההפקדה.

דב חנין: מה אתה רוצה לעשות בהרס הליכי התכנון בישראל, חבר הכנסת אפי איתם?

דב חנין: מה אתה רוצה לעשות באמצעות עקיפת חוק חובת המכרזים?

דב חנין: אתם רוצים להרבות שחיתות, אתם רוצים למנוע את היכולת של הציבור להיאבק על זכויותיו, להיאבק על שמירת נופי הארץ הזאת.

דב חנין: זאת לא רק הארץ שלי, זאת גם הארץ שלך, גם אתה צריך לדאוג לנופים שלה, גם אתה צריך לדאוג לזה שהנופים של הארץ הזאת יישמרו, גם אתה צריך להיאבק על זה שהליכי מכרזים יתבצעו כפי שקבוע בחוק.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת, אתה לא יכול להמשיך.

דב חנין: אני מסיים, משפט אחרון.

אמנון כהן: חבר הכנסת חנין, משפט אחרון.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, מעבר לכל הוויכוחים הפוליטיים, מתוך דאגה דווקא לעתיד המפונים, אל תיתנו לזה להסיט אותנו לעבר גופי התכנון.

דב חנין: לא הם האויב, לא הליכי התכנון הם האויב, לא הליכי המכרזים הם האויב.

דב חנין: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אני מבקש להצביע.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לקידום יישוב מפוני גוש-קטיף, חבל-עזה וצפון השומרון (הוראת שעה), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 30, נגד – 2, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק לקידום יישוב מפוני גוש-קטיף, חבל-עזה וצפון השומרון (הוראת שעה), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה טרומית והיא תעבור לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

זבולון אורלב: לוועדת כספים.

אמנון כהן: לוועדת הכספים של הכנסת.

דב חנין: ועדת הפנים.

אמנון כהן: אם כך, תעבור לוועדת הכנסת להכרעה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2731/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הגנת זהות סוכן מודיעין, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת גדעון סער – הנמקה מהמקום, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק במקור היתה ביוזמתה של חברת הכנסת , שאז היתה חברת כנסת, ואני הצטרפתי ליוזמה.

גדעון סער: זה למען הסדר הטוב.

גדעון סער: כמובן, כאשר היא הצטרפה לממשלה נותרתי חתום לבדי על ההצעה.

אמנון כהן: אני מצטער שגם אתה לא צורפת לממשלה.

גדעון סער: בסדר, אבל אני יכול לקדם חוקים והיא יכולה להיות בוועדת שרים לחקיקה ולתמוך בחוקים האלה.

גדעון סער: זה בסדר.

אמנון כהן: תסביר לנו על הצעת החוק.

גדעון סער: בתמצית, מטרת החוק למנוע חשיפה של סוכנים מטעמים ברורים של הגנה על החיים – היו מקרים כאלה בעבר – ואבטחת מקורות המודיעין של המדינה.

גדעון סער: היא הומלצה על-ידי ועדה בראשות השופט וינוגרד, פרופסור אסא כשר ופרופסור גבריאלה שלו.

גדעון סער: היא דומה מאוד לחוק אמריקני שקיים:

גדעון סער: Protection of identities of certain United States undercover intelligence officers, agents, informants and sources.

גדעון סער: הטעמים הם ברורים – טעמים של ביטחון המדינה וגם של הגנת חייהם של אלה שסייעו לביטחון המדינה.

אמנון כהן: את רוצה להשיב, השרה רוחמה אברהם?

אמנון כהן: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כפי שנאמר, אכן זאת הצעת חוק שהגשתי עוד לפני כהונתי כשרה בממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת סער, על שבחרת להעלות את ההצעה החשובה הזאת על סדר-יומה של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: בעבר אירעו כמה מקרים שבהם נחשפה זהותו של סוכן, דבר שסיכן את ביטחונו האישי של הסוכן בפרט ואת ביטחונה של המדינה בכלל.

רוחמה אברהם-בלילא: למותר לציין כי חשיפת זהותם של סוכני מודיעין עלולה לפגום גם ביכולתה של המדינה להשיג מודיעין חיוני ואיכותי לשם שמירה על ביטחונה.

רוחמה אברהם-בלילא: מטבע הדברים, לא ראוי יהיה שאפרט את הנסיבות השונות שאירעו אצלנו וגם לא בעבר הרחוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אסתפק בכך שאומר שבכל מקרה כזה נגרמו נזקים חמורים ברמה האישית, ברמת קהילת המודיעין וברמת המדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: עוד ראוי להדגיש, כי בארצות-הברית, כפי שציין חבר הכנסת , קיים חוק פדרלי בדיוק במתכונת שבהצעת החוק הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אימוץ המתכונת של החוק הפדרלי של ארצות-הברית נעשה בעקבות המלצה של השופט בדימוס אליהו וינוגרד והפרופסור אסא כשר, במסגרת ועדה לבדיקת הצנזורה הצבאית.

רוחמה אברהם-בלילא: לשמחתי, הממשלה החליטה לתמוך בהצעת החוק הזאת לאור חשיבותה הרבה לביטחונה של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת זהות סוכן מודיעין, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

אמנון כהן: 30 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת חוק הגנת זהות סוכן מודיעין, התשס"ז–2007, עברה בקריאה טרומית ותעבור להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת החוץ והביטחון.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2461/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק שליחי מצווה, התשס"ז–2007.

אמנון כהן: מדובר בשתי הצעות חוק.

אמנון כהן: את הראשונה ינמק חבר הכנסת גלעד ארדן – הנמקה מן המקום, בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כ-25% מהאוכל שמכינים במדינת ישראל במסעדות, באולמות אירועים, בחדרי אוכל, במפעלים, בבסיסים צבאיים, ברשתות שיווק, בבתי-מלון וכדומה נזרקים לפח.

גלעד ארדן: עמותות, ארגוני צדקה ומוסדות ללא כוונת רווח פונים מדי יום אל אותם מוסדות להשגת מזון זה לצורך עזרה לנזקקים.

גלעד ארדן: רבים מן המוסדות משיבים פניהם ריקם, לא בשל חוסר בכמות המזון, בשל איכותו או בשל חוסר רצון לסייע, אלא בשל החשש מתביעות.

גלעד ארדן: הצעת חוק זו באה לסייע לאותן עמותות להשיג את כמות המזון האמורה.

גלעד ארדן: הצעת החוק נותנת הגנה מהעמדה לדין ומתביעות נזיקין למי שתרם בתום לב מזון לעמותה ללא כוונת רווח המחלקת אותו לנזקקים.

גלעד ארדן: יש להדגיש שהצעת החוק איננה מעניקה הגנה מפני תביעות למי שידע או היה צריך לדעת שהמזון שהוא תורם מקולקל או שתאריך התפוגה שלו כבר עבר.

גלעד ארדן: הצלת המזון האמור היא אמצעי יעיל וזול להספקת מזון לנצרכים, ותאפשר לעמותות קיימות לפנות את משאביהן כדי להרחיב את פעילותן.

גלעד ארדן: חוקים רבים דומים קיימים במספר רב של מדינות בעולם, וזאת כדי לאפשר סיוע לילדים רעבים ולמשפחות נזקקות.

גלעד ארדן: אני רוצה להודות לשרה המקשרת, -בלילא, לשר הרווחה יצחק הרצוג ולשר על העזרה בהעברת הצעת החוק בממשלה.

גלעד ארדן: אני מתחייב לתאם את המשך החקיקה עם משרדי הממשלה, ועם משרד הבריאות בכלל זה, ואני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית.

גלעד ארדן: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת גלעד ארדן.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2769/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק דומה הוצמדה להצעת החוק של חבר הכנסת ארדן.

אמנון כהן: תנמק את הצעת החוק חברת הכנסת סופה לנדבר – בבקשה, הנמקה מן המקום.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חברי ממשלת ישראל, אני חושבת שההסבר של החקיקה היה טוב, ואוסיף כמה מלים.

סופה לנדבר: מי מאתנו לא היה באירוע שמשפחתו ארגנה לאנשים שהוא מכבד, והאוכל שנזרק – כואב הלב.

סופה לנדבר: אנחנו יודעים על אנשים עניים במדינת ישראל, וזה כואב לכולנו.

סופה לנדבר: אני חושבת שטוב נעשה אם נעביר את החקיקה.

סופה לנדבר: אני רוצה להחזיר אותנו להיסטוריה, לניצולי השואה, לאנשים שנלחמו במלחמת העולם השנייה.

סופה לנדבר: כולנו יודעים איך עמים שלמים, אלפי אנשים, נלחמו בעבור החיים, ואיך פרוסת לחם היתה יכולה להציל חיים.

סופה לנדבר: אני חושבת שמכיוון שהעם שלנו סבל מרעב בזמן המלחמה, עבר את השואה, הוא יודע בדיוק איך צריכים להתייחס למזון.

סופה לנדבר: בזמן שבמדינת ישראל, מה לעשות, יש עשרות אם לא מאות עמותות שנלחמות בעוני ועוזרות לממשלת ישראל במלחמה בעוני, אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות הכול כדי לעזור לעמותות האלה.

סופה לנדבר: רוחמה, עכשיו בפרוזדור הבנתי את עניין העזרה שלך.

סופה לנדבר: אני אסירת תודה על המלחמה שלך בעד החקיקה.

סופה לנדבר: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני לא רואה שיש שר שמשיב.

אמנון כהן: יש מישהי שמתנגדת להצעת החוק – חברת הכנסת , בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת גלעד ארדן, אני בטוחה שכוונותיך טובות לחלוטין, כמו בכל חוק שאתה מחוקק.

שלי יחימוביץ': הצעת החוק הזאת, אם תתקבל, תביא לכך שמוסדות גדולים יעבירו מזון בלי שום בקרה לעמותות שמחלקות מזון לנזקקים.

שלי יחימוביץ': זה יפטור אותם מאחריות ומכל ההליכים הנוקשים שמתנהלים עכשיו.

שלי יחימוביץ': אנשים עניים לא צריכים לאכול אוכל מקולקל, ויש חשש גדול שהעדר הבקרה והפטור הזה יביאו למצב הזה.

שלי יחימוביץ': את בעיות הרעב והעוני לא נפתור באמצעות העברת מזון מהשיירים של מלונות פאר, אלא באמצעים אחרים.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

צבי הנדל: זה אחד החוקים הכי חשובים.

צבי הנדל: מי שעוסק בזה יודע.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים בנפרד על הצעות החוק.

אמנון כהן: הצעת חוק שליחי מצווה, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שליחי מצווה, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 25 בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ועוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: הצבעה על חוק דומה, הצעת חוק שליחי מצווה, התשס"ז–2007, של חברת הכנסת סופה לנדבר.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שליחי מצווה, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 23 בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2905/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת אריה אלדד – הנמקה מן המקום, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חוק הסדרת מקצועות הבריאות שאני מביא היום הוא המשך לחוק שאמור להשלים את הליכי החקיקה שלו בימים הקרובים, חוק שחבר הכנסת טיבי העלה לפני כשנה, ואני שימשתי יושב-ראש ועדת המשנה שעסקה בעבודה עליו.

אריה אלדד: החוק הקודם עסק בארבעה מקצועות.

אריה אלדד: החוק שאני מביא בפניכם היום הוא חוק שממשיך להסדיר את פעולתם, להגן על הציבור, להבטיח רמה מקצועית בסדרה של מקצועות בריאות כמו גנטיקה קלינית, טיפול ביצירה בהבעה, אוסטיאופתיה, כירופרקטיקה, סייעות לרופאי שיניים וקרימינולוגיה קלינית.

אריה אלדד: אני מקווה שאם נמשיך ונשלים את החקיקה גם בחוק הזה, נקבל מעטפת של חוקים שמסדירה את העיסוק במקצועות הבריאות.

אריה אלדד: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2986/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק דומה של חבר הכנסת אחמד טיבי – הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח–2007.

אמנון כהן: ינמק גם הוא, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עובדים על הצעת חוק לגבי ארבעה מקצועות, כפי שעמיתי חבר הכנסת אלדד אמר, בוועדת העבודה והרווחה.

אחמד טיבי: בעוד כחודשיים החוק הזה יצא אל האור כחוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אחמד טיבי: מדובר בהסדרת העיסוק במקצועות הפארה-רפואיים האלה.

אחמד טיבי: בחוק יש לקונה, ומטרתנו להסדיר את הלקונה הזאת.

אחמד טיבי: המצב פרוץ.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלדד משמש יושב-ראש ועדת המשנה של ועדת העבודה שמכינה ועושה עבודה מצוינת בתחום הזה.

אחמד טיבי: שתי הצעות החוק, גם של חבר הכנסת אלדד וגם שלי, באות היום כדי להשלים את יתר המקצועות.

אחמד טיבי: בהצעת החוק שלי, למשל, יש 12 מקצועות: כירופרקטיקה, אוסטיאופתיה, רנטגנאות ודימות, טיפול נשימתי, קרימינולוגיה קלינית, טיפול ביצירה והבעה, טיפול באמנות חזותית, ביבליותרפיה, טיפול במוסיקה, טיפול בתנועה ובמחול, פסיכודרמה ודרמה-תרפיה.

אחמד טיבי: אני קורא לחברי הכנסת להצטרף לתמיכה בשני החוקים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני לא רואה שהשר ישיב, אז אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע על הצעת החוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת .

אמנון כהן: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת אחמד טיבי.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 16 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית והיא תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2235/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה למקימי עסקים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

אמנון כהן: בבקשה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש – – –

אמנון כהן: ברכות לחבר הכנסת טיבי.

סטס מיסז'ניקוב: ברכות לאחמד.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לאיש אין ספק שתחום העסקים הקטנים והעצמאיים הוא אחד התחומים החשובים ביותר כמנוף כלכלי של כל מדינה, במיוחד במדינה מתפתחת ומפותחת כמו שלנו.

סטס מיסז'ניקוב: יש כמה חסמים ביורוקרטיים שהיזמים צריכים לעבור עד שהם מצליחים בעסקים שלהם.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על אלה שהם מובטלים היום ורוצים לצאת ממעגל האבטלה בכך שהם רוצים לפתח עסק חדש.

סטס מיסז'ניקוב: ברור לכולנו שברגע שאתה פותח עסק חדש, אתה לא מתחיל להרוויח ביום הראשון של פתיחת העסק.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, אני מציע שכל יזם מתחיל שיוצא ממעגל האבטלה ועובר לפתיחת עסק, המדינה תמשיך לממן לו עוד חודשיים לפחות או עוד כמה חודשים דמי אבטלה, עד שהוא יעמוד על הרגליים.

סטס מיסז'ניקוב: ואז הוא יראה אם הוא יכול להמשיך ואם הוא מרגיש מספיק בשל ואיתן.

סטס מיסז'ניקוב: ככה אנחנו מכניסים לשוק את האנשים המצוינים, את היזמים הצעירים, ולא מונעים מהם את רשת הביטחון של הקצבאות של המדינה.

סטס מיסז'ניקוב: ובכך אנחנו תורמים למנוף הכלכלי של מדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: כיוון שהצעת החוק הזאת עברה בוועדת השרים לחקיקה של הממשלה, אני מבטיח לקדם אותה עם משרד הרווחה ועם משרד האוצר ובשיתוף פעולה מלא.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

אמנון כהן: השר זאב בוים ישיב בשם הממשלה.

אמנון כהן: בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, פרק ביטוח אבטלה שבחוק הביטוח הלאומי מתנה את הזכאות לדמי אבטלה בכך שהמבוטח הוא מובטל, הוא מתייצב בשירות התעסוקה כדורש עבודה.

זאב בוים: הצעת החוק שבנדון מבקשת לאפשר תשלום דמי אבטלה גם למי שאינו מתייצב בשירות התעסוקה בתקופת האבטלה, אם הוא עסוק בהקמת עסק עצמאי.

זאב בוים: הצעה זו אינה עולה בקנה אחד עם העקרונות הכלליים העומדים בבסיס פרק ביטוח אבטלה שבחוק, העוסק בטיפול במובטלים.

זאב בוים: בהצעה חסרה התייחסות מפורטת וברורה לתנאי הזכאות, שכן לא ברור מלשון ההצעה כיצד ייקבע מיהו עצמאי לצורך העניין ואם הוא עסוק בהקמת עסק עצמאי, ואין מדובר בשאלה של מה בכך.

זאב בוים: משכך, הממשלה מוכנה לדון בהצעה זו רק אם תתוקן ותכלול תנאים ברורים לקביעת הזכאות.

זאב בוים: לפיכך, כפי ששמענו מחבר הכנסת סטס, סוכם עם המציע כי קידום החוק ייעשה בהסכם בין המציע והממשלה.

זאב בוים: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת, על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלומי דמי אבטלה למקימי עסקים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

שלי יחימוביץ': אבקש לצרף את קולי.

אורי אריאל: גם את קולי.

אמנון כהן: נוסיף את שני הקולות.

אמנון כהן: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 17 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה למקימי עסקים), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 17 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2565/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – פנקס שעות עבודה – רישום שעות נוספות), התשס"ז–2007, של חברת הכנסת רונית תירוש.

אמנון כהן: הנמקה מן המקום, בבקשה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפי המצב המשפטי היום, לפי סעיף 25 לחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א–1951, חובת ההוכחה על רישום השעות הנוספות חלה על העובד ולא על המעביד.

רונית תירוש: כך קורה שכאשר עובד אינו מקפיד לרשום את כל שעות העבודה שלו, לרבות השעות הנוספות, ומגיעים להתדיינות בבית-הדין, ובידי העובד אין הרישום – אז המעביד יוצא מרוויח פעמיים, וכמובן העובד ניזוק.

רונית תירוש: לפיכך, ביקשתי לתקן את העיוות הזה ולאלץ את המעביד לנהל את הרישום, ובכל עת שידרוש העובד לדעת כמה שעות מגיעות לו, או לחלופין אם הם מגיעים להתדיינות בבית-המשפט, המעביד צריך להוכיח את מספר שעות העבודה שהעובד עבד, לרבות השעות הנוספות.

רונית תירוש: את הרעיון לחוק הזה קיבלתי מגברת לילך בן-יצחק, ואני חייבת לה את הקרדיט בנושא הזה.

רונית תירוש: אני חושבת שזה תיקון נכון, ואני מודה לממשלה שהסכימה להוליך את המהלך הזה עד לחקיקה מלאה, בתיאום עם ועדת העבודה והרווחה, וכך אעשה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: השר זאב בוים בשם שר התמ"ת, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה תומכת בהצעה, ובתנאי שהמציעה תתחייב, ושמענו על כך, להצטרף להצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 24) (תלושי שכר), התשס"ח–2007, מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

זאב בוים: הצעת החוק מבקשת לקבוע, כי מעביד ייתן לעובדו את רישומי פנקס שעות העבודה, לרבות בדבר העסקתו בשעות נוספות, אם ביקש זאת העובד מהמעביד או אם הגיש העובד תלונה נגדו.

זאב בוים: מהות ההצעה, בדומה להצעת החוק בעניין תלושי השכר, היא לחייב את המעביד למסור את פרטי שעות העבודה לעובד על מנת להקל עליו להוכיח בבית-הדין לעבודה.

זאב בוים: נראה כי חיזוק חובת המעביד ליתן תלוש שכר שיפרט בין השאר את שעות העבודה שעבד העובד בפועל, את ערך שעת העבודה וכיוצא באלה יותר נכונה ויותר יעילה במקרה הזה.

זאב בוים: אשר על כן, תמיכת הממשלה מותנית בהתחייבות המציעה, ושמענו שיש התחייבות כזאת.

זאב בוים: בשל דמיון מהות ההצעה להצעת החוק בעניין תלושי שכר, הצעת חוק זו לא הועברה להתייעצות עם גורמים חיצוניים, אבל אנחנו מסכימים שאנחנו מתקדמים ביחד.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – פנקס שעות עבודה – רישום שעות נוספות).

אמנון כהן: ההצבעה החלה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – פנקס שעות עבודה – רישום שעות נוספות), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 14, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית ועוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1759/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעה הבאה: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הטבות במוסדות אקדמיים, במכינות קדם-אקדמיות ובמוסדות להכשרה מקצועית), התשס"ז–2006, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

אמנון כהן: הנמקה מהמקום, בבקשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצורך במתן הטבות והקלות לחיילים משוחררים גובר, בין השאר, נוכח המעמסה הביטחונית הקשה המוטלת על מערך לוחמי הסדיר, בד-בבד עם הניסיון להפחית מנטל משימות מערך המילואים.

גלעד ארדן: צורך זה בא לידי ביטוי ביתר שאת לאחרונה, במהלך המלחמה בלבנון, שבה סטודנטים רבים נאלצו לעזוב את עבודתם ואת לימודיהם לתקופה ממושכת כדי להגן על אזרחי המדינה.

גלעד ארדן: מטרת הצעת חוק זו היא לאפשר למוסדות אקדמיים, למכינות קדם-אקדמיות ולמוסדות להכשרה מקצועית להעניק הטבות והקלות לסטודנטים שהם חיילים משוחררים או בוגרי שירות לאומי.

גלעד ארדן: באופן דומה, גם בהתאם להוראות סעיף 41 לחוק שירות התעסוקה – אני מציין זאת לדוגמה – רשאי שירות התעסוקה לכלול הוראות מיוחדות לטובה בשליחה לעבודה של חיילים משוחררים.

גלעד ארדן: לפיכך, מוצע לאפשר למוסדות להשכלה גבוהה להעניק הקלות והטבות לסטודנטים שהם חיילים משוחררים לעניין דיור במעונות.

גלעד ארדן: כמו כן, מוצע להסמיך את שר החינוך, בהתייעצות עם שר הביטחון ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, לקבוע הטבות והקלות שמוסדות השכלה יהיו רשאים לתת לסטודנטים ששירתו בצה"ל.

גלעד ארדן: אני מודה לשר יעקב אדרי שסייע בהעברת הצעת החוק בוועדת השרים לחקיקה.

גלעד ארדן: אני מתחייב לפעול בתיאום עם הממשלה בהמשך החקיקה, ואני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית.

גלעד ארדן: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2901/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק דומה של חבר הכנסת זבולון אורלב הוצמדה להצעת החוק הנוכחית.

אמנון כהן: בבקשה, ינמק חבר הכנסת אורלב מהמקום.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו קוראים כל שני וחמישי על בעיית המשתמטים ועל בעיה של העדר מוטיבציה ללכת לקורס קצינים וכדומה.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים גם לסייע לבוגרי צה"ל והשירות הלאומי.

זבולון אורלב: הצעת החוק הזאת נותנת במעט פיצוי על התקופה שבה אנשים שירתו, ולכן אני מקווה שכל הכנסת תתאחד כדי לחבק את חיילי צה"ל והשירות הלאומי.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: השר רוצה להשיב?

יעקב אדרי: סגן השר ישיב.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ההצעה של חבר הכנסת ארדן נדונה בוועדת השרים ונמצאה ראויה ואנחנו בהחלט נתמוך בה, כפוף לתיאום נוסח ההצעה עם משרדי החינוך, הביטחון והמשפטים.

מתן וילנאי: אין ספק בחשיבות ההצעה הזאת.

מתן וילנאי: הצעתו של חבר הכנסת אורלב ראויה אף היא, ולא עלתה עדיין לדיון בוועדת השרים לחקיקה.

מתן וילנאי: סוגיית מתן ההטבות לחיילי מילואים אינה קשורה לעניין של חיילים משוחררים, ואנחנו עוסקים בהטבות לחיילי המילואים, ואני מקווה שזה יבוא על פתרונו בשבועות הקרובים בהצעת חוק שתיתן מענה מלא.

מתן וילנאי: אני ממליץ לכנסת לאשר את שתי הצעות החוק האלה בקריאה טרומית ולהעבירן לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: מתנגד להצעת החוק חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

קריאות: לא יכול להיות – – –

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, צדה השני של הצעת החוק הזאת, וזה צריך להיות ברור לכל חבר כנסת שמצביע היום, שאם יש העדפה של חלק יש גם העדפה לרעה של חלק אחר.

דב חנין: אלה שיועדפו לרעה למשל הם האזרחים הערבים במדינת ישראל – –

גלעד ארדן: גם יהודים לא עושים צבא – – –

דב חנין: – – ואני חושב, אדוני היושב-ראש, שמוסדות חינוך אקדמיים צריכים להקפיד על שוויון לכל אזרח בישראל באשר הוא אזרח בישראל.

דב חנין: נושא השירות בצבא איננו קשור – – –

ראובן ריבלין: – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת ריבלין, תודה רבה.

אביגדור יצחקי: – – –

מתן וילנאי: חבר הכנסת חנין, הצעת חוק המילואים עומדת על הדוכן היום – אביגדור, אביגדור, חבר הכנסת יצחקי, רגע.

מתן וילנאי: נקבע בסעיף 18 לחוק המוצע, על מנת למנוע את קריאותיו הנואשות של חבר הכנסת יצחקי – – –

אביגדור יצחקי: אין קיפוח במדינה הזאת של ערבים – – – אתה לא צריך לעזור להם.

אביגדור יצחקי: יש גבול.

מתן וילנאי: – – – נקבעה בחוק המילואים, שיובא בפני המליאה, בסעיף 18, הבחנה מותרת, אשר נותנת מענה על הצעקות של חבר הכנסת יצחקי.

מתן וילנאי: תודה.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק של חבר הכנסת גלעד ארדן, הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הטבות במוסדות אקדמיים, במכינות קדם-אקדמיות ובמוסדות להכשרה מקצועית).

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 17 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הטבות במוסדות אקדמיים, במכינות קדם-אקדמיות ובמוסדות להכשרה מקצועית), התשס"ז–2006, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 17, נגד – 2, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית ועוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: הצעת חוק דומה של חבר הכנסת זבולון אורלב – אפשר להצביע.

ראובן ריבלין: – – – זה צריך לעבור לוועדת החינוך.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 15 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הטבות במוסדות אקדמיים, במכינות קדם אקדמיות ובמוסדות להכשרה מקצועית), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 15, נגד – 3, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת אושרה בקריאה טרומית ותעבור לוועדת הכנסת, על מנת שתכריע לאיזו ועדה היא תעבור.

ראובן ריבלין: אף אחד לא הציע משהו אחר.

ראובן ריבלין: זאת המלצת הייעוץ המשפטי.

זבולון אורלב: לפי התקנון, אם יש שתי הצעות סותרות, זה הולך לוועדת הכנסת.

זבולון אורלב: אני שמעתי פה רק הצעה אחת – לוועדת החינוך.

ראובן ריבלין: הוועדה הייעודית היא ועדת החינוך.

אמנון כהן: כרגע אמרתי שאם יש חולקים, זה עובר לוועדת הכנסת שתעשה את העבודה.

אמנון כהן: תשכנע את חברי הוועדה שהמקום הראוי הוא ועדה מסוימת.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2863/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – ייצוג בוועדות ערר), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: הנמקה מן המקום, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להגיש הצעת חוק שעניינה העמדת סיוע משפטי.

חיים אורון: מדובר בתוכנית שנקראת מהל"ב, או כפי שקוראים לה עכשיו "אורות לתעסוקה".

חיים אורון: אני לא רוצה להאריך, אבל בתוך התהליך יש שלב שבו על-פי הליך מסוים נגזלת קצבת הבטחת הכנסה של מי שנמצא בתוך התהליך, והוא הולך לוועדת ערר.

חיים אורון: בוועדת ערר בדרך כלל הוא נתקל בצוות מקצועי, לרבות ייעוץ משפטי, ואותו אדם מגיע למקום הזה ללא ייעוץ משפטי.

חיים אורון: הצעת החוק אומרת שניתן יהיה להעמיד, כחלק מהתוכנית, ייעוץ משפטי לרשות אותם נזקקים.

חיים אורון: כמובן, מי שלא ירצה לא ישתמש בכך.

חיים אורון: אני שמח שהממשלה תומכת בהצעת החוק, ואני מקווה שבכך נפתור תקלה שגרמה למצוקות רבות למי שנזקק לכך בעבר.

חיים אורון: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

חיים אורון: זה בתנאי שהחקיקה בהמשך תיעשה בתיאום, ועכשיו אני לא שם את התנאי, אין לי תנאים פה.

חיים אורון: לא אחת, אדוני השר, ונוח לי להגיד זאת לך כי אתה לא בדיוק בנוי מהחומרים הללו, התיאום הופך לעיקור החוק מיסודו.

חיים אורון: הממשלה, היא מאשרת – אנחנו עוסקים עכשיו בחוק אחר עם אופיר פינס – ואחר כך מתברר שהממשלה, מרוב התיאום, מעקרת את החוק מיסודו.

חיים אורון: אז לכאורה הסכמת ואחר כך יש חוק אחר.

חיים אורון: אני מקווה שלא יקרה במקרה הזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כבוד השר, אתה רוצה להשיב?

אמנון כהן: אתה יכול להשיב.

קריאה: – – –

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת, על הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – ייצוג בוועדות ערר), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – ייצוג בוועדות ערר), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 14, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית ועוברת להכנה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

חיים אורון: לפי דעתי תוכנית מהל"ב היתה בוועדת העבודה והרווחה ואמרת ועדת חוקה, חוק ומשפט.

חיים אורון: [הצעת חוק פ/2438/17; נספחות.

חיים אורון: ]

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת , תנמק את הצעת החוק.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, פרק י"ג בחוק הביטוח הלאומי מסדיר את ביטוח המתנדבים, באופן שמתנדב שעומד בדרישות חוק הביטוח הלאומי, אם חס וחלילה קורה לו משהו תוך כדי פעולת ההתנדבות, עקב פעולת ההתנדבות, בדרך אל פעולת ההתנדבות, בדרך מפעולת ההתנדבות – חלים עליו כל החוקים כאילו הוא נפגע במקום עבודתו.

זבולון אורלב: החוק הזה נחקק לפני בערך 30 שנה, בהיותי מנהל היחידה להתנדבות, עדיין במשרד הסעד, והוא חוק שמבטיח שמתנדבים בתחומים השונים יזכו להגנת המדינה, כפי שאמרתי, והביטוח הלאומי יצטרך לשאת בעול, או יותר נכון, יהיה סעיף מיוחד בחוק שלא הביטוח הלאומי אלא אוצר המדינה משפה את הביטוח הלאומי, כדי שמתנדב יהיה מוגן בכל חוקי הביטוח הלאומי תוך כדי פעולות ההתנדבות שלו.

זבולון אורלב: דא עקא, התחומים שהחוק מכסה לא חלים על כלל התחומים, ולכן הבאתי את ההצעה שלי.

זבולון אורלב: לדוגמה, החוק איננו כולל את המתנדבים שעובדים בהגנת הסביבה, הגנת הטבע, שמירת הטבע, איכות החיים ואיכות הסביבה – כל המטרייה הגדולה הזאת, היום מתנדבים שעובדים שם, ויש אלפי מתנדבים שעובדים בתחומים של הגנת הסביבה, שמירת הטבע ואיכות החיים והסביבה, אינם כלולים בחוק ביטוח מתנדבים.

זבולון אורלב: ראשית כול, צריך מעל במה נכבדה זאת להוקיר, להביע תודה והערכה רבה לכל אותם אלפים ורבבות של מתנדבים שעוסקים בהגנת הסביבה.

זבולון אורלב: ברוך השם, יש התעוררות ציבורית גדולה מאוד בנוגע לנחיצות שמירת הטבע והגנת הסביבה, וכולם מבינים שהדבר הזה איננו אך ורק מטלה של רשויות השלטון, אלא כל אזרח בחצרו, בסביבתו, כל אזרח בקהילתו, ביישובו, נדרש וראוי שיסייע ואף יתנדב, ויש גם עשרות ארגונים שדואגים.

זבולון אורלב: גם חבר הכנסת , כמדומני, לפני שנבחר לחבר הכנסת, היה יושב-ראש ארגוני הסביבה, בהתנדבות אם אינני טועה.

זבולון אורלב: תדע שלא היית מכוסה בפעולת ההתנדבות שלך, לא ידעת על זה כנראה.

זבולון אורלב: וכמוהו יש רבבות מתנדבים שעושים עבודה חשובה, ודווקא הם – אגב, חלקם לא עושים את העבודה בתוך משרדים, כיוון שהם עושים את העבודה בטבע.

זבולון אורלב: הם הולכים בשבילים המסוכנים כדי לסמן אותם, הם מתרוצצים על חוף הים כדי לאסוף אשפה, הם עוברים אחרי החגים בשמורות הטבע כדי לנקות את שמורות הטבע, וחשופים לכל הפגעים, כי הם אינם הולכים בדרכים סלולות.

זבולון אורלב: כמובן, יש תחומים נוספים, של שמירת החי, והחי לא תמיד ידידותי לאדם.

זבולון אורלב: אם הולכים להאכיל חיות וכדומה, יכולים חס וחלילה גם להיפגע.

זבולון אורלב: אכן, אין מחלוקת באשר לנחיצות הכללת המתנדבים האלה בביטוח המתנדבים, וכאמור מגיעה להם ברכה והוקרה, ואנחנו רוצים בהזדמנות הזאת להוקיר את המתנדבים בכל תחומי החיים.

זבולון אורלב: אני גם מכהן כיושב-ראש השדולה האזרחית, ובמסגרת זאת אני גם אגיש את הצעת החוק הזאת.

זבולון אורלב: בשבוע הבא השדולה האזרחית מציינת בישראל את היום לקידום החברה האזרחית.

זבולון אורלב: יהיה גם כינוס מיוחד בכפר-המכבייה בסוגיה הזאת, אזי זו הזדמנות, כאמור, להודות לכל המתנדבים.

זבולון אורלב: חברה נורמלית, חברה שרוצה לחיות חיים טובים, מבינה שהשלטון, גם אם הוא יהיה עשיר וגם אם לא יגלה עין רעה – כפי שהשלטון הזה מגלה כלפי נושאים חברתיים – תמיד תמיד תידרש פעולה של החברה האזרחית, של מתנדבים, של ארגונים וולונטריים.

זבולון אורלב: דא עקא, החוק הזה הובא לוועדת השרים לחקיקה, היתה תמיכה בעיקרון, הנציגים של המשרד להגנת הסביבה תמכו, אלא שהתברר שמבחינה משפטית ייתכן שאין צורך בתיקון בחוק, אלא אפשר להסתפק בתיקון בתקנות, כיוון שהחוק מגדיר את ההגדרות הכלליות.

זבולון אורלב: החוק, אגב, הוא בפרק י"ג בחוק הביטוח הלאומי, תגמולים למתנדבים, מסעיף 287 ואילך.

זבולון אורלב: החוק מגדיר את התחומים הכלליים, והתקנות מגדירות את התחומים הספציפיים.

זבולון אורלב: אני נמנה עם אלה שסבורים שכפי שהחוק הגדיר הגדרות כלליות, לא רק הגדרה כללית של עבודה ציבורית או של שירות לציבור, אלא גם של מי שפעל למשל בהתנדבות במגן-דוד-אדום או מי שפעל בהתנדבות בשירותי הכבאות או מי שפעל במסגרת שירות בקהילה או שירות אזרחי או מי שהגיש עזרה לזולתו – אני סבור שהתחום הזה של הגנת הסביבה, שמירת הטבע, שמירת איכות החיים והסביבה הוא תחום רחב שצריך להיות בחוק, וממנו, לאחר מכן, יהיה פירוט בתקנות.

זבולון אורלב: ויש הרבה מה לתקן, כי אין הרי שמירת החי כשמירת הצומח, ואין שמירת הצומח כמו הגנה כללית על הסביבה, כמו המאבק בזיהום האוויר.

זבולון אורלב: אלה תחומים שונים.

זבולון אורלב: ולכן יש כרגע דיון בין המשרד להגנת הסביבה לבין משרד הרווחה אם התיקון צריך להיות בחוק או בתקנות.

זבולון אורלב: אשר על כן, הסכמתי שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר, אבל גם הסכמתי שאם כולנו נגיע למסקנה שאין צורך בתיקון החוק, אלא יעמוד כאן שר הרווחה ויתחייב שהתיקון יהיה בתקנות, אני אהפוך את ההצעה שלי להצעה לסדר-היום, שהרי לא באתי לריב עם השומר, אלא באתי לאכול את הענבים, ומה שמעניין אותי הוא שהמתנדבים יהיו מבוטחים.

זבולון אורלב: אשר על כן, נדחה את ההצבעה בשבוע אחד, ואני מקווה שבשבוע הבא הכנסת תוכל להחליט: או שביטוח המתנדבים בהגנת הסביבה ושמירת הטבע יוסדר בחוק, ואז הכנסת תידרש לתמוך בקריאה הטרומית, או שזה יוסדר בתקנות – בהתחייבות של שר הרווחה לעשות זאת בתוך פרק זמן מוגבל.

זבולון אורלב: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1230/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק איסור קבלת ביטחונות מעובד, התשס"ו–2006, של חבר הכנסת .

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: אחרי זה מגיעות הצעות דחופות לסדר-היום.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני מתכבד לנמק בפני הכנסת את הצעת חוק איסור קבלת ביטחונות מעובד, חוק חשוב של הגנה על זכויות העובדים בישראל, שאמור להיות נדבך מרכזי במערכת ההגנה על זכויותיהם של העובדים, ובמיוחד של העובדים החלשים.

דב חנין: בגרעין הצעת החוק הזאת – האיסור על מעביד לדרוש ביטחונות מעובדים, כדוגמת דרישה של סכומי כסף כפיקדון, שיוחזר לעובד רק אם יתמיד בעבודתו מעבר לתקופה נקובה.

דב חנין: בשנים האחרונות התופעה של מעבידים הדורשים מעובדיהם ביטחונות שונים להבטחת הישארותם בעבודה הולכת ונפוצה.

דב חנין: התופעה הזאת מהווה תשתית פורייה לניצול העובדים ולפגיעה בזכויותיהם, ולמעשה פוגעת בנורמות בסיסיות של מערכת יחסי העבודה, כמו למשל העלאת שכר, קידום בעבודה, הטבות, שיפור תנאים וכדומה.

דב חנין: דרישת הביטחונות מהעובדים מצמצמת, ולפעמים שוללת לחלוטין, את אחת מזכויות האדם הבסיסיות, הזכות לחופש העיסוק.

דב חנין: היא יוצרת תופעה חברתית קשה, שבה העובד למעשה משועבד למקום עבודתו.

דב חנין: התופעה הזאת רווחת במיוחד דווקא במקומות עבודה שבהם השכר נמוך ותנאי העבודה ירודים.

דב חנין: ההצעה שלפניכם, עמיתי חברי הכנסת, נותנת משקל ראוי לזכותם של העובדים לעזוב את מקום עבודתם ולממש את זכותם לחופש העיסוק, ומסירה את איום הפגיעה הכלכלית מאלה הרוצים לממש את הזכות הזאת.

דב חנין: הצעת החוק הזו נתמכת על-ידי הפורום לאכיפת זכויות העובדים, בין היתר על-ידי האגודה לזכויות האזרח בישראל, על-ידי "איתך" – משפטניות למען צדק חברתי, "קו לעובד", שדולת הנשים בישראל, התוכנית הקלינית למשפט ורווחה באוניברסיטת תל-אביב, "מען" – עמותה לסיוע לעובדים וארגונים נוספים.

דב חנין: ארגוני זכויות העובדים, שמביאים בפני את הנתונים, מדגישים את חשיבותה של הצעת החוק הזו כחלק ממהלך שמטרתו להיאבק בניצול העובדים ולהילחם באחת התופעות הבעייתיות ביותר בשוק העבודה הישראלי.

דב חנין: לפי הנתונים שבידיהם, חלק גדול מאוד מהעובדים המדוברים הם עובדים ששכרם נע בין שכר מינימום ל-30 שקלים לשעה.

דב חנין: חלק גדול מהעובדים האלה הם צעירים לאחר הצבא, אבל לפעמים מדובר גם בעובדים מבוגרים יותר.

דב חנין: מדובר בין היתר בעובדים זרים בכל הגילים.

דב חנין: מהמידע שהגיע לידי עולה שמעסיקים משתמשים בצורות שונות על מנת לכבול אליהם עובדים המרוויחים שכר מינימום וקרוב לכך.

דב חנין: זו אחת המטרות של הצעת החוק – הצעת החוק נועדה למנוע את ניצול העובדים ואת כבילתם למעביד.

דב חנין: בפועל, אפשר לומר שהצעת החוק הזו עומדת בקנה אחד עם עקרונות של שוק פתוח באמת, שבו יכולים לעבור לא רק הון וסחורות, אלא גם העובדים.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לכמה תופעות בעייתיות שהצעת החוק הזו מאפשרת את מיגורן.

דב חנין: התופעה הראשונה היא, כמובן, לקיחת הבטוחה הישירה.

דב חנין: כאן אנחנו מדברים על מצב שבו מחתימים את העובדים על שטר חוב או על צ'ק פתוח.

דב חנין: זה כמובן מקרה קיצוני ביותר, שבו לוקחים כספים מהעובד עם תחילת העבודה.

דב חנין: למעשה, עם תחילת העבודה המעביד בסיטואציה הזאת מחתים את העובד על שטר חוב, לפעמים שטר החוב הזה איננו כולל ערך כספי כלשהו, ושטר החוב הזה ניתן למילוי בכל סכום שהוא על-ידי המעביד.

דב חנין: בפועל, שטרות כאלה ממולאים לעתים אפילו בסכומים של אלפי שקלים.

דב חנין: כאשר שטר כזה מופעל, עמיתי חברי הכנסת, לעובד אין אפילו הזכות הבסיסית להתגונן, אלא הוא צריך לבקש רשות מבית-המשפט כדי להתחיל את תהליך ההתגוננות.

דב חנין: סוג אחר של מפגע חברתי שהצעת החוק באה להתמודד אתו הוא לקיחת בטוחה ישירה באמצעות החתמת העובדים על היתר למשיכת כספים מחשבונם.

דב חנין: בפועל, גם זו דרך של שליחת יד מצדו של המעביד לכיסו של העובד, ושימוש באמצעי כלכלי שמרתק את העובד למקום עבודתו.

דב חנין: יש צורה נוספת, שהיא רווחת למדי, צורה של בטוחה עקיפה.

דב חנין: הצורה הזו מתבטאת בהסכמות חוזיות בין העובד לבין המעביד לניכוי כספים מהמשכורת במקרה שבו העובד לא יעבוד תקופה מסוימת.

דב חנין: גובה הקנס נע על-פי רוב בין שכר של שבועיים לשכר של שלושה, אבל במקרים שבהם העובד לא הועסק תקופה ארוכה ייתכן כי לא ישולם לו שכר כלל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזו היא הצעת חוק חשובה, חיונית.

דב חנין: לא במקרה היא נתמכת על-ידי פורום כל כך רחב של ארגוני זכויות העובדים בישראל.

דב חנין: ראוי היה שההסדר הזה יהיה מזמן בספר החוקים של ישראל.

דב חנין: ראוי היה, אדוני היושב-ראש, שהצעת החוק הזו תובא על-ידי הממשלה.

דב חנין: אני חושב שבכלל צריך לבוא לממשלה ולהזמין אותה לחוקק יותר חקיקה חברתית.

דב חנין: זו לא נחלתנו בלבד, לא נחלתם של חברי הכנסת לקדם חקיקה חברתית בעצמם.

דב חנין: הלוואי שהממשלה תביא הצעות חוק חברתיות מהסוג הזה.

דב חנין: לצערי הגדול, המצב הזה לא מתרחש.

דב חנין: החוק החשוב הזה, נותר לנו, חברי הכנסת, לקדם אותו.

דב חנין: הצטרפה אלי קבוצה של חברי הכנסת – חברת הכנסת , חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, חבר הכנסת , חבר הכנסת , חבר הכנסת חנא סוייד.

דב חנין: אבל אני משוכנע, אדוני היושב-ראש, שזו הצעת חוק שעליה הבית הזה יכול וצריך כולו להתאחד, מכיוון שאנחנו מדברים פה על הנורמות הבסיסיות של תנאי העבודה.

דב חנין: אנחנו מדברים על ההבדל בין עובד חופשי לבין עבד.

דב חנין: מי שקשור למקום עבודתו בשלשלאות איננו עובד חופשי, ואנחנו חייבים להבטיח שבמדינת ישראל לא יהיו לנו עבדים שמרותקים למקומות העבודה שלהם, אלא עובדים חופשיים שכאשר הם רוצים הם יכולים לממש את זכותם לחופש העיסוק, יכולים לממש את זכותם לעזוב את המעביד וללכת למקום אחר מבלי שהם ייקנסו בקנסות כספיים משמעותיים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, ניהלתי משא-ומתן מקיף עם הדרגים המקצועיים השונים במשרדי הממשלה בקשר לתמיכה בהצעת החוק הזו.

דב חנין: אני שמח שנמצא אתנו שר הבינוי והשיכון, שהוא גם חבר בוועדת השרים לענייני חקיקה, מכיוון שהחוק הזה ישוב ויעלה על שולחנה של הוועדה.

דב חנין: העמדה של שר המשפטים ושל הדרג המשפטי במשרד המשפטים, לפי מיטב הידוע לי, היא של תמיכה בהצעת החוק הזו.

דב חנין: גם הדרג המקצועי במשרד התעסוקה תומך בהצעת החוק הזו ורואה בה הצעת חוק חשובה וראויה.

דב חנין: מאוד הצטערתי לשמוע שוועדת השרים לחקיקה החליטה בכל זאת להתנגד להצעת החוק.

דב חנין: אני חושב שההתנגדות הזו מבוססת על אי-הבנה, ולכן הצעתי גם לשר התמ"ת וגם לשרה המקשרת שנדחה את ההצבעה על הצעת החוק הזו, כדי שנוכל להמשיך את הדיון.

דב חנין: אם יש למשרדי הממשלה הערות ענייניות על הניסוח, אני כמובן פתוח לדיון אתם.

דב חנין: העיקרון הוא עיקרון צודק, חשוב, חיוני, וראוי שממשלת ישראל תתייצב לצדם של העובדים ולא נגדם.

שלי יחימוביץ': למה לא להצביע?

דב חנין: מכיוון שזו ההסכמה, גברתי.

שלי יחימוביץ': חבל.

שלי יחימוביץ': זה היום שבו נשברו ההסכמות.

אמנון כהן: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

אמנון כהן: הצעת חוק חשובה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: אני מקווה שתשיג את התמיכה של הממשלה והקואליציה.

אמנון כהן: הצעת החוק הזו ראויה.

אמנון כהן: השלכת חזיז במגרש כדורסל

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

אמנון כהן: הנושא הראשון הוא: השלכת חזיז במגרש כדורסל – הצעות לסדר-היום שמספרן 3899, 3908, 3909, 3912, 3915 ו-3919.

אמנון כהן: ראשון הדוברים, חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

אמנון כהן: אחריו – חברי הכנסת אבשלום וילן, , , ו.

אמנון כהן: אני בכוונה מקריא את השמות, כדי שחברי הכנסת יגיעו למליאה.

אמנון כהן: בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, ההצעה לסדר-היום מגיעה כמה ימים אחרי האירוע הקשה במגרש הכדורסל.

איתן כבל: נראה כבר, אף שזה היה לא לפני הרבה ימים וכל הארץ רעשה, געשה והזדעזעה – אבל עתה זה נראה כאילו זה כבר היה מזמן, וזה יורד מהכותרות עד הפעם הבאה.

איתן כבל: אני רוצה לברך את חבר הכנסת אבשלום וילן, ואני רוצה לחזור ולהזכיר שהוא עמד במשך כמה שנים בראשות ועדה שתפקידה היה להיאבק באלימות במגרשי הספורט במדינת ישראל.

איתן כבל: נכתב חוק – אני אישית הייתי חבר בוועדה – נקבעו כללים.

איתן כבל: אני חושב שלא היתה עד אז שום עבודה רצינית בנושא, ואני בטוח שתתייחס לזה בדבריך.

איתן כבל: אנחנו מנסים להמציא כל פעם את החוקים ואת ההתמודדות עם האלימות במגרשים מחדש, אבל עם ישראל סלחן, כל אחד במערכת שלו, ובעיקר כשהחוקים כתובים ואתה מגיע לבתי-המשפט והנאשמים מבקשים מחילה על מעשיהם ובית-המשפט מוחל להם.

איתן כבל: ואין מי שיציב דגל ברור.

איתן כבל: ואני חוזר ואומר לך, היושב-ראש, לכל החברים כאן, חברי השרים – עד שבית-משפט לא יכניס לכלא, מאחורי סורג ובריח, אוהד או אוהדים, זה לא ייפסק.

איתן כבל: אני מנסה לחשוב על דברים פחותי ערך מכך, ולא שאני מזלזל בהם: במדינות אירופה, כמו איטליה, המקרה של "יובנטוס", אני מנסה לחשוב מה היה קורה אם "מכבי תל-אביב", הקבוצה שאותה אני אוהד – האם היה מישהו מעז, אם היה קורה מקרה דומה, לעשות לה את מה שעשו ל"יובנטוס", להוריד אותה ליגה?

איתן כבל: לקחת ממנה שתי אליפויות?

איתן כבל: לגרום לה להפסדים של עשרות מיליונים, אם לא יותר מכך?

איתן כבל: החוקים כתובים, הכללים ברורים, ויותר מזה – זה דבר שצריך להתמודד אתו, שאלת הקבוצות.

איתן כבל: כל פעם שקורה אירוע כזה או אחר, הקבוצות אומרות: מה אתם רוצים מאתנו, אלה האוהדים.

איתן כבל: שיהיה ברור לאוהדים ולקבוצות, שמי שלא יודע לשמור על הקבוצה שלו, הקבוצה שלו תיענש, ובחומרה.

איתן כבל: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה, ולאחר מכן – חברת הכנסת רונית תירוש.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, הרי בנושא האלימות בספורט – כבר ציין ידידי חבר הכנסת איתן כבל את הוועדה שעמדתי בראשה, שבמשך חמש שנים עסקה בנושא, והעבירה פעמיים, בשני סטים, שורה של תיקונים והצעות חוק חדשות, שעיקרם מתן אפשרות גם למשטרת ישראל וגם לבתי-המשפט להתחיל לאכוף את ההתנהגות ההולמת וליצור את אלמנט ההרתעה, נוסף על כל הנושאים החינוכיים והאחרים שעסקנו בהם.

אבשלום וילן: לצערי אני פה לא קובע.

אבשלום וילן: אמרו לי ששלשום הראו באחד מערוצי הטלוויזיה את מה שאמרתי פה מעל לדוכן לפני שלוש שנים.

אבשלום וילן: העברנו את החוקים שאוסרים הכנסת חומרי חבלה למגרשים, מה שהחבר'ה קוראים "פירוטכניקה", והם – תלוי בחומרת האירוע, אפשר לפי החוקים האלה להעניש בין שנתיים לחמש שנים.

אבשלום וילן: והסברתי אז למה חזיז זה מסוכן.

אבשלום וילן: וניסו כל מיני חכמים להסביר שאבוקות זה לא נורא, ופה ושם, ותראו.

אבשלום וילן: והעובדה היא ששבת אחרי שבת וראשון אחרי ראשון ממשיכים להכניס את חומרי החבלה למגרשים, והמשטרה לא עוצרת ולא מביאה לשיפוט מהיר, אף שהכנסת הזאת אפשרה חוקים שמאפשרים שיפוט מהיר, ואפשר להרחיק מהמגרשים, והם צריכים אז להתייצב בתחנת משטרה, הם צריכים לשבת בבתי-כלא.

אבשלום וילן: ומי שמכניס חומרי חבלה ישב שנה ושנתיים וחמש שנים במאסר.

אבשלום וילן: וכאשר יראו את העשרה וה-15 וה-20 הראשונים, יבינו שזה רציני.

אבשלום וילן: אבל אצלנו, איך אמר חבר הכנסת כבל?

אבשלום וילן: כולם מכירים את כולם, כולם חברים של כולם, בעצם זה בסך הכול איזה בחור בן 20 בראשית דרכו, ומה – נהרוס לו את החיים?

אבשלום וילן: ואיזה ילד בן 16 או 17, שעומד להתגייס.

אבשלום וילן: והכול נכון, אבל לא נוצר אפקט ההרתעה.

אבשלום וילן: אני אומר יותר מזה: לשמחתי, במוצאי השבת האחרונה במגרש "טדי" בירושלים, פעם ראשונה אחרי הרבה זמן, שיחק שחקן ערבי מקריית-שמונה, עבאס סואן, ולא היו קריאות "מוות לערבים", ולא שרקו.

אבשלום וילן: קצת נבהלו ממה שקרה.

אבשלום וילן: אבל "מוות לערבים" צועקים בלי סוף במגרשים.

אבשלום וילן: ולעבר שחקנים שחורים נוהמים נהמות גזעניות איומות, וגם את זה הכנסת אסרה בחקיקה.

אבשלום וילן: אבל אין עדיין אכיפה, ולא נוצרת הרתעה.

אבשלום וילן: לכן, לפי דעתי – פה יש אדם, מאבטח, אוהד כדורסל שעבד כמאבטח בהתנדבות, יהיה נכה בידו כבר לכל ימי חייו.

אבשלום וילן: אני מקווה מאוד שיצליחו להציל את היד אבל הוא כבר יהיה מוגבל.

אבשלום וילן: זה מה שמחפשים במגרשי ספורט?

אבשלום וילן: במקום שזה יהיה בילוי משפחתי, שילדים והורים וכולם יבואו לראות, וייהנו – כמו שבכל העולם ספורט זה בידור, זו הנאה.

אבשלום וילן: ואני חושב שאוזלת היד הזאת, הגיע הזמן לטפל בה, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: אני חושב שצריך להקים ועדה ממלכתית, אפילו בראשות שופט בית-המשפט העליון, כמו שעשו באנגליה, עם נציגי כל הציבור, 15–20 איש.

אבשלום וילן: והיא תקציב פרק זמן של שלוש שנים לנקות את המגרשים, להוביל את כל המהלכים.

אבשלום וילן: הכנסת הפעם – אני אומר במלוא האחריות – פעלה בזמן.

אבשלום וילן: לצערי, הזרועות האחרות עדיין מאחרות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: הם ילמדו מהכנסת.

אמנון כהן: בבקשה, חברת הכנסת רונית תירוש.

אמנון כהן: אחריה – חבר הכנסת יצחק זיו.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני חבר הכנסת, אני חושבת ששדרגנו את עצמנו ועלינו מדרגה נוספת של אלימות.

רונית תירוש: כבר הורגלנו, לצערנו, לראות אלימות, אלימות מילולית, אלימות פיזית במגרשי כדורגל, אבל לא חשבנו שנראה את זה במגרש סגור, מגרש של כדורסל, כמו שלא נחשוב לרגע שזה עלול לקרות בתיאטרון, באולם סגור של קונצרט.

רונית תירוש: ומי יודע, בקצב הזה מי יודע לאן נגיע.

רונית תירוש: אני בחנתי וראיתי שבעצם המחוקק עשה את עבודתו.

רונית תירוש: ויש חוק עוד משנת 1969, חוק הבטיחות במקומות ציבוריים, אשר מתייחס במפורש לנושא מגרשי הספורט ומתיר למערכת המשפט להכניס אדם לכלא אם החדיר למגרש הספורט אמצעי פירוטכניקה, אמצעי אסור לשימוש, אמצעי שעלול לסכן אדם, לפצוע אותו – בדיוק כמו שקרה לאחרונה במגרש הכדורסל.

רונית תירוש: אבל מה קורה?

רונית תירוש: מגיעים לבתי-המשפט והעבודה לא נעשית.

רונית תירוש: במקרה הטוב השופט מרחיק את האוהד ממגרש הכדורגל בנתניה, משום שבמקרה היה שם אירוע אלימות בנתניה.

רונית תירוש: רק הוא לא ידע שהאוהד הוא בכלל מהקבוצה האחרת, וכשהוא יצטרך להגיע לצפות שוב במשחק של קבוצתו עם נתניה זה יקרה אולי בעונה הבאה.

רונית תירוש: כלומר העונשים הם לא רלוונטיים לחלוטין.

רונית תירוש: לכן, מעבר לעובדה שאני מפנה אצבע מאשימה מאוד ברורה למערכת המשפט, על הקלות הבלתי נסבלת שבה היא פוטרת מעונשים כבדים את פורעי החוק הללו, והם פורעי חוק, זה בניגוד לחוק מה שהם עושים, אני גם חושבת שיש מקום לעשות סדנה לשופטים על מנת אולי לתת להם – אני מדברת על בתי-משפט השלום, שהם הערכאה הראשונה שאליה מגיעים עם הבעיות הללו – סדנה שיבינו בכלל מה זה כדורגל, ומה המשמעויות, וכשמענישים כך או אחרת, שידאגו שהענישה תהיה רלוונטית, אפקטיבית ויעילה.

רונית תירוש: וכרגע, לא רק שהיא ענישה קלה, בלתי נסבלת, היא גם לא יעילה.

רונית תירוש: היא הופכת לחוכא ואטלולא אצל האוהדים, ובציניות רבה הם ממשיכים במעשיהם.

רונית תירוש: אני לא צופה גילויי אלימות בשבוע הקרוב ולא בשבועיים הקרובים, כי קרה דבר בישראל, ויש איזה חשש.

רונית תירוש: אבל כמו שאנחנו מכירים את הזיכרון הציבורי הקצר שלנו, מהר מאוד נחזור לעניינים אחרים, ואותם אוהדים יחזרו ויעשו את מעשיהם, ובעצם יענישו ציבור שלם על-ידי ענישה קולקטיבית.

רונית תירוש: אני חושבת שיש מקום להותיר סמכויות נוספות בידיהם של השוטרים, שיוכלו להרחיק מהמגרשים – לא לשבועיים, אלא לעונה שלמה ולשתי עונות – את מפירי החוק.

רונית תירוש: אני חושבת שזה בממד ההרתעה, ממד המניעה והטיפול.

רונית תירוש: אני חושבת שיש להקים יחידות סדרנים, שמכירות מקרוב את האוהדים וידעו לבוא אתם בדברים עוד לפני שדברים קורים.

רונית תירוש: ובנוסף אני חושבת שלמערכת החינוך כן יש מקום להמשיך בפרויקטים טובים, כמו שעשינו בזמני, בימי כהונתי כמנכ"לית המשרד, עם "בית"ר ירושלים".

רונית תירוש: בהזדמנות זו אני קוראת לשרת החינוך למצוא את הדרך היעילה והמהירה להחזיר את הילדים לספסלי הלימודים, על מנת שיהיה אפשר לעשות פרויקטים חינוכיים גם כדי למנוע אלימות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת .

אמנון כהן: אחריו – חבר הכנסת .

אמנון כהן: ואם הוא לא יהיה – אז חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יצחק זיו: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, מכת האלימות במגרשי הספורט בארץ הגיעה לשיאים חדשים כאשר הושלך חזיז לאולם "מלחה" בירושלים וכתוצאה מכך נקטעו אצבעותיו של המאבטח.

יצחק זיו: מדובר בעוד מקרה המצטרף לשרשרת ארוכה ואומללה של מקרי האלימות במדינה.

יצחק זיו: נושא האלימות עולה במשכן בכל פעם שעוצמתה עולה לשיא חדש, אך התעניינות הציבור יורדת עד לשיא הבא.

יצחק זיו: לנו, חברי הבית, יש חובה לדרוש מהאחראים לבצע טיפול שורש בנושא ולעקוב ולא לשכוח: האלימות כפי שהיא מתבטאת במגרשים ובאולמות הספורט היא רק סימפטום בחברה הישראלית לתופעה קשה, רחבה ועמוקה הרבה יותר מאשר היא נראית לנו בחיי היום-יום.

יצחק זיו: זהו קצה קרחון של התנהגות פסולה, שרובו נסתר.

יצחק זיו: את דפוסי ההתנהגות בחברה, במשפחה, ניתן לאפיין כתהליך המצמיח התנהגות אלימה, אשר אחת מתוצאותיה היא אירועי ספורט אלימים, כפי שראינו.

יצחק זיו: רמת האלימות בארץ והיקפה עולים בכל התחומים והמגזרים – במגרשי הספורט, במקומות הבילוי, בבתי-ספר, בתוך המשפחה ובכל מקום אפשרי.

יצחק זיו: אלימות במשפחה הפכה מזמן למכת מדינה, לתופעה בין-דורית החוצה את כל שכבות הציבור.

יצחק זיו: נרשמו מקרים רבים של גילויי אלימות כלפי בני משפחה.

יצחק זיו: מדובר באלימות פיזית ומילולית.

יצחק זיו: בני משפחה מהססים להתלונן על כך.

יצחק זיו: זו אלימות של חזקים כלפי חלשים מהם, הורים כלפי ילדיהם, גברים ונשים וצעירים בהוריהם.

יצחק זיו: קשישים רבים הם קהל היעד של אחת מתופעות הפשע החמורות ביותר – אלימות נגד קשישים חסרי ישע וחלשים.

יצחק זיו: בעשר השנים האחרונות נרצחו 257 נשים על-ידי בעלים, בני-זוג או קרובי משפחה.

יצחק זיו: ב-2001 נרצחו 28 נשים, 13 מהן נרצחו בידי בני-זוגן.

יצחק זיו: ב-2002 נרצחו 28 נשים.

יצחק זיו: ב-2003 נרצחו 22 נשים.

יצחק זיו: ב-2004 נרצחו 19 נשים.

יצחק זיו: משרד הרווחה, הנסמך על נתוני שדולת הנשים בכנסת, מדווח כי 38 נשים נרצחו בשנת 2005 על-ידי קרובי משפחה, מתוכן עשר נרצחו על-ידי בני-זוגן.

יצחק זיו: הגידול בפשיעה ובאירועי אלימות בישראל קשור למחסור בתקנים במשטרה, לקריסה במערכת הרווחה, לגידול באבטלה, למשבר במערכת החינוך.

יצחק זיו: אנו עדים למקרים רבים של סכינאות ודקירות בקרב צעירים במקומות הבילוי ואף בין כותלי בתי-הספר.

יצחק זיו: כנבחרי ציבור מוטלת עלינו האחריות לפנות ולדרוש מכל הגורמים האחראים על הנושא לעשות כל שביכולתם להקטנת תופעה מדאיגה זו.

יצחק זיו: יש לבחון בהקדם אם וכיצד מוצו הכלים אשר ניתנו בידי מערכות האכיפה, המשטרה, הרווחה ומערכת החינוך, ואם יש להקצות משאבים נוספים לטיפול בנושא.

יצחק זיו: אין ספק שמיגור הפושעים אינו משימה קלה, ואני קורא לשר לביטחון פנים ולשרת החינוך לפעול בנושא בשיתוף פעולה עם הגורמים הרלוונטיים למען שלומם וביטחונם של תושבי המדינה בכלל ושלמותם של הקשישים בפרט.

יצחק זיו: יש לעקור תופעה זו מן השורש בכמה דרכים בו-זמנית, על-ידי החינוך וגם באמצעי אכיפה קשים וחזקים כפי שיידרשו.

יצחק זיו: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת , ואחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אחרון הדוברים בנושא זה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני המזכיר, מי השר שמשיב?

אמנון כהן: יש שר משיב, השר מג'אדלה בדרך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, הציבור ששלח אותי לכנסת, רובו המוחלט לא הולך למגרשי הספורט.

משה גפני: בדקתי לפני שעליתי לדבר, והתברר לי שהרוב המוחלט ששלח אותי לכנסת לא הולך לשם.

משה גפני: הוא גם לא הופך את הספורט לאלילות, שכל העולם יושב – אתה לפעמים רואה את ראש הממשלה עוזב הכול, מסתכל פתאום בטלוויזיה על איזה משחק – לא, מה לעשות?

משה גפני: אנחנו לא נאורים כל כך.

משה גפני: אני מייצג את כלל הציבור, וכשראיתי את התמונה של המאבטח במגרש הכדורסל, איך שהוא נפצע, כמו במעשה חבלה, מחזיז, אמרתי שאני חייב להעלות הצעה דחופה לסדר-היום בעניין הזה, ואני שמח שגם חלק מחברי העלו את ההצעה הזו.

משה גפני: ואני אומר לכם, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מציע להתעשת לפני שאנו עוברים את קו פרשת המים מבחינת החברה האלימה בישראל.

משה גפני: לא מדובר בנוער שוליים.

משה גפני: המציאות הזו שבה – ואני מופיע הרבה מאוד בבתי-ספר, במוסדות חינוך, ואני רואה שם את האלימות, אני רואה את הפחד, לפעמים, של מורים ושל מורות מלהיכנס לכיתות, אני רואה את הפחד של הורים מלשלוח את הבת שלהם לבית-ספר תיכון כי הם לא יודעים איך היא תחזור.

משה גפני: ועכשיו, שאנו רואים כולנו מול עינינו את האלילות שלכם, לא שלי – הספורט, שיא האינטליגנציה – בסדר, אני לא מזלזל בזה, אבל חזיזים כמו של ארגון חבלה?

משה שרוני: איפה?

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: היית צריך לבוא בהתחלה.

משה גפני: המציאות הזו צריכה להדליק אצל כולנו נורות אדומות.

משה גפני: הרי כולנו חיים פה, אנחנו החברה שזה דור העתיד שלה.

משה גפני: בתי-הספר במדינת ישראל – אלימות שלא היתה כדוגמתה.

משה גפני: אני לא זוכר שהיה כך בעבר בצורה כזו.

משה גפני: לא חשוב, מערכת החינוך – הפתרון הוא נורא פשוט, להילחם בחינוך החרדי.

משה גפני: מרגיעים את המצפון בכך שגורמים לכך שהורים שאינם דתיים רוצים לשלוח לחינוך חרדי כי שם אין אלימות, ואין.

משה גפני: אמרתי, נכנסתי עם שרת החינוך לבית-ספר חרדי בירושלים, אז הבנות קמו.

משה גפני: אמרתי לה שפה קמים לכבוד כל אורח.

משה גפני: כשאני בא לבית-ספר אחר, שאינו חרדי, כולם קמים, אבל על השולחנות.

משה גפני: זו בדיחה, אבל בדיחה מאוד עצובה.

משה גפני: והיום, כשאנו נמצאים במצב כזה, שלעיני כל העולם יכול מאבטח באולם ספורט במגרש כדורסל לקבל חזיז ואצבעותיו ייקטעו – ושקט, ומערכת החינוך דוממת והממשלה ממשיכה להתנהל כרגיל וממשיכים הלאה לקפח את החינוך החרדי, וזה ברור, זה חלק מתרבות הספורט של ממשלות בישראל.

משה גפני: במקום ללכת, לקחת מהחינוך החרדי את הדברים הטובים.

משה גפני: אתם לא רוצים את כל הדברים – אל תיקחו.

משה גפני: אבל את הדברים הטובים, שתלמיד או תלמידה קמים לכבוד אורח כלשהו – אפילו אביגדור יצחקי, אם הוא מגיע לבית-ספר חרדי, קמים.

אביגדור יצחקי: אתה בא למשחק השבוע?

משה גפני: לא, אני לא רוצה לקבל חזיז.

משה גפני: ואז תלמדו את הדברים הטובים האלה.

משה גפני: הרי זה בנפש כולנו.

משה גפני: אין חלוקה באזרחים בין דתיים ושאינם דתיים.

משה גפני: אין מציאות כזו.

משה גפני: המציאות היא נוראה, ואני אומר את זה לא כחבר כנסת חרדי אלא כחבר כנסת, הזוטר ביותר בכנסת, כמו כולם.

משה גפני: לא נדלקים פה כל הזרקורים?

משה גפני: לא עושים שידוד מערכות?

משה גפני: לא עושים חשבון נפש על דבר כזה?

משה גפני: עד לאן נגיע?

משה גפני: תודה, אדוני, על הסבלנות.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מדבר מהדוכן הזה כל השבוע על פרשות השבוע.

ניסן סלומינסקי: זה התחיל עם אברהם לפני שלוש פרשות, וגם הפרשה שקראנו השבת – אברהם מגיע לאבימלך, ואותו דבר גם יצחק, שואלים אותו על אשתו, והוא משקר: אמרי נא אחותי את.

ניסן סלומינסקי: איך זה יכול להיות, אברהם אבינו משקר?

ניסן סלומינסקי: אז שואלים אותו: מה?

ניסן סלומינסקי: אז הוא אומר: רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני על דבר אשתי, וכו'.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אברהם אומר: אני מגיע למקום ואני מסתכל מה התרבות של האנשים שאליהם הגעתי ומה החינוך שלהם.

ניסן סלומינסקי: אני רואה מה קורה שם – "והרגוני".

ניסן סלומינסקי: כלומר, זה כשאין החינוך מהיסוד – "והרגוני".

ניסן סלומינסקי: אז אברהם ניסה להימלט דרך זה שהוא שיקר.

ניסן סלומינסקי: זה קצת עזר לו, ומזל שהקב"ה נכנס גם לעניין.

ניסן סלומינסקי: מה זה אומר לנו?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדבר עכשיו על עליית מדרגה.

ניסן סלומינסקי: זה נכון שזו עליית מדרגה נוראה, כי כל מטרת הספורט, מעבר ליצר הטבעי שיש לאדם לתחרות, היא להפגיש אנשים על מגרש: הנה, תתחרו ביניכם, תיאבקו, אבל בדרך יפה ומכובדת ועם חוקים.

ניסן סלומינסקי: להיפך, זה יביא רק את השלום במקום להביא מלחמה.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו לוקחים גם את המקומות היפים האלה, את המגרשים האלו, והופכים את זה לשדה קרב ממש.

ניסן סלומינסקי: אז מה עשינו?

ניסן סלומינסקי: אם כך, בשביל מה צריכים את הספורט הזה?

ניסן סלומינסקי: להיפך, אל תיתן לאנשים האלה להתאסף, הם לא יוכלו להוציא את כל הזעם ואת כל הדברים שלהם, ונחסוך אלימות.

ניסן סלומינסקי: כל מטרת הספורט היא להוציא את האלימות ולא בדיוק הפוך.

ניסן סלומינסקי: אבל איפה זה מתחיל?

ניסן סלומינסקי: זה מתחיל עם רק אין יראת ה' במקום הזה, אם אין חינוך.

ניסן סלומינסקי: במקרה, עברתי וראיתי אשה מדברת בטלוויזיה, והיא השכנה של אותו אחד שזורק.

ניסן סלומינסקי: היא מספרת: מה אתם מתפלאים?

ניסן סלומינסקי: אנחנו סובלים מאותו אחד כבר מאז שהוא קטן.

ניסן סלומינסקי: הוא זרק עלינו חזיזים כבר אז.

ניסן סלומינסקי: הוא מתעלל בחיות שלנו.

ניסן סלומינסקי: כששאלו אותה נעצרתי ואמרתי: או, בדיוק אני צריך לדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: היא אמרה: פחדנו בכלל להתלונן.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הוא לא רק הוציא את זעמו שם בגלל הקבוצה שלו או לא הקבוצה שלו.

ניסן סלומינסקי: הוא עשה זאת כבר בבית, עוד הרבה.

ניסן סלומינסקי: כלומר הבעיה מתחילה מהחינוך בגיל צעיר.

ניסן סלומינסקי: כשלא מחנכים בגיל צעיר וכשמנסים בשיא של החינוך שלנו היום – מה השיא היום?

ניסן סלומינסקי: להגיע אולי לידע, להישגיות.

ניסן סלומינסקי: זה חשוב, ומסתכלים על מבחנים כך שנהיה במקום החמישי בעולם בפיזיקה או במדעי הטבע, כמו שהיינו פעם, ולא במקום ה-50, שהיום הידרדרנו לשם.

ניסן סלומינסקי: אבל כל מה שמנסים לעשות ולא מצליחים זה רק בהישגיות.

ניסן סלומינסקי: אבל מה עם החינוך?

ניסן סלומינסקי: היום מדברים על משרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: חינוך – אף אחד כבר לא מדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: פעם אמרו שבאוניברסיטאות אין חינוך אלא רק ידע, ועכשיו בכלל: לא בתיכונים ולא בבתי-הספר היסודיים.

ניסן סלומינסקי: מי מדבר על חינוך בכלל?

ניסן סלומינסקי: מקסימום אולי ידע.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אם לא יהיה חינוך, זו רק ההתחלה וזה קצה הקרחון.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לאן נגיע, כי באופן טבעי לא מחנכים ולא מלמדים אותם, ואז כל אחד לומד מהשני.

ניסן סלומינסקי: תראו אילו אלימויות יש ותראו מה קורה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו קוראים כל הזמן מה קורה בברים ובכל המקומות האלה.

ניסן סלומינסקי: רוצחים על מקום חנייה, ורוצחים על זה שהוא הסתכל על החבר השלו או אני לא יודע על מי.

ניסן סלומינסקי: על מה לא?

ניסן סלומינסקי: לאן הגענו?

ניסן סלומינסקי: סדום ועמורה, ופעם היה זה קטן לעומת מה שקורה היום.

ניסן סלומינסקי: שוב, אם רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים ללמוד מזה מעבר לכל הדברים האחרים, שצריכים לשים יותר סדרנים וכו'.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מחר נצטרך להוסיף עוד 20 ואחר כך עוד 1,000.

ניסן סלומינסקי: זה לא הפתרון.

ניסן סלומינסקי: זה פתרון זמני, ובתנאי שאנחנו הולכים לפתרון האמיתי של החינוך.

ניסן סלומינסקי: אדוני, תודה לך.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: ישיב כבוד השר זאב בוים.

יצחק זיו: בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות לחברי הכנסת שהעלו את הנושא הזה.

זאב בוים: זה כמעט מובן מאליו מתוך התופעות הקשות מאוד שראינו לאחרונה במגרשים: האלימות, האגרסיביות, הזוועה שקרתה במשחק הכדורסל.

זאב בוים: אלה שיאים חדשים של תופעה מתמשכת.

זאב בוים: גם שמענו פה הצעות טובות ונכונות לטיפול, שרובן ככולן, בדין, התרכזו בחינוך ואכיפה.

זאב בוים: אני רוצה לספר לכם משהו אישי, משפחתי.

זאב בוים: נכדי אביב הוא בן שש וחצי, והוא בכיתה א'.

זאב בוים: הוא ספורטאי מגיל עוד יותר צעיר מכפי שהוא, בכל מיני ענפים.

זאב בוים: חשבתי וגם אמרתי לו שיום אחד נתחיל ללכת למגרשים.

זאב בוים: בדרך כלל אני מדיר את רגלי, אבל אמרתי שנלך למשחק של "בית"ר ירושלים".

זאב בוים: הוא מתקשר אלי ומעת לעת הוא שואל מתי נלך למשחק.

זאב בוים: כבר קבענו משהו, והרמתי אליו טלפון ואמרתי: אביבי, לא נוכל לצאת בשבועיים הקרובים, כי קרה משהו במשחק הכדורגל של "בית"ר ירושלים".

זאב בוים: הילד אומר ומספר לי מה קרה שם.

זאב בוים: הוא ראה או כנראה ההורים הסבירו לו על התנהגות יציע אוהדי "בית"ר" בעת דקת הדומייה לזכרו של יצחק רבין, והוא ידע להגיד בדיוק איך ולמה, הכול.

רונית תירוש: בן כמה הוא?

זאב בוים: הוא בן שש וחצי.

זאב בוים: מצד אחד, בתור סבא, מאוד שמחתי לשמוע את דבריו.

זאב בוים: הילד בתוך העניין, וההורים טרחו להגיד לו.

זאב בוים: חשבתי שזה נכון עכשיו ביתר שאת לקחת אותו למשחקים.

זאב בוים: אני מניח שאם הייתי היום מה שהייתי בעבר, מחנך כיתה, הייתי לוקח את כיתתי למשחקי כדורגל ומלמד אותם איך להתנהג במגרש.

זאב בוים: אני חושב שזה חינוך.

זאב בוים: בתי-ספר טובים ומחנכים טובים עושים זאת בזירות אחרות, שבהן יש צורך בקודים כלשהם של התנהגות, למשל כשהולכים לתיאטרון או כשהולכים לשמוע קונצרט.

זאב בוים: יש לזה קודים של התנהגות.

זאב בוים: גם במגרש צריך לחנך לקודים של מותר ושל אסור.

זאב בוים: הייתי מציע – אולי זו קצת הצעה משונה – שהאגודות והתאחדות הכדורגל יפנו כרטיסים בחינם לבתי-ספר ולמחנכים, כדי לקחת תלמידים במסגרת חינוכית, במסגרת הכיתות, מגיל צעיר, לשבת בטריבונות ולקבוע את הקודים האלה ולסמן קווים של מותר ושל אסור באיצטדיון הכדורגל.

רונית תירוש: גם נשים.

רונית תירוש: שייכנסו נשים חינם.

זאב בוים: אני מצטרף גם לזה.

אלחנן גלזר: – – –

זאב בוים: עוד הערה אחת או הצעה שעלתה, והיא לא חדשה, בעניין האכיפה.

זאב בוים: אני מציע למערכת המשפט ולשופטים בישראל לשמוע היטב את קריאות חברי הכנסת כאן ואת זעקתה כאן על הדוכן של חברת הכנסת רונית תירוש – –

אביגדור יצחקי: – – – אל תהיה מגלומן.

משה גפני: – – –

יורם מרציאנו: – – –

רונית תירוש: אולי תשתקו.

רונית תירוש: רוצים לשמוע.

זאב בוים: – – וגם חברי כנסת אחרים על הקלות הכמעט – אפילו לא כמעט – הבלתי-נסבלת של העונשים המגוחכים שמערכת המשפט מטילה על פורעי החוק, על החוליגנים, על האלימים במגרשי הכדורגל.

זאב בוים: בהקשר זה צריך לשקול, למרות הקשיים, ואנחנו יודעים במה זה כרוך, להקים יחידת אבטחה מיוחדת – אינני רוצה לקרוא לזה משטרה – בעלת סמכות של שוטרים, אבל לא משטרה כי זה ישר נכנס ומתערבב במשימות רבות של המשטרה.

זאב בוים: זה בהפרדה מוחלטת מהמשטרה – יחידה מקצועית שתתעסק באבטחת מגרשים.

זאב בוים: נדמה לי שבחוץ-לארץ יש דברים כאלה, וזו באמת התמחות מיוחדת.

זאב בוים: היא לא דומה לשום דבר אחר במשימות של נמשטרה ושל יחידותיה השונות.

איתן כבל: הוויכוח הוא מי יממן אותה.

רונית תירוש: – – –

זאב בוים: אמרתי שיש עם זה בעיות, אבל מוכרחים לנסות לעשות את הדבר הזה, מכיוון שזה באמת מקצוע מיוחד, מאיסוף המודיעין על האוהדים, דרך דרכי הטיפול והיכולת לסנן בכניסה למגרשים, אולי עם אמצעים מיוחדים.

זאב בוים: זה אפילו באימון הפרט, האישי של – כמעט אמרתי לוחם ביחידה, אבל זה לא.

זאב בוים: אבל אנשי היחידה, אפילו לאמן אדם שיעמוד 90 דקות בגבו אל המגרש ולא יסובב את ראשו למגרש אלא עיניו יהיו פקוחות אל עבר הצופים והיציעים, זה מקצוע, את זה צריך ללמד.

אביגדור יצחקי: באנגליה זה קיים.

אביגדור יצחקי: במגרשים באנגליה, בכל מעבר עומד סדרן והוא לא רואה אפילו פסיק מהמשחק.

זאב בוים: אנחנו אומרים – – –

רונית תירוש: – – –

זאב בוים: אז הנה, כנראה בכל זאת, אף שמציון יוצאת תורה, יש לנו עוד מה ללמוד מניסיון של אחרים, ואת הדברים הטובים ראוי שניקח כמו שהם.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד לחוליגנים באנגליה, אני מציע שלא נלמד מהם.

זאב בוים: חבר הכנסת מרציאנו, אני אמרתי על הדברים הטובים ולא על הדברים השליליים.

איתן כבל: דרך אגב, הם מטפלים בחוליגנים טוב מאוד.

זאב בוים: אני חושב שאמרנו מקצת הדברים, ואני, לפחות, מציע שהנושא הזה יועבר – אז אולי באמת ניתן לשר הספורט והמדע להגיד את דבריו והוא גם יציע מה לעשות.

יצחק זיו: כבוד השר גאלב מג'אדלה, שר המדע, התרבות והספורט, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הבינוי והשיכון, חברי חברי הכנסת, הבוקר הלכתי עם יושב-ראש מינהלת הליגה, אבנר קופל, לבקר את המאבטח יואב, ששוכב בבית-חולים כאן בירושלים.

גאלב מג'אדלה: מצאנו אדם חזק מאוד, עם רוח חזקה, שלא ייכנע, ועוד יחזור למגרש במהרה וימלא את תפקידו.

גאלב מג'אדלה: אני, בשם כולם, איחלתי לו החלמה מהירה ומושלמת.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שהוא הפך להיות סמל, אחרי מה שקרה באירוע הטרגי באולם הכדורסל בירושלים.

גאלב מג'אדלה: אני גם הודיתי לשר זאב בוים, שהתחיל להשיב אחרי שאני הגעתי ועד שאני הגעתי.

גאלב מג'אדלה: אני מציע לכולנו לראות בזה שנפל דבר בישראל.

גאלב מג'אדלה: על המקרה הזה, ועל המקרה של שבוע לפני זה, עם אלפי האוהדים של "בית"ר ירושלים" בהתנהגות החולנית שלהם, לא יכולים יותר לעבור לסדר-היום.

גאלב מג'אדלה: יש חקיקה ראויה וטובה, אבל המחוקק, אנחנו, לא הבאנו בחשבון, לא העלינו בדעתנו, בחלומות הכי קשים, שמה שקרה עם אלפי אוהדי "בית"ר ירושלים" יכול לקרות.

גאלב מג'אדלה: ולכן זה לא מעוגן בחוק.

גאלב מג'אדלה: לכן זה לא מעוגן בחוק.

גאלב מג'אדלה: אנחנו את התיקון הזה נעשה.

רונית תירוש: הבעיה היא בתי-המשפט, לא המחוקקים.

גאלב מג'אדלה: לא, לא, סליחה, גברתי יושבת-ראש השדולה לספורט, שאני מאוד מכיר ומוקיר ומעריך ומכבד.

גאלב מג'אדלה: מי שעוסק בספורט 35 שנה, תני לו קצת קרדיט.

גאלב מג'אדלה: לא מעוגן כפי שהיינו רוצים לראות.

גאלב מג'אדלה: עובדה, היועצים המשפטיים של "בית"ר ירושלים" תקפו את זה משפטית והצליחו.

גאלב מג'אדלה: זאת עובדה.

גאלב מג'אדלה: הם קיבלו שבועיים, עובדה.

גאלב מג'אדלה: יותר מזה, באנגליה, בעלים של קבוצה כמו יעקב שחר יכולים לשלול מאזרח שיש לו כרטיס ביד להיכנס למשחק.

גאלב מג'אדלה: אצלנו עדיין את זה אי-אפשר לעשות.

גאלב מג'אדלה: לא יכולים לבוא להגיד: האדם הזה מסומן כמתפרע ואנחנו לא יכולים לתת לו להיכנס, כי יש לו כרטיס ביד.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, אנחנו לא נעשה לעצמנו חיים קלים.

גאלב מג'אדלה: זה מתחיל בבית, זה חינוך, זה ערכים.

גאלב מג'אדלה: בואו גם נדבר גם לעצמנו, כי אנחנו גם נציגי ציבור ונבחרי ציבור.

גאלב מג'אדלה: כשהגזענות והאלימות התחילו נגד אזרחים ערבים שתקנו, ולא ידענו שזה יעבור במהרה גם למעמד דקת דומייה וזיכרון של ראש ממשלה נרצח.

גאלב מג'אדלה: בואו נגיד את האמת, בואו נגיד את האמת.

גאלב מג'אדלה: ואני מוכן ללמוד מכל מי שרוצה שנלמד ממנו.

גאלב מג'אדלה: יש לנו חקיקה ראויה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים לדאוג לאכיפה חזקה, מרתיעה ומענישה ולא מחנכת.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שגם המשרד לביטחון פנים, ובראשו השר דיכטר, גם איגוד הכדורסל והעומדים בראשו וגם התאחדות לכדורגל והעומד בראשה, אבי לוזון, וגם קהל האוהדים, ארגון האוהדים, מתגייסים, ועוד גופים נוספים.

גאלב מג'אדלה: ויחד אנחנו נעקור את התופעה הזאת מן השורש.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רק רוצים לוודא שבתי-המשפט שלנו לא יהיו סלחניים, ומי שזרק את החזיז וגרם לפציעה החמורה של המאבטח יואב ישב בבית-הסוהר ותהיה הרתעה כלפי כל אלה שחושבים על הדבר הזה; באמת ישב בבית-סוהר תקופה ארוכה, זה יהיה עונש מרתיע.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שתרומתו של עונש כזה תהיה אדירה.

גאלב מג'אדלה: גם ההתאחדות לכדורגל מתגברת את החקיקה, גם איגוד הכדורסל – ראינו את מינהלת הליגה, אילו צעדי ענישה היא הודיעה לנו השבוע שתנקוט.

גאלב מג'אדלה: אבל גם הכנסת תתבקש לעשות תיקונים בחוק, כדי שנוכל לטפל במקרים חריגים שקרו ולא יכולנו לתת עליהם מענה בחקיקה הקיימת.

אביגדור יצחקי: תביאו חוקים.

אביגדור יצחקי: אין שום חוקים לחוקק.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך, חבר הכנסת יצחקי, על שאתה נותן לנו את הגיבוי למען חקיקה ראויה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעשה את זה, כי לא נוכל עוד.

גאלב מג'אדלה: אנחנו איבדנו את הספורט שרצינו כולנו כחברה ישראלית, את הספורט כסובלנות, כערכים, כחינוך, כבילוי, כמפגש בין העמים, ואנחנו לא ניתן שייקחו לנו את הספורט הישראלי, שכך היינו רוצים לראות אותו.

גאלב מג'אדלה: לא ניתן.

גאלב מג'אדלה: לא ניתן, כדי שנחזיר את הקהלים כמשפחות למגרשים ולמתקני הספורט.

גאלב מג'אדלה: עכשיו גם האגודות והאיגודים, כדאי שתדעו, מבינים שזה פוגע בהם כלכלית.

גאלב מג'אדלה: פחות אוהדים – כי לא כל האוהדים מוכנים לבוא לעבירות כאלה, עבירה של התפרעות.

גאלב מג'אדלה: אז הם מבינים שזה פוגע בהם כלכלית, כספית.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שכל הגופים האלה שמניתי ואחרים עכשיו משלבים ידיים כדי שנתעורר יום אחד, לא רחוק, ונמצא את עצמנו באווירה של ספורט שרצינו לראות בישראל.

גאלב מג'אדלה: אני, כמובן, אדוני היושב-ראש, ברשותך, מציע שנעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט להמשך דיון.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שהכנסת תתגייס כולה כדי שיהיה לנו ספורט נקי יותר וכדי שתהיה לנו חברה שהספורט על סדר-יומה ואנחנו גאים בו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: הצעה אחרת לחבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר, הקשבתי בתשומת לב לדבריך ואני מאמין מאוד בכנותך וברצונך אומנם לעשות סדר בעניין.

זבולון אורלב: אני רק רוצה להביא לידיעתך שבכנסת החמש-עשרה פעלה ועדת חקירה כנגד האלימות בספורט, בוועדת החינוך והתרבות, שהיה לי הכבוד לעמוד בראשה.

זבולון אורלב: בראש הוועדה עמד חבר הכנסת אבו וילן.

זבולון אורלב: עברה סדרת חוקים שנותנים בידי הממשלה אמצעים טובים ולדעתי מספיקים כדי להתמודד.

זבולון אורלב: כל הבעיה – ואמרת זאת, אבל אני רוצה להדגיש – היא בעיית האכיפה, ואני חושב שפה יש לך תפקיד חשוב.

זבולון אורלב: השר לביטחון הפנים, לצערנו, יש לו הרבה משימות, יש לו הרבה צרות.

זבולון אורלב: לך יש משימה מיוחדת להתמודד עם הסוגיה של האלימות בספורט, שאגב זוכה לגיבוי מלא – חבר הכנסת מרציאנו, אני צריך את תשומת לבו עוד לחצי דקה.

יצחק זיו: עוד לעשר שניות.

זבולון אורלב: לך יש משימה, ויש לך גיבוי, לדעתי מקיר לקיר, בכנסת הזאת.

זבולון אורלב: ולכן, עוד לפני תיקוני חקיקה – עוד לפני תיקוני חקיקה – תעיין טוב בחוקים הקיימים.

זבולון אורלב: יש אפשרות להרחיק ממגרשים, יש אפשרות לתבוע, יש אפשרות לעשות סדר.

זבולון אורלב: צריך יד קשה בעניין.

זבולון אורלב: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מרציאנו, בבקשה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חברי השר, חברי חברי הכנסת, שמעתי פה בקשב רב את הדוברים, ואני מצטער לומר: בואו נפסיק להכות את עצמנו בכל פעם שקורה משהו ונתחיל לדבר בנושאי חקיקה.

יורם מרציאנו: צריך לחוקק חוקים, אבל הייתי מציע – לפני שמחוקקים חוקים – בואו נאכוף את החוקים הקיימים.

יורם מרציאנו: כי בחוקים הקיימים יש עונש מאסר כזה ויש עונש מאסר אחר, ולצערי הרב, אני לא רואה את רשויות אכיפת החוק עוסקות באכיפת החוק הקיים.

יורם מרציאנו: בואו קודם כול נאכוף את החוק הקיים, לפני שאנחנו מדברים על חוקים חדשים.

יורם מרציאנו: בכלל, יש "מודה" אחרת – שלא הייתי רוצה להיכנס אליה יותר מדי כאן – יותר סקסי ויותר מודרני להתעסק בחקירות נגד חברי כנסת, אישי ציבור, זה הרבה יותר מעניין מאשר להתעסק בעניין העיקרי.

יורם מרציאנו: הייתי מציע – תתעסקו בעניין העיקרי, ולא רק כשקורה משהו, כולנו נזעקים לכאן כדי לומר: אמרנו לכם.

יורם מרציאנו: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אני מבקש מחברי הכנסת, לגבי ההצעה של שר המדע, התרבות והספורט גאלב מג'אדלה, האם אתם מסכימים לוועדה?

אמנון כהן: ועדה, כן.

ניסן סלומינסקי: מה היתה הצעת השר?

גאלב מג'אדלה: ועדת החינוך, התרבות והספורט.

יצחק זיו: בעד זה להעביר לוועדה; נגד – להסיר.

יצחק זיו: בבקשה, מצביעים.

יצחק זיו: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 14 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 14, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

יצחק זיו: ההצעה אושרה ותעבור לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

יצחק זיו: העלאת מחירי החשמל

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום מס' 3880, 3890, 3891, 3902, 3903, 3905, 3913, 3917 ו-3923 בנושא: העלאת מחירי החשמל.

יצחק זיו: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: אני מבקש שיהיה פה שר.

יצחק זיו: אני מבקש מהסדרנים.

יצחק זיו: אתה יכול לדבר בלי שאני מפעיל את השעון.

אמנון כהן: לא, אני רוצה שהשר יבוא, ישמע את הדברים.

אמנון כהן: אני רוצה שהשר יקשיב ויטפל.

אמנון כהן: מי השר?

קריאה: השר בוים.

אמנון כהן: רציתי שישיב שר התשתיות.

קריאה: בשם שר התשתיות.

יורם מרציאנו: מי מחליף את שר התשתיות?

קריאה: השר בוים.

אמנון כהן: כבוד השר, נוכחותך מאוד חשובה כאן.

זאב בוים: במיוחד כשאתה על הדוכן.

אמנון כהן: לא, לא משנה.

אמנון כהן: יש פה הרבה דוברים, הנושא חשוב.

אמנון כהן: אומנם אתה לא השר הממונה על נושא החשמל, אבל אתה תייצג אותו נאמנה.

זאב בוים: אני אענה.

אמנון כהן: אתה תענה, תודה.

אמנון כהן: אנחנו מדברים על ייקור תעריפי החשמל, אנחנו מדברים על כך שבתקופה של ארבעה חודשים זו כבר הפעם השלישית שהחשמל מתייקר.

אמנון כהן: ההתייקרות בכל הפעמים ביחד מגיעה ל-18%, כאשר כבר לפני כן עלה מחיר החשמל ב-5%, ביחד – 23%.

אמנון כהן: אנחנו מבינים, אדוני כבוד השר וחברי חברי הכנסת, שאנחנו תלויים גם בנושאים של גלובליזציה ומחיר הנפט בעולם.

אמנון כהן: כשהוא מתייקר, זה משליך על כל העולם וגם על מדינת ישראל.

אמנון כהן: יש לנו הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל, שהיא מפקחת והיא למעשה קובעת את מחיר תעריפי החשמל.

זאב בוים: אתה נותן כבר את התשובה.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: אני כבר פשוט יודע מאיפה זה נלקח, אבל עם זאת, אדוני השר, מה שאני הייתי מבקש ממך – אנחנו יודעים שיש גירעונות כבדים בחברת החשמל, וכל פעם מדברים על רפורמה בחברת החשמל ואף פעם זה לא מתבצע, וכל שר שמגיע מבטיח הבטחות, והוא תקוע למעשה, כי אנחנו מבינים את הכוחות הפועלים שם בשטח.

אמנון כהן: אבל עם ההתייקרות הזאת, אני קורא היום בעיתון "The Marker" שיש הישג לעובדי חברת חשמל – כבודו יקשיב טוב – האוצר ידון בדרישות הפנסיה שלהם, 9 מיליארדי שקלים, כבוד השר, דהיינו דרישת הוועד הארצי שלהם להכיר במלוא עלות השכר לצורכי הפנסיה – לקבל 100% השכר ברוטו במקום כ-35% בממוצע, שהיום מוכרים.

אמנון כהן: זאת אומרת, אם אתה אומר: תשמע, יש התייקרות ויש התייעלות בחברה, ובאמת הגיעו לפסים כאלה שכבר פיטרו את העובדים וצמצמו בשכר, אז אני אומר: בסדר, אז אנחנו צריכים לתת להם את הגיבוי.

אמנון כהן: בעולם מחיר הנפט עולה, אז צריכים לייקר.

אמנון כהן: אבל אתה קורא את הדבר הזה עוד היום – 9 מיליארדי שקלים, במהלך התקופה שהם באים להבנות – זה לא נראה טוב, כבוד השר.

אמנון כהן: זה נראה כך שאתה אומר:

אמנון כהן: הציבור החלש והמסכן ישלם, והאוצר מסכים לשבת אתם בנושא הפנסיה שלהם, כאשר מדובר ב-9 מיליארדי שקלים.

אמנון כהן: בל נשכח, כבוד השר, שאני וחברת הכנסת סופה לנדבר ויושב-ראש ועדת הכלכלה הקודם חבר הכנסת משה כחלון יזמנו הצעת חוק, שהרי המדינה לא יכולה לתת פיצוי לאזרח, אבל אמרנו: לאוכלוסייה החלשה, לפנסיונרים, למקבלי הבטחת הכנסה – לפחות בתקופת החורף, שאנחנו מתקרבים אליה, שיוכלו להשתמש בתנורים שלהם, שניתן להם באופן מידתי הנחה מסוימת, ולא על חשבון האוצר, כבוד השר.

אמנון כהן: זה נבנה כך שזה יילקח מהאזרחים החזקים שמשלמים את החשמל, ויינתן לחלשים – "חסד ייבנה" כזה, מי שחזק ייתן לחלש.

אמנון כהן: ופה מכניסים בחוק ההסדרים – כבוד חבר הכנסת יצחקי, אתה מכיר את זה טוב – ביטול של אותו חוק שעבדנו עליו כשנתיים.

אמנון כהן: מבטלים את החוק של ההפחתה הזאת למסכנים או לאזרחים החלשים – – –

יצחק זיו: אתה דיברת על אזרחים חלשים, אבל הם לא משלמים חשמל, בטח הם אזרחים חלשים.

אמנון כהן: סליחה?

יצחק זיו: הם לא משלמים חשמל, הם בטח אזרחים חלשים.

אמנון כהן: לא, הם משלמים.

אמנון כהן: יש כאלה שמשלמים על צריכה.

יצחק זיו: לא, אני דיברתי על עובדי חברת החשמל.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: הם חלשים-חזקים, אבל אני אומר שהחוק הזה באמת עשה צדק כלשהו, באמת אי-אפשר לתת לכולם את הסובסידיה, אבל לפחות אנחנו אומרים: אנחנו כמדינה, ניתן לאלה שבאמת אין ידם משגת, שיעברו את תקופת החורף בהצלחה.

אמנון כהן: לפחות, כשהוא כבר עושה את שיקול הדעת כאשר יש בידו הסכום – לקנות תרופה או לשלם עבור חשמל – ואם הוא כבר אומר:

אמנון כהן: אני משלם על חשמל סכום מופחת, לפחות כאן היינו עושים טיפה מן הצדק.

אמנון כהן: פה, כמובן, אנחנו – עם חברי חברי הכנסת – נילחם בוועדת הכספים לבטל את רוע הגזירה הזאת, של החוק שרצו לבטל אותו.

אמנון כהן: אבל אני חושב שאנחנו כמשק וכמדינה צריכים לתת לזה פתרון.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, רבותי חברי הכנסת, כפי שנאמר כאן, התפרסם השבוע שמחיר החשמל עולה פעם נוספת ב-8.4%.

חנא סוייד: זו העלאה שלישית או רביעית במספר, ומה שמעניין שהסיבה להעלאה זו – אילו היתה אך ורק בגלל עליית מחירי הדלק בעולם אפשר היה להבין את זה; לא שאני מצדיק את זה.

חנא סוייד: אני חושב שמשק כמו שמדווחים עליו, שהוא פורח ושיש עודפים בתקציב, יש לו גם כושר ספיגה, הוא לא מגיב מייד על כל עלייה בשוק הדלק בעולם בהעלאת המחירים, אלא שאפשר להבין את זה, בכל זאת יש קשר סיבתי בין השניים.

חנא סוייד: אבל כשהעלאת מחירי החשמל באה, כפי שדווח, על מנת לפתור בעיות פיננסיות בחברת החשמל, דובר כאן על זה, וסיבה נוספת להעלאת מחירי החשמל היא לאפשר בניית תחנות כוח חדשות – מדובר בטרנד חדש במדינה, שמטילים מס כזה או העלאת מחירים על המשתמשים ועל הצרכנים בשביל לפתח את אותה מערכת.

חנא סוייד: רק בשבוע הזה דובר על גביית אגרה להמשך כביש 6 דרומה, בשביל לתחזק טוב יותר את הכבישים במדינה.

חנא סוייד: לדעתי, זה טרנד לא נכון, זה מנוגד להיגיון.

חנא סוייד: חברת החשמל מוכרת חשמל, יש לה רווחים, צריך לחשוב איך מהרווח הזה לפתח את משק החשמל, ולאו דווקא להשית העלאת מחירים על המשתמשים כדי לחשוב איך לפתח את משק החשמל ולהצעיד אותו קדימה בעתיד.

אביגדור יצחקי: זה עיוות של המציאות.

אביגדור יצחקי: מטרתה של הרשות לתת שני דברים: האחד, תהיה עלייה במחירי החשמל; בנוסף, פיתוח משק החשמל.

אביגדור יצחקי: כשהם עושים את החשבון, צריך להביא בחשבון גם את הפיתוח וגם את החשבון השוטף.

חנא סוייד: אני מבין את מה שאתה אומר, אבל אני חושב שזה לא נכון.

חנא סוייד: אני חושב שמהרווחים שיש למדינה ויש לאוצר המדינה מאותם עסקים, הרי למדינה יש הכנסות – מזה צריך לפתח את אותם ענפי המשק ולא על-ידי העלאת מחירים ספציפית.

חנא סוייד: לדעתי, זאת הדוקטרינה הנכונה, ככה עובדת כלכלה חופשית, שעל-ידי השתת מסים היא מפתחת את התשתיות, ולא על-ידי העלאת מחירים.

חנא סוייד: תסלח לי, זאת לא גישה נכונה, זאת מעין ענישה קולקטיבית, גם של אזרחים שבקושי יכולים לשלם את מחירי החשמל שהם צורכים, במיוחד כאשר מדובר בבתי-אב חלשים, עניים, שבקושי מצליחים לשלם את חשבון החשמל החודשי שלהם.

חנא סוייד: זאת לא דרך ראויה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אתן לחבר הכנסת יעקב כהן לדבר לפניך כי כל האורחים שלו רוצים לצאת.

יצחק זיו: תודה.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, ידידי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לקדם בברכה את האורחים, תלמידי מוסדות "צוהר" ברכסים, היו ברוכים.

יעקב כהן: לצערנו, לאחרונה התבשרנו על סחרור חדש וגל עליות מחירים מפתיע במשק, כאשר מדובר בחשמל, שמתייקר בפעם השנייה והשלישית, גז, מים, דלק, ביצים, מוצרי חלב, מחירי תרופות, ועוד.

יעקב כהן: יש פרסומים שאומרים שהעלאת מחירי הדלק בעולם תעלה כ-350 שקל למשפחה.

יעקב כהן: ממצאים אלה כשלעצמם הם חמורים ומדאיגים.

יעקב כהן: אבל אני רוצה להתייחס, להתמקד בעיקר בהחלטת הממשלה השבוע להסיר את הפיקוח על מחירי הלחם.

יעקב כהן: רבותי, החלטה זו היא צעד מוזר ואכזר ובלתי מובן, במיוחד בעיתוי הזה.

יעקב כהן: מאז קום המדינה הגנו ממשלות ישראל על מחיר הלחם, ובעבר, עד שנות ה-90, מחיר הלחם אף היה מסובסד.

יעקב כהן: הממשלה הזאת, מאז הוקמה, העלתה את מחיר הלחם כבר פעמיים.

יעקב כהן: עכשיו הסירו את הפיקוח לחלוטין.

יעקב כהן: אם האופים דיברו על העלאת מחירים של 10%–15%, כיום, על-פי הפרסומים של המאפיות, הסרת הפיקוח תביא לכך שהמחיר יזנק ל-8 שקלים.

יעקב כהן: על-פי הערכות של מומחים וסקרים, ההתייקרות תנוע בין 30% ל-50%.

יעקב כהן: קטונתי מלהבין את הצעד התמוה הזה, ולא רק אני, כל כלי התקשורת כולם פה-אחד קוראים תיגר על המדיניות האכזרית הזאת.

יעקב כהן: הרי הלחם היווה כל השנים את סמל החמלה של העם היהודי.

יעקב כהן: בפרשת השבוע אנחנו מוצאים שיעקב אבינו, שהלך לגלות, ביקש, אם יהיה ה' עמדי ושמרני – – – ונתן לי לחם לאכול ובגד ללבוש.

יעקב כהן: הלחם היה סמל הרחמים.

יעקב כהן: רק בשבוע האחרון דחו את הצעת החוק שהגשתי לבטל את המע"מ לפחות על המוצר הבסיסי, הלחם.

יעקב כהן: ועכשיו החליטו לבטל לחלוטין את הפיקוח.

יעקב כהן: אם נביא בחשבון שלפני הקמת הממשלה, לפני הכנסת הנוכחית, המחיר עמד על 3.43 שקלים – נתון מדהים שבמשך תקופה קצרה זו עומד הלחם להכפיל את מחירו.

יעקב כהן: פירושו של דבר שכיכר לחם יעלה עוד 4 שקלים.

יעקב כהן: תמוה שצעד זה נעשה דווקא כשבראש משרד התמ"ת עומד ידידנו השר מש"ס.

יעקב כהן: אני לא רוצה להתייחס ולצטט את כל הפרשנים בכלי התקשורת שמגנים החלטה תמוהה זו ומגחכים עליה, הם מתחרים ביניהם על הכותרות.

יעקב כהן: אחד אומר "לחם בלי חסד", אחד אומר "ממשלת אוכלי עוגות", ואחד אומר "צחוק הגורל".

יעקב כהן: על הודעת הסרת הפיקוח חתום שר השכבות החלשות.

יעקב כהן: אבל מספיק להתייחס לדברי חברי איגוד האופים שאומרים שהלחם יתייקר ל-8 שקלים, ומעתה נתחיל להרוויח אחרי עשרות שנים של הפסד.

יעקב כהן: לכן, תמוה שהחלטה זו נקבעה בפזיזות.

יעקב כהן: לכן אני קורא לממשלת ישראל, שחבריה יתעשתו ולא ייתנו לעבוד עליהם, ויבטלו החלטה תמוהה זו.

יעקב כהן: לחלופין, יש לקבוע פיצוי הולם שייתן אפשרות לרוב רובו של עם ישראל לקנות לחם בקלות.

יעקב כהן: הבה נזכור שרוב תושבי המדינה לא גרים בסביון וברחביה, ולכן הסרת הפיקוח על מחירי מוצרי הלחם היא החלטה נוספת במצעד ההחלטות הפוגעות בשכבות החלשות.

יעקב כהן: אנא זכרו שהלחם הוא מוצר בסיסי, וכואב שמדיניות הממשלה היא מדיניות חלם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, שהסכים לתת לחבר הכנסת יעקב כהן לדבר לפניו.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לא צריך להיות כלכלן כדי להבין את הדבר הבסיסי, שהעלאת מחירים של מוצרים בסיסיים שכלל האזרחים משתמשים בהם פוגעת בעיקר בשכבות החלשות, בעשירונים התחתונים של החברה.

ג'מאל זחאלקה: כי אדם עני שיצטרך לשלם 200 שקלים יותר בחודש, זה משמעותי ביותר עבורו.

ג'מאל זחאלקה: אדם או משפחה שיש לה הכנסה גבוהה, 200–300 שקלים הם זניחים עבורה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, זאת לא העלאה כללית של מחירים אלא דווקא נגד השכבות החלשות.

ג'מאל זחאלקה: לא מדובר רק בהעלאת מחירי החשמל, מדובר בהעלאה של מחירי כל השירותים הבסיסיים וכל המוצרים הבסיסיים.

ג'מאל זחאלקה: מספיק להיכנס לסופרמרקט לנסות לקנות לחם – הלחם התייקר.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לקנות ירקות, כולם קונים ירקות, אוכלים ירקות, מחיר הירקות והפירות גבוה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה להדליק תנור בבית, מחיר החשמל עלה.

ג'מאל זחאלקה: זה משמעותי מאוד עבור השכבות החלשות.

ג'מאל זחאלקה: אז זאת מכה קשה מאוד לשכבות האלה.

ג'מאל זחאלקה: המכה קשה שבעתיים אם מביאים בחשבון את הפגיעה שהיתה בשנים האחרונות בקצבאות ובעזרה לשכבות החלשות.

ג'מאל זחאלקה: לא רק שמעלים להן את המחירים אלא שצמצמו להן את ההכנסות.

ג'מאל זחאלקה: הדבר מתבטא בצורה משמעותית בשנים האחרונות בעלייה מתמדת באי-שוויון מבחינת הכנסות, אי-שוויון חברתי.

ג'מאל זחאלקה: האי-שוויון בארץ היום הוא כמעט במקום הראשון בעולם.

ג'מאל זחאלקה: העלאת מחירי החשמל היא צעד של בחירה ולא צעד של אין ברירה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה היתה יכולה להחליט שלא להעלות את מחירי החשמל כי חברת החשמל, במבנה שלה, יכולה לספוג את העלייה של מחירי הנפט בעולם.

ג'מאל זחאלקה: היא יכולה להתייעל, היא יכולה לא לתת פריווילגיות מפליגות למנהלים הבכירים שלה ולעובדים הבכירים שלה, שהם לא מעמד הפועלים אלא האריסטוקרטיה של מעמד הפועלים.

ג'מאל זחאלקה: יש הבדל.

ג'מאל זחאלקה: אומרים לי, זה מעמד הפועלים ואלה עובדים.

ג'מאל זחאלקה: נכון שעובדים צריכים לקבל שכר הוגן, אבל מדובר בשמנת, באריסטוקרטיה של מעמד הפועלים, שנהנים מתנאים גם על חשבון השכבות החלשות.

ג'מאל זחאלקה: בקיצור, גם עניין הפיתוח לא מצריך סובסידיה של מחירי החשמל.

ג'מאל זחאלקה: אפשר היה לעשות כך, שהממשלה תעזור בפיתוח משק החשמל מבלי להזדקק לסובסידיה.

ג'מאל זחאלקה: אם כי אני חושב שבתנאים שנוצרו צריך לתת סובסידיה לשכבות החלשות, כי הפגיעה היא חמורה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת עבאס זכור, בבקשה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, לא ייתכן שבכל יום מעלים את מחירי המצרכים החיוניים של האזרחים, ומנגד לא עושים כלום להעלאת השכר במשק ולהעלאת קצבאות הביטוח הלאומי.

עבאס זכור: הממשלה הנוכחית ידעה רק להעלות את המחירים של הדברים הכי בסיסיים לאזרחים, כמו הלחם, החלב, המים, ועכשיו החשמל, ולא ידעה למצוא את הדרך להעלאת ההכנסה לתושב הפשוט.

עבאס זכור: החשמל בישראל הוא לעשירים בלבד.

עבאס זכור: זאת ממשלה לעשירים בלבד.

עבאס זכור: לעניים אין מי שיעזור – חוץ מלהתפלל לאלוהים שייתן להם לשרוד למרות הגזירות הקשות שמטילה עליהם הממשלה.

עבאס זכור: העלאת המחירים המתמשכת תביא לפיצוץ בחברה.

עבאס זכור: השכבות החלשות לא יכולות להתקיים יותר, זה מצב של מוות מרעב.

עבאס זכור: אנשים רבים מתחמקים מתשלום עבור המים וזה מביא להפסקת אספקת המים בכל היישוב.

עבאס זכור: אבל זה נובע מהמצב הכלכלי הקשה שאנשים אלה נמצאים בו.

עבאס זכור: זה מה שיקרה גם לגבי החשמל.

עבאס זכור: האזרח הפשוט, העני, לא תהיה לו ברירה אלא לגנוב חשמל, או לחסוך בצריכה עד כדי כך שלא יוכל להשתמש במוצרים החיוניים ביותר לחיי האדם.

עבאס זכור: למה צריך לתת לעשיר ליהנות מהפעלת המזגן או מהפעלת החימום בחורף ולמנוע זאת מהעני?

עבאס זכור: זה מצב בלתי נסבל.

עבאס זכור: הגיע הזמן להפסיק את העלאת המחירים בכל התחומים, ובמיוחד בצרכים הבסיסיים של האדם, כמו החשמל.

עבאס זכור: אדוני השר, אני רוצה להביא דוגמה.

עבאס זכור: אני מבין, לפי דת האסלאם, האמאם במסגד, לפני שייכנס לתפילה, עליו להסתכל על המתפללים.

עבאס זכור: לפי החלש ביותר, זמן התפילה יהיה קצר, על מנת שהחלש יוכל לעמוד בתפילה.

עבאס זכור: גם המדינה צריכה שלא לקבל החלטות על-פי החזקים והעשירים.

עבאס זכור: תסתכלו על העניים שלא יכולים להדליק את החימום בימי החורף לילדיהם.

עבאס זכור: אני מבקש להתחשב בעניים.

עבאס זכור: תודה לכם.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני חושבת שמיותר להוסיף על הדברים שנאמרו כאן, שזאת הפעם השלישית בארבעת החודשים האחרונים שאנחנו רואים עלייה של מחירי החשמל.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לפרט את האחוזים ולא רוצה לחזור על דברים שנאמרו כאן.

סופה לנדבר: רבותי, אני מחזיקה בידי את המסמך של הוועדה של פרופסור טרכטנברג, ראש המועצה הלאומית לכלכלה: היעדים למדיניות הכלכלית של החברה הישראלית לשנים 2008–2010.

סופה לנדבר: הרי כולנו יודעים שממשלת ישראל צריכה להילחם בעוני הקשה שקיים במדינה.

סופה לנדבר: רבותי, כולנו גם יודעים שלחברת חשמל יש מונופול.

סופה לנדבר: כולנו מבינים שלתהליכים כלכליים בעולם כולו יש השפעה על התהליכים הכלכליים של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: כמובן, גם הנפט והגז, כשמחירי חומרי הגלם בעלייה, כמובן זה משפיע על כל הדברים הכלכליים שקורים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: עם זאת, אני מבינה שכאשר יש מונופול והמדינה נותנת מונופול לחברה – במקרה הזה חברת החשמל – צריך להיות איזון בדברים שקורים בתוך החברה.

סופה לנדבר: אם החברה מעלה את מחיר החשמל, רצוי שכפי שיש עלייה במחירי החשמל, באותה מידה ובאותם אחוזים תהיה ירידה בהטבות של עובדי חברת החשמל.

סופה לנדבר: חבר הכנסת אמנון כהן אמר נכון, שעובדי חברת החשמל סיכמו עם האוצר על כך שהפנסיה שלהם תהיה 100% המשכורת שהם מקבלים.

סופה לנדבר: עיני לא צרה באיש, אבל כחברה מתקנת, אנחנו צריכים לדאוג לחלשים.

סופה לנדבר: נאמר כאן נכון, דואגים לחלשים במשפחה, אז צריך לדאוג לחלשים בחברה.

סופה לנדבר: רבותי, בשנים האחרונות החשמל התייקר באחוזים רבים, ואני רוצה לומר שחבר הכנסת אמנון כהן ואנוכי יזמנו חקיקה, חוק על תעריפי חשמל סוציאליים.

סופה לנדבר: קשה לי לראות שהממשלה מנסה להרוס את הדבר שהוא תעודת כבוד לכנסת השבע-עשרה.

סופה לנדבר: הרי זה חוק סוציאלי, חוק לאנשים חלשים, חוק לפנסיונרים.

סופה לנדבר: אני הייתי מעדיפה שזה יהיה גם חוק לנכים, לאנשים שנמצאים בשוליים של החברה.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שהממשלה לא תבטל את החקיקה הזאת.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להוסיף, כי הזמן שלי נגמר, אבל אנחנו נלחמנו על החקיקה הזאת, אנחנו נלחמנו למען אותם אנשים עניים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: לא ייתכן שלאחר שקיבלנו את החקיקה הזאת, ואנשים שהיו צריכים לקבל את זה היום לא היו צריכים להעביר את הכספים מחשמל לתרופות, הממשלה פתאום באה ואומרת: החקיקה הזאת – לא בימינו.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לדאוג לחלשים ואנחנו צריכים לדאוג לאנשים האלה במשך כל השנים, ולא רק לקראת התקציב הנוכחי והתקציב הבא, כי זה דבר שפוגע באותם אנשים שכל כך זקוקים לחשמל.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: רבותי היושבי-ראש המתחלפים, רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לפתוח במשפט אחד על העלאת מחירי הלחם.

רן כהן: כמדומני שהבעיה הגדולה ביותר באשליה של השר אלי ישי – ואני כשר שישב על הכיסא שהוא יושב עליו היום עמדתי בפני המבחן הזה של העלאת מחירי הלחם – היא שהשר ישי לא מבין את הדבר הבסיסי ביותר: הסרת הפיקוח על מחירי הלחם, יהיה הפיצוי אשר יהיה, היא הסרת האחריות של הממשלה בעניין.

זבולון אורלב: פיצוי חד-פעמי.

רן כהן: הפיצוי הוא חד-פעמי, לכן הפיצוי לא יחזיק מעמד, חבר הכנסת אורלב.

רן כהן: צריך להבין דבר אחד: הדרך הזאת שבה נותנים פיצוי ודרך אגב מבטלים את הדבר שהוא המחסום היותר קבוע, יותר פרמננטי, להעלאת מחירי הלחם, תגרום לאסון גדול מאוד לשכבות החברתיות המוחלשות ביותר בישראל, ולכן המהלך הזה הוא פסול מכל פסול.

רן כהן: לגבי העלאת מחירי החשמל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות שתי סוגיות.

רן כהן: הראשונה, השר בוים, מילא אם היתה העלאת מחירי החשמל בגין העובדה שאתם עוברים להפקת חשמל יותר יקר נניח, אבל לפחות הדבר שומר על איכות הסביבה, נניח מגז טבעי.

רן כהן: זה לא קורה.

רן כהן: ממשיכים להפיק חשמל מפחם ומנפט, שהם הכי מזהמים את הסביבה, ובכל זאת מעלים את מחירי החשמל.

רן כהן: הדבר הזה הוא מעשה חלם, וללא ספק הוא גם מזהם את האוויר וגם מזהם את החברה.

רן כהן: לכן אני מוכרח להוסיף גם את הסוגיה השנייה בעניין הזה.

רן כהן: מי שישלם את החשבון, השר זאב בוים והשר רפי איתן, אלה השכבות הכי מוחלשות.

רן כהן: שלא יהיו לכם טעויות, זה לא רק נזקקים וזה לא רק מקבלי קצבאות.

רן כהן: 40% מהעניים בישראל הם אנשים עובדים, אבל הם לא גומרים את החודש.

רן כהן: חלק ניכר מבני 50 פלוס שעובדים, לא גומרים את החודש.

רן כהן: אלה ישלמו מחיר חשמל יותר גבוה, ולכן הם יאכלו פחות, הם יבריאו פחות, הם ישתמשו בפחות תרופות, והדבר הזה הוא אסון.

רן כהן: אתם לא מבינים מה שאתם עושים.

רפי איתן: מה הפתרון שלך?

רפי איתן: מחיר הדלק בעולם עולה.

רן כהן: הפתרון שלי הוא, א.

רן כהן: לעבור לייצור חשמל מגז טבעי – הוא יותר נקי והוא יותר טוב והוא יותר זול מבחינה חברתית; ב.

רן כהן: אתם צריכים למצוא דרך שבה החשמל הזה לא יתייקר.

רן כהן: אגב, לידיעתך, השר איתן, מחירי הפחם, שהוא גורם הייצור העיקרי, עלו במעט מאוד בתקופה האחרונה.

רן כהן: מאיזו סיבה אתם מעלים את זה ב-8.4%?

רן כהן: למה?

רן כהן: מאחר שמי שישיב הוא שר הבינוי והשיכון – סוף-סוף הכנסת קיבלה הצעת חוק שלי על התקנת דודי שמש במקום דודי חשמל בדירות הדיור הציבורי, ואשמח מאוד אם תמסור מה מתקדם בעניין הזה, כי יש חוק אז אולי תגשימו אותו.

רן כהן: יהיה גם יותר ירוק, גם יותר אקולוגי וגם יותר צדק חברתי.

רן כהן: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

דוד רותם: חבר הכנסת אלחנן גלזר, ואחריו – חבר הכנסת יורם מרציאנו.

דוד רותם: שלוש דקות.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, החלטת הממשלה להסיר את הפיקוח על מחירי הלחם האחיד מחסלת למעשה כליל את מוסד הפיקוח על מצרכי יסוד.

אלחנן גלזר: עד לא מכבר כל מוצרי היסוד היו בפיקוח, והוא הוסר בהדרגה עד שלא נותר ממנו דבר.

אלחנן גלזר: עכשיו הכול שוק, שוק פרוע.

אלחנן גלזר: האם הסרת הפיקוח מיטיבה עם הצרכן?

אלחנן גלזר: בכלל לא בטוח.

אלחנן גלזר: עד כה הוכח שהמחירים רק עולים בהעדר פיקוח.

אלחנן גלזר: ומה באשר לפיצוי השכבות החלשות?

אלחנן גלזר: לעג לרש.

אלחנן גלזר: פעם אמרו: סובסידיה לנצרך ולא למצרך.

אלחנן גלזר: זאת היתה האידיאולוגיה של הסרת הפיקוח.

אלחנן גלזר: הרוב לא נזקקים לסובסידיה, ולכן צריך להסיר את הפיקוח ולתת את הסובסידיות באמצעות הקצבאות.

אלחנן גלזר: ומה קרה בינתיים?

אלחנן גלזר: הקצבאות קוצצו בהתמדה והסובסידיות חוסלו, הן למצרך והן לנצרך.

אלחנן גלזר: כלומר, יצאנו קירחים מכאן ומכאן.

אלחנן גלזר: גם אדם שמאמין בשוק חופשי ובערכים של יעילות כלכלית, חייב להבין שמנגנונים של בקרה ופיקוח הם דבר חיוני, ובפרט על סט שלם של מצרכי יסוד, שהם הלחם והבצל של כלכלת הבית, הבסיס לכלכלה ולתזונה של מאות אלפי בתי-אב בישראל.

אלחנן גלזר: אנחנו לא דורשים רגולציה על מחירי הקוויאר והשמפניה, אבל בעניין הלחם והחלב ומוצריו, מדינה צריכה לדאוג שיהיו שווים וזמינים לכל נפש, כל הזמן.

אלחנן גלזר: אין ספק שהסרת הפיקוח תביא מייד להעלאה דרסטית של מחירי הלחם, וזה מתווסף על ייקור החשמל והייקור הכללי כתוצאה מהעלאת מחירי חומרי הגלם שמקורה בעליית מחירי הנפט.

אלחנן גלזר: הכול עולה, ובשיעור ניכר.

אלחנן גלזר: כאן אני מגיע לעיקר מבחינתי.

אלחנן גלזר: הממשלה חייבת, לנוכח עליית יוקר המחיה, לעדכן את הקצבאות ולשפות את השכבות המוחלשות.

אלחנן גלזר: אנחנו ארץ הדגן, בורכנו בשפע, וגם קופת המדינה גדושה במסים.

אלחנן גלזר: אין סיבה שלא נפצה את הנפגעים מעליות המחירים.

אלחנן גלזר: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת גלזר.

דוד רותם: חבר הכנסת יורם מרציאנו.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, בנימין זאב הרצל ראה את הקמתה של מדינת היהודים על בסיס ערכים חברתיים, ואף הרחיב על כך בספרו.

יורם מרציאנו: הרצל ראה לנכון לתאר מדינה אשר בה יבנו היהודים חברה צודקת.

יורם מרציאנו: במגילת העצמאות הוצהר על כך שמדינת ישראל תקיים שוויון זכויות חברתי כחלק מייסודה של המדינה.

יורם מרציאנו: והיום, 100 שנים לאחר פרסום ספרו של הרצל ו-60 שנה לאחר ההכרזה על עצמאותה של מדינת ישראל, נדמה כאילו שכחנו על בסיס מה הוקמה מדינת ישראל.

יורם מרציאנו: שכחנו והשכחנו מהי סולידריות חברתית.

יורם מרציאנו: נטשנו את אלה אשר זקוקים לעזרתנו, את הצעירים, את קשי היום, את הקשישים, את החולים, את אותם אזרחים אשר עובדים יומם וליל למען פרנסתם וקיומם בכבוד.

יורם מרציאנו: ממשלה אשר מונעת מאלפי משפחות לצרוך חשמל במחיר השווה לכל נפש ובכך סוגרת את ה"שלטר" למשפחות קשות-יום ולזוגות צעירים, איננה חברה אשר דוגלת בסולידריות חברתית.

יורם מרציאנו: לא ייתכן שמשפחה אשר עובדת מבוקר עד ערב לא תהיה מסוגלת להדליק את האור בבית.

יורם מרציאנו: עליית מחירי החשמל תחשיך את האור בקרב אלפי משפחות בישראל.

יורם מרציאנו: עלינו, כמדינה, מוטלת החובה להאיר את חיי האזרחים ולא להחשיכם.

יורם מרציאנו: עלינו לזכור כי יש משפחות אשר יכולות לעמוד בנטל ויש שלא.

יורם מרציאנו: לכן, עלינו לדאוג שבכל בית בישראל ידלוק האור.

יורם מרציאנו: אני פונה לחברי בממשלה, אל נא תחשיכו את הבתים.

יורם מרציאנו: תאפשרו לאזרחים לצרוך חשמל במחיר שווה לכל נפש.

יורם מרציאנו: מסתבר שמדיניות הממשלה שמאפשרת להעלות את מחירי החשמל אינה מסתיימת בסוגיה זו.

יורם מרציאנו: נראה כאילו המדינה מובילה את החיים בישראל לחיים של עשירים בלבד.

יורם מרציאנו: עליית מחירי החשמל, כמו עליית מחירי הלחם, כמו עליית מוצרי החלב ועוד עליות רבות בכלל תחומי החיים, מובילה אלפי משפחות לחיי עוני חשוכים.

יורם מרציאנו: מחד גיסא המדינה מפצה בתשלום חד-פעמי את מקבלי הקצבאות לצורך פיצוי על העלאת מחירי הלחם, ומאידך גיסא היא שוכחת את אלפי המשפחות אשר אינן מקבלות קצבאות ובקושי מסיימות את החודש – משפחות אשר הולכות לעבוד ומתקיימות משקל לשקל.

יורם מרציאנו: אני קורא לממשלת ישראל לדאוג לרווחת האזרחים, לא בפיצוי חד-פעמי אלא במתן פתרונות למעמד הביניים ולמשפחות קשות-יום.

יורם מרציאנו: אם מעלים מחירים, יש להעלות במקביל את שכר העובדים, או לחלופין להגדיר מהם השירותים והמצרכים אשר הם בסיס הקיום של האזרח ולהגן על מחיריהם ולמנוע את עלייתם ללא כל פיקוח ערכי ואנושי.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אדוני, שר השיכון והבינוי, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מחיר החשמל נקבע על-ידי כמה מרכיבים, והדלקים הם העיקרי שבהם – 50% מהעלויות.

דוד רותם: חבר הכנסת מרציאנו, השר עונה לך, ישירות לך.

זאב בוים: לפני שאני ממשיך בעניין הדלקים, אני מרים את הכפפה שהניח לפתחי חבר הכנסת רן כהן שציין את התוספת של מרכיב חשוב מאוד בטיפול בדיור הציבורי – התקנת דודי שמש.

זאב בוים: זה יהיה מרכיב חשוב מאוד, חיוני מאוד, ובהחלט האזכור הזה חשוב בעניין האנרגיה בכלל ובהקשר שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

רן כהן: הוא גם חוסך חשמל וגם חברתי.

זאב בוים: נכון מאוד.

זאב בוים: ועל זה יישר כוח לרן כהן במיוחד.

זאב בוים: אין צורך לומר שלמדינת ישראל אין דלקים משלה ומטבע הדברים היא מושפעת ממחירי הדלקים השונים בעולם – הפחם, המזוט והסולר.

זאב בוים: אגב, חבר הכנסת כהן, אני מציע שתבדוק, נדמה לי שיש האמרת מחירים דרסטית בתחום הפחם.

רן כהן: לא, בדקתי.

רן כהן: האמן לי שבדקתי לפני הדיון.

זאב בוים: אז אני אבדוק את עצמי פעם נוספת.

זאב בוים: למיטב ידיעתי יש שינוי מגמה במקומו של הפחם מבחינת עלותו בעולם.

זאב בוים: הרשות לשירותים ציבוריים – חשמל, רשות ציבורית שממונה על קביעת תעריפי החשמל, היא הגוף אשר משקלל את הרכיבים השונים.

זאב בוים: עליית המחירים האחרונה בהחלט מבטאת את עליית מחירי הדלקים העולמית, וכל הדיבורים שאמרו פה על מקורות אחרים בעניין פיתוח מערכות החשמל, בכל הכבוד זה מאותו כיס לאותו כיס, עם משמעויות אחרות לגמרי.

זאב בוים: הרי אפשר לבוא ולומר: אם צריך לפתח את מערכת החשמל ואת התשתיות של החשמל, אז ניקח מתקציב המדינה.

זאב בוים: אז יעלו את המחירים במקום אחר על-ידי העמקת מסים וכו'.

זאב בוים: יש לזה השלכות לא ראויות, לא נכונות, ומכאן, זו הדרך הנכונה לטפל.

זאב בוים: סוגיות אחרות שעלו פה, שניסו לחבר את זה ויש מקום לחבר את זה רק לא במעמד הזה, לגבי מעמדה של חברת חשמל, מקומה של חברת החשמל וכל ההסדרים עם העובדים – העלו פה את סוגיות הפנסיה וההפרטה – אנחנו לא נטפל פה בעניין.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני מציע להסתפק בדברים האלה ואני מציע להעביר את הדיון הזה לוועדת הכלכלה.

דוד רותם: תודה.

זבולון אורלב: אני מוותר, כי רציתי להציע להעביר את הנושא לוועדה.

דוד רותם: חבר הכנסת רן כהן?

רן כהן: אני מקבל.

דוד רותם: חברת הכנסת לנדבר?

סופה לנדבר: ועדת הכלכלה.

דוד רותם: חבר הכנסת מרציאנו?

יורם מרציאנו: ועדת הכלכלה.

דוד רותם: ובכן, אין הצעה אחרת.

דוד רותם: אם כך, אנחנו מצביעים על העברת הנושא לוועדת הכלכלה לפי הצעת השר.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

דוד רותם: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שההצעה תעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

דוד רותם: דחיית ההחלטה על מתן הטבות לחיילי המילואים

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא: דחיית ההחלטה על מתן הטבות לחיילי המילואים – הצעות שמספריהן 3878, 3889 ו-3918.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז – בבקשה, אדוני.

דוד רותם: ישיב על ההצעות שר השיכון, השר בוים.

דוד רותם: לא – השר רפי איתן.

אופיר פינס-פז: כנראה לסגן שר הביטחון יש מחליף.

אופיר פינס-פז: השר איתן, יש הסכם שילומים?

אופיר פינס-פז: פותחים אותו?

אופיר פינס-פז: אומרים שפותחים אותו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נאלצנו לבקש הצעה דחופה לסדר-היום ונשיאות הכנסת החליטה לאשר את ההצעה הזאת על רקע דבר מקומם וכואב שקורה בממשלה.

אופיר פינס-פז: שר הביטחון הביא לישיבת ממשלה ממש הצעת החלטה להסדר תקבול לחבר'ה שעושים מילואים, למילואימניקים, על-פי יחידות שדה וכל מיני דברים ותקבולים כאלה ואחרים, והיה ברור לחלוטין שהולכים לאשר את הצעת ההחלטה בישיבת הממשלה ולהפוך אותה לחקיקה.

אופיר פינס-פז: ואז, משרד האוצר נעמד על הרגליים האחוריות, ולצערי ראש הממשלה נכנע לתכתיבים של משרד האוצר, ובעצם דברי השבח וההלל בתחילת הישיבה התחלפו לדברי התנצלות בסוף הישיבה ולחילופי התנצחויות בתוך הממשלה, דבר שגרם עוול ותסכול לכל מי שעוסק בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, יש לא מעט חברי כנסת שרואים בחובה לתגמל את המילואימניקים – ואני לא רוצה להזכיר את המבצעים ולא את הלוחמים וגם לא את הנופלים כי כולנו יודעים, ואני לא רוצה להפוך את הדיון הזה לדיון מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: אין בכנסת הזאת ויכוח באשר לצורך לתגמל את משרתי המילואים בשנת 2007.

אופיר פינס-פז: הגיע הזמן לעשות סוף לביזיון הזה, למחדל הזה.

אופיר פינס-פז: מספיק, די.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה, אדוני השר איתן, שהממשלה תתעשת וראש הממשלה ושר האוצר יתעשתו וביום ראשון או ביום שני – הפעם ישיבת הממשלה ביום שני?

רפי איתן: אני חושב שזה יהיה ביום שני.

אופיר פינס-פז: ביום שני אני מצפה – ואני בטוח שאני משמש כאן פה לרבים מחברי הכנסת – שהנושא הזה יחזור לסדר-היום של הממשלה והיא תקבל את ההחלטה המתחייבת בכל מה שקשור לתגמול אנשי המילואים.

אופיר פינס-פז: נכון שהפעם שר הביטחון באמת לא הביא הצעה רדודה ולא הצעה קטנה ולא הצעה בשוליים, זה נכון.

אופיר פינס-פז: הוא הביא הצעה אסטרטגית והשיפוי יהיה שיפוי, לרבות נקודות זיכוי ולרבות דברים מרחיקי לכת, נכון.

אופיר פינס-פז: הגיע הזמן.

אופיר פינס-פז: הגיע הזמן שלא נעסוק בדברים שבשוליים אלא שהתגמול יהיה אמיתי ולא מלאכותי.

אופיר פינס-פז: הגיע הזמן.

אופיר פינס-פז: מספיק שנים הבית הזה עוסק בתגמול-כאילו של אנשי המילואים.

אופיר פינס-פז: הגיע הזמן שהתגמול יהיה תגמול ואיש מילואים ידע שהוא זוכה להערכה ולהוקרה ולתגמול בעבור העובדה שהוא משרת ביחידות קרביות וביחידות שדה במילואים, נקודה.

אופיר פינס-פז: זו הבקשה של הכנסת, לכן הכנסת גם אישרה את הנושא הזה כנושא דחוף לסדר-היום, ואני מבקש שבסוף הדיון הזה – אתם מקבלים היום את סדר-היום ליום שני, נכון?

אופיר פינס-פז: אתה יודע, בתור שר בממשלה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש ממך שכשתחזור למשרד, אם תראה שהנושא הזה לא נמצא על סדר-היום, אני מבקש ממך להתקשר לראש הממשלה ולתבוע ממנו או לדרוש ממנו שהנושא הזה יידון ביום שני, כדי שהממשלה תעשה מעשה והפיאסקו הזה יסתיים והנושאים יבואו לאישור הממשלה והכנסת.

אופיר פינס-פז: היו"ר דוד רותם: תודה לחבר הכנסת פינס-פז.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית כול, אני מעריך, מתוך הבנה וידיעה מוקדמת, אדוני השר, שאם שר הביטחון מביא הצעת החלטה לממשלה, הוא איננו שולף אותה מהמותן.

זבולון אורלב: היא מובאת קודם לידיעת כל השרים.

זבולון אורלב: ידעו מראש שיש חילוקי דעות ולמרות זאת הביאו.

זבולון אורלב: זה מחדל, לא ידעו שיש חילוקי דעות ופתאום התגלו חילוקי דעות?

זבולון אורלב: גם זה מחדל.

זבולון אורלב: אני רוצה לגלות לך משהו – אולי בגלל הניסיון שיש לי ועדיין אין לך – שלפעמים הממשלה יושבת גם 20 שעות ו-15 שעות, למשל, בישיבות התקציב, כדי להגיע לכל מיני הבנות.

זבולון אורלב: אני חושב שזה היה חמור מאוד שראש הממשלה סיים את הישיבה.

זבולון אורלב: הוא היה צריך להגיד שיש הפסקה, ותלכו לשבת עוד שעה עד שתגיעו להסכמה; ואם לא מגיעים להסכמה, תיכנסו שניכם אלי.

זבולון אורלב: היו ראשי ממשלה שעשו זאת.

זבולון אורלב: רבותי, אנחנו מדברים בדבר שהוא מסוכן לביטחונה של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: חיל המילואים הוא השדרה שעליה יושב צה"ל, וכל פגיעה בחיילי מילואים, בביטחון העצמי שלהם, בתדמית שלהם, במוטיבציה שלהם, היא פגיעה קשה בביטחון ישראל.

זבולון אורלב: הממשלה, לצערי, פגעה, והיה אפשר למנוע זאת.

זבולון אורלב: לכן נזעקנו לומר לממשלה שאי-אפשר לסבול, שזה תמרור אדום מאוד מאוד מסוכן.

זבולון אורלב: אני אומר לך, אדוני השר, שגם אם זה יעבור ביום שני – ואני אומר לך, אין לי אמון שזה יעבור.

זבולון אורלב: היום חובת ההוכחה על הממשלה, לא עלי.

זבולון אורלב: גם אם זה יעבור, הפגיעה נעשתה, כי עכשיו יגידו: הם החליטו, אבל אנחנו לא מאמינים שמה שהם החליטו הם יקיימו.

זבולון אורלב: על הממשלה יש נטל כבד מאוד, להחזיר את האמון, כיוון שזאת הפניית עורף חמורה מאוד לחיילי המילואים.

זבולון אורלב: פגעתם?

זבולון אורלב: תתקנו את זה.

זבולון אורלב: תודה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת חיים כץ – אינו נוכח.

דוד רותם: אדוני השר לענייני גמלאים ולענייני ירושלים, השר רפי איתן, בבקשה.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני עונה בשם סגן שר הביטחון, אולי גם בשם שר הביטחון.

רפי איתן: מערך המילואים הפעיל של צה"ל הוא אבן יסוד וזרוע מרכזית בחוסנה הלאומי של ישראל.

רפי איתן: חשיבותו ונחיצותו של המערך קיבלו חיזוק משנה ותוקף במלחמת לבנון השנייה.

רפי איתן: המטרה של הצעת המחליטים, שהועלתה בישיבת הממשלה ביום ראשון האחרון, היא לחזק ולבסס את עקרון התגמול וההוקרה שבהצעת החוק הממשלתית המונחת על שולחן הכנסת על-ידי מתן סל הטבות ממשרדי הממשלה, הרשויות השונות, לאוכלוסייה המצומצמת הנושאת ברוב הנטל של המילואים.

רפי איתן: אני מכיר את זה גם באופן אישי.

רפי איתן: הצעת החוק מתבססת על כמה עקרונות: 1.

רפי איתן: קביעת היעדים והמטרות שלשמם נקראים חיילי המילואים לשירות; 2.

רפי איתן: הקלת הנטל המוטל על כתפי מערך המילואים על-ידי צמצום מספר ימי המילואים שאליהם ניתן לקרוא לחיילי המילואים; 3.

רפי איתן: כשירות מערך המילואים, הגדרת משכי השירות והאימון המינימליים ורמות הכשירות; 4.

רפי איתן: הגדרת עקרון התגמול הראוי והוקרת חיילי המילואים הפעילים – ובו שלושה מרכיבים: א.

רפי איתן: תיקון עיוות היסטורי, חישוב שבוע מלא ולא שבוע עבודה; ב.

רפי איתן: תיקון תגמול מזערי, חישוב כ-5,000 שקל ולא שכר מינימום, כמקובל היום; ג.

רפי איתן: תשלום תגמול מיוחד על ימי שירות, תשלום כספי אל מעבר ל-26 ימי שירות.

רפי איתן: ההטבות הנוספות יכללו, בין היתר, נקודות זיכוי והטבות במס הכנסה, הנחה בתשלומי ארנונה, הנחה באגרות רישוי וטלוויזיה, הנחות בתשלום מס על רכישת רכב, מתן מלגות וסיוע בשכר לימוד, הטבות וזכאות להלוואות דיור.

רפי איתן: סל ההטבות המלא, מעבר לתחושת ההוקרה והערכה המינימלית הנדרשת, יעניק לכל משרת מילואים תגמול כספי של כמה אלפי שקלים בשנה.

רפי איתן: הצעת החוק, כמו שאמרת, הועלתה ביום ראשון האחרון לאישור הממשלה.

רפי איתן: ברגע מסוים, בגלל חילוקי דעות, כפי שהוגדרו, חילוקי דעות מועטים בין משרד הביטחון לבין האוצר, ביקש שר הביטחון לדחות את הנושא הזה בשבוע.

רפי איתן: אני במקרה ישבתי לידו ואמרתי: אהוד, שבוע זה שבוע.

רפי איתן: זאת אומרת, תעביר את זה לשבוע הבא.

רפי איתן: אני מקבל על עצמי לבדוק את זה עוד היום או מחר בבוקר על מנת שזה יגיע לממשלה ביום שני הקרוב.

רפי איתן: אני אעשה כל מאמץ שאני יכול.

רפי איתן: אני מציע, מאחר שאני מניח ששווה שיהיה על זה גם דיון בוועדת החוץ והביטחון, אף שאני מניח שכשזה יגיע לוועדת החוץ והביטחון כבר תהיה החלטה בממשלה – אני מציע להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון.

אופיר פינס-פז: אם הממשלה תעשה את מה שמצפים; אם לא, אני מציע מליאה.

דוד רותם: אם היא תחליט, אז ממילא זה יתבטל.

דוד רותם: אתם רוצים מליאה.

דוד רותם: אדוני השר, האם אדוני מסכים למליאה או שאדוני עומד על ועדה?

רפי איתן: אם חברי הכנסת המעטים שנוכחים כאן רוצים שזה יגיע למליאה, אני מסכים.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אנחנו מצביעים.

דוד רותם: מי שבעד הוא בעד מליאה, מי שהוא נגד הוא בעד ועדה.

דוד רותם: נא להצביע.

דוד רותם: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

דוד רותם: בעד – 8, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דוד רותם: אני קובע שההצעות לסדר-היום יידונו במליאה בתאריך שייקבע.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: שאילתות לשרת החוץ.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: – – –

דוד רותם: אדוני יכול לבקש על כל דיון עכשיו הצבעה של אי-אמון, כן.

דוד רותם: אנחנו נצביע על זה ביום שני, ואני מניח שאתם, חבר הכנסת אלדד וחבר הכנסת גבאי, תישארו במיעוט.

דוד רותם: חבר הכנסת אליהו גבאי שאל את שרת החוץ ביום י"ג בסיוון התשס"ז (30 במאי 2007):

דוד רותם: פורסם כי לשכת שרת החוץ שופצה בסכום של כ-100,000 ש"ח, בעוד שגרירויות ישראל בעולם כמעט משותקות בשל העדר תקציב.

דוד רותם: רצוני לשאול: 1.

דוד רותם: האם נכון הדבר?

דוד רותם: 2.

דוד רותם: אם כן – האם זה סדר העדיפויות מבחינה תקציבית?

דוד רותם: 3.

דוד רותם: האם קיומה של לשכה בתל-אביב אינו פוגע במעמדה של ירושלים כעיר הבירה?

מגלי והבה: השאילתא של חבר הכנסת גבאי: שיפוץ לשכת שרת החוץ בתל-אביב.

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: התשובה היא כן.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת גבאי, שלשכת שרת החוץ בתל-אביב היא לשכה קטנה וצנועה, ובה כחמישה חדרים.

מגלי והבה: אני מכיר, דרך אגב, את הלשכה הזאת מעת שישבתי כמנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי באותו בניין.

מגלי והבה: היא באמת לשכה ישנה, שראוי היה לשפץ אותה במינימום, וזה מה שנעשה.

מגלי והבה: אני חושב, גם כמי שרואה את העולם ורואה את אורחי העולם שמגיעים אלינו, לא נורא, ובמינימום תקציבי נוכל לקבל את אורחינו כיאה ללשכה צנועה.

מגלי והבה: אני מזמין אותך שתראה בעיניך את הלשכה הזאת.

דוד רותם: שאלה נוספת לחבר הכנסת גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: השאילתא שלי לא מתרכזת בשאלה אם הלשכה שהכינו מפוארת או לא מפוארת.

אליהו גבאי: מה שמעניין פה הוא הפגיעה במעמדה של ירושלים.

אליהו גבאי: הפגישות צריכות להיות פגישות של דיפלומטים, פגישות מדיניות.

אליהו גבאי: הן צריכות להיות בירושלים.

אליהו גבאי: המרחק בין תל-אביב לירושלים הוא של פחות משעה.

אליהו גבאי: בשום מדינה בעולם לא נותנים לקבוע פגישות מחוץ לעיר הבירה, בפרט כאשר ירושלים עומדת על סדר-יומנו הציבורי, הרבה מערערים והרבה שגרירויות עוזבות.

אליהו גבאי: אנחנו צריכים לחזק את ירושלים ולא לפגוע במעמדה ובכבודה ולעשות לשכות מחוץ לירושלים.

אליהו גבאי: יש לעשות הכול שכל הפגישות וכל התיאומים יהיו רק בירושלים כי זו הבירה.

אליהו גבאי: יש בירה לעם ישראל.

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, כנראה אתה נוסע ולא מסתכל מצד ימין שלך, כשאתה בא לכנסת, איזה בניין מפואר יש למשרד החוץ.

מגלי והבה: אני חושב שהוא זכה בתעודת האדריכלות הטובה בעולם לשנת 2005.

מגלי והבה: המשרד הזה בירושלים אומר לכל העולם שירושלים היא בירת ישראל לנצח.

מגלי והבה: זה דבר ראשון.

מגלי והבה: דבר שני, מקובל, במיוחד בימי חמישי, כשראש הממשלה בתל-אביב, שר הביטחון בתל-אביב, שרת החוץ בתל-אביב, שיהיה להם איפה להיות.

מגלי והבה: זו לא לשכה שבאה להחליף את המקום המפואר בירושלים, אלא לשכה צנועה בת חמישה חדרים, כדי שהישיבות שמתקיימות בתל-אביב ייתנו מענה לשרה, ולא מענה לדיפלומטים ולביקורים הדיפלומטיים.

מגלי והבה: הסר דאגה מלבך, אנחנו לא מוותרים, לא על ירושלים ולא על הבניין של משרד החוץ כאן בירושלים.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אדוני סגן השר, שאילתא של חבר הכנסת סלומינסקי, בנושא: מיקי מאוס בטלוויזיה של ה"חמאס".

דוד רותם: חבר הכנסת שאל את שרת החוץ ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

דוד רותם: לאחרונה נצפה מיקי מאוס בטלוויזיה של ה"חמאס", מטיף נגד ישראל והיהודים.

דוד רותם: רצוני לשאול: 1.

דוד רותם: האם פנתה ישראל בעניין לחברת "דיסני", שסימן המסחר "מיקי מאוס" בבעלותה?

דוד רותם: 2.

דוד רותם: אם כן – מה היתה תשובת "דיסני"?

דוד רותם: 3.

דוד רותם: אם לא – מדוע ?

מגלי והבה: 1–3.

מגלי והבה: תוכנית הטלוויזיה לילדים של ה"חמאס", "חלוצי המחר", שבה מיקי מאוס, הנקרא פרפור, מטיף נגד ישראל והיהודים, מעודדת הסתה בצורה בוטה, זורעת שנאה, עושה שטיפת מוח לילדים ומעידה על העדר סובלנות.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לך, כמי שצופה הרבה בתחנות הערביות, שזו אחת התחנות הערביות הקיצוניות, בלשון המעטה, הגזעניות הייתי אומר, שאין להן מקום.

מגלי והבה: להטיף לשנאת האחר ולהביא תוכניות כאלה, זה מעיד מצד אחד על מה שהם.

מגלי והבה: מצד שני, אני באופן אישי מגנה את מה שמתנהל שם.

מגלי והבה: הטיפול בנושא נעשה בשני מישורים: א.

מגלי והבה: הקונסוליה בלוס-אנג'לס שיגרה פנייה להנהלת חברת "דיסני" שסימן המסחר "מיקי מאוס" בבעלותה, לבדיקת ההיבטים השונים של השימוש החורג בדמות של מיקי מאוס על-ידי "חמאס".

מגלי והבה: במקביל, אגף תקשורת והסברה במשרד החוץ וגם הנציגות בלוס-אנג'לס פתחו במסע הסברתי מסיבי בכלי התקשורת השונים נגד השימוש הבוטה שעושה ה"חמאס" במיקי מאוס ה"חמאסי" בדמותו של פרפור לצורכי הסתה נגד ישראל.

מגלי והבה: במענה על פניית הנציגות בלוס-אנג'לס בתלונה לחברת "דיסני", בתו של דיסני יצאה נגד השימוש במיקי מאוס ה"חמאסי" בדמותו של פרפור לצורכי הסתה והפצת שנאה, והודיעה שהיא תנקוט צעדים נגד "חמאס".

מגלי והבה: אני גם רוצה להגיד לך שלא רק ל"חמאס" ולתחנת ה"חמאס" יש סרטים גזעניים מהסוג הזה.

מגלי והבה: אני יכול להצביע על "אל-מנאר" ועל תחנות טלוויזיות אחרות.

מגלי והבה: אנחנו צריכים להילחם בזה, אבל כל מי שעיניו בראשו ורואה תוכניות כאלה יכול רק לגנות אותן.

ניסן סלומינסקי: מה היתה תשובת החברה?

מגלי והבה: אני מוכן לשלוח לך את התשובה שקיבלנו בעקבות השאילתא שלך מהבת של בעל החברה.

מגלי והבה: אני מניח שזה פוגע במוניטין שלהם כחברה.

מגלי והבה: לו יכולתי לדבר עם אותם עורכי תוכניות ולהסתכל להם בעיניים: לזה הם רוצים לחנך ילדים בעולם הזה?

מגלי והבה: בושה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: שאלה נוספת.

ניסן סלומינסקי: אדוני סגן השר, בארצות-הברית עובדים לפי נהלים, ויש מחלקות שלמות של עורכי-דין, הם יודעים לעבוד לפי הספר ואין עליהם פחד של ה"חמאס" בעזה.

ניסן סלומינסקי: אני שואל איך אתם, משרד החוץ, לוחץ על "דיסני", אבל לחץ אמיתי, כי ברגע שיצא המכתב הראשון עם תביעה כספית גדולה מדיסני ל"חמאס" הם יחשבו עשר פעמים אם לעשות את זה או לא.

ניסן סלומינסקי: הסברים הומניטריים או מוסריים לא יעזרו עם ה"חמאס", כבר ראינו.

ניסן סלומינסקי: תביעה של "דיסני" תעזור מאוד.

ניסן סלומינסקי: בקשתי שהמשרד ימשיך להפעיל לחץ דווקא על "דיסני", מעבר למסע הפרסום שאתם עושים והפעילות.

ניסן סלומינסקי: להגיש תביעה משפטית, ותראה זה פלא – זה ייפסק.

מגלי והבה: אנחנו נמשיך ללחוץ.

מגלי והבה: הלוואי שמכתב ותביעה משפטית ל"חמאס" יועילו להפסקת הפרסום.

מגלי והבה: אני אומר לך שאנשים שמפיקים תוכניות באותם מקומות לא נשמעים.

מגלי והבה: בהרבה דברים שקורים בעולם, כשיש טענות אליהם הם לא עושים.

מגלי והבה: אנחנו, כמשרד החוץ, ודאי שנגביר את הלחץ.

מגלי והבה: אני אתך בקטע הזה, וגם אבדוק את הסוגיה, מכיוון שתשובת בתו של בעל החברה היא שהיא יוצאת נגד השימוש.

מגלי והבה: אנחנו נדגיש שאנחנו מבקשים שתהיה תביעה משפטית.

מגלי והבה: מפיך לשמים, שנוכל לעצור מזימות כאלה.

אריה אלדד: אדוני סגן השר, עניין עובדתי אחד: לא מדובר רק ב"אל-מנאר" ובטלוויזיה של ה"חמאס".

אריה אלדד: מדובר בטלוויזיה הראשית של הרשות הפלסטינית.

אריה אלדד: הפרטנר של אולמרט משדר את פרפור.

מגלי והבה: לא ראיתי, אבל אני אומר לך – – –

אריה אלדד: היכנס לאתר שנקרא Palestinian Media Watch.

מגלי והבה: אני מסכים אתך שיש הרבה אנשים בצד הפלסטיני שהם לא בעד השלום, והם מעדיפים תעמולה ארסית – לא רק הם, דרך אגב.

מגלי והבה: הרבה ממשטרי החושך, אם האירנים, אם הסורים, אם אחרים.

מגלי והבה: אנחנו במשרד החוץ נלחמים בתופעות האלה באמצעים שעומדים לרשותנו.

מגלי והבה: אם דיברת על תחנת הרשות הפלסטינית, אחרי השיחות הקודמות שהיו ב"וואי פלנטיישן" – השתתפתי שם – נקבעה ועדה למניעת הסתה ושימוש במדיה בצורות גזעניות למיניהן נגד ישראל.

מגלי והבה: לצערי, הדברים לא מיושמים, ואנחנו נקפיד גם להבא שאחד התנאים, כמו שיש בסעיפי ההסכם השונים, יהיה התייחסות לנושא הזה, ויחד נילחם בתופעות האלה.

דוד רותם: תודה, אדוני סגן השר.

דוד רותם: שאילתא מס' 1482 של חברת הכנסת קולט אביטל – לא נמצאת; לפרוטוקול.

דוד רותם: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה את שרת החוץ ביום י"ז באב התשס"ז (1 באוגוסט 2007):

דוד רותם: פורסם כי שגרירנו בהונגריה חשוד בחריגה מסמכויותיו ובתיווך בעסקאות כלכליות בהונגריה שבהן מעורב בנו.

דוד רותם: רצוני לשאול: 1.

דוד רותם: כיצד טופלה הסוגיה?

דוד רותם: 2.

דוד רותם: מה ייעשה בעניין השגריר?

דוד רותם: תשובת סגן שרת החוץ מגלי והבה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

דוד רותם: הטיפול בסוגיה – נוכח חומרת החשדות והעדויות שהגיעו לידיעת משרד החוץ, הוחלט, בתיאום עם נציבות שירות המדינה, להעביר את הנושא לחקירת משטרת ישראל.

דוד רותם: החקירה מנוהלת במשטרה על-ידי היחב"ל, ומשרד החוץ משתף עמה פעולה באופן מלא.

דוד רותם: 2.

דוד רותם: פעולות השגריר – ללא כל קשר לחקירת המשטרה, השגריר בהונגריה סיים את תפקידו במועד שנקבע לכך, ב-16 בספטמבר 2007, וחזר לארץ.

דוד רותם: שאילתא מס' 1495 של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי: סקר על שיעור הפלסטינים התומכים בטרור.

דוד רותם: בבקשה.

דוד רותם: חבר הכנסת שאל את שרת החוץ ביום י"ז באב התשס"ז (1 באוגוסט 2007):

דוד רותם: בסקר דעת קהל אשר נערך מטעם אוניברסיטת א-נג'אח בקרב פלסטינים נמצא כי רובם תומכים בטרור נגד ישראל.

דוד רותם: רצוני לשאול: 1.

דוד רותם: האם נכון הדבר?

דוד רותם: 2.

דוד רותם: אם כן – האם עובדה זו משולבת בהסברה הישראלית בחוץ-לארץ?

דוד רותם: 3.

דוד רותם: אם לא – מדוע?

מגלי והבה: 1.

מגלי והבה: לגבי הנתונים שהבאת על הרוב הפלסטיני התומך בטרור – הדבר אינו נכון.

מגלי והבה: על-פי הנתונים שבידי משרד החוץ אין בסקר הנדון ממצא חד-משמעי שלפיו רוב הפלסטינים תומכים בטרור.

מגלי והבה: בין הנסקרים יש רבים התומכים בהסדר עם ישראל, יש רבים התומכים בממשלת פיאד ויש רבים המתנגדים ל"חמאס".

מגלי והבה: הנתון היחיד שניתן להסיק מסקר זה על קשר כלשהו לטרור הוא העובדה ש-66% מהנסקרים הביעו התנגדות להסכם להנחת נשקם של המבוקשים ולהפסקת פעילותם נגד ישראל בתמורה להפסקת רדיפתם על-ידי ישראל, ואילו 28% מהנסקרים תמכו בהסכם הזה.

מגלי והבה: נוסף על כך, הניסיון מוכיח שמהימנות הסקרים בקרב הפלסטינים אינה תמיד גבוהה.

מגלי והבה: הדבר תלוי במועד ביצוע הסקר, בגורם המבצע והעורך את הסקר ובנסיבות ביצועו.

מגלי והבה: יש אינטרסנטים כאלה ואחרים.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: נציגויות ישראל ברחבי העולם התבקשו לעשות שימוש מושכל בנתוני הסקר בפעילותם המדינית, הסברתית ותקשורתית.

ראש הממשלה מצויד בסקר הזה כדי לדעת שאין לו פרטנר שהוא יכול לדבר אתו?

מגלי והבה: במקביל, דוברי משרד החוץ בארץ עושים שימוש במידע זה מול הכתבים הזרים בארץ.

מגלי והבה: אנחנו יודעים לפחות על אותם מנהיגים שאתה מדבר עליהם – גם אבו-מאזן, גם סלאם פיאד – שמכריזים והכריזו וגם התחייבו שפתרון הסכסוך הוא לא בטרור ולא באלימות.

הציבור שהוא מייצג חושב אחרת.

את מי הוא מייצג?

את עצמו.

אתה לא עושה עסקה עם אדם.

הוא לא יכול לעשות הסכם אישי עם אבו מאזן.

את מי מייצג אבו מאזן לפי זה?

מגלי והבה: חבר הכנסת סלומינסקי, אנחנו צריכים ללכת עם אלה שרוצים לחיות לצדנו בשלום.

מגלי והבה: לא נלך עם אלה שרוצים לכלות אותנו.

מגלי והבה: אנחנו נבחן את הדברים.

מגלי והבה: בכל הסכם שיהיה – הדברים ברורים גם להם ולנו יותר, שאם הם לא יבצעו את שלב א' של מפת הדרכים, שום דבר לא יהיה; לא נתקדם.

מגלי והבה: אני בטוח שעוד יהיו לנו הרבה הזדמנויות לדבר על כך, ותראה את זה במו-עיניך.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1516 של חבר הכנסת – אינו נוכח.

מגלי והבה: לפרוטוקול.

מגלי והבה: חבר הכנסת שאל את שרת החוץ ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007): פורסם כי עשרות מצבות חוללו בבית-העלמין היהודי בקרסנויארסק שברוסיה.

מגלי והבה: זו הפעם השלישית שבית-העלמין הזה נפגע מפעילות אנטישמית.

מגלי והבה: רצוני לשאול: 1.

מגלי והבה: האם נכון הדבר?

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: אם כן – מה עשה המשרד בנושא זה?

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: כמה תקריות אנטישמיות אירעו ברוסיה ובחבר המדינות בשנים 2005, 2006 ו-2007?

מגלי והבה: תשובת סגן שרת החוץ מגלי והבה: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מגלי והבה: נכונות הידיעה – על-פי הבדיקה של השגרירות במוסקבה הידיעה אכן נכונה.

מגלי והבה: בלילה שבין 7 ל-8 באוקטובר 2007 פגעו אלמונים ב-64 מצבות בבית-עלמין במרכז העיר קרסנויארסק.

מגלי והבה: בית-העלמין נפגע בעבר פגיעות דומות ב-1998 וב-2001.

מגלי והבה: ב-18 באוקטובר נעצרו שישה צעירים מקומיים, גילאי 16–20, החשודים במעשה – לחלקם עבר פלילי – והודו במעשי ההרס.

מגלי והבה: לדבריהם פעלו במצב שכרות וטענו כי לא ידעו שמדובר בבית-קברות יהודי.

מגלי והבה: 2.

מגלי והבה: טיפול המשרד בנושא – נציג שגרירות ישראל במוסקבה שוחח עם הרב הראשי של העיר בנימין וגנר, וזה ציין שהוא ואנשיו הצליחו לשפץ ולשקם את כל 64 הקברים שניזוקו.

מגלי והבה: הרב סיפר כי המשטרה פסלה העמדה לדין על סעיף אישום הקשור לאנטישמיות, מכיוון שלא נעשה שום שימוש בסממנים אנטישמיים והצעירים לא השתייכו לשום ארגון בעל אופי לאומני או אנטישמי.

מגלי והבה: לפיכך, סעיף האישום שונה מ"עוררות שנאה על רקע גזעי" ל"חילול בתי-עלמין", שהוא סעיף חמור יותר.

מגלי והבה: לפי התרשמותו של הרב, המקרה לא נעשה על רקע אנטישמי, ובאותה מידה יכלו גם קברים של נוצרים ומוסלמים המצויים בשטח בית הקברות ליפול קורבן בידי העבריינים.

מגלי והבה: נושא המאבק באנטישמיות עומד במקום גבוה בסדר-יומה של השגרירות במוסקבה, בשיתוף פעולה עם המחלקה למאבק באנטישמיות במשרד החוץ.

מגלי והבה: צוות השגרירות מעלה את נושא המאבק באנטישמיות בכל השיחות עם הבכירים בממשל הרוסי ובשיחות השוטפות עם גורמי השלטון, החברה והתרבות.

מגלי והבה: כמו כן, השגרירות מקיימת קשר שוטף עם הקהילות ועם הארגונים היהודיים ועם גופים שעורכים מעקב ופיקוח אחר תופעת האנטישמיות ברוסיה.

מגלי והבה: 3.

מגלי והבה: תקריות אנטישמיות ברוסיה ובחבר המדינות בשנים 2005–2007: רוסיה – בשנת 2005 נרשמו 240 תקריות; בשנת 2006 נרשמו 283 תקריות; בשנת 2007, עד סוף אוקטובר נרשמו 130 תקריות.

מגלי והבה: אוקראינה – בשנת 2005 נרשמו 164 תקריות; בשנת 2006 נרשמו 141 תקריות; בשנת 2007, עד סוף חודש אוקטובר נרשמו 86 תקריות.

מגלי והבה: בלארוס – בשנת 2005 נרשמו 16 תקריות; בשנת 2006 נרשמו 19 תקריות; בשנת 2007, עד סוף אוקטובר נרשמו 10 תקריות.

מגלי והבה: המדינות הבלטיות: בשנת 2005 נרשמו 29 תקריות; בשנת 2006 נרשמו 14 תקריות; בשנת 2007, עד סוף אוקטובר נרשמו 16 תקריות.

מגלי והבה: במספר התקריות לא נכללים פרסומים אנטישמיים, לרבות אלה הקוראים לאלימות פיזית נגד יהודים.

מגלי והבה: באוקראינה, למשל, התפרסמו כ-330 פרסומים אנטישמיים במחצית הראשונה של שנת 2007.

יצחק זיו: תודה רבה, אדוני.

מגלי והבה: תודה, אדוני.

מגלי והבה: ירידת המוטיבציה לשירות בצה"ל

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

יצחק זיו: הצעה לסדר-היום בנושא: ירידת המוטיבציה לשירות בצה"ל, של חבר הכנסת אליהו גבאי, שמספרה 3877.

יצחק זיו: בבקשה.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במשך שלוש שנים אנחנו רואים ירידה חדה בהתגייסות ובהתנדבות לקורס קצינים.

אליהו גבאי: הדבר צריך להדאיג את כולנו, וצריך לחשוב מה לעשות נוכח התופעה הזאת, שמסכנת את עצם עתידנו כאן.

אליהו גבאי: נוסף על כך, לפני שבועיים היה עוד סקר שהראה שכ-28% מהמועמדים לצבא משתמטים או לא מתגייסים, דהיינו – עלייה תלולה בהיקף הנוער שלא מתגייס לצבא.

אליהו גבאי: זו עוד תוספת שצריכה להדאיג אותנו.

אליהו גבאי: כל זה לא מזעזע את ממשלת ישראל.

אליהו גבאי: היא לא מקיימת דיון, היא לא חושבת למה זה קורה, היא לא חושבת על עתיד המדינה, מה יהיה בהמשך, כאשר יש עלייה תלולה ברצון שלא להיות בקורס קצינים, שלא לשרת בצבא.

אליהו גבאי: למה התופעה הזאת מתחילה?

אליהו גבאי: מה קרה?

אליהו גבאי: האם יש שלום בארץ-ישראל?

אליהו גבאי: האם כבר הגיע השלום עם ארצות ערב ועם שכנינו?

אליהו גבאי: אם כך, אם אין שלום ויש ירידה במוטיבציה, מדינת ישראל צריכה להזדעזע ולחשוב על העתיד אם זה יימשך וזאת המגמה.

אליהו גבאי: הערבות ההדדית הולכת ויורדת, ועלינו לחשוב מה אנחנו עושים בחינוך.

אליהו גבאי: לעומת זאת, בחינוך היהודי הציוני – אנחנו מתבשרים ש-50% מבוגרי הקורס הם בוגרי החינוך הדתי; 50% הם חובשי כיפות.

אליהו גבאי: כשאנחנו רואים את הנתון הזה לעומת הנתון שמקרב החינוך של הציונות הדתית 50% הם בקורס קצינים, האם אנחנו לא צריכים לחבר אחד ועוד אחד?

אליהו גבאי: עיניים להם ולא יראו, אוזניים להם ולא ישמעו?

אליהו גבאי: בואו ונראה מה קורה.

אליהו גבאי: אם כך, ממה זה נובע?

אליהו גבאי: התרבות שלנו פה במדינת ישראל – התיאטראות, הסרטים, התקשורת – כל כולה מגויסת נגד השירות בצה"ל, נגד הצבא.

אליהו גבאי: אפילו "גלי צה"ל" זה כבר לא שידור פטריוטי עבור החיילים או עבור המדינה.

אליהו גבאי: חלק מהחברים אולי שמעו על הצעת חוק בעניין חברון.

אליהו גבאי: האם היא באה לפגוע בקציני צה"ל המתגייסים?

אליהו גבאי: החקירות נגד קצינים בגלל תקלות או רשלנות בצבא בחיסול רבי-מחבלים – וכי זה לא מטריד את הקצינים?

אליהו גבאי: הפעילות של מרצים מהאוניברסיטאות בארץ ובעולם נגד חיילי צה"ל – האם זה לא פוגע בשירות בצה"ל?

אליהו גבאי: כשקיימנו כעת דיון איך לתגמל את מי שמשרתים במילואים, הממשלה היתה אמורה לקבל החלטה, וגם את זה היא לא קיבלה.

אליהו גבאי: עליה לקבל החלטה לחזק את החינוך הציוני, לחזק את החינוך הערכי, כדי להגדיל את הערבות ההדדית ואת הרצון לתרום למדינת ישראל ולחברה כאן.

אליהו גבאי: רק החינוך הציוני היהודי הוא הערובה לחוסננו כאן, הוא הערובה שלצה"ל יהיו יותר קצינים ויותר חיילים עם מוטיבציה.

אליהו גבאי: העדר ערכים והעדר זיקה ליהדות הם סכנה קיומית.

אליהו גבאי: לכן אני קורא לממשלת ישראל לחבר את הדברים, להזדעזע מהסקרים ולקבל את המסקנות הראויות: לתגמל את החיילים, לתגמל את המשרתים במילואים ולהכניס חינוך יהודי ערכי בכל מערכת החינוך.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: תשובה מפי השר רפי איתן במקום שר הביטחון.

אליהו גבאי: סליחה, יש סיכוי שפעם יופיע שר הביטחון עצמו להשיב?

אליהו גבאי: זו קצת פגיעה בכבוד הכנסת ובכבוד הנושא, שהוא כל כך חשוב.

יצחק זיו: תודה על הנקודה הזאת.

יצחק זיו: אני אעלה אותה.

רפי איתן: אני לא פחות טוב ממנו.

אליהו גבאי: אתה טוב ממנו, אבל יואיל בכבודו גם להגיע לכנסת.

יצחק זיו: במקום סגן שר קיבלת שר.

רפי איתן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, בשמם של שר הביטחון וסגן שר הביטחון – השירות בצה"ל הוא זכות וחובה כאחד, המצופים מכל אזרח בישראל.

רפי איתן: יציאת חייל לקורס קצינים היא אקט חשוב וחיוני.

רפי איתן: על אלה ועל שכמותם נשענת מדינת ישראל לגיבוש כוחה וחוסנה הביטחוני.

רפי איתן: צה"ל רואה באיכות הקצונה את המרכיב העיקרי בעוצמתו ומשקיע בה בהתאם.

רפי איתן: בשנים האחרונות בוצעו כמה תהליכים אשר צמצמו את הצורך בהיקף היוצאים לקצונה – שינוי בגיל היציאה, הארכת משכי התפקידים והארכת תקופת חתימה לקבע בגין קורס קצינים.

רפי איתן: הידיעה בעיתון שגויה, אולם ניתן לציין כי חלה ירידה מסוימת במוטיבציה ליציאה לקצונת לחימה, בדגש ביחידות מתמרנות – שריון, תותחנים, נ"מ.

רפי איתן: ירידה זו מחייבת עירנות, התמודדות וטיפול מפקדים, דבר המבוצע כל הזמן.

רפי איתן: נכון לעת הזאת הירידה במוטיבציה לא יצרה פערי קצונה.

רפי איתן: צה"ל מצפה כי כחלק ממהלך לאומי לתמיכה במשרתים בכלל ובקצונה בפרט תבוצע פעולת חקיקה נרחבת לחיזוק המשרתים.

רפי איתן: אשר להיקפי הפטורים משירות ביטחון, אכן יש אי-גיוס בהיקף של 27.7% מהגברים חייבי הגיוס ו-43.7% מהנשים חייבות הגיוס.

רפי איתן: הרוב המכריע של האי-גיוס נובע מפטור על-פי חוקי המדינה, בעיקר – תורתו-אומנותו ופטור בנות מטעמי דת.

רפי איתן: אני מציע, נדמה לי, להסיר את זה מסדר-היום.

חיים אורון: אנחנוו מציעים דיון במליאה.

אריה אלדד: כמה שיותר דחוף.

אריה אלדד: אולי היום.

יצחק זיו: אתה יודע שהיום זה לא יהיה.

חיים אורון: אני מציע שהשר יישאר.

חיים אורון: יש לי הצעה בשבילו.

יצחק זיו: אנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: בעד – למליאה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 4 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: ארבעה בעד, נגד – אין.

יצחק זיו: הדיון יעבור למליאה.

יצחק זיו: אי-תשלום משכורות לעובדי רשות השידור

יצחק זיו: אנחנו עוברים לנושא הבא.

חיים אורון: יש לי הצעה – שהשר יקריא את התשובה מהדף ואז אני אענה לשר כי – – – אני בטוח שהוא מעט מבין בנושא שהוא הולך – – – לפחות שמי שרואה אותנו – היות שמדובר על שכר של העובדים ברשות השידור.

חיים אורון: השר הסכים – אתה רואה?

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אורון, בוא לכאן.

חיים אורון: שהשר יגיד את התשובה קודם.

חיים אורון: הנה, הוא מסכים.

חיים אורון: השר הסכים.

אריה אלדד: מה שנקרא ב"עליסה בארץ הפלאות", גזר-הדין תחילה.

יצחק זיו: אבל אתה צריך להציג את ההצעה לסדר-היום כדי שהוא יענה.

יצחק זיו: סליחה.

חיים אורון: אני מבקש לדבר אחרי השר.

חיים אורון: מותר לי?

יצחק זיו: לא, יש נוהל, סליחה.

יצחק זיו: אתה תבוא לכאן ואתה תציג את ההצעה שלך לסדר-היום.

חיים אורון: אני מבקש לדבר לפני השר.

חיים אורון: מותר לי?

יצחק זיו: אז תדבר אחרי זה גם.

יצחק זיו: אבל קודם כול תציג את הנקודה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי סגנית המזכיר, אני מבקש להעלות הצעה לסדר-היום שעניינה אי-תשלום משכורות לעובדי רשות השידור, ואני מבקש שהשר יקריא את התשובה שהכתיבו לו – ואין לי שום טענות, כמובן, לשר רפי איתן.

חיים אורון: אני אתייחס אל התשובה במקום שאני אקבל תשובה כתובה של מי שלא שמע אותי.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: כבוד השר רפי איתן.

אריה אלדד: בדיחה.

אריה אלדד: צחוק מהעבודה.

אריה אלדד: יש סדר אבל יש גם שכל ישר.

אריה אלדד: אם תשובת השר – – –

יצחק זיו: אבל יש סדר מסוים.

יצחק זיו: בוא נלך לפי הסדר.

אריה אלדד: – – – כי הוא לא שמע אותו.

חיים אורון: יש סדר אבל יש גם שכל ישר.

חיים אורון: אני אומר שהפקיד שכתב את התשובה לא שמע – – –

יצחק זיו: מי אמר לך?

יצחק זיו: סליחה, ואם השר היה משיב זה לא היה אותו הדבר?

יצחק זיו: אתה אומר שהתשובה מוכנה.

יצחק זיו: טוב, זה לא נושא לשיחה.

יצחק זיו: סליחה.

רפי איתן: נדמה לי שאנחנו בסך הכול ארבעה חברי כנסת כאן.

רפי איתן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנמצאים, אני מקריא את התשובה שכתב שר הרווחה יצחק הרצוג, שהוא גם ממונה על רשות השידור, או מישהו כתב עבורו.

רפי איתן: המליאה הזאת עסקה בנושא גם בשבוע שעבר, וכך גם ועדת הכספים וועדת הכלכלה.

רפי איתן: יש הסכמה מקיפה על הצורך להציל את רשות השידור.

רפי איתן: סוגיית תשלום המשכורות לעובדי רשות השידור היא בראש סדר העדיפויות של שר האוצר והשר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, וכמובן היא הנושא העיקרי העומד בפני הנהלת הרשות, בראשות היושב-ראש משה גביש.

רפי איתן: בשעות אלה ממש מתנהל מאמץ אינטנסיבי אמיתי לקבל מימון ממשרד האוצר לתשלום השכר בחודשים הקרובים.

רפי איתן: יובהר שאין כל כוונה לפגוע בעובדים בהסדר ביניים זה, אלא לאפשר לרשות לתפקד ולאפשר את קיומו של תהליך משא-ומתן כן ופתוח כדי להגיע לתוכנית הבראה משמעותית.

רפי איתן: למאמץ הזה שותפים רבים מאוד, והוא נעשה מתוך כוונה אמיתית לפתור את הבעיה.

רפי איתן: משרד האוצר מבקש כי העמדת מימון הביניים לחודשים הקרובים תהיה כרוכה בהתקדמות מעשית במשא-ומתן עם העובדים ובהשלמת עקרונות להסכם קיבוצי עד ליום 31 בינואר 2008.

רפי איתן: בשעות אלה מתקיים משא-ומתן בין הצדדים, לרבות משרד המשפטים, כדי לסכם את ההסדר ולאפשר לקבל את המימון של יתרת משכורת אוקטובר בתוך כמה ימים.

רפי איתן: מכל מקום, השר הממונה הנחה את הנהלת הרשות לוודא שלא יהיה בהסדר הביניים כדי לפגוע בעובדים ובנציגיהם, שכמובן אינם צד, וזכאים למלוא זכויותיהם.

רפי איתן: אנחנו רואים במשא-ומתן לרפורמה דבר חיוני, ונעשה כל מאמץ להמשיכו בתום לב ובכוונה טובה.

רפי איתן: לא קיבלתי המלצה לאן להעביר את זה.

יצחק זיו: בבקשה.

חיים אורון: תודה לאדוני השר.

חיים אורון: אני פונה בפנייה – שכמובן לא יהיה לה שום סיכוי להיענות – אל נשיאות הכנסת, קצת להתחיל להגן על הפעולה של הכנסת.

חיים אורון: המצב הזה בלתי אפשרי; ואין לי שום טענה לשר.

חיים אורון: המצב הזה בלתי אפשרי, כי אז אין שום משמעות לעניין הזה, למה שאנחנו עושים פה.

חיים אורון: אז חבל שלא יהיו הצעות לסדר-היום ולא יהיו תשובות.

חיים אורון: את זה אני יכול לקבל בכתב, ואני כבר מדווח לכם שקיבלתי את זה בכתב, אתמול.

חיים אורון: למה ידעתי?

חיים אורון: כי אמרו לי.

חיים אורון: ומה הבעיה בכל זאת?

חיים אורון: ראשית,יש ציבור של 1,900 עובדים שלא מקבל משכורות.

חיים אורון: אין מחלוקת שהם עבדו.

חיים אורון: אפילו השר הממונה אומר שמגיעה להם משכורת.

קריאה: הנושא נמצא עכשיו בדיון.

חיים אורון: סליחה, היתה ישיבה משותפת של ועדת הכספים וועדת הכלכלה לפני שבוע.

חיים אורון: ישב בה השר, והוועדה קיבלה החלטה בהסכמת השר שהמשכורת תינתן כמימון ביניים על בסיס ההבראה העתידית של רשות השידור, בלי התניה.

חיים אורון: אומרים כל הנוגעים בדבר – ואני מדבר כאן כמי שהוא ראש צוות של חברי הכנסת שמונה כבר 12 חברי כנסת מסיעות שונות, שכולם רצו להיות בצוות הזה, והכותרת שלו: הצלת השידור הציבורי.

חיים אורון: זה הנושא שעומד על הפרק, ולא שום דבר אחר.

חיים אורון: הצלת השידור הציבורי כרוכה בשלושה מהלכים סימולטניים.

יצחק זיו: גם אני תומך בה.

חיים אורון: ראשית, תוכנית הבראה לרשות, קרי הרפורמה, שברור שתהיה כרוכה בפיטורים של כמה מאות עובדים – 800, 700 או 900 עובדים; שנית, העברה בכנסת של חוק רשות השידור, שעדיין לא הגיע לפה, והוא מרחיק את רשות השידור הציבורית מהאצבעות של כל הפוליטיקאים; שלישית, הסדרי פרישה סבירים שדפוס העבודה הקיים ברשות השידור בשנים האחרונות לא יצר אותם מעצמו, ואין לי זמן עכשיו להיכנס לפרטים הללו.

חיים אורון: כל הנושאים ונותנים, לרבות האוצר, אומרים: המשא-ומתן מתנהל באופן ענייני, ונפגשנו גם עם ציבור העובדים וגם עם נציגיהם, מתוך רצון ומתוך הבנה שאם לא תהיה רפורמה לא יהיה שידור ציבורי.

חיים אורון: מה קורה עכשיו?

חיים אורון: אין כסף לשלם את המשכורות.

חיים אורון: עכשיו, אדוני השר, מתנים תנאים; לא התנאי שהופיע בפעם הראשונה, שהמשא-ומתן צריך להסתיים עד 31 בינואר 2008 – התנאי הזה מקובל – אלא, אדוני חבר הכנסת אריה אלדד, milestones, אבני דרך, קרי בכל חודש לפני קבלת המשכורות יתנהל משא-ומתן אם כבר התקדמו במשא-ומתן בחודש שעבר בסעיפים מסוימים.

חיים אורון: העובדים אומרים: סליחה, כך לא מנהלים משא-ומתן, ואין משא-ומתן.

חיים אורון: קיבלו הודעה מההסתדרות, קיבלו הודעה מארגון העובדים, שאין משא-ומתן.

חיים אורון: מחר כבר יש אספות בזמן העבודה, קרי הפסקת שידורים.

חיים אורון: יכול להיות שזה לא מעניין אף אחד.

חיים אורון: אני קיוויתי שיבוא לפה השר ויאמר גם הוא מעל הדוכן: אני מתנגד להתנות תנאים לעובדים במהלך המשא-ומתן.

חיים אורון: הרי אם לא יגיעו להסכם, לצערי הרב, צריך גם משכורת בפברואר, במרס ובאפריל.

חיים אורון: מישהו רוצה לסגור את הברז?

חיים אורון: יש לו, אלחמדוללה, עוד ברז ארוך לסגור.

חיים אורון: מצד שני, אל תוותרו על הרצון הטוב של העובדים ועל הרצון הטוב של אלה שעוסקים בכך בתוך הרשות.

חיים אורון: לכן, קיוויתי שיתקיים פה איזה דו-שיח עם השר הממונה, והוא יגיד מעל הדוכן: אני מקבל את זה ואני פונה אל כל מי שעוסק בזה – אל שר האוצר, אל ראש אגף התקציבים.

חיים אורון: דרך אגב, הכסף ישנו.

חיים אורון: אמרו ש-35 מיליון שקל ישנם.

חיים אורון: עכשיו מתווכחים על התנאים.

חיים אורון: זה כמו עם המורים: שמנו כסף בצד, ועכשיו אנחנו נסובב לכם את הבורג.

חיים אורון: מה קורה אחרי שביתה של חודש אצל המורים?

חיים אורון: בורג שאפשר היה לפתוח לפני חודש, אחרי החודש הזה כבר פותחים אותו.

חיים אורון: אז בואו נעשה את זה הפוך.

חיים אורון: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מקווה ומציע – אינני יכול להציע, אבל אני בטוח שידידי חבר הכנסת יציע זאת – להעביר את זה לדיון דחוף ומחודש בוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת הכלכלה, שעסקה בזה לפני שבוע, והביזיון עם המשכורות ייפסק.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצבעה.

אריה אלדד: אני יכול הצעה אחרת?

יצחק זיו: אני מבטל את ההצבעה.

יצחק זיו: הצעה אחרת – חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חבר הכנסת, המצב הזה הוא באמת בלתי נסבל, משום שהפכו את כבוד השר לקריין וציידו אותו בערמת ניירות והוא קורא תשובות.

אריה אלדד: לכן, אני מציע להעביר את הנושא לדיון מחודש בוועדה המשותפת שהציע חבר הכנסת .

יצחק זיו: תודה רבה.

לא ועדה משותפת.

לישיבה של שתי הוועדות.

יצחק זיו: לא יכול.

לוועדת הכספים.

יצחק זיו: טוב, לוועדת הכספים.

יצחק זיו: כרגע אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אורון, אנחנו ממשיכים בהצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 27 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

חיים אורון: לא הספקנו להצביע.

יצחק זיו: זה בסדר.

יצחק זיו: בעד – 3, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: הנושא עובר לוועדת הכספים.

יצחק זיו: התפטרות החשב הכללי במשרד האוצר ד"ר ירון זליכה

יצחק זיו: הצעה לסדר-היום מס' 3916:

יצחק זיו: התפטרות החשב הכללי במשרד האוצר ד"ר ירון זליכה.

יצחק זיו: חבר הכנסת , בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עושים ממך, ממני ומהכנסת צחוק.

אריה אלדד: באמת הפכו אותך לקריין.

רפי איתן: חברי הכנסת?

אריה אלדד: לא חברי הכנסת.

אריה אלדד: הממשלה.

אריה אלדד: שולחים שר אחד עם ערמת ניירות להשיב תשובות כתובות מראש.

אריה אלדד: במקרה הזה אתה צריך להשיב לי על התפטרותו של החשב הכללי באוצר.

רפי איתן: ידידי – – –

אריה אלדד: "שלום רב שובך ציפורה נחמדת/ מארצות החום אל חלוני/ אל קולך כי ערב מה נפשי כלתה/ בחורף בעוזבך מעוני.

אריה אלדד: "

רפי איתן: – – –

אריה אלדד: האם עדיין תקרא את התשובה על זליכה?

רפי איתן: כן.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: כבוד השר רפי איתן, בבקשה.

רפי איתן: כבוד היושב-ראש, חבר הכנסת, ראשית, אומר כמה מלים.

רפי איתן: בסך הכול, אתם – לפחות שני חברי הכנסת בצד הימני – ותיקים ומנוסים בכנסת הרבה יותר ממני.

רפי איתן: אינני חושב שאני הראשון שמקריא תשובות של שר נעדר – רבותי, תסתכלו: הכנסת ריקה – בייחוד שאני תורן.

אריה אלדד: אתה כבר מחליף של המחליף.

אריה אלדד: השר נהרי היה צריך לקרוא במקום שר האוצר, ואתה מחליף של המחליף.

אריה אלדד: זה הולך ופוחת פה.

רפי איתן: כתורן קיבלתי עלי גם את המשימה הזאת.

רפי איתן: חבר הכנסת אלדד, אני עונה לך.

רפי איתן: חוזה העבודה של ד"ר ירון זליכה הסתיים ב-19 באוקטובר 2007 לאחר כהונה בת ארבע שנים.

אריה אלדד: איך זה קשור – – –

רפי איתן: בעקבות צו הגנה זמני שהוציא מבקר המדינה לצורך בדיקת תלונתם של חברי כנסת, נמשכה כהונתו עד עתה.

רפי איתן: מבקר המדינה הודיע כי יסיר את צו ההגנה הזמני עד ליום 7 בדצמבר 2007, וכי אין מניעה להבאת מינויו של החשב הכללי החדש לאישור הממשלה.

רפי איתן: בהתאם לזאת, בכוונת שר האוצר להביא את מינויו של מר שוקי אורן לאישור הממשלה בזמן קרוב ולאפשר את כניסתו לתפקיד סמוך למועד פקיעתו של הצו הזמני.

רפי איתן: האם התשובה מניחה את דעתך?

אריה אלדד: איך זה קשור ל"שלום רב שובך ציפורה נחמדת" שעליה שאלתי?

רפי איתן: תודה.

רפי איתן: נדמה לי שאת זה באמת אפשר להסיר מסדר-היום, מפני שזה נושא – – –

אריה אלדד: אי-אפשר להסיר מסדר-היום, כי הנושא לא נדון והתשובה ניתנה בלי להתייחס לנושא ובלי להתייחס לכך שהתקיים כאן דיון – – –

יצחק זיו: לאיזו ועדה אתה מציע?

יצחק זיו: דיון במליאה?

אריה אלדד: ודאי.

יצחק זיו: בעד – זה במליאה; נגד – זה הסרה.

יעקב אדרי: מה קורה כאן?

מאיר פרוש: אפשר לעשות הצבעה ידנית.

יצחק זיו: אני מעמיד להצבעה.

יצחק זיו: לא, נעשה הצבעה אלקטרונית.

יצחק זיו: השר רפי איתן ביקש הסרה.

יצחק זיו: השר רפי איתן, בעד – זה מליאה, ונגד – זה הסרה.

יצחק זיו: אני יכול לשאול מה שני השרים מצביעים?

יעקב אדרי: האמת שלא הייתי בדיון – – –

יצחק זיו: אתה נגד?

יצחק זיו: כבוד השר רפי איתן.

יצחק זיו: הצבעה מס' 28 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: אני יכול לשאול מה שני השרים מצביעים?

יעקב אדרי: האמת היא שלא הייתי בדיון, לא נעים לי לבוא ולהצביע.

יצחק זיו: אתה נגד?

אריה אלדד: – – – קראתי את שירו של ביאליק – – –

יצחק זיו: כבוד השר רפי איתן, התוצאה היא בעד – 2, נגד – 1.

יצחק זיו: השר, האם לצרף אותך בעד ההצעה להעביר למליאה או להסיר?

מאיר פרוש: זה לא כל כך משנה לו.

קריאות: – – –

יצחק זיו: הנושא הועבר למליאה.

יצחק זיו: תודה.

יעקב אדרי: אם זה 2–2, זה לא נפל?

יצחק זיו: זה לא 2–2.

יצחק זיו: זה היה 1–2.

יעקב אדרי: השר לא הספיק להגיע לכיסא.

יעקב אדרי: מילא אני, אבל הוא ירד מהדוכן.

יעקב אדרי: טוב, אני לא מתערב.

יעקב אדרי: הצרת צעדי הציבור החרדי

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום מס' 3900 בנושא: הצרת צעדי הציבור החרדי – של חבר הכנסת .

יצחק זיו: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, כאשר הגשתי ליושבת-ראש הבית את ההצעה לסדר-היום, התלבטתי ביני לבין עצמי כיצד לכנות את הנושא: קיפוח הציבור החרדי, אפליית הציבור החרדי או ההתעמרות בציבור החרדי.

מאיר פרוש: למעשה, שלושת הדברים נכונים.

מאיר פרוש: אנחנו חשים במדינת ישראל גם בקיפוח, גם ביחס של אפליה וגם בהתעמרות – אפילו ברמיסה, מכובדי השר.

מאיר פרוש: לבסוף נמלכתי בדעתי וריככתי את הנוסח, אולי כדי למנוע ויכוח עם נשיאות הכנסת, והנוסח הסופי הוא: הצרת צעדי או חיי הציבור החרדי.

מאיר פרוש: כיום מצבנו חמור יותר אפילו בהשוואה לתקופת ממשלת הליכוד-שינוי, עם שורת הגזירות הקשות שהיו אז מנת חלקנו.

מאיר פרוש: לא בכדי השר נהרי ביקש שלא להופיע היום ולענות על ההצעה שלי, מכיוון שלא נוח, ואני בטוח שהוא מסכים כמעט עם כל מלה שאני אומר כאן בהמשך.

מאיר פרוש: מרבים לשאול אותי מהו המניע ליחס המשפיל כלפי האוכלוסייה החרדית, והתשובה נחלקת לשניים: יש הלוחמים בנו ממניעים אידיאולוגיים אנטי-דתיים, ויש הרומסים אותנו משום הקנאה – ואני אומר: כן, הקנאה, עד כמה שזה נשמע מוזר.

מאיר פרוש: אנחנו זוכרים את אותה כתבה בתקשורת שתיארה יהודי חרדי מזקני ירושלים, שזכה – בלי עין הרע – לחוג בשמחה את הולדת הנכד לנינו.

מאיר פרוש: לאותו סב זקן יש, ברוך השם, כ-450 צאצאים, ובסוגריים אוסיף שכנראה הוא טעה, ובלי עין הרע יש לו יותר.

מאיר פרוש: אבל, מעניין היה לקרוא את דברי הפרשנות שנתלוו לידיעה המעניינת הזאת.

מאיר פרוש: רבים מהכותבים אמרו, שאם ימשיכו החרדים להקים משפחות עם מספר כה רב של ילדים, כיצד תיראה החברה הישראלית בעתיד?

מאיר פרוש: אוי לאסון הזה.

מאיר פרוש: בצורה יותר קונקרטית, קראנו לאחרונה תחזית דמוגרפית שלפיה בסוף העשור, בשנת תש"ע, יגיע החינוך החרדי ל-25% מכלל התלמידים בבתי-הספר, כלומר אחד מכל ארבעה תלמידים יהיה ממשפחה חרדית.

מאיר פרוש: אוי לאסון הזה.

מאיר פרוש: תמיד בעקבות ידיעות ותחזיות כאלה בא מסע ההשמצות וההכפשות שאנו כבר רגילים אליו – אותה מנטרה, אותם ניסוחים, אותם שקרים.

מאיר פרוש: מה הם אומרים?

מאיר פרוש: החרדים לא עובדים, אינם מתפרנסים, ילדיהם גדלים על חשבון הציבור הכללי, הם טפילים, עלוקות, מנצלים וכו' וכו'.

מאיר פרוש: הסגנון אינו משתנה – אותן מלים ואותן השמצות והכפשות.

מאיר פרוש: מובן שזוהי סטיגמה, כתם מזויף המודבק על אוכלוסייה גדולה בניסיון להבאיש את ריחה, להטיל בה אות קלון.

מאיר פרוש: הרי המציאות אינה כזאת.

מאיר פרוש: יהודים חרדים נהנים מיגיע כפיהם, מעמלם, מפעילותם בתחומים שונים במשק, וזכויות להם לא פחות מאשר לסקטורים אחרים בחברה.

מאיר פרוש: אבל הפחד הוא מפני "פן ירבה", כמו שאמר אותו מלך במצרים שעשה חשבון מדוקדק עד כמה ישפיע הריבוי היהודי על הדמוגרפיה של ארצו.

מאיר פרוש: ואז הוא הגיע למסקנה הידועה, והוא נקט אמצעים אלימים בניסיון לצמצם את הילודה.

מאיר פרוש: בגרסה העכשווית של ימינו שמענו גם בבית הזה נאומים מדוע צריך לצמצם את הקצבאות למשפחות ברוכות ילדים.

מאיר פרוש: היו שלא התביישו אפילו לומר בגילוי לב: צריך לצמצם את מספר הילדים במשפחות החרדיות – "פן ירבה".

מאיר פרוש: במהדורה המודרנית של ימינו, "פן ירבה" – אך היום על-ידי יהודים נגד יהודים – "פן ירבה" אלה גזירות על משפחות ברוכות ילדים במדינת היהודים.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא "נצטדק"; גם לא נסביר מדוע רצוי בכלל להגדיל את המשפחות היהודיות, באיזון העדין שלנו, כדי לשמור כאן על האופי היהודי.

מאיר פרוש: כי לדידנו, הברכה הגדולה ביותר של הקב"ה לבית היא ילדים, וזאת גם הברכה והמצווה הראשונה המופיעה בתורה.

מאיר פרוש: יתר על כן, כאשר קיצצו את קצבאות הילדים הקשו כמובן מאוד על חיי המשפחות שלנו, הכבידו מאוד כלכלית, מקשים ומכבידים גם היום, אבל אנחנו באמונתנו נוהגים, והמשפחות שלנו, ברוך השם, ממשיכות להתברך בילדים, וכן ירבו.

מאיר פרוש: ועם זאת, אנו עומדים על זכויותינו כאזרחים ותובעים להחזיר את העושק הבלתי-נתפס של המשפחות ברוכות הילדים.

מאיר פרוש: כך בדיוק אנו תובעים לקבל בשוויון את זכויותינו בחינוך – כי הרי אין לאיש מאתנו כוונה לדרוש שילד חרדי יקבל ולו אגורה אחת יותר מילד מקביל לו הלומד במערכת החינוך הכללית, אין כוונה כזאת, אבל אני שואל מדוע יש מחסור כה חמור בכיתות לימוד במערכת החינוך החרדי.

מאיר פרוש: הנתונים ידועים ונמסרו כאן על-ידי חברי חברי סיעת יהדות התורה.

מאיר פרוש: חסרות כ-1,000 כיתות לימוד בירושלים בלבד, מאות כיתות באלעד ובביתר-עילית, במודיעין-עילית.

מאיר פרוש: כמעט בכל נקודת יישוב בארץ שיש בה ריכוז חרדי יש מחסור חמור בכיתות לימוד.

מאיר פרוש: מאות גם ביישובים אחרים.

מאיר פרוש: אם כן, מדוע?

מאיר פרוש: מדוע בבתי-ספר רבים במגזר החרדי עדיין לומדים בתנאים קשים מנשוא, בקרוונים, בצריפים, בעוד כל ילד אחר במדינה – כמעט כל ילד אחר במדינה – לומד במבנה ראוי?

מאיר פרוש: ולשם השוואה בלבד – אין עינינו צרה במגזר הערבי כמובן, אך הייתכן שרוב תשומת הלב כיום ניתנת למגזר זה, וממשיכים בקיפוח החינוך החרדי?

מאיר פרוש: אני שואל אותך, אדוני השר: הייתכן?

מאיר פרוש: שאלה נוספת: מדוע מעכב משרד החינוך תקציבי הצטיידות ומדוע מעוכבים התקציבים לתגבור יהדות?

מאיר פרוש: הרי מוסדות החינוך החרדי נקלעו למצוקה תפקודית קשה, גם במקרים שהזכאות לקבלת תקציב כבר אושרה למעשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אמרתי בתחילת דברי שהתלבטתי כיצד לכנות את מצבנו: קיפוח?

מאיר פרוש: אפליה?

מאיר פרוש: התעמרות?

מאיר פרוש: התשובה היא שהכול נכון.

מאיר פרוש: העוול בולט לעיני כול.

מאיר פרוש: בשעה שמתוכנן להוסיף למערכת החינוך הכללית סך של 2 מיליארדי שקל, ומבטיחים חגיגית לשפר את תנאי המורים, באותה שעה עצמה מפחיתים למעשה משכרם וממעמדם של המורים במערכת התורנית.

מאיר פרוש: הכיצד?

מאיר פרוש: וגם אם לכאורה הדבר בוצע פורמלית, בעקבות פסיקת בג"ץ, האם למישהו אכפת בכלל שמורים חרדים אינם מקבלים משכורות, שמוסדות תורניים קורסים?

מאיר פרוש: היכן מידת האנושיות?

מאיר פרוש: היכן מידת האמפתיה?

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מי היה מאמין שבשנת ה-60 לקיום המדינה אין בתקציב הממשלתי כמעט התייחסות לעולם הישיבות, ללימודי התורה?

מאיר פרוש: מי היה מאמין?

מאיר פרוש: היה בעבר תקציב של מאות מיליוני שקלים, ועכשיו קיצצו עד לכדי 4 מיליוני שקל.

מאיר פרוש: כמה אפשר להתאכזר אלינו, והייתי אומר – בסאדיזם וללא שמץ של רחמים?

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אינני רוצה לחזור על ההשתלשלות העגומה של תקצוב הישיבות הקטנות, שלראשונה מאז קום המדינה הוצאו מחוץ למסגרת החינוך המוכר שאינו רשמי, ועל כך ששוב הם – בנינו – אינם מוכרים כתלמידים מן השורה הזכאים לתקצוב מצד המדינה.

מאיר פרוש: למעשה, ברגע אחד ירדה לטמיון הכרה בת-שנים, ולישיבות נאמר:

מאיר פרוש: עליכם להסתגל למציאות החדשה של קשיים בתזרים החודשי.

מאיר פרוש: אומנם היו מאז עוד התפתחויות, ולא נלאה את עצמנו בפרטים – מחוסר זמן – לגבי המצב העדכני, אולם ראוי שנדע כי המצב בפועל עדיין נזיל ובלתי פתיר, והמשמעות היא שהישיבות ומוסדות התורה עלולים לא להיות זכאים כלל לתקצוב, כלומר מדובר במצב אומלל שהוא חסר תקדים בתולדות המדינה.

מאיר פרוש: מכובדי השר, אני סבור שההתנכלות לחינוך החרדי, לעולם הישיבות, למוסדות התורה ולחינוך העצמאי, אחת מטרתה: למנוע את קיומם העצמאי, להביא לסגירתם.

מאיר פרוש: כן, פשוט מאוד – להביא לחיסולם, כי אין משמעות אחרת.

מאיר פרוש: אין הסבר אחר לסאדיזם הזה.

מאיר פרוש: והרי אין אפליה גדולה מזו כאשר במודע וביודעין נוטלים ממגזר שלם באוכלוסייה וגוזרים על ילדיו אי-שוויון מובהק ומוכח, כאשר מונעים מהם שירותים בסיסיים וכאשר מגלים אדישות מוחלטת לקריאות המצוקה.

מאיר פרוש: מדוע עושים לנו זאת?

מאיר פרוש: כאמור, גם בגלל ויכוח אידיאולוגי, מתוך עוינות לדת, מתוך רצון לעקור מארץ-ישראל את השפעת תורת ישראל; וגם, כאמור, מחשש ל"פן ירבה" – חשש מהגידול הטבעי, מהתחזית שעד סוף העשור רבע מכלל תלמידי מדינת ישראל יהיו ילדים חרדים, ילדים שקמים בבוקר ואומרים "שמע ישראל" ו"מודה אני".

מאיר פרוש: כן, זאת האמת.

מאיר פרוש: לכן מנסים לפגוע בנו.

מאיר פרוש: וכך, גזירה אחר גזירה – תחילה מקצצים בשעות התקן, בהסעות התלמידים, בשירותי העיריות, לא בונים כיתות ובתי-ספר, ומסיימים בקיצוץ טוטלי של התקציבים כדי להביא לחיסול המערכות כולן.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, יהודים חרדים נפגעים קשות גם כאשר הפריפריה מקופחת במדינה, כי הרי אנחנו נתח נכבד בערי וביישובי הפריפריה.

מאיר פרוש: כאשר מקצצים בטיפשות ובקלות דעת בתוכניות הסיוע לזוגות צעירים לדיור, המכה הקשה ביותר מונחתת על המגזר החרדי, בגין מספר הילדים הגדול יחסית בכל משפחה.

מאיר פרוש: בתקציב 2008, מלבד הקיצוצים הדרסטיים שכבר הזכרנו, בסעיף אחר סעיף אנחנו עדים להכרזת מלחמה על כולנו.

מאיר פרוש: בכל סעיף תקציבי פוגעים: בפנימיות למי שסובלים ממצוקה, בארגוני התורה, בתקציב של תלמידי חוץ-לארץ – במה לא?

מאיר פרוש: מכה אחר מכה, חבטה אחר חבטה, חבטה רודפת פגיעה, נזק רודף שבר, והם רוצים עוד לקפח, עוד להכאיב, עוד לרוצץ, עוד לכתוש, עוד להרוס.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת ומכובדי השר, יש בבית הזה אנשים ישרים, נציגי ציבור הוגנים, ואני בטוח שגם אתה, השר, כמו שאתה נאבק על קצבאות הזיקנה, אתה רוצה להיאבק גם על קצבאות הילדים.

מאיר פרוש: הדברים האלה הם מעל ומעבר למחלוקת בינינו.

מאיר פרוש: אני מבקש שתיתנו דעתכם לכך שמדובר בזכויות אזרח אלמנטריות, בתביעה לשוויון.

מאיר פרוש: הצורך מתקרב, ואני מזמין אתכם לראות במו-עיניכם כיצד מלמדים במערכות החינוך החרדי – בתת-תנאים, בכיתות מאולתרות, בדירות ללא חשמל וללא חימום, במקומות בלתי תקינים.

מאיר פרוש: בואו לראות ותיווכחו שאכן מצרים את צעדי האוכלוסייה החרדית, וזה אות קלון לממשלת ישראל.

מאיר פרוש: אני רוצה לסיים בפסוק הידוע שאנחנו אומרים: "עוצו עצה ותֻפר דברו דבר ולא יקום כי עמנו אל", ואנחנו בשם ה' נלך.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השר רפי איתן, בבקשה.

רפי איתן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פרוש, אני לא כל כך מבין את השר נהרי, מדוע הוא לא בא וענה על השאלה, אבל אענה במקומו.

רפי איתן: בתחום החינוך, במאי 2007 אושר בכנסת חוק חינוך ממלכתי – השתתפות ראשי רשויות מקומיות בתמיכה במוסדות חינוך מוכרים לא רשמיים.

רפי איתן: החוק יביא לכך שהשתתפות של רשות מקומית בתקציב הפעלתם של מוסדות החינוך המוכרים הפועלים בתחומה תיעשה על-פי קריטריונים ברורים ושוויוניים בכל הארץ.

רפי איתן: בתחום הדיור, בהחלטת הממשלה בדיון על תקציב המדינה לשנת 2008 הוחלט להסמיך את שר הבינוי והשיכון להגדיל את הסיוע בשכר דירה למשפחות שהחלו לקבל השתתפות ביוני 2002, על-פי העקרונות האלה: א.

רפי איתן: תינתן העדפה למשפחות ברוכות ילדים – ארבעה ילדים ומעלה; ב.

רפי איתן: תוספת הסיוע הממוצעת לא תעלה על 140 שקלים למשפחה לחודש בכל אחת משנות התקציב 2008 ו-2009; ג.

רפי איתן: משרד הבינוי והשיכון יקצה למטרה זו 15 מיליון שקלים בכל אחת מהשנים 2008 ו-2009, ממקורות תקציב הסיוע, בתיאום עם אגף התקציבים באוצר.

רפי איתן: נוסף על כך, במרס 2007 אישרה הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת החוק הממשלתית להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים.

רפי איתן: הצעת החוק מיועדת ליישם, הלכה למעשה, את תוכנית הממשלה לצמצום הפערים החברתיים בחברה הישראלית.

רפי איתן: מדובר בתוכנית חשובה, שבמסגרתה תשקיע הממשלה כמיליארד שקלים בעידוד אנשים לצאת לעבודה ובצמצום תחולת העוני בקרב משפחות עובדות עם ילדים.

רפי איתן: תוכנית מס ההכנסה השלילי תיתן מענק חודשי לכל אדם עובד שיש לו ילדים בבית – מענק חודשי שגובהו ייקבע בהתאם להכנסת העובד המשתכר עד 5,200 שקלים עם ילד אחר או שניים, ועד 5,700 שקלים עם שלושה ילדים או יותר, בהתאם להכנסת משק-הבית ובהתאם לתנאים נוספים המפורטים בהצעת החוק.

רפי איתן: המענק קבוע בשתי רמות: לעובד עם ילד אחד או שניים הסכום המרבי הוא 275 שקלים לחודש; לעובד עם שלושה ילדים או יותר הסכום המרבי הוא 400 שקלים לחודש.

רפי איתן: כמו כן, ישתלם המענק המרבי לבני 55 ומעלה שאין להם ילדים.

רפי איתן: נדמה לי שהדברים ברורים, ואני מציע להסיר את הנושא מסדר-היום.

מאיר פרוש: השר נהרי ביקש להסיר?

רפי איתן: אני חושב.

יצחק זיו: השר מבקש להסיר את הנושא מסדר-היום.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: בעד זה הסרה.

יצחק זיו: נגד – דיון במליאה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 29 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 1 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 2, נגד – 1, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההצעה הוסרה.

יצחק זיו: אנחנו מקיימים הפסקה, על ההמשך נודיע.

יצחק זיו: (הישיבה נפסקה בשעה 18:38 ונתחדשה בשעה 19:17.

יצחק זיו: )

יצחק זיו: אני מחדש את הישיבה.

יצחק זיו: המלצת ועדת הכנסת בדבר פיצול חוק ההסדרים – יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

יצחק זיו: הודעה לסגנית המזכיר.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת המלצת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2008), התשס"ח–2007.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהמשך להחלטת הכנסת מהבוקר בעניין פיצול וחלוקה של הצעת חוק ההסדרים, להלן המלצות והחלטות נוספות של ועדת הכנסת, בהתאם לנוסח שהונח בפניכם.

): פרק ג', סעיף 9 (מימון בחירות ברשויות המקומיות) – ועדת הכנסת ממליצה שהכנסת תאפשר לפצל את הסעיף בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת.

): סעיף זה יעבור לוועדת הכספים להמשך החקיקה – להכנתו לקריאה שנייה וקריאה שלישית כהצעת חוק נפרדת, שלא במסגרת חוק ההסדרים.

): ועדת הכנסת ממליצה שהכנסת תרשה לחלק את הפרקים והסעיפים הבאים בהתאם לסעיף 121 לתקנון הכנסת; פרקים וסעיפים אלה יועברו לוועדות כפי שיפורט להלן להמשך חקיקה להכנתם לקריאה שנייה ושלישית כהצעות חוק נפרדות, שלא במסגרת חוק ההסדרים, וועדת הכנסת ממליצה כי חקיקתם תסתיים עד יום 31 בדצמבר 2007 – ועדת הכספים תדון בפרק י"ג סעיפים 71(11), (13) ו-(15)–(17), 72(ה), 73, 76(2) ו-81 (שיבוב).

): ועדת הכלכלה תדון בפרק ט"ז סעיפים 100–105(גז).

): על עניינים אלה נדרש אישור הכנסת.

): אני מבקש הצבעה, ואני מבקש להוסיף אותי למצביעים.

יצחק זיו: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 30 בעד הצעת ועדת הכנסת – 6 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת בדבר חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2008), התשס"ח–2007, נתקבלה.

יצחק זיו: בעד – 6, נגד – אין, נמנעים – אין.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה בהתאם להמלצת ועדת הכנסת.

יצחק זיו: ההצבעה אושרה בהתאם להצעת ועדת הכנסת.

): אני מבקש להוסיף את קולי.

יצחק זיו: מוסיפים גם את חבר הכנסת דוד טל.

): אדוני היושב-ראש, לפני שאני אעבור להודעה של ועדת הכנסת, אני מבקש להודות לצוות הנפלא שלי: מזכירת הוועדה נועה בירן, מנהלת הוועדה אתי בן-יוסף והיועצות המשפטיות שגית אפיק וארבל אסטרחן המצוינות.

): אני רוצה לאחל לכל מי שעובד פה בכנסת שיהיה לו צוות כזה.

): ועדת הכנסת קבעה כי הוועדות הבאות ידונו בפרקים ובסעיפים הבאים מתוך הצעת חוק ההסדרים – הודעה לכנסת בלבד.

רונית תירוש: אותי אתה לא משבח?

): אני רוצה לשבח, לפאר ולהלל את חברת הכנסת רונית תירוש על שעמדה לימיני והגיעה למליאה כדי להצביע והביאה לקוורום כזה נכבד.

): ועדת הכנסת קבעה, כאמור, כי הוועדות הבאות ידונו בפרקים ובסעיפים הבאים מתוך הצעת חוק ההסדרים – הודעה לכנסת בלבד.

): ועדת הכספים תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק א', סעיף 1 (מטרת החוק).

): פרק ד', סעיפים 16(2) ו-17(א) (שב"ן); סעיף 16(3) (עלות סל הבריאות); סעיף 16(4) (הוצאות קופות-החולים); סעיף 18 (התחשבנות קופות-החולים).

): פרק ה', סעיפים 24, 25 ו-28(ב) (מס מעסיקים).

): פרק י"א כולו (סעיפים 68 ו-69) (ייעוץ פנסיוני).

): פרק י"ג, סעיפים 71(3), (5) ו-72(ב) (גירעון בביטוח האבטלה) – ועדת הכנסת ממליצה לוועדת הכספים כי עניין זה יחוקק כהוראת שעה לשנתיים; 71(4), (6) ו-(12), 72(ג) ו-(ד), 74, 75, 76(1), ו-77 (ביטוח בריאות לעקרות-בית); סעיפים 71(7), (10) ו-(14) (ביטול פטור מתשלומי ביטוח לאומי); סעיף 80 (קיצוץ קצבאות ביטוח לאומי).

): פרק י"ט, סעיף 114 (הפחתת הגירעון); סעיף 121 (תקציב קרן חיילים משוחררים); סעיף 122 (מענק לדירות בירושלים); סעיף 136 (תחילה) – הבהרה: לעניין תחילת הסעיפים שהועברו לוועדות אחרות – כל ועדה מוסמכת להחליט לפי העניין.

): ועדת העבודה והרווחה והבריאות תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק ד', סעיפים 14 ו-15 (פיצוי לנפגעי פוליו).

): פרק י"ג, סעיפים 71(1) ו-72(א) (הקפאת קצבאות ביטוח לאומי); סעיפים 78 ו-79 (הקפאת קצבאות הבטחת הכנסה).

): פרק י"ד, סעיפים 82–91 (הקפאת עדכון תשלומים).

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בפרק ג', סעיף 5(4) (רשויות מקומיות – הטלת תפקיד של רשות אחת על אחרת).

): ועדה משותפת לוועדת החינוך, התרבות והספורט וועדת הכספים, בראשות ועדת החינוך, התרבות והספורט, תדון בפרקים ובסעיפים האלה: פרק י"ט, סעיף 128 (לימוד חובה); סעיף 129 (השאלת ספרי לימוד); סעיף 130 (יום חינוך ארוך).

): הסעיף הבא יישאר בוועדת הכנסת שתקבע ועדה שתדון בו: פרק י"ט, סעיף 127 (ביטול חוק ערי ואזורי פיתוח).

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): תודה רבה לחברי הכנסת שנשארו עד השעה הזאת, חן חן.

אלחנן גלזר: רציתי לתת מחמאות ליושבת-ראש סיעת גיל על שאספה את כל החברים פה, שלושה מתוך שישה.

אלחנן גלזר: נשבח את סיעת גיל – – –

יצחק זיו: חבר הכנסת גלזר, בבקשה.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה במסגרת המחמאות להרעיף מחמאות גם על מנהלת סיעת גיל רחל כהן, שאספה לפה שלושה חברים מסיעת גיל.

אלחנן גלזר: ייתכן שבלעדיהם החוק הזה לא היה עובר היום.

יצחק זיו: חבר הכנסת אפללו, יושב-ראש הקואליציה, בבקשה.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, לאחר העבודה הקשה שבוצעה בוועדת הכנסת כדי להעביר את חוק ההסדרים, אני מרגיש צורך לומר תודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד טל, לצוות הוועדה וליועצות המשפטיות.

אלי אפללו: אני לא יכול לעבור ולא לומר תודה למנהל הסיעה שלי, מושיק ביבי, שעושה עבודה נהדרת, ולאורית מרדכי, שעושה גם כן עבודה נהדרת, ולאורית רימוק, וליהושע חזן, היועץ משפטי של הקואליציה – כולם פה אומרים תותח.

אלי אפללו: אני רוצה לומר תודה, ולסיום אני רוצה לומר שאני משוכנע שחוק ההסדרים הזה הוא חוק ההסדרים הקטן ביותר שהיה לנו.

אלי אפללו: אני מקווה שכל הדברים באמת ייטיבו עם מדינת ישראל.

אלי אפללו: אני מודה ליושב-ראש, תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ט' בכסלו התשס"ח, 19 בנובמבר 2007, בשעה 16:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.