ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושבעים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2007-11-28 00:00

אחמד טיבי: רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אחמד טיבי: היום יום רביעי, י"ח בכסלו התשס"ח, 28 בנובמבר 2007.

אחמד טיבי: יום לפני, למי שהבין.

אחמד טיבי: הסעיף הראשון על סדר-היום הוא שאילתות בעל-פה.

אחמד טיבי: שר הפנים מאיר שטרית ישיב על שאילתא בעל-פה מס' 196 מאת חבר הכנסת דוד אזולאי בנושא: מצב שירותי הכבאות הארציים.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, פורסם כי מצבה של נציבות הכבאות וההצלה חמור בשל חוסר יכולת של הכבאים בישראל לעמוד במשימת הצלת חיים.

דוד אזולאי: לדוגמה, בישראל יש כבאי אחד ל-6,000 איש, לעומת כבאי אחד ל-1,000 איש באירופה ובארצות-הברית.

דוד אזולאי: רצוני לשאול: 1.

דוד אזולאי: האם נכון הדבר?

דוד אזולאי: 2.

דוד אזולאי: האם נכונה טענת נציב הכבאות וההצלה שהנציבות קורסת?

דוד אזולאי: 3.

דוד אזולאי: האם זכתה הנציבות לסיוע בשנים האחרונות?

מאיר שטרית: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: ראשית, אני מברך את היושב-ראש על שהוא מזכיר את כ"ט בנובמבר.

אחמד טיבי: לא הזכרתי, אמרתי "יום לפני".

מאיר שטרית: אנחנו מבינים לבד.

מאיר שטרית: זה היום שבו הוכרזה המדינה, ואני חושב שזה באמת יום חגיגי.

מאיר שטרית: אדוני, אני מתכבד לענות על השאילתא של חבר הכנסת דוד אזולאי.

מאיר שטרית: 1–3.

מאיר שטרית: מספר הכבאים בישראל אכן נמוך מהממוצע העולמי, בשל קשיי תקציב.

מאיר שטרית: עם זאת, אין מקום לגייס בישראל מספר כבאים ביחס של 1 ל-1,000, בשל אופי הבנייה בישראל.

מאיר שטרית: לגבי סיוע תקציבי, פניתי אל שר האוצר ואל ראש הממשלה וביקשתי סיוע, בעקבות דוח שהכין נציב הכבאות שמראה שבשעת-חירום אין כיסוי מלא למדינת ישראל מבחינת שירותי כיבוי והצלה.

מאיר שטרית: יכולנו להתמודד עם מה שקרה בלבנון, משום שהפגיעה היתה בעיקר באזור הצפון, ולכן איגדו שם את כל הכוחות.

מאיר שטרית: אבל על מלחמה שפוגעת בכל העורף אין היום לשירות הכבאות תשובה הולמת של כיסוי שטח המדינה בשעת-חירום.

מאיר שטרית: הכנו דוח ארוך שמסביר מה החוסרים.

מאיר שטרית: פניתי אל שר האוצר ואל ראש הממשלה במכתב שבו אני מבהיר שצריך תוספת של 425 מיליון שקלים כדי לתת מענה בתחום כוח-האדם, רכש כלי רכב וציוד, בינוי תחנות והיערכות לחירום, אם אנחנו רוצים לתת כיסוי אמיתי למדינה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אזולאי, במצב הנוכחי אני חושב שהעניין הוא לא קריסה של הנציבות.

מאיר שטרית: הנציבות מתפקדת, עובדת, והאוצר מסייע לפעמים.

מאיר שטרית: בחודש שעבר הוא נתן 3 מיליוני שקלים לרכישת כמה רכבי כיבוי.

מאיר שטרית: אבל אני רחוק מאוד מלומר שאני שבע רצון מכל הטיפול של הכבאות בארץ היום.

מאיר שטרית: לכן אני מתכוון, חבר הכנסת אזולאי, אם ירצה השם, לבצע בשנת 2008 את הרפורמה בשירות הכבאות על-פי דוח-גינוסר.

מאיר שטרית: המגמה שלי היא לגרום לכך ששירות הכבאות יהיה שירות כיבוי ארצי, כמו המשטרה, ובעצם לא יהיו יותר איגודי כבאות.

מאיר שטרית: אני חושב שכל המערכת הפוליטית הזאת מיותרת.

מאיר שטרית: לא צריך איגודים, לא צריך משרדים, לא צריך עשרות ראשי איגודים.

מאיר שטרית: באיגוד אחד משלמים לעובד כבאות א', באיגוד אחר משלמים לו ב', וזה יוצר קנאה ושנאה ותחרות.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיע למצב שבו השם יברך אתכם ויוסיף לכם כאשר דיבר לכם.

דוד אזולאי: אלף פעמים.

מאיר שטרית: בעניין הזה אני רוצה לשנות את הגישה וליצור איגוד כבאות ארצי – לא איגוד אלא רשות כבאות ארצית, על-פי המלצות דוח-גינוסר.

מאיר שטרית: אגב, דוח-גינוסר הוגש לממשלה לפני כמה וכמה שנים, אבל לצערי במשך השנים לא הצליחו ליישם את הרפורמה הזאת.

מאיר שטרית: כבר התחלתי במגעים עם ראשי האיגודים, עם הנציבות ועם האוצר במטרה ליישם את הרפורמה הזאת.

מאיר שטרית: אני חושב שזאת תהיה מהפכה בתחום השירות.

מאיר שטרית: ברגע שיש לנו איגוד אחד שכולם בו עובדי משרד הפנים, שכולם יהיו עובדיה של אותה רשות, בלי כל המערכת הקיימת היום, כל העסק יעבוד אחרת לחלוטין; בדיוק כמו שירותי חירום במדינות המתוקנות וכמו משטרה וכמו כל דבר אחר, שיש שירותי חירום והצלה בתחומים שהם אחראים להם.

מאיר שטרית: נוכל אז לקבוע את שכר העובדים באופן שווה לכולם, כעובדי מדינה; אם כי, בניגוד לעובדי המדינה הרגילים, הם יהיו מנועים מדבר אחד – הם לא יוכלו לשבות, כמו שמקובל במשטרה; הם לא יוכלו להתאגד ולא יוכלו לשבות.

מאיר שטרית: אני מאמין שאפשר יהיה לקבל את ההסכמה של העובדים ושל כולם לעבור להיות עובדים באיגוד החדש.

מאיר שטרית: אני חושב שזה לטובת האיגוד ולטובת העובדים, ואני בשלבים של עבודה לקראת יציאה לדרך של ביצוע הרפורמה ב-2008.

מאיר שטרית: השאיפה שלי היא שב-2008 נשלים את הרפורמה, שהיא מורכבת, אדוני היושב-ראש, ואינה קלה לביצוע, משום שכדי להוציא אותה לפועל צריך להעביר למדינה את כל הנכסים ואת כל ההתחייבויות ששייכים היום לאיגודים.

מאיר שטרית: צריך להעביר למדינה את כל העובדים, עם כל הבעיות והאין-בעיות, וכן ליצור כלים חקיקתיים שיאפשרו את המעבר הזה.

מאיר שטרית: למשל, עובד שעובר מאיגוד ערים לשירות המדינה לא יקבל פיצויים על המעבר, אלא אם הוא ירצה להתפטר ואז הרשות תוכל להחליט אם היא לוקחת אותו או לא, זה כבר לשיקול דעתה.

מאיר שטרית: הרעיון הוא שאנשים יוכלו לקבל פיצויים, שהנכסים אכן יועברו לאחריות המדינה – אף שחלק מהנכסים הללו נרכשו בכספי הרשויות המקומיות, אבל בהינתן שחלק מכספי הרשויות המקומיות הם כספי מדינה, אין שום סיבה שזה לא יעבור לרשות המדינה, בעיקר כאשר מורידים מהרשויות המקומיות את הנטל; היום הן משלמות את כל ההוצאות, המשכורות והתחזוקה.

מאיר שטרית: הרפורמה מורכבת, מסובכת, אבל לא בלתי אפשרית.

מאיר שטרית: זה בדיוק מה שאני אומר לגבי השלום, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: זה מורכב, זה מסובך, אבל זה לא בלתי אפשרי.

אחמד טיבי: המחיר ידוע.

מאיר שטרית: בכל מקרה, תמיד יש תו מחיר.

מאיר שטרית: בעניין הזה אני חושב שאין דבר שהוא בלתי אפשרי.

מאיר שטרית: אני מקווה שנצליח בשנה הבאה לחולל את הרפורמה ותוך כדי הרפורמה גם לפתור את כל הסוגיות והבעיות שאתה מעלה.

מאיר שטרית: דיברת על חוסר בכבאים, זה ישתנה.

מאיר שטרית: המטרה שלנו היא להוסיף תקנים ולאייש את כל התקנים הדרושים.

מאיר שטרית: דיברת על חוסר בציוד לכיבוי אש – אתה צודק, וצריך לשנות את זה.

מאיר שטרית: אם תהיה רפורמה, נוכל להקציב כסף כדי שיתאפשר לרכוש את כל הציוד הדרוש, למלא את החסר וליצור כלי כיבוי אש.

מאיר שטרית: לא רק זאת, העניין של בטיחות ומניעה של שרפות חשוב אף יותר.

מאיר שטרית: אם יש רשות אחת שעובדת לפי כללים אחידים, ברורים, חד-משמעיים, אז אפשר יהיה להשגיח שכשבונים בניין יהיו בו הכלים וכל האפשרויות להילחם בשרפה, כשהיא פורצת, ולמנוע שרפות.

מאיר שטרית: היום כל איגוד והתחום שלו, אין דבר מוסדר.

מאיר שטרית: למשל, מניעת אש ביערות או בשטחים: הרשות הזאת תהיה רשאית – וזה ייעשה בחקיקה – לתת הוראות לכל אגף היערות, הקרן הקיימת וכל מי שמחזיק יערות, לנקוט את כל האמצעים כדי למנוע שרפות, כמו שבילי גישה, שבילי אש, נקודות כיבוי – כפי שזה מוסדר בעולם.

מאיר שטרית: כלומר, צריך שיהיו כלי חקיקה שייתנו את הכלים והאמצעים לנציב הכבאות – שיהיה ראש הכבאות, כמו שמקובל במשטרה – כדי שיהיו לו כלי החקיקה וכלי האכיפה על אלה שלא יבצעו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מאמין שחבר הכנסת דוד אזולאי העלה נושא מרכזי, חשוב, ואני מקווה שבשנת 2008 נצא לדרך חדשה, שתיתן תשובה על כל השאלות הללו.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת אזולאי.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני רוצה לברך אותך על היוזמה ומאחל שאכן היוזמה לשירות כבאות ממלכתי במדינת ישראל תתממש ב-2008.

דוד אזולאי: אדוני השר, אם הגשתי עכשיו שאילתא וקיבלתי הסבר כל כך רחב לקראת 2008, על כך שמתכוונים להקים שירות ממלכתי, והיה זה שכרי על השאילתא ואני מסתפק בכך.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני השר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, במסגרת הביקורים שלי ביישובים הערביים סח'נין, עראבה ודיר-חנא – יישובים גדולים, ערים – נוכחתי לדעת שביישובים האלה אין מרכז לכבאות ולמתן שירותים במצב חירום.

טלב אלסאנע: למשל, היתה שרפה באחד הבתים בעראבה, ועד שהגיעו מכבי-האש נגרם שם אסון כבד.

טלב אלסאנע: מדוע לא עושים פריסה של שירותי החירום האלה בצורה סבירה, כך שהם יהיו זמינים, נגישים וסבירים וייתנו מענה במקרה חירום?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

מאיר שטרית: תודה לחבר הכנסת אזולאי.

מאיר שטרית: לחבר הכנסת אלסאנע, אין היום תחנת כיבוי בכל עיר ובכל יישוב, גם לא בערים יהודיות.

מאיר שטרית: ביישוב שאני גר בו, יבנה, אין תחנת כיבוי.

מאיר שטרית: יש איגוד ערים שנמצא ברחובות והוא משרת את רחובות, יבנה, נס-ציונה, מזכרת-בתיה, קריית-עקרון, גדרה, בני-עי"ש והמושבים באזור.

מאיר שטרית: אי-אפשר להקים תחנת כיבוי בכל עיר.

טלב אלסאנע: אני מדבר על מרכז ערים ולא על עיר אחת.

מאיר שטרית: אני לא יודע ספציפית לגבי היישובים שהזכרת, אני מניח שגם באזור שלהם יש מרכז כיבוי אחד וכשקורה משהו הם יוצאים לדרך במהירות האפשרית.

מאיר שטרית: כמו שאמרתי קודם, אני מקווה שכשנקים רשות כיבוי ארצית נוכל לעשות פריסה אחרת, להקים מחוזות של כיבוי בכל מקום שהם ייתנו תשובה ופריסה יותר טובה.

מאיר שטרית: בכלים שיש לנו היום אנחנו בקושי מכסים את השירותים הקיימים – גם בגלל קשיים תקציביים, שכן הרשויות לא מצליחות לשלם.

מאיר שטרית: אתה בוודאי יודע שהיום, כשמקימים איגוד לכיבוי אש, כל רשות שותפה באיגוד ומשלמת את חלקה.

מאיר שטרית: אחת הבעיות שמקשות על האיגודים היא שהרשויות לא משלמות, ואז אין להם כסף לשלם משכורות לעובדי האיגודים, מתחילות שביתות וכו'.

מאיר שטרית: אני מקווה שכל זה ייעלם עם הקמת הרשות הארצית לכיבוי: לא יהיו שביתות, לא יהיה מצב שאנשים יהיו תלויים בשירותי חירום, שהרשות יכולה לשלם או לא יכולה לשלם.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני.

אחמד טיבי: השאילתא הבאה היא של חבר הכנסת בניזרי לשר החקלאות ופיתוח הכפר, שאילתא מס' 193 בנושא: הברחת בשר.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, רצוף בזה פרסום שלפיו בשבוע שעבר תפסו פקחי השירות הווטרינרי בשר בקר שהוברח מהשטחים ונמכר באטליז בשכונת פת בירושלים.

שלמה בניזרי: רצוני לשאול: 1.

שלמה בניזרי: האומנם כן?

שלמה בניזרי: 2.

שלמה בניזרי: האם מצאו הפקחים את שבילי ההברחה והגיעו גם למקור הבשר?

שלמה בניזרי: 3.

שלמה בניזרי: האם בשר כזה נמכר גם ככשר?

שלמה בניזרי: 4.

שלמה בניזרי: כמה מקרים דומים נתפסו בשנת 2007 ומה נעשה באותם מקרים?

שלמה בניזרי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

שלום שמחון: 1–4.

שלום שמחון: חבר הכנסת בניזרי, בנוגע לשאלתך בעניין תפיסת בקר באטליז "עיסאוי" בשכונת פת בירושלים – משרד החקלאות אינו קשור לתפיסה זו.

שלום שמחון: ככל הידוע לנו, על-פי הדיווחים בעיתונות, פעילות זו נעשתה על-ידי הפקחים של השירותים הווטרינריים בעיריית ירושלים.

שלום שמחון: האחריות לתפיסה זו היא שלהם ואין ברשותנו פרטים הנוגעים למבצע זה.

שלום שמחון: ברצוני לציין כי יחידת הפיצו"ח במשרד החקלאות, האמונה על מניעת הברחות בשר שאינו ראוי למאכל, נמצאת בקשרי עבודה שוטפים עם וטרינר עיריית ירושלים ואנשי צוותו.

שלום שמחון: בנוסף, יחידת הפיצו"ח פועלת בתיאום הדוק עם אגף הכשרות של הרבנות הראשית כדי להגביר את פעולות האכיפה תוך שימוש בסמכויות אגף הכשרות.

שלום שמחון: ללא קשר למקרה זה, ברצוני להציג נתוני פעילות של יחידת הפיצו"ח של משרד החקלאות בחצי השנה האחרונה: מיוני 2007 ועד היום פעלה יחידת הפיצו"ח באינטנסיביות רבה בתחומי ירושלים.

שלום שמחון: פעילותה מסתכמת ב-54 מבצעים, שבהם נתפסו 40 טונות בשר, הכוללים טבחות צאן, בשר בקר, בשר כבש, שומן כבש, עופות שחוטים, נקניקים ובשר קפוא.

שלום שמחון: על-פי הנהלים הנהוגים, בשר שאינו ראוי למאכל מושמד מייד, במטרה להבטיח את בריאות הציבור.

שלום שמחון: נגד האטליזים המבריחים נפתחים הליכים משפטיים באחריות המחלקה המשפטית של משרד החקלאות.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לחבר הכנסת בניזרי, בבקשה.

שלמה בניזרי: תודה, אדוני השר.

שלמה בניזרי: אני לא מצליח להבין את הפיצול הזה שקיים בינך לבין עיריית ירושלים, כך שהם מבצעים לבד ואתם מבצעים לבד.

שלמה בניזרי: השאלה היא אם יש תיאום ביניכם.

שלמה בניזרי: דבר שני, הייתי רוצה לדעת מה היקף ההברחות.

שלמה בניזרי: אני זוכר משנים עברו, כשכיהנתי כשר הבריאות, דובר על 40%–60% מהבשר בשווקים שמגיע משחיטה שחורה, בעיקר מהשטחים, בתוך בגאז'ים של רכבים.

שלמה בניזרי: הייתי שמח אם תוכל לעדכן אותנו.

שלמה בניזרי: דבר שלישי, אני זוכר שבעבר היו למשרדך תלונות בדבר חוסר בכוח-אדם ובמפקחים, כדי שיוכל לצמצם את התופעה.

שלמה בניזרי: כולנו מדברים כל הזמן על החמרה באכיפה ובעונשים.

שלמה בניזרי: פה מדובר בבשר שיכול לגרום לתמותה – לא של בודד, אלא זה יכול לגרום להרעלות המוניות של אנשים.

שלמה בניזרי: מה עושה משרדך כדי להגביר את האכיפה?

שלמה בניזרי: לאור הנתונים החמורים, שאתה עצמך אמרת בנוגע לדברים שהצלחתם לעשות, ואני מתאר לעצמי שאפשר לעשות עוד, האם יש בעיות תקציביות וכדומה?

שלמה בניזרי: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מנצל את השאילתא של הרב בניזרי.

משה גפני: פנו אלי בעבר מהרבנות הראשית ואמרו שכאשר מגיע בשר לנמל אשדוד אין סמכות לנציג של הרבנות לבדוק מה מגיע ומה לא מגיע, ורק לאחר מכן מאפשרים לו לבדוק את זה מבחינת התקנות או מבחינת החוק, ולפעמים זה מאוחר מדי, והוא גם לא יכול לתת את ההכשר.

משה גפני: האם הגיעה פנייה אל משרדך מהרבנות הראשית בעניין הזה?

שלום שמחון: לא הבנתי.

משה גפני: מגיע בשר לנמל אשדוד או מגיע אוכל לנמל אשדוד, אין אפשרות לנציג הרבנות לבדוק אותו ברגע שהוא מגיע, כדי שלא יחליפו אחרי זה, והיו תלונות מהסוג הזה.

משה גפני: כשפנו אלי אמרתי להם לפנות אל משרדך.

משה גפני: האם פנו?

משה גפני: האם אתה מכיר פנייה כזאת על בעיה חוקית או מינהלית?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלסאנע.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, הבעיה של הברחות נוצרת גם כאשר אין מנגנון ברור וגם אין הקלות כדי לאפשר בקרה ופיקוח מצד אחד ומעבר של סחורות בצורה מסודרת מצד שני.

טלב אלסאנע: עקב הקשיים מחפשים נתיבים חלופיים, וטמונות שם סכנות.

שלום שמחון: אמרת שאחת הבעיות היא שיש קושי במעבר של סחורות.

שלום שמחון: מאיפה לאיפה?

טלב אלסאנע: בין הרשות לבין ישראל.

טלב אלסאנע: יש יחידת הפיקוח על הצמחים והחי, ושם מטילים קנסות בצורה לא פרופורציונלית, כאשר גם אנשים שמובילים כבשים או טלאים בתוך היישובים הערביים, במיוחד לרגל החגים – יש חג אל-אדחא בקרוב.

טלב אלסאנע: מי שמוביל כבש ממקום אחד לשני צפוי לעונש של עשרות אלפי שקלים, דבר שהוא חסר היגיון.

טלב אלסאנע: יש לבצע את הפיקוח, אבל להכניס היגיון בדבר הזה.

טלב אלסאנע: והשאלה הנוספת, מעבר סחורות – – –

אחמד טיבי: רק שאלה אחת מותר לאדוני.

טלב אלסאנע: באותו הקשר.

טלב אלסאנע: החקלאים הפלסטינים תלויים תלות מוחלטת בכלכלה הישראלית כדי לגרום להם עונשים ועוול.

טלב אלסאנע: האם יש הקלות שמשרדך עושה כדי לעזור להם?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני השר.

שלום שמחון: תשובה ראשונה, לחבר הכנסת בניזרי – אמרתי בתשובתי שיש לנו תיאום מלא עם השירותים הווטרינריים בעיריית ירושלים ועם משטרת ישראל.

שלום שמחון: התפקיד של יחידת הפיצו"ח הוא למנוע את העברת התוצרת שאסור לה לעבור בין השטחים לבין ישראל.

שלום שמחון: במקומות מסוימים הנתיבים בהחלט מובילים לתוך ירושלים, כמו לערים אחרות, ולכן היחידה מוסמכת לפעול בתוך ירושלים, אבל בשטח המוניציפלי של ירושלים האחריות לשירותים הווטרינריים היא של עיריית ירושלים, ויש מבצעים משותפים.

שלום שמחון: לגבי הנקודה השנייה, היקף הפעילות – הוא לא בעלייה, אבל גם לא בירידה.

שלום שמחון: אני אעביר אליך דוח מאוד מסודר על כל שנת 2007.

שלום שמחון: מאחר שרק הבוקר התקבלה במשרד שלי השאילתא שלך – – –

שלמה בניזרי: היא נדחתה מהשבוע שעבר.

שלום שמחון: לא הייתי בארץ בשבוע שעבר.

שלום שמחון: אני לא בא אליך בטענות.

שלום שמחון: הבהרתי את הנתונים רק לגבי עיריית ירושלים, ואני אעביר לך דוח נתונים מפורט לגבי כל שנת 2007, וגם ביחס לשנים קודמות.

שלום שמחון: תקבל את זה בכתב.

שלום שמחון: נכון לרגע זה, זה לא נמצא לפני.

שלום שמחון: נתתי לך רק את הנתונים על ירושלים.

שלום שמחון: לגבי ירושלים היו 54 מבצעים, נתפסו 40 טונות וכולן הושמדו.

שלמה בניזרי: האם זה נמכר כבשר כשר או נמכר בחנויות – – –

שלום שמחון: באטליז המדובר, אני מניח שהם לא מוכרים בשר כשר.

שלום שמחון: לא בטוח שזה העניין, אבל אם זה נתפס כבשר כשר הוא מושמד בדיוק כמו בשר שנתפס כלא-כשר.

שלום שמחון: בכל מקרה הוא מושמד.

שלום שמחון: הוא לא מועבר הלאה למכירה, מאחר שמדובר פה בבריאות הציבור.

שלום שמחון: כפי שאתה יודע מתקופת היותך שר הבריאות, יש שיתוף פעולה מלא בין משרד הבריאות לבין יחידת הפיצו"ח במשרד החקלאות, כמו גם בין היחידות האחרות.

שלום שמחון: בכל מקרה, אנחנו עושים מאמצים גדולים.

שלום שמחון: אין ספק שאין עלייה בהברחות, גם בשל העובדה שבינתיים הוקמה גדר והרצועה סגורה, ולכן הקשיים הרבה יותר גדולים.

שלום שמחון: חבר הכנסת גפני, לא התקבלה פנייה במשרדי מהסוג הזה, ואם היא תתקבל, אני אשמח לטפל בה ככל שהדבר בסמכותי.

שלום שמחון: לגבי הנושא של הסחר עם הרצועה – חבר הכנסת אלסאנע, כפי שידוע לך, אני עושה מאמצים גדולים כדי לשמור על מערכת הקשרים החקלאיים בינינו לבין רצועת-עזה, ובעניין הזה יש בסך הכול הצלחות די גדולות בימים האחרונים.

שלום שמחון: נפגשתי פעמיים עם שר החקלאות הפלסטיני והגענו לסדרת תיאומים מלאה, גם על הכנסת הבקר, גם על כניסה של תוצרת חקלאית מישראל לשם, ואני שמח לבשר לך שממש בדקות האלה אמור להיות מופעל הייצוא הראשון של פרחים ותות שדה מהרצועה לאירופה, לראשונה מאז החלטת הממשלה לגבי הרצועה.

שלום שמחון: אנחנו מחדשים הבוקר את ייצוא התוצרת החקלאית מהרצועה לאירופה.

שלום שמחון: בסך הכול אנחנו עושים מאמצים גדולים במגבלות הקיימות.

שלום שמחון: גם הבוקר – כשהמצב הביטחוני יותר בעייתי יש יותר בעיה לפעול, אבל בסך הכול מערכת התיאום בינינו לבין החקלאים הפלסטינים ושר החקלאות הפלסטיני די מלאה, היא שוטפת, היא כמעט יומיומית.

שלום שמחון: תודה רבה.

דליה איציק: השר לביטחון פנים משיב על שאילתא בעל-פה מס' 194 של חברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: תודה, גברתי.

סופה לנדבר: אדוני השר, יושבת-ראש הכנסת, כבוד חברי הכנסת, בזמן האחרון אנו עדים לתופעה של שתיית אלכוהול בקרב בני-נוער.

סופה לנדבר: רצוני לשאול: 1.

סופה לנדבר: האם תופעת שתיית האלכוהול מוכרת לאדוני?

סופה לנדבר: 2.

סופה לנדבר: מה בכוונת המשרד לעשות כדי למגר את התופעה?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חברת הכנסת סופה לנדבר, ראשית, הנושא הזה של שתיית אלכוהול בקרב בני-הנוער מוכר היטב למשטרה.

אבי דיכטר: היחידות המטפלות בנוער במשטרת ישראל מרכזות מאמץ ניכר נגד הגורמים לפשיעה ולאלימות, ובין היתר נגד צריכת אלכוהול בקרב בני-הנוער.

אבי דיכטר: העשייה הזאת באה לידי ביטוי בכמה מישורים.

אבי דיכטר: הראשון הוא, כמובן, מניעה והסברה.

אבי דיכטר: לצורך זה יש כמה פרויקטים שבהם משטרת ישראל לוקחת חלק, כמו יחידות משטרה בפריסה ארצית שעוסקות במה שנקרא אס"א – אלימות, סמים ואלכוהול – וכן פרויקט שהחל בחודשים האחרונים ב-11 ערים במדינת ישראל במסגרת "עיר ללא אלימות".

אבי דיכטר: הנושא הזה עתיד להיות מורחב לערים נוספות, אני מניח בהמשך לישיבה של ועדת השרים למאבק באלימות שבראשותי.

אבי דיכטר: המישור השני, שהוא יותר רלוונטי לשאלה, הוא מישור האכיפה.

אבי דיכטר: יחידות הטיפול בנוער במשטרת ישראל מונחות להגביר את פעילות אכיפת החוק בכל מה שקשור למכירת אלכוהול לקטינים.

אבי דיכטר: רק כדי לסבר את האוזן, בשנת 2002 נפתחו 17 תיקים בגין מכירת אלכוהול לקטינים, ובשנת 2007, עד לאחרונה – עד לסוף אוקטובר – נפתחו כ-460 תיקים על מכירת אלכוהול לקטינים.

אבי דיכטר: ללא ספק מדובר בעלייה משמעותית מאוד במספר התיקים, ואני מניח שזה פועל יוצא של עלייה משמעותית מאוד בצריכת האלכוהול ובמכירת האלכוהול לקטינים.

אבי דיכטר: נוסף על כך משטרת ישראל, באמצעות היחידות לרישוי עסקים, פועלת לסגירת אותם עסקים שעוברים על החוק האוסר מכירת אלכוהול לקטינים.

אבי דיכטר: מעבר לכך, יש סיורים – גם של משטרת ישראל, גם בתיאום עם משטרת ישראל – של מה שנקרא "סיירות הורים", שקיימות בלא-מעט יישובים, במטרה להתמודד עם הבעיה הזאת.

אבי דיכטר: עד כאן, תודה רבה.

דליה איציק: שאלה נוספת.

סופה לנדבר: תודה, אדוני השר.

סופה לנדבר: אני מתכוונת להעביר חקיקה על איסור פרסום משקאות אלכוהול.

סופה לנדבר: האם אתה חושב שזה יכול לעזור, ואם כן – האם אתה מתכוון לתמוך בחקיקה כזאת?

אבי דיכטר: אם נראה הצעה קונקרטית, נשמח מאוד – – –

דליה איציק: שנייה, אדוני.

דליה איציק: בסיבוב השני אנחנו אוספים עוד שתי שאלות.

דליה איציק: יש עוד שואלים? לא.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

אבי דיכטר: כמובן, חקיקה שעוסקת באיסור מכירת אלכוהול לקטינים היא חקיקה מבורכת.

אבי דיכטר: נתייחס מטבע הדברים להצעה קונקרטית שתגיע, אבל ברמה העקרונית אני בהחלט מסכים אתך.

סופה לנדבר: תודה, אדוני השר.

סופה לנדבר: זה מספק אותי.

סופה לנדבר: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: השר לביטחון פנים ישיב על שאילתא מס' 195 של חבר הכנסת מרגי.

דליה איציק: אדוני השר לביטחון פנים, אתה נשאר אתנו.

אבי דיכטר: אני כל הזמן אתכם.

אבי דיכטר: אני הולך לקחת את התשובה.

דליה איציק: בינתיים, עד שחבר הכנסת מרגי ישאל, אנחנו נברך קבוצה ממרכז-יום לקשיש בבאר-שבע שנמצאת כאן.

דליה איציק: ברוכים הבאים.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, פורסם כי בשנה האחרונה חל גידול של עשרות אחוזים במספר השוטרים הבוחרים לעזוב את המשטרה, וכי לאחרונה הורעו תנאי השוטרים.

יעקב מרגי: רצוני לשאול: 1.

יעקב מרגי: האם נכון הדבר?

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: אם כן – כמה שוטרים ביקשו לפרוש וכמה פרשו ב-2005, ב-2006 וב-2007?

יעקב מרגי: 3.

יעקב מרגי: מה ייעשה להטבת תנאיהם של השוטרים כדי שתופעה זו לא תימשך?

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת מרגי, ראשית, התופעה של פרישת שוטרים לפני גיל הפרישה לגמלאות היא בוודאי דגל אדום שמונף בפני כולנו, בוודאי בפני כשר לביטחון פנים.

אבי דיכטר: זאת בוודאי אחת הנקודות הכואבות והבוערות ביותר כשעוסקים בארגון בסדר-גודל של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: 1.

אבי דיכטר: אולי מבחינת הנתונים – הנתונים שציינת הם לא מדויקים, בלשון המעטה.

אבי דיכטר: אף שהמספרים הם גדולים, הגידול הוא לא גידול כזה.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: בשנת 2005 פרשו מרצון בפרישה מוקדמת 441 שוטרים; ב-2006 – 353; ב-2007 – 465.

אבי דיכטר: כך שבוודאי יש גידול, כשאתה מסתכל ביחס ל-2006 – לא משמעותי, או זניח, ביחס ל-2005, אבל אני חושב שהשאלה היא במקומה, מפני שהמספרים האלה הם עדיין מספרים מדאיגים.

אבי דיכטר: הבעיה בעיקרה נוגעת למה שקרוי במשטרה "שוטרי הקו הקדמי" – אותם שוטרי סיור, בלשים, אנשי עיקוב – שמהווים את הכוח הלוחם המרכזי של תחנות המשטרה ברחבי הארץ, קרוב ל-60 תחנות, והם בעצם השוטרים שפוגשים את האזרח שנמצא במצב מצוקה, או להבדיל פוגשים את העבריינים, יום-יום, שעה-שעה, בשטח, במקומות שבהם מבוצעות העבירות.

אבי דיכטר: מתוך אותם שוטרים הפועלים להגברת הביטחון האישי של הציבור – אותם שוטרים שמסכנים פעמים רבות את חייהם לשם כך, ולצערי במקרים לא מעטים הם גם נפגעים, ולצערי הפגיעות בחלקן קשות מאוד – יש למעלה מ-2,000 שוטרים אשר השכר שהם מקבלים הוא שכר לא אטרקטיבי, והייתי אפילו אומר שכר משפיל.

אבי דיכטר: השוטרים הנשארים בתפקידי הסיור, הבילוש, העיקוב, נשארים בתפקידים אלה או מתגייסים לתפקידים אלה למרות השכר ובוודאי לא בגלל השכר.

אבי דיכטר: הם באים ונשארים כדי לשרת את כולנו כנגד העבריינים, כנגד העבריינות, כנגד האלימות שרבים מאתנו, תושבי מדינת ישראל, נתקלים בה פעמים כה רבות.

אבי דיכטר: העיוות הזה קיים, לצערי, כבר שנים רבות מאוד, וצריך להודות – האשם אינו רק באנשי משרד האוצר, גם לנו יש חלק באשמה הזאת.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: בכל מקרה, אנו פועלים בשנה האחרונה ללא ליאות – עם אנשי האוצר ומול אנשי האוצר – כדי לקבוע שכר הוגן לקבוצת שוטרים זו, שכפי שאמרתי מונה למעלה מ-2,000 שוטרים.

אבי דיכטר: אני מאמין שנצליח להסדיר זאת בחודשים הקרובים.

אבי דיכטר: הנושא נמצא על שולחני – כמו על שולחן המשרד לביטחון פנים וכמו על שולחן המפכ"ל – ואני אישית עוקב אחרי הדברים האלה.

אבי דיכטר: גילוי נאות: אני גם הייתי זה שהציף את הסוגיה הזאת במלוא חומרתה, או אם אפשר לומר במלוא עליבותה, מבחינת השכר שמשולם במשטרת ישראל, וצריך לומר שהנתון הזה או התופעה הזאת קיימת – במספרים קטנים הרבה יותר אבל קיימת – גם בשירות בתי-הסוהר.

אבי דיכטר: אבל אני רוצה להוסיף, כדי שהסיפור לא יישמע כל כך קשה.

אבי דיכטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני ביקרתי הבוקר בבקו"ם ועקבתי מקרוב אחרי גיוס שוטרים למשטרת ישראל, למשמר הגבול; כמובן, בצד חיילים שמתגייסים לצה"ל, זה אותו תהליך.

אבי דיכטר: ההתלהבות שבה מגיעים שוטרים לשרת במג"ב פשוט מדהימה – נשים וגברים כאחד.

אבי דיכטר: עשרות לוחמות התגייסו הבוקר למג"ב, ולשמוע אותם – את חדוות הגיוס שלהן ושלהם – באמת לבך מתחמם.

אבי דיכטר: אני מציע להסתפק בדברים האלה.

דליה איציק: שאלה נוספת לשואל.

יעקב מרגי: ברשותך, היושבת-ראש, ברצוני להצטרף לברכה שלך, ברכת ברוכים הבאים לתושבי עירי מבית-הקשיש, שאת חלקם אני אף מזהה; אז ברכת ברוכים הבאים.

יעקב מרגי: מכובדי השר, אני שמח על התשובה המפורטת ועל המאמצים שנעשים בנושא, ושאלתי: לא דובר על ביטחונם ועל מעמדם של השוטרים, אבל בצוק העתים ואחרי הכתבות האחרונות אני מציע – אני לא שואל, אני מציע – אכן לחזק את תדמיתם, את חוסנם ואת ביטחונם, כדי שזה יוקרן לנו, ואנחנו כאזרחים נרגיש אכן כך.

אבי דיכטר: תודה רבה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: ובכן, חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחקיקה פרטית.

דליה איציק: אני מציעה גם שתצלצלו כבר.

קריאה: אבל אין הצבעה.

דליה איציק: אבל עדיין, כדאי לצלצל ולקרוא לאנשים.

דליה איציק: אנחנו לא נמתין להם.

דליה איציק: מי שלא יהיה פה בזמן – נדלג על תורו.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2546/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חבר הכנסת משה גפני.

דליה איציק: איפה השר?

דליה איציק: נא לקרוא לשר משולם נהרי.

דליה איציק: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – תגמול לאחר פטירת נכה) – בבקשה, אדוני.

משה גפני: תודה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רק מבקש לומר – אולי אני אציג קודם את החוק ומה מבחינת הפרוצדורה.

משה גפני: המצב החוקי היום הוא שנכה רדיפות נאצים שנישא בשנית, ויש לו ילד או ילדים שזכאים לקבל – הוא זכאי לקבל גם עבורם את קצבת הנכות – ברגע שהוא נפטר, אותו ניצול רדיפות הנאצים שנהיה נכה, בניו היתומים זכאים לקבל את תשלום הקצבה במשך שלוש שנים.

משה גפני: וזה לא חשוב, הם יכולים להיות בני שנתיים כאשר הוא נפטר, אחרי שלוש שנים – הם יכולים להיות בגיל חמש – זה לא משנה את מצבם, היותם קטינים.

משה גפני: זה לא משנה.

משה גפני: אני לא יודע למה נחקק החוק הזה, למה הוא נעשה בצורה הזאת – אין לי מושג, אני לא יודע.

משה גפני: אני רק יודע שאין בעניין הזה שום היגיון.

משה גפני: זאת אומרת, הוא נכה רדיפות הנאצים, הוא נפטר, יש לו ילדים קטינים שצריך להמשיך לגדל אותם, ושלוש השנים האלה לא מוסיפות דבר וחצי דבר.

משה גפני: הן מועילות לאותן שלוש שנים, אבל אם הוא נשאר קטין לאחר שלוש השנים – אם הוא בגר, אז בלאו הכי הוא לא מקבל, אבל אם הוא נשאר קטין – אז למה זה משנה אם היתום של נכה רדיפות הנאצים הוא בן שמונה או שהוא בן חמש.

משה גפני: מה זה משנה לגבי הקצבה שלה הוא זכאי?

משה גפני: ואני, בעקבות – – –

משולם נהרי: בחוק – – – בת-זוג – – –

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: בת-הזוג, אבל היא זכאית לקצבה – אני בכוונה אומר את זה.

משה גפני: היא זכאית לקצבה בגלל הילד היתום.

משה גפני: זאת אומרת, זו הסיבה.

משה גפני: נכון שהיא מקבלת.

משה גפני: הרי לא יקבל זאת ילד בן שנתיים, כמו כל קצבת ילדים או כל קצבה אחרת שמיועדת עבור קטין.

משה גפני: מי שמקבל את זה זה האפוטרופוס שלו או הוריו – אביו או אמו.

משה גפני: כלומר, הכוונה היא שהקצבה משולמת עבור ילד שהוא יתום.

משה גפני: כשנתקלתי בתופעה הזאת, הנחתי הצעת חוק – זו הצעת החוק המונחת לפניכם – וביקשתי שבחוק נכי רדיפות הנאצים, חוק שנחקק בשנת התשי"ז-1957, בסופו יבוא: "היה לנכה ולבן-זוגו ילד משותף, שהוא קטין המצוי בחזקתו של בן-הזוג, ישולם התגמול כאמור בפסקה זו כל עוד לא נישא בן-הזוג", שזה התנאי הבסיסי, "עד הגיעו של הילד לגיל 18".

משה גפני: כלומר, אני מבקש להפסיק את ההפסקה המלאכותית הזאת.

משה גפני: ילד קטין עד גיל 18, אם הוא זכאי בגיל 10 אז הוא זכאי גם בגיל 13.

משה גפני: על פניו, הייתי בטוח שהצעת החוק תאושר.

משה גפני: היא היתה בוועדת שרים לענייני חקיקה בשבוע שעבר, ובוועדת השרים היו ארבעה שרים בעד וארבעה שרים נגד.

משה גפני: דרך אגב, לא כל ארבעת השרים היו נגד.

משה גפני: חלק שלחו פתקאות.

משה גפני: אני מאוד השתוממתי על ההחלטה הזאת.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, כמה מקרים כאלה יש במדינה של נכה רדיפות נאצים שנישא בשנית ויש לו ילד יתום בן פחות מ-18?

משה גפני: עשרה מקרים?

משה גפני: חמישה מקרים?

משה גפני: אבל ועדת השרים הצביעה נגד.

משה גפני: ממשלה מעניינת הממשלה הזאת, ואין ספק בעניין.

משה גפני: אני חושב שגם הערך ההצהרתי, גם חוסר ההיגיון – מה זה משנה בן כמה הילד?

משה גפני: עד הגיעו לגיל בגרות, אם הוא זכאי – שיקבל את זה.

משה גפני: אני רוצה לשבח את השר נהרי, שקודם כול הצביע בעד, והוא לא היחיד, וגם הגיש ערעור על החלטת ועדת השרים – – –

משולם נהרי: עוד לא הגשתי.

משה גפני: עוד לא הגשת ערעור.

משה גפני: פנו אלי ואמרו לי: תביא מקרה, ואולי נפתור את הבעיה.

משה גפני: אני כמובן לא אומר שמות, אבל אביא את המקרה.

משה גפני: פנתה אלמנה שבעלה נכה רדיפות הנאצים נפטר, יש לה שמונה ילדים, והוא היה נשוי לה בשנית.

משה גפני: מישהו פנה בשמה ואמר: בעלה ז"ל היה ניצול השואה נכה 25%, וקיבל דמי נכות עד פטירתו.

משה גפני: כעת, שנתיים לאחר יום פטירתו עומד להיפסק התשלום החודשי בסך 1,000 שקל.

משה גפני: יש לה שמונה יתומים, ובעלה היה נכה רדיפות הנאצים, וזה עומד להיפסק.

משה גפני: למה אני צריך להגיד?

משה גפני: אגיד לכם מה אומר הממונה על השיקום במשרד האוצר, בלשכה לשיקום נכים, מר פינטו, שכולנו מכירים: "בהתאם להוראות החוק, הזכות לתגמולים לאחר פטירתו של נכה אשר טרם פטירתו קיבל תגמול על-פי אחוזי נכותו הינה עד תום 36 חודשים מסוף החודש שאירעה הפטירה, ומשולמת לבן-זוגו בלבד.

משה גפני: רק בהעדר בן-זוג קיימת אפשרות – – –.

משה גפני: עם כל הבנתנו", אומר מר פינטו, "את מצבה הכלכלי הקשה של רעיית הנפטר, ולאור העובדה כי התגמול איננו עובר בירושה, איננו יכולים לחרוג מהוראות החוק המחייב אותנו כרשות מוסמכת".

משה גפני: במכתב נוסף שהגיע אליו, הוא אומר במשפט אחד: "כפי שציינו במכתבנו הקודם, עם כל הבנתנו למצב המשפחה, לצערי הרב, אין חוק נכי רדיפות הנאצים מאפשר מתן סיוע כלשהו מעבר – – –".

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, הדבר הזה באמת זועק לשמים.

משה גפני: אומרים במשרד האוצר, אלה המתנגדים לחוק: אין הרבה מקרים, ומכיוון שאין הרבה מקרים לא צריך להכניס זאת בחקיקה.

משה גפני: נפתור את הבעיות.

משה גפני: קיבלתי.

משה גפני: בסדר, תפתרו את הבעיות.

משה גפני: אני צריך דווקא את החוק כדי שיהיה רשום עוד חוק על שמי בסטטיסטיקה?

משה גפני: הרי את גם לא מפרסמת את זה.

אביגדור יצחקי: – – – מקיימים מה שנותנים.

משה גפני: בדרך כלל מקיימים.

משה גפני: אז הבאתי לשר נהרי את המקרה הספציפי.

משה גפני: לא אני פניתי בעניין הזה.

משה גפני: הבאתי לו את שני המכתבים של משרד האוצר, של הלשכה לשיקום הנכים, שאומרת לנו, לחברי הכנסת: אם לא תתקנו את החוק, לא יוכלו לשלם לאלמנה וליתומים.

משה גפני: אז הנה, אני מביא חוק – מה שאמר לי משרד האוצר.

משה גפני: בא משרד האוצר לוועדת השרים ואומר: לא, אני מתנגד לחוק.

משה גפני: בוא ונפתור את זה באופן חריג.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: התבלבלתי.

משה גפני: אני כבר לא יודע איפה אנחנו עומדים בעולם.

משה גפני: מה הם אומרים לנו – – –

דליה איציק: – – –

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל אמרת לי להיות מתון, אז אני מתון.

משה גפני: שמישהו יסביר לי את ההיגיון שעומד מאחורי העניין.

משה גפני: כל הזמן אנשי האוצר אומרים לנו: אנחנו פועלים על-פי החוק.

משה גפני: אומרים לנו: אתם המחוקקים.

משה גפני: הנה המקרה הקלאסי, מקרה שלא עולה הרבה כסף.

משה גפני: מדובר ממש במקרים בודדים, וגם ההיגיון אומר שמדובר במקרים בודדים.

משה גפני: מדובר בהצעת חוק הגיונית לחלוטין.

משה גפני: מדובר בהצעת חוק שמבחינה הצהרתית – חשוב שמדינת ישראל תאמר את זה.

משה גפני: משרד האוצר אומר: נפתור את הבעיה.

משה גפני: כשפונים אליו לפתור את הבעיה, הוא אומר: אי-אפשר לפתור את הבעיה, כי אתם המחוקקים לא נותנים.

משה גפני: כשאני מביא את החוק, הוא הולך ומתנגד.

משה גפני: זו ממשלה נורמלית?

קריאה: כן.

משה גפני: מה כן?

משה גפני: ממשלה לא נורמלית.

משה גפני: ככה מתנהלים?

משה גפני: איזו צורה זו?

שמואל הלפרט: זה כל מה שמשרד האוצר – – –

משה גפני: לא, זה לא רק משרד האוצר.

שמואל הלפרט: זו הנורמה – – –

משה גפני: במקרה הזה זה משרד האוצר.

משה גפני: יש עוד כמה משרדים שהתנהגותם לא נורמלית.

משה גפני: על כל פנים, גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, השר נהרי, אני מבקש ממך: הצגתי לך את המקרה הספציפי.

משה גפני: אם אפשר לפתור את זה בחריג – יש עוד כמה מקרים, ואם יפתרו גם את המקרים החריגים הנוספים אני לא אמשיך את החקיקה, אם אפשר לפתור את זה.

משה גפני: אם אי-אפשר לפתור את זה, אני מביא את זה להצבעה.

משה גפני: אני מבקש ממך שתגיש ערעור ואני אמתין לערעור – אם אי-אפשר לפתור את זה.

משה גפני: תשנה את החלטת הממשלה.

משה גפני: אם לא תשנה – ואני מקווה שתצליח – אביא את זה להצבעה וניפול.

משה גפני: הקואליציה תפיל את אותם שמונה, עשרה או 15 יתומים במדינת ישראל של נכי רדיפות נאצים.

משולם נהרי: מוטב שתסיים במשפט – – –

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז, אני מקווה שתצליח ונעביר את זה בהסכמה.

משה גפני: תודה רבה.

דליה איציק: אדוני השר נהרי, תודה רבה לך.

דליה איציק: אתה רוצה להשיב?

דליה איציק: תשובה והצבעה במועד אחר.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2950/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעה של חבר הכנסת אפי איתם.

דליה איציק: תשובה והצבעה במועד אחר.

דליה איציק: זו הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – זכות להיעדר מעבודה בעת שירות מילואים של הבעל).

דליה איציק: לאחר מכן – חבר הכנסת משה כחלון, ואני מבינה שאז תהיה הצבעה.

דליה איציק: אני מציעה לקרוא למציע ולמשיב.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

אפי איתם: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, ההתעוררות שהתעוררה החברה הישראלית אחרי מלחמת לבנון לטפל בנושא מערך המילואים – גם בתחום ההצטיידות אבל יותר מהכול בתחום ההכרה וההוקרה לאלו שנושאים בנטל השירות – היא אכן דבר מבורך.

אפי איתם: הצעת החוק הזאת באה, בעצם, להשלים את הפעילות ולהכיר גם באשת חייל המילואים כנושאת בנטל ולאפשר לה הקלה בשעות העבודה בזמן שירותו של הבעל במילואים.

אפי איתם: כיוון שחבר הכנסת רן כהן העלה הצעת חוק דומה, וכיוון שכל נושא חוק המילואים עומד לעלות באופן שלם או באופן כולל, באתי בדברים עם הקואליציה, ואני אשתדל או אנסה לשלב את הצעת החוק הזאת בהצעת חוק המילואים הכוללת, וכך אני מבקש שיהיה בהמשך – הצבעה והתייחסויות הן במכלול שיבוא עם הצעת חוק המילואים.

אפי איתם: תודה רבה.

דליה איציק: אדוני, תודה לך.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן של חבר הכנסת משה כחלון.

ראובן ריבלין: תשובת השר.

דליה איציק: תשובת השר במועד אחר.

קריאה: אימצו את הצעת החוק – – – אחרי שהשר אומר.

דליה איציק: עכשיו, של חבר הכנסת כחלון?

דליה איציק: חשבתי שהוא רוצה בכל זאת להגיד כמה מלים.

דליה איציק: איפה הוא?

נסים זאב: הוא לא יכול לומר.

דליה איציק: הוא יכול לומר.

דליה איציק: אם אני ארצה שהוא יאמר, הוא יאמר.

דליה איציק: מה יקרה?

ראובן ריבלין: הוא יכול לומר אחרי השר.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

דליה איציק: מי משיב?

נסים זאב: – – –

גדעון סער: אני מבקש למשוך את ההצעה.

גדעון סער: היא על מכסת הליכוד.

דליה איציק: חבר הכנסת גלעד ארדן – עליו אתה מדבר?

קריאה: כחלון.

גדעון סער: דנים בהצעה של חבר הכנסת כחלון.

גדעון סער: אותה אני מבקש למשוך.

דליה איציק: אוקיי.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2981/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הצעת חוק של חברי הכנסת גלעד ארדן ודוד טל.

דליה איציק: ינמק חבר הכנסת דוד טל.

דליה איציק: אני מבינה שיש הצבעה עכשיו, נכון?

דליה איציק: בבקשה לצלצל.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעה זו באה לתקן את חוק הגנת הצרכן.

דוד טל: פעמים רבות כאשר אני מבקש איזה שירות תיקונים במסגרת אחריות – ולפעמים גם לא – נועלים אותי בבית: היום אנחנו נגיע – בדרך כלל זה מהשעה 08:00 עד 16:00, ואני צריך להיות תקוע בבית פרק זמן ארוך מאוד.

דוד טל: הצעת החוק באה לצמצם את פרק הזמן שהאזרח בישראל יצטרך להמתין לנותני השירותים הללו, והיא גם מטילה סנקציות על מי שלא מגיע.

דוד טל: בעצם, היא באה למנוע את הניסיונות של יצרנים לעכב את הצרכנים על חשבונם במשך שעות רבות בהמתנה לטכנאי, ואם היא תתקבל, היא תביא למצב רצוי והוגן שבו אם נמכר מוצר והתקלקל, ההוצאות יושתו על המרוויח, ולא על הלקוח התמים.

דוד טל: הסנקציות – כפי שאמרתי, מדובר במקרים של איחור העולה על חצי שעה, מעבר לשעתיים שתואמו עם הצרכן, וכך אומרת הצעת החוק – פרק זמן של שעתיים, ואפשר לתאם את זה עם הצרכן.

דוד טל: הסנקציות הללו יהיו בצורה של תשלום של 600 ש"ח, והפיצוי ישולם לצרכן ללא תלות בנזק.

דוד טל: אני חושב שאם תתקבל הצעת החוק הזאת – אנחנו פתוחים לכל רעיון טוב אחר.

דוד טל: אני רוצה לומר שאנחנו מוכנים בהצעת החוק, על-פי הצעתו-בקשתו של שר התמ"ת, להכניס סעיף ששר התמ"ת יוכל להתקין תקנות.

דוד טל: אין לנו בעיה עם זה ונאפשר לשר להתקין תקנות בנושא.

דוד טל: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע עבור הצעת החוק.

דוד טל: תודה.

דליה איציק: יש שר משיב?

דליה איציק: השר לא נמצא.

דליה איציק: אם אין שר משיב, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלת זמן המתנה ופיצוי לדוגמה), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

דליה איציק: הצעת החוק עוברת לוועדת הכלכלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 12264.

דליה איציק: ]

דליה איציק: איפה חברת הכנסת אורית נוקד?

דליה איציק: לא נמצאת.

דליה איציק: נדלג על ההצעה שלה ונעבור להצעה הבאה, של חבר הכנסת דוד אזולאי.

דליה איציק: תשובה והצבעה – איפה שר הרווחה?

דליה איציק: גברתי השרה, השרים לא נמצאים כאן.

דליה איציק: אני אפסיק את הדיון.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: מצביעים.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת בסיעוד).

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה מחודשת.

יצחק הרצוג: היה כתוב חוק אחר.

דליה איציק: לא היית כאן, אדוני.

דליה איציק: היה כתוב, היית צריך להיות כאן, יש סדר-יום.

דליה איציק: אני לא יכולה לנהל את הדיון בצורה הזאת.

דליה איציק: אתה רוצה להשיב?

דליה איציק: אני לא אמתין עוד לשרים.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חייל משוחרר העובד בעבודה מועדפת ועומד בתנאים הקבועים בחוק הביטוח הלאומי זכאי למענק בסכום של 7,200 ש"ח.

יצחק הרצוג: העבודות המועדפות המזכות חייל משוחרר במענק כוללות עבודה בתחנות דלק, בבתי-מלון בחקלאות, באבטחת בתי-ספר, וכל העבודות נמצאות בלוח ח' לחוק הביטוח הלאומי.

יצחק הרצוג: הצעת החוק מבקשת להוסיף גם את שירותי הסיעוד הניתנים במעונות.

יצחק הרצוג: מטרת התיקון המוצע היא לעודד את החיילים המשוחררים לפנות לעבודה חשובה זו.

יצחק הרצוג: נוסף על כך הצעת החוק מבקשת לקבוע כי בן משפחה הנותן את שירותי הסיעוד לא יהיה זכאי למענק, וכי עבודות בניהול משק-בית לא ייחשבו לשירותי סיעוד לעניין החוק.

יצחק הרצוג: כיום יש לנו בעיות של כוח-אדם בתחום הסיעוד.

יצחק הרצוג: השוק סובל מחוסר בכוח-אדם בתחום הסיעוד.

יצחק הרצוג: זאת האמת, וזה תחום ענק.

יצחק הרצוג: רק שנבין: בתחום חוק הסיעוד – היום 123,000 אזרחיות ואזרחים מטופלים על-פי חוק הסיעוד, ואנחנו עוד לא מדברים על המצב בבתי-האבות ובמוסדות הסיעודיים.

יצחק הרצוג: אלו עבודות לא קלות.

יצחק הרצוג: הן בכל שעות היממה.

יצחק הרצוג: הן נוגעות גם לאנשים עם מוגבלויות.

יצחק הרצוג: הוספת תחום זה לעבודות המועדפות תיתן תמריץ לצעירים להתנסות בעבודה זו, שיש בה גם תרומה לחברה ותרומה לזולת ועשיית הטוב, ולכן העבודה מתאימה לסטנדרטים, ומאחר שהיא במשמרות, היא יכולה להתאים לסטודנטים.

יצחק הרצוג: אשר על כן, אנחנו תומכים בהצעת החוק.

יצחק הרצוג: אני מברך את המציעה על היוזמה, ואנחנו מציעים להעביר את הצעת החוק לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה ראשונה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 43 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת בסיעוד), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה איציק: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ט"ו, עמ' 6418.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי.

דליה איציק: הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי – תשובה והצבעה.

דליה איציק: השר משולם נהרי, אתה משיב?

דליה איציק: ללא תשובת שר, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: גברתי השרה המתאמת, את הסדר תעשו קודם.

דליה איציק: את מוכנה לעלות?

דליה איציק: הם לא כאן ולכן הם לא ידברו, האם זה ברור?

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, לגבי הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), וכל ההצעות אשר מוצמדות לה, יושב-ראש הקואליציה הגיע להסכמה עם כל חברי הכנסת אשר הציעו את הצעות החוק המדוברות שהמשך החקיקה לא יקודם, אלא אם כן יהיה תיאום מלא עם משרד האוצר, עם משרד הבריאות ועם משרדים אחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: היה וחברי הכנסת מסכימים לתנאי הזה – כמובן זו הצבעה בתנאי.

דליה איציק: עוברים להצבעה על הצעת החוק של חבר הכנסת דוד אזולאי, הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות).

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 47 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת הכספים נתקבלה.

דליה איציק: הצעת החוק עוברת לדיון בוועדת הכספים.

דליה איציק: נא לתקן את זה, אדוני המזכיר.

דליה איציק: זו לא בדיחה.

דליה איציק: עוד יגידו שראש הממשלה גנב הצבעה.

דליה איציק: נעבור להצעת החוק הבאה.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ט"ו, עמ' 6417.

דליה איציק: ]

דליה איציק: נעבור להצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), של חברי הכנסת קולט אביטל וגדעון סער וקבוצת חברי הכנסת.

דליה איציק: יש תשובה והצבעה.

דליה איציק: מי משיב?

קריאות: אותה תשובה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשמוע שחבר הכנסת מסכים – – –

גדעון סער: כל מה שהוא הודיע, גם אני מודיע.

גדעון סער: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 47 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה התקבלה והיא מועברת על-פי תקנון הכנסת לוועדת הכספים.

קריאות: – – –

קריאות: [הצעת חוק פ/720/17; נספחות.

קריאות: ]

דליה איציק: חברת הכנסת עמירה דותן, את לא היית כאן ולא נימקת, לכן אי-אפשר – את רוצה לנמק?

דליה איציק: בבקשה.

גדעון סער: כמו את קודמתה, גם אותה צריך להעביר לוועדת הכנסת.

דליה איציק: בסדר, נרשם.

עמירה דותן: גברתי היושבת-ראש, תענוג שאת כאן, אפשר לדבר בשקט וגם שומעים אותי.

עמירה דותן: חברי חברי הכנסת, חברי השרים, אני נמצאת בחברה טובה מאוד, גם של מחוקקים נוספים שחושבים שהגיע הזמן לפטור ממס ערך מוסף תרופות מצילות חיים, וגם בחברה טובה של אלה שהיו חולים במחלה הזיפתית הזאת, שנקראת סרטן, ואני יודעת מה המשמעות שלה לחולים ולבני משפחותיהם – העול הנפשי, הפיזי והרפואי, שעליו אין צורך להוסיף גם את העול הכספי.

עמירה דותן: לכן, אני מבקשת להצביע בעד ההצעה ולהצטרף לחברי.

דליה איציק: תודה, גברתי.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 45 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: אני מבינה שהצעת החוק מועברת לוועדת הכנסת לדיון ולהחלטה באיזו ועדה היא תידון.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/723/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), של חברת הכנסת רונית תירוש.

דליה איציק: בבקשה, גברתי.

רונית תירוש: גברתי יושבת-ראש הכנסת, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, רק רשימת המציעים של החוק הדומה הזה, שחוזר פעם אחר פעם, מעידה על החשיבות שלו ועל הנחיצות בו, ואני רוצה להוסיף נחיצות נוספת: דווקא משום שבמסגרת חוק ההסדרים האחרון לא התירו במסגרת שב"ן – שירותי בריאות נוספים, דהיינו דרך ה"מושלם" של קופות-החולים השונות – לרכוש את המוצרים הללו, את התרופות האלה – –

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו, כשאת מדברת כאן אני שומרת עלייך.

דליה איציק: חבר הכנסת אלקין, אתם לא מקשיבים זה לזה, מה קרה לכם היום?

רונית תירוש: – – כשהממשלה מכבידה עוד יותר את העול על האזרחים בהקשר הזה של רכישת תרופות, גם אם הם רוצים לרכוש בעצמם לא מאפשרים את זה, חשוב לפחות שלא לאלץ אותם להתמודד עם עלויות כל כך גבוהות, ולאפשר פטור ממע"מ.

רונית תירוש: תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה; ונוסיף את קולו של חבר הכנסת אמנון כהן.

דליה איציק: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 49 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 49, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת מועברת לוועדת הכנסת להכרעה לאיזו ועדה היא תועבר לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ט"ו, עמ' 6419.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, ההצעה של חברת הכנסת סופה לנדבר שהוצמדה לאחרות.

אמנון כהן: אם תרצי לנמק – דקה.

אמנון כהן: אמרו לי שכבר נימקת.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 41 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 41, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק מועברת להכרעה בוועדת הכנסת לאיזו ועדה היא תועבר לשם הכנה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ט"ו, עמ' 6420.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק נוספת, של חברת הכנסת אורית נוקד, שהוצמדה להצעות החוק הקודמות.

אמנון כהן: אנחנו נצביע גם עליה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אפשר להצביע על הצעת החוק הדומה של חברת הכנסת אורית נוקד.

אמנון כהן: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 31 נגד – אין נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק מס ערך מוסף (פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 31, אין מתנגדים, שלושה נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק מועברת לוועדת הכנסת להכרעה לאיזו ועדה היא תועבר לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/3072/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: הצעת חוק איסור אלימות בכדורגל, התשס"ח

אמנון כהן: –2007 – יעלה וינמק חבר הכנסת אבשלום וילן.

אמנון כהן: בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו, עם חוק איסור אלימות בכדורגל, נמצאים במצב מאוד מוזר.

אבשלום וילן: בעקבות אירועי האלימות לפני כמה חודשים יזמה ההתאחדות לכדורגל ניסיון לאגם את כל החוקים שעוסקים באלימות בספורט לתוך חוק אחד, שיאפשר גם לבנות, או יותר נכון להעתיק לתוך החוק הישראלי את המודל האנגלי – המודל שפיתחו האנגלים להתמודדות עם התופעה של אלימות בכדורגל.

אבשלום וילן: היתה הסכמה כללית לזה, ושרי הממשלה שיושבים פה – השר יצחק הרצוג, השר גאלב מג'אדלה ושרת החינוך יזמו דיון במכון וינגייט, שבו הם הציעו, לעידוד הכדורגל, להוביל מהלך כולל של איגום החקיקה בנושא הכדורגל.

אבשלום וילן: אני הוזמנתי לאותו כנס בווינגייט על תקן של מומחה, מי שהעביר פעמיים – שתי הצעות חוק.

אבשלום וילן: ביום ראשון הגיעה הצעת החוק לוועדת השרים, והיועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים ביקש לבדוק את אחד הסעיפים בה, הסעיף האומר שסמכויות הסדרנים בזמן משחק כדורגל ינוצלו על-ידי המשטרה ויהיו להם סמכויות של מעין שוטרים – המשטרה תהיה הריבון ואחראית למעטפת הכוללת, אבל סדרן יוכל לשלוף חוליגן או מתפרע ולהביא אותו למשטרה לשיפוט מהיר.

אבשלום וילן: ועדת השרים לענייני חקיקה ביקשה לחכות עד אשר תתקבל תשובת היועץ המשפטי לממשלה אם זה אפשרי או לא.

אבשלום וילן: אני שואל אתכם, רבותי חברי הכנסת.

אבשלום וילן: כולנו רואים מה היה במגרשים בחודשים האחרונים.

אבשלום וילן: היום אנחנו, כנסת ישראל, מכיוון שיש בעיה פרוצדורלית, שעוד לא דנו בה בכלל, נחכה עוד חודשיים עד שתתקבל התשובה?

אבשלום וילן: אני לא מבין את תשובת ועדת השרים.

אבשלום וילן: אני יודע שכל השרים תומכים בהצעת החוק.

אבשלום וילן: לכן אני אומר פה, בשם שני היוזמים, חברת הכנסת רונית תירוש ואנוכי: אנחנו מוכנים לתת לממשלה פסק זמן של שבועיים, שלושה שבועות, כדי שיבררו את השאלה.

אבשלום וילן: יותר מזה – חוק כזה, להקמת מועצה עליונה להתמודדות עם תופעות האלימות בספורט, לא יוכל לעבור בלי תמיכה ממשלתית.

אבשלום וילן: לכן אין פה עניין של אופוזיציה מול קואליציה, אלא אנשים שהם בעד אלימות מול אנשים שהם נגד אלימות.

אבשלום וילן: לא הצלחתי להגיע אפילו לדיון בנושא הזה עם יושב-ראש הקואליציה, שיאפשר – אני מציע לכנסת דבר מאוד פשוט: בואו נצביע היום בקריאה טרומית בעד.

אבשלום וילן: אנחנו מתחייבים לחכות לתשובה שהמשרד לביטחון הפנים ביקש.

אבשלום וילן: בעוד שבועיים, כשהשר יחזור, נתחיל את הדיון בצורה מסודרת.

אבשלום וילן: אני אומר פה לקואליציה: אוי לנו אם הקואליציה הנוכחית תצביע היום נגד החוק הזה, כאילו כנסת ישראל תומכת באלימות.

אבשלום וילן: תודה.

אמנון כהן: השרה המתאמת תסביר את עמדת הממשלה.

רונית תירוש: אני רוצה להסביר.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אין ספק שעם כל מה שקורה במגרשי הספורט, הן הממשלה הן כנסת ישראל צריכות לתת את דעתן לנושא הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת הצעת חוק מבורכת, אלא מה?

רוחמה אברהם-בלילא: יש בעיה; כפי שהסביר חבר הכנסת אבו וילן – אני לא מבינה מה ההבדל בין – עצם העובדה שאתה מתעקש להצביע היום על החוק הזה – – –

רונית תירוש: אני אסביר.

רוחמה אברהם-בלילא: לא ביקשתי ממך להסביר, ביקשתי מהמציע להסביר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת, הממשלה מבקשת, שהות של שבועיים בסוגיה הזאת, כדי שגם היועץ המשפטי לממשלה ייתן את דעתו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת כאן:

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק הזאת ראויה ונכונה, ואני לא חושבת שבבית הזה צריך להראות את המחלוקת, כי אין פה חבר כנסת אחד שחולק על הקריאה נגד אלימות.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אני מבקשת, כל עוד לא הביעה ועדת השרים את עמדתה בנושא הזה, אני מבקשת לדחות את ההצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם תתעקשו, אנחנו נתנגד להצעת החוק, מכיוון שוועדת השרים עדיין לא גיבשה דעה מוצקה בעניינה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר שוב: אם יתעקשו המציעים להעלות את הצעת החוק הזאת, שבעיני היא חשובה – חבל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה לכם לדחות את זה בשבועיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אנסה, בוועדת השרים, לשכנע את כל מי שאפשר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודיעה מעל הבמה הזאת, אם לא תיתן הממשלה את תשובתה במהלך השבועיים הקרובים, אעשה הכול כדי שנביא את הצעת החוק הנוכחית להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לכם.

אמנון כהן: כבוד המציע, אתה מוכן לחכות עוד שבועיים בלי הצבעה כרגע?

רונית תירוש: אני עולה.

אמנון כהן: אף אחד לא עולה.

אמנון כהן: שאלתי אם המציע מוכן לחכות שבועיים.

אמנון כהן: הוא המציע הראשי.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש – – –

אמנון כהן: תענה לי משם, מהמקום שלך.

אמנון כהן: אין צורך לדבר.

אבשלום וילן: איך זה יירשם בפרוטוקול?

אמנון כהן: רק תגיד לי אם אתה מוכן או לא מוכן.

אמנון כהן: לא צריך הסברים.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אל תשנה את תקנון הכנסת.

אופיר פינס-פז: למציע מותר להשיב אחרי עמדת הממשלה.

אמנון כהן: אני אבקש לא לעזור.

אמנון כהן: כרגע אני שואל ברמה העקרונית – עוד לא הגעתי לשלב הזה, אדוני, ואל תנחה אותי מה לעשות.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני שואל אותך, כבוד המציע, ברמה העקרונית, אתה תהיה מוכן שלא נצביע היום?

אמנון כהן: אם תגיד שאתה לא מוכן, תוכל לעלות ולהסביר, אבל אם תגיד שאתה מוכן, אין טעם לדבר כרגע.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, לפני שלוש דקות הצהרתי מעל דוכן הכנסת שאני אתן לממשלה גם יותר משבועיים, אבל חשוב ביותר שהכנסת כולה תגיד היום שהיא נגד האלימות.

אבשלום וילן: אני אחכה להם בטרומית.

אבשלום וילן: אנחנו לא נתקדם.

אבשלום וילן: למה תמיד צריך להיות דווקא?

אבשלום וילן: למה לא תאמר הכנסת כולה שזה מאוד חשוב ואנחנו בעד?

אבשלום וילן: אמרתי, בלי הממשלה אי-אפשר לקדם חוק כזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כבוד השרה – – –

רונית תירוש: אני יכולה להגיב?

אמנון כהן: את יכולה להגיב עכשיו.

אמנון כהן: כיוון שלא הסכמת להצעתה של השרה, את יכולה לעלות ולנמק, אבל אחר כך אנחנו מצביעים.

רונית תירוש: אני מבקשת רגע הקשבה כדי להסביר, כי יש פה מהומה על לא מאומה.

רונית תירוש: אני פשוט מתקוממת על ההתנהלות.

רונית תירוש: אנשים כאן אפילו לא מבינים למה הם בכלל אמורים להתנגד להצעה.

רונית תירוש: ההצעה היא מעולה, והעיתוי שלה חשוב ביותר.

רונית תירוש: לפני שבועיים היה אירוע קשה מאוד במגרש כדורסל, שלא כמו במגרשי הכדורגל, שבהם לצערי כבר הורגלנו לאלימות, ובאירוע הזה נקטעו אצבעות ידיו של מאבטח עקב השלכת חזיז.

רונית תירוש: מייד לאחר האירוע הוקמה ועדה שתפקידה למצוא פתרונות כדי למגר את האלימות בכל מגרשי הספורט.

רונית תירוש: הוועדה הזאת תגיש ביום שני הקרוב מסקנות ביניים ותפרסם אותן.

רונית תירוש: אני יודעת שחלק מהמסקנות הן לקרוא לכנסת ישראל לחוקק חוק שיסייע במיגור האלימות.

רונית תירוש: במסגרת החוק מבקשים גם להרחיב את סמכויותיהם של שוטרים כך שיוכלו להרחיק מהמגרש מתפרעים למשך עונה, ולא רק למשך משחק.

רונית תירוש: חבר הכנסת חסון, אני יכולה לדבר?

רונית תירוש: אני יכולה להסביר?

רונית תירוש: כדאי שתקשיב על מה אתה מצביע ולא תתנגד כי אמרו לכם להתנגד.

רונית תירוש: בושה למחוקקים שיתנגדו לזה, ואני רוצה להסביר מדוע, כי אתם לא יודעים על מה אתם מצביעים.

רונית תירוש: אחר כך יהיה מקרה אלימות, וכשכולם ישאלו למה עדיין יש אלימות ניאלץ להגיד שהכנסת לא סייעה בידי הסדרנים במגרשי הכדורגל לאפשר הרחקה של מתפרע מהאולם.

רונית תירוש: זה מה שהחוק מבקש.

רונית תירוש: מה קרה בוועדת השרים?

רונית תירוש: היועץ המשפטי של המשרד לביטחון הפנים ביקש לבדוק משהו.

רונית תירוש: שר המשפטים תומך בזה.

רונית תירוש: אני דיברתי אתו, והוא אמר שהוא תומך בזה.

רונית תירוש: יש רוב תומך בוועדת השרים.

רונית תירוש: ביקשו לברר.

רונית תירוש: למה העיתוי ולמה הלחץ להעביר את זה היום?

רונית תירוש: כדי שלפני אותה מסיבת עיתונאים, שאנשי הספורט יבואו ויקראו לנו – בואו נעשה פעם אחת מעשה ביוזמתנו.

רונית תירוש: זה הציבור שלנו וזה באחריותנו.

רונית תירוש: בואו נגלה אחריות ונצביע היום בעד הצעת החוק.

רונית תירוש: אני שוב מתחייבת לא לקדם את החקיקה עד שנסיים עם השרים הרלוונטיים.

רונית תירוש: השר מג'אדלה, לצערי הרב – אני לא רוצה להרחיב את הדיבור – אני לא מוצאת את הזמן, הוא לא מוצא את הזמן לשבת כדי לדון בזה.

רונית תירוש: אי-אפשר לחכות לזה.

רונית תירוש: אנחנו נמתין מרגע הקריאה הטרומית ואילך.

רונית תירוש: תודה רבה.

אבשלום וילן: השר מג'אדלה הודיע לי כרגע שהוא בעד הצבעה.

אמנון כהן: הוא לא קובע.

אמנון כהן: כבוד השר, רצית להגיד משפט?

אמנון כהן: בבקשה.

קריאה: אי-אפשר.

אמנון כהן: שר יכול לעלות מתי שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: לא נכון.

אמנון כהן: אנחנו עומדים על הצבעה.

אמנון כהן: הממשלה רוצה להצביע.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 41 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 30 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק איסור אלימות בכדורגל, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 41, נגד – 30, נמנע אחד.

אמנון כהן: הצעת חוק איסור אלימות בכדורגל, התשס"ח–2007, מועברת לוועדת הכנסת להכרעה לאיזו ועדה היא תועבר לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2739/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: ממשיכים הלאה בסדר-היום: הצעת חוק עזרה ראשונה, התשס"ז–2007, של חבר הכנסת אריה אלדד.

אמנון כהן: הנמקה מהמקום.

אמנון כהן: בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, הממשלה זקוקה לעזרה ראשונה אחרי ההצבעה האחרונה, וזה בדיוק עניינו של החוק שאני מביא היום.

אריה אלדד: מעמדו של החובש אינו מוסדר ואינו מוכר.

אריה אלדד: בית-ספר שמוציא טיול נדרש לעשות זאת בליווי חובש, אבל בשום מקום בחוקי המדינה לא מוגדר מהו חובש; לא מוגדר בחוקי המדינה מהו פראמדיק ומהן סמכויותיו.

אריה אלדד: החוק הזה המתין שנים רבות.

אריה אלדד: אני שמח שמשרד הבריאות וועדת השרים לחקיקה תומכים בו, ואני מבקש לקדם אותו מהר ככל האפשר.

אריה אלדד: תודה.

אמנון כהן: שר הבריאות רוצה להשיב?

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: אתה מוכן לתנאי שהיה שם?

אמנון כהן: טוב.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 49 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עזרה ראשונה, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 49, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ הצביעה בטעות במקומו של חבר הכנסת איתן כבל.

אמנון כהן: אנו מחליפים את ההצבעה.

אמנון כהן: הצעת חוק עזרה ראשונה של חבר הכנסת אריה אלדד עברה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/704/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – איסור עבודת יולדת במשמרות), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת דוד טל.

אמנון כהן: הנמקה מהמקום.

אמנון כהן: בבקשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא פשוטה מאוד; היא בעצם מוסיפה על החוק הקיים הוראה שאוסרת העבדת יולדת בעבודת לילה, בעבודת משמרות, תקופה נוספת של ארבעה חודשים מיום שובה לעבודה.

דוד טל: החוק הזה יאפשר ליולדת שבדרך כלל עובדת במשמרות – אם היא ילדה, היא יכולה לא לעבוד במשמרות.

דוד טל: אם היא תרצה לעבוד במשמרות, היא תוכל לחתום שהיא מוותרת על הזכות הזאת, וגם זאת זכות שתינתן לה.

דוד טל: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני לא רואה שר שמשיב, לכן אנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: יש גם פה תנאי.

אמנון כהן: תיאמת, כן?

אמנון כהן: עוברים להצבעה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 40 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – איסור עבודת יולדת במשמרות), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 40, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק התקבלה בקריאה טרומית ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

גדעון סער: מעמד האשה.

אמנון כהן: ועדת הכנסת תכריע לאן תועבר הצעת החוק.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/19/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פרסום תאריך תפוגה למוצרי תמרוקים), התשס"ו–2006, של חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, היום במכירת מוצרי קוסמטיקה לא מצוין על המוצרים תאריך התפוגה שלהם.

זהבה גלאון: אנשים באים למרכולים, קונים מוצרים, ואין להם מושג אם הם ראויים לשימוש או לא, כמה זמן המוצר שהם קנו נמצא על המדף ואם הוא עלול לגרום נזק לעור הפנים ולגוף.

זהבה גלאון: חברות הקוסמטיקה מנצלות את העובדה הזאת, שהן לא נדרשות לסמן מוצרים, ויוצאות בכל מיני מבצעים למכירת מוצרים שתאריך התפוגה שלהם מתקרב.

זהבה גלאון: היום חלק מחברות הקוסמטיקה מקדדות את המוצרים בקוד פנימי, שרק נציג החברה או רק כימאי מוסמך יכולים למצוא, כלומר היצרניות יודעות את תאריך התפוגה, ורק הצרכן לא יודע אותו, קונה מוצרים – אגב, זה חל גם על קרם הגנה; אתה הולך להשתזף בים, ואין לך מושג אם קרם ההגנה שקנית עדיין בתוקף או לא.

זהבה גלאון: עכשיו אנחנו מתכוונים לתקן את החוק באופן שימנע סכנה בריאותית לצרכן ויחייב את היצרנים לסמן תאריכי תפוגה.

זהבה גלאון: תודה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אין תשובת שר.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 37 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פרסום תאריך תפוגה למוצרי תמרוקים), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 37, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק התקבלה ותועבר לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/930/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנו עוברים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – עסקה לעניין רכישת רכב משומש), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת אמנון כהן.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

אמנון כהן: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, הצעת החוק שלי נועדה למנוע מאזרחים סבל כשהם רוצים לרכוש רכב.

אמנון כהן: יש סוחרי רכב שכביכול מוכרים במקום מוכר – אתה מתקשר בתמימות למספר הטלפון, אתה מגיע לבן-, ומתברר שזה בכלל לא הרכב שלו.

אמנון כהן: הוא לא מזדהה ולא אומר שהוא בסך הכול סוחר, וגם לא נותן לך פרטים אמיתיים של הרכב: מה גיל הרכב, כמה ידיים הוא עבר, אם היו לו תאונות קשות ואם היה הפרש בקילומטרז' – וכל האלמנטים האלה משפיעים על מחיר הרכב.

אמנון כהן: כש נורמטיבי רוצה לרכוש רכב, הוא צריך לחסוך כסף הרבה זמן כדי לרכוש מכונית לטובת המשפחה, וקורה שהוא נכנס למשחק הונאה.

אמנון כהן: אחרי שהוא קונה רכב הוא מגלה את הטעויות האלה, ואז הוא כבר לא יודע למי ללכת – עם מי הוא עשה את העסקה, כי הסוחר לא השאיר שום פרטים.

אמנון כהן: לכן, הצעת החוק שלי אומרת שכל מי שמוכר רכב, אפילו אם הוא סוחר, ישאיר אצל הקונה את הפרטים שלו – מספר טלפון, כתובת, תעודת זהות, כדי שאם העסקה לא כשרה, ידעו למי לפנות.

קולט אביטל: אדוני שר התמ"ת, האם אתה מעוניין להשיב?

קולט אביטל: אתם בעד.

קולט אביטל: ובכן, נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 29 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – עסקה לעניין רכישת רכב משומש), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 29, אני מוסיפה את קולו של חבר הכנסת גפני – 30, אין מתנגדים, נמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – עסקה לעניין רכישת רכב משומש) נתקבלה, והוועדה המוסמכת לדון בה היא ועדת הכלכלה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/386/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנו עוברים לנושא הבא, הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור התארגנות ניאו-נאצית), התשס"ו–2006, של חבר הכנסת יואל חסון.

קולט אביטל: בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, לפני כשלושה חודשים עצרה המשטרה שמונה צעירים שהשתייכו לתא ניאו-נאצי בפתח-תקווה.

יואל חסון: החשודים תקפו באכזריות אנשים תמימים, נרקומנים, הומואים, חובשי כיפה, פנקיסטים ועובדים זרים.

יואל חסון: שיחות בין חברי הכנופיה הזאת נפתחו ב"הייל היטלר", והחשודים איימו בהן בהשמדה ובשרפה של יהודים – כן, חברי חברי הכנסת, זה קרה כאן, במדינת היהודים.

יואל חסון: ראש הכנופיה, צעיר בן 19, שנודע בכינוי "אלי הנאצי", שימש מורה ומפיץ תורתו של היטלר באמצעות סרטונים, גרפיטי וקעקועים.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, בחיפוש בבתי החשודים נתפסו חומרים הקשורים לפעילות ניאו-נאצית, איורים של צלבי קרס, כתובות אתרים באינטרנט וסרטים ניאו-נאציים.

יואל חסון: זה קרה כאן, במדינה היהודית.

יואל חסון: בטלפונים הניידים שלהם נמצאו מאות תמונות של הצדעה במועל יד, ואחד החשודים נראה בהם אוחז בידו דגל ישראל קרוע.

יואל חסון: שני חשודים קעקעו סמלים נאציים על גופם.

יואל חסון: הם נחשפו בעקבות שני מקרים של ריסוס צלבי קרס וחילול בתי-כנסת בפתח-תקווה, ממש כמו בימים הנוראים ההם באירופה.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, זאת הקבוצה שנתפסה.

יואל חסון: אנחנו רואים כמעט מדי יום, ומגלים צלבי קרס שמרוססים על בתי-כנסת, בבתי-קברות, וזה קורה כאן בישראל.

יואל חסון: הפרשה הזאת, בצדק, זעזעה את מדינת ישראל.

יואל חסון: למרבה ההפתעה, הנורמה המשפטית הקיימת אינה מטפלת בתופעת ההתארגנות הניאו-נאצית, מאחר שעד כה לא האמין מישהו כי תיתכן בכלל בישראל תופעה של התארגנות ניאו-נאצית.

יואל חסון: הצעת החוק שאני מביא היום להצבעה אמורה לתקן מצב זה.

יואל חסון: על-פי המצב החוקי הקיים היום, חברי חברי הכנסת, אוסרים פרסום הסתה לגזענות, החזקת פרסום גזעני וכן הסתה לעשיית מעשה אלימות או טרור.

יואל חסון: הוראות הסעיפים מתייחסות לפרסום פומבי בלבד ולא מתייחסות להתארגנות.

יואל חסון: החוק הקיים היום לא נותן מענה על התארגנות ניאו-נאצית שאינה פומבית.

יואל חסון: התיקון שאני מביא היום להצבעה, חברי חברי הכנסת, קובע איסור התארגנות ניאו-נאצית שמטרתה גילוי תמיכה בנאצים, השמדת העם היהודי או פגיעה בו, הבאה לידי ביטוי, בין היתר, באמצעות הצהרות, כנסים, פרסום, מפגשים של יותר משלושה אנשים והטפה פומבית או נסתרת לאידיאולוגיה נאצית, ומטיל עונש של שלוש שנות מאסר על הלוקח חלק בהתארגנות כזאת.

יואל חסון: אני מבקש מחברי הכנסת להעביר את המסר הברור, להצביע בעד הצעת החוק הזאת ולהעביר אותה לדיון בוועדות הכנסת, קרי, ועדת החוקה.

אמנון כהן: ללא תשובת שר.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

אמנון כהן: ההצבעה החלה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 30 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור התארגנות ניאו-נאצית), התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 30, אין מתנגדים, אין נמנעים – – –

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, תוסיף גם את קולי בבקשה.

אמנון כהן: אנחנו מוסיפים את קולה של סגנית יושבת-ראש הכנסת, חברת הכנסת קולט אביטל.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית.

אמנון כהן: הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור התארגנות ניאו-נאצית), התשס"ו–2006, עברה בקריאה טרומית והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ב, עמ' 9657.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – תגמולי יתומי אלמנה שנישאה), התשס"ו–2007, של חבר הכנסת אורי אריאל – הנמקה מהמקום.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) – התיקון הוא לגבי יתומי אלמנה שנישאה.

אורי אריאל: זה מתקן את החוק הקיים, שלפיו אלמנה הנישאת מפסיקה לקבל גמלה, והילדים ממשיכים לקבל קצבה.

אורי אריאל: על הילד הראשון ניתן סכום מסוים, ועל כל ילד נוסף רק 24% מהסכום של הילד הראשון.

אורי אריאל: כל זאת תוך הגבלת הקצבה עד לתקרה מסוימת, עד למקסימום.

אורי אריאל: בפועל, זה מכסה עד שלושה ילדים.

אורי אריאל: החוק לא מתחשב במשפחות גדולות, וזה תוך חוסר שוויון בין הילדים.

אורי אריאל: התקרה הקיימת בקצבה מפלה בין הילדים.

אורי אריאל: הוצאות גידול הילדים נופלות על האלמנה, שממילא מצבה כבר קשה.

אורי אריאל: לא תמיד הבעל החדש יכול או רוצה להשתתף בהוצאות אלה, מה עוד שיש מקרים שלבעל החדש יש ילדים משלו שעליו לפרנס.

אורי אריאל: אני מודה לכם על תמיכתכם בחוק הזה, שהוא בתמיכת ממשלה.

אורי אריאל: תודה.

אמנון כהן: תודה למציע.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: סגן שר הביטחון רוצה להשיב?

אמנון כהן: אתם בעד, זה תואם, הכול בסדר, אפשר להצביע.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אפשר להצביע על הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – תגמולי יתומי אלמנה שנישאה), של חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי הכנסת.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – תגמולי יתומי אלמנה שנישאה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 28, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית, והיא עוברת להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1052/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת החוק המועצה לביטחון חברתי וכלכלי, התשס"ו–2006, של חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: תשובה והצבעה במועד אחר.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מודה שקיוויתי, אחרי דחייה של כמעט שנה, שהפעם נצליח גם להצביע בכנסת על הצעת החוק הזאת.

חיים אורון: ביום ראשון בבוקר היתה לכך הסכמה של מי שעוסקים בכך במשרד ראש הממשלה, אבל מסיבות הדומות לאירוע שהתרחש פה קודם, בהצעת החוק של חבר הכנסת וילן – אמרו, אם הממשלה הולכת להציע הצעה משלה, למה צריך לתת לחבר כנסת להציע הצעות בקריאה טרומית?

חיים אורון: אגב, אדוני היושב-ראש, אני מציע שהנשיאות תקבל עמדה עקרונית, אולי שינוי בתקנון, שאנחנו עובדים בממשלה וכל פעם שלממשלה יש תוכנית – אגב, אין תאריך, אין מועד, אין התחייבות – – –

צבי הנדל: כל פעם שיש חוק דומה, שייתנו לנו "וולבו".

חיים אורון: חכה לכנס החורף שעבר – חיכיתי.

חיים אורון: הגיע כנס הקיץ – חיכיתי.

חיים אורון: אמרו לי: כנס החורף מתחיל, אתה מעלה – הסכמתי.

חיים אורון: אני לא יודע כמה זמן יימשך החורף, אדוני היושב-ראש, ובכל זאת, היות שהנושא חשוב יותר מההתנצחות הזאת, הסכמתי להסתפק בהעלאת הנושא, מתוך תקווה שלא יופעל הרוב הקואליציוני האוטומטי, גם אם בעוד מספר שבועות לא רב אבקש הצבעה על החוק הזה, והממשלה והקואליציה תיחשף בעמדותיה.

חיים אורון: מדובר בהצעת חוק שמתגלגלת בכל מיני מבנים זה שנים רבות; לכאורה היא הולכת ומתגבשת גם בממשלה.

חיים אורון: הרעיון הוא להקים מועצה כלכלית-חברתית במשרד ראש הממשלה, בהרכב שמופיע כאן, אני לא רוצה לפרט אותו.

חיים אורון: הרציונל של המהלך הזה בעצם נשען על שתי רגליים.

חיים אורון: הרגל הראשונה היא שיש מקום ליצור מערכת מובנית וממוסדת של תיאום, דו-שיח ושיתוף פעולה בין הגורמים המרכזיים בכלכלה ובחברה הישראלית.

חיים אורון: אדוני שר האוצר לשעבר, עסקנו יחד תקופה ארוכה בפנסיה חובה.

חיים אורון: אני בטוח שגם אתה כמוני מברך על העובדה שהושג הסכם בין ארגון יציג של העובדים ובין ארגון יציג של המעסיקים, שבעצם ייתר את החקיקה בכנסת.

חיים אורון: לא שאני מאושר מההסכם, לא שאין לי מה לתקן בו; א.

חיים אורון: אתה יודע כמו שאני יודע, שמה שהגיעו אליו יותר טוב ממה שהיה סיכוי שאנחנו ביחד נעביר עם שר האוצר דאז.

חיים אורון: יכול להיות שכשאתה היית שר האוצר היינו משיגים יותר.

חיים אורון: ועל כך אני מברך.

חיים אורון: לא שאני חושב שמתח בין עובדים ובין מעסיקים לא קיים.

חיים אורון: לא שאין מאבקים שמגיעים עד כדי שביתות, לעתים מוצדקות.

חיים אורון: אבל המנגנון הזה שובש בשנים האחרונות.

חיים אורון: מועצה מהסוג הזה, שיהיה לה מעמד, יוצרת זירה קבועה, מחייבת, ויכול להיות שעם הזמן לא רק מחייבת – כולם יבינו את היתרון של דו-שיח בין עובדים, בין מעסיקים, בין ממשלה, בין האקדמיה, בין אנשים מקצועיים בתחומים השונים.

חיים אורון: העילה השנייה – והיא מפורטת פה, בהצעת החוק – כיום הממשלה, ובהרבה מאוד מקרים גם הכנסת, בשורה של החלטות, וגם בשבועות הקרובים, בהחלטות שסביב חוק ההסדרים והתקציב, ניזונות מהצגת אלטרנטיבה אחת.

חיים אורון: נער הייתי וגם זקנתי, וכבר ראיתי כמה אלטרנטיבות יחידות שהוצגו על שולחן הכנסת, שכעבור שנה-שנתיים התברר שהן לא נכונות.

חיים אורון: אני לא רוצה לדבר עכשיו על נושאים שהם לא בתחום הנושא הזה.

חיים אורון: מה לא אמרו על מס הכנסה שלילי?

חיים אורון: אי-אפשר לבצע אותו, אסור לבצע אותו בלי דיווח אישי – פתאום התברר שזאת אופציה.

חיים אורון: אגב, אופציה שאני לא משתגע ממנה; והצבעתי פה בעד, ואני אצביע פה בעד.

חיים אורון: כבר מכרו את בנק לאומי פעם אחת בדרך של חלוקת מניות לציבור, אחר כך – במכרז שלא הצליח, ואני לא עוסק עכשיו בהיבטים שהמשטרה עוסקת בהם, ובסוף גם מכרו אותו.

חיים אורון: וכל פעם שבאו לכנסת, לוועדת הכספים, אמרו: זאת הדרך היחידה ואין בלתה, ואם נלך בה יהיה הכי טוב.

חיים אורון: ואני אומר, אדוני היושב-ראש, ראוי שיהיה גורם מקצועי, עם תקציב, שיציג לפני מקבלי ההחלטות – מהרמה הממשלתית עד הכנסת – יותר מחלופה אחת.

חיים אורון: למשל, אתן דוגמה נוספת, ויכוח חריף מאוד שיהיה פה בשבועות הקרובים, אם התקציב חייב לעלות משנה לשנה ב-1.7% או אולי בשיעור אחר, לעומת השנה הקודמת.

חיים אורון: העיתונות הכלכלית, ולא רק הכלכלית, מלאה בוויכוח הזה.

חיים אורון: כשזה מובא לפה, זה "כזה ראה וקדש".

חיים אורון: לא מתקיים דו-שיח על זה בין בעלי עמדות שונות.

חיים אורון: מתקיים פה ויכוח פוליטי, וזה לגיטימי.

חיים אורון: ויכולתי כך להוסיף נושאים בתחומי הרווחה ובתחומי הכלכלה – חוק עידוד השקעות – כן, חוק עידוד השקעות – לא.

חיים אורון: מה קורה בפריפריה – בעצם כל נושא שאנחנו עוסקים בו.

חיים אורון: אני בטוח שמועצה מהסוג הזה, אם יתייחסו אליה ברצינות, אם יכתבו עליה אחר כך מאמרים וספרים, כמו שהתייחסו למועצה לביטחון לאומי בתקופות מסוימות, חבל על הזמן.

חיים אורון: אבל אני חושב שהמציאות – החיים בתקופה שלנו נעשים, מהרבה מאוד בחינות, הרבה יותר מורכבים, והחפיפה בין משרד מסוים, שלכאורה זה התיק שלו, ובין הנושא, קיימת רק בחלק קטן מאוד מהמקרים.

חיים אורון: למשל, יושב פה השר להגנת הסביבה; הבוקר היה דיון בוועדת הכספים על תקציב המשרד להגנת הסביבה.

חיים אורון: לכל מי שנכח בדיון היה ברור שהתקציב הצנוע, הזעום, המשפיל, של 190 מיליון שקל למשרד להגנת הסביבה הוא לא הבעיה כולה.

חיים אורון: הגנת הסביבה יש במשרד התשתיות, ודאי שיש במשרד התחבורה, ובמשרד השיכון – –

יוסי ביילין: ובמשרד הביטחון – – –

חיים אורון: – – ובמשרד הביטחון.

חיים אורון: נכון.

חיים אורון: איפה בעצם הפעולה של האינטראקציה בין הממד שהוא מעבר למשרד עצמו ובין הנושא – קחו כל נושא שאתם רוצים כאן.

חיים אורון: את המשא-ומתן עם המורים מנהל מנכ"ל משרד האוצר, לא מנכ"לית משרד החינוך מנהלת אותו.

חיים אורון: היא נוכחת.

חיים אורון: את ההחלטות שקשורות למשרד העבודה והרווחה מקבלים יותר באגף התקציבים מאשר במשרד העבודה והרווחה.

חיים אורון: אז אני יודע שאין לזה פתרון בית-ספר, אבל הכלי שמוצע פה, גם ברמה של תפקוד הממשלה, ואני חוזר לנימוק הראשון שאמרתי – גם ברמה של תפקוד הממשלה, שאולי כך הוא יהיה פחות קונפליקטיבי עם גופים אחרים בחברה ובמשק – נדמה לי שהכלי שמוצע פה יכול לשדרג את המערכת כולה בנושא שאי-אפשר להגזים בחשיבותו.

חיים אורון: על כל מה שאמרתי עכשיו אין ויכוח.

חיים אורון: ועל כל מה שאמרתי, עם ההצעה הזאת, אני אומר על סמך הרבה שיחות עם מי שמוליכים את הרעיון הזה במשרד ראש הממשלה – לא שעל כל שורה פה מסכימים אתי; לא זאת הבעיה.

חיים אורון: וזה תקוע.

אברהם הירשזון: – – –

חיים אורון: אני לא מביא את זה להצבעה, משום שהקואליציה החליטה שהיא מפילה אותי, ובזה נגמר העניין.

אברהם הירשזון: – – – אתה סוחב את זה כבר – יש לי פתרון מצוין.

צבי הנדל: שפוך לו מלח על הפצעים.

חיים אורון: תראה, לא היה לי האומץ שיש לאבו.

חיים אורון: האמת היא גם שאני לא מביא את זה להצבעה, א.

חיים אורון: כי התחייבתי – אבל אפילו לא ניסו לשכנע אותי, חוץ מבנימוק האחד: חכה, אנחנו לא יכולים שתהיה הצעת חוק טרומית לפני שהממשלה מגישה את הצעתה.

חיים אורון: אפילו הסברתי למי שדיבר אתי ולא כל כך הכיר את הטכניקה הפרלמנטרית: ההצעה הטרומית היא בפיגור של פאזה.

חיים אורון: חוץ מזה, אני מתחייב מעל הדוכן, מה אני אעשה, אני אשיג פה רוב שזה יעבור ממשרד ראש הממשלה למשרד להגנת הסביבה?

חיים אורון: על מה מדברים פה?

חיים אורון: אבל ראיתם את האירוע שהיה פה קודם.

חיים אורון: מישהו חושב שקואליציה חזקה זה כאשר אומרים "נייט"?

חיים אורון: אני כבר למדתי: כשהנימוקים חלשים, מתחילים לדפוק על השולחן, ואז זה נשמע יותר חזק.

חיים אורון: אני לא דפקתי עד עכשיו אף פעם, ואני אומר לכם: אני חושב שהנושא ראוי, שהנושא נכון, ואני מקווה שלא ימשכו אותי יותר מתקופה קצרה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", מושב שני, חוב' י"ד, עמ' 6208.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק האזרחות (תיקון – מעמד של ילד), התשס"ו–2006, של חברי הכנסת רוברט אילטוב וסופה לנדבר.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת רוברט אילטוב.

אמנון כהן: גם כאן – תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, בראשית דברי אני רוצה לומר שההצבעה תהיה במועד אחר, אבל אחרי שתשמעו את הנימוקים להצעת החוק אני מבקש שתתמכו בה כאשר היא תובא להצבעה.

משה שרוני: אבל כך וכך אין הצבעה.

אמנון כהן: הוא רוצה לשכנע אותך עכשיו כדי שתהיה מוכן לפעם הבאה.

אמנון כהן: נפשית.

רוברט אילטוב: מעצם העובדה שאתה יושב פה אני מבין שאתה רוצה לשמוע, בכל אופן.

רוברט אילטוב: מדובר בילדים, קטינים, שמגיעים ארצה עם הוריהם, ונוצר מצב שהוריהם מקבלים מעמד ואזרחות במדינת ישראל והם לא מקבלים אזרחות.

רוברט אילטוב: עקב כך נוצרות הרבה מאוד בעיות לגבי אותם ילדים, ונוצרים הרבה עיוותים.

רוברט אילטוב: אותם ילדים ונערים לא יכולים להיות בנבחרות ישראל, לא יכולים לצאת לחו"ל עם הוריהם, וכשהם מגיעים לגיל 18 הם צריכים לוותר על אזרחותם במדינה אחרת, דבר שהוא מורכב מבחינה ביורוקרטית וקשה במיוחד.

רוברט אילטוב: בסופו של דבר הילדים האלה מקבלים אזרחות ישראלית, כי הם זכאים לה, וחוץ מהקשיים – המצב שקיים היום לא נותן לילדים האלה שום הזדמנות.

רוברט אילטוב: לכן אני מבקש בהצעת החוק להוסיף כמה שינויים שפשוט יפטרו את האנשים מהבעיות שאנחנו יוצרים להם בחוק הקיים.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/2736/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים: הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – חישוב שכר לימוד לצורך הנחה בארנונה), התשס"ז–2007.

אמנון כהן: ינמק חבר הכנסת חנא סוייד.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: גם כאן – אין הצבעה היום.

אמנון כהן: תשובה והצבעה במועד אחר.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מטרת הצעת החוק שאני מביא היום היא להקל על משפחות ששולחות את בניהן ואת בנותיהן ללמוד באוניברסיטאות ובמוסדות להשכלה גבוהה.

חנא סוייד: החוק מגדיר את הסיבות שבגללן רשות מקומית יכולה לתת הנחה בארנונה למשפחות, לבתי-אב.

חנא סוייד: נהוג היה פעם שהרשויות המקומיות היו נותנות הנחה בארנונה למשפחות שיש להן בנים או בנות שלומדים באוניברסיטה, אבל אחר כך החקיקה אסרה על הרשויות המקומיות לעשות כך.

חנא סוייד: מה שאני מציע כאן הוא, שהרשות המקומית תיתן הנחה לבית-אב או למשפחה שיש לה בן אחד או יותר שלומד במוסד להשכלה גבוהה, והשיטה היא פשוטה מאוד.

חנא סוייד: גובה שכר הלימוד המשולם לאוניברסיטה או למוסד להשכלה גבוהה ינוכה מסך ההכנסה של בית-האב, כלומר ההכנסה של בית-האב תהיה קטנה בגודל שכר הלימוד שמשלם הסטודנט או הסטודנטית, וכך אותה משפחה תהיה זכאית לפי מבחן הכנסה לקבל הנחה בארנונה לרשות המקומית.

חנא סוייד: לפי חישוב שעשינו, זאת תהיה מעמסה מאוד שולית וקטנה על הרשויות המקומיות – בערך עשירית או שתי עשיריות האחוז לרשות מקומית ממוצעת – אבל זה יעזור קצת לאותן משפחות עניות שמתקשות לממן את לימודי בניהן ובנותיהן במוסדות להשכלה גבוהה, כך שבסופו של דבר המשפחה עצמה נהנית קצת, ועל הרשות המקומית לא תהיה מעמסה גדולה.

חנא סוייד: בסופו של דבר זה יעודד יותר ויותר סטודנטים ממשפחות עניות וקשות-יום להגיע ללימודים, וזו השקעה של אותה רשות מקומית בעתיד, בזה שהיא נותנת להם עידוד ללכת ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה.

חנא סוייד: אחר כך, כשהם חוזרים ליישוב עם תעודה אקדמית, מצבם ישתפר.

חנא סוייד: המצב הסוציו-אקונומי של היישוב בסך הכול עם הזמן ישתפר, כך שזאת השקעה כדאית של רשות מקומית.

חנא סוייד: אנחנו רואים שכולם יוצאים נשכרים מההצעה הזאת.

חנא סוייד: לצערי הרב, הממשלה התנגדה להצעת החוק הזאת, אבל כשבאתי בדברים עם מנהל הקואליציה ועם השרה רוחמה אברהם סיכמנו שאנחנו נדחה את התשובה ואת ההצבעה למועד אחר.

חנא סוייד: אני מנצל הזדמנות זו כדי להזכיר לחברי הכנסת, שלצערנו הרב – לצער כולנו – השביתה במוסדות להשכלה גבוהה עדיין נמשכת.

חנא סוייד: אני חושב שזה מצב שלא מתקבל על הדעת, שגם בבתי-ספר התיכוניים, העל-יסודיים, וגם באוניברסיטאות אין לימודים בגלל שביתות.

חנא סוייד: זה מצב שהכנסת אמורה לתת את דעתה עליו.

רונית תירוש: למי זה אכפת?

רונית תירוש: העיקר שיש חשמל והנמלים עובדים.

רונית תירוש: זה הכי חשוב במדינה.

חנא סוייד: בגלל זה אני פונה אל כל חברי הכנסת – גם מהקואליציה, גם מהאופוזיציה.

חנא סוייד: המצב לא נורמלי.

חנא סוייד: מדברים על חינוך, מדברים על מעמד החינוך, מדברים על השקעות עצומות של הממשלה בתחום החינוך, אבל כשמסתכלים על החינוך בשטח, אם בחינוך העל-יסודי ואם באוניברסיטאות, יש שם שביתות ושכחנו מהנושא הזה.

חנא סוייד: אני חושב שאם חברי הכנסת צריכים להיות נאמנים לתפקיד שלהם ולשליחות שלהם, אנחנו לא יכולים להשאיר את המצב כפי שהוא.

חנא סוייד: אנחנו צריכים לעשות מעשה, לנדנד, לצעוק ולהגיד לממשלה, לאוצר, שאי-אפשר מצד אחד לדבר גבוהה-גבוהה על חינוך ומצד שני לא לקיים חינוך בכלל.

חנא סוייד: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

אמנון כהן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת), התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא:

ירדנה מלר-הורוביץ: סכנת הפסקת הטיפול בחולי דיאליזה בדיר-חנא כתוצאה מהפסקת מימון עלויות הנסיעות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לוח תיקונים להסתייגויות להצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני.

אמנון כהן: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

אמנון כהן: [הצעת חוק פ/1889/17; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – איסור מעקב של מעביד אחר עובדיו), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – בבקשה, חבר הכנסת פינס-פז, נמק את הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא פלא ששולחן הממשלה ריק מאדם.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב שהיה שר שהיה יכול – לא לענות על הצעת החוק שלי אלא להסתכל לי בעיניים כשאני מדבר עליה בלי להשפיל מבט.

יולי יואל אדלשטיין: גם כשהשרים נמצאים השולחן הזה ריק מאדם.

אופיר פינס-פז: על מה מדובר?

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתשמעו על מה הצעת החוק שלי, ותדעו שהממשלה מתנגדת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתדעו שהממשלה מתנגדת.

אופיר פינס-פז: במדינת ישראל קיימת תופעה – לא מקרה יחיד של מישהו שהחליט, לא אירוע חד-פעמי שמישהו עשה מעשה הזוי – במדינת ישראל קיימת תופעה, בעשרות מקומות עבודה, שהמעסיקים לא רק עוקבים אחרי העובדים שלהם דרך המכשיר הסלולרי ויודעים איפה הם נמצאים כל שעות היום, אלא הם גם מצותתים ומאזינים לעובדים שלהם דרך המכשירים הסלולריים שהחברה רוכשת או שוכרת בעבור העובדים שלהם, וזאת לכאורה לא עבירה על החוק.

אופיר פינס-פז: זה כביכול מותר.

אופיר פינס-פז: זאת מציאות שמתקיימת היום במדינת ישראל בריש גלי.

אופיר פינס-פז: כשאתה בא כחבר הכנסת ומנסה לתת לדבר הזה תשובה, מנסה להתמודד ולשמור על זכויותיהם הבסיסיות ביותר של עובדים כבני-אדם, על כבודם, שמעסיק – בלי ליידע אותם – עוקב אחריהם, מאזין להם, רק משום שהוא נתן להם מכשיר סלולרי על חשבונו, ואתה מצפה שהממשלה תגיד: מובן שאנחנו תומכים ברעיון הזה, ונראה איך ניישם אותו – כי זאת הצעת חוק לקריאה טרומית; לא ביקשתי צ'ק ללא גבול שייתנו לי לחוקק רק על-פי דעתי.

אופיר פינס-פז: מדובר בחקיקה בעצה אחת עם הממשלה.

אופיר פינס-פז: באה ממשלת ישראל ואומרת: אני לא רוצה את החוק.

אופיר פינס-פז: היא לא מנמקת.

אופיר פינס-פז: אומרים לי, בדרך לא דרך: זה מטעמים ביטחוניים.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת מטעמים ביטחוניים?

אופיר פינס-פז: מה, השב"כ רוצה לצותת לעובדים שלו, לסוכנים שלו?

אופיר פינס-פז: המוסד?

אופיר פינס-פז: צה"ל?

אופיר פינס-פז: שירות בתי-הסוהר?

אופיר פינס-פז: המשטרה?

אופיר פינס-פז: שנבין, מדובר על האזנות וציתותים ומעקב של מעביד אחרי עובדיו, אלה שהוא משלם להם שכר – בסקטור הפרטי, בסקטור הציבורי.

אופיר פינס-פז: התופעה הזאת קיימת במדינת ישראל 2007, והממשלה הזאת לא מוכנה לתקן את הדבר הנורא הזה ולא מוכנה להתמודד עם הצעת חוק שמנסה לאסור על מעסיק לצותת ולהאזין לעובדיו ולעקוב אחריהם.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת תעודת עניות לממשלה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת בושה וחרפה לממשלה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת בושה וחרפה לשר המשפטים במדינת ישראל, שהוא יושב-ראש ועדת השרים לחקיקה, והוא מחליט להתנגד להצעת חוק מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהמצב הנוכחי פוגע בזכויות יסודיות.

אופיר פינס-פז: בזכויות יסוד.

אופיר פינס-פז: המצב הזה עומד בסתירה לכבוד ה וחירותו, לכבוד העובד במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: לא צריך להיות איש ההסתדרות בשביל לחשוב את זה; צריך להיות , אזרח שמאמין שבמדינה נורמלית הממשלה לא נותנת למעסיקים – ודאי שלא לעצמה – להאזין לעובדים שלהם, לצותת להם ולעקוב אחריהם.

אופיר פינס-פז: אלוהים אדירים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לתת עצה לכל העובדים – קודם כול, מדובר בתופעה.

אופיר פינס-פז: אני מקריא לכם מתחקיר של "מעריב", שבדק עשרות חברות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לתת עצה לעובדים: אל תיקחו טלפון סלולרי מהמעביד שלכם.

אופיר פינס-פז: בשום פנים ואופן.

אופיר פינס-פז: תבקשו החזר הוצאות.

אופיר פינס-פז: אם המעסיק רוצה לתת לכם טלפון סלולרי לצורך מילוי תפקידכם, במסגרת עבודתכם, תגידו לו: תודה רבה, כבר יש לנו טלפון סלולרי, תכסו לנו את ההוצאות.

אופיר פינס-פז: אל תיקחו מכשיר טלפון סלולרי מהמעביד.

אופיר פינס-פז: רק עובד משוגע ייקח טלפון סלולרי מהמעסיק שלו.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שיש סבירות שבלחיצת כפתור הכי קטנה המעסיק ידע בדיוק איפה אתם 24 שעות ביממה, וגם יהיה מסוגל להאזין לכם – לצותת לכם בלא ידיעתכם.

אופיר פינס-פז: אלה דברים מזעזעים, חמורים מאין כמותם.

אופיר פינס-פז: לכן, אדוני היושב-ראש, אני לא מאמין שהממשלה תתעשת.

אופיר פינס-פז: אני לא תולה תקוות בזה.

אופיר פינס-פז: אני גם לא מגיש ערעור על החלטת הממשלה.

אופיר פינס-פז: נתבקשתי על-ידי יושב-ראש הסיעה לדחות את ההצבעה.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון להצביע בשבוע הבא, ולא מעניין אותי מה תהיה התוצאה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שחברי הכנסת ידעו להבחין בין טוב לרע, כי במקרה הזה מדובר בתופעה מזעזעת ומדהימה, שאני בטוח שאף אחד מאתנו לא היה מודע לה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר פינס.

אמנון כהן: אני מקווה שתוכל להגיע להבנות בתוך שבוע ונוכל להצביע.

אמנון כהן: יש שינוי קל בסדר-היום, מסיבה מסוימת.

אמנון כהן: אנחנו נדלג על הצעת חוק שכר מינימום וגם על הצעת חוק בתי-המשפט.

רן כהן: למה אתה מדלג, אדוני היושב-ראש?

רן כהן: מה הבהלה – – –

צבי הנדל: למה?

משה שרוני: – – – אין שינויים.

משה שרוני: או דוחים לשבוע הבא.

משה שרוני: אין שינוי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתהיה הודעה באיזו שעה מצביעים על חוק שכר מינימום – או עכשיו.

קריאות: לא, לא, לא.

משה שרוני: אין שינוי.

משה שרוני: יש סדר-יום.

משה שרוני: לפי סדר-היום.

משה שרוני: זה הכול.

עמיר פרץ: אם רוצים לדחות את זה לשבוע הבא, אין לנו בעיה.

אלי אפללו: – – –

קריאות: – – –

אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר מהצד.

קריאות: – – –

או שזה נופל, או שדוחים את זה לשבוע הבא.

אלי אפללו: היושב-ראש הולך לפי מה שמותר לו.

משה שרוני: אתה לא מנהל את הכנסת.

אלי אפללו: – – – זה לא אומר שאתה צודק.

רן כהן: אי-אפשר כל הזמן – עוד לא היתה תקופה של בריונות כזאת בכנסת.

אמנון כהן: יושבת-ראש הכנסת ביקשה לדחות את שני הנושאים האלה: הצעת חוק שכר מינימום – –

יורם מרציאנו: למתי?

אמנון כהן: – – והצעת חוק בתי-המשפט.

משה שרוני: לא.

אמנון כהן: סליחה.

אמנון כהן: אף אחד לא מדבר כרגע.

אמנון כהן: לדחות לשעה 14:00.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעה לסדר-היום בנושא אלימות נגד רופאים.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, תסלח לי מאוד, אתה לא יכול לדחות בלי להגיד עד מתי.

משה שרוני: עכשיו תודיע.

אמנון כהן: אני מכריז על הפסקה של עשר דקות.

אמנון כהן: (הישיבה נפסקה בשעה 13:06 ונתחדשה בשעה 13:22.

אמנון כהן: )

אמנון כהן: הצורך בהקמת מאגר מוח עצם

אמנון כהן: צהריים טובים.

אמנון כהן: אנחנו מחדשים את הדיונים.

אמנון כהן: כאמור, דחינו נושאים של חקיקה – בינתיים לשעה 14:00.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

אמנון כהן: לפנינו הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת שלמה בניזרי, מס' 4042: הצורך בהקמת מאגר מוח עצם.

אמנון כהן: שר הבריאות פה, הוא לא ראה אותי כשנכנסתי, אנחנו כבר קוראים לו.

אמנון כהן: כבודו בינתיים יתחיל להתקדם לכיוון הדוכן.

זבולון אורלב: – – –

אמנון כהן: מקובל עלי.

אמנון כהן: כבודו יתחיל לדבר על מה שהוא רוצה.

אמנון כהן: על אנאפוליס.

אמנון כהן: כשהשר ייכנס, נתחיל לטפל בנושא שלך.

אמנון כהן: לכבודו יש הרבה הרצאות מעניינות, כך שנוכל לשמוע.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: כאמור, אני אפעיל את השעון לזמן של כבודו רק לאחר שהשר ייכנס, כך שיש לך קצת זמן לחזק אותנו בדברים אחרים.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אצלנו בזמן פנוי אומרים דברי תורה.

שלמה בניזרי: אם אנחנו עוסקים בענייני רפואה, כתוב: עיר שאין בה רופאים, אסור לדור בה.

שלמה בניזרי: מצד שני כתוב: הטוב שברופאים לגיהינום.

שלמה בניזרי: איך יכול להיות?

אמנון כהן: איך יכול להיות?

שלמה בניזרי: חבר הכנסת אזולאי, מצד אחד עיר שאין בה פרופסור אלדד, אסור לדור בה.

שלמה בניזרי: מצד שני אומרים: הטוב שברופאים לגיהינום.

שלמה בניזרי: איך מסתדר הדבר?

אריה אלדד: אתה יודע מה שמעתי מאריה לוין בעניין הזה?

אריה אלדד: הוא אמר: ודאי, כי שם צריך אותו.

שלמה בניזרי: יפה.

שלמה בניזרי: יש לנו תפילת שמונה-עשרה, שיש בה 19 ברכות.

שלמה בניזרי: אם הרופא בא ואומר: אני מאמין בכל התפילות, בכל הברכות שיש בתורה, בברכה אחת אני לא מסוגל להאמין, שהקדוש-ברוך-הוא רופא – רפאנו ה' ונירפא.

שלמה בניזרי: מה פתאום?

שלמה בניזרי: אני הרופא.

שלמה בניזרי: אם רופא טוען שהוא מאמין בכול חוץ מאשר בברכה הזאת – – –

צבי הנדל: שלח אותו לאנאפוליס.

שלמה בניזרי: באנאפוליס – הגימטריה היא עמלק, אתה יודע.

שלמה בניזרי: אם הוא אומר שהוא מאמין בכל הברכות, רק בזאת לא, אוי ואבוי, זה באמת לגיהינום.

שלמה בניזרי: בעיקרון אסור לדור בעיר שאין בה רופא, כי התורה אמרה, "ורפא ירפא", מכאן שניתנה רשות לרופא לרפא.

שלמה בניזרי: ניתנה לו רשות, אך לא מעבר לכך.

אמנון כהן: ועכשיו לסדר-היום.

אמנון כהן: השר הגיע.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידידי שר הבריאות, בהצעה שלי לסדר-היום אני מדבר על מאגר מוח עצם.

צבי הנדל: מוח או מח?

שלמה בניזרי: מה הרופא אומר?

אריה אלדד: מח עצם.

שלמה בניזרי: יש, ברוך השם, ארגוני חסד במדינת ישראל, שלא תמיד מקבלים את הזרקורים הנכונים, כי תמיד כשמדברים על חרדים ומדברים על דתיים, מדברים על משתמטים מהצבא והכול.

שלמה בניזרי: ברוך השם יש במדינת ישראל ארגוני חסד כמו "יד שרה" של הרב לופוליאנסקי, "עזר מציון", ועוד ארגונים נפלאים.

שלמה בניזרי: גם אשתי אחת המתנדבות שם.

שלמה בניזרי: היא אחות וגם מתנדבת שם.

שלמה בניזרי: בארגונים האלה עושים פעולות נפלאות, ומחזיקים מערך של אלפי מתנדבים מהציבור החרדי, ודרך אגב, גם מהציבור הכללי באים להתנדב בארגונים האלה.

שלמה בניזרי: הארגונים האלה עושים פעולות נפלאות, שלדעתי מדינת ישראל היתה צריכה לעשות, ולא לחכות שארגונים וולונטריים יקומו ויעשו, אבל אתה יודע מה?

שלמה בניזרי: שיהיו ארגונים וולונטריים במדינת ישראל שיעשו במקום שהמדינה לא מסוגלת לעשות, או לא רוצה, או שאין לה תקציבים.

שלמה בניזרי: נדון אותה לכף זכות.

שלמה בניזרי: יש הארגונים הנפלאים הללו, שעושים פעילויות וולונטריות.

שלמה בניזרי: אחת הפעולות החשובות ביותר היא הפעולה של אגודת "עזר מציון", שעושה פעולה נפלאה – דרך אגב, מלווה אותם ברכה זיסר, שגם לה מגיעות מילות ברכה חמות מאוד על ההתנדבות ועל הפעילות הרבה שלה.

שלמה בניזרי: עוד מהזמן שהייתי שר הבריאות אני זוכר את מסירות הנפש שלה לנושא הזה.

שלמה בניזרי: יש אנשים שלוקים בלוקמיה, לצערנו הרב, והתרומה היחידה שיכולה להציל אותם היא מוח עצם.

שלמה בניזרי: כדי להגיע לאותם אנשים שיכולים לתרום צריך לפתח מאגר, כי לא כל אחד מתאים, ואפילו קרובי משפחה לא תמיד יכולים להתאים.

שלמה בניזרי: מאז הקמת הארגון הזה הוא חרת על דגלו את השאיפה להקים מאגר של מוח עצם, ועד היום הצליח לאסוף 350,000 דגימות, כש"הדסה", בית-חולים ענק בפני עצמו, הצליח לאסוף רק 60,000, ונדמה לי שיש 2,000 ב"תל-השומר", שהוא לא מוכר כל כך.

שלמה בניזרי: כדי לאסוף את הדגימות הללו, 350,000 – רבותי, זה עולה כסף.

שלמה בניזרי: כל בדיקה עולה 250 דולר.

שלמה בניזרי: אם נעשה את החשבון, אנחנו מדברים עד היום על השקעה של 80–90 מיליון דולר רק כדי לפענח את הבדיקות האלה.

שלמה בניזרי: איפה כל המערך מסביב – של אנשים, מתנדבים, חומרים, מכונות וכל שאר הפעילויות, אף שהרוב נעשה שם בהתנדבות?

שלמה בניזרי: מדינת ישראל לא משתתפת.

שלמה בניזרי: מדינת ישראל משקיעה במכשירים, משקיעה בדברים רבים.

שלמה בניזרי: בדרך כלל, אדוני השר – וכבודו מתמצא טוב מאוד, שמבין בבריאות; ברוך השם יש לנו שר שמבין בבריאות – אנחנו משקיעים בהרבה מכשירים, אבל לא תמיד יש שם 100% הצלחה.

שלמה בניזרי: בדרך כלל, עד כמה שאני יודע לפחות, מוח עצם, כשהטיפול מתקבל, ברוך השם יש הצלחה אדירה.

שלמה בניזרי: מה לעשות, אין הקומץ משביע את הארי – כמה שהם פועלים, הם הגיעו היום, אחרי הרבה שנים, ל-350,000 דגימות, וזה בערך 5% מהאוכלוסייה במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: כדי להגיע למצב מקסימלי ואופטימלי יש להגדיל את המאגר הזה.

שלמה בניזרי: יש כמה אפשרויות.

שלמה בניזרי: אפשרות אחת היא שלמדינת ישראל יהיה מאגר של מוח עצם בלי להזדקק לחסדים של ארגוני הקודש.

שלמה בניזרי: גם אני הייתי בכיסא הזה, לפני כבודו, ואני יודע שמדינת ישראל לא עשתה, ועד היום היא לא עושה, ואני מעריך שמן הסתם היא גם לא תעשה.

שלמה בניזרי: כשמדינת ישראל רואה שיש מישהו שעושה, בסדר – כל הסומך על שולחן חברו – סומכים עליהם שבינתיים הם עושים את הפעולות האלה.

שלמה בניזרי: אבל אם אנחנו לא רוצים לעשות את זה בתור מדינת ישראל – נעשה משהו אחר.

שלמה בניזרי: בדקתי; זה קיים בארצות-הברית, וגם בגרמניה.

שלמה בניזרי: אנחנו מבקשים, בעבור הארגון של "עזר מציון", הכרה בפיקוח המדינה.

שלמה בניזרי: שהארגון יוכר כמאגר הלאומי של מדינת ישראל, ואז, ככזה, הוא יזכה להשתתפות בהוצאות שוטפות ולמימון מבצעים.

שלמה בניזרי: הם יעשו הכול – הם מוכנים לקחת על עצמם הכול.

שלמה בניזרי: עד היום הם לא ביקשו.

שלמה בניזרי: עד היום הם עשו הכול שלא על מנת לקבל שכר.

שלמה בניזרי: ההצעה היא שמדינת ישראל תיתן לפחות את הסיוע הזה לאותם אנשים נפלאים ומופלאים.

אביגדור יצחקי: למה לא לתת את זה לארגון קיים?

שלמה בניזרי: זה מה שאני אומר.

שלמה בניזרי: אמרתי שאפשרות אחת היא שהמדינה תעשה את זה, ואפשרות אחרת היא שניקח את "עזר מציון" וניתן לו את ההכרה ואת פיקוח המדינה.

שלמה בניזרי: הם רק יוכרו כמאגר הלאומי לעניין התרומות של מוח העצם.

אביגדור יצחקי: הם כבר עושים את זה היום.

שלמה בניזרי: הם עושים את זה, אבל ראית בשבוע שעבר – שמעתי את הבחורצ'יק בן ה-13, עמרי עטיה, אם אני זוכר נכון.

שלמה בניזרי: זה ממש קורע לב.

שלמה בניזרי: הוא מתחנן על החיים שלו.

שלמה בניזרי: בתרומות הללו, ברגע שיהיה לנו המאגר – שיהיה מפותח ביותר – אנחנו נוכל לתת חיים.

שלמה בניזרי: הטיפול הזה הוכיח את עצמו ממש בצורה מדהימה ביותר, יותר מהקרנות ומדברים אחרים.

שלמה בניזרי: לכן, אדוני השר, חבל לנו להאריך בדברים – – –

צבי הנדל: זה פחות מסובך.

שלמה בניזרי: פחות מסובך, פחות בעייתי, אין סכנה לתורם ואין סכנה לנתרם, בדרך כלל.

שלמה בניזרי: ולכן, אדוני, אני חושב שמן הראוי – זה לא בהשקעה גרנדיוזית, אפשר לפצל אותה לכמה שנים, עד שישלימו את כל המאגר – ונוכל לתת חיים לאנשים, ולא שילדים קטנים כמו הפרזנטור האחרון – ילד בן 13 – צריך לעמוד מעל כל במה ולהתחיל להתחנן על החיים שלו: תנו לי חיים.

שלמה בניזרי: בואו ניתן להם חיים – גם בלי שאנשים יבואו ויבכו את מר-גורלם.

שלמה בניזרי: תודה, אדוני.

צבי הנדל: חזק וברוך.

משה כחלון: יש הצעה אחרת?

אמנון כהן: ישיב כבוד שר הבריאות יעקב בן-יזרי, בבקשה.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצורך בהקמת מאגר מוח עצם לכל נזקק למבצעי הצלת חיים.

יעקב בן-יזרי: הטיפול במחלות קשות באמצעות השתלת מוח עצם קנה לו מקום חשוב במערך הטיפולי בעולם וגם בישראל.

יעקב בן-יזרי: במדינת ישראל הוקמו שלושה מאגרים של דגימות מוח עצם: ב"עזר מציון", ב"הדסה ירושלים" ומאגר קטן יותר בבית-חולים "שיבא" בתל-השומר.

יעקב בן-יזרי: המגוון האתני והגנטי של תושבי ישראל, ובפרט קיבוץ הגלויות והערבוב הברוך של כור ההיתוך הישראלי, מחייבים ישראלים לחפש ולמצוא תורמים בכל העולם, ולא רק בישראל.

יעקב בן-יזרי: לכן, כל המאגרים האלה שמנינו קודם – "עזר מציון", "הדסה ירושלים" ו"תל-השומר" – מקושרים גם למאגרים בכל העולם, לרוב המאגרים שקיימים בעולם.

יעקב בן-יזרי: כמו כן, כיום מתבקשים חיילים לתרום דגימת דם לשם בדיקת התאמתם בשלבי הגיוס, וכן אנו עדים למבצעי התרמה מבורכים הנערכים מפעם לפעם, דוגמת המבצע שערכה אגודת "עזר מציון" רק לפני שבוע-שבועיים, ובהם נאספות כמה עשרות אלפי דגימות חדשות.

יעקב בן-יזרי: משרד הבריאות רואה חשיבות רבה בהסדרה ובקידום של מאגרים אלה, והקים לצורך זה שתי ועדות מקצועיות.

יעקב בן-יזרי: האחת עסקה בסטנדרט ההפעלה והפיקוח של בנקים אלה, והשנייה בהיקף המאגר הנדרש ובהרכבו הנחוץ במדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: ועדת המומחים שדנה בהיקף המאגר קבעה כי כדי לספק את הצרכים של אוכלוסיית ישראל מבחינת תרומות מוח עצם, יש לאסוף דגימות בצורה נבונה מקבוצות אתניות מסוימות, ובעיקר ממוצא אתני מעורב ומקבוצות מיעוטים, ולא בלי הבחנה – לא סתם לקחת.

יעקב בן-יזרי: הוועדה קבעה כי כאשר המאגר יגיע לחצי מיליון תורמים רשומים, ניתן יהיה למצוא תורם מתאים לכ-90% מהחולים.

יעקב בן-יזרי: בקצב האיסוף הנוכחי – לרבות מהחיילים, כמובן – אנו צפויים להגיע ליעד הזה בשנת 2014.

יעקב בן-יזרי: הוועדה האמורה קבעה כי בקצב הגידול הנוכחי של המאגרים הקיימים, אין צורך בהקמת מאגר נוסף או מאגר לאומי.

יעקב בן-יזרי: המשרד בוחן גם את סוגיית המימון הציבורי, התומך במאגרים הקיימים, כדי להביאם לרמת ההיקף והאיכות הנדרשים לאוכלוסייה.

יעקב בן-יזרי: הממשלה עושה כמיטב יכולתה לסייע למאגרים הקיימים באמצעות תמיכות, הסברה וסיוע מקצועי.

יעקב בן-יזרי: קופות-החולים משלמות עבור איתור תורמים למבוטחיהן, והשירות הזה של מציאת תורם וכמובן ההשתלה הוא בסל הבריאות למחלות שבהן זה נעשה.

יעקב בן-יזרי: לגבי מחלה שמחייבת את השתלת מוח העצם – יש השתתפות לא מבוטלת של קופות-החולים, כי זאת חובתן.

שלמה בניזרי: כבודו אמר – – – איתור – – – איך מסייעות?

שלמה בניזרי: עושות בדיקות?

יעקב בן-יזרי: בטח.

יעקב בן-יזרי: זה נמצא, כן.

שלמה בניזרי: יש להם מאגר שלהם?

יעקב בן-יזרי: לא מאגר של הקופות.

יעקב בן-יזרי: כאשר אדם נזקק למוח עצם באחד מהמאגרים – הטיפול וההשתלה וכל מה שקשור בהוצאות כלולים בסל הבריאות לאותה מחלה ספציפית, ומחובתה של קופת-החולים לממן את ההוצאות האלה.

יעקב בן-יזרי: השירות הזה של מציאת תורם וכמובן ההשתלה הם בסל הבריאות למחלות שבהן זה נעשה.

יעקב בן-יזרי: המאגרים מתפרנסים הן ממכירת השירות, הן מתרומות והן מסיוע מתקציב משרד הבריאות, ככל שניתן.

יעקב בן-יזרי: זאת אומרת – נכון, זאת התנדבות, והתנדבות מבורכת, והבנקים קיימים בעזרת אותם גופים המסייעים והמתנדבים, אבל הם מקבלים תשלום בעד השירות שהם נותנים, כאשר הם צריכים לתת אותו.

יעקב בן-יזרי: לסיום, אנו רואים חשיבות רבה בשיתוף הציבור והתגייסותו לתרומות מוח העצם.

יעקב בן-יזרי: ערכה של תרומת מוח עצם מתאימה לחולה הזקוק לכך לא תסולא בפז והיא קריטית להצלת חיים.

יעקב בן-יזרי: ללא מעורבות הציבור הנרתם והנכון לבוא ולתת תרומת מוח עצם בשעת הצורך להצלת חיי אדם, לא ניתן להרים מפעלים חשובים כגון אלה.

יעקב בן-יזרי: אני מברך את אגודת "עזר מציון", אני מברך את "הדסה", את בית-החולים בתל-השומר ואת כל הגורמים הנוספים על פעולתם המבורכת, ומקווה כי כל הפעילויות הנעשות וגם אלה המתוכננות להתבצע על-ידי הממשלה, יגדילו את האפשרות למציאת התורמים המתאימים בצורה משמעותית.

יעקב בן-יזרי: תודה.

שלמה בניזרי: האם יש לכבודו מספרים לגבי התמיכות שאמרת שמשרד הבריאות נותן ל"עזר מציון" – – – שלא ייווצר הרושם שמקבלים – – –

יעקב בן-יזרי: היתה שאילתא של חבר הכנסת בניזרי לפני שבועיים, הבטחתי לך תשובה, אני מקווה שהיא כבר הגיעה אליך.

שלמה בניזרי: – – –

יעקב בן-יזרי: כן, כן.

יעקב בן-יזרי: אני אבדוק גם את הנושא הזה ואני אמציא לך נתונים מספריים בכל הנוגע לזה.

אמנון כהן: מה מציע כבוד השר?

שלמה בניזרי: הצעה נוספת.

יעקב בן-יזרי: אני לא יודע מה להציע – זאת התשובה – כי הקמת מאגר לאומי, כפי שזה מתבקש – – –

אמנון כהן: כבוד המציע, אתה מסתפק בדברי השר – –

שלמה בניזרי: לא.

אמנון כהן: – – או אתה מבקש דיון?

שלמה בניזרי: דיון.

אמנון כהן: אתה מסכים לדיון – שהשר יבקש.

יעקב בן-יזרי: אין לי בעיה.

אמנון כהן: אין לך בעיה, אבל יש הצעה אחרת לחבר הכנסת משה כחלון.

אמנון כהן: מה הוא מציע?

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: כבוד השר יכול לשבת.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה לברך את חבר הכנסת שלמה בניזרי על ההצעה החשובה הזאת לסדר-היום.

משה כחלון: שמענו את הנתונים מהשר.

משה כחלון: אדוני השר, צר לי לומר לך שהמדינה כמעט שלא נוגעת בזה – כמעט שלא נוגעת בזה – מגלה המון אמפתיה לנושא, אבל היא לא נוגעת בזה.

משה כחלון: אבל אני חושב שהתרומה שלך יכולה להיות מאוד גדולה, אדוני השר, אם אתה תבקש או תדרוש מהמשרד שלך לקיים חוק, פשוט לקיים אותו – בלי טובות של אף אחד.

משה כחלון: לא תרומות, לא פילנתרופיה.

משה כחלון: לפני שלושה חודשים העברתי כאן חוק בכנסת, בקריאה שנייה ושלישית, והחוק מדבר על בנק דם טבורי ציבורי, שנותן מענה על חלק מהבעיות.

משה כחלון: אומנם, לצערי, מענה קטן של 1,000 מנות בשנה – לאסוף אותן, למיין אותן וכמובן גם לשמר אותן.

משה כחלון: עד היום, בכל הפניות שלי – ואני מתכוון לפנות לוועדה לביקורת המדינה – עד היום, מכל הבדיקות שעשינו, משרד הבריאות לא מתייחס לזה בכלל, הוא פשוט לא מקיים את החוק, אדוני השר.

משה כחלון: המשרד שאתה עומד בראשו לא מקיים חוק.

אמנון כהן: אז מה אתה מציע?

משה כחלון: אני מציע לשר, ראשית – לפני שאני אציע פרוצדורלית – לקרוא למנכ"ל שלו, או בכל דרך עבודה שתמצא, ותבדוק מדוע החוק הזה לא מקוים; חוק שעבר קריאה שנייה וקריאה שלישית.

משה כחלון: זה ביזיון של הכנסת, זה ביזיון של בתי-החולים, וגם – אני לא רוצה להשתמש במלה גסה – אבל פשוט לצפצף גם על החולים האומללים האלה שמחכים למנה מבנק הדם הטבורי.

משה כחלון: אני מציע, אדוני, להביא את הנושא לדיון בוועדת העבודה והרווחה, ששר הבריאות גם ייקח חלק בדיון הזה וידבר באותה נחישות שהוא דיבר פה מעל הדוכן ויגיד מה העמדה שלו.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: המציע מסכים – כן?

אמנון כהן: אנחנו אכן עוברים להצבעה.

אמנון כהן: מי שבעד – זה עובר לדיון בוועדת העבודה והרווחה, ומי שנגד – זה מוסר מסדר-היום.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: כאמור, בעד – זה ועדה, נגד – זה הסרה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 13 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 13, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: לכן, ההצעה הזאת לסדר-היום עוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון.

אמנון כהן: מצוקת בתי-החולים הממשלתיים בכלל ובצפון בפרט

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר היום – הצעה לסדר-היום מס' 4041 של חבר הכנסת דוד אזולאי: מצוקת בתי-החולים הממשלתיים בכלל ובצפון בפרט.

אמנון כהן: אחרי זה אנחנו נותנים את רשות הדיבור לחבר הכנסת ברוורמן, שגם לו יש הצעה לסדר-היום.

אמנון כהן: אדוני, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, עמיתי חברי הכנסת, המצב הקשה בבתי-החולים בכלל ובבתי-החולים הממשלתיים בפרט הולך ונהיה חמור יותר ויותר משנה לשנה.

דוד אזולאי: להזכירכם, לפני שנים מספר היה כאן ראש ממשלה שדיבר על הזקנה בפרוזדור.

דוד אזולאי: לצערי הרב, בקצב של ההתפתחות וההתקדמות של מספר המיטות בבתי-חולים, הזקנה הזאת כנראה כבר ללא רוח חיים.

דוד אזולאי: אני רוצה דווקא להדגיש את המצב בבתי-החולים בצפון, כאשר על רוב בתי-החולים בצפון נחתה מלחמה לא צפויה ונאלצו להוציא כספים רבים כדי לממן את הפעילות בתקופת המלחמה.

דוד אזולאי: חלק מבתי-החולים נפגעו לא רק פיזית, אלא הם גם נפגעו במאגר הכספי שלהם.

דוד אזולאי: הבטחות רבות של הממשלה היו בעניין הזה מאז המלחמה, ומידיעה אני אומר לך, אדוני השר, שחלק גדול של ההבטחות לא מומשו בשטח מעבר לדיבורים.

דוד אזולאי: דרך אגב, הדברים הללו חוזרים ונשנים לא רק בבתי-החולים.

דוד אזולאי: אפרופו, זה גם ברשויות המקומיות.

דוד אזולאי: רשויות ניהלו את המלחמה במקום הממשלה, ובסופו של דבר הובטח להם, גם לאותם בתי-חולים וגם לאותן רשויות, להגדיל את התקציבים שלהם ולתגמל אותם על הוצאות חריגות שהיו להם באותה תקופה, ועד היום לא זכו למענה תקציבי.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני שואל אותך עד מתי נמשיך ונוביל את הקטסטרופה הזאת.

דוד אזולאי: האם אנחנו מחכים שגם כאן

דוד אזולאי: תקום איזו ועדת חקירה שתבדוק את הכישלונות ואת המחדלים במערך הבריאות, או שאנחנו מחכים למגפה קשה של אנשים שייפגעו בצורה קשה בבתי-חולים, ואז אנחנו כולנו נעמוד כאן בפני ועדות חקירה וכל אחד יצטרך לתת את הדין על כך, כפי שקרה לנו במלחמה.

דוד אזולאי: במשך שנים אומרים לנו: יש ביטחון.

דוד אזולאי: יש מי ששולט בעסק.

דוד אזולאי: יש מי שבודק את העסק.

דוד אזולאי: ראינו את התוצאות במלחמת לבנון השנייה, כאשר אזרחים רבים בצפון נטשו את ביתם ואת מבצרם ועברו כמו פליטים לכל מיני מקומות אחרים, וזאת כתוצאה מהמחדל הביטחוני הקשה.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שלא נצטרך להגיע למצב שגם כאן

דוד אזולאי: תקום ועדת חקירה שתבדוק את המחדלים הללו, ויפה שעה אחת קודם שהנושא הזה ייפתר ומייד על מנת שלא נגיע לקטסטרופה יותר גדולה מכפי שהיא היום.

דוד אזולאי: אדוני השר, אם אנחנו מתבוננים ורואים מה שקורה בשטח, במציאות, מחד גיסא האזרח משלם יותר על בריאות ומאידך גיסא הוא מקבל פחות על בריאות.

דוד אזולאי: אם אני לוקח כדוגמה את התשלום עבור תרופות שכל אזרח משלם, יש אנשים קשישים מעוטי יכולת וקשי-יום שנאלצים לשלם מאות שקלים בחודש כדי להביא את התרופה הזאת הביתה, והברירה העומדת בפניהם לא פעם היא אם לקנות לחם וחלב ומוצרים אחרים לבית או לקנות את התרופה.

דוד אזולאי: זו דילמה קשה מאוד.

דוד אזולאי: תוסיף את התשלום עבור הרבעונים – ביקשתי והתחננתי במליאה, והבאנו גם הצעת חוק שהממשלה הפילה: אם כבר נגזר על אותו אזרח לשלם עבור רבעון, למה תקבע לו קופת-חולים את הרבעון?

דוד אזולאי: למה לא ייקבע שהרבעון מתחיל מאותו יום ששילמתי ולא רבעון שהקופה קבעה?

דוד אזולאי: אותו דבר – כל מיני ביטוחים, ביטוח משלים, ביטוח פלטינום.

דוד אזולאי: זה אומר שבמקום שהממשלה תיתן את שירותי הבריאות, מה התוצאה?

דוד אזולאי: התוצאה היא שהאזרח צריך לממן, ואחר כך הוא לא מקבל את השירותים.

דוד אזולאי: אדוני השר, אני רוצה להגיד לך שידוע לי מאחד ממנהלי בתי-החולים שהוא קיבל הודעה ממנכ"ל קופת-חולים, שבשנה הבאה הולך להצטמצם השירות של קופת-חולים לבתי-החולים הממשלתיים בצורה משמעותית.

דוד אזולאי: זה אומר, אם אני לוקח דוגמה כתושב הצפון, שאשה מבוגרת שעד היום קיבלה שירות רפואי מקופת-חולים באמצעות בית-החולים בנהרייה, לא תקבל את השירות הזה בבית-החולים בנהרייה, ויגלגלו אותה – לאן?

דוד אזולאי: אתה יודע לאן?

דוד אזולאי: לבית-החולים "כרמל".

דוד אזולאי: אדוני, על מה ולמה?

דוד אזולאי: אני כבר לא מדבר על הפגיעה הקשה שהולכת להיות באותם בתי-חולים שפתאום יגלו עד כמה הגירעון שלהם יגדל כתוצאה מזה שקופת-חולים לא תעביר להם את אותם השירותים.

דוד אזולאי: לכן, אדוני השר, אני מציע: אם כבר נגזר על הציבור שצריכים לשלם על כל כך הרבה שירותים נלווים בבריאות שלנו, אז לפחות נקבל את התמורה ולא ייווצר מצב שאנחנו היום, כפי שאתה רואה, לצערי הרב – כאשר מדברים על ביטחון אין ביטחון מפני שעל אנשי הדרום כל יום נוחתים "קסאמים" ואין מענה, וכשמדברים על חינוך אין חינוך.

דוד אזולאי: תסתכל ותראה שכמעט חודשיים – שביתת מורים.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להגיע למצב שאין גם בריאות.

דוד אזולאי: אני חושב שהגיע הזמן שהממשלה תיקח את נושא הבריאות לאחריותה, לידיים שלה, ותבוא לציבור.

דוד אזולאי: המצוקה הזאת של אותם בתי-חולים, ובמיוחד בתי-החולים הממשלתיים, שם יש מצוקה נוראה של מיטות – אדוני השר, הגיע הזמן להרים את הכפפה.

דוד אזולאי: כשמדובר על יישובי קו העימות, שם הקטסטרופה הרבה יותר גדולה, הגיע הזמן להגדיל את התקנים ולאפשר לאותם בתי-החולים להתנהל כראוי כדי לתת שירות נאות לאותם תושבים המבקשים אותו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת ברוורמן שאל ולא אני: הוא לא חבר בממשלה?

אמנון כהן: כמו שחבר הכנסת ברוורמן חבר בממשלה וכמו שחבר הכנסת יצחקי חבר בממשלה.

אמנון כהן: אנחנו מתכוונים: בקואליציה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ברוורמן וחבר הכנסת אביגדור יצחקי, אני חבר באותה ממשלה שאתם חברים בה.

אמנון כהן: אותה ממשלה.

דוד אזולאי: אנחנו שותפים לאותה ממשלה.

דוד אזולאי: טוב שאנחנו נוכיח את הדברים מבית ולא מבחוץ, ולא צריך לפחד.

דוד אזולאי: לפחות בהצעה לסדר-היום מותר לי להגיד את הדברים.

אמנון כהן: מותר וצריך.

דוד אזולאי: יש מציאות.

דוד אזולאי: רבותי, מה לעשות?

דוד אזולאי: אנחנו חיים במציאות מסוימת.

דוד אזולאי: עובדות: "קסאמים" נופלים בדרום, פרופסור אבישי ברוורמן, או לא?

חיים כץ: בארץ שלנו?

דוד אזולאי: שביתת מורים חודש וחצי – קיימת או לא קיימת?

דוד אזולאי: מצב קטסטרופה בבריאות ואזרח משלם ביוקר – קיים או לא קיים?

אמנון כהן: קיים.

דוד אזולאי: רבותי, אז מה אם אני בקואליציה?

דוד אזולאי: אסור לי לדבר על מה שאני חושב?

אמנון כהן: הוא לא אמר שאסור.

אביגדור יצחקי: עכשיו אתה מדבר לעניין.

אמנון כהן: הוא לא אמר שאסור.

ראובן ריבלין: אתה וחבר הכנסת יצחקי נשבעתם לשלמות ירושלים, ואני מאמין לכם, אלא שאתם שניכם שותפים לממשלה שכהרף עין קיצרה את עצמה – – – שהאמריקנים יחייבו אותנו – – –

אמנון כהן: יופי.

אמנון כהן: זה קשור כרגע להצעה שלו לסדר-היום.

אמנון כהן: תודה רבה.

דוד אזולאי: ידידי – – –

אמנון כהן: אתה לא חייב להשיב.

דוד אזולאי: לא.

דוד אזולאי: יש לי עוד זמן.

דוד אזולאי: תן לי.

ראובן ריבלין: יותר חשוב – – – אפילו יותר חשוב מהבריאות.

אביגדור יצחקי: – – – יוזמה.

דוד אזולאי: ידידי חבר הכנסת רובי ריבלין, אני מודיע לך שכאשר נגיע לנושא ירושלים – –

ראובן ריבלין: אם תישאר תגיע.

דוד אזולאי: – – אני אומר לך שאנחנו לא נהיה שם – –

ראובן ריבלין: אל תיתנו להם להגיע לזה.

דוד אזולאי: – – בניגוד לחברים שלך בליכוד.

דוד אזולאי: במשך שלוש שנים, ואולי אתה לא היית שותף לזה, פה האכלתם אותנו ואת עם ישראל מרורים כאשר גוש-קטיף – מי החזיר אותו אם לא אנשי הליכוד, אדוני?

חיים כץ: עוד מעט תהיה הצבעה על שכר המינימום.

דוד אזולאי: אז כדאי שנגיד את האמת הזאת.

דוד אזולאי: חבר הכנסת רובי ריבלין, אומנם אתה לא רצית את זה, אתה לא היית שותף לזה – – –

ראובן ריבלין: אמרתי לליכוד מה שהיה לי לומר, כאשר – – – גוש-קטיף.

ראובן ריבלין: – – – שאמרו שלא יהיה ולא יקום – – –

אמנון כהן: האזהרה התקבלה.

דוד אזולאי: אתה צודק.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בהידרדרות שבה אנחנו נגיע כהרף עין – – – חלוקת ירושלים וחלוקת ארץ-ישראל.

דוד אזולאי: ידידי ומכובדי חבר הכנסת רובי ריבלין, שמעתי את האזהרה, לקחנו אותה לתשומת לבנו, והאמן לי שנפעל בשונה מהחברים שלך בליכוד, שהתוצאות היום הן בגלל אותו אסון שאתם הובלתם אותנו לכך.

אמנון כהן: הוא עוקב בדריכות.

אמנון כהן: כבוד השר ישיב על ההצעה לסדר-היום על מצוקת בתי-החולים הממשלתיים בכלל ובצפון בפרט.

אמנון כהן: בבקשה.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, מורי ורבותי, אין ספק כי נושא האשפוז במדינת ישראל הולך ומחמיר.

יעקב בן-יזרי: אני בכוונה אמרתי כאן, בעלייתי לדוכן, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, שלא הכנתי תשובה בכתב אבל אני פחות או יותר מצוי בכל הדברים האלה, בכל הנושאים שנגע בהם חבר הכנסת אזולאי.

יעקב בן-יזרי: ממשלת ישראל הקציבה סכום של 457 מיליון שקל באיסוף תרומות ובהשתתפות התקציב הממשלתי בקרנות כאלה ואחרות כדי לנסות לשקם חלק מבתי-החולים ועל-פי רוב אלה שנפגעו, אם בצפון הארץ ואם בעוטף-עזה – בית-החולים "ברזילי".

יעקב בן-יזרי: נכון להיום, מספר המיטות פר 1,000 נפש במדינת ישראל הוא בגבול המותר.

יעקב בן-יזרי: אנחנו אומנם היינו בממוצע גבוה מאוד לעומת מדינות שדומות לנו והיום אנחנו, לצערנו הרב, הולכים ומקבלים את המקומות לפני האחרונים בערך.

יעקב בן-יזרי: אין ספק שבנקודה הזאת, לאחר הדיון על התקציב – הודעתי לראש הממשלה שנצטרך להעלות את נושא מערכת הבריאות של שולחן הדיונים של ממשלת ישראל.

יעקב בן-יזרי: במשרד הבריאות מוכנה בידינו תוכנית מפורטת.

יעקב בן-יזרי: עכשיו, עכשיו, עכשיו, תוכנית חומש לגבי האשפוז, לגבי הבנייה, לגבי תוספת מיטות, לגבי כוח-אדם מקצועי, רפואי ופארה-רפואי וכל המקצועות הפארה-רפואיים.

יעקב בן-יזרי: בידינו נמצאים הנתונים הנחוצים לצורך התמודדות עם בעיות מערכת הבריאות, לפחות בעשור קרוב.

יעקב בן-יזרי: כאשר מדינת ישראל גדלה נטו בכ-130,000 נפש לאחר הפטירות, בעשר שנים – מיליון ו-300,000 נפש.

יעקב בן-יזרי: מספר כזה מחייב בערך תוספת של 2,400 מיטות אשפוז במדינת ישראל, ואלה לא קיימות נכון להיום.

יעקב בן-יזרי: נכון, הדבר הזה חיוני, אבל במסגרת אותם 450 המיליון לתקציב 2008, גם לגביהם יש כבר תוכניות.

יעקב בן-יזרי: באשקלון יתחילו, בבית-החולים "פורייה" כבר עובדים בקצב מהיר.

יעקב בן-יזרי: נוספו שתי מחלקות ובונים חדר מיון גדול ממוגן.

יעקב בן-יזרי: בבית-החולים "זיו", בצפון הארץ, הוסיפו חדר מיון כבר לפני שנה וחצי, שנתיים.

יעקב בן-יזרי: יש צורך במיגון נוסף בבית-החולים בצפת, ואת זה אני יודע, אבל גם לכך שוריין תקציב, למיגון הנוסף.

יעקב בן-יזרי: בית-החולים בנהרייה נמצא בפיתוח ותהיה תוספת של קרוב ל-95-90 מיליון שקל לשנת התקציב 2008.

יעקב בן-יזרי: כל התוכניות מוכנות וכל הסידורים מוכנים.

יעקב בן-יזרי: המכרזים יוצאו ונתחיל לפעול בהתאם.

יעקב בן-יזרי: לגבי התרופות וסל התרופות.

יעקב בן-יזרי: כל הוויכוח מסביב לשב"ן והתוספות והפלטינום, אני לא רוצה להתבטא במשפט של אחיזת עיניים.

יעקב בן-יזרי: התחילו בקופה אחת איזה מין ביטוח נוסף.

יעקב בן-יזרי: להזכיר לכל חברי הכנסת, קיים חוק ביטוח בריאות ממלכתי, זו התשתית משנת 1995.

יעקב בן-יזרי: ב-1998 הוסיפו ואישרו לקופות את פיתוח הביטוח המשלים והמושלם כעבור שנתיים, שלוש שנים, והפעם החליטו הקופות להוסיף עוד רובד שלישי בתשלום.

יעקב בן-יזרי: זה סנוור עיניים.

יעקב בן-יזרי: אומרים 17, 23, 21 שקל.

יעקב בן-יזרי: אולי לילד בן 16 או 18.

יעקב בן-יזרי: אבל לאדם מבוגר בן 50 פלוס זה מגיע לעשרות ואולי מאות שקלים, ואם מדובר במשפחה זה באמת מאות שקלים.

יעקב בן-יזרי: השאלה היא אם באותן קופות אותם שב"נים יוכלו להגיע ליכולת מימון התרופות החיוניות לאורך ימים ולאורך זמן, כפי שהם מציעים.

אריה אלדד: זה כמו לשאול חברת ביטוח, האם תוכלי לשלם עבור הרכב שאת מבטחת.

אריה אלדד: מדוע להציע ביטוח – – –

יעקב בן-יזרי: זאת הנקודה שאני מגיע אליה.

יעקב בן-יזרי: השנה, כפי שהסברתי בכנסת לפני שבועיים, שלושה שבועות, נחתם הסכם עם האוצר לתוספת של 350 מיליון שקל לשנה לכל אחת משלוש השנים הבאות.

יעקב בן-יזרי: זה בסל התרופות, כאשר 300 מיליון שקל הם לתרופות נוספות לסל התרופות ו-50 מיליון שקל לטכנולוגיות וחיסונים שלא היו קיימים במדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: השאלה היא אם 300 מיליון שקל יכולים להספיק כדי למלא את החור הגדול שאותן קופות מבקשות לכסות באמצעות התוספת, וזה לא מספיק.

אריה אלדד: לעולם לא.

אריה אלדד: אבל גם אם הייתי מקבל מיליארד תמיד תהיה תרופה מחוץ לסל.

אריה אלדד: מדוע לא לאפשר לקופת-חולים להציע אותה תמורת תשלום?

יעקב בן-יזרי: אתה מצטט את הדברים שלי, חוץ מהנקודה האחרונה לגבי קופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: אנחנו מבקשים ודורשים שהמדינה תיטול עליה את המחויבות שלה לגבי הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: אתה המדינה.

יעקב בן-יזרי: אני המדינה?

יעקב בן-יזרי: אמרתי לפני כמה דקות שאנחנו צריכים להעלות את הנושא לדיון בממשלה.

יעקב בן-יזרי: זה חלק מהדברים האלה.

יעקב בן-יזרי: זה כולל הנחות לקשישים, שיתחילו ב-1 בינואר 2008, של 10% אשר נגזלו מהם לפני זמן-מה.

יעקב בן-יזרי: זה כולל חלק גדול של קביעת תקרת השתתפות אופטימלית של מקבל השלמת הכנסה.

יעקב בן-יזרי: כל הדברים כלולים במסגרת התקציב של 2008.

יעקב בן-יזרי: אני מבין ואני מודע לכל הבעיות האלה.

יעקב בן-יזרי: אם אוסיף לכם עוד, זה רק לזרות מלח על הפצעים, אבל זה חלק מחיי היום-יום שלנו – – –

דוד אזולאי: זה מעניין מאוד מה שהשר אומר, ונשמח מאוד לשמוע אותו.

יעקב בן-יזרי: אני אומר את הדברים האלה מתוך ידיעה וביטחון ואולי גם אמונה, שאכן ניתן להתמודד עם הבעיות האלה בדיונים משותפים, בהסכמת הממשלה, כשם שהממשלה קיבלה על עצמה התמודדות עם בעיית התשתיות, התמודדות עם בעיית התחבורה, התמודדות עם בעיית החינוך – אני לא מדבר על נושא הביטחון – היא חייבת להביא בחשבון את ההתמודדות עם בעיות מערכת הבריאות במדינת ישראל לשנים הקרובות.

יעקב בן-יזרי: תודה.

אמנון כהן: ואם היא לא תעשה זאת?

אמנון כהן: אשר על כן, כבוד השר, אתה מציע להסתפק בדבריך?

יעקב בן-יזרי: אלה הם.

אמנון כהן: אלה הם דברי השר והוא מסתפק בהם.

אריה אלדד: – – –

אמנון כהן: לא, אתה יכול רק במליאה, אלא אם כן חבר הכנסת אלדד יגיד שהוא רוצה לנמק הצעה אחרת ואז נוכל לקבל את הצעתו.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: אני סבור שראוי שהנושא יידון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: בעד – להעביר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות; נגד – להסיר מסדר-היום.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 18 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 25 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: 25 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אמנון כהן: ההצעה הזאת לסדר-היום עוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: אלימות נגד רופאים

אמנון כהן: נעבור להצעה לסדר-היום מס' 4071 של חבר הכנסת אבישי ברוורמן: אלימות נגד רופאים.

גדעון סער: אמרת בשעה 14:00 – – –

אמנון כהן: חבר כנסת גדעון סער, שב במקומך.

אמנון כהן: אני אוציא אותך החוצה.

גדעון סער: אתה לא יכול.

אמנון כהן: אני יכול.

אמנון כהן: אתה מפריע לי לנהל את הדיון.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן, אל תענה לחברי הכנסת, אתה בזכות דיבור.

אמנון כהן: נסיים את נושא.

אריה אלדד: זה ביזיון הבית – – –

רן כהן: כללי ההתנהגות בכנסת הם חלק מהתקנון.

גדעון סער: אני מאמין לו שהפעם יעמוד בדבריו.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר בן-יזרי, חברי השרים, חברי הכנסת, אני רוצה להעלות את נושא האלימות לפני שיעלה נושא שכר המינימום.

אבישי ברוורמן: בשבוע שעבר חווינו בבית-החולים "שיבא" מקרה שרופאה, אחות ומאבטח הותקפו.

אבישי ברוורמן: זה מקרה האלימות החמישי נגד רופאים בשלושה שבועות.

אבישי ברוורמן: מנתוני משרד הבריאות, אדוני השר, עולה כי בשנת 2006 אירעו 122 אירועי אלימות פיזית ומילולית כלפי צוותים רפואיים בבתי-חולים כלליים.

אבישי ברוורמן: בשנת 2007, 63 מקרי אלימות עד כה, ובשלושת השבועות האחרונים תקפו מטופלים באלימות מילולית ופיזית ארבעה רופאים בבתי-החולים "שיבא", "אסף הרופא" ובמרפאת "שירותי בריאות כללית".

אבישי ברוורמן: לא הייתי בבוקר מפני שחנכתי באוניברסיטת בן-גוריון קתדרה של מדען צעיר, רופא – עם פריצת דרך באלצהיימר.

אבישי ברוורמן: במשך 16 שנה, כשישבתי באוניברסיטת בן-גוריון – חוויתי ב"סורוקה" בשנים האחרונות אלימות כלפי רופאים, כלפי אחיות; המצב הפך להיות, כמו שבטח השר רפי איתן, מנהיג מפלגת הגמלאים, היה קורא לזה בזמנו, "הפקר פטרושקה".

אבישי ברוורמן: רבותי, עוד פעם, לפני שלושה שבועות, בחדר המיון ב"אסף הרופא" הותקף רופא על-ידי מטופל וחברו חנק את הרופא והפילו לרצפה.

אבישי ברוורמן: באותו יום אירע מקרה אלימות נוסף בתל-השומר, כאשר סגן מנהל מחלקת פה ולסת הותקף על-ידי חולה שהתפרצה עם אחיה לחדר הבדיקה וסירבה להמתין לתורה.

אבישי ברוורמן: למרות בקשת הרופא להניח לו לסיים את הבדיקה – ויש פה רופא, פרופסור אלדד – דחף אחיה של החולה את הרופא, ירק עליו ובצאתו מהחדר זרק חפצים על האחות שעבדה במרפאה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ריבלין, אני מדבר ביום בו מסתיימת ועידת אנאפוליס, כשאתמול דירוג האשראי של מדינת ישראל עלה מ-A מינוס ל-A.

אבישי ברוורמן: יש לי שלוש נקודות לגבי הקשר הזה.

אבישי ברוורמן: מדינת ישראל לא נותנת – מבחינת האלימות, מבחינת השיטור, מבחינת הבריאות, מבחינת החינוך, עדיין יש בחוץ שביתות של המרצים; הייתי באוניברסיטה ושמעתי שאומרים, למי אכפת בכלל מהמרצים והמורים יותר?

אבישי ברוורמן: אני לא מדבר רק על הפריפריה.

ראובן ריבלין: השטח שבו הם מפגינים עוד מעט יוחזר באנאפוליס, יכול להיות שהוא ירשה להפגין שם.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר נקודה אחת – מה שכואב לי, חבר הכנסת ריבלין, זו נקודה שאתה העלית.

אבישי ברוורמן: כשהצטרפתי לפרלמנט הישראלי לפני שנה וחצי חשבתי, קצת לתומי, שיש פה דיונים כמו בפרלמנט הבריטי.

אבישי ברוורמן: בפרלמנט הבריטי יושבים כולם, כיסא אחד ליד השני, כשיש נושא, הפרלמנט מלא, דנים על נושאים.

אבישי ברוורמן: בפרלמנט הישראלי, לצערי, כבר אין כמעט דיונים, חבר הכנסת ריבלין, הם בוועידת ישראל לעסקים, ועידת "גלובס" לעסקים, בכנס הרצלייה, בכנס הבנק, לא חשוב; הבית הזה הוא בית להצבעות, אבל הוא הפסיק להיות בית לדיונים.

אבישי ברוורמן: הערה אחת על המצב.

אבישי ברוורמן: בירכתי היום על דירוג האשראי – ראיתי את שר האוצר נכנס ויוצא – אמרתי גם שישראל כבר מגיעה לרמת החוב של ה-OECD – 77%.

אבישי ברוורמן: אני, ש-16 שנה הובלתי אוניברסיטה ללא גירעון, וכך הרפורמות בעולם, אומר, אין גירעון בישראל, אבל היום, נוסף לרפורמות בביורוקרטיה, איפה אנחנו מבחינת ההידרדרות בבריאות?

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן, נא לסיים.

אבישי ברוורמן: אני מסיים.

אבישי ברוורמן: אני לא מצפה ממך, אדוני השר, שתפתור את בעיית האלימות ב"סורוקה".

אבישי ברוורמן: אני לא מצפה ממך שתפתור את בעיית רמת כל השירותים הציבוריים והתשתיות בישראל, שהולכות ומידרדרות, כשמצד אחד מציגים לנו שמדינת תל-אביב היא מהמובילה בעולם, אבל הבית הזה צריך היה לעשות דיון אמיתי, כלכלי, כי אין חברתי, יש רק כלכלי.

אבישי ברוורמן: אחת הטעויות הגדולות של ישראל היא שהפרידו חברה וכלכלה.

אבישי ברוורמן: אני קורא לך, אדוני, להתייחס לבעיית האלימות הזאת, לא מפני שאני מצפה שתפתור אותה – גם משר המשטרה אני כבר לא מצפה, כי שר המשטרה, השר לביטחון פנים, היה צריך לדרוש תקציב הרבה יותר גדול – אלא כי לאט לאט אנשים שהולכים לשירות הציבורי, הרופאים שסובלים היום, ואני שומע מחבר הכנסת דוד אזולאי שאומר את אותם דברים – רבותי, אם אין תקציב לציבור ואם אין רפורמות ואין הגנה, אל תצפו שכשיבואו הימים הקשים, החוסן שלנו יחזיק מעמד.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: כבוד השר ישיב על הצעת חבר הכנסת ברוורמן על האלימות נגד רופאים.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היערכות משרד הבריאות ומערכת הבריאות להגנת הצוותים מתבצעת כנגזרת מדוח ועדה שמינה ביולי 1999 שר הבריאות דאז, חבר הכנסת שלמה בניזרי.

יעקב בן-יזרי: חלק מהמלצות הוועדה מיושמות, ואולם הפער המשמעותי הקיים הינו חוסר בתקציב ייעודי להצבת שוטרים בחדרי המיון.

יעקב בן-יזרי: לצורך כך יש לייעד תקציב שנתי של כ-7 מיליוני ש"ח.

יעקב בן-יזרי: לעניין הצבת השוטרים, הגשתי "הצעת מחליטים" על תקציב ייעודי.

יעקב בן-יזרי: בעקבות דיון שנערך בלשכתי במאי השנה, בהשתתפות גורמי מערכת הבריאות ומשטרת ישראל, סוכם על כמה שינויים בטיפול באירועי אלימות, כגון שימוש בצווי הגבלה לתוקפים של אנשי צוות רפואי, הבאה לשיפוט מהיר, מתן סמכויות נוספות למאבטחים ועוד.

יעקב בן-יזרי: מערך האבטחה בבתי-החולים, בשיתוף פעולה וסיוע הדוק של משטרת ישראל, משקיע מאמצים רבים בהתמודדות עם האירועים האלימים בבתי-החולים.

יעקב בן-יזרי: תופעת האלימות היא בעיה חברתית, ואותם גורמים אלימים הבאים לידי ביטוי בחברה, בכבישים, במגרשי כדורגל ובבתים, לצערנו מגיעים גם לכותלי בתי-החולים.

יעקב בן-יזרי: ההתמודדות עם האירוע היא בדרך כלל בשלב ההתפרצות, ולא תמיד יש סימנים מעידים המאפשרים נטרול של פוטנציאל האלימות לפני ההתרחשות.

יעקב בן-יזרי: מבדיקת האירועים ניתן לקבוע פעילות מיידית ונחושה של מאבטחים ושוטרים ומזעור נזקים.

יעקב בן-יזרי: לאחר סדרת דיונים עם חטיבת החקירות של משטרת ישראל הפיצה המשטרה לאחרונה נהלים מחמירים המתייחסים לתקיפת סגלים רפואיים ולהגברת האכיפה מתוך גישה של אפס סובלנות.

יעקב בן-יזרי: הפער שאנחנו מזהים היום בהתמודדות עם התופעה החמורה הוא העדר מסר אכיפה מצד בתי-המשפט, כאשר התוקפים המובאים בפני בית-המשפט משתחררים לביתם מייד לאחר מכן.

יעקב בן-יזרי: בחמש השנים האחרונות נידונו חמישה תוקפים בלבד לתקופות מאסר בגין תקיפות של סגל רפואי כזה או אחר, וזאת מתוך מאות תלונות בגין תקיפות.

יעקב בן-יזרי: לסיכום, משרד הבריאות רואה בחומרה רבה את התופעה, ולפיכך נעשים כל המאמצים האפשריים מול הגורמים השותפים על מנת למגר את הנגע וכן לספק לצוותים הרפואיים סביבת עבודה בטוחה ונאותה.

יעקב בן-יזרי: תודה.

אמנון כהן: מה מציע כבוד השר?

יעקב בן-יזרי: אני מסתפק בתשובה זאת.

אמנון כהן: לא אתה, הוא צריך להסתפק, הוא הרי המבקש.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן, אתה מסתפק בדברי השר?

אמנון כהן: הקשבת לכל מלה, נכון?

אמנון כהן: הקשבת לכל מלה, לכן אני שואל.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן, אתה הקשבת לכל מלה, לכן אני שואל אם אתה מסתפק בדברי השר.

אבישי ברוורמן: לא, אני לא מסתפק.

אמנון כהן: יש לך הצעה אחרת, חבר הכנסת אופיר פינס?

אופיר פינס-פז: לוועדה.

אמנון כהן: תנמק את ההצעה שלך, חבר הכנסת פינס, למה אתה רוצה את זה בוועדה.

דוד טל: אני רוצה לנמק.

אופיר פינס-פז: אני מוותר לדוד טל.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת טל.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני חושב שהנושא הזה חשוב וראוי שידונו בו.

דוד טל: אני חושב שהגיע הזמן שהוא יידון במליאת הכנסת, כאן; הנושא הזה נדון כמה פעמים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד טל: הנושא חשוב מאוד.

דוד טל: אני חושב שכדאי שהבית ייתן דעתו על הנושא החשוב הזה כדי שמפה אולי תצא הישועה של כל ההגנה על הרופאים.

דוד טל: תודה.

אמנון כהן: מה הצעת?

אמנון כהן: לא הבנתי.

דוד טל: הצעתי כפי שבדרך כלל מקובל, שמגיש ההצעה מבקש דיון במליאה.

אופיר פינס-פז: לא, לא, הוא ביטל לי את ההצעה.

אמנון כהן: זהו זה, ויתרת לו, אדוני.

אמנון כהן: בפעם הבאה אל תוותר.

אמנון כהן: אל תוותר לכל אחד.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברוורמן, אתה מסכים לוועדה, על-פי בקשתו של חבר הכנסת פינס?

אבישי ברוורמן: כן.

אמנון כהן: מי שבעד – בעד ועדה.

אמנון כהן: מי שנגד – הסרה.

אמנון כהן: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 45 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 45, שניים נגד, אין נמנעים.

אמנון כהן: ההצעה לסדר-היום עוברת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יובל שטייניץ: בטעות הצבעתי במקום לימור לבנת.

אמנון כהן: חבר הכנסת שטייניץ הצביע במקום חברת הכנסת לימור לבנת – לשנות את ההצבעה; הודענו לפרוטוקול.

אמנון כהן: [מס' מ/335; "דברי הכנסת", חוב' ב, עמ' 11326 וחוב' ו', עמ' 12025; נספחות.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אמנון כהן: יבוא וינמק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אמנון כהן: בבקשה.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007.

יצחק גלנטי: לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק גלנטי: חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה), התשס"ח–2007, קבע את סכומי שכר מינימום כפי שיהיו החל משלושה מועדים שפורטו בחוק.

יצחק גלנטי: במועד הראשון, 1 ביוני 2006, הועלה שכר המינימום לסך 3,585.18 שקלים.

יצחק גלנטי: במועד השני, 1 באפריל 2007, הועלה שכר המינימום ב-125 שקלים נוספים והועמד על סך של 3,710.18 שקלים.

יצחק גלנטי: ההעלאה השלישית, לפי אותו חוק, נועדה להיות גם היא בסך 125 שקלים ולחול החל מיוני 2007.

יצחק גלנטי: בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2007), התשס"ז–2007, נדחתה ההעלאה השלישית בשכר המינימום בשישה חודשים, וזאת בשל ההוצאות למימון מלחמת לבנון השנייה.

רן כהן: גם עכשיו מלחמת לבנון השנייה?

חיים כץ: אתה מאמין בזה?

יצחק גלנטי: כן נקבע כי סכומה יוגדל ב-15 שקלים נוספים.

יצחק גלנטי: המצב הקיים הוא, לפיכך, שהעלאה השלישית בשכר המינימום לחודש, בסכום של 140 שקלים, אמורה לחול החל מ-1 בדצמבר 2007.

יצחק גלנטי: התיקון שמונח בפניכם פוצל מחוק ההסדרים לשנת 2008 ונדון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יצחק גלנטי: תיקון זה, רבותי, מבקש, בהתחשב בשיקולים של עמידה במסגרת התקציב השנתי, לשוב ולדחות את מועד ההעלאה השלישית של שכר המינימום.

יצחק גלנטי: לפי התיקון שלפניכם, ההעלאה של שכר המינימום בסכום נוסף של 140 שקלים תחול מ-1 ביולי 2008 ולא מ-1 בדצמבר 2007, באופן שיאפשר עמידה במסגרת התקציבית השנתית.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, הממשלה לא מתביישת לגזול מאלה את הכסף.

יצחק גלנטי: רבותי, כיושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הובא לידיעתי כי ההסתדרות הכללית של העובדים תומכת אף היא בדחייה זאת.

רן כהן: מה פתאום?

יצחק גלנטי: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות שמטרתן לצמצם ואף למנוע את הדחייה במועד ההעלאה השלישית בשכר המינימום, ואחת מהן אף מבקשת להוסיף ולקבוע העלאות נוספות של שכר המינימום, באופן שיכביד עוד על תקציב המדינה.

יצחק גלנטי: אני קורא לכם מכאן לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית לפי הנוסח שאישרה הוועדה.

יצחק גלנטי: תודה.

רן כהן: בשם המיעוט בוועדת העבודה והרווחה אני קורא לכם לא לאשר.

דוד רותם: תודה, חבר הכנסת רן כהן.

דוד רותם: חברי הכנסת, להצעת החוק הסתייגויות רבות.

דוד רותם: אני מזמין את חבר הכנסת עמיר פרץ לנמק את ההסתייגות ואת הההסתייגות לחלופין.

דוד רותם: האם אפשר, אדוני, שבחמש דקות אדוני ינמק את כל הסתייגויותיו?

צבי הנדל: לא בטוח שנבין, תדבר בפאתוס.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי השרים, חברי הכנסת, אני רוצה לנמק את ההסתייגות ואת המשמעות שלה, מכיוון שלצערי הרב, כאשר דנים בחוק שכר המינימום לא כל חברי הכנסת מעורים ומודעים לתהליך הארוך שהחוק הזה עבר ולמשמעויות של כל שינוי ושינוי.

עמיר פרץ: ראשית דבר, מדובר בהחלטה של יצחק רבין שהסכים להיענות לבקשתנו.

עמיר פרץ: אז, חבר הכנסת מקסים לוי, זיכרונו לברכה, ואני – באותה עת שכר המינימום עמד על 45% מהשכר הממוצע במשק.

עמיר פרץ: אני מבקש מחברי כנסת את תשומת לבם לפרט הזה, כי הוא בעצם הפרט המכריע, בסופו של דבר, ומבהיר עד כמה ההצעה הזאת היא בלתי קבילה ובלתי סבירה.

עמיר פרץ: יצחק רבין, זיכרונו לברכה, הסכים לאחר מאבק לא פשוט להעלות את שכר המינימום מ-45% הצמדה לשכר הממוצע במשק ל-47.5% הצמדה לשכר הממוצע במשק.

עמיר פרץ: זה המצב החוקי היום, היום שבו אנחנו עומדים.

עמיר פרץ: במשא-ומתן הקואליציוני שהתקיים ערב הקמת הממשלה הזאת הדרישה היתה ששכר המינימום יגיע ל-4,600 ש"ח.

עמיר פרץ: נכון שהמסר ברחבי הציבור היה 1,000 דולר, אך אנו כותבים את ההסכמים בשקלים, ובהסכם הקואליציוני כתוב שהממשלה מתחייבת ששכר המינימום יגיע לסכום של 4,600 ש"ח.

עמיר פרץ: זה היעד שהממשלה התחייבה אליו בהסכם הקואליציוני.

עמיר פרץ: על מנת שלא לגרום להשלכות רוחביות במשק הסכמנו שבמקום לקבוע אחוז יחסי בשכר הממוצע במשק, לקבוע העלאה שקלית של כמה פעימות חברתיות שיפעלו במשך התקופה שהממשלה הזאת מכהנת.

עמיר פרץ: ואכן נקבעו שלוש פעימות חברתיות נוספות.

עמיר פרץ: הסכמנו להכיר באותם 125 ש"ח ששולמו באפריל 2006 כפעימה ראשונה, והלכנו למתווה של ארבע פעימות, כל פעימה 125 ש"ח.

עמיר פרץ: ראשית, לשמחתי, כל אותם מטילי אימה על המשק, שאמרו שהעלאת שכר המינימום תגרום למשבר בתעסוקה, כל מי שאמר שאוי ואבוי, אם יעלו את שכר המינימום המשבר במשק יהיה בלתי נשלט לחלוטין – הסתבר בדיוק ההיפך: שכר המינימום עלה, המשק ממשיך לצמוח, הצריכה של אותם מיליון איש שנהנים משכר המינימום רק משפרת את מצב המשק ולא פוגעת בו.

עמיר פרץ: היתה מלחמה, וכל מי שמשתמש היום במלחמה משתמש בה, הייתי אומר, בדרך לא הוגנת, מכיוון שאי-אפשר שהמלחמה בכל פעם תעמוד מול הצרכים של האוכלוסיות החלשות ביותר.

עמיר פרץ: מכיוון שהפשרה בגין המלחמה כבר התקבלה, כי בדיוני התקציב לקראת תקציב 2007 – תוך התנגדות שלי – היתה פשרה, אבל פשרה שהוכרזה כפשרה שאין בלתה, ולא דנים בה יותר, שאותה פעימה שלישית תעבור מיוני 2007 לדצמבר 2007.

עמיר פרץ: מדוע התעקשנו שיהיה דצמבר 2007?

עמיר פרץ: כי רצינו שגם האוצר ייקח בחשבון את התקציב המיועד לכך, ואכן במסגרת התקציב יש לזה תקציב, כי אין מצב שבו יש חוק שאמור להיכנס לפועל במהלך השנה ויקום שר האוצר שיאמר שהוא לא תקצב אותו.

עמיר פרץ: אבל יותר מכול, אין כמעט השלכות תקציביות על תקציב האוצר, ומדוע?

עמיר פרץ: האוצר טוען היום שזה יעלה לו 230 מיליון ש"ח.

עמיר פרץ: אלה הטענות שהציגו נציגי האוצר בוועדה.

עמיר פרץ: הרי די בכך שנעשה חשבון פשוט שאותם 140 ש"ח שאמורים להינתן כתוספת למיליון עובדים שלא נמצאים במגזר הציבורי, שרובם ככולם נמצאים במגזר העסקי, הרי אותם עובדים לא הולכים לקנות לא יהלום בפריס ולא דירה במנהטן.

עמיר פרץ: כל ה-140 ש"ח ילכו לצריכה בתוך המשק הישראלי, כלומר, האוצר מקבל מייד הכנסה.

עמיר פרץ: די אם נעשה חישוב של ההכנסות של המע"מ שגדלות, ונבין שהאוצר עומד לקבל הכנסה הרבה יותר גדולה מאותם 230 מיליון ש"ח.

עמיר פרץ: אבל גם אם נכון שהאוצר צריך לשלם 230 מיליון ש"ח, מה זה לעומת הניסיון לגזול את כבשת הרש?

עמיר פרץ: אם יש מקרה שאפשר לומר שזו גזלת כבשת הרש באופן הכי ברור, זה המקרה, כי כל הקבוצות האחרות קיבלו תוספות – החזקים במשק קיבלו תוספות, העובדים במגזר הציבורי הולכים לקבל תוספות.

עמיר פרץ: הקבוצה היחידה שהדרך היחידה להגן עליה היא באמצעות החוק הזה, היא אותם מיליון איש שאין להם הסכמים קיבוציים, אין להם הגנות, אין להם צווים, אין להם דבר וחצי דבר.

עמיר פרץ: עכשיו אני רוצה לומר – יש כאלה שאומרים: אז למה התפשרתם בפעם שעברה והסכמתם לדחות את זה בחמישה חודשים?

דוד רותם: חבר הכנסת פרץ, נא לסיים.

עמיר פרץ: יש לי שלוש הסתייגויות, אני זכאי ל-15 דקות, אני אנצל עוד שתי דקות בלבד.

דוד רותם: לאדוני יש רק הסתייגות אחת.

עמיר פרץ: אם כך, יש בעיה בכתיבה של הייעוץ המשפטי.

עמיר פרץ: צריכות להיות לי שלוש הסתייגויות.

עמיר פרץ: יש כאלה שאומרים: התפשרתם.

עמיר פרץ: זה לא נכון, כי תבינו – מה המשמעות של כך שהפעימה מתבצעת בדצמבר 2007?

עמיר פרץ: הרי נניח שיש חשב שכר של מפעל.

עמיר פרץ: הרי הוא לקח בחשבון שיש חוק בפועל, והוא כבר הפנים לתוך התקציב שלו והמסגרת שלו את ההוצאות המפעליות הצפויות לו.

עמיר פרץ: אין היום מנהל מפעל בארץ שלא יודע שהוא עומד לשלם לעובדיו 140 ש"ח.

עמיר פרץ: עכשיו האוצר שרוצה להגן על כמה מיליונים פוטר בן רגע מעסיקים שכבר תכננו את תשלומם.

עמיר פרץ: הם לא מלינים על כך, הם היו חלק מהעניין, הם מסכימים לכך.

עמיר פרץ: כולם יודעים שזו הקבוצה היחידה שלא מקבלת.

עמיר פרץ: אני אומר באופן מפורש: לא להשתמש במלחמה, דחינו את הארבעה חודשים בשנה שעברה בגלל המלחמה.

עמיר פרץ: אי-אפשר להשתמש במלחמה פעם אחר פעם אחר פעם.

עמיר פרץ: הוצאות המלחמה נלקחו בחשבון בעת הדיונים הרב-שנתיים ונלקחו בחשבון גם בעת הדיונים לפני תקציב 2007.

עמיר פרץ: ולכן אני, שהותקפתי על זה שהסכמתי לדחות בארבעה חודשים בהתנגדות שלי, ושרי מפלגת העבודה נתנו לזה יד, אף-על-פי שהיה מצב לא פשוט, שיושב-ראש מפלגת העבודה מצביע בניגוד לעמדת שריו בעת ישיבת הממשלה, אבל זה היה עדיין במסגרת אותה שנת תקציב, זה היה עדיין דבר שאפשר לעמוד בו.

עמיר פרץ: והמשפט האחרון, והוא החשוב מכול – אני רוצה שתבינו, הסברתי לכם על ה-47.5%, מה העניין, על העובדה שהצלחנו לעלות במהלך 2006, 2007, ב-375 ש"ח, יצרנו פער בין ה-47.5% צמוד לשכר הממוצע לבין התשלום בפועל.

עמיר פרץ: אם דוחים את הפעימה הזאת ליוני 2008, באפריל 2007 אמורה להתפרסם עליית השכר הממוצע.

עמיר פרץ: שכר המינימום ייצמד שוב לאותו מספר, ולמעשה אנו חוזרים אחורה, כי המצב יהיה ש-47.5% מהשכר הממוצע, והסכום שיתקבל ביוני שנה הבאה יהיה די דומה וכל ההישג שהשגנו בטל בשישים.

דוד רותם: תודה רבה.

עמיר פרץ: והמשפט האחרון הוא: הממשלה בהחלט הציגה בהתחלה הישגים יפים, של בלימת עליית ממדי העוני והתחלה בצמצום שלהם.

עמיר פרץ: אין מנוף יותר גדול לצמצום ממדי העוני מהעלייה בשכר מינימום, כי פה מדובר במיליון איש שהם גם עובדים וגם עניים, ומי שנותן יד היום לחוק הזה פשוט שותף לגזלה של כבשת הרש בדרך הכי בלתי הוגנת שהיתה אי-פעם.

עמיר פרץ: תודה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת רן כהן, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

גדעון סער: אני רוצה לומר לחבר הכנסת כהן, שאת סיעת רע"ם-תע"ל כבר קנו וכולם נעלמו פה-אחד.

רן כהן: זה בושה וחרפה לכל מי שקונים אותו על חשבון מקבלי שכר מינימום.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי הכנסת, אני רוצה להמשיך את דבריו של חבר הכנסת עמיר פרץ, אולי הפעם גם בשם העובדה שהיו לי הכבוד והזכות, ב-1986–1987, יחד עם חברי הכנסת יאיר צבן ואורה נמיר, לחוקק את החוק המקורי של חוק שכר המינימום.

רן כהן: האמינו לי – ואני מסת

רן כהן: כל בפניו של שר האוצר – משרד האוצר היה אז בהיסטריה.

רן כהן: בבנק ישראל גייסו את כל העולם כדי להגיד שאם יחוקק חוק שכר מינימום תהיה קטסטרופה במשק, האינפלציה תהיה בשמים והאבטלה תגיע לרמות הכי גבוהות.

רן כהן: מה שקרה בעקבות החוק הוא שהאבטלה ירדה והאינפלציה ירדה.

רן כהן: אני רוצה להגיד לכם, רבותי חברי הכנסת, היום גילתה חברת הכנסת שלי יחימוביץ בוועדת הכספים של הכנסת שהמשכורות של שני מנהלי "אקסלנס" הם 621,000 שקל בחודש.

שלי יחימוביץ': לכל אחד לחוד.

רן כהן: לכל אחד לחוד.

חיים כץ: בלי בונוסים.

רן כהן: רבותי, על מי הממשלה מתנפלת, על מנהלי "אקסלנס", לקחת מהם כמה שקלים, או ממשתכרי שכר מינימום?

רן כהן: אין לכם בושה?

רן כהן: אין לכם מצפון?

רן כהן: מאיפה העניין הזה?

רן כהן: אגב, אני לא מאמין להודעה כאילו יושב-ראש ההסתדרות תומך בהצעה הזאת.

רן כהן: לא יכול להיות.

רן כהן: אם הוא היה תומך בזה, לדעתי הוא לא היה יכול לשבת יותר על כיסאו.

רן כהן: אבל, מה שאתם עושים היום, שר האוצר, זה שבירת שבר אדיר במשטר הדמוקרטי.

רן כהן: קמה ממשלה עם הבטחה לציבור, עם הסכם קואליציוני, את שניהם אתם מפירים ברגל גסה, על חשבון מה – 140 שקל בחודש?

רוני בר-און: איך אתה יכול להאשים את משרד האוצר בשבירת הדמוקרטיה – – –

רן כהן: עובדה ששברתם, מה לעשות.

רן כהן: אדוני השר בר-און, בנושא החברתי שברתם שבר עמוק מאוד במדינה הזאת, ואתם ממשיכים אותו היום בהצעת החוק הבלתי-צודקת הזאת.

רן כהן: עכשיו אני רוצה לומר שני טיעונים ובזה אני מסיים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, זה גם פשע חברתי, כי מדובר על כבשת הרש, אלה העובדים הכי עניים במדינת ישראל.

רן כהן: לא ראוי דווקא אותם להעלות מעט, כדי שהם יוכלו לחיות בארץ הזאת בצורה מכובדת?

רן כהן: ראוי.

רן כהן: גם לפי תנועת ראשך ראוי.

רן כהן: אז למה אתם עושים את זה?

רן כהן: הדבר השני, זה גם אנטי-כלכלי.

רן כהן: חלק מהסיבות לצמיחת המשק היום הוא כוח הקנייה של הציבור הישראלי.

רן כהן: אין אפקטיביות, כוח קנייה יותר גדול, מאשר בשכבות הללו, כי כל שקל שם זה לאוכל, למגורים, לתרבות, לחינוך ולבריאות.

רן כהן: כלומר, זאת הוצאה ממשית וזה מעצים את התמיכה הכלכלית.

רן כהן: לכן מה שאתם עושים זה גם אנטי-כלכלי.

רן כהן: אני מסיים באמירה אחת: השימוש במלחמה הוא שימוש מטומטם ונפשע.

רן כהן: גם עשיתם מלחמה מטומטמת וגם מענישים את הכי חלשים.

רן כהן: גם זה וגם זה, אתם לא מתביישים?

רן כהן: תודה רבה.

דוד רותם: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

דוד רותם: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת יורם מרציאנו.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אתם יודעים שאינני מרבה להתבטא בנושאים חברתיים וכלכליים, לא בגלל זה הגעתי לכנסת.

אריה אלדד: אבל מדובר פה בדפוס התנהגות של ממשלה שגורמת לאובדן אמון בדמוקרטיה ובפוליטיקה הישראליות.

אריה אלדד: הציבור מבין שכל המפלגות משקרות לו, שמבטיחים ולא מקיימים, שמתכחשים להבטחות.

אריה אלדד: הציבור לא מאמין יותר לשום מפלגה, כיוון שהוא רואה שממשלה יכולה לחרות על דגלה קווי יסוד, ולצפצף עליהם, להתעלם מהם, לדחות אותם, להצטייר כאילו היא חברתית והיא לא.

אריה אלדד: להצטייר כאילו היא לאומית והיא לא.

אריה אלדד: להצטייר כאילו היא מגינה על האינטרסים של מדינת ישראל, והיא פועלת ממש כנגדם.

אריה אלדד: אתם, בחוקים מהסוג הזה, חותרים באמת תחת האמון שיש לעם ישראל כלפי מפלגות, כלפי ממשלות, כלפי כל הדמוקרטיה בישראל.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אלדד.

דוד רותם: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

גדעון סער: יורם, אתם נואמים נאומים יפים אבל אין לכם סיכוי להעביר את זה בדרך הזאת.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת סער.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, כשאנחנו באים היום להצביע, על-פי הצעת ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, על הקפאת שכר המינימום שוב פעם, הקפאת הפעימה שהיתה אמורה להתבצע ב-1 בינואר, אני משתומם ותמה.

יורם מרציאנו: משום שבתקציב 2007 אני ניהלתי את המשא-ומתן מטעם סיעת העבודה.

יורם מרציאנו: אמרו לי: תשמע, אנחנו צריכים לדחות את הפעימה עכשיו כי היתה מלחמה, ואנחנו נעמוד בכל ההסכמים לקראת 2008.

יורם מרציאנו: גילינו אחריות, אמרנו: היתה מלחמה.

יורם מרציאנו: ולא היה לנו קל לדחות את הפעימה הזאת.

יורם מרציאנו: היום, כשאנחנו באים לכאן, מבקשים מאתנו לדחות שוב את הפעימה לאמצע יוני 2008.

יורם מרציאנו: אף אחד לא מצליח להבין למה, אף אחד לא מצליח להבין איך, ואני מסתכל כאן על המליאה ורואה איך חברי הכנסת מתרחקים אחד אחד, כשהם במצפונם, באמונתם, מאמינים שצריך להצביע בעד הפעימה הזאת ולהתחיל את החוק ב-1 בינואר, כפי שכבר חוקק.

רן כהן: 1 בדצמבר.

יורם מרציאנו: 1 בדצמבר.

יורם מרציאנו: לצערי הרב, אני לא מבין את יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, שאני מכיר את דעתו, דיברתי אתו – והוא מגן בניגוד למצפונו, בניגוד למה שהוא מאמין.

יורם מרציאנו: הוא לא מאמין בזה.

יורם מרציאנו: אני לא מצליח להבין את זה.

יורם מרציאנו: סיעת הגמלאים, סיעת ש"ס, הסיעות הערביות, אני אומר לכם שאנחנו פשוט חוטאים לקרוב למיליון אזרחים במדינת ישראל שחיכו לבשורה הזאת, לראות את התוספת בתלוש המשכורת שלהם, ובגלל כל מיני אינטריגות כאלה ואחרות, שוב הם רואים איך זה נדחה.

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת, אסור לתת לזה לקרות.

יורם מרציאנו: זה לא עניין של קואליציה ואופוזיציה, זה עניין של חוק שחוקק פה בכנסת, ואנחנו צריכים לדעת לכבד את החוקים שאנחנו עצמנו חוקקנו.

יורם מרציאנו: לכן אני מבקש מכם להצביע נגד עמדת יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה ולהצביע על-פי צו מצפונכם.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת מרציאנו.

דוד רותם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יש חשיבות עליונה לכך שהכנסת לא תאשר את הצעת החוק הזאת, גם לגופו של עניין וגם לגופה של שיטה.

ג'מאל זחאלקה: במשא-ומתן עם המורים מבטיחים שתהיה הגבלה של מספר התלמידים בכיתה, על-פי חוק.

ג'מאל זחאלקה: וארגוני המורים אומרים, ובצדק: אי-אפשר להאמין לממשלה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יכולה לשנות חוקים.

ג'מאל זחאלקה: לפרוס את הורדת מספר התלמידים על כמה שנים, וכל שנה לדחות את זה.

ג'מאל זחאלקה: ואז לא קרה כלום.

ג'מאל זחאלקה: המורים יחזרו – – –

גדעון סער: אולי אתה גם יודע לאן נעלם חבר הכנסת חנא סוייד?

דוד רותם: חבר הכנסת סער, תודה רבה לך.

דוד רותם: חבר הכנסת סער, אנא שב.

גדעון סער: – – –

דוד רותם: חבר הכנסת סער, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת סער, אני רואה בחומרה – אני לא יודע לגבי השם שהזכרת, יש שמות אחרים, יכול להיות שטעית דווקא בשם – איך נעלמו חברי כנסת מהמליאה היום.

קריאות: – – –

חיים כץ: לא, יש הרבה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נצביע נגד החוק הזה, בכל מקרה, חבר הכנסת סער.

ג'מאל זחאלקה: סיעת בל"ד תצביע נגד.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן בעיה בשיטה הזאת, ואני חושב שמפלגת העבודה עשתה טעות חמורה בכך שהסכימה לדחייה הראשונה, כי התקבל העיקרון של הדחייה, וזה נתן תיאבון לממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אם הייתם עומדים על כך שלא תהיה דחייה, לא היו מעזים להביא את זה עוד פעם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה חשוב, כי זה יבוא בדברים אחרים, זה כדור שלג.

ג'מאל זחאלקה: עוד מעט יחוקק חוק להגבלת מספר התלמידים והממשלה תדחה אותו, תדחה אותו.

ג'מאל זחאלקה: והיו דברים מעולם.

ג'מאל זחאלקה: חוק חינוך לגיל הרך – כמה פעמים נדחה היישום שלו?

ג'מאל זחאלקה: כל דבר שזה לטובת הציבור, הם דוחים אותו, כי משתמשים ברוב האוטומטי שיש להם, בקואליציה.

ג'מאל זחאלקה: והגיע הזמן, דווקא בנקודה הזאת, לעצור את השרשרת הזאת ולהגיד: די, אנחנו לא מאשרים דחייה של הבטחות שניתנו לציבור, של חוקים שחוקקו בכנסת ברוב ובצורה דמוקרטית ומסודרת.

ג'מאל זחאלקה: לגופו של עניין, אני לא רוצה לחזור על דברי קודמי.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בקבוצה הכי חלשה, מדובר בסכום זעום.

דוד רותם: היועצים והעוזרים שם, בפינת האולם, בצד ימין.

ג'מאל זחאלקה: שום כלכלן ושום חבר כנסת כאן לא משוכנע שהתוספת שהממשלה התחייבה אליה תגרום לזעזוע כלכלי.

דוד רותם: אדוני המנכ"ל, אדוני המנכ"ל.

דוד רותם: נא לפזר את ההפגנה.

ג'מאל זחאלקה: ואם יש לממשלה בעיה תקציבית, שתפתור אותה לא על חשבון האנשים הכי עניים ואנשים עובדים.

ג'מאל זחאלקה: כל הזמן מתלוננים על כך שאחוז המועסקים במשק נמוך.

ג'מאל זחאלקה: הם רוצים לעודד תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: אלף-בית של עידוד תעסוקה זה שיהיה שכר הוגן, זה שלאנשים יהיה כדאי לצאת לעבוד ולא לשבת בבית, שיהיה להם שכר המינימום אם הם יוצאים לעבודה.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, פגיעה בשכר המינימום, אי-עדכון שכר המינימום על-פי החוק שחוקק כאן בכנסת יגרום להקטנת מספר המועסקים.

ג'מאל זחאלקה: זה ישכנע אנשים לא לצאת לעבודה, ובסופו של דבר גם מבחינה כלכלית זה יגרום נזק.

ג'מאל זחאלקה: שכר מינימום ואכיפתו – אנחנו בכנסת צריכים לתת את הדעת על אכיפת שכר המינימום, במיוחד במגזר הפרטי.

ג'מאל זחאלקה: יש הפרה סיטונאית של שכר המינימום, ומספר התיקים ומספר המפקחים בנושא הזה הוא זעום, הוא לא מדגדג את שולי השוליים של התופעה של אי-עמידה בשכר המינימום.

ג'מאל זחאלקה: בכל זאת, בואו נעמיד את שכר המינימום כמו שהיה.

ג'מאל זחאלקה: ובעניין האכיפה, אנחנו צריכים לתת את הדעת על כך, איך לעשות אותה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: חבר הכנסת ואסל טאהא – מוותר.

דוד רותם: חבר הכנסת סעיד נפאע – מוותר.

דוד רותם: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת חנא סוייד.

דב חנין: תודה, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, לא מזמן זה היה, וכמה מהר הספקנו לשכוח שנבחרה כנסת ישראל עם אג'נדה חברתית.

דב חנין: הצליחו בבחירות מפלגות עם ססמאות חברתיות.

דב חנין: הבטיחו לנו העלאת שכר מינימום.

דב חנין: אגב, לא רק מפלגת העבודה, גם הגמלאים, וגם ש"ס היא מפלגה חברתית, וגם קדימה אמרה שהיא רוצה לשנות את סדר-היום.

דב חנין: כמה מהר אנחנו מספיקים לשכוח.

דב חנין: כמה מהר אנחנו מספיקים להפוך סוגיה עקרונית וחשובה ונכונה כמו העלאת שכר המינימום לעוד משהו שמתבטל ומתמסמס בשיטת הפעימות הידועה לשמצה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש לנו ממשלה שאיבדה את הבושה, כאשר היא באה לכנסת ומציעה לדחות פעם אחר פעם את העלייה הכל כך מתונה, כל כך מינימליסטית, כל כך צנועה, בשכר המינימום.

דב חנין: דיבר חבר הכנסת עמיר פרץ, והפעם אני מסכים לדבריו: כל נבואות הזעם נגד הנזק כביכול שהעלאת שכר המינימום תגרום לכלכלה הוכחו כנבואות שקריות, נבואות שאין להן שום בסיס, שום מקום.

דב חנין: בשום מקום בעולם שכר המינימום לא גרם לנזק.

דב חנין: להיפך.

דב חנין: הוא יוצר כלכלה יותר נכונה.

דב חנין: הוא יוצר שוק עבודה יותר מאוזן.

דב חנין: הוא יוצר עובדים שיש להם זכויות והם אינם עבדים, אלא הם לפחות מקבלים את המינימום הנדרש כדי לחיות ולהתפרנס בכבוד.

יצחק גלנטי: אז למה ההסתדרות תמכה בזה?

דב חנין: חבר הכנסת גלנטי, גם לי יש שאלה קשה אם ההסתדרות תמכה בזה.

דב חנין: אבל אני רוצה לומר לך: אני לא חי מפיה של ההסתדרות.

דב חנין: עם כל הכבוד להסתדרות.

דב חנין: וגם ההסתדרות והנהגת ההסתדרות יכולות להיכשל.

דב חנין: ואם אכן ההסתדרות תמכה בדחיית העלאת שכר המינימום, אני חושב שההסתדרות והנהגת ההסתדרות נכשלו.

דב חנין: ואני אומר את זה בצער, אני אומר את זה בכאב.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אין הרבה הצבעות בכנסת שבהן כל אחד ואחת מאתנו נבחנים.

דב חנין: כל אחד ואחת מאתנו נבחנים בשאלה איך אנחנו מצביעים היום.

דב חנין: האם אנחנו נותנים את קולנו להמשך ההתעלמות מזכויות העובדים?

דב חנין: האם אנחנו נותנים את קולנו להמשך מצב שבו עובדים בישראל אינם מקבלים את המינימום האפשרי כדי לחיות ולהתפרנס בכבוד?

דב חנין: אני זוכר, אדוני היושב-ראש, איך כולנו, בתחילת דרכה של הכנסת הזאת, אחרי חתימת ההסכמים הקואליציוניים, איך כולנו אמרנו: טוב, לפחות שכר המינימום יעלה.

דב חנין: אני הייתי, אדוני היושב-ראש, מאלה היותר מודאגים, שאמרו – כשמדברים על פעימות מדברים על משהו שלא בטוח שהוא יקרה.

דב חנין: אבל אמרתי: אני מקווה, לפחות נותר – – –

דוד רותם: חבר הכנסת עמיר פרץ.

דוד רותם: חבר הכנסת מרציאנו.

דוד רותם: אדוני שר האוצר.

דוד רותם: חברת הכנסת יחימוביץ.

דוד רותם: חברת הכנסת גלאון.

דוד רותם: חבר הכנסת ריבלין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אמרתי: לפחות יש פה ממשלה שפתחה סדק להתקדמות, והלוואי שההתקדמות הזאת תגיע.

דב חנין: אבל כמו בנושאים אחרים, מתברר לנו שזו ממשלה שיש פער איום בין הדיבורים שלה לבין המעשים.

דב חנין: יש פער איום בין דיבורי השלום לבין מעשי המשך בניית חומת ההפרדה.

דב חנין: יש פער איום בין דיבורי סדר-היום החברתי ובין המשך דחיית העלייה של שכר המינימום.

דב חנין: יש פער איום בין הדיבורים הירוקים והסביבתיים לבין המשך השחיקה של תקציב הגנת הסביבה בישראל.

יואל חסון: יש פער איום בין הדברים שאתה אומר ובין המציאות.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון.

דב חנין: לצערי, חבר הכנסת חסון – אני אומר את זה בצער: הייתי שמח לטעות.

דב חנין: במקרה הזה אני אומר שכל אמירה שאמרתי פה מעוגנת באופן מלא בספר התקציב שהממשלה שלך הביאה.

דב חנין: כמו ששכר המינימום נדחה, כך גם הגנת הסביבה נדחית, כך גם הגנת הבריאות נדחית, כך גם השלום יידחה.

יואל חסון: השלום נדחה?

דב חנין: מדברים יפה, והיכן המעשים?

דב חנין: הוא שאמרתי: אחד בפה ואחד בלב.

דוד רותם: חבר הכנסת חנין, עברת כבר לשלום משכר מינימום, אז הגיע הזמן לסיים.

דב חנין: לכן אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, ולומר: אני קורא לכל אחת ואחד מחברי הכנסת להצביע נגד הדחייה של החלת שכר המינימום.

דב חנין: זה מבחן של כולנו, ואני מקווה שנעמוד בו.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת חנין.

דוד רותם: חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת משה כחלון.

דוד רותם: חבר הכנסת גדעון סער, כל עוד אתה לא נעלמת, אנחנו רגועים.

רוני בר-און: לא, לא, אתה מאוד טועה.

דוד רותם: כן, אנחנו רגועים, אדוני השר.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, שרים, חברי הכנסת, אני עולה לכאן כדי להביע את ההסתייגות שלי, אבל אני מבקש לא להיות תמים כמו הדוברים הקודמים ולנמק את זה בנימוקים כלכליים.

משה כחלון: פשוט, החוק הזה הוא חשבון עם חבר הכנסת שרוני, החוק הזה הוא חשבון עם עמיר פרץ.

משה כחלון: זאת ממשלה של חשבונות.

משה כחלון: זאת ממשלה שהיא האויבת הכי גדולה של החלשים.

רוני בר-און: לא, לא.

משה כחלון: כן, כן, כן, כן.

משה כחלון: אדוני שר האוצר, כשאתה לחצת עלי לתמוך בתוכנית הכלכלית הקודמת – אתה לחצת עלי פה.

משה כחלון: היינו בקואליציה, אתה ואני, ואני לא תמכתי בה מאותן סיבות.

משה כחלון: אני מבקש שתכבד את זה.

משה כחלון: הממשלה הזאת היא ממשלה רעה, היא ממשלה אויבת של החלשים, והממשלה הזאת, עם השותפים שלה לקואליציה – אדוני הרב בניזרי, אם אני יכול להשתמש בך כשליח לחברים שלך בסיעה, הרי אנחנו יודעים שמדובר פשוט בגזלה, בשוד, בעושק של 110 שקלים מהאנשים המסכנים.

משה כחלון: עזבו כרגע את התאריכים, הרי זה שטויות, בסוף זה לגנוב לאנשים האלה 110 שקלים.

משה כחלון: למי?

רן כהן: 140.

משה כחלון: לא, אדוני, לא 140.

משה כחלון: 125 אמור להיות בדצמבר.

רן כהן: 140.

משה כחלון: 140, אז גנבים יותר גדולים.

צבי הנדל: איך אתה מדבר על הממשלה?

משה כחלון: ממשלה אכזרית, ממשלה שגיבורה על החלשים.

משה כחלון: הרב בניזרי, כשלמדנו בתלמוד-תורה לימדו אותנו: לא תקלל חירש, בפני עיוור לא תשים מכשול ויראת את ה' אלוהיך.

משה כחלון: אתה יודע למה?

רוני בר-און: מה עם השלישי?

משה כחלון: עזוב, אתם ממשלה גם חירשת גם עיוורת.

משה כחלון: עליכם אני לא מדבר, אדוני שר האוצר, אתם גם חירשים, גם חסרי רגישות, איבדתם את כל החושים.

משה כחלון: לכן אני מדבר אל הרב בניזרי.

משה כחלון: אתה יודע למה "יראת את ה' אלוהיך?

משה כחלון: " כי החירש לא שומע כשאתה מקלל אותו, העיוור לא רואה שאתה שם מכשול בפניו, ולכן החשבון הוא עם בורא עולם.

משה כחלון: אם אתם, אנשי ש"ס, חושבים שאותם הנזקקים, אלה שאתם נותנים יד היום לפגוע בהם, לא ידעו את זה – אז אתם טועים.

משה כחלון: האנשים האלה שלחו אתכם.

משה כחלון: רוב האנשים האלה הם חברים שלי, אלה שבחרו בכם.

משה כחלון: אני מתפלל אתם בבית-הכנסת ויודע בדיוק מה המצב שלהם.

משה כחלון: לרגע הזה אתם נולדתם בכלל, לרגע הזה אתם קיימים.

משה כחלון: אתם קיימים כדי לעזור להם.

משה כחלון: אתם קיימים כדי למנוע מהם פגיעה.

משה כחלון: לכן שימו את כל הנימוקים הכלכליים בצד.

משה כחלון: אני מבקש מכם, הרב בניזרי, הרב מרגי, הרב אמסלם, אתם יודעים שיש לי הרבה כבוד למה שאתם מייצגים – אל תעשו את זה.

משה כחלון: גם בורא עולם לא יסלח לכם.

משה כחלון: אתם פוגעים באנשים חלשים, אתם פוגעים באנשים חסרי ישע.

משה כחלון: אני מבקש מכם לחשוב פעם נוספת על ההצבעה שלכם.

משה כחלון: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת כחלון.

דוד רותם: אחרונת הדוברים – חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת כחלון, אמרת "בורא עולם", אז כל התלבטויותי נגוזו.

שלי יחימוביץ': 3,850 שקלים, זה יהיה שכר המינימום אחרי הפעימה.

שלי יחימוביץ': 3,850 שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': מישהו כאן יכול לפרנס משפחה בסכום הזה?

שלי יחימוביץ': משכנתה, חשבון חשמל, מים, אוכל?

שלי יחימוביץ': זה נגמר בשניות.

שלי יחימוביץ': אין כאן אדם אחד שיכול להתקיים מהסכום הזה.

שלי יחימוביץ': על מה אנחנו מדברים?

שלי יחימוביץ': על מה אנחנו מדברים כאן?

שלי יחימוביץ': עברה בקריאה טרומית הצעת חוק, לפני כשבועיים, שמגבילה את שכר הבכירים בחברות הציבוריות שנסחרות בבורסה, שכל הכסף שלנו מושקע שם – כל הפנסיה, קרנות הנאמנות, קופות הגמל, הכול – שהשכר הגבוה ביותר לא יעלה על פי-50 משכר הנמוך.

שלי יחימוביץ': לא פי-שניים, לא פי-שלושה, לא פי-ארבעה, לא פי-20, לא פי-40 – פי-50.

שלי יחימוביץ': הייתם צריכים לראות איך ועד מנכ"לי החברות הציבוריות הנסחרות בבורסה עמד על רגליו האחוריות.

שלי יחימוביץ': הכיצד?

שלי יחימוביץ': לא ייתכן שהבכיר ביותר ירוויח רק פי-50 מבעל השכר הנמוך ביותר.

שלי יחימוביץ': כמה זה יהיה?

שלי יחימוביץ': זה יהיה 200,000 שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': המגבלה הזאת הוציאה אותם מדעתם.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': על-פי השקפת עולמם של אנשים מסוימים, אנשים שנולדו לקסטה מסוימת – ייעודם להרוויח פרוטות, ויש בני אלים, שבכלל נגזר עליהם גורל אחר.

שלי יחימוביץ': להם 200,000 שקלים בחודש זה ביזיון, הם לא יכולים להשלים עם זה.

שלי יחימוביץ': אמרתי: אני לא מגבילה אתכם, אתם לא חייבים להשתכר 200,000 שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': תוכלו להעלות את השכר של בעל השכר הנמוך ביותר, ואז תוכלו אתם להרוויח יותר.

שלי יחימוביץ': אין כאן קביעת איזה סף עליון.

שלי יחימוביץ': אמרו לי: את יודעת שזה בלתי אפשרי, זה לא כלכלי.

שלי יחימוביץ': השמים הם הגבול כשזה מגיע לשכר הגבוה, אבל כשזה מגיע לשכר של המסכנים ביותר, שם זה בלתי אפשרי להעלות בשקל אחד.

שלי יחימוביץ': הפעימה הזאת, שאנחנו נדחה אותה, היא תציל את המשק על חשבון המסכנים ביותר.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים מה?

שלי יחימוביץ': כולכם יודעים מי זה בוריס קרסני.

שלי יחימוביץ': סתם בחרתי את השם שלו.

שלי יחימוביץ': הוא בעל משרד לובי מהגדולים במשק.

שלי יחימוביץ': יכולתי להגיד שמות נוספים.

שלי יחימוביץ': אני מבטיחה לכם שאם למשתכרי שכר המינימום במשק היה משרד לובי, נגיד בוריס קרסני היה מייצג את בעלי שכר המינימום, לא היינו מקיימים עכשיו את הדיון הזה, אני מבטיחה לכם.

שלי יחימוביץ': לא היינו מקיימים אותו, לא היינו מגיעים לכאן כלל.

שלי יחימוביץ': אף אחד לא היה מעלה על דעתו להקפיא את שכר המינימום.

שלי יחימוביץ': כי לאינטרסים של מי דואגים כאן?

שלי יחימוביץ': אילו סעיפים ירדו מחוק ההסדרים?

שלי יחימוביץ': הסעיפים של משתכרי שכר המינימום?

שלי יחימוביץ': של מקבלי הקצבאות?

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': רק האינטרסים של החזקים ביותר, עליהם גוננו.

שלי יחימוביץ': להם היו לוביסטים.

שלי יחימוביץ': למשתכרי שכר המינימום אין לוביסטים.

שלי יחימוביץ': המקום הזה הוא לא מקום להתחשבנויות מפלגתיות.

שלי יחימוביץ': אף שהצבעתי נגד, אני רוצה להכות על חטא בשם כולנו.

שלי יחימוביץ': החטא הראשון קרה כשמפלגת העבודה, בחוק ההסדרים 2007, הסכימה להקפאת הפעימה.

שלי יחימוביץ': יכולנו, חברי ועדת הכספים, להצביע נגד הקפאת הפעימה ולהציל את האומללים שבאומללים האלה.

שלי יחימוביץ': אבל לא.

שלי יחימוביץ': אגב, איימו עלי בסנקציות כי הצבעתי נגד הקפאת הפעימה.

שלי יחימוביץ': זה היה חטא מספר אחת.

שלי יחימוביץ': חטא מספר שתיים – באוגוסט 2007, כששרי מפלגת העבודה הסכימו להקפיא בשנה את הפעימה בשכר המינימום ולקבור אותה שוב בחוק ההסדרים 2009.

שלי יחימוביץ': הוזכר כאן השם עופר עיני, יושב-ראש ההסתדרות.

שלי יחימוביץ': אתם יודעים מה קרה שם?

שלי יחימוביץ': תנו לי לספר לכם מה קרה.

שלי יחימוביץ': שרי מפלגת העבודה הסכימו להקפיא בשנה תמימה את הפעימה הנוספת בשכר המינימום, עד שהופיע – באמצע הישיבה – יושב-ראש ההסתדרות עופר עיני, ועמד על רגליו האחוריות והגיע לפשרה שהפעימה הבאה תהיה ביולי.

שלי יחימוביץ': באותה הזדמנות גם חילץ מחוק ההסדרים, מגורל של קבורה עוד לשלוש שנים, את חוק חברות כוח-אדם.

שלי יחימוביץ': יש שני אנשים שלצערי עלינו להשליך עליהם את יהבנו, כיוון שהכנסת הזאת אינה מתפקדת כמגינת החלשים.

שלי יחימוביץ': שני האנשים האלה הם עופר עיני, יושב-ראש ההסתדרות, ונשיא התאחדות התעשיינים, שרגא ברוש, שהחליטו לשנות את הסיטואציה שבה זירת יחסי העבודה היא זירה מדממת, זירת קרב, ופתחו בהידברות.

שלי יחימוביץ': מהם אנחנו צריכים ללמוד.

שלי יחימוביץ': לכן הביקורות שנשמעו כאן נגדם, או נגד אחד מהם, הן כל כך לא במקומן, כל כך כל כך לא במקומן.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לבקש מכם, חברי חברי הכנסת, וגם השרים: אנחנו נציגי הציבור, אותו ציבור שאין לו כסף לרכוש שירותי לוביסטים.

שלי יחימוביץ': למשתכרי שכר המינימום אין משרד לובי ואין עורכי-דין צמרת שיש להם דלת פתוחה לכל הפוליטיקאים.

שלי יחימוביץ': לא היה להם נציג אחד במסדרונות המליאה.

שלי יחימוביץ': אנחנו הנציגים שלהם.

שלי יחימוביץ': אנחנו הנציגים שלהם.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת מכם להצביע רק על-פי צו מצפונכם.

שלי יחימוביץ': רק על-פי צו מצפונכם.

שלי יחימוביץ': שרתו את האנשים ששלחו אותנו לכנסת.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

דוד רותם: חברת הכנסת יחימוביץ, תודה רבה.

דוד רותם: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד רותם: לשם החוק אין הסתייגויות, לכן אנחנו נצביע עליו כהצעת הוועדה.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: הצבעה מס' 20 בעד שם החוק – 48 נגד – 43 נמנעים – 1 שם החוק נתקבל.

דוד רותם: 48 בעד, 43 נגד ונמנע אחד.

דוד רותם: אני קובע כי שם החוק, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

דוד רותם: חברי הכנסת, לסעיף 1 יש הסתייגויות של חברי הכנסת עמיר פרץ, רן כהן, אריה אלדד, יורם מרציאנו וג'מאל זחאלקה.

גדעון סער: אני מבקש הצבעה שמית על ההסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ.

דוד רותם: חבר הכנסת, ביקשת הצבעה שמית על הסתייגות זו?

גדעון סער: כן.

דוד רותם: מאחר שהוגשו חתימות כנדרש, אנחנו נצביע על ההסתייגות בהצבעה שמית.

איל ינון: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל – בעד רוחמה אברהם-בלילא – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד יעקב אדרי – נגד יצחק אהרונוביץ – אינו נוכח אהוד אולמרט – אינו נוכח חיים אורון – בעד זבולון אורלב – בעד דוד אזולאי – נגד אריאל אטיאס – נגד עמיחי אילון – אינו נוכח רוברט אילטוב – נגד דליה איציק – נגד אפי איתם – בעד – בעד רפי איתן – נגד אריה אלדד – בעד בנימין אלון – בעד טלב אלסאנע – בעד זאב אלקין – נגד חיים אמסלם – נגד אלי אפללו – נגד גלעד ארדן – בעד אורי אריאל – בעד זאב בוים – נגד יוסף ביילין – בעד בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח יעקב בן-יזרי – אינו נוכח יצחק בן-ישראל – אינו נוכח שלמה בניזרי – נגד מנחם בן-ששון – נגד רוני בר-און – נגד אבישי ברוורמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח אליהו גבאי – אינו נוכח זהבה גלאון – בעד אלחנן גלזר – נגד יצחק גלנטי – נגד משה גפני – בעד עמירה דותן – נגד אברהם דיכטר – נגד אברהם הירשזון – נגד שמואל הלפרט – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד צבי הנדל – בעד יצחק הרצוג – נגד מגלי והבה – נגד אבשלום וילן – בעד מתן וילנאי – נגד יצחק וקנין – נגד נסים זאב – נגד ג'מאל זחאלקה – בעד יצחק זיו – נגד עבאס זכור – אינו נוכח נאדיה חילו – בעד דב חנין – בעד יואל חסון – נגד ישראל חסון – אינו נוכח שי חרמש – אינו נוכח ואסל טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד דוד טל – נגד אסתרינה טרטמן – אינה נוכחת שלי יחימוביץ – בעד אביגדור יצחקי – נגד אליהו ישי – נגד דני יתום – אינו נוכח איתן כבל – בעד אמנון כהן – נגד יעקב כהן – בעד יצחק כהן – נגד רן כהן – בעד משה כחלון – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד ציפי לבני – אינה נוכחת לימור לבנת – בעד יצחק לוי – בעד אביגדור ליברמן – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח סופה לנדבר – נגד גאלב מג'אדלה – אינו נוכח שאול מופז – נגד אברהם מיכאלי – אינו נוכח אלכס מילר – נגד סטס מיסז'ניקוב – נגד מיכאל מלכיאור – בעד יעקב מרגי – נגד שרה מרום-שלו – נגד יורם מרציאנו – בעד משולם נהרי – נגד מיכאל נודלמן – נגד אורית נוקד – בעד סעיד נפאע – בעד בנימין נתניהו – בעד חנא סוייד – אינו נוכח מרינה סולודקין – נמנעת ניסן סלומינסקי – בעד אפרים סנה – בעד גדעון סער – בעד גדעון עזרא – נגד אופיר פינס-פז – בעד יוחנן פלסנר –

איל ינון: נגד מאיר פרוש – אינו נוכח עמיר פרץ – בעד אברהים צרצור – בעד אברהם רביץ – בעד דוד רותם – נגד ראובן ריבלין – בעד חיים רמון – נגד יוסף שגאל – נגד יובל שטייניץ – בעד מאיר שטרית – נגד סילבן שלום – בעד שלום שמחון – נגד ליה שמטוב – נגד עתניאל שנלר – נגד משה שרוני – בעד רונית תירוש – נגד יולי תמיר – אינה נוכחת נשוב ונקרא את שמות חברי הכנסת שלא נכחו בהצבעה: יצחק אהרונוביץ – אינו נוכח עמיחי אילון – אינו נוכח בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח יעקב בן-יזרי – נגד יצחק בן-ישראל – אינו נוכח אבישי ברוורמן – אינו נוכח מוחמד ברכה – אינו נוכח אליהו גבאי – אינו נוכח שמואל הלפרט – אינו נוכח עבאס זכור – אינו נוכח ישראל חסון – אינו נוכח שי חרמש – אינו נוכח ואסל טאהא – אינו נוכח אסתרינה טרטמן – אינה נוכחת דני יתום – אינו נוכח ציפי לבני – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גאלב מג'אדלה – אינו נוכח אברהם מיכאלי – אינו נוכח חנא סוייד – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יולי תמיר – אינה נוכחת האם נמצא באולם חבר כנסת שלא נקרא שמו?

אמנון כהן: כבוד המזכיר, בשמו של יולי אדלשטיין לא קראת.

אמנון כהן: הוא לא נמצא פה.

אלי אפללו: הקריאו והצביעו במקומו.

איל ינון: על-פי רישומנו יולי אדלשטיין נכח והצביע בעד.

אלי אפללו: הוא לא היה בבניין, הוא לא היה פה.

אמנון כהן: מישהי אמרה שהוא לא היה פה.

איל ינון: אצלנו רשום "בעד".

איל ינון: יכול להיות שמישהו צעק.

אמנון כהן: לא יודע, לכן בודקים.

אמנון כהן: נמשיך את הבדיקה.

איל ינון: האם יש חבר כנסת שנקרא שמו ולא הצביע?

איל ינון: בנימין בן-אליעזר – נגד

איל ינון: תמה ההצבעה.

אמנון כהן: יש עוד מישהו?

רוחמה אברהם-בלילא: מה קורה עם יולי אדלשטיין?

אמנון כהן: יבדקו איפה הוא נמצא, אם הוא היה פה או לא.

אמנון כהן: נשאל אותו.

אמנון כהן: אני מבקש ממך לא להפריע.

אמנון כהן: יש פה מזכירות, והיא תבדוק את העניין.

אמנון כהן: מישהו יספור ומישהו יבדוק.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש – – –

אמנון כהן: סגור.

אמנון כהן: סגור.

אמנון כהן: הרשימה סגורה.

גדעון סער: אתה לא מתבייש?

גדעון סער: חבורת מושחתים.

גדעון סער: כולכם לחקירות, אחד-אחד.

אלי אפללו: אוי, אוי, אוי.

אלי אפללו: בושה.

אלי אפללו: בושה.

אמנון כהן: גדעון סער.

גדעון סער: לכו ליאח"ה.

אלי אפללו: בושה לך.

אמנון כהן: תוצאות ההצבעה כדלהלן: בעד ההסתייגות – 45, נגד ההסתייגות – 53, אחד נמנע.

אמנון כהן: בכל מקרה, אני מבקש לבדוק את ההצבעה של חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

אמנון כהן: זה לא ישנה את התוצאות, אבל ברמה העקרונית צריך לבדוק.

אמנון כהן: ההסתייגות הזאת לסעיף 1 לא התקבלה.

אמנון כהן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות לחלופין של חברי הכנסת עמיר פרץ, רן כהן, אריה אלדד, יורם מרציאנו, ג'מאל זחאלקה, ואסל טאהא וסעיד נפאע.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות לחלופין.

אמנון כהן: חבר הכנסת אדלשטיין, לא היית בהצבעה השמית.

אמנון כהן: אולי הצבעת ויצאת.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעתי בתור שלי.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: ממשיכים הלאה.

גדעון סער: שקרנים.

גדעון סער: אתם כל היום במשטרה.

אמנון כהן: חבר הכנסת סער, חבר הכנסת סער.

אמנון כהן: איך מצביעים?

אמנון כהן: אלקטרונית.

אמנון כהן: על לחלופין, כמו שקראתי.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים.

אמנון כהן: מי בעד?

אמנון כהן: מי נגד?

אמנון כהן: מצביעים על ההסתייגות.

אמנון כהן: הצבעה מס' 21 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 53 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חברי הכנסת עמיר פרץ, רן כהן, אריה אלדד, יורם מרציאנו, ג'מאל זחאלקה, ואסל טאהא וסעיד נפאע לסעיף 1 לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 41, נגד – 53, אחד נמנע.

אמנון כהן: גם ההסתייגות הזאת לא נתקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים כרגע להצבעה על ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת דב חנין.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 22 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 53 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 41, נגד – 53, אחד נמנע.

אמנון כהן: גם ההסתייגות הזאת לא התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים על ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת אריה אלדד.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 54 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת אריה אלדד לסעיף 1 לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 38, נגד – 54, אחד נמנע.

אמנון כהן: גם ההסתייגות הזאת לא התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת משה כחלון.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 24 בעד ההסתייגות – 38 נגד – 54 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת משה כחלון לסעיף 1 לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 38, נגד – 54, אחד נמנע.

אמנון כהן: ההסתייגות לא התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 25 בעד ההסתייגות – 40 נגד – 54 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לסעיף 1 לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 40, נגד – 54, אחד נמנע.

אמנון כהן: גם ההסתייגות הזאת לא התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להסתייגות לחלופין של חברת הכנסת .

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 26 בעד ההסתייגות – 40 נגד – 53 נמנעים – 1 ההסתייגות לחלופין של חברת הכנסת שלי יחימוביץ לסעיף 1 לא נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 40, נגד – 53, אחד נמנע.

אמנון כהן: גם ההסתייגות הזאת לא התקבלה.

אמנון כהן: אנחנו קובעים ששום הסתייגות לא התקבלה.

אמנון כהן: אני מצביע על סעיף 1, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

אמנון כהן: קריאה שנייה כהצעת הוועדה – אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 27 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 55 נגד – 40 נמנעים – 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

אמנון כהן: בעד – 55, נגד – 40, אחד נמנע.

אמנון כהן: אני קובע שסעיף 1, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

אמנון כהן: אנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

זבולון אורלב: רגע, רגע – – –

קריאות: – – –

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אורי אריאל, מה יש לך להגיד?

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים לראות בהצבעה הזאת הצבעת אי-אמון.

מאיר שטרית: אנחנו מבקשים לראות בזה הצעת אמון.

רוני בר-און: הצעת אמון – מבקשים להצביע עליה עכשיו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, גם אנחנו מבקשים לראות בזה הצעת אי-אמון.

קריאות: – – –

אמנון כהן: מזכירות, לפי התקנון תגידו לי מה הכי נכון.

קריאות: – – –

אמנון כהן: הממשלה מבקשת להצביע בעד החוק כאמון בממשלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שמית.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

קריאות: – – – הצבעה מס' 28 בעד החוק – 56 נגד – 11 נמנעים – אין חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007, נתקבל.

אמנון כהן: קודם כול, התוצאות.

אמנון כהן: הצבענו הצבעה על אמון.

קריאות: לא, לא – – –

קריאות: – – –

גדעון סער: מה זה, שר האוצר ככה משתולל – – –

אמנון כהן: קודם כול, תוצאה.

קריאה: – – –

אמנון כהן: שאלתי אותך.

אמנון כהן: קודם כול, תוצאה.

אמנון כהן: בעד האמון שביקשה הממשלה הצביעו 56, נגד – 11, אפס נמנעים.

קריאות: לא, לא – – –

גדעון סער: תן לי את זכות הדיבור – – –

אמנון כהן: קיבלת.

אמנון כהן: קיבלת.

קריאות: – – –

אמנון כהן: תנו לגדעון לדבר.

אמנון כהן: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, האם נתת לי, למרות הלחצים, רשות דיבור?

קריאה: לא.

אמנון כהן: קודם כול, דבר.

גדעון סער: יפה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, קודם כול, לפי תקנון הכנסת, אפשר לבקש הצבעה עכשיו.

גדעון סער: היחידי שיכול לבקש הצבעת אמון זה ראש הממשלה, וזה ההבדל.

גדעון סער: לכן, לא יכולה היתה בכלל להיות הצבעת אמון, היתה יכולה להיות הצבעה עכשיו.

גדעון סער: נקודה ראשונה.

גדעון סער: נקודה שנייה: היה רוב בעד ההצעה להביע אי-אמון בממשלה – – –

קריאות: לא.

קריאות: – – –

גדעון סער: כך זה הוקרא.

גדעון סער: לא נאמר דבר אחר, וגם בלתי אפשרי דבר אחר, כי אי-אפשר לראות – בהעדר ראש הממשלה באולם – אי-אפשר לראות בזה הצבעת אמון, כי ראש הממשלה הוא היחידי, לפי התקנון – אפשר הרי לפתוח את התקנון, למה לצעוק?

גדעון סער: למה לצעוק?

גדעון סער: אי-אפשר לעשות את הדבר הזה, ולכן היה רוב – לא רוב שמספיק, 56, זה לא רוב שמספיק להפיל את הממשלה, אבל זה רוב שהביע אי-אמון – וזה רוב נגד החוק – –

זאב בוים: לא היה רוב.

גדעון סער: – – ולכן החוק לא אושר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: שר האוצר, בבקשה.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני מציע לך – – –

קריאה: – – –

אמנון כהן: אני מבקש.

אמנון כהן: יש פה דמוקרטיה, כל אחד ידבר, מה קרה?

אמנון כהן: תנו להתבטא.

רוני בר-און: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, לא ליפול בפח שניסה לטמון לך יושב-ראש הליכוד.

רוני בר-און: אני מפנה אותך – – –

קריאות: – – –

רוני בר-און: וגם ההשתוללות – – –

זאב בוים: שמענו, תן לשמוע גם – – –

משה כחלון: מה אתה צועק – – –

אמנון כהן: גדעון, מותר גם להקשיב.

רוני בר-און: אז אני אראה את הסעיף.

גדעון סער: 36א(א).

רוני בר-און: אני אראה את הסעיף.

אמנון כהן: גדעון, אבל תקשיב, אני ראיתי את זה.

גדעון סער: 36א(א) – אני אומר את זה לעיתונאים – – –

אמנון כהן: חבר הכנסת גדעון סער, אתה מפריע עכשיו.

אמנון כהן: תודה.

רוני בר-און: ואחרי שניסה לטמון לך פח, אדוני היושב-ראש, גם – – –

אמנון כהן: לי אי-אפשר לטמון פח, אדוני כבוד שר האוצר.

רוני בר-און: ניסה, אמרתי, ניסה.

אמנון כהן: פח קשה לטמון, זה לא פשוט.

רוני בר-און: ניסה.

רוני בר-און: ידעתי שלך הוא לא יכול להצליח לעשות את זה.

רוני בר-און: גם הכריז – כמנהל הבית הזה – על תוצאות ההצבעה.

רוני בר-און: ובכן, המצב על-פי התקנון הוא כדלקמן – –

ישראל כץ: אולי אתה חושב שאתה ראש הממשלה כבר.

אמנון כהן: בוא לא נפריע.

אמנון כהן: בוא נקשיב, עניינית.

גלעד ארדן: הוא זרוע ארוכה.

רוני בר-און: – – בסעיף 36 קמה הזכות לתבוע בסיום דיון בכל סעיף הצעה להביע אי-אמון בממשלה – וזה מה שנעשה, חד-משמעית.

משה כחלון: זה תקנון ישן.

גדעון סער: שקר.

רוני בר-און: ואולם, בסעיף 36(ה)(2) כתוב – – –

משה כחלון: אתה קורא את תקנון קדימה.

משה כחלון: זה לא תקנון הכנסת.

משה כחלון: אני סומך יותר על גדעון סער.

רוני בר-און: אתה רוצה שאני אחזור על המלים שלך על האכזריות של הממשלה שעכשיו אתה מחזיק – – –

משה כחלון: – – –

רוני בר-און: נאמר: ואם ביקשה הממשלה – תתקיים ההצבעה על אי-האמון ביום שבו הוגשה, מייד לאחר סיום הדיון באותו דיון, וגם, אם הוצעו וכו' – הצבעה על הצעת הממשלה בעניין האמון.

רוני בר-און: התוצאה היא, אדוני היושב-ראש, שאתה קיבלת את ההחלטה הנכונה.

רוני בר-און: ההצבעה על-פי התקנון היתה צריכה להתקיים עכשיו, לפי בקשת הממשלה.

גדעון סער: עכשיו, אבל לא הצבעת אמון.

גדעון סער: זה שקר.

רוני בר-און: אין שום דרישה – אין שום דרישה בתקנון לכך שראש הממשלה יתבע את זה.

רוני בר-און: משמרת שבמשמרת – אני יכול לומר לך שממלא-מקומו המכהן של ראש הממשלה נמצא באולם, המשנה לראש הממשלה, השר חיים רמון, והוא גם זה שביקש את הבקשה הזאת.

רוני בר-און: גם אם נלך על המשמרת שבמשמרת, עמדת בדרישות התקנון.

רוני בר-און: ההצבעה התקיימה, הכרזת שמי שמצביע בעד – מצביע בעד הממשלה ולא נגדה.

רוני בר-און: התוצאות – בגלל התבלבלות – היו 11:56, וזה מה שצריך לעמוד.

רוני בר-און: תודה.

קריאות: – – –

אמנון כהן: כן, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, לצערי – – –

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אני לא סיימתי.

רוני בר-און: אני מבקש גם שתקבע – במסגרת אותה קביעה – שהצעת האי-אמון נדחתה, שהצעת החוק כפי שהגדרת אותה בקריאה השנייה גם עברה, כי ההצבעה על שני הדברים הופכת בעצם להצבעה אחת.

רוני בר-און: יש לי עוד הצעה, בכל הכבוד.

רוני בר-און: אני מציע לך שלא תפתח את זה לדיון פינג-פונג.

רוני בר-און: היתה טענה, השבנו על הטענה – –

גדעון סער: לא השבתם.

רוני בר-און: – – אני מציע שאתה תכריע בזה.

יולי יואל אדלשטיין: ועדת פירושים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני חייב לקבוע שלצערי שר האוצר ניסה ביודעין להטעות את הבית ואותך, מכיוון ששר האוצר בתפקידו כיושב-ראש ועדת הכנסת תיקן את הסעיף והוא יודע היטב את ההבדל בין הסעיף שממנו הוא ציטט – שאכן מאפשר לממשלה, לכל שר משריה – לבקש הצבעה עכשיו, לבין סעיף 36א רבתי, (א) קטן, שמאפשר רק לראש הממשלה – לא לחיים רמון שאולי פעם יהיה ראש ממשלה, אבל בינתיים הוא עוד לא ראש ממשלה – רק לראש ממשלה מאפשר לראות הצבעת אמון.

גדעון סער: לא יכולה היתה להיות הצבעת אמון, וזה ההבדל היסודי בין שני הסעיפים – –

קריאות: – – –

גדעון סער: – – והוא יודע, והוא עומד בפני הבית ומשקר ביודעין.

קריאות: – – –

גדעון סער: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חוזר על בקשתי.

אמנון כהן: תודה רבה.

גדעון סער: אדוני, לפי הצעת – – –

אמנון כהן: אני מבקש ממזכירות הכנסת שהיועצת המשפטית תחווה את דעתה.

אמנון כהן: אי-אפשר ככה.

דליה איציק: חברי השרים, חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, נא לשבת.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, ההצבעה, כפי שהיא היתה, כך היא.

דליה איציק: יש פה ייעוץ משפטי, וזה מה שהוא מודיע.

רוני בר-און: אני יכול לענות בבקשה?

רוני בר-און: גברתי היושבת-ראש, מישהו אמר כאן שאני משקר ביודעין, ואני מבקש לענות.

רוני בר-און: אני מבקש – – –

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער אינו מדבר כך.

דליה איציק: זה לא מתאים לו.

דליה איציק: זה לא היה הוא.

דליה איציק: הוא לא אומר דברים כאלה.

גדעון סער: לאזן.

גדעון סער: אני מבקש לחזור מההתבטאות בתחילת הדברים.

רוני בר-און: אבל אמרת "משקר ביודעין".

קריאה: הוא חזר בו.

דליה איציק: השר בר-און, הוא חוזר בו.

רוני בר-און: – – –

דליה איציק: אז אל תקבל.

דליה איציק: הוא חזר בו.

דליה איציק: די, נו.

דליה איציק: זה קורה.

גדעון סער: לחזור בי.

גדעון סער: זה שיקול דעתךְ – – –

רוני בר-און: אתה תתנצל במיקרופון.

דליה איציק: ובכן, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, חברי חברי הכנסת.

גדעון סער: אני עומד על טענותי בעניין ההצבעה.

דליה איציק: אתה יודע כמה פעמים הוא אומר דברים כאלה עלי וחוזר בו?

רוני בר-און: אם הוא רוצה להתנצל, יחזור ויתנצל.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, אתה מוכן לעלות למיקרופון?

גדעון סער: אמרתי את שלי, ואני לא מוסיף מלה ולא עולה לדוכן.

גדעון סער: אני חוזר על טענותי בעניין ההצבעה.

גדעון סער: החוק נדחה, וכל טענה אחרת – – –

רוני בר-און: – – –

גדעון סער: – – –

דליה איציק: אבל אתה טעית.

דליה איציק: חבר הכנסת אמנון כהן, נא להמשיך את ההצבעה בקריאה שלישית.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

רוני בר-און: – – –

דליה איציק: אז אל תעבור לסדר-היום.

דליה איציק: מה אתה רוצה, שאני אכה אותו עכשיו?

דליה איציק: תן לי לגמור את ההצבעה.

דליה איציק: חשבתי שהחוק שלך – – –

רוני בר-און: לפרוטוקול – – –

דליה איציק: השר בר-און, תן לי בבקשה לנהל את הישיבה.

דליה איציק: אני מודה לך.

דליה איציק: שב, אלא אם כן אתה רוצה גם להחליף אותי כאן.

גלעד ארדן: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת סער, האם אתה מוכן לעלות לבמה ולהתנצל?

דליה איציק: מפני שהשר באמת לא הטעה ובמקרה הוא גם צודק.

גדעון סער: אני חוזר על דברי – – –

אלי אפללו: לא שומעים.

אלי אפללו: לא שומעים.

דליה איציק: אפשר לשבת בשקט?

דליה איציק: חבר הכנסת סער, נו.

אחמד טיבי: טעה, טעה.

אחמד טיבי: אלה שתי התנצלויות.

גדעון סער: אני מאוד שבע רצון מהעובדה שיש תביעה שאני אדבר מהפודיום.

גדעון סער: זה מאוד משעשע אותי, בעיקר משום שהתביעה הזאת באה מספסלי הקואליציה.

גדעון סער: לכן, אני רוצה לומר את הדברים הבאים: שר האוצר הטעה את הבית.

גדעון סער: אני בהחלט חוזר בי מהאמירה שהוא שיקר לבית ביודעין.

גדעון סער: אמרתי זאת גם קודם, ואם לא שמעת, אני חוזר על הדברים.

גדעון סער: אני רוצה לנצל את המעמד הזה לעוד אמירה כלפי סיעה מסיעות הבית, סיעת רע"ם-תע"ל – – –

קריאות: – – –

גדעון סער: ביקשתי לעניין זה רשות דיבור מהמזכיר עוד קודם.

גדעון סער: סיעת רע"ם-תע"ל, שאמרתי קודם שהיא נעדרה במתכוון, כולה הצביעה כאן.

גדעון סער: לכן אני מבקש להתנצל לפני סיעת רע"ם-תע"ל.

רוני בר-און: – – –

גדעון סער: אני חוזר על טענותי: הכנסת הצביעה נגד החוק, והחוק לא אושר.

גדעון סער: אין אפשרות להצביע הצעת אמון לפי סעיף 36, אלא אם כן ראש הממשלה, והוא בלבד, מבקש זאת.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, תודה רבה.

דליה איציק: חשבתי שתתנצל.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך.

דליה איציק: אדוני השר, אני מתנצלת בשמו של חבר הכנסת גדעון סער.

דליה איציק: עכשיו אנחנו ממשיכים בהצבעה – קריאה שלישית של החוק.

דליה איציק: בבקשה.

אמנון כהן: אני רק רוצה להבהיר: בעצם העובדה שבהצבעה הקודמת הצבענו על אמון, למעשה הצבענו על החוק.

אמנון כהן: זאת היתה הצבעה על החוק.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

אמנון כהן: הצבעה מס' 29 בעד החוק – 53 נגד – 38 נמנעים – 1 חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007, נתקבל.

גלעד ארדן: עוד תבינו מה זה – – –

אמנון כהן: בעד – 53, נגד – 38, ונמנע אחד.

אמנון כהן: אני קובע שהצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה שלישית.

אמנון כהן: ["דברי הכנסת", חוב' ז', עמ' 12185.

אמנון כהן: ]

אמנון כהן: החוק הבא – הצבעה בלבד?

אמנון כהן: דיון כבר היה?

אמנון כהן: חברי חברי הכנסת, אני מבקש להקשיב.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 47) (הקמת בתי-משפט), התשס"ח–2007.

אמנון כהן: הצעת החוק הזאת נומקה, ולכן נעבור להצבעה שמית.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, לא.

אמנון כהן: חברת הכנסת גלאון, מה יש?

ניסן סלומינסקי: לא שמית.

אמנון כהן: לא שמית?

אורי אריאל: לא.

אמנון כהן: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, בשם סיעות מרצ, חד"ש ובל"ד: אנחנו מבקשים לראות בהצעה הזאת הצעת אי-אמון בממשלה.

זהבה גלאון: אנחנו מוחים נגד הניסיון של השר פרידמן לרסק עד דק את בית-המשפט ואת בתי-המשפט, ולכן זאת הצעתנו.

קריאות: – – –

אמנון כהן: תנו לה לסיים.

אמנון כהן: תודה רבה.

מה פתאום להימנע?

מה פתאום?

השתגעתם?

אמנון כהן: חבר הכנסת , מה קרה?

אמנון כהן: השר רמון, יש כאן אי-אמון.

גדעון סער: – – –

על סמך מה?

מה נעשָה?

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: חבר הכנסת סער, להקשיב טוב: מי שמצביע בעד – מצביע בעד החוק ובעד הממשלה.

אמנון כהן: מי שמצביע נגד – מצביע נגד החוק ונגד הממשלה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדעת אם רק ראש ממשלה מכהן יכול לקבוע הצבעת אמון.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אופיר פינס-פז: אתה עושה מעשה שלא ייעשה.

אופיר פינס-פז: הצבעה מס' 30 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 66 נגד – 16 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 47) (הקמת בתי-משפט), התשס"ח–2007, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 66, נגד – 16, ונמנע אחד.

אמנון כהן: אני קובע בזאת כי הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 47) (הקמת בתי-משפט), התשס"ח–2007, התקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: הצעת האי-אמון נדחתה.

– – – האי-אמון.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: לשנות את הצבעתו של חבר הכנסת .

אמנון כהן: לפרוטוקול.

אמנון כהן: פרשת השוטרים בנהרייה

אמנון כהן: הצעות לסדר-היום מס' 4018, 4043, 4061, 4064, 4066, 4073, 4074 ו-4081: פרשת השוטרים בנהרייה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין.

אמנון כהן: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

אמנון כהן: שלוש פעמים קראתי בשמך.

אמנון כהן: אדוני, בבקשה.

ראובן ריבלין: כבר הפעלת את השעון?

ראובן ריבלין: עדיין לא התחלנו פה.

ראובן ריבלין: יש מהומה.

אמנון כהן: אדוני, אוסיף לך את עשר השניות האלה.

אמנון כהן: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת או לצאת.

אמנון כהן: חבר הכנסת יצחקי.

אמנון כהן: חבר הכנסת פינס-פז.

אמנון כהן: מה לעשות?

אמנון כהן: צריך לשלוט פה בדרך כלשהי.

אמנון כהן: קשה בין האריות.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני לא מכיר את השוטרים הנוגעים בדבר, שגם זועקים את כאבם.

ראובן ריבלין: אני מדבר כאזרח במדינת ישראל, מדינת חוק, מדינה דמוקרטית הנותנת בידי הרשות המבצעת, שהיא משטרת ישראל, את כל הכלים לשמור על שלום הציבור – הציבור כולו וכל אחד ואחד באופן אישי ונפרד.

ראובן ריבלין: אנחנו נותנים כלים בידי המשטרה ובידי הממשלה כדי שיוכלו לקיים את הסדר והחוק במדינה הדמוקרטית שלנו.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים למצוא את עצמנו באחד מהימים או באחת מהשעות במצב שבו עושים שימוש באמצעים שניתנו על מנת להגן על שלום הציבור כנגד הציבור או כנגד אחד מאתנו.

ראובן ריבלין: הדבר לא מתקבל על דעתי כאשר הדברים מובאים ומוצגים לנגד עינינו על-פי העובדות שאנחנו ניזונים מהעיתון.

ראובן ריבלין: יותר מכך, פעמים רבות אנחנו שומעים שאנשי משטרה וקצינים בכירים עושים שימוש באמצעים שאנחנו נותנים להם על מנת לשמור על שלומנו, כנגד אחדים או אחד מאתנו, מהציבור בישראל.

ראובן ריבלין: האזנות סתר שאינן כשרות, שימוש באמצעים על מנת למצוא אשמים אשר אין עוול בכפם, ניצול אותם דברים שהציבור מעמיד על מנת להגן על הסדר הטוב והציבור.

אמנון כהן: חבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: אני חושב שבהזדמנות זו, שבה המשטרה חוקרת, מוסדות המשפט יביעו דעתם ויקבעו את הממצאים העובדתיים כפי שהם, ואיני רוצה להתייחס לעובדות שאיני בקיא בהן, משום שהנסתר רב על הגלוי.

ראובן ריבלין: אנחנו, כל אחד מחברי הכנסת בוודאי לא מסכים בשום פנים ואופן ששוטר, אפילו אם נפגע באופן אישי ושלומו עומד בסכנה בגלל איומים כאלה ואחרים, יעשה שימוש באמצעים שאנחנו נותנים לו על מנת להגן על הציבור כדי לפגוע באלה המבקשים לפגוע בציבור בלי חוק ומשפט.

ראובן ריבלין: בהזדמנות זו צריך לבדוק, להזהיר ולהאיר נקודות ומקומות חושך, שבהם אנחנו שומעים ששלטון החוק הופך להיות כנופיה, כנופיה המנצלת את האמצעים החוקיים שאנחנו נותנים בידה על מנת לעשות בהם שימוש לרעה, למען פגיעה בציבור שהמשטרה כולה נועדה לשמור עליו.

ראובן ריבלין: אני מודה לאדוני היושב-ראש שהיה סבלני אלי ושמר על השקט דקה שלמה על חשבוני.

ראובן ריבלין: אני בטוח שאמרתי לשר, אשר בקיא בשלום הציבור ובביטחונו, את הדברים, ואני אומר זאת מתוך כאב לא קטן.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר כנסת יצחק וקנין, חבר הכנסת סלומינסקי צריך לצאת.

יצחק וקנין: גם אני ממהר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, אם תסתדרו ביניכם, מה טוב.

אמנון כהן: לא מסתדרים זה עניין אחר.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, יש לך שלוש דקות.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בשונה מקודמי, שלא מכיר את הנוגעים בדבר, אני מכיר את כל הנוגעים בדבר, במקרה האחרון לפחות.

יצחק וקנין: אני מכיר את השוטרים, מכיר את הקצינים, אני תושב הצפון, קרוב לעיר נהרייה, ואני חייב להגיד משהו.

יצחק וקנין: אני מסכים בעיקרון לכל דבריו של קודמי, חבר הכנסת ראובן ריבלין, אבל באותה מידה אני חושב שבלי שום קשר למקרה הספציפי הזה, משטרת ישראל והשר העומד בראשה חייבים לתת את הדעת להרמת הראש של הפשיעה החמורה במדינת ישראל.

יצחק וקנין: אלה ממדים שלא הכרנו בעבר, ואני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: דווקא באזור שלנו שוטרים היו באיומים מתמידים תקופה רצופה, עד כדי כך שנזרקו רימונים לתוך תחנת משטרה, והיו יריות כלפי שוטרים ופגיעה בשוטרים.

יצחק וקנין: אני לא מצדיק את המעשה שעשו אותם שוטרים, אבל היום החוק, לצערנו – מי שאמון על החוק וצריך לשמור את החוק נמצא מאוים בצורה מתמדת.

יצחק וקנין: השוטרים חשופים.

יצחק וקנין: אני אספר סיפור אישי: אחד השוטרים שהושמה שמירה ליד ביתו – אני יוצא בדרך כלל בימי שני ב-04:00, הייתי אמור לאסוף את העוזר שלי.

יצחק וקנין: אני מגיע לביתו של העוזר, פותח את הדלת כדי לעבור לצד השני כדי שהעוזר ינהג, וקופצים עלי שני שוטרים, מפילים אותי לארץ.

יצחק וקנין: הם אומרים לי, מי אתה?

יצחק וקנין: אני אומר להם: אני חבר כנסת.

יצחק וקנין: הם שמרו על שוטר שגר בסמיכות לביתו של העוזר שלי.

יצחק וקנין: הם התנצלו, קיבלתי את ההתנצלות.

יצחק וקנין: אם המצב כל כך קשה שצריך לשים שוטרים ליד ביתו של שוטר שמאוים בצורה מתמדת על-ידי העולם התחתון, רבותי, המצב חמור.

יצחק וקנין: אני מייעץ לך, אדוני השר, תרשמו את דברי שאני אומר, תרשמו אותם, אז תרשמו: אם לא נקים יחידה מיוחדת ללוחמה בפשע המאורגן, וצריך להשקיע את כל המשאבים, אני אומר את זה באחריות, נגיע לקטסטרופה שלא נוכל לצאת מהבתים.

יצחק וקנין: נגיע למצב כמו שכתוב בתורה: והיית אך עשוק וגזול ורצוץ כל הימים, ועיניך רואות, ואין לאל ידך – אתה לא מסוגל לעשות כלום, כי הפשע הרים ראש לממדים שלא ידענו אותם.

יצחק וקנין: אדוני השר, זה מחויב המציאות.

יצחק וקנין: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת וקנין, חבר הכנסת עבאס זכור, ואחריו – חבר הכנסת יוחנן פלסנר.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, הפרשה החמורה הזאת מדליקה אור אדום בפני כולם ובמיוחד בפני הממונים והאחראים, קודם כול השר לביטחון פנים.

עבאס זכור: השאלה הנשאלת היא מהן הסיבות שהביאו את השוטרים למעשה הזה, לחשוב שזו הדרך היחידה שעומדת בפניהם לפתרון הבעיה.

עבאס זכור: התשובה היא שבידי אנשי הכנופיות בעולם התחתון כוח אדיר וחזק יותר מהכוח שבידי אנשי החוק.

עבאס זכור: אנחנו עדים לתופעה חמורה, שבה האזרחים הפשוטים פונים לעבריינים כדי להגן על עצמם ועל רכושם, וכשיש סכסוך בעיר או בכפר הצדדים פונים גם לאנשים האלה על מנת לפתור את הסכסוך.

עבאס זכור: אני אומר בפניכם כי רוב בעלי העסקים בנהרייה ובעכו, כפי שנכתב בעיתונות המקומית, נותנים "פרוטקשן" לעבריינים כדי שישמרו להם על החנויות.

עבאס זכור: הגענו למצב חמור, שבו אין אמון לציבור במשטרה, במיוחד כשהם רואים שאפילו השוטרים, כולל קצינים במשטרה, אינם יכולים להגן על עצמם מפני העבריינים.

עבאס זכור: עובדה שהשוטרים בחרו בדרך אחרת.

עבאס זכור: בגלל הכול, על המשטרה והעומדים בראשה, השר והמפכ"ל, לבנות תוכנית מפורטת ויעילה ולמצוא דרכים כדי להחזיר את האמון של הציבור במשטרה.

עבאס זכור: אחד האמצעים הכי חשובים הוא הגדלת כוח-האדם במשטרה.

עבאס זכור: אבל משטרת ישראל לבדה לא תוכל להביא את השינוי המיוחל בצמצום ממדי הפשיעה והפשע המאורגן.

עבאס זכור: חובה לשלב בתוכנית הכוללת את כל זרועות החוק – את המשטרה, הפרקליטות, בתי-המשפט, שירותי בתי-הסוהר, שירותי המבחן, השיקום והסעד ואת מערכת החינוך מגיל הגן.

עבאס זכור: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת עבאס זכור.

דוד רותם: חבר הכנסת יוחנן פלסנר, ואחריו – חבר הכנסת איתן כבל, אם יהיה נוכח, ואם לא – חבר הכנסת אברהם רביץ, ואם לא יהיה נוכח, נעבור לתשובת השר.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר לביטחון פנים, חברי חברי הכנסת, התופעה שנחשפנו אליה בשבוע שעבר, התופעה בנהרייה, של שוטרים שלקחו את החוק לידיים, היא תופעה חמורה.

יוחנן פלסנר: אבל חמורה לא פחות היא התופעה שעומדת ברקע.

יוחנן פלסנר: התופעה הזאת, או לקיחת החוק לידיים על-ידי השוטרים, היא סימפטום לאיום ששוטרים רבים חשים היום.

יוחנן פלסנר: שוטרים רבים היום מאוימים.

יוחנן פלסנר: משיחה עם המפכ"ל למדתי שכ-40 שוטרים מאובטחים היום על-ידי המשטרה, ושוטרים רבים נוספים מרגישים מאוימים, כאשר אנחנו צריכים לזכור שהשוטרים נמצאים היום בחזית המאבק שלנו מול הפשיעה שהולכת ומתגברת.

יוחנן פלסנר: וזה דבר מאוד חמור, כי בסופו של דבר הנתונים ידועים לכולנו, התגברות של הפשיעה האלימה, התגברות של גנבות והתפרצויות.

יוחנן פלסנר: ומי שאמור להגן עלינו, האזרחים שומרי החוק, הם השוטרים.

יוחנן פלסנר: אסור לנו לקבל כנתון מצב שבו שוטרים מרגישים מאוימים, שוטרים מרגישים שקשה להם למלא את תפקידם, בעוד שהעבריינים מרגישים מוגנים, כי קשה לעתים להביא תשתית ראייתית מספקת כדי להביא אותם לבית-המשפט וכן הלאה.

יוחנן פלסנר: אנחנו רואים מצב שעבריינים שגובים "פרוטקשן", שחלקם ידועים ומוכרים למשטרה, הופכים לסלבריטיז, בעוד שהשוטרים מרגישים מאוימים.

יוחנן פלסנר: אדוני השר, מה הפתרונות?

יוחנן פלסנר: אני חושב שנכון ללכת בשני כיוונים.

יוחנן פלסנר: הכיוון הראשון הוא החמרת ההרתעה, אדוני היושב-ראש, מפני פגיעה בשוטרים.

יוחנן פלסנר: דיברנו גם על החמרת ההרתעה בנושא עבריינים ופושעים סדרתיים.

יוחנן פלסנר: אני מדבר על החמרת ההרתעה מפני פגיעה בעובדי ציבור ובפרט בשוטרים שאמורים להגן עלינו.

יוחנן פלסנר: אנחנו נמצאים היום במצב פרדוקסלי.

יוחנן פלסנר: יש בפני כמה פסקי-דין – אקצר בדברי, אבל יש לי כאן דוגמה של פסק-דין במקרה שבו שוטרים הותקפו, הניידת שלהם טולטלה בפראות, איימו עליהם, המשיכו לקלל אותם וירקו עליהם, ובסוף הנאשם קיבל מאסר על תנאי.

דוד רותם: אני מקווה שבעניין הזה אין לך טענות למשטרה, כי לא היא הכתובת לקלות העונשים בבתי-המשפט.

יוחנן פלסנר: אני רואה את השר לביטחון פנים כשותף מלא לדרכי.

יוחנן פלסנר: אני מעלה בעיה ואני מציע כיוונים לפתרון, ואני חושב שנכון להתקדם ביחד כדי לפתור את הבעיה.

יוחנן פלסנר: אבל יש בעיה, דיברתי עליה, הגברת ההרתעה מפני פגיעה בשוטרים.

יוחנן פלסנר: כי יש לי דוגמאות כאן של עבריינים שפגעו בשוטרים, הורשעו, וקיבלו מאסר על תנאי.

יוחנן פלסנר: זה לא יעלה על הדעת, לטעמי, ואני חושב שגם לטעם הציבור שומר החוק.

ראובן ריבלין: יש בחוק הפלילי שכל פגיעה בשוטר, יש חובת מאסר – – –

יוחנן פלסנר: לא, אין.

דוד רותם: אבל יש סעיף 37 שקובע – – –

אבי דיכטר: יש חובת מאסר אבל לא בפועל.

דוד רותם: חבר הכנסת ריבלין, סעיף 37 לחוק העונשין גובר על הסעיף של העונש הזה.

דוד רותם: העבירה היחידה שעוד מעט תהיה בה חובת מאסר בפועל תהיה רק תקיפת קשישים.

יוחנן פלסנר: בעזרת השם, נתקדם גם בחקיקה בנושאים האלה, כי המצב במדינת ישראל היום הוא מצב לא סביר.

יוחנן פלסנר: דוגמה נוספת, ובכך אסיים: שוטרים שהיו במקום מסוים באזור ירושלים הורו לאדם שלא היה חגור לעצור בצד הדרך.

יוחנן פלסנר: כשהוא נתבקש להציג את רשיונותיו הוא החל בנסיעה, ביצע פניית פרסה, עלה על רגלו של השוטר ופצע אותו.

יוחנן פלסנר: והתוצאה, שוב, היא מאסר על תנאי.

יוחנן פלסנר: זה לא סביר.

יוחנן פלסנר: אנחנו צריכים, כמחוקקים, להגביר את ההרתעה מפני פגיעה בשוטרים, ובמקביל, כדי לחזק את האמון הציבורי במשטרה, אנחנו צריכים לבדוק, לשקול דרכים שיטתיות וקבועות שיאפשרו לוודא שבקרב המשטרה לא נמצאים שוטרים שלא שומרים על החוק.

יוחנן פלסנר: תודה, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת פלסנר.

דוד רותם: חבר הכנסת איתן כבל – לא נוכח.

דוד רותם: חבר הכנסת אברהם רביץ – לא נמצא.

דוד רותם: אדוני השר לביטחון פנים, בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האירוע שנחשף במשטרת נהרייה הוא חמור ביותר ואינו מאפיין בשום פנים ואופן את עבודת משטרת ישראל.

אבי דיכטר: הייתי ביום שישי בנהרייה, בעכו, ביחידות המשטרתיות שם, ואמרתי להם, לשוטרים, לחוקרי הימ"ר, כי שוטרים שעשו שימוש בכלים עברייניים יטופלו בהתאם.

אבי דיכטר: אין דרך אחרת, אסור שתהיה דרך אחרת.

אבי דיכטר: השוטר נדרש לפעול מול עבריינים בשיטות ובכלים שהחוק התיר לו, ובהם בלבד.

אבי דיכטר: אמרתי לשוטרים בצפון, ואני אומר כאן שוב: השוטרים הם המחסום האחרון שלנו לפני התהום.

אבי דיכטר: במפגש עם ראשי רשויות, לפני חודשים ארוכים, לאחר שכמה ראשי רשויות אוימו ובמקביל לאיום עליהם היה גם איום על שוטרים, אמרתי לראשי הרשויות: ההגנה על השוטרים קודמת להגנה עלינו, נבחרי הציבור, מפני שלנו יש למי לפנות בצר לנו – למשטרת ישראל.

אבי דיכטר: למשטרת ישראל, בצר לה, אין למי לפנות.

אבי דיכטר: לכן הם המחסום האחרון לפני התהום במדינה דמוקרטית, ואנחנו מדינה דמוקרטית.

אבי דיכטר: המשטרה לא קיימת כדי להגן על עצמה.

אבי דיכטר: משטרת ישראל הוקמה, קיימת ותתקיים כדי להגן על אזרחי המדינה.

אבי דיכטר: אבל כולנו מבינים שמבלי שהמשטרה תגן על שוטריה ותשמור על מעמדו של השוטר בחברה בישראל, היא תתקשה למלא את משימתה.

אבי דיכטר: ברגע ששוטרים חוצים את הקו האדום, הדרך לתהום מתחילה להיסלל.

אבי דיכטר: במדינת חוק הכללים ברורים.

אבי דיכטר: השוטרים הם ה"טובים", שפועלים על-פי החוק, והעבריינים הם ה"רעים", בגין העובדה שהפירו את החוק.

אבי דיכטר: ראוי לציין, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שהשוטרים שבהם מדובר, בשונה ממה שעלה בחלק מההצעות לסדר-היום, הם לא חצו את הקווים.

אבי דיכטר: "חציית קווים", בעגה המקובלת, היא חבירה אל עבריינים וסיוע לאותם עבריינים תמורת בצע כסף או שיקולים אחרים.

אבי דיכטר: השוטרים בצפון חצו את הקו האדום, האומר שגם לשוטר, בעצם בעיקר לשוטר, אסור, פשוט אסור, לייצר הרתעה כנגד עבריינים בשיטות ובכלים של עבריינים.

אבי דיכטר: למרות הכשל בצפון, חשוב שכולנו נזכור: משטרת ישראל היא גוף בריא.

אבי דיכטר: השוטרים הם גם אלה שחשפו את הפרשה הזאת.

אבי דיכטר: אני כשר לביטחון פנים, המפקח הכללי של המשטרה, סגל הפיקוד הבכיר של המשטרה בוחנים גם בימים אלה את כל היבטי הפרשה בנהרייה, בכלל זה את טענות השוטרים הנאשמים, את טענות חבריהם, את טענות בני המשפחה, כי השוטרים נאלצו להילחם בארגון פשיעה מבלי שהיו מצוידים בסמכויות הנדרשות ובכלים הנדרשים.

אבי דיכטר: כולנו, חברי הכנסת, חברי הממשלה, אנשי המשרדים הרלוונטיים, המשרד לביטחון הפנים, משרד האוצר, משרדים אחרים, משרד המשפטים, כולנו חייבים לקרוא היטב את הכתובת על הקיר, מפני שהמשטרה, לצד היערכותה המבצעית, חייבת לקבל תקציבים גדולים יותר.

אבי דיכטר: חייבת לקבל תוספת מיידית של שוטרים.

אבי דיכטר: חייבת לקבל תוספת של כלים חוקיים ומבצעיים שיסייעו לה בלחימה בעבריינות, שיסייעו לה בלחימה בפשיעה.

אבי דיכטר: זהו כורח המציאות, זהו צו השעה, ובמבט ל-2008, הייתי אומר, זהו צו השנה.

אבי דיכטר: הדבר הזה הוא בנפשנו.

אבי דיכטר: אנחנו לא יכולים לדרוש מהמשטרה להיות חזקה ובמקביל להקשות עליה כשהיא מנהלת מלחמת חורמה נגד העבריינים.

אבי דיכטר: את המהלך לשדרוג היכולת המבצעית, וגם את ההתייעלות האחרת, המשטרה עושה בין השאר בעצמה, במסגרת התקציבית הקיימת.

אבי דיכטר: במסגרת זו, אדוני היושב-ראש, המשטרה העבירה את כל הנושא הכליאה והליווי של עבריינים לשירות בתי-הסוהר, כדי לפנות ולשלוח יותר שוטרים לרחובות, כדי להתמודד עם העבריינות, וכל זה מתוך משאבי המשרד לביטחון הפנים.

אבי דיכטר: במסגרת זו, בחודש ינואר הקרוב תתחיל משטרת ישראל לעבוד מול הפשיעה והשחיתות הציבורית באגרוף לחימה שיכלול את כל היחידות הארציות.

אבי דיכטר: ליחידות האלה תחובר יחידת עילית מבצעית.

אבי דיכטר: יחד יהיו בכוח הזה כ-1,000 שוטרים, והם יהיו האגרוף וחוד החנית מול הפשיעה הקשה.

אבי דיכטר: גם זה, רבותי חברי הכנסת, ייעשה ממשאבי המשרד לביטחון הפנים פנימה.

אבי דיכטר: המשטרה עתידה להיכנס לרוויזיה משמעותית בתחום הטכנולוגיות ללחימה בפשיעה ובעבריינות כבר בשנת 2008, לאחר פיגור של שנים רבות.

אבי דיכטר: כאן, אדוני היושב-ראש, יידרשו גם תקציבים וגם חקיקה, אשר חלק ממנה – ואתה בקיא בו – יעלה בשבוע הבא, כאן בכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – בנושא נתוני התקשורת.

אבי דיכטר: רבותי חברי הכנסת, כמעט כל אזרחי המדינה הם שומרי חוק.

אבי דיכטר: אפשר לומר שרובם המכריע של אזרחי המדינה הם שומרי חוק.

אבי דיכטר: כולנו רוצים שהמשטרה תהיה חזקה, כולנו רוצים שהמשטרה תהיה מרתיעה, שתיאבק בנחישות בפשיעה החמורה ובפשיעה בכלל.

אבי דיכטר: אני, כשר לביטחון הפנים, פועל, מאז כניסתי לתפקיד, כדי לתת למשטרה את כל הכלים החוקיים, את כל הכלים המבצעיים, כדי שתיאבק בפשיעה.

אבי דיכטר: התחלתי לעשות זאת, ובכוונתי להמשיך לעשות זאת בלא ליאות.

אבי דיכטר: יש לי אמון מלא במשטרה, באנשיה, במפקדי המשטרה.

אבי דיכטר: יש לי ביטחון מוחלט במשטרה הזאת שלנו, ואני משוכנע שהיא תצליח להתגבר על המשבר הזה ועל משברים אחרים שעוד יהיו בדרך, ולהיאבק בצורה מוצלחת בפשיעה, בעבריינות, בשחיתות הציבורית ובמשימות נוספות שמוטלות על כתפיה של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: כתפיים רזות, אדוני היושב-ראש, אבל חזקות.

אבי דיכטר: היא תעמוד במשימה.

אבי דיכטר: על פחות מביטחון אישי לאזרח במדינת ישראל לא נתפשר.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: אני מציע להסתפק בדברים האלה, מאחר שהנושאים, הפרטים של הדברים שאמרתי, נדונים ממילא גם בוועדת הפנים וגם בוועדת החוקה.

דוד רותם: חבר הכנסת ריבלין?

ראובן ריבלין: אני מסכים.

ראובן ריבלין: כשמבקשים הצעה לסדר-היום מאלצים את השר לבוא ולהשיב, אבל הם עצמם לא באים.

ראובן ריבלין: יותר גרוע, מרצים את טענותיהם ולא נותנים לכנסת ולעם לשמוע את השר ולשמוע את התשובה.

דוד רותם: אם אדוני יעיין בהצעותיה של היושבת-ראש, שהונחו השבוע על שולחן ועדת הכנסת, נדמה שיש שם פתרון לסוגיה הזאת.

ראובן ריבלין: עד אז אל תאשרו למי שלא משתתף.

ראובן ריבלין: אני מסכים להצעת השר להסתפק בדבריו מהטעם שהכנסת כבר קיימה דיון בנושא הזה.

דוד רותם: חבר הכנסת נסים זאב, ביקשת הצעה אחרת?

נסים זאב: לא, אבל אני רוצה לדבר.

עבאס זכור: גם אני מסתפק בתשובה.

דוד רותם: חבר הכנסת זאב, אני מבין שאתה רוצה לומר משהו.

דוד רותם: בבקשה.

נסים זאב: אני אומר, אדוני השר, שצריך לראות את המקרה הזה כחריג, עם כל חומרתו הרבה.

נסים זאב: ברור שלא מחסלים פשע בפשע, אבל חשבון הנפש שלנו צריך להיות בשאלה מה הניע את השוטרים להגיע למצב כזה, שהם רואים את עצמם חסרי אונים.

נסים זאב: זאת בעצם הבעיה שלנו; מדוע היו אותם שוטרים צריכים להשתמש בכלים שאני בטוח שהם לא היו רוצים להשתמש בהם.

נסים זאב: לכן, אני חושב שצריך, בוודאי, להגביר את יחידת המודיעין, ולא יכול להיות שניתן למאפיה ולכנופיות של ארגוני פשיעה כאלה ואחרים להשתלט על האזרחים במדינת ישראל, בעיקר בנושא ה"פרוטקשן".

דוד רותם: בהסכמה, נסתפק בדבריו של השר.

דוד רותם: הטענות בדבר פעילות משיחית של בני-הזוג הגואל ופגיעתם בצעירים

דוד רותם: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, הצעה מס' 3959, הצעת חבר הכנסת חיים אמסלם: הטענות בדבר פעילות משיחית של בני-הזוג הגואל ופגיעתם בצעירים.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אביב ועמית הגואל, מקימי עמותת "מרכז האור" בבאר-שבע, הם שני אנשים המתיימרים לאסוף את כל הטוב שבעולם, בדרך הידועה רק להם, ולהעביר אותה למי שיצטרף אליהם.

חיים אמסלם: את פעולתם החלו בעת שעמית הועסקה כמורה לתנ"ך במדרשת שדה-בוקר.

חיים אמסלם: הם החלו לוכדים תלמידים צעירים מתלמידי המדרשה, צעירים בגיל הנעורים הנתונים בשלבי בניין האישיות וחיפוש הזהות ומחפשים אוזן קשבת.

חיים אמסלם: הם ניצלו שעת משבר ששכבה במדרשה היתה נתונה בה לאחר שאחת התלמידות נהרגה בטיול.

חיים אמסלם: זאת היתה בעבורם שעת כושר למשוך אליהם תלמידים שחיפשו תשובות על שאלות לנוכח התחושות הקשות שעלו בתוכם עקב מות חברתם.

חיים אמסלם: אביב, המנהיג והגורו של הכת, הוא הוזה המעיד על עצמו שאלוקים מדבר אליו.

חיים אמסלם: עמותת "מרכז האור" מוכרת על-ידי החוק אך פועלת ככת בכל המובנים של המלה, ונעשים בה מעשים של שעבוד ושל ניצול.

חיים אמסלם: חלק מהנערים שנסחפו אחריו, ולימים התפכחו ועזבו את הכת, העידו על מעשים מגונים שנעשו בהם בהגדרה של פעולות זיכוך והארה.

חיים אמסלם: רק היום, לאחר שהצליחו להוציא את עצמם מהשפעתו הקלוקלת של הגואל, הם מסוגלים להבין את הניצול שחוו בכת ואת הפגיעה הנפשית שספגו בה.

חיים אמסלם: הורי התלמידים במדרשת שדה-בוקר, שראו את הנזק הנפשי הנגרם לבניהם מהשפעת בני-הזוג, ניסו לפעול לסילוקם מתחום בית-הספר והופתעו לגלות כי בהעדר התייחסות החוק לתופעת הכיתות לא יוכלו לסלק אותם מעבודתם בבית-הספר משום שחברי הכת נעזרו בחוקי העבודה, בהסתדרות המורים וכדומה.

חיים אמסלם: כיום הכת פועלת בבאר-שבע ומשתדלת לצרף לשורותיה סטודנטים מאוניברסיטת בן-גוריון וחיילים ממפקדת פיקוד הדרום הסמוכה.

חיים אמסלם: חלק מפעילות הכת הוא "טיפול נפשי", ששלוש עובדות סוציאליות החברות בה מעניקות בהתנדבות.

חיים אמסלם: השלוש מעניקות טיפול נפשי ברוח ערכי הכת מדי יום שישי לקטינים ממשפחות הרוסות שנשלחים אליהן על-ידי לשכת הרווחה המקומית בבאר-שבע.

חיים אמסלם: מדובר פה בפעילות בלתי חוקית, לכאורה, בקרב קטינים וחיילים.

חיים אמסלם: רבותי, אביב ועמית הגואל והכת שריכזו סביבם הם רק דוגמה לכיתות רבות הפועלות ופורחות בישראל.

חיים אמסלם: כיתות הן מסוכנות; הן הורסות את שלמות המשפחה של חבריהן, הן מסוכנות לבריאותם הנפשית, הן פועלות ליצירת תלות נפשית של חברי הכת בהשתייכות אליה וגורמות להם נזקים נפשיים קשים.

חיים אמסלם: לעתים קורות בהן תופעות של ניצול פיזי של נשים, לעתים מיושמות בהן טכניקות טיפול לא מבוקרות, הגורמות אף נזקים גופניים, כאשר הן מייעצות לפעמים להימנע מטיפול רפואי ובמקום זאת להתרפא בעזרת התחברות לאור וכו'.

חיים אמסלם: הורים לצעירים שנתפסו לכיתות מעין אלו רואים את בנם מתבודד, מתנתק מהם, מכל כיוון חיובי בחיים, שוקע לתוך הדמיון והטירוף, ומקדיש את כל זמנו וכספו לכת ולמנהיג.

חיים אמסלם: ההורים מגלים את העובדה בדרך כלל כשבנם כבר עמוק עמוק בפנים.

חיים אמסלם: הורים כאלה, שחרב עליהם עולמם, מוצאים שאין שום גורם ממשלתי שמטפל בנושא.

חיים אמסלם: במדינת ישראל, בשונה מארצות אחרות באירופה, אין שום פעילות של המדינה בתחום הכיתות.

חיים אמסלם: אין גורם המפקח ומבקר את פעילות הכיתות.

חיים אמסלם: אין כל ממדים מגדירים, שיגדירו מתי מדובר בתופעה שלילית ומסוכנת ומתי לא.

חיים אמסלם: אין כל מדיניות, לא לבחינת המסוכנות של כיתות ולא לנקיטת צעדים נגדן.

חיים אמסלם: בשם חופש האמונה והדעה פועלות בישראל עשרות כיתות באין מפריע.

חיים אמסלם: תיקון החוקים הקיימים והדאגה לאכיפתם יקשו עליהן לפעול.

חיים אמסלם: למשל, בישראל קיים חוק האוסר שימוש בהיפנוזה מבלי לקבל הרשאה מתאימה.

חיים אמסלם: בכיתות רבות נעשה שימוש לא מבוקר בהיפנוזה, אך אין כל דרך לאכוף עליהן את החוק מכיוון שלפי החוק ניתן להרשיע רק מי שמצהיר בפירוש שהוא עושה היפנוזה.

חיים אמסלם: כמו כן, במסגרת חוקי הגנת הצרכן קיים חוק האוסר הטעיה וניצול מצוקה של צרכנים.

חיים אמסלם: בישראל פועלות כיום חברות ייעוץ של כת הסיינטולוגיה, השולחות הזמנות להרצאת חינם בנושא הייעוץ העסקי.

חיים אמסלם: רק במהלך ההרצאה מתגלה כי מדובר בסיינטולוגיה.

חיים אמסלם: גם כאן נעשה ניצול של פרצה בחוק, ולא ניתן להחיל אותו.

חיים אמסלם: בשתי דוגמאות אלה הפרצה גלויה.

חיים אמסלם: יש לדאוג לתיקון החוקים בצורה שיתאפשר להכפיפם על אותם גורואים.

חיים אמסלם: רבותי, בצרפת קיים חוק המאפשר לפרק כיתות הפועלות ליצור שעבוד נפשי וגופני של בני-אדם לאחר שנמצאו אשמות בעבירות מסוימות נגד חייו, שלמותו הגופנית של אדם, כוונת נזק לכבוד האדם, כוונת נזק לאישיות, סיכון קטינים, עבירות שימוש רפואי או תרופתי ועבירות של פרסום מטעה, תרמית וזיוף.

חיים אמסלם: אני קורא למדינת ישראל ולרשויות לפקוח את העיניים, לראות את אלפי נפגעי הכיתות, לשמוע את צעקת ההורים שילדיהם מתנכרים להם ושוגים בדמיונות שונים ומשונים.

חיים אמסלם: מדינת ישראל חייבת לקבוע מדיניות ברורה של בחינת תופעות מעין אלו, של הגדרה מדויקת של האסור והמותר בתחום ושל נקיטת האמצעים הדרושים לטיפול נאות בתופעה.

חיים אמסלם: אכן נכון שבדרך כלל תופעות כאלה מטופלות כאשר מוגשת תלונה בצורה מסודרת, אך לצערנו על-פי רוב לא מוגשות תלונות במשטרה נגד הכיתות הללו, והן הולכות ומסכנות את בריאות הציבור, את בריאות הצעירים ואת בריאות אותם אנשים שנתפסים לאותן הזיות ולאותן כיתות.

חיים אמסלם: אני מבקש לתת את הדעת על כך.

חיים אמסלם: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב השר לביטחון פנים, חבר הכנסת אבי דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אמסלם, מבדיקה במשטרת מרחב הנגב שבתחומה נטען בהצעה כי מתרחשת הפעילות, לא ידוע על פעילות משיחית של בני הזוג הגואל, כפי שצוין כאן.

אבי דיכטר: המשטרה ובכללה משטרת מרחב הנגב אינה מעלימה עין, היא פועלת בתלונות מסוג זה לפי החוק ולפי הנהלים שמאפשרים לה לפעול.

אבי דיכטר: כדי שהמשטרה תוכל לחקור ביסודיות מקרה זה או מעין אלה חייב כל אדם שיש בידו מידע על אודות פעילותם המשיחית כביכול של בני-הזוג, או של כל גורם אחר, לפנות לתחנת המשטרה באזור מגוריו, למסור את הפרטים, ורק מהלך כזה יניע את העשייה של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: זו התשובה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: אני מציע להסתפק בדברי, כי אין יכולת לעשות מעבר לכך.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת אמסלם מסכים להסתפק בתשובת השר?

חיים אמסלם: אפשר לשאול שאלה?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

חיים אמסלם: תודה, אדוני השר, על תשובתך.

חיים אמסלם: כבר רמזתי בדברי שבדרך כלל משטרת ישראל פועלת כאשר מוגשת תלונה, אבל אני שואל, האם אין מקום שמשטרת ישראל, במקרים מסוימים, כשהיא רואה סכנה לבריאות הציבור, כשהיא רואה סכנה לאנשים, תיקח יוזמה ותיכנס מיוזמתה לפעולה ולתחקור?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אמסלם, כדי שמשטרת ישראל תפעל, היא חייבת לזהות עבירה על החוק.

אבי דיכטר: בהעדר תנאי כזה או סכנה לבריאות הציבור או סכנה אחרת, אין לה מנדט לפעול, לא במקרה הזה ולא במקרים דומים.

אבי דיכטר: הפרטים כפי שהוצגו כאן אינם בגדר פרטים שבגללם ועמם משטרת ישראל יכולה להניע מהלך.

אבי דיכטר: אם יש פרטים אחרים, שלא נמסרו כאן או אולי לא ידועים לחבר הכנסת והם מצויים בידי מאן דהוא, הם יכולים מטבע הדברים לסייע לקבל החלטה במשטרת ישראל על-ידי הגורמים הנוגעים בדבר, כשזה נושא שנופל בתחום אחריותה של משטרת ישראל.

אבי דיכטר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר דיכטר.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, חבר הכנסת אמסלם, המציע היחיד בהצעה הזאת, מסתפק בתשובת השר, לכן אין הצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אסירים ביטחוניים ערבים אזרחי המדינה

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה הבאה לסדר-היום, הצעה מס' 4079 של חבר הכנסת עבאס זכור, היא הצעה בנושא: אסירים ביטחוניים ערבים אזרחי המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא השר דיכטר.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, האסירים הביטחוניים הערבים אזרחי המדינה – מדובר פה בקבוצת אנשים שביצעו מעשים בניגוד לחוק לפני יותר מ-20 שנה.

עבאס זכור: בזמן ההוא שרר מצב של שנאה בין שני העמים, מה שהביא לתסכול ולדיכאון, והאנשים האלה לא חלמו ולא יכלו להבין שאפשר להגיע לשלום בין שני הצדדים, וחשבו כי הדרך היחידה לפתרון הסכסוך היא באמצעות הכוח.

עבאס זכור: מדובר ב-22 אסירים ביטחוניים ערבים אזרחי המדינה, ששוהים בכלא 16 עד 25 שנה.

עבאס זכור: 20 מהם, נגזרו עליהם עונשי מאסר עולם.

עבאס זכור: היום, לאחר תקופה ארוכה בכלא, ובביקורי בבתי-סוהר נפגשתי עמם, ומתוך המכתבים שכתבו בעצמם וביקשו שיגיעו לכל הגורמים האחראים – העתק ממכתבם שלחתי לתיבות הדואר האלקטרוני של כל חברי הכנסת – הם מדגישים שהם מאמינים בשלום וכי הדרך לפתרון הסכסוך היא דרך ההידברות, והם לעולם לא יחזרו על מעשיהם, כי זו לא הדרך המתאימה, אלא דרך השלום ורק השלום.

עבאס זכור: את העונש הכבד הם כבר קיבלו.

עבאס זכור: הם עברו יותר מרבע המאה בכלא.

עבאס זכור: לכן הגיע זמן לפתוח דף חדש עם האסירים הללו.

עבאס זכור: אתמול ראש הממשלה אמר: אהלן וסהלן למי שמושיט יד לשלום עם ישראל.

עבאס זכור: אז גם לאזרחי המדינה הערבים צריך לומר אהלן וסהלן, כולל האסירים הביטחוניים שמושיטים יד לשלום.

עבאס זכור: יש לציין שחלק מהאסירים הם היום בני 80 שנה וחלק מהם בני 70 שנה ומעלה.

עבאס זכור: אחד מהם הוא חולה נפשית.

עבאס זכור: רובם – וזה במיוחד, נשארה לו רק עוד שנה מהעונש שלו, הגיע הזמן שישוחרר.

עבאס זכור: לרובם נפטר אחד מההורים מבלי שראו אותם.

עבאס זכור: ורובם לא יצאו לחופשה מעולם, וזה העונש הכי קשה שקיבלו.

עבאס זכור: האסירים האלו מדגישים וחוזרים שהם לא מהווים סכנה לביטחון המדינה והם מוכנים לפגוש כל אחראי כדי להוכיח את טענתם זו, אז למה לא לפתוח דף חדש אתם?

עבאס זכור: לא ייתכן שהממשלה מוכנה לשחרר אסירים פלסטינים ולפתוח דף חדש עמם בתנאי שיתחייבו שלא לחזור על מעשיהם, והאפשרות הזו לא תינתן לאסירים שהם אזרחי המדינה; ובמיוחד שיותר ממחציתם, במעשיהם לא היה "דם על הידיים", ולא היו בהם הרוגים.

עבאס זכור: יש אפילו אסיר אחד שלא רצח ולא פצע ולא גרם שום נזק, והוא נשפט לעונש של 17 שנים.

עבאס זכור: מצד שני, האסיר הביטחוני היהודי אזרח המדינה זוכה להרבה הטבות וסיוע שהאסיר הערבי אינו מקבל.

עבאס זכור: דוגמה לזה: אלן הרי גודמן פתח ביריות על הר-הבית בשנת 1984 במטרה לשחרר אותו.

עבאס זכור: הוא רצח את שומר הווקף המוסלמי ופצע מתפללים רבים ערבים.

עבאס זכור: הוא נידון למאסר עולם, עונשו נקצב ל-24 שנים, ועדת השליש הפחיתה שמונה שנים מעונשו, ובשנת 2000 הוא שוחרר.

עבאס זכור: וספי אחמד מנסור, אזרח המדינה, נעצר בשנת 1987 באשמת הנחת מטען שפצע 17 איש.

עבאס זכור: הוא נשפט לעונש מאסר עולם.

עבאס זכור: וספי מנסור היום הוא בן 71 שנים, אבא לחמישה בנים וסבא לכמה נכדים.

עבאס זכור: לפני כמה שנים נפטרה אשתו, תקופה קצרה אחר כך נפטר גם אביו.

עבאס זכור: היום הוא אדם שחולה בכמה מחלות.

עבאס זכור: בשנת 1998 נקצב עונשו ל-30 שנה.

עבאס זכור: אלן הרי גודמן שהה בכלא 16 שנים, וספי מנסור עדיין שוהה בכלא, יותר מ-20 שנה.

עבאס זכור: הוא יצא ל-13 חופשות, עד שחופשותיו הופסקו לפני שנה וחצי בלי שום סיבה הקשורה אליו.

עבאס זכור: דוגמה אחרת: יגאל עמיר רצח את ראש הממשלה.

עבאס זכור: מותר לו לשוחח בטלפון, והוא דיבר עם אמו גם בעת שנחקר בשב"כ.

עבאס זכור: כעת יש לו גם מחשב.

עבאס זכור: אחיו של יגאל עמיר, שהיה שותף לרציחת ראש הממשלה, מותר לו לשוחח בטלפון.

עבאס זכור: לפני כשנתיים הוא איים להשתמש בטלפון לרציחת ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון.

עבאס זכור: מנעו ממנו זמנית לשוחח בטלפון, ואחרי כן הומצא לו הסדר לשוחח בטלפון בתנאי שהסוהר הוא שיחייג לו את המספר.

עבאס זכור: עמי פופר רצח שבעה פועלים ערבים, מותר לו לשוחח בטלפון, הוא התחתן, הביא ילדים לעולם ויצא ל-156 חופשות.

עבאס זכור: נחום מנבר הואשם בפגיעה בביטחון המדינה בקשר עם אירן.

עבאס זכור: מותר לו לשוחח בטלפון והוא יצא 60 פעמים לחופשות.

עבאס זכור: האוכלוסייה היחידה הכלואה בשירותי בתי-הסוהר שאנשיה הם אסירים אזרחי המדינה ואסור לה לשוחח בטלפון, היא אוכלוסיית האסירים הביטחוניים אזרחי המדינה הערבים.

עבאס זכור: נוסף על הקשר הטלפוני, האסירים הביטחוניים הערבים אזרחי המדינה מבקשים לשפר את תנאי המחיה שלהם בכלא, כמו לצאת לחופשות, לצאת לביקורי בית בליווי במצבים טרגיים והומניים – היפרדות מיקיריהם במקרי מוות ומחלות קשות, לאשר ביקור קרובי משפחה מדרגה שנייה כמו דודים ואחיינים, לאפשר להם ולבני משפחותיהם עזרה סוציאלית, לאפשר להם מפגש פיזי עם נכדים מעל גיל שש, לאפשר להם לימוד בגרות אקסטרני.

עבאס זכור: ובעיקר, מגיעה להם קציבה בעונשים, כפי שקיבלו האסירים הביטחוניים היהודים.

עבאס זכור: חברי חברי הכנסת, אני פונה אליכם כאחראים וכנבחרי ציבור, ומבקש מכם להביא קץ לאי-שוויון המתמשך כלפי האסירים האלו.

עבאס זכור: אני אומר, הגיע הזמן לפתוח דף חדש עם כל האזרחים הערבים, במיוחד האזרחים ששלחו מכתבים, שהביעו חרטה על מעשיהם.

עבאס זכור: הם הבטיחו שהם לא יחזרו על מעשיהם.

עבאס זכור: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת הפנים של הכנסת, כדי לדון לעומק בסוגיה חשובה זו.

עבאס זכור: תודה לכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זכור.

יולי יואל אדלשטיין: רק לצורך הדיוק התקנוני: אתה יכול לבקש דיון במליאה; השר, אם ישקול לבקש ועדה, יוכל לעשות זאת, או מציע הצעה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת המציע תמיד רוצה דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר לביטחון פנים, חבר הכנסת אבי דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת עבאס זכור, באסירים השפוטים בגין עבירות נגד ביטחון המדינה קיים בדרך כלל פוטנציאל ממשי לסיכון ביטחון המדינה, לפגיעה בסדר ובמשמעת בבתי-הסוהר.

אבי דיכטר: רובם של אסירים אלה קשורים לארגוני טרור, וקשר זה, כאמור, טומן בחובו סכנות מיוחדות.

עבאס זכור: גם למי שניתקו את הקשר?

אבי דיכטר: אני מתחייב להתייחס לזה.

אבי דיכטר: הסיכון הביטחוני הצפוי מהאסירים הביטחוניים מחייב הטלת מגבלות מיוחדות עליהם בכל הנוגע לקשר עם אסירים אחרים בתוך בית-הסוהר ולקשר עם החוץ, בכלל זה דברים הקשורים בחופשות, ביקורים, שיחות טלפון, התייחדות ודברים נוספים.

אבי דיכטר: למרות זאת, ניתן להימנע מלהטיל על אסיר ביטחוני חלק מהמגבלות, בהתאם לכמה תנאים.

אבי דיכטר: תנאי אחד, שהאסיר לא היה חבר בארגון עוין או שהיה חבר בארגון עוין אבל שירות הביטחון הכללי קבע לגביו כי ניתק מגע עם ארגון זה, והאסיר עצמו ריצה שליש מתקופת מאסרו או עשר שנים מתקופת מאסרו, המוקדם מבין השניים.

אבי דיכטר: תנאי נוסף: שניתנה חוות דעת של שב"כ שלפיה לא נשקפת סכנה לפגיעה בביטחון המדינה כתוצאה מאי-הטלת המגבלות המיוחדות הנ"ל על האסיר.

אבי דיכטר: כאן ראוי לציין כי החוק אינו מבחין בין אסיר לאסיר.

אבי דיכטר: פקודת הנציבות, העוסקת בסיווג אסיר כאסיר ביטחוני, אינה מבחינה בין אסירים על בסיס אזרחותם, אינה מבחינה בין אסירים על בסיס דתם, אינה מבחינה בין אסירים על בסיס הלאום שאליו הם משתייכים.

אבי דיכטר: ולכן, כתוצאה מכך גם אין כל הבדל מבחינת תנאי המעצר בין אסיר ביטחוני אזרח מדינת ישראל לבין אסיר ביטחוני שאינו אזרח מדינת ישראל, בין אסיר ביטחוני יהודי לבין אסיר ביטחוני בן דת אחרת.

אבי דיכטר: כל דיון בנוגע לשינוי בתנאי כליאתם של אסירים ביטחוניים ראוי שייעשה במסגרת הצינורות שהוסמכו לכך לפי החוק, תוך הבנת התמונה הכוללת וכמובן בחינת כל מקרה לגופו.

אבי דיכטר: אני לא כל כך מזהה את היכולת של ועדת הפנים, כפי שדיברת, לדון בסוגיה הזאת.

אבי דיכטר: לעניות דעתי, הוועדה היחידה שיש לה כלים לעסוק בזה היא ועדת החוץ והביטחון דווקא, שכן היא בקיאה בנושא הזה של עבריינות או של עבירות נגד ביטחון המדינה.

אבי דיכטר: שירות בתי-הסוהר הוא הגוף הכולא, אבל נדמה לי שהתמונה הרחבה יותר נמצאת בידי ועדת החוץ והביטחון, אף שאני לא כל כך רואה את התועלת בדיון כזה.

אבי דיכטר: אבל אם אדוני, חבר הכנסת זכור, אתה סבור שהוועדה המתאימה – אדוני היושב-ראש, אם לדעתך הוועדה המתאימה היא ועדת הפנים, אין לי התנגדות שהנושא הזה יידון בה, אבל אני מציע להעביר אותו לוועדת הכנסת כדי שהיא תקבע איזו ועדה מתאימה.

יולי יואל אדלשטיין: זה בחוקים, אבל כאן אני מציע, כיושב-ראש הישיבה – השר מציע דיון בוועדת החוץ והביטחון – – –

עבאס זכור: אפשר גם ועדת הפנים.

יולי יואל אדלשטיין: השר יכול לבקש כל ועדה, ואז נצביע, ובעצם המליאה תכריע, אבל – – –

אופיר פינס-פז: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אין הצעה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: יש מליאה – של חבר הכנסת זכור – – –

נסים זאב: אני רוצה הצעה אחרת, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה הצעה אחרת, חבר הכנסת פינס?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עד דקה לרשותך, לנמק את הצעתך.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רק לידיעתך, אדוני השר, ועדת הפנים מתכוננת לבקר בשירות בתי-הסוהר ביום ראשון, גם בכלא "הדרים", שהוא כלא לקטינים, נכון?

אבי דיכטר: – – – ביטחוניים – – –

אופיר פינס-פז: אז זהו – אנחנו נבקר גם בסקציה הביטחונית וגם בסקציה של הקטינים.

אופיר פינס-פז: את זה אנחנו הולכים לעשות ביום ראשון, וזה חלק מתפקידנו.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שגם לוועדת החוץ והביטחון יש מה לומר בנושא הזה, אני בהחלט לא מוציא את זה מכלל אפשרות.

אופיר פינס-פז: אני אומר שאנחנו מתכוונים לבקר שם.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר את זה סופית, כי יש שחרור אסירים ביום ראשון, כפי שהודיעה הממשלה, ויכול להיות שנציב שירות בתי-הסוהר יהיה מעורב מאוד בשחרור, ובמקרה זה יכול להיות שנדחה את הביקור.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: לא, אנחנו את הדיון סיימנו.

יולי יואל אדלשטיין: הצעתו של חבר הכנסת – – –

אופיר פינס-פז: אני מציע את ועדת הפנים.

אופיר פינס-פז: אבל – רק לטובת התקנון – בעצם השר ואני מציעים את אותו הדבר.

אופיר פינס-פז: אנחנו מציעים ועדה, רק כל אחד מאתנו מציע ועדה אחרת.

אופיר פינס-פז: לכן, אם תתקבל ההצעה הזאת, ועדת הכנסת תחליט באיזו ועדה יתקיים הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול אני אשאל את השר – אתה מתעקש על דיון בוועדת – – –

אבי דיכטר: – – –

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: אז ההצבעה, חברי הכנסת, היא כדלקמן: מי שמצביע בעד – מצביע בעד קיום דיון בוועדה מוועדות הכנסת, ועדת הפנים או ועדת החוץ והביטחון, ובסוגיה הזאת ועדת הכנסת היא שתכריע.

יולי יואל אדלשטיין: מי שמצביע נגד – מצביע להסיר את הנושא מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בהצעה של חבר הכנסת עבס זכור: אסירים ביטחוניים ערבים אזרחי המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 31 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות: תשעה בעד, שני מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא יועבר לוועדת הכנסת כדי שתקבע מהי הוועדה המתאימה לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק מערכות תשלומים, התשס"ח–2007; הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (מס' 17), התשס"ח–2007.

נאזם בדר: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 38) (התקשרות למוקדי חירום), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 23) (הודעה על אי-הפחתת מחירים לאחר הפחתת מס), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת ; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 84) (דגימת רוק), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 25) (איסור הגשת משקאות משכרים), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 41) (פרסום ממצאים חיוביים), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת איתן כבל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הוויכוח הציבורי על הרפורמות המתוכננות של שר המשפטים

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הוויכוח הציבורי על הרפורמות המתוכננות של שר המשפטים, הצעות מס' 3967, 3983, 3987, 3993 ו-4005.

יולי יואל אדלשטיין: יש משיב בשם הממשלה?

יוסי ביילין: אין צורך.

יולי יואל אדלשטיין: אין חובה תקנונית.

יולי יואל אדלשטיין: לפיכך, חבר הכנסת יוסי ביילין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה ראשון המציעים.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי חבר הכנסת ביילין ידברו חברי הכנסת משה גפני, ניסן סלומינסקי ודוד אזולאי.

קריאה: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לדרוש נוכחות של שר תורן.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול לחייב את הממשלה להשיב על הצעה לסדר-היום אם היא לא רוצה בכך.

יולי יואל אדלשטיין: מי השר התורן, דרך אגב?

יולי יואל אדלשטיין: אה, חבר הכנסת דיכטר, אתה גם השר התורן?

אבי דיכטר: אני השר התורן וגם – – –

יולי יואל אדלשטיין: ברור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ביילין יתחיל את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: כידוע, עד שלוש דקות לרשות כל דובר.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מינוי הפרופסור פרידמן לתפקיד שר המשפטים היה תאונה קשה מאוד לממשלה הזאת, אבל לא לגמרי מקרית.

יוסי ביילין: אני לא בטוח שבדיוק לזה התכוונו המכוונים.

יוסי ביילין: הם קראו את הדברים שלו נגד בית-המשפט, התלהבו, אולי הזדהו עם חלק ניכר מהם, וכשהזדמן הרגע שבו התפקיד הזה התפנה, כמעט בתור בדיחה פרטית, הייתי אומר, של ראש הממשלה, הוא אמר: אתם יודעים מה?

יוסי ביילין: בואו נמנה את האיש הזה.

יוסי ביילין: הוא גם פרופסור, הוא גם חתן פרס ישראל, מי יכול להגיד משהו נגדו?

יוסי ביילין: יהודי לא צעיר, חבר טוב של רוב השופטים העליונים, למה לא הוא?

יוסי ביילין: מי יכול לבוא בטענות?

יוסי ביילין: הוא הרי לא חבר ש"ס או משהו כזה.

יוסי ביילין: דווקא איש שינוי.

יוסי ביילין: מה יכול להיות טוב ממנו?

יוסי ביילין: והאיש הזה, שפיתח לעצמו תיאוריה שלמה על בית-המשפט – מתוך עיתון "ידיעות אחרונות" ומקומות אחרים – ביום אחד הפך להיות שר המשפטים, ומתנהג כמו איזה ילד בחנות שוקולד שפתאום כל הדברים מותרים לו.

יוסי ביילין: הוא מי שקובע.

יוסי ביילין: הוא לא חלם, נדמה לי בחלום הוורוד ביותר שלו, שדבר כזה יכול לקרות לו.

יוסי ביילין: רק מה?

יוסי ביילין: מדובר בינתיים גם באיזו מדינה שחיה כאן, ומדובר בבית-משפט, בכנסת, בממשלה.

יוסי ביילין: והוא רואה דבר מאוד מעניין: כמעט כל דבר שהוא רוצה – יכול לקרות.

יוסי ביילין: יש לו רוב בכנסת, של הימין, של החרדים ושל עוד כמה אנשים שחרדים מבחינה אחרת.

יוסי ביילין: הוא יכול בקלות להעביר את זה ברוב, והבוחרים את השופטים יהיו בכלל פוליטיקאים אם הוא רק רוצה בזה, הוא יכול לצמצם את הכהונה של נשיאי בתי-המשפט, הוא יכול לקבוע שבבחירת השופטים יהיו שופטים מחוזיים ולא שופטי בית-המשפט העליון, ולכל דבר כזה יש רוב.

יוסי ביילין: למה יש לזה רוב?

יוסי ביילין: גם בציבור הרחב, אגב; אני מניח שאם בציבור הרחב תישאל שאלה בדבר צמצום סמכויות הדמוקרטיה הישראלית, סמכות הכנסת, סמכות הבית הזה, יש סיכוי לא מבוטל שזה יזכה ברוב.

יוסי ביילין: אם ישאלו אם יש צורך במנהיג חזק שלמשך תקופת מה – אולי רק שנה או חמש שנים – יקבל את הסמכויות, אני חושש מאוד שזה יכול לקבל רוב.

יוסי ביילין: אני חושב שאם יהיה מישהו שיטפל בסמכות אחרי סמכות – סמכות בית-המשפט, סמכות הכנסת, סמכות מערכות אחרות, חופש הביטוי, חופש התקשורת – הוא ימצא אצלנו בארץ – ואגב, לא רק אצלנו, גם במדינות אחרות, דמוקרטיות – שיש רוב שמוכן להגביל את הסמכויות של כל מערכת ששומרת על הדמוקרטיה.

יוסי ביילין: ואני אומר לך, אדוני, שר המשפטים – אני רואה שהצטרפת אלינו – הקלות הבלתי-נסבלת שבה זה עובר, התמיכה הבלתי-נסבלת שבה אתה יכול להעביר כמעט כל מה שאתה רוצה – ואם תשאל אותי אני אתן לך תפריט של דברים רבים אחרים שיכולים לעבור בקלות – יבוא יום שאתה, כי אתה משפטן, ואתה מכיר את המערכת יותר מאחרים, תעמוד מול הראי ותשאל את עצמך, פרופסור פרידמן – אני עשיתי את זה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ביילין.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא נזכה לראותו – חבר הכנסת דוד אזולאי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר המשפטים, התשובה על שאלתו של חבר הכנסת ביילין, האם שר המשפטים עשה את זה – התשובה היא כן, הוא עשה את זה.

משה גפני: אני מבקש לומר שתמיד דיברו נגד חברי הכנסת על הסגנון ועל ההתבטאויות ועל הדיבורים, ואנחנו לא אנשים משכילים כמו שופטי בית-המשפט העליון.

משה גפני: אני ישבתי וחשבתי לעצמי – ואני לא מאלה שבוררים את מילותיהם בכנסת, אני לא נחשב מהעדינים ביותר – האם הייתי יכול להגיד למישהו מחברי הכנסת שאני אגדע את ידו?

משה גפני: האם יכולתי להגיד משפט כזה?

משה גפני: חשבתי לעצמי כמה פעמים אם יכולתי להגיד על חבר כנסת או על חברת כנסת שהוא לא כמו פיל בחנות חרסינה, אלא הוא פיל אפריקני משתולל.

משה גפני: אני 18 או 19 שנים בכנסת, ואני לא זוכר שהתבטאתי התבטאות כזאת.

יוסי ביילין: כי לא היית בדימוס.

אריה אלדד: זאת גם חיה לא כשרה.

משה גפני: אני לא זוכר שאמרתי דבר כזה.

משה גפני: אני מאלה שתוקפים אותם על זה שאנחנו מתנהגים לא בנימוס, אנחנו מעבירים לציבור מסרים של אלימות, של אלימות מילולית, של התנהלות והתנהגות בלתי הולמת.

משה גפני: לא אמר את זה מישהו מחברי הכנסת, אמר את זה ממלא-מקום נשיא בית-המשפט בדימוס.

משה גפני: אפשר לחשוב שכאשר הוא ישב על כס המשפט הוא דיבר אחרת.

משה גפני: ועל מי הוא אמר את זה?

משה גפני: מילא היה אומר את זה על חרדי, אני מבין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הרי עלינו מותר להגיד הכול.

משה גפני: הוא אומר את זה על חתן פרס ישראל, פרופסור למשפטים, שר המשפטים במדינת ישראל.

משה גפני: למיטב זיכרוני הוא לא היה חבר ביהדות התורה, נדמה לי שגם לא בש"ס – הוא היה חבר בשינוי.

משה גפני: מה קרה?

משה גפני: מה הפיל האפריקני המשתולל?

משה גפני: בא שר המשפטים, מסביר לנו בטוב טעם ודעת שזאת המדינה היחידה בעולם שיש בה כזה שלטון בלתי מוגבל לבית-המשפט העליון.

משה גפני: אז מה, אי-אפשר להתווכח?

משה גפני: אי-אפשר לומר דברים באופן מתורבת?

משה גפני: יש סמכות לממשלה, שהיא הרשות המבצעת – במקרה הזה שר המשפטים – יש סמכות לכנסת, שהיא הרשות המחוקקת.

משה גפני: שר המשפטים מביא חוק לכנסת, אפשר לאשר אותו ברוב קולות ואפשר לדחות אותו ברוב קולות.

משה גפני: ויש בית-המשפט העליון, שתפקידו לפרש את החוקים.

משה גפני: מה ההתנפלות הזאת?

משה גפני: מה קרה?

משה גפני: הולכת להתערער – – –

דוד אזולאי: הקליקה.

משה גפני: הקליקה אמרת?

משה גפני: אתם יודעים מה, אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: אדוני שר המשפטים, אני מבקש לומר דבר אחד.

משה גפני: נשיאת בית-המשפט העליון נפגשה עם השגריר האמריקני.

משה גפני: עכשיו תראו מה קורה.

משה גפני: הייתי בטוח שחבר הכנסת יוסי ביילין, שר המשפטים לשעבר ואיש מאוד אינטליגנטי ומשכיל, יזדעק עד השמים.

יוסי ביילין: אסור לה?

אבשלום וילן: מה היא הסבירה לו?

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לנחש מה היה בפגישה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושש מאוד שלא תוכל.

יולי יואל אדלשטיין: היית צריך להתחיל לנחש לפני שלוש דקות.

משה גפני: אדוני השר, אני אומר לך, היא לא אמרה לו מלה על מה שקורה בישיבת "חברון" בירושלים, היא לא דיברה אתו על משהו שכתוב בגמרא, היא לא דיברה אתו על שום דבר אחר.

משה גפני: היא דיברה אתו על הנושאים המדיניים.

יוסי ביילין: זה בית-משפט.

יוסי ביילין: זה בית-סוהר, חבל על המשפט בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת גפני.

יולי יואל אדלשטיין: המחשבה ברורה, אפילו לי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, יש פה פגיעה.

משה גפני: האם היא קיבלה אישור להיפגש עם שגריר ארצות-הברית?

משה גפני: היא לא פקידה זוטרה, היא נשיאת בית-המשפט העליון.

משה גפני: שגריר ארצות-הברית – זו אחת הנקודות המדיניות החשובות והעיקריות של מדינת ישראל.

משה גפני: אני דורש את ההדחה של דורית בייניש.

משה גפני: היא לא יכולה להישאר יום אחד בתפקידה.

משה גפני: איזה מין מציאות זאת של פגיעה בלתי רגילה בדמוקרטיה?

משה גפני: מי שצריך להיפגש עם השגריר האמריקני זה הממשלה, זה ראש הממשלה, זה שרת החוץ, זה שר המשפטים.

משה גפני: אני רק מבקש שיירשם, אדוני היושב-ראש, ואני דורש את זה, להדיח את דורית בייניש על הפגישה הזאת עם השגריר האמריקני, מכיוון שזה משתלב עם כל זה שהיא מנהלת את המדינה.

משה גפני: זה לא תפקידה.

יולי יואל אדלשטיין: רשמנו לפנינו.

יולי יואל אדלשטיין: נושא מעניין מאוד, היית צריך להתחיל אותו לפני שש דקות.

אבשלום וילן: אני דורש שחבר הכנסת גפני יוזמן דחוף לשגריר האמריקני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: שלוש דקות לרשותך.

דוד אזולאי: הרב גפני, אתה לא שייך לנאורים, אתה לא יכול להיפגש.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצטרף לדבריו האחרונים של חבר הכנסת גפני.

דוד אזולאי: אני יכול?

דוד אזולאי: אם תלך לשגריר, אני אלך אתך.

משה גפני: לא, אני מבקש להדיח את בייניש.

ג'מאל זחאלקה: למה רק את בייניש?

ג'מאל זחאלקה: להדיח את כל השופטים.

משה גפני: שופט שחורג ממנהגו, צריך להדיח אותו.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני המום מההתנהלות ומההתבטאויות של צמרת השופטים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: על זה נאמר, יצא המרצע מן השק.

דוד אזולאי: שר המשפטים מבקש לעשות רפורמות במסגרת תפקידו, וכל מטרתו היא לשפר את המערכת לטובת הציבור הרחב, והכול כדי להקל על האזרח הקטן ולמנוע עינוי דין, וזה תפקידו.

דוד אזולאי: שומו שמים, בגלל זה מתגוללים על שר המשפטים, שהוא משפטן מעולה, חתן פרס ישראל, פרופסור למשפטים; שר משפטים שבא מאותה אסכולה ומבין לא פחות מאותם אנשים בענייני משפט.

דוד אזולאי: ועל כך מכנים אותו "פיל אפריקני משתולל", ואומרים "נגדע את ידו", חלילה.

דוד אזולאי: על התבטאויות מעין אלו אני מרשה לעצמי להגיד לאותם אנשים: עפר לפיהם של אותם שופטים שכך מדברים.

דוד אזולאי: בית-המשפט הוא לא של אבא שלך, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: בית-המשפט שייך למדינת ישראל, ואל תנכס אותו לעצמך.

דוד אזולאי: אני מנסה לחשוב, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אם היה שר משפטים מש"ס או מהיהדות החרדית, שאינו פרופסור למשפטים, או סתם פוליטיקאי, שהיה עושה את מה שאתה עושה.

דוד אזולאי: אני אומר לך שהיו מוציאים נגדו דיבה רעה והיו אומרים עליו את כל מה שאפשר להגיד.

דוד אזולאי: אבל יש להם בעיה, כי מדובר בכל זאת בדמות שבאה מאותה אסכולה, פרופסור למשפטים, פרס נובל, ואי-אפשר להתעלם מזה.

יוסי ביילין: הוא עוד לא קיבל פרס נובל.

יוסי ביילין: בפעם הבאה.

דוד אזולאי: הוא יקבל, בעזרת השם.

דוד אזולאי: אתה יודע מה, מגיע לו.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו יודעים למה השופטת בייניש נפגשה עם שגריר ארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: אולי היא הציעה את השר לפרס נובל.

דוד אזולאי: התבלבלתי, במקום להגיד פרס ישראל אמרתי פרס נובל.

דוד אזולאי: ואי-אפשר לדעת, עוד יבוא יום והוא גם יקבל את פרס נובל.

דוד אזולאי: אנחנו מאחלים לו את זה, ואני מקווה שחבר הכנסת יוסי ביילין לא מתנגד לכך.

דוד אזולאי: אנחנו רוצים אותו פה והוא ימשיך לעשות את הרפורמות, כי בסך הכול הציבור מאוד אוהב את מה שהוא עושה, כי אוזנו כרויה לרחשי הלב של הציבור הרחב, וזה תפקידו, בראש ובראשונה, של כל איש ציבור שמגיע למעלה כזאת.

יעקב מרגי: שגריר ארצות-הברית – דעתו לא נוחה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, יש עדיין אליטות במדינת ישראל שחושבות שהנאורות שייכת רק להן, ומנסות לבלום בכל דרך את הרפורמות, גם במחיר של פגיעה בשמו הטוב ובכבודו של שר משפטים העושה מלאכה נאמנה.

דוד אזולאי: בהתבטאויות שלהם הם עושים עוול לאותם אנשים שבסך הכול מבקשים לעשות שליחותם נאמנה ולמלא את תפקידם כנאה וכיאה למשרה שהם מחזיקים בה.

דוד אזולאי: אדוני השר, הדברים שאנחנו אומרים כאן לא באים להחליש אותך, אלא להיפך.

דוד אזולאי: אנחנו באים לחזק אותך, אף-על-פי שזה נשמע מחבר הכנסת שהוא מש"ס, מה לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים בהצעה הזאת לפני תשובת השר הוא חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני חושב שבמדינה מתוקנת, שמתגאה בזה שהיא מדינה דמוקרטית, מה שקרה לאחרונה הוא דבר שאסור שיקרה.

ניסן סלומינסקי: לו זה היה קורה בצד הימני, חס ושלום, אני לא יודע מה היה קורה.

ניסן סלומינסקי: הבסיס של המדינה הדמוקרטית הוא הפרדת רשויות – רשות מחוקקת, רשות שופטת ורשות מבצעת.

ניסן סלומינסקי: מה שקורה בפועל במדינת ישראל זה דווקא שהגוף שאמון היה להיות הגוף השופט, שאמון היה להבטיח שאכן הפרדת הרשויות תתקיים, הוא שבגלוי, במודע, בריש גלי, מפר את זה באופן הבוטה ביותר שרק אפשר.

ניסן סלומינסקי: הגוף הזה, השופט – והוביל את זה באופן אגרסיבי ביותר הנשיא הקודם, אהרן ברק, וממשיכה אותו דורית בייניש – הפך למחוקק הגדול ביותר במדינת ישראל, אף-על-פי שהוא השופט.

ניסן סלומינסקי: הוא מחוקק בתחומים שאפילו הכנסת חושבת שאולי עדיין לא הגיע הזמן לחוקק, בשטחים שהם עדינים, בתוך נשמתה ונפשה של האומה, ואפילו הכנסת אומרת שצריך לתת עוד זמן – בית-המשפט לא מהסס להיכנס ולקבוע ולהחליט.

ניסן סלומינסקי: דבר אחר – הוא נטל לעצמו סמכות בלתי חוקית לפרש את חוקי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אף-על-פי שכתוב במפורש כך, הוא מסביר את זה אחרת, ומה שהוא מסביר זה החוק.

ניסן סלומינסקי: דבר עוד יותר חמור – הוא לקח חוקי-יסוד, שהם לא חוקה, והגדיר אותם כחוקה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא אומר שכל מה שלדעתו סותר את זה, בטל ומבוטל.

ניסן סלומינסקי: אין חוקה, ואין כזה דבר, ואין שום עדיפות לחוק-יסוד, והוא הפך את זה.

ניסן סלומינסקי: רק כדי להראות את האבסורד של זה – להערכתי זה גובל בפלילים.

ניסן סלומינסקי: שתי דוגמאות אחרונות: יושבת הנשיאה עם בעלה, יחזקאל בייניש, בסעודה עם אהוד ברק, יושב-ראש מפלגת העבודה – כך פורסם בעמוד גדול "בידיעות אחרונות" – ובסעודה זו הם מסכמים את המאבק, איך מגינים על בית-המשפט העליון.

ניסן סלומינסקי: ואכן, למחרת מודיע אהוד ברק, גם בפומבי וגם בישיבת מרכז מפלגת העבודה: זה בנפשנו – כמעט וטו לממשלה – אל תעזו לפגוע בבית-המשפט העליון.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא הפך לעובד של דורית בייניש.

ניסן סלומינסקי: דמיינו לעצמכם מדינה – מחר יגיע ערעור על הבחירות שעדיין לא נגמרו במפלגת העבודה, והיא תצטרך לפסוק אם אהוד ברק הוא יושב-ראש המפלגה או עמי אילון.

ניסן סלומינסקי: איך היא יכולה לפסוק ולדון אותו כשאתמול היא ישבה אתו בסעודה ושיתפה אותו בכל הנושא הזה?

אבשלום וילן: תשאל את השגריר האמריקני.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני מגיע לשגריר.

יולי יואל אדלשטיין: איך זה שכולכם מגיעים לשגריר כזה חשוב רק אחרי שסיימתם את הזמן שלכם?

ניסן סלומינסקי: איך יכול להיות דבר כזה?

ניסן סלומינסקי: נניח שמחר יתברר שחס ושלום יש בעיות כלשהן בכספים שם במפלגה – עכשיו מבקר המדינה יתחיל לפרסם את הדוחות על הפריימריס – וזה יגיע לבג"ץ?

ניסן סלומינסקי: איך היא תוכל לדון אותו כאשר הם משתפים פעולה והוא פועל בשבילה?

ניסן סלומינסקי: איך זה יכול להיות במדינה דמוקרטית?

ניסן סלומינסקי: אתמול היה דיון בוועדת הכספים על העברה כספית.

ניסן סלומינסקי: היה דיון על העברה תקציבית למשרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי להוריד 5 מיליונים מהסכום הזה.

ניסן סלומינסקי: כולם שאלו אותי, מה קרה?

ניסן סלומינסקי: הרי בדרך כלל אנחנו תומכים בזה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי: ממשלת ארצות-הברית בוודאי משלמת עכשיו את השכר של דורית בייניש, ולכן אפשר להוריד 5 מיליונים ולתת את זה לשופטים למטה.

ניסן סלומינסקי: היא נפגשת עם שגריר ארצות-הברית, מדברת על הנושאים הכי עדינים, נושאים שעדיין בשפיטה – – –

ג'מאל זחאלקה: למה אתה יורד נמוך?

ג'מאל זחאלקה: תעלה את הטענות שלך בלי לרדת נמוך.

ניסן סלומינסקי: היא יושבת על נושאים שהם עדיין בדיון, על גדר ההפרדה, שזה עדיין בדיון.

ניסן סלומינסקי: הם מדברים על השטחים, על דברים שהם בנפשנו.

ניסן סלומינסקי: איך היא יושבת עם השגריר, איך היא מקבלת לחץ?

ניסן סלומינסקי: מה זה?

ניסן סלומינסקי: איבדנו את הצפון.

ניסן סלומינסקי: לכן, אנחנו מאוד מחזקים את פעילותו – יש מרחק גדול בין הדעות שלנו ושל שר המשפטים – –

ג'מאל זחאלקה: לא, אין מרחק.

ג'מאל זחאלקה: אתה בדיוק כמוהו – – –

ניסן סלומינסקי: – – אבל בנושאים האלה, כשהוא בא להחזיר את השפיות למערכת, להחזיר אותה להיות מערכת מסודרת של דמוקרטיה, של הפרדת רשויות – אנחנו תומכים בו בכל לב.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: שר המשפטים פרופסור פרידמן ישיב לכל המציעים גם יחד.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

דניאל פרידמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אומר רק מלים אחדות.

דניאל פרידמן: ההתבטאויות ביחס לבית-המשפט העליון והספקות בנוגע להתפתחויות שאירעו שם הם לא פרי המלצתי.

דניאל פרידמן: אני מאוד ממליץ לקרוא ריאיון עם נשיא בית-המשפט העליון לשעבר, השופט משה לנדוי, מלפני שבע שנים, 18 שנה אחרי שהוא פרש מהפסיקה.

דניאל פרידמן: הוא אמר שהוא מזהיר את הנשיא דאז, אהרן ברק, מפני התהליכים שמתרחשים.

דניאל פרידמן: הוא אמר שיש כאן תהליך מאוד לא בריא, של התרחבות סמכויות של בית-המשפט העליון.

דניאל פרידמן: הוא הזהיר אותו חזור והזהר.

דניאל פרידמן: ההתבטאויות שלו היו הרבה הרבה יותר חריפות מאשר אני אי-פעם התבטאתי.

דניאל פרידמן: זאת אומרת, היו כאן תהליכים מאוד מדאיגים.

דניאל פרידמן: חבר הכנסת ביילין, אמרת שהיום אפשר להעביר כל דבר נגד בית-המשפט.

דניאל פרידמן: אינני יודע אם זה נכון, וודאי שלפני עשר או 15 שנה לא ניתן היה לעשות את זה, והסיבה היא שבית-המשפט היה אחר.

דניאל פרידמן: זה לא שיש רוב אוטומטי נגד הכנסת, נגד בית-המשפט.

דניאל פרידמן: כאן קרה משהו, ובאמת אינני רוצה לחזור על דברים שהוא אמר.

דניאל פרידמן: הוא דיבר על בית-המשפט, על רצון לשלוט, על כך שהשופטים עושים דברים שהם לא הוכשרו להם.

דניאל פרידמן: הוא הזכיר גם את אפלטון, שכתב ספר על הרפובליקה, על המדינה, על אנשים חכמים שרוצים לנהל אותה.

דניאל פרידמן: כידוע, אפלטון, אולי גדול הפילוסופים, כאשר הוא נבחן במבחן המעשה, התוצאות היו הרבה הרבה פחות מרשימות.

דניאל פרידמן: לכן, אני מודה שיש כאן בעיה.

דניאל פרידמן: מצד אחד, לא ניתן להשאיר את המצב כפי שהוא.

דניאל פרידמן: זה חייב להיות ברור – לא ניתן להשאירו כך.

דניאל פרידמן: מצד אחר, באמת צריך לנהוג בזהירות.

דניאל פרידמן: אני אומר שלא כל הצעה, אפילו שאני מעלה, מוכרחה להתקבל.

דניאל פרידמן: הצעות יכולות להשתנות.

דניאל פרידמן: אני מגיש הצעות, ואתם תראו שבהצעות שהגשתי שמעתי הערות – אני שומע הערות מכל הכיוונים – וההצעות משתנות.

דניאל פרידמן: אני חושב שצריך לפעול בזהירות.

דניאל פרידמן: אבל עניין הזהירות הוא לכל הצדדים, גם לבית-המשפט וגם לתומכים שלו.

דניאל פרידמן: התומכים הם תומכים אוטומטיים ומצטיירים – כמעט – ככאלה עם גישה דתית לבית-המשפט: כל מה שבית-המשפט אומר צריך לקבל אוטומטית; או כל מה שמישהו משופטי בית-המשפט העליון או מהשופטים בדימוס אומר.

דניאל פרידמן: אני רוצה להזכיר לכם שיש כללי אתיקה לשופטים, ובין השאר ששופט מתבטא כרגיל בפסק-דין, וכן ששופט לא יתבטא בעניינים שהם במחלוקת ציבורית.

דניאל פרידמן: אומנם הוא יכול להתבטא בשאלות משפטיות, אבל הוא לא צריך להתבטא בעניינים שהם במחלוקת ציבורית, והם עושים את זה.

דניאל פרידמן: וכשהם עושים את זה – נגרם נזק.

דניאל פרידמן: נכון הוא שכללי האתיקה, באופן טכני, לא חלים על שופטים בדימוס, אבל נאמר שם ששופט בדימוס צריך לזכור את מעמדו וצריך לזכור אילו השלכות יש לדברים שהוא אומר על מעמד בית-המשפט.

דניאל פרידמן: לכן, אני קורא גם לאנשים שתומכים בבית-המשפט – ואני רוצה לומר לכם שגם אני תומך בבית-המשפט, אבל לא בכל צעד שהוא עושה, לא בכל דבר שנעשה – לא להירתם אוטומטית לכל דבר שאומרים לכם.

דניאל פרידמן: היום היתה הצעת חוק שהצבעתם נגדה; הצבעתם – זה קבוצת מרצ ואנשים אחרים.

דניאל פרידמן: מה היה בחוק שהצדיק את זה?

דניאל פרידמן: זה לא חוק טוב?

דניאל פרידמן: בית-המשפט מחוז מרכז זה לא טוב?

דניאל פרידמן: התחילו להפיץ שמועות שאני רוצה לקחת תיקים ולהעביר אותם, מעניין אותי דווקא איש פלוני או אלמוני שאני רוצה להעביר.

דניאל פרידמן: מה אני רוצה?

דניאל פרידמן: אני הרחקתי לכת מעבר לחקיקה הקיימת.

דניאל פרידמן: יש בחקיקה הקיימת דוגמאות לכך ששר המשפטים מוסמך – במקרה אחד בהתייעצות עם נשיאת בית-המשפט העליון, אבל ללא וטו שלה, לפעמים באישור ועדת החוקה – להעביר בשלבי מעבר תיקים מבית-משפט לבית-משפט.

דניאל פרידמן: לא תיקים אינדיבידואליים.

דניאל פרידמן: אני ויתרתי על זה.

דניאל פרידמן: ברגע שהתחילו הצעקות, ויתרתי.

דניאל פרידמן: אמרתי: לא שר המשפטים יעביר, יעביר מנהל בתי-המשפט.

דניאל פרידמן: מה היתה ההתנפלות הזאת כאן?

דניאל פרידמן: איזו מלחמה ניהלו על חוק שהוא סביר לחלוטין, ואף אחד לא יצליח להראות לי שיש בו משהו פגום.

דניאל פרידמן: הדבר היחיד שאמרו: בית-המשפט לא מסכים לו.

דניאל פרידמן: אז זה הכול?

דניאל פרידמן: אז יש וטו?

דניאל פרידמן: אז זה הדבר?

דניאל פרידמן: לכן, מה שאני מבקש ומציע – אני ער לזה שצריך להתנהל בזהירות גם בחקיקה, אבל לא תהיה ברירה, יש צורך בחקיקה.

דניאל פרידמן: אין שום סיבה, ואף אחד לא רוצה להרוס את בית-המשפט, אבל בית-המשפט צריך להיזהר שהוא לא יפגע בעצמו, לא בהתבטאויות, לא בהתנהגות, וישמור על הכללים שתמיד היו מקובלים עלינו, שהיו מקובלים על בית-המשפט.

דניאל פרידמן: היציאה החוצה היא לא טובה, היא לא טובה לו.

דניאל פרידמן: אשתדל לשמוע כל הערה עניינית לגבי חוק שיבוא ממשרדי ולהביא אותה בחשבון.

דניאל פרידמן: אני לא מתחייב לקבל אותה, אבל אני אביא אותה בחשבון, וחוקים שהוצעו ישתנו ומשתנים.

דניאל פרידמן: אף אחד לא רוצה ללכת לקיצוניות של הרס, אבל להשאיר את המצב הקיים זה להשאיר פגיעה, גם בהפרדת הרשויות, ובסופו של דבר גם פגיעה קשה בבית-המשפט.

דניאל פרידמן: המצב הנוכחי לא היה בעבר.

דניאל פרידמן: לא היה יחס כזה לבית- המשפט.

דניאל פרידמן: משהו קרה שהביא לזה, וצריך להשתדל לתקן את זה.

דניאל פרידמן: אי-אפשר להגיע למצב שהכנסת משותקת, שהיא לא יכולה לעשות שום רפורמה, שום דבר, אלא אם כן היא תקבל רשות ממישהו חיצוני.

דניאל פרידמן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: מה כבוד השר מציע מבחינה פרוצדורלית?

משה גפני: לא, לא דיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני שאלתי את השר, לא את המציעים.

יולי יואל אדלשטיין: מה כבוד השר מציע?

רונית תירוש: דיון במליאה, ויהיה לך גיבוי – עם ישראל ואנחנו מאחוריך.

יולי יואל אדלשטיין: יש אפשרויות של דיון במליאה, דיון בוועדה, או להסתפק בתשובת השר.

דניאל פרידמן: הייתי אומר – מה ביקשו האנשים?

יולי יואל אדלשטיין: המציעים, תמיד, לפי התקנון, מבקשים דיון במליאה.

דניאל פרידמן: אני מוכן לדיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר מסכים לדיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מודים לך על תשובתך המפורטת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד רותם, הצעה אחרת – בבקשה, אדוני.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אין לי ספק שכאשר יהיה דיון במליאה תהיה תמיכה מלאה בכך, אבל חוששני שיהיו אז כאלה שיטענו שמאחר שנשיאת בית-המשפט העליון לא נשמעה, זאת לא חוכמה.

דוד רותם: לכן, אני הייתי מציע שהנושא יועבר לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ושם ישמעו את כל הנוגעים בדבר.

דוד רותם: אחר כך יביאו את המסקנות למליאה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כך, נעבור להצבעה על הנושא: הוויכוח הציבורי על הרפורמות המתוכננות של שר המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 32 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 16 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, בעד – 16, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא יידון במליאה במועד שתקבע הנשיאות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תרשו לי לקחת שנייה מהזמן של כולנו ולברך אורח נכבד שנמצא אתנו כאן, עמיתנו, חבר בבית העליון, בדומה של רוסיה, אבל מה שלא פחות חשוב – נשיא הקונגרס העולמי של היהודים יוצאי רוסיה, מר בוריס שפיגל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מברכים אותך בביקורך בכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אתה אורח רצוי וראש ארגון שעושה פרויקטים רבים למען היהודים, גם בתפוצות ישראל וגם כאן, במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: דאברו פוז'לובט.

אבשלום וילן: אתה לא אומר משהו ברוסית?

יולי יואל אדלשטיין: דאברו פוז'לובט זה ברוסית, חברים.

יולי יואל אדלשטיין: דירוג בתי-הספר לפי אחוזי הגיוס לצה"ל

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא: דירוג בתי-הספר לפי אחוזי הגיוס לצה"ל – הצעות לסדר-היום שמספריהן 4036, 4063, 4067, 4070 ו-4072.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב הוא סגן שר הביטחון, חבר הכנסת מתן וילנאי.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת יואל חסון.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, ביקשתי להעלות לדיון את הנושא שראינו כולנו – את דירוג בתי-הספר בנושא אחוזי גיוס לצה"ל.

יואל חסון: הדירוג, שהתפרסם ב"ידיעות אחרונות", הבליט לטובה את רשימת בתי-הספר, רובם מהמועצות האזוריות, והציג גם את אלה שצריכים אולי פחות להתגאות – בתי-ספר באזור המרכז.

יואל חסון: היתה שם גם חלוקה של בתי-ספר ממלכתיים דתיים ולא דתיים.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, יש כאן תופעה שצריכה להטריד את כולנו, תופעה שאנחנו חווים, תופעה של אנשים שפחות ופחות רואים בשירות הצבאי חלק מהמשימה שלהם, חלק מהיעד, חלק מהמטרה המשותפת שלנו, החברה הישראלית.

יואל חסון: אני חושב שזה המחיר שאנחנו משלמים על כמה דברים שקורים היום במדינת ישראל, וקודם כול – שהפכנו להיות חברה נורמלית, במירכאות או שלא במירכאות; חברה שהאישי בה הופך להיות העיקר; חברה הישגית מאוד, תחרותית מאוד, קפיטליסטית מאוד, שבה אנשים מבקשים קודם כול למצות את עצמם, ומה שלא טוב להם הם אולי בוחרים שלא לעשות.

יואל חסון: אני חושב שנגד חלק מהדבר הזה אנחנו יכולים להילחם ונגד חלק לא, אבל יש גם דברים שאנחנו צריכים להסתכל עליהם בעצמנו, בתוכנו.

יואל חסון: אחד הדברים שצריך לחשוב עליהם הוא כמה השקענו בחינוך הבלתי-פורמלי.

יואל חסון: בהיסטוריה, מאז קום המדינה ובכלל, החינוך הבלתי-פורמלי בתנועות הנוער ובכל הגופים מסביב היה הגורם מספר אחת לעידוד ולדחיפה לשירות בצה"ל, לשירות למדינה במסגרות שונות.

יואל חסון: חוסר ההשקעה בתחום הזה בשנים האחרונות הוא אחד הדברים שהובילו לירידה בגיוס לצה"ל.

יואל חסון: בזה שתנועות הנוער פחות פעילות, פחות פעילות בתוך בתי-הספר – אגב, לא תמיד מסיבות תקציב, אלא גם מפני שלא נותנים לתנועות הנוער ולארגונים לא-פורמליים דריסת רגל בבתי-הספר.

יואל חסון: אלה ארגונים שהיו דוחפים ומעודדים את הנושא של התרומה לחברה, לקהילה, ובין השאר – גיוס לצה"ל.

יואל חסון: אני חייב לומר שאני יודע שצה"ל עושה מאמץ להעביר סדנאות במסגרת אגף הנוער והנח"ל – האגף החברתי-הביטחוני הוא נקרא – ולהוביל כל מיני תוכניות בבתי-הספר, גם באלה שדובר בהם.

יואל חסון: חשוב להרחיב את הדבר הזה.

יואל חסון: חשוב להבהיר יותר מכול ששירות בצה"ל, מעבר לתרומה הכללית, הוא בעיני גם תרומה עצמית ואישית לאדם עצמו.

יואל חסון: הוכח בכל מקום שתרומה לצה"ל מחזקת את האדם, מוסיפה לו ידע, מוסיפה לו כוח, מוסיפה לו ביטחון, מוסיפה לו המון דברים ברמה האישית, וכמובן – גם תורמת למדינה.

יואל חסון: ברשותך, עוד משפט.

יואל חסון: יש עניין שאי-אפשר להתעלם ממנו, וזה החינוך בבית.

יואל חסון: אנחנו רואים – אגב, מכל הצדדים, גם מהצד השמאלי וגם מהצד הימני – במשפחות, בבתים של אנשים שמתנגדים למדיניות של ממשלה כזאת או אחרת או מתנגדים לאיזה עניין פוליטי, ומחברים לזה את השירות הצבאי.

יואל חסון: זה דבר שראוי לנתק מכל דבר אחר.

יואל חסון: ההליכה לשירות צבאי חייבת להיות מנותקת מכל ויכוח פוליטי, מכל ויכוח עם איזו ממשלה – היום זו הממשלה הזאת, מחר זו ממשלה אחרת.

יואל חסון: כולם צריכים לעשות צבא, כולם צריכים להיות חלק מהמאמץ החשוב הזה במדינת ישראל.

יואל חסון: לכן, אני מקווה מאוד שבבדיקה שנעשה בעוד שנה, לאחר כל מה שנעשה בשנה הקרובה, נראה עלייה במספר המתגייסים, בוודאי לשירות קרבי, וירידה בהשתמטות מצה"ל.

יואל חסון: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת יואל חסון.

דוד רותם: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, היינו עדים לסדרת כתבות על בתי-ספר במדינה שבהם אחוזי התגייסות גבוהים או נמוכים ואחוזי התייצבות לשירות קרבי גבוהים או נמוכים, וצפינו כולנו בגל האוטומטי ממש של כל אלה שאומרים: כשהייתי צעיר, המצב היה אחר, היתה אידיאולוגיה והאנשים כולם הלכו לצבא.

אריה אלדד: איפה האידיאולוגיה של הנוער היום?

אריה אלדד: חברים, הכול עניין של דוגמה אישית ושל הנהגה.

אריה אלדד: כאשר מפלגת השלטון בישראל קמה, והיא במוצהר מפלגה נטולת אידיאולוגיה, כאשר השר שטרית מתגאה בכך שקדימה הוקמה על-ידי אנשים שפרקו מעל גבם "את הקיטבג האידיאולוגי גם של ברל כצנלסון וגם של ז'בוטינסקי", אז מה אתם מתלוננים שלנוער אין אידיאולוגיה?

אריה אלדד: הלוא אתם מתגאים בכך שאין לכם אידיאולוגיה.

יואל חסון: דבר בשם עצמך.

יואל חסון: דבר בשם עצמך.

יואל חסון: לא רק האידיאולוגיה שלך היא האידיאולוגיה הנכונה.

אריה אלדד: ציטטתי את השר שטרית, חבר מפלגתך.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון.

יואל חסון: לקדימה יש המצע המעודכן ביותר.

אריה אלדד: מצע זה לא אידיאולוגיה.

אריה אלדד: מצע זה למכור מכונת כביסה.

יואל חסון: עובדה שהחברה הישראלית הביעה אמון בקדימה יותר מאשר במפלגה שלך.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון.

אריה אלדד: זה נכון, כי הפרסומאים שלכם יותר טובים מהפרסומאים שלנו, אבל השר שטרית, אלא אם כן תקום ותגנה את האמירה שלו, אמר שקדימה הוקמה על-ידי אנשים שפרקו מעל גבם סוף-סוף את הקיטבג האידיאולוגי של ברל כצנלסון וז'בוטינסקי.

אריה אלדד: אמר.

אריה אלדד: וראש ממשלתך אמר: "ראש ממשלה לא צריך אג'נדה, הוא צריך לנהל".

אריה אלדד: אמר או לא אמר?

יואל חסון: אני לא מסכים עם מה שהוא אמר.

אריה אלדד: תגנה אותו, אבל לא אתך אני מתווכח – –

דוד רותם: חבר הכנסת חסון, זכותך לא להסכים.

אריה אלדד: – – עם מי שהיה ראש בית"ר ועכשיו הוא ראש שלום עכשיו אינני מתווכח.

שלי יחימוביץ': הוא גם אמר שראש ממשלה זה מקום עבודה.

אריה אלדד: ראש ממשלה זה מקום עבודה.

אריה אלדד: תגידו לי, למה שאדם צעיר ירצה לשרת בצבא כשהוא יודע שאדם כמו אולמרט יהיה מקבל ההחלטות גם במלחמה הבאה?

אריה אלדד: ראינו איך במלחמה האחרונה שהוא ניהל, הוא נכשל במבחן האולטימטיבי של מנהיג, מבחן המלחמה.

אריה אלדד: "הוא לא ידע מה החליט" – ואני מצטט את ועדת-וינגורד – ואיך תמיד תמיד קיבל את ההחלטה הגרועה מכל החלופות במלחמה.

יואל חסון: הכול פוליטיקה.

יואל חסון: לפני הממשלה הזאת לא היתה השתמטות?

יואל חסון: הכול היה מצוין.

יואל חסון: הכול פוליטיקה.

יואל חסון: מדהים איך אתה מתרגם הכול לפוליטיקה.

אריה אלדד: יואל חסון, זה לא פוליטיקה, זה צבא – – –

יואל חסון: אתה עושה מזה פוליטיקה.

אריה אלדד: זה צבא שהצעירים, בגלל ראש הממשלה הזה, לא ילכו לשרת בו.

אריה אלדד: ראש הממשלה שאומר עכשיו באנאפוליס – לגרש 200,000 יהודים מבתיהם, והוא חושב שהצבא הזה ילך לקיים את הפקודה הזאת – – –

יואל חסון: לא שמעתי שהוא אומר את זה.

מתן וילנאי: חבר הכנסת אלדד, אל תעשה את זה פוליטי.

מתן וילנאי: האם החיילים מתגייסים לפי מי שהוא ראש ממשלה?

מתן וילנאי: ירדנו מהפסים?

אריה אלדד: לא, אבל חיילים לא יכולים לסבול את זה שהרמטכ"ל מוכר מניות ביום שהמלחמה מתחילה, ששר המשפטים מבצע מעשה מגונה בחיילת לפני שהוא נכנס להחלטה אם לצאת למלחמה או לא.

אריה אלדד: החיילים יודעים איך שולחים אותם למלחמה.

אריה אלדד: הם לא מטומטמים.

אריה אלדד: הם קולטים את הציניות המוחלטת – –

יואל חסון: אתה לא ציני בדברים שלך?

אריה אלדד: – – לכן יש השתמטות מהצבא.

אריה אלדד: בצבא כזה אין הרבה צעירים שהיו רוצים לשרת.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון, תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון הזה, במלים עדינות, בורח.

אבשלום וילן: חבר הכנסת חסון, קצת התפלאתי על ההתחלה שלך, שבה אתה מציין: אתם יודעים מה, מדינה נורמלית, מי שמתאים לו – יתגייס, מי שלא מתאים לו – נוכל לחיות עם זה.

אבשלום וילן: אני לא יודע אם שמת לב, אבל במשפטיך הראשונים היה מעין מתן לגיטימציה, בלי שהתכוונת אולי, לתופעת ההשתמטות.

אבשלום וילן: הבעיה היא שאנחנו איננו מדינה במצב נורמלי.

אבשלום וילן: ראיתי שבארצות-הברית, למשל, כל נער מחטיבת ביניים ותיכון, אם הוא מצטיין בלימודים, מקבל בסוף השנה תעודה חתומה על-ידי נשיא ארצות-הברית, המברכת אותו על הצטיינותו בלימודים.

אבשלום וילן: כך החברה קובעת את עדיפויותיה.

אבשלום וילן: אנחנו, מה לעשות, מעבר להצטיינות בלימודים, בגיל 18 צריכים את הבנים והבנות לשירות צבאי, להתגייס וללכת לעשות את הקשות במשימות.

אבשלום וילן: אני מצטער מאוד על העירוב שעשה פה חבר הכנסת אריה אלדד עם פוליטיקה.

אבשלום וילן: אם יהיה ראש ממשלה מהימין ואם יהיה ראש ממשלה מהשמאל, בסופו של דבר את המשימות הצבאיות צריכים לעשות כולם, ומי שרוצה להכניס את השיקול הפוליטי אל חובת הגיוס וחובת הנשיאה בעול, עושה עוול לכל הסיפור הזה.

דוד רותם: כשאדוני אומר כולם, למי הוא מתכוון?

אבשלום וילן: מה זאת אומרת?

דוד רותם: כשאדוני אומר כולם, אתה מתכוון לכל אזרחי המדינה?

אבשלום וילן: בהחלט.

דוד רותם: אולי הגיע הזמן להכניס את השירות הצבאי – – –

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, 20% – אני מדבר על הציבור היהודי – מתלמידי כיתה א' שהתחילו השנה לא יתגייסו.

אבשלום וילן: לא יתגייסו משום שהם קרוב לוודאי יהיו במסלול של תורתם-אומנותם.

אבשלום וילן: מי שחושב שאפשר להחזיק עם מספרים כאלה לאורך זמן, טועה ומטעה.

יעקב מרגי: אבו, אולי תעודד את הילודה בקיבוצים כדי שזה יהיה פחות מ-20%.

דוד רותם: תודה, חבר הכנסת מרגי.

אבשלום וילן: אני חושב שהבעיה איננה עידוד הילודה.

אבשלום וילן: הבעיה היא להגיע אתכם להסדרים, ואני הצעתי את זה יותר מפעם אחת כבר כמה שנים.

אבשלום וילן: יש לי הצעות חוק בנושא, שחלק מהאנשים שלכם, מהמחנה שממנו אתם באים, ימשיכו ללמוד, כי כך אתם רוצים, אבל חלק אחר יתגייס, או לשירות צבאי או לשירות לאומי-אזרחי.

אבשלום וילן: זה יהיה טוב לקהילה, יהיה טוב לחברה ויהיה טוב גם לכם.

אבשלום וילן: גם בנוגע למגזר הערבי אני דוגל באותו רעיון, אבל לצערי הממשלה הקימה את ועדת-עברי, והיא לא הצליחה לקדם את זה.

אבשלום וילן: בנושא ההסדר, לא חוק טל ולא כל ההסדרים הפוליטיים עד היום לא הביאו לאותה פריצת דרך שחלק – נסכים אתכם על מספר – ימשיכו ללמוד, והשאר יתגייסו כאחד האדם.

אבשלום וילן: מה קרה?

אבשלום וילן: במלחמת השחרור לא לחמו חרדים?

אבשלום וילן: לחמו, בדיוק כמו כל האחרים.

אבשלום וילן: אדוני, אני רוצה לקרוא לך רק נתון אחד שעדיין לא התפרסם, על חשבון הזמן שגזלתם.

אבשלום וילן: הסטטיסטיקה מעניינת, ואני לא רוצה להיכנס לא ל-50 בתי-הספר המצטיינים ולא ל-50 בתי-הספר התחתונים, כי אני אעשה עוול.

אבשלום וילן: חלק מבתי-הספר בתחתית הרשימה הם בתי-ספר שלוקחים אנשים שהאלטרנטיבה שלהם היתה להיות מחוץ לכל מסגרת חינוכית.

אבשלום וילן: כל מי ששם, שגומר תיכון וגם מביאים אותו לגיוס – זה הצלת נפשות.

אבשלום וילן: הסטטיסטיקה של 50 התחתונים – אינני בטוח שהיא הוגנת.

אבשלום וילן: אבל תראה את המספרים בערים: 74% מהמחזור מתגייסים לצה"ל, ומתוכם 40% הולכים לשירות קרבי.

אבשלום וילן: במושבים – 91% מהמחזור מתגייסים לצה"ל, ומתוכם 54% לשירות קרבי.

אבשלום וילן: בקיבוצים – 86% מתגייסים לצה"ל, אבל מתוכם 65%, שני-שלישים, הולכים לשירות קרבי, וזה השיעור הגבוה ביותר.

דוד רותם: ההתנחלויות לא נכללות?

אבשלום וילן: ההתנחלויות לא נספרות כאן, אבל המספרים של הציבור הדתי-לאומי, גם בקצונה וגם בגיוס, ידועים.

אבשלום וילן: הבעיה הגדולה – הרי עברנו את זה.

אבשלום וילן: מה לא אמרו על התנועה הקיבוצית ועל ההתיישבות העובדת: שמאלנים, עוכרי ישראל, לא רוצים ללכת לקורס קצינים וכן הלאה.

אבשלום וילן: ורואים את המספרים גם אחרי כמעט 100 שנות התנועה הקיבוצית.

אבשלום וילן: רואים את המספרים.

אבשלום וילן: אני מקווה שזה יהיה מכנה משותף שנחנך עליו, ובאמת, אמר חבר הכנסת אריה אלדד דבר נכון: לזה לא מחנכים וזה לא בתי-ספר; בדרך כלל זה מתחיל בבית, וב-10%, 20% האחרונים אפשר קצת לעזור בסביבה.

אבשלום וילן: תודה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

דוד רותם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו – חבר הכנסת חיים כץ.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשולי המהומות שהיו בכנסת, אני רוצה לומר, לפני שאני ניגש לגוף ההצעה לסדר-היום: אם הקואליציה חושבת שהיא תוכל להפר באופן שיטתי הסכמים קואליציוניים עם מפלגת העבודה רק משום אנאפוליס, כי חושבים שבעקבות אנאפוליס אנחנו שבויים בממשלה בכל תנאי ובכל מחיר – אני חושב שטעות בידה של הקואליציה וטעות בידו של ראש הממשלה, ואני מציע לכולם שלא לדחוק אותנו לפינה בהקשר זה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נשמור על בית-המשפט העליון ועל מערכת המשפט הישראלית כמערכת בלתי תלויה.

אופיר פינס-פז: זה דבר שהוא מכריע בעינינו.

אופיר פינס-פז: ואנחנו נשמור על ציבור העובדים ועל הנושאים החברתיים, כי זו נשמת אפה של תנועת העבודה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, מה שהמחקר אומר, והכותרות של העיתונים – ואני מצטט ציטוט ישיר מהעיתון "ידיעות אחרונות": "החילונים יותר קרביים".

אופיר פינס-פז: כל האמירות וכל הרמיזות כאילו החילונים לא מתגייסים ומשתמטים, ואם הם מתגייסים, זה הכול באזור הקריה – מסתבר שאין לזה שום אחיזה במציאות.

אופיר פינס-פז: החילונים מתגייסים, וליחידות הקרביות.

אופיר פינס-פז: מי שיצר את תופעת ההשתמטות הגדולה – שמשפיעה על כולם, על כל האוכלוסיות, אבל מי שיצר אותה זה הסחטנות שהביאה ליצירתו של חוק טל.

אופיר פינס-פז: אני קורא לבית הזה, לשר הביטחון ולסגנו שנמצא כאן:

אופיר פינס-פז: אם באמת רוצים להתמודד באופן אמיתי עם סוגיית ההשתמטות מצה"ל, הכנסת הזאת חייבת לבטל את חוק טל.

אופיר פינס-פז: כי חוק טל, משמעותו השתמטות ברשיון, ברשות ובסמכות, וכשזה מותר לקבוצה אחת, זה מחלחל לכל הקבוצות.

אופיר פינס-פז: אני יודע שבצה"ל יש דאגה עצומה מהתרחבות המספרים כתוצאה מחוק טל.

אופיר פינס-פז: יש היום פגיעה – פגיעה אנושה – ביכולתו של צה"ל לגייס וביכולתו של צה"ל להעמיד את הצבא בהיקפים הנדרשים מבחינת כוח-האדם.

אופיר פינס-פז: אסור לנו להמשיך ולתת לפוליטיקה לגרום לנו לפגיעה בביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד לפוליטיקה ולדרישות של סקטור כזה או אחר, אנחנו חייבים להתעלות ולראות את שיקולי הביטחון כשיקולים מכריעים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתדע, אדוני היושב-ראש, אני לא נגד שקבוצה כזאת או אחרת תבוא ותגיד: תורתי אומנותי.

אופיר פינס-פז: באמת לגבי יחידי סגולה.

אופיר פינס-פז: יש גם חילונים שהולכים לאוניברסיטה לפני שהם הולכים לצבא, או לשירותים כאלה ואחרים.

אופיר פינס-פז: אני לא מחפש דורסנות.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט רואה מקום להתחשבות.

אופיר פינס-פז: אבל כשהעניין הזה הופך לנחלת הכלל וכולם פתאום נהיים גאונים, וכולם התלמידים הכי טובים ובני חכמים, אז אנחנו – –

דוד רותם: נא לסיים, חבר הכנסת פינס.

אופיר פינס-פז: – – בעצם שומטים את השטיח ואת יסודות הבניין שעליהם כולנו ניצבים.

אופיר פינס-פז: ולכן, אני מצפה מסגן שר הביטחון, שמשיב על ההצעות לסדר-היום, לבוא ולומר בצורה ברורה, שמערכת הביטחון מתנגדת לחוק טל, ומערכת הביטחון תביא הצעה לממשלה לבטל את חוק טל.

אופיר פינס-פז: זה צו השעה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: לצערי הרב, סגן שר הביטחון, שאמור להשיב, לא נמצא.

קריאה: הוא פה.

דוד רותם: הוא היה פה.

יואל חסון: שנייה, אני אביא אותו.

דוד רותם: אדוני יביא אותו, בבקשה.

אבשלום וילן: מתן, מחכים לך.

דוד רותם: אדוני סגן שר הביטחון, בבקשה.

יעקב מרגי: כמעט ביטלנו את חוק טל.

דוד רותם: כמעט הצבענו.

יעקב מרגי: בעד ביטול חוק טל – אופיר כמעט שכנע אותי.

יעקב מרגי: כבר שכחתי מהאלכוהול והסמים.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת – גדעון, אתם מפריעים לי.

מתן וילנאי: בכלל, התיישבת בצד הלא-נכון של המליאה, לא?

מתן וילנאי: או שאתה אתנו עכשיו?

גדעון סער: לא, התיישבתי בין חברים.

דוד רותם: לא, אדוני טועה.

דוד רותם: היום היתה קואליציה דווקא די נעימה בין חבר הכנסת סער – – –

מתן וילנאי: מכיוון שמדברים על שירות בצה"ל – – –

גדעון סער: למען השכבות החלשות.

דוד רותם: הכול למען השכבות החלשות ולמען בית-המשפט העליון.

גדעון סער: בנושא בית-המשפט העליון אנחנו הצבענו אחרת ממפלגת העבודה.

גדעון סער: לא כדאי להטעות את הצופים.

דוד רותם: אני מתנצל.

מתן וילנאי: חבר הכנסת סער, מכיוון שעוסקים בשירות בצה"ל, אין שום הבדל בינינו, ואתה יכול להישאר בצד ההוא.

מתן וילנאי: זה בסדר גמור.

מתן וילנאי: השירות בצבא, לפי חינוכי, הוא ערך עליון, גם למדינה וגם לפרט שעושה אותו.

מתן וילנאי: בהסתכלות לאורך השנים, אנחנו בנסיגה דרמטית בשירות הצבאי, בהבנה של הצורך לשרת, בפרט שמוכן לשים את עצמו שם ובכל מה שכרוך בזה.

מתן וילנאי: לכן סקר בתי-הספר חשוב, כי הוא מציג לכולנו תמונת ראי, כיצד אנחנו נראים.

מתן וילנאי: רק היום חתמתי על 100 מכתבים ל-50 מנהלים ול-50 ראשי מועצות ועיריות – ויש גם כאלה שם – של יישר-כוח לאנשים האלה, כי אני יודע כמה זה קשה היום לחנך ולהעניק לנוער את הערכים הראויים כדי לשרת בצבא.

מתן וילנאי: אני שמח שההתיישבות העובדת, כפי שצוין פה כבר קודם, נמצאת ב"טופ", נמצאת למעלה – גם מושבים וגם קיבוצים.

מתן וילנאי: אני גאה בזה ושמח על כך מאוד.

מתן וילנאי: אני מצטער שיש לנו חוקים שמאפשרים לא לשרת, והחוקים האלה הולכים ומתרחבים.

מתן וילנאי: תורתו-אומנותו זה חוק כזה שבצורה חוקית בעליל אפשר לא לשרת בצבא, להוציא את עצמך מהחברה הישראלית, ולהמית את עצמך בעולמה של תורה.

מתן וילנאי: בחודשים האחרונים הייתי בכמה הלוויות, אף פעם לא של אחד שהמית את עצמו בעולמה של תורה, תמיד של כאלה שנהרגו בשדה הקרב; כל ההלוויות שהייתי בהן היו כאלה.

מתן וילנאי: ולכן, זוהי בבואה של החברה הישראלית כולה.

מתן וילנאי: אני מצטער, חבר הכנסת אלדד, על ששרבבת את העניין הפוליטי פנימה.

מתן וילנאי: כשאתה היית חייל, וכשאני הייתי חייל, ואנחנו בערך בני אותו גיל, לא שאלנו מי זה ראש הממשלה – אני לפחות לא שאלתי מי זה ראש הממשלה, בקושי ידעתי מי זה ראש העירייה שלי.

מתן וילנאי: ידעתי שאני נמצא שם כי זאת חובתי למדינת ישראל.

אריה אלדד: בלי דוגמה אישית אי-אפשר ללכת לשום מקום.

מתן וילנאי: דוגמה אישית היא מעל הכול, שנינו יודעים את זה היטב.

מתן וילנאי: אבל, אסור בשום פנים ואופן לעשות את ההקשרים הפוליטיים לשירות הצבאי.

מתן וילנאי: אני לא אוהב את ההקשרים האלה, הם לא נכונים.

מתן וילנאי: האנשים משרתים, וחייבים ברגע הזה להיזכר גם באלה שכן משרתים.

מתן וילנאי: הרי רוב הציבור משרת.

מתן וילנאי: אתמול ביקרתי בחברון וראיתי שם שלושה גדודים, לא אחד: של חי"ר, של סדיר ושל מילואים, שמשרתים שירות מלא, בגאווה הראויה וכפי שצריך.

מתן וילנאי: ברגע זה אנחנו צריכים לזכור גם את אלה שמשרתים, ולא רק את אלה שלצערי משתמטים.

מתן וילנאי: התופעה היא קשה וראויה לכל דיון, ולדיון במליאת הכנסת – לא בספסלים ריקים אלא דיון אמיתי שעוסק בסוגיה הזאת, כי זה אנחנו, וכך נראית החברה, ואני לא רוצה להישמע קשיש, אבל אני כזה, כנראה.

מתן וילנאי: כשאני התגייסתי – זה היה די מזמן – בכלל לא היה דיון על זה.

מתן וילנאי: לא עסקו בזה – לא בכנסת שהיתה בשכונה שלי.

מתן וילנאי: לא עסקו בזה בכלל.

מתן וילנאי: זה היה מובן מאליו, והיה ברור לגמרי שהולכים לצבא.

אריה אלדד: שאלה.

אריה אלדד: האם זה הגיוני שאפשר יהיה לגייס צעירים כדי לגרש את ההורים שלהם מהבית?

אריה אלדד: הלוא הולכים לגרש 100,000 איש.

אריה אלדד: אתה חושב שאפשר יהיה לגייס את האנשים האלה לצבא?

מתן וילנאי: אין לי ספק שאנשים ימשיכו להתגייס לצבא למען ביטחונה של מדינת ישראל, וכצבא בחברה דמוקרטית, חבר הכנסת אלדד – –

אריה אלדד: – – –

מתן וילנאי: – – ימלאו את הוראות הדרג המדיני.

מתן וילנאי: אם אתה נמצא שם או אם אתה נמצא נגדו – לא זו הנקודה.

מתן וילנאי: חיילים תמיד ישרתו לפי הוראת הדרג המדיני, בכל פינה ובכל מקום, כי אתה מתכוון להגיד לי שמ"מ טנקים ברמת-הגולן יהיה רשאי לסגת אחורה משום שההנהגה לא נראית לו, שבעצם הוא מבוהל מחטיבה 90 שבאה מולו.

אריה אלדד: אם הוא יודע – – –

מתן וילנאי: לכן אני מציע שלא להיכנס לנקודה הזאת.

מתן וילנאי: אריה, חבל.

מתן וילנאי: אתה עושה נזק לעניין שלך.

אריה אלדד: אם הולכים לגרש את ההורים שלו מהבית שלו, הוא לא יתגייס.

אריה אלדד: אינכם מבינים מה התוכנית הזאת הולכת לעשות בצבא.

מתן וילנאי: כל מי שיחליט שמשיקולים פוליטיים הוא לא מתגייס, כל מי שהחליט שמשיקולים פוליטים הוא לא יתגייס – הוא קבע את מעמדו ולא אף אחד אחר.

יואל חסון: – – –

אריה אלדד: – – –

יואל חסון: אמרת – – –

אבשלום וילן: – – – בחברון.

אריה אלדד: – – –

יואל חסון: זו לא אג'נדה – – –

מתן וילנאי: חבר הכנסת אריה אלדד, אני מציע שאתם, שהצד שלך של המפה לא יטיף לכיוון הזה, כי אתה כרגע נותן להם סיבה, לגיטימציה, לא להתגייס.

אריה אלדד: לא סיבה.

אריה אלדד: רע להם להתגייס.

מתן וילנאי: לגיטימציה אתה נותן.

מתן וילנאי: אתה נותן לגיטימציה.

אריה אלדד: רע להם לא להתגייס.

אריה אלדד: אם צה"ל יקבל פקודות לגרש – – – מבתיהם, אני, תת-אלוף במילואים, אקרא לאנשים שלא להתגייס לצבא.

יואל חסון: אתה חסר אחריות.

יואל חסון: אתה חסר אחריות.

אריה אלדד: – – –

יואל חסון: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד, תודה.

יולי יואל אדלשטיין: הנקודה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חסון, לא חייבים להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השר משיב.

מתן וילנאי: חבר הכנסת אלדד, והיה ותעשה את זה, תעשה מעשה לא מוסרי מכל בחינה.

מתן וילנאי: אומנם יכול להיות שתיתלה בחוק כזה או אחר, אבל לדעתי הוא יהיה לא חוקי, כי זה יהיה עניין של הסתה.

אופיר פינס-פז: לא חוקי.

אופיר פינס-פז: זו – – –

מתן וילנאי: אני מציע לחסוך את זה לאנשים הצעירים האלה.

מתן וילנאי: הצבא הוכיח שהוא יודע כיצד לשלוח אנשים למשימות, ועובדה שהוא עשה זאת כמו שצריך גם כשהוא היה במצוקה.

מתן וילנאי: אני מציע שלא להכניס לפינה הזאת – לא את הכנסת, כי הכנסת בתוכה – את החיילים ביחידות השדה.

מתן וילנאי: בשום פנים ואופן לא.

אריה אלדד: לא להכניס את הצבא למשימות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד.

מתן וילנאי: זה פתח לדברים שאנחנו לא רוצים לחלום עליהם בכלל מבחינת ביטחונה של מדינת ישראל.

מתן וילנאי: ברגע שחייל בורר לעצמו איזו פקודה נוחה לו ואיזו לא, מצבנו קשה.

מתן וילנאי: אני מזכיר פסק-דין של בית-הדין שעסק באירועי כפר-קאסם בשנות ה-50, של "דגל שחור מתנוסס", וכבר שמעתי שמישהו משתמש במושג הזה.

מתן וילנאי: אוי לו, כי זה לא דגל שחור.

מתן וילנאי: דגל שחור זה דבר שהוא בלתי חוקי בעליל, וכל חייל בר-דעת מבין את העניין ולא שואלים מה עמדתו הפוליטית.

מתן וילנאי: אל תשתמשו בזה, כי בזה אתם מסכנים את עצם ביטחונה של מדינת ישראל, וברום גרונכם אתם עוסקים כמובן רק בביטחון המדינה.

מתן וילנאי: אז, בזהירות.

אריה אלדד: אתה משתמש בצבא למשימות – – – ולא – – –

מתן וילנאי: אני מציע: בזהירות, כי אתה, תת-אלוף במילואים, נותן לגיטימציה לא לשרת, שהיא בלתי חוקית בעליל מבחינת תפיסת עולמנו.

מתן וילנאי: עולמנו ולא עולמי – גם אתה.

מתן וילנאי: השירות בצבא הוא מעבר לדברים האלה.

מתן וילנאי: הניסיון לגרור את הצבא פנימה, לתוך הדבר הזה, עושה נזק בלתי רגיל ליחידות הלוחמות של צה"ל, והסירובים ההמוניים, ואלה יחליטו כך ואלה יחליטו אחרת.

מתן וילנאי: זה מחזיר אותנו ישר לימי בית שני.

מתן וילנאי: שם אתה רוצה להיות?

מתן וילנאי: שהרומאים צרים על ירושלים ובתוך העיר לוחמים יהודים אלה באלה?

מתן וילנאי: לזה אתה רוצה להגיע?

מתן וילנאי: נגיע לזה.

מתן וילנאי: לכן, אני מציע: בזהירות.

אריה אלדד: השאלה היא מי אחראי להכנסה של עם ישראל למצב של בית שני.

אריה אלדד: מי שמחליט על גירוש יהודים מחברון – – – הוא ששולח תבערה בבית השלישי.

אופיר פינס-פז: מה שאתה עושה – – –

אבשלום וילן: – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד.

מתן וילנאי: כל מי שמחליט הוא בתוקף סמכותה החוקית המלאה של מדינה דמוקרטית.

מתן וילנאי: כל מי שמוחה בצורה בלתי חוקית מוחה בצורה בלתי חוקית.

מתן וילנאי: יש צורות מחאה דמוקרטיות, וזה ברור.

מתן וילנאי: חיילים לא יכולים למחות, אלא אם כן זו פקודה בלתי חוקית בעליל, ולא נרחיב פה את הדיון, אבל זה הדבר העקרוני.

מתן וילנאי: אני מציע להוציא את הצבא החוצה מזה.

מתן וילנאי: להוציא אותו החוצה.

אריה אלדד: גם אני.

מתן וילנאי: לא.

מתן וילנאי: אתה מציע ועושה ההיפך.

מתן וילנאי: אתה מציע ועושה ההיפך.

אריה אלדד: לא אני – – –

מתן וילנאי: לכן, הסמכות השלטונית פוקדת על הצבא, והצבא פועל בהתאם.

מתן וילנאי: אני לא מכיר חיילים – ואני מכיר בדורי – שאומרים: אם זה ראש הממשלה – אני מתגייס, ואם זה – אני לא מתגייס.

מתן וילנאי: מה קורה כשיש בחירות?

מתן וילנאי: מה הוא עושה אז?

מתן וילנאי: הוא מחליט שאז הוא מתגייס?

מתן וילנאי: זו תוכנית כבקשתך?

מתן וילנאי: זה ביטחון מדינת ישראל.

מתן וילנאי: זה חוק.

מתן וילנאי: זה לא דבר שנתון בידי אנשים סתם כך לפי רצונם.

דוד רותם: אדוני סגן השר – – –

אריה אלדד: – – – ביום שהמלחמה נפתחה.

מתן וילנאי: לכן, כדי לסכם – –

יולי יואל אדלשטיין: אדוני סגן השר אמר מלים מאוד חשובות: "כדי לסכם".

מתן וילנאי: – – אני רוצה להודות לחברי הכנסת שיזמו את הדיון הזה, וראוי שהוא יהיה בפורום רחב יותר.

מתן וילנאי: תודה רבה.

דוד רותם: השאלה היא: האם לא ראוי לחבר בין אזרחות לשירות בצבא?

אבשלום וילן: מה מציע סגן השר?

אבשלום וילן: דיון במליאה?

מתן וילנאי: דיון במליאה, בהחלט.

מתן וילנאי: אם זה לא הדיון במליאה, אז דיון במליאה.

מתן וילנאי: בהחלט כן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רותם שאל שאלה.

מתן וילנאי: לא שמעתי.

דוד רותם: האם לא ראוי לחבר בין האזרחות לבין השירות הצבאי?

יולי יואל אדלשטיין: האם לא ראוי לחבר בין אזרחות לשירות צבאי?

ג'מאל זחאלקה: הוא מציע לשלול את אזרחות החרדים.

דוד רותם: כן.

יעקב מרגי: הם לא אזרחים – – –

מתן וילנאי: יש חוק שירות ביטחון, ואנשים משרתים מתוקף חוק שירות ביטחון.

מתן וילנאי: אלה אזרחים וגם תושבים.

מתן וילנאי: פועלים לפי החוק הזה.

מתן וילנאי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שסגן השר מסכים לדיון במליאה.

מתן וילנאי: כן, בהחלט.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן שר הביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מרגי – הצעה אחרת.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, אין ספק שהנושא הזה טעון, מצריך דיון וצריך שיפור, אבל אני באמת רוצה לשים את הדברים על השולחן אחת ולתמיד.

יעקב מרגי: חברי חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בעיית ההשתמטות היא לא רק חוק טל.

יעקב מרגי: הנושא החרדי לא נולד היום.

יעקב מרגי: גיוס בני ישיבות נדון מאז קום המדינה.

יעקב מרגי: בוא ותצביע על הבעיה האמיתית.

יעקב מרגי: כשאתה מציג 20%, אתה לא יכול להתעלם מהנתון האחד והיחיד: שיעור הילודה במגזר החרדי.

יעקב מרגי: זה לצנינים, אבל כבר אין לנו עם, כי אנחנו לא מעודדים את הילודה בתוך עמנו.

יעקב מרגי: מחפשים בכל מיני שבטים נידחים להביא לפה, כדי שלא ללדת.

יעקב מרגי: דבר שני, על מה אנחנו מלינים?

יעקב מרגי: אנחנו מכים בערכים של עצמנו, מכים במוטיבציה של המדינה הזאת.

יעקב מרגי: הכול גרוע, הכול שחור, ומאזינים בשקיקה לכל רכילות תקשורתית כדי להכות בממסד שלנו, ואנחנו מצפים שבני-הנוער החמודים שלנו – עלם החמד הזה – לא יאמין לנו.

יעקב מרגי: הגיע הזה שאנחנו נאמין בעצמנו כדי שלבני-הנוער באמת תהיה מוטיבציה להשקיע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה: בעד – זה דיון במליאה, ונגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

אבשלום וילן: מה היתה ההצעה של חבר הכנסת מרגי?

אבשלום וילן: הצבעה מס' 33 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא אושר לדיון במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: עשרות ניסיונות לדקור שוטרים ואזרחים במערת המכפלה

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא הצעה רגילה לסדר-היום מס' 4049: עשרות ניסיונות לדקור שוטרים ואזרחים במערת המכפלה.

יולי יואל אדלשטיין: המציע הוא חבר הכנסת חיים אמסלם, וסגן שר הביטחון חבר הכנסת מתן וילנאי ישיב.

חיים אמסלם: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר הביטחון, חברי חברי הכנסת, לאחרונה אנחנו עדים להצטברות של עשרות מקרים של ניסיונות דקירה של שוטרים ואזרחים במערת המכפלה.

חיים אמסלם: רק בחודש האחרון אציין: ב-2 בנובמבר עצרו לוחמי מג"ב במחסום סמוך למערת המכפלה בחברון פלסטיני לבדיקה ועל גופו התגלתה סכין; ב-5 בנובמבר עצרו שוטרי מג"ב נער פלסטיני במחסום סמוך למערת המכפלה בחברון ועל גופו נמצאה סכין; ב-6 בנובמבר נתפס פלסטיני בכניסה למערת המכפלה כשסכין בכליו; ב-12 בנובמבר ניסו שני נערים פלסטינים לתקוף לוחם מג"ב בסכין במערת המכפלה בחברון ונעצרו; ב-25 בנובמבר, בנקודת ביקורת הסמוכה למערת המכפלה, נתגלו בבדיקה ביטחונית על גופם של פלסטינים שתי סכינים באורך כ-10 סנטימטרים האחת וכמה כדורי M-16; ב-26 בנובמבר עצרו שוטרי מג"ב במחסום סמוך למערת המכפלה בחברון נער פלסטיני שבכליו נמצאה סכין, ולדבריו הוא תכנן לדקור יהודי.

חיים אמסלם: לשמחתנו, יש לציין שבאותן פעמים המרצחים לא הצליחו לבצע את זממם.

חיים אמסלם: רבותי, בסופו של דבר מדובר בתופעה חמורה.

חיים אמסלם: הרשויות מרשות לעצמן לעצום עין כל עוד לא אירע אסון.

חיים אמסלם: התקשורת משמיעה קול זעקה כאשר נתפסת יהודייה מקללת בחברון, ואנו איננו שומעים שמתרחשים יום-יום ניסיונות פיגוע.

חיים אמסלם: שוב ושוב אנו שומעים על הסרת מחסומים ועל פתיחת רחובות החוצים את הרובע היהודי בחברון לתנועת ערבים.

חיים אמסלם: אתם לא רואים שאתם מזמינים את הפיגוע הבא?

חיים אמסלם: מדובר בעשרות אירועים.

חיים אמסלם: למען ביטחונם של היהודים המבקרים במקום הקדוש ולמען החיילים המופקדים על ביטחונם אני דורש כי יינקטו כל האמצעים למניעת הסיכון שיתרחש שם אסון ככל האפשר.

חיים אמסלם: צריך להגדיל את השטחים הסטריליים ולמנוע מעבר של תושבים פלסטינים באזור.

חיים אמסלם: עשרות ניסיונות פיגוע הם כל ההצדקה שבעולם לסגור כל מתחם שנדרשת סגירתו לצורך שמירה על הביטחון, כדי למנוע ממפגעים להתקרב במסווה של עוברי אורח תמימים.

חיים אמסלם: אני מצפה לשמוע ממך, אדוני סגן שר הביטחון, מר מתן וילנאי, כי ננקטים האמצעים הדרושים להגברת הביטחון באזור.

חיים אמסלם: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אמסלם.

יולי יואל אדלשטיין: סגן שר הביטחון חבר הכנסת מתן וילנאי.

מתן וילנאי: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שההצגה שחבר הכנסת אמסלם הציג כרגע היא הבעת הוקרה והערכה לשוטרי משמר הגבול אשר עושים את עבודתם נאמנה באזור מערת המכפלה, וכל האירועים שתיאר חבר הכנסת הם הוכחה ליעילות, למסירות ולתשומת הלב שלהם בכל מעשה.

מתן וילנאי: במקרה הייתי שם אתמול, פגשתי את מפקדם, ואני שמח שכאן, מעל דוכן הכנסת, הם מקבלים את ההערכה הזאת.

מתן וילנאי: זה מגיע להם.

מתן וילנאי: צריך לזכור שמערת המכפלה היא מקום קדוש מרכזי הן ליהודים הן לערבים, ומדורי דורות – לכל מי שבקיא בהיסטוריה – וכבר שנים רבות היא נקודת חיכוך קבועה.

מתן וילנאי: כדי להבטיח את כללי הפעולה הראויים שם, הן ליהודים הן למוסלמים, יש מערכת הסכמים ברורה, עם חלוקה של זמנים וחלוקה של שטחים, והדבר פועל ביעילות רבה.

מתן וילנאי: תמיד יהיו גורמים שינסו לשבש את הפעולה שם, ומעשי הדקירה וניסיונות הדקירה שאנחנו שומעים עליהם הם דוגמה לכך.

מתן וילנאי: אני ממליץ להסתפק בתשובה הזאת ולהסיר את ההצעה מסדר-יומה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: האם חבר הכנסת אמסלם מסכים?

חיים אמסלם: מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: אין הצעות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא.

יולי יואל אדלשטיין: היערכות ישראל לרעידות אדמה

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא: היערכות ישראל לרעידות אדמה – הצעות לסדר-היום מס' 4025, 4037, 4047, 4053, 4057, 4059, 4060 ו-4062.

יולי יואל אדלשטיין: השר משולם נהרי ישיב בשם שר התשתיות הלאומיות.

יולי יואל אדלשטיין: יש כמה וכמה מציעים.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהם היא חברת הכנסת אורית נוקד, ואחריה – חברי הכנסת יעקב כהן, זבולון אורלב, , אברהם הירשזון, ג'מאל זחאלקה, הרשימה ארוכה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כפי שכולנו יודעים, בשבוע וחצי האחרון פקדו את ישראל שלוש רעידות אדמה.

אורית נוקד: סכנת רעידות אדמה בישראל נחשבת היום בעיני אנשי מקצוע לעובדה מוגמרת.

אורית נוקד: על-פי הערכות, רעידת אדמה בעוצמה של 7.5 בסולם ריכטר, שהמוקד שלה בבית-שאן, עלולה לגרום נזקים קטסטרופליים.

אורית נוקד: בהערכות מדובר ב-16,000 הרוגים, 6,000 פצועים, 85,000 פצועים קל, וקרוב לוודאי 400,000 מפונים, וזה בלי להזכיר את הנזקים לרכוש.

אורית נוקד: בימים האחרונים מתפרסם מחקר חדש של אלוף-משנה חיליק סופר, ראש מחלקת אוכלוסייה בפיקוד העורף, שמצא כי גופי החירום במדינת ישראל אינם ערוכים לרעידת אדמה, ולא רק הגופים, אלא גם הציבור אינו מוכן לרעידת אדמה עזה ורובו אינו מבין את השלכותיה האפשריות.

אורית נוקד: ידוע לי שבשנת 1999 הוקמה ועדת היגוי בין-משרדית להיערכות ישראל לרעידת אדמה, ומאז עברה הוועדה הזאת טלטלות רבות, יושבי-הראש שלה התחלפו, וכבר קרוב לשנה אין לוועדה הזאת יושב-ראש.

אורית נוקד: הדבר חמור מאוד בעיני.

אורית נוקד: בשנת 2005 הונחו על שולחן הממשלה המלצות לטיפול בנושא, ובהן ההמלצות לחזק מבנים קיימים, לעדכן את תקני הבנייה ולאכוף אותם ולחזק כ-150 מתקנים שמשתמשים בהם בחומרים מסוכנים והם עלולים לחולל אסון שרשרת.

אורית נוקד: המלצות אחרות היו הקניית ידע לכלל האוכלוסייה בדבר התמודדות עם מצבי חירום קיצוניים, תמיכה במדענים ובמחקרים העוסקים בנושא, וחשוב לא פחות – קידום ושיתוף פעולה עם מדינות וארגונים בין-לאומיים ליצירת פרויקטים תומכי היערכות וקבלת סיוע מחו"ל לאחר רעידת אדמה חזקה.

אורית נוקד: אני שואלת: מה קרה עם ההמלצות האלה?

אורית נוקד: מה נעשה בהן?

אורית נוקד: אני יודעת שבשנת 2006 הוחלט להעביר כ-5 מיליארדי שקלים לחיזוק מבני ציבור כמו בתי-ספר ובתי-חולים.

אורית נוקד: על-פי ההסכם היו אמורים לעבור בכל שנה 250 מיליון ש"ח על פני תקופה של כ-20 שנה, ולמרות זאת, עד עתה לא הועבר כסף.

אורית נוקד: אני יודעת שיש כלים להיערך לרעידת אדמה ולהוריד למינימום את עוצמת פגיעתה.

אורית נוקד: אני אומרת לכם, אסור לנו להידרדר לתרבות של "יהיה בסדר" ו"סמוך עלי".

אורית נוקד: אני מאמינה שזאת משימה בעלת חשיבות לאומית והומנית ממדרגה ראשונה, ועלינו – בממשלה ובכנסת – לדאוג לעמוד בה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת נוקד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב כהן, ואחריו – חבר הכנסת זבולון אורלב.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כידוע, בשבוע האחרון התרחשו בארצנו שתי רעידות אדמה.

יעקב כהן: המומחים חלוקים ביניהם בשאלה אם יש לזה השלכות או מסקנות כאילו קרבה ובאה רעידת אדמה חזקה.

יעקב כהן: בכל מקרה אני חושב שהאירועים של השבוע חייבים לשמש בעבורנו תמרור אדום, כי לדעת כל המומחים בנושא, ולדעת ועדת ההיגוי להיערכות לרעידות אדמה, רעידת אדמה חזקה עלולה להתרחש בכל רגע, ובכל אופן בזמן הקרוב, והמועד קרב ובא.

יעקב כהן: אני לא רוצה להעלות על דל שפתי את גודל האסון ואת ממדי הפגיעה לפי דעתם.

יעקב כהן: בכל אופן, לדבריהם, הסכנה המאיימת מרעידת אדמה גדולה מסכנת האיום האירני שכולנו חוששים מפניו.

יעקב כהן: אני תפילה ותקווה שחששותיהם יתבדו, אולם אנחנו, מצדנו, צריכים וחייבים לעשות את המינימום שמתחייב מההתרעות.

יעקב כהן: התפרסם שגורמים מוסמכים מזהירים שגופי ההצלה במדינה אינם ערוכים דיים למקרה של רעש אדמה הרסני.

יעקב כהן: רמת המוכנות שלנו נמוכה, אין תיאום בין כל הגופים והגורמים של גופי ההצלה – פיקוד העורף, כיבוי אש, מגן-דוד-אדום, בתי-חולים, רשויות מקומיות.

יעקב כהן: הציבור כלל אינו ערוך.

יעקב כהן: דבר זה טעון תיקון לצורך היערכות כנדרש.

יעקב כהן: נראה שחברי הממשלה ניחנו באמונה גדולה ובביטחון; לפי הצורה שבה הם מתכוננים נראה שמידת הביטחון אצלם חזקה מאוד, אבל לא בדיוק כך נראים פני הדברים בתחומים אחרים.

יעקב כהן: נוסף על כך, כידוע, מבנים שנבנו בשנים קודמות לא יהיו עמידים דיים ברעידות אדמה בעוצמה חזקה, ועל זה דובר כבר כמה פעמים, ויש הרבה דברים לשפר, בבנייה תחת חדרי מדרגות, בניית ממ"דים ועוד.

יעקב כהן: הוקמו ועדות, ועדות משותפות, ועדות היגוי – ובשטח לא נעשה דבר.

יעקב כהן: לכן אני קורא לוועדות – הארצית והמקומית – לתכנון ולבנייה שייקחו את האחריות לנושא – מבנים ישנים, שטעונים חיזוק, צריך לחזק, בנייה תחת חדרי מדרגות – לדברי הגורמים המבינים זה מחזק במקרה של רעידת אדמה, וגם בניית ממ"דים מחזקת את הבניין.

יעקב כהן: יש לתת הקלות בנושאים האלה, הן בנושא הסכמת שכנים הן בנושא של הטבות מימון.

יעקב כהן: הוועדה חייבת להיערך ולפעול לחיזוק מבנים.

יעקב כהן: אני קורא לממשלה – חייבים להקים גוף מקצועי שיפעל מייד בכל המישורים, הן במישור של איחוד גופי ההצלה, הן במישור של חיזוק המבנים, כדי שחס ושלום, אם יקרה אירוע, לא נופתע; ויפה שעה אחת קודם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו חבר הכנסת – .

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שתי רעידות האדמה שהתרחשו בשבוע שעבר העלו אצלי את מפלס הדאגה מפני רעידות אדמה בישראל מ-1 בסולם ריכטר ל-10 בסולם ריכטר.

זבולון אורלב: בתלמוד הירושלמי, מסכת יומא פרק ה' דף מ"ב, נאמר שהכוהן הגדול, בעבודת יום הכיפורים בבית-המקדש, היה מתפלל כנגד רעידות אדמה, וכך נאמר שם: ועל אנשי השרון היה אומר, יהי רצון מלפניך ה' אלוקינו ואלוקי אבותינו, שלא ייעשו בתיהם קבריהם.

זבולון אורלב: כידוע, ארץ-ישראל מועדת לפורענות בסוגיית רעידות האדמה, בגלל השבר הסורי-אפריקני, העובר מדן ועד אילת, עם שלוחה מעמק בית-שאן דרך עמק יזרעאל, נחל קישון בואכה עמק זבולון ומפרץ חיפה.

זבולון אורלב: על-פי הסטטיסטיקה, פעם ב-80 שנה מתרחשת רעידת אדמה חזקה.

זבולון אורלב: צר לי לומר שרעידת האדמה החזקה האחרונה התרחשה לפני 80 שנה, בשנת 1927, עם 285 הרוגים, 940 פצועים – מהם 50 הרוגים ברמלה – מוכר לכם?

זבולון אורלב: מוקד הרעש האחרון, שהיה בשבוע שעבר.

זבולון אורלב: בתרחיש הייחוס של ועדת ההיגוי הבין-משרדית להיערכות מדינת ישראל לרעידות אדמה – אגב, ועדה שבראשה עמד ד"ר אפרים לאור, שההתקשרות עמו הסתיימה מסיבות בלתי ברורות לפני קרוב לשנה ומאז אין יושב-ראש לוועדת ההיגוי, כי כנראה אין רעידות אדמה במדינת ישראל.

יעקב כהן: אין חשש.

אנחנו מעדיפים ועדות חקירה.

זבולון אורלב: בדיוק, שערורייה שאין כדוגמתה, כמו היעדרותו של שר התשתיות.

זבולון אורלב: אני מאוד מכבד את השר משולם נהרי, אבל מי שצריך להיות פה הוא שר התשתיות, המופקד על הנושא.

זבולון אורלב: יש צורך להיערך לרעידת אדמה בעצמה של 7.5 בסולם ריכטר שמוקדה בבית-שאן – תרחיש עם עשרות אלפי הרוגים ומאות אלפי פצועים.

זבולון אורלב: הוזכר כאן שהתקציב הדרוש להיערכות לרעידות אדמה אינו ניתן, והדבר גורם לסיכון בעיקר במוסדות ציבור, בעיקר בבתי-חולים, שאין להם תקציב להתמגן.

זבולון אורלב: אפשר לדון גם בהצעות של חברי הכנסת בוועדות הכנסת, שההיערכות למיגון מוסדות ציבור וההיערכות למיגון נגד מלחמה תהיה במשולב, כי אם אתה מחזק בנין לצורך הגנה מפני טילים, ואתה מקים פיר של ממ"ד, הפיר זה יכול לשמש גם להגנה מפני רעידות אדמה – אלא שצריך תיאום בין שתי הזרועות האחראיות, הזרוע האזרחית, תשתיות ומשרד הפנים, והזרוע של מערכת הביטחון.

זבולון אורלב: לצערי עד היום לא הושג אותו תיאום מיוחל.

זבולון אורלב: הדבר נכון גם בכל הסוגיה שקשורה לחומרים מסוכנים.

זבולון אורלב: אחד הדברים החמורים ביותר שעלולים לקרות ברעידת אדמה הוא איבוד שליטה על יותר מ-150 מתקנים שמוחזקים בהם חומרים מסוכנים, שעצם דליפתם או פריצתם עלולה לגרום אסון המוני.

זבולון אורלב: גם בנושא הזה אין שום פעילות.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שנציע, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אף שמגיש ההצעה הדחופה בעצם רוצה לקיים דיון במליאה – הכנסת הקימה ועדה משותפת לוועדת המדע והטכנולוגיה ולוועדת הפנים.

זבולון אורלב: בעבר הייתי יושב-ראש הוועדה הזאת למשך שבוע, עד שהועברתי לוועדת ביקורת המדינה, ואני מציע שההצעות האלה, אם אפשר להציע לשר שיציע שהן – – –

מה שם הוועדה המשותפת הזאת?

זבולון אורלב: הוועדה לטיפול ברעידות אדמה.

זבולון אורלב: אני חושב שאם הכנסת לא תיקח מנהיגות בעניין הזה, ונסמוך רק על משרדי הממשלה – אני חי בדאגה עמוקה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: אם השר נהרי ישקול את הצעתך, נוכל להצביע עליה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל איתן, ואחריו – חבר הכנסת אברהם הירשזון.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חייב להתוודות – הנאום שלי עכשיו הוא אולי אחת הפעמים הבודדות בקריירה ארוכה מאוד שאני מדבר על נושא שאני בכלל לא מבין בו.

ולא רק שאני לא מבין בו, אלא – בבוקר אמרתי לעוזר שלי, אתה יודע, אולי ננבור קצת בספרים ונכין משהו – –

זבולון אורלב: מיקי, יש לי שני עמודים שלא הספקתי לקרוא.

– – ואז הגעתי למסקנה שבסופו של דבר, גם אם אני אבין וגם אם אני אנבור, אני אגיע למסקנה שתהיה רעידת אדמה, והשאלה היא מתי.

הגעתי גם למסקנה שאחרי שאנבור ואלמד ואביא מומחים והכול, עדיין יהיו חילוקי דעות בשאלה מתי היא עלולה לקרות, ובסוף אני אצטרך לחיות בתחושה שהיא יכולה להיות כל רגע, ואז נשאלת השאלה מה עושים.

וכך חזרתי לנקודה שבגללה אני נמצא כאן עכשיו.

את כל מה שאמרתי עד עכשיו כולם יודעים.

השאלה היא אם יש במדינת ישראל גורם שבודק או נותן הערכת מצב – יכול להיות שהיא לא הגיונית, יכול להיות שהיא טעות, או שאינה טעות, אבל כשאנחנו פונים במישור הגיוני, כשאומדים את הסיכונים, אומדים את הסיכויים, אומדים מה צריך לעשות בעדיפויות ובהסתברויות שונות שדבר כזה אומנם יקרה – כי הוא יקרה, והשאלה היא רק מתי.

תהיה רעידת אדמה, השאלה היא רק מתי.

אני יכול להגיד שבתוך 50 שנה אני לא אהיה פה.

אף אחד לא יוכל להגיד שאני טועה.

אבל תהיה רעידת אדמה.

יש הסתברות, ואפשר לנסות להבין מהי ההסתברות שדבר כזה יקרה, והשאלה הכי חשובה – אני שואל את עצמי מהי הכתובת היום לטיפול בזה.

זה התפקיד שלי כחבר הכנסת, ולכן אני לא צריך להיות מומחה, ואני לא צריך להבין, ואני לא צריך להיות מי שנותן תחזיות.

אני צריך להיות אדם שבעקבות התזכורת ששלחה לנו אמא אדמה בשבועיים האחרונים, שני מסרים שאומרים לנו: אני חיה ונושמת ועלולה לבעוט חזק, תהיו מוכנים – אני שואל את עצמי, בסדר, למי לפנות?

שר התשתיות לא נמצא פה.

אני, כחבר הכנסת, כנציג הציבור, לא מפחיד אף אחד; אני לא רוצה שאנשים ייבהלו.

אנחנו נחיה והכול יהיה בסדר.

אבל מי נוקט את האמצעים?

וכאן אין לי תשובה ברורה.

אני מציע, כמו שהציע קודמי, שנעביר את הנושא לוועדה, ותוקם בכנסת ועדה אד-הוק, שתקבל כלים כדי שתברר ותבדוק את המוכנות של הממשלה שלנו להיערכות – חס וחלילה, אם יקרה דבר כזה, מה עושים ומי עושה.

אני אפילו לא מציע שזו תהיה ועדה שתעשה נסים ונפלאות, כי היכולות של הכנסת עם המשאבים הן מצומצמות.

אבל זאת כן תהיה ועדה שתוכל להעלות את הנושא ולתבוע מהממשלה את המינימום הנדרש על מנת שיהיה לנו מענה כלשהו לציבור ששואל אותנו: חברים יקרים, אתם נציגי הציבור, מה אתם עושים?

האם אתם ערוכים?

ולא מספיק שנענה תשובות בעלמא, אלא צריכים לבוא עם דברים יותר קונקרטיים.

מה שקונקרטי זה, לדעתי, שאנחנו יכולים לגבש הסכמה על-מפלגתית באחת הוועדות שאליה יופנה הנושא, ובכך תהיה תרומתנו.

קולט אביטל: חבר הכנסת איתן, יושבת-ראש הכנסת הודיעה, אם אינני טועה, היום או אתמול, שהיא עומדת להקים ועדה כזאת, אז כדאי שתדע.

זה התפקיד שלנו כחברי הכנסת.

עם כל הכבוד ליושבת-ראש הכנסת, גם היא, בעניין הזה, רק אחד מחברי הכנסת.

בתקנון כתוב איך מקימים ועדה.

מקימים אותה על-ידי החלטה של ועדת הכנסת.

היא יכולה להופיע בוועדת הכנסת ולבקש הקמת ועדה.

אני מציע שהנושא הזה יעבור באמת לשם.

אם רוצים להקים ועדה מיוחדת – אדרבה, בדיון בשאלה לאיזו ועדה להעביר את הנושא, אני מציע שהוא יעבור לוועדת הכנסת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם הירשזון – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, בנאומים בני-דקה, ביום שלישי בשבוע שעבר, העליתי את הנושא של רעידות אדמה והסכנות שישנן.

ג'מאל זחאלקה: יושבת-ראש הכנסת אמרה שהיא לוקחת את הדברים ברצינות ורוצה שיהיה דיון דחוף פה בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: היום היא הודיעה שהיא פועלת כדי שתקום ועדה פרלמנטרית, המורכבת מנציגי הוועדות, כי זה לא נושא לשום ועדה ספציפית.

ג'מאל זחאלקה: אין ועדה ספציפית שיכולה לטפל בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, באופן חריג – אני לא יודע, חבר הכנסת אורלב, אם אפשר שההחלטה שנקבל היא שאנחנו מגבים את החלטתה של יושבת-ראש הכנסת או שאנחנו דורשים שתהיה ועדה.

ג'מאל זחאלקה: לא נעביר את זה לוועדה ספציפית, אלא צריך להקים ועדה מיוחדת, מורכבת מוועדות החינוך, הכספים, הכלכלה, המדע והטכנולוגיה, הבריאות והפנים.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני מציע, כבר עכשיו, להעביר את הנושא הזה לוועדת הכנסת עם המלצה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש קונסנזוס.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת איתן, אין חילוקי דעות על כך שזה צריך להידון בכנסת ושהכנסת צריכה לקיים פיקוח, כי הממשלה לא עשתה דבר בעל משמעות.

ג'מאל זחאלקה: אפילו מסע ההסברה שהתחילו בו לפני כמה שנים הופסק – איך להתנהג בזמן רעידת אדמה.

ג'מאל זחאלקה: מסע ההסברה הזה, פעם חולקו כמה חוברות.

ג'מאל זחאלקה: היה סיפור על זה כמה שבועות, וזה נעלם לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: הסכנה היא מוחשית.

ג'מאל זחאלקה: רוב המומחים, ודרך אגב, לא רק מומחים ישראלים אלא מומחים בין-לאומיים ובאזור כולו, מסכימים – או שיש אצל רוב המומחים, לא כולם, אצל רוב המומחים יש הסכמה שרעידת האדמה היא בהסתברות גבוהה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: רעידת אדמה חזקה היא בהסתברות גבוהה מאוד בשנים הקרובות ביותר.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לטפל קודם כול באזורים המועדים לפורענות.

ג'מאל זחאלקה: יש היסטוריה, כלומר, ידוע איפה רעידת אדמה צפויה, יכולה להכות.

ג'מאל זחאלקה: יש היסטוריה של רעידות אדמה בארץ, יש אזורים מועדים לפורענות, ובאזורים האלה יש מוסדות ציבור שהם מסוכנים.

ג'מאל זחאלקה: יש מפעלים ומתקנים שהם מסוכנים.

ג'מאל זחאלקה: זה כולל את מפרץ חיפה וזה כולל גם את הכור בדימונה.

כאן בכנסת זה מחוזק מספיק?

כל הזמן נדמה לי שזה יכול ליפול אלינו.

זבולון אורלב: ד"ר אפרים לאור, יושב-ראש ועדת ההיגוי הממשלתית, הודיע שמבנה הכנסת אינו חסין לרעידות אדמה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורלב, צר לי לאכזב אותך.

קולט אביטל: זה לא על חשבון זמנך.

קולט אביטל: היה פה בקע, כפי שאתה זוכר, לפני שנתיים, שלוש שנים.

קולט אביטל: נעשתה בדיקה על-ידי הכנסת, והכנסת ערוכה.

זבולון אורלב: אני אומר לך מה שאמר מומחה ממשלתי.

קולט אביטל: אני אומרת לך מה שאני ביררתי.

קולט אביטל: אנחנו ערוכים.

קולט אביטל: אבל רעידות אדמה פוליטיות יש כאן.

קריאה: אם תהיה רעידת אדמה, המקום הכי טוב להיות בו זה הכנסת.

זבולון אורלב: אולי היא ערוכה לרעידת אדמה פוליטית, אבל רעידת אדמה פיזית?

קולט אביטל: אני לא בטוחה, אגב, כי לא הכנתם אותה מספיק.

קולט אביטל: בבקשה תמשיך.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שטיפול ברעידת אדמה צריך להיות מנותק לחלוטין מרעידות אדמה פוליטיות, שזה נושא שכולם – איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: רעידת אדמה לא מבדילה בין אדם לרעהו ובין עשיר לעני.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש דבר אחד שחייבים לשים לב אליו.

ג'מאל זחאלקה: כאן זאת המסקנה העיקרית.

ג'מאל זחאלקה: מתרחשת אותה רעידת אדמה בסן-פרנסיסקו – לפני כמה שנים – 6.2 בסולם ריכטר.

ג'מאל זחאלקה: באותו חוזק מתרחשת רעידת אדמה, נגיד בבנגלדש או בהודו.

ג'מאל זחאלקה: בסן-פרנסיסקו נהרגים שישה אנשים ויש סדק או שניים בכמה גשרים, ובמדינה כמו הודו, או בקהיר – למה ללכת רחוק?

ג'מאל זחאלקה: ברעידת אדמה שהיתה בקהיר אלפי אנשים נקברו מתחת להריסות, כי הבניינים לא היו ערוכים.

משה כחלון: זה מוכנות מול אי-מוכנות.

ג'מאל זחאלקה: בדיוק.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הסטנדרטים – בקיצור אנחנו צריכים לפעול כאילו יש רעידת אדמה מחר, בבהילות הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר את הדברים על סמך קריאה.

ג'מאל זחאלקה: אני קראתי משהו.

ג'מאל זחאלקה: גם חברי כנסת יכולים להבין טקסט שאומר שיש הסתברות גבוהה בתקופה הקרובה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו יכולים להבין.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שההיערכות יכולה לחסוך אלפי קורבנות.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: במקום שר התשתיות הלאומיות ישיב השר משולם נהרי.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, רעידות האדמה הבינוניות שאירעו בארץ בשבוע שעבר הזכירו לכולנו שאנו חיים באזור רגיש.

משולם נהרי: רעידות האדמה היו בעוצמה בינונית ולשמחתנו לא גרמו כל נזק.

משולם נהרי: התרחשותן של כמה רעידות אדמה בפרק זמן קצר היא לא יותר מצירוף מקרים, ואין בכך כדי להעיד על רעידות נוספות צפויות.

משולם נהרי: עם זאת, על-פי דעת המומחים צפויה בישראל רעידת אדמה חזקה, לפחות בעוצמה הדומה לרעידת האדמה ב-1927, רעידה שגרמה, בזמנה, להרוגים ולנזקים רבים, כפי שכבר הזכיר חבר הכנסת אורלב.

משולם נהרי: לא ניתן לחזות את מועד הרעידה אך בהחלט ניתן להיערך לקראתה, כפי שפועלים משרדי הממשלה בשנים האחרונות.

משולם נהרי: הממשלה נוקטת צעדים שונים, הן כדי למזער נזקים ולמנוע התמוטטות של מבנים הן על מנת להכין את הכוחות, לתת מענה לאחר שתתרחש רעידת האדמה.

משולם נהרי: הוכנה תוכנית מיתאר ארצית, תמ"א 38, לחיזוק מבני המגורים, לשיפור עמידותם ברעידות אדמה.

משולם נהרי: הונחו על שולחן הכנסת הצעות חוק הנלוות לתמ"א 38.

משולם נהרי: אני מקווה שהצעות חוק אלה יקודמו במהרה.

משולם נהרי: הממשלה מקדמת עדכון ושיפור של תקני הבנייה – – –

מה האומדן התקציבי של ביצוע התוכנית בתמ"א 38?

בכמה כסף שצריך להשקיע בזה מדובר?

משולם נהרי: אין לי נתון, אבל אם יש תוכנית כזאת – – –

זבולון אורלב: 5 מיליארדים.

משולם נהרי: חבר הכנסת , אם יש תוכנית כזאת ומוציאים תוכנית בשביל לבצע אותה, לא משנה כבר העלות שלה.

משולם נהרי: יש עוד חוקים שהיית עד להם, והיינו עדים להם, כדי לעודד אנשים לחזק את המבנים ותמורת זאת לקבל הטבות.

קולט אביטל: עבר חוק כזה לפני יומיים.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: הממשלה מקדמת עדכון ושיפור של תקני הבנייה, כדי להבטיח שמבנים ומתקנים חדשים נבנים באופן עמיד.

משולם נהרי: שר התשתיות הלאומיות הניח על שולחן הממשלה תוכנית לחיזוק מבני ציבור, בעיקר מוסדות חינוך ובתי-חולים, והוא מתכוון להגיע לסיכום עם שר האוצר בעניין התקציב הנדרש לכך, והדרישה היא כ-5 מיליארדים ל-20 שנה.

משולם נהרי: הרי אתה לא יכול לעשות את זה בפעם אחת, זה תהליך מתמשך.

משולם נהרי: במרבית בתי-הספר בארץ ובארגונים רבים אחרים נערכו הדרכות בנושא התנהגות נכונה בעת רעידת אדמה.

משולם נהרי: מידע זה אף הופץ בדואר לכל תושבי ישראל לפני כמה שנים ונמצא זמין באתר אינטרנט ממשלתי.

משולם נהרי: נכתבו תורות פעולה עבור כוחות המענה ונערכו השתלמויות ותרגילים לשיפור ולבחינת המוכנות הן במשרדי הממשלה הן ברשויות המקומיות.

משולם נהרי: בין היתר נערך בחודש יולי האחרון תרגיל בראשות ראש הממשלה, שבו הציגו המשרדים את מוכנותם לרעידת אדמה.

משולם נהרי: לא ניתן למנוע רעידת אדמה, אך בהחלט ניתן להקטין את הנזק הנגרם ממנה.

משולם נהרי: הממשלה פועלת באופן רציף ומתמיד לצמצום הנזקים העלולים להיגרם ברעידת אדמה חזקה, ואני הייתי גם עד ושותף לדיונים האלה.

משולם נהרי: על כן אין לי התנגדות – – –

ג'מאל זחאלקה: הבנייה של שנות ה-50 שהממשלה בנתה, יצטרכו לשלם פיצויים לאנשים – – –

משולם נהרי: זה לא נושא שמחביאים אותו, זה נושא שעלה לדיונים בצירוף חוקים, בצירוף תוכניות, ויש כוונה לטפל בו, אף אחד לא טומן את הראש שלו בחול.

משולם נהרי: לכן אני חושב, משום שהנושא הזה, אף אחד לא יכול לדעת מתי הוא יפרוץ או יבוא או יפתיע אותנו, בהחלט יש מקום אפילו להקים ועדה כדי שתקיים דיון בנושא כבד זה, שאנשים גם לא יודעים איך להיערך לזה – כי קשה מאוד, חוץ מחיזוק המבנים.

משולם נהרי: אבל כל ההתנהגויות במצבים כאלה, גם את זה צריך להביא בחשבון.

משולם נהרי: לכן אין לי התנגדות שהנושא יעבור לוועדת הכנסת, והיא תחליט מהו הפורום שידון בו.

משולם נהרי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: האם הצעת השר היא על דעת המציעים?

קולט אביטל: אתם מסכימים.

קולט אביטל: אם כך, נעבור להצבעה.

קולט אביטל: בעד זה העברה לוועדת הכנסת, נגד זה הסרה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 34 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 9, נגד – אין, נמנעים – אין.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא יעבור לוועדת הכנסת להכרעה איזו ועדה תטפל בכך.

קולט אביטל: הקצאת משאבים לא שוויונית במשרד הרווחה

קולט אביטל: אנו עוברים לנושא הבא: הקצאת משאבים לא שוויונית במשרד הרווחה – הצעה לסדר-היום שמספרה 3934.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

אברהים צרצור: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, אני מודע לעובדה שעכשיו, בשעות אלה אנו מאוד עייפים, לכן אעשה את מלאכתי קצרה ככל האפשר.

אברהים צרצור: מערכת הרווחה אמורה להגן, כבוד השר, גברתי היושבת-ראש, ולסייע לכל אדם, משפחה וקהילה במצבים של משבר זמני או מתמשך מפאת עוני והדרה, סטייה חברתית, אבטלה, אפליה או ניצול.

אברהים צרצור: לצערי הרב, האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל עומדת בקריטריונים האלה בצורה מלאה; א.

אברהים צרצור: מעל 90% מהאוכלוסייה הערבית בישראל גרים ברשויות מקומיות שהממוצע הסוציו-אקונומי שלהן הוא 2.8, לעומת 6.1 ברשויות היהודיות; ב.

אברהים צרצור: שיעור האבטלה בקרב אוכלוסייה זו כמעט כפול מהממוצע הארצי; ג.

אברהים צרצור: למעלה ממחצית המשפחות הערביות עניות – פי-שלושה מבחברה היהודית; ד.

אברהים צרצור: שני-שלישים מן הילדים הערבים עניים – כמעט פי-ארבעה מבחברה היהודית.

אברהים צרצור: ממחקר שפורסם לאחרונה, המבוסס על מאגרי נתונים קיימים של משרד הרווחה עצמו, התגלו עובדות כדלקמן: א.

אברהים צרצור: הקצאת תקציבים בפועל לרשויות מקומיות – כ-1,000 ש"ח למטופל ברשות הערבית מול יותר מ-2,000 ש"ח ברשות יהודית; ב.

אברהים צרצור: הפער בתקציב הפעילות של משרד הרווחה לרשויות הערביות – 59% מתקציב קיים; ג.

אברהים צרצור: הפער המצטבר בתקציבי השירות לילד – 91% מתקציב קיים; ד.

אברהים צרצור: הפער בתקינת כוח-אדם ברשויות הערביות – 28% מתקינה קיימת.

אברהים צרצור: למרות הגידול בתקציבי הרווחה לרשויות הערביות גדל הפער בין תקציבי הרווחה ביחס לרשויות היהודיות או המעורבות בכ-30% בשנים 2000–2006.

אברהים צרצור: שיטת חלוקת תקציבי משרד הרווחה, המותנית בהשתתפות הרשויות בשיעור אחיד, בהתעלם מהרמה הסוציו-אקונומית, יוצרת משום היטל רגרסיבי, המגדיל פערים.

אברהים צרצור: כ-90% מהרשויות המקומיות בשלושת האשכולות הנמוכים הן ערביות, לכן אוכלוסייתן היא הסובלת העיקרית משיטת חלוקת תקציבים זו, הבאה לידי ביטוי בפערים שהזכרתי לעיל.

אברהים צרצור: מסקנות והצעות: א.

אברהים צרצור: שינוי שיטת חלוקת תקציבי משרד הרווחה לרשויות המקומיות; ב.

אברהים צרצור: קביעת סדר עדיפויות מקצועי בחלוקת תקציבים בתוך הרשויות המקומיות הערביות; ג.

אברהים צרצור: תכנון וביצוע תוכנית לאומית לסגירת פערים בין האוכלוסייה הערבית הענייה לבין כלל אוכלוסיית המדינה; ד.

אברהים צרצור: וזה החשוב ביותר, כבוד השר, ביטול ההשתתפות העצמית של הרשויות המקומיות הערביות, ולו של אלה מהרשויות שאין ביכולתן באמת להשתתף באחוז הזה, מה שמבטל לחלוטין את השתתפות המשרד בכל הפעילות שלהן.

אברהים צרצור: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה להשיב.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, תודה לך, חבר הכנסת צרצור, על שהעלית את הנושא, שהוא נושא מאוד מרכזי אצלי במדיניות שאני מוביל במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

יצחק הרצוג: התמונה היא יותר מורכבת.

יצחק הרצוג: ראשית כול, המגזר הערבי נהנה משורה של שירותים מקיפים שמוצעים לכלל האוכלוסייה.

יצחק הרצוג: למשל, פתרונות חוץ-ביתיים, מעונות, טיפולים וכיוצא בזה הם משותפים ליהודים וערבים ופתוחים לכול – ואני כמובן רואה יהודים ולא-יהודים בהרבה מאוד מתקנים – אנו מתקצבים מאות עמותות וארגונים במכרזים ובתמיכות, וכמובן, השירות ניתן לכולם.

יצחק הרצוג: אלא מאי, ראשית, אנו צריכים להביא את דבר השירות לכלל האוכלוסייה.

יצחק הרצוג: שנית, שמנו השנה דגש בשורה של מכרזים שהיו מיועדים רק למגזר הערבי, לנכים, לאנשים עם לקויות, פיגור וכיוצא בזה.

יצחק הרצוג: שלישית, כמובן, אני טוען וחוזר וטוען שהבעיה הבולטת במגזר היום היא בנושא העצמת נשים.

יצחק הרצוג: מעורבות הנשים בקהילה בתחום של שירותי הרווחה היא נושא שמחייב דיון אמיתי ברמה של החברה והקהילה עצמה, ואי-אפשר להתעלם מכך.

יצחק הרצוג: לגבי לשכות הרווחה, אנו מוצאים עובדים ועובדות נפלאים בלשכות הרווחה גם במגזר הערבי, אלא שכמובן, הרשויות המקומיות במגזר הערבי סובלות מבעיות קשות של תקצוב, חלקן, ואז עולה בעיית המצ'ינג.

יצחק הרצוג: אתה צודק בטענתך, זה גורם למעין מעגל סגור, מסוכן, שרשות שאני אומר לה: קחי בבקשה עוד תקן, והיא לא מוכנה כי אין לה הכסף, פוגעת בשירות שהיא צריכה לתת לאוכלוסייה.

יצחק הרצוג: את העניין הזה אני בודק לעומק, וקבעתי את זה כנושא למדיניות מרכזית שלי ב-2008.

יצחק הרצוג: צוות מקצועי בראשות המנכ"ל של משרדי, נחום איצקוביץ, יושב על המדוכה בימים אלה ממש, לרבות התוכנית להצלת לשכות רווחה ברשויות מתמוטטות, איך להוציא את השירות מהעירייה ולהמשיך לתת אותו בקהילה.

יצחק הרצוג: יש בעיות אדירות בנושאים האלה.

יצחק הרצוג: זאת ועוד, אני מקדם תוכנית מלאה להפעלת שירותי הביטוח הלאומי ברשויות המקומיות והערים הערביות בצורה אינטנסיבית יותר, הבאת דבר השירות לציבור בערבית ופיתוח מערכת שירותים שתאפשר מיצוי זכויות לאוכלוסייה.

יצחק הרצוג: הממשלה אישרה תוכנית מקיפה, תוספת לקשישים בהבטחת הכנסה, שכוללת כמובן את כל הקשישים הערבים בהבטחת הכנסה, שתהיה משמעותית כשהתקציב יעבור.

יצחק הרצוג: נוסף על כך, אנחנו הפעלנו השבוע את התוכנית הלאומית לילדים ולנוער בסיכון, שנקראת "תוכנית שמיד", שמקיפה כ-150,000 ילדים בסיבוב הראשון.

יצחק הרצוג: היא מקיפה היום עשרות רשויות, ו-30% מהנהנים ממנה הם ילדים ערבים.

יצחק הרצוג: זאת בוודאי אפליה מתקנת משמעותית כדי לתת את הטיפול החסר ברשויות הללו.

יצחק הרצוג: אשר על כן, אני מתייחס בצורה רצינית להערותיך, ומתכוון לטפל בכך באמת.

יצחק הרצוג: אי-אפשר לפטור רשויות ממצ'ינג בכלל, זה לא קביל, ואני גם טוען שהרשות עצמה והקהילה צריכות להתמודד עם בעיות אמיתיות.

יצחק הרצוג: אם אני יושב עם יישוב בדואי, 70% מן היישוב הם ילדים, אבל אז אני גם שומע על ביגמיה, שבאסלאם זה אפשרי אבל בחוק המדינה זה לא ניתן – – –

אברהים צרצור: זה אפשרי אבל לא בכל תנאי.

יצחק הרצוג: יש לך היום בעיות אמיתיות של נשים במגזר הבדואי, מהנישואים הראשונים, שנזרקות עם הילדים.

יצחק הרצוג: ואף אחד לא עושה כלום.

יצחק הרצוג: אני שואל את הנשים: אתן מנהלות דו-שיח בתוך הקהילה בנושא הזה?

יצחק הרצוג: הן אומרות, כן, אבל לא תמיד מקשיבים לנו.

יצחק הרצוג: אני אומר גם לך, כמנהיג דתי חשוב, צריך לדבר על הדברים האלה.

יצחק הרצוג: המבנה הקהילתי לא יכול להיות תלוי במדינה בצורה מוחלטת, הוא דו-שיח.

יצחק הרצוג: אני אנסה לעשות כל מה שאני יכול כדי שהשירות לאזרח ולאזרחית הערבים בישראל יהיה הטוב ביותר והשוויוני ביותר בכל הרמות.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

קולט אביטל: מה אתה מציע?

אברהים צרצור: אני מסתפק בדברי השר.

אברהים צרצור: הפרטת המעונות הממשלתיים לאנשים עם פיגור שכלי

קולט אביטל: הנושא הבא על סדר-היום: הפרטת המעונות הממשלתיים לאנשים עם פיגור שכלי – הצעה לסדר-היום שמספרה 3932, הצעה של חבר הכנסת יוסי ביילין.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הנושא שעל סדר-היום הוא נושא שהגיע אלי דרך דאגה של קרובי משפחה של אנשים עם פיגור שכלי.

יוסי ביילין: מדובר במצב שבו יש בארץ 63 מעונות לאנשים במצב כזה, רובם מעונות פרטיים – 40 מעונות פרטיים, 14 מעונות ציבוריים ותשעה מעונות ממשלתיים.

יוסי ביילין: הכוונה שמדובר בה כרגע היא להעביר שני מעונות ממשלתיים לידיים ציבוריות של עמותות שלא לשם רווח, בלי לבטל בינתיים החלטת ממשלה קודמת להפריט את כל תשעת המעונות הממשלתיים, שעדיין נותרו ממשלתיים.

יוסי ביילין: הכוונה כרגע היא, שמשרד הרווחה יעקוב אחר שני המעונות האלה שהופרטו, ובמשך השנה הקרובה הוא יגיע למסקנות באשר ללקחים שאפשר ללמוד מן ההפרטה הזאת ויחליט מה לעשות בעקבות זאת.

יוסי ביילין: על מה מתלוננים קרובי המשפחה של האנשים האומללים האלה?

יוסי ביילין: אגב, חלק מהם נמצאים במעונות 30, 40 ואפילו 44 שנים.

יוסי ביילין: החשש הגדול ביותר שלהם הוא מן השינוי.

יוסי ביילין: הם טוענים שהעובדה שמעון מסוים הוא דווקא ממשלתי איננה ערובה להצלחה שלו, ולא להיפך – זה לא אומר שאם יש מעון פרטי הוא בהכרח כישלון.

יוסי ביילין: הפחד הגדול שלהם הוא מפני השינוי.

יוסי ביילין: מדובר באנשים שרגילים מאוד לארבע האמות שלהם.

יוסי ביילין: כאשר הם יוצאים מארבע האמות האלה הם לא שולטים בעצמם בהרבה מקרים, וקשה להם להסתדר עם כל מצב חדש.

יוסי ביילין: השאלה שהם שואלים היא מדוע אי-אפשר ללמוד לקחים מאותם מעונות פרטיים שכבר נמצאים בידיים פרטיות.

יוסי ביילין: מדוע צריך גם את שני המעונות האלה להעביר לידיים פרטיות כדי ללמוד את המצב?

יוסי ביילין: והיה ואחרי שנה יסתבר שתוצאות הניסוי הזה פחות מוצלחות מהצפוי, האם אז יחזירו את המעונות לידיים ממשלתיות?

יוסי ביילין: האם שנה של לימוד כזה היא מספקת?

יוסי ביילין: יש עוד שאלות מאוד קשות: מהי עמדת הממשלה לגבי שבעת המעונות האחרים?

יוסי ביילין: הם יישארו בממשלה, הם יופרטו בעקבות זה?

יוסי ביילין: האם ניתן לבחון את המעונות הציבוריים הקיימים ולהחליט אם אפשר להשאיר אותם ככאלה או לא?

יוסי ביילין: מי יבצע את המחקר הזה?

יוסי ביילין: מי ירצה לעבוד היום במעון שהופרט לשנה, מבלי לדעת מראש מה יהיה עתידו?

יוסי ביילין: החשש הוא שאנשים לא ירצו לעבוד במקום של ניסוי.

יוסי ביילין: חילופי עובדים מול האנשים שיש להם פיגור שכלי הם דבר נוראי.

יוסי ביילין: הם מתרגלים והופכים להיות תלויים במטפלים מסוימים.

יוסי ביילין: שינוי מהיר ותכוף של מטפלים הוא דבר קשה במיוחד.

יוסי ביילין: השאלה היא אם המפעילים החדשים יהיו מוכנים לקלוט את הצוותים הקיימים.

יוסי ביילין: האם הממשלה יכולה לבוא למשפחות ולומר שאותם מטפלים ימשיכו שם, או שהמפעילים האלה הם אוטונומיים ויכולים לפטר ולשכור את מי שהם ירצו – זאת שאלה קריטית לגבי המשפחות.

יוסי ביילין: בעצם, עם ההפרטה משרד הרווחה הופך להיות יותר מיניסטריון שמפקח מאשר משרד שמעסיק בעצמו במישרין את העובדים ומפעיל את המערכות.

יוסי ביילין: השאלה היא אם מערכת הפיקוח לקויה כל כך, כפי שמצא אותה שר העבודה והרווחה היום.

יוסי ביילין: יש כאן בעיה אמיתית.

יוסי ביילין: מבקר המדינה, בדוחות שלו, דוח 55ב ו-57ב, מתריע על מערכת פיקוח דלילה מאוד, שלא מצליחה לטפל בבעיות, היא לא מצליחה באמת לפקח על המעונות, ואז נוצר הבדל בין מעון ממשלתי, שבכל זאת יש עליו בעלות ממשלתית, לבין מעון ציבורי או מעון מופרט, שכמעט אי-אפשר לפקח עליו.

יוסי ביילין: לכן, הדאגה הגדולה של המשפחות היא מכך שהממשלה מוותרת על שליטה ישירה בשני מעונות ולא מבטלת את הכוונה הקודמת לוותר על שליטה בשבעה מעונות נוספים, אבל אין לה מנגנון הפיקוח המתאים לגבי אותם מעונות שעוברים לידיים מופרטות.

יוסי ביילין: זה התפר הבעייתי כאן בסיפור שלנו.

יוסי ביילין: זה לא סיפור של טובים ורעים, זה סיפור של מרקם מאוד עדין, של אנשים אומללים מאוד, שהם כמעט היסטריים משינוי בסטטוס-קוו, והמערכת הממשלתית לא מסוגלת להבטיח להם – לא את הצוות ולא את הפיקוח, שיוכלו אולי למתן את הבעייתיות שבהפרטה, בלי שהם עצמם שוללים את עקרון ההפרטה באופן מוחלט.

יוסי ביילין: ועל כך אני מבקש תשובה מהשר.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, תודה לך, אדוני המציע, אכן אתה מעלה נושא סבוך מאוד, מורכב מאוד ורגיש מאוד, שעלה בכמה פורומים בכנסת, גם על-ידי חברתי חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

יצחק הרצוג: הנושא, תקצר היריעה מלהרחיב בו עוד ועוד בסוגיות מסוגיות שונות.

יצחק הרצוג: סוגיית הניהול, סוגיית התקצוב, סוגיית השליטה בכוח-אדם, היכולת לפטר עובד שסרח, היכולת לתת את השירות הכי טוב – וזאת מבלי לגרוע מן העובדה שכל מה שאמרת הוא נכון: יש מעונות של המדינה שהם מצטיינים, יש עשרות מעונות פרטיים וציבוריים מצטיינים, ויש כאלה – להיפך.

יצחק הרצוג: יש גם מצבים מאוד סבוכים ומורכבים.

יצחק הרצוג: יש מצבים שבהם אין יכולת באמת לקיים דיאלוג אמיתי, כי החרדות מאפילות על הכול – ואני לחלוטין מבין את החרדות – כאשר המטרה בכל מחיר ובכל מצב היא לא לפגוע, שלא תיפול שערה משערות ראשו של דייר אחד, והוא בכלל, בעצם, לא אמור לחוש בהבדל.

יצחק הרצוג: אבל, יש מצבים מאוד קשים.

יצחק הרצוג: אני הייתי בחזית המאבק נגד הפרטת המעונות האלה כבר כמה שנים.

יצחק הרצוג: בהחלטה שהתקבלה אני רואה שיפור גדול, מכיוון שהורדנו את המספר לשניים, מכיוון שדובר בהעברה למלכ"ר.

יצחק הרצוג: עד עכשיו הסבירו לי שהעברה לידיים פרטיות היא אסון כי זה נעשה רק למטרות רווח, אם כי אני יכול לומר לך שיש מעונות פרטיים שהם פשוט מדהימים.

יצחק הרצוג: אבל אני קיבלתי את העיקרון הזה, כי אני מאמין שארגונים ציבוריים – כמו, לשם ההמחשה, אקי"ם, אלי"ן, אלו"ט, ויצ"ו, "נעמת" ואחרים – הם היום מספקי שירותים מדהימים, אנחנו מתקשרים אתם בפיקוח ורגולציה בעשרות תחומים אחרים, והשירות שאנחנו מקבלים הוא טוב מאוד.

יצחק הרצוג: אכן, גם דוח מבקר המדינה הוא חמור מאוד, וחלק מהדיאלוג עם האוצר היה, ועדיין, לגבי החמרת הפיקוח, הגברת הפיקוח, קביעת כללים לזיכיון ולרשיון, יכולת להחליף את מי שנכנס, תפקוד יותר נכון, מחקר, הבטחת הנדל"ן, והכי חשוב, בין היתר, הוא נושא העובדים.

יצחק הרצוג: והסעיף ב"מחליטים" הוא מפורט מאוד.

יצחק הרצוג: הוא מדבר על השארת העובדים על-ידי המפעיל, על אפשרות לתת להם פנסיה ותנאים כעובדי מדינה, הסכם בדומה להסכם במע"צ.

יצחק הרצוג: אני גם מסייר במעונות, פוגש את ההורים, מדבר עם ההורים.

יצחק הרצוג: לא קידמנו דבר.

יצחק הרצוג: להיפך.

יצחק הרצוג: עודדתי את ההורים להיפגש עם האוצר.

יצחק הרצוג: אני לא אץ ולא שש ולא רץ.

יצחק הרצוג: אני לא חושב שהתקדם שום דבר מאז ה"מחליטים", אלא רק דיאלוג פתוח וכן, שבו, כמו שאתה אומר, בפועל, ברגיעה, ובדיון ענייני, מודים ההורים וגם מודים העובדים שהמצב שהתהווה היום הוא שמוטת השליטה של המשרד היא קשה מאוד כלפי המעונות הללו, שהם אפילו לא יחידות סמך, הם חלק מן המשרד, וכאשר לוקח לך חמש או שש שנים לפטר עובד שסרח, וכאשר יש מצבים מאוד קשים – אני לא רוצה לפרט, גם מבחינת צנעת הפרט.

יצחק הרצוג: הרי אני מחפש את הדרך איך לנהל את המקום הזה יותר טוב, ולא מצליח, ולא מוצאים, והעובדים שאחראים על המערכת הזו באים אלינו ואומרים: זה מצב בלתי אפשרי.

יצחק הרצוג: ולכן הפתרון שעליו דובר, באופן של שני מעונות לניהול על-ידי מוסד כמו למשל "אלווין", שלקח מעון כזה בעבר והיום הוא לתפארת אמיתית, הוא לא דבר שהוא שלילי כשלעצמו.

יצחק הרצוג: אלא מאי?

יצחק הרצוג: אנחנו חייבים להבטיח, בכל תהליך כזה, באמת – שההורים ירגישו נינוחים, ללא חרדות.

יצחק הרצוג: ואני מבין.

יצחק הרצוג: אני לא מסוגל להתמודד אפילו עם חרדות, כי גזירת גורל נפלה עליהם, אמיתית.

יצחק הרצוג: ודבר שני – העובדים, והדבר השלישי – הבטחת השירות.

יצחק הרצוג: ולכן, מה שסוכם, גם עם ההורים, שבשלב הראשון אנחנו עושים מחקר השוואתי בכל מיני פרמטרים, לראות יתרונות, חולשות וחוזקות של מעונות פרטיים, ציבוריים וממשלתיים.

יצחק הרצוג: אני גם מאמין בכל לב שחייבים להישאר מעונות ממשלתיים, כיוון שהם צריכים לייצר בכלל את הסטנדרט שעל-פיו כל המערכת צריכה לתפקד.

יצחק הרצוג: אבל אודה ולא אבוש, אף-על-פי שקשה לי עם זה: בהרבה מהמצבים של המעונות הממשלתיים הסטנדרט הוא לא כמו הסטנדרט במעונות הציבוריים או הפרטיים, ואנחנו צריכים למצוא את הפתרון לכך.

יצחק הרצוג: זה לא רק עניין של תקציב.

יצחק הרצוג: זה לא רק, זה הרבה יותר מזה.

יצחק הרצוג: זו תרבות של עבודה, ואתה מכיר את זה בעצמך.

יצחק הרצוג: זו תרבות של שליטה וניהול והטמעת נהלים, ואפילו סוג מסוים של נאמנות טוטלית למטרה, כפי שאתה רואה במוסדות ללא כוונת רווח, שהם חד-חד-ערכיים ומיומנים למטרה שלשמה הם נוסדו.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, אני מוחה – – –

יצחק הרצוג: אני לא אמרתי את זה כלפי העובדים.

יצחק הרצוג: אני לא אמרתי את זה.

יצחק הרצוג: אני אומר לך שלעתים יש מצב – – –

שלי יחימוביץ': – – –

יצחק הרצוג: אני אמרתי שהמבנה, התפיסה הארגונית – כאשר התפיסה הארגונית הכללית היא במוטת שליטה רחבה, לעומת ארגון שזו כל מטרתו – לעתים יש לזה גם יתרונות.

יצחק הרצוג: וחס וחלילה לא אמרתי מלה על עובדים.

יצחק הרצוג: אני מכבד, מוקיר, את העובדים.

שלי יחימוביץ': – – –

קולט אביטל: סליחה, זה לא דיאלוג.

יצחק הרצוג: אני מכיר את העובדים, מדבר אתם, ישבתי גם עם הוועדים ועם כולם.

יצחק הרצוג: יש גם עובדים שרוצים לצאת לפרישה מוקדמת, הגיעו לגיל שהם רוצים, והמערכת לא מאפשרת להם את זה מאלף ואחת סיבות.

שלי יחימוביץ': – – –

קולט אביטל: חברת הכנסת יחימוביץ, אין לך רשות דיבור.

קולט אביטל: תני לו לסיים, אני מבקשת.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת ביילין העלה את החשש של ההורים.

יצחק הרצוג: החשש הזה, בראייתם הוא מוצדק ונכון, וכבר אמרתי שלפיכך אין, בעצם, שום התקדמות ביישום ההחלטה הזו אלא אך ורק דיאלוג.

קולט אביטל: מה אתה מציע, אדוני השר?

יצחק הרצוג: אם חבר הכנסת רוצה, דיון בוועדת העבודה והרווחה; אם כי היה.

יצחק הרצוג: אני תמיד אשמח.

יצחק הרצוג: אין עם זה שום בעיה, זה חשוב ורציני.

קולט אביטל: יש הצעה אחרת שכבר נרשמה.

קולט אביטל: בבקשה, הצעה אחרת.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, אדוני המציע, חברי חברי הכנסת, הנושא שהעלה חבר הכנסת ביילין הוא נושא חשוב ועקרוני.

דב חנין: אנחנו מדברים אומנם על שני מעונות, אבל שני מעונות שהם עולם שלם של אנשים עם מוגבלות, של בני משפחה, של עובדים.

דב חנין: אנחנו מדברים על מהלך – אני אומר את זה בצער ובכאב – שהוא סוג של ניסוי בבני-אדם.

דב חנין: מוציאים את זה משליטה ממשלתית, מעבירים את זה למתכונת אחרת.

דב חנין: לכן השאלה הזו היא שאלה עקרונית, ואני חושב שהיא ראויה לדיון עקרוני במליאה.

דב חנין: אני מבין את המציע, שרוצה לקדם את זה במהירות.

דב חנין: אם אפשר היה שהמליאה תדון בזה במהלך השבועות הקרובים, אני חושב שזה בהחלט נושא שראוי שמליאת הכנסת תעסוק בו.

קולט אביטל: אנחנו נעבור להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אתה מסכים לוועדה?

קולט אביטל: אנחנו מצביעים עכשיו על ועדה מול הסרה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 35 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהנושא עובר לטיפול ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתות לשר הרווחה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני.

יצחק הרצוג: השאילתא הראשונה – 1522, של חברת הכנסת קולט אביטל.

יצחק הרצוג: היא היושבת-ראש, מה עושים?

קולט אביטל: שום דבר, אני לא אשאל שאלה נוספת.

קולט אביטל: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה את שר הרווחה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: ב-16 בספטמבר פורסם בעיתון "ידיעות אחרונות" דבר קיצור ההמתנה לוועדות רפואיות.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה לתיקון העיוותים והליקויים בוועדות הקובעות אחוזי נכות?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כמה זמן דרוש לתיקון ליקויים אלה?

קולט אביטל: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: גברתי, השאלה שאת מעלה מטופלת על-ידי באופן אישי בצורה מאוד משמעותית.

קולט אביטל: היום יש כ-250,000 דיונים בוועדות רפואיות.

קולט אביטל: הוועדות הרפואיות הללו הן חשובות ביותר.

קולט אביטל: עם זאת, יש גם תלונות על אופן התפקוד שלהן, ואני הבהרתי את זה, וקבעתי במסמך מדיניות לשיפור השירות בוועדות הרפואיות.

קולט אביטל: יש עבודת מטה ענקית בביטוח הלאומי, בראשות המנכ"ל והסמנכ"לית, שעוסקים בכך.

קולט אביטל: ואכן, יש שיפור גם באופן הצגת הנושא, הכנת הפונים, מתן השירות לפונים, ההתייחסות לפונים, לרבות זמן הצגת פנייתם.

קולט אביטל: עם זאת, הבעיה העיקרית בלוח הזמנים נובעת מסוגיית המחשוב, ושם אנחנו נמצאים בסכסוך בין ההנהלה לוועד.

קולט אביטל: אני רק אקריא את תשובת המוסד לביטוח לאומי: 1.

קולט אביטל: המוסד לביטוח לאומי פועל באופן שיטתי לקיצור משך ההמתנה לוועדות רפואיות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: ככלל, הוועדות הרפואיות פועלות בהתאם לחוק ולתקנות, ולא ניתן לדבר במכלול על עיוותים וליקויים.

קולט אביטל: עם זאת, אין ספק שיש תקלות, ואלה מטופלות במגוון אמצעים, כלהלן.

קולט אביטל: הוועדות הרפואיות שהמוסד לביטוח לאומי אחראי להפעלתן, מתקיימות בסניפי המוסד לביטוח לאומי.

קולט אביטל: הוועדות מתקיימות בחדרים ייעודיים המתאימים לצורכי הוועדות ומצוידים בציוד הנדרש.

קולט אביטל: בסניפים מסוימים הוקמו בשנים האחרונות מבנים ייעודיים לוועדות.

קולט אביטל: המוסד מכשיר את מזכירי הוועדות בקורס מיוחד.

קולט אביטל: בשנתיים האחרונות מושם בקורס דגש בתפקידו של המזכיר כשומר האינטרסים של הלקוח – customer keeper.

קולט אביטל: ההכשרה ניתנה בתחילת הדרך, בהמשך מתקיימים מפגשי עדכון ורענון באופן שוטף.

קולט אביטל: בוועדה שבראשה יושב פרופסור אשר אור-נוי הוסכם, שוועדה ציבורית תהיה זו שתקבע את הקריטריונים למינוי רופאים שישתתפו בוועדות.

קולט אביטל: המוסד מקווה שהדיונים בנושא זה בראשות משרד הבריאות יתקיימו בהקדם.

קולט אביטל: המוסד יצר בשנתיים האחרונות מגוון אמצעים להכנת הפונים לוועדות: המוסד מקיים סדנאות הכנה לוועדות, שבמהלכן מקבלים הפונים הסבר מקצועי וידידותי על הוועדות.

קולט אביטל: במהלך הסדנאות ניתנות תשובות על שאלות שהפונים מעלים.

קולט אביטל: המוסד הפיק חוברות הסברה בנושא ועדות רפואיות, הניתנות לכל דורש וכן מחולקות בסדנאות.

קולט אביטל: החוברות הן בשפות ערבית ורוסית.

קולט אביטל: סרטון הסברה בנושא הוועדות, שהופק לאחרונה, יופץ בקרוב לכל מי שיוזמן בפעם הראשונה לוועדה רפואית.

קולט אביטל: הסרטון יוקרן בעתיד הקרוב בחדרי ההמתנה לוועדות וכן במהלך הסדנאות שהוזכרו לעיל.

קולט אביטל: הרופאים השתתפו בערבי הסברה שבהם הודגש הצורך בקיום ועדות תוך שמירה מקסימלית על זכויות המבוטח ועל הצורך במתן יחס קשוב, אמפתי ומתחשב.

קולט אביטל: מושם דגש רב בצורך לייחד זמן הולם לכל פונה לוועדה.

קולט אביטל: ועדה ציבורית גיבשה תוכנית הכשרה לרופאים בוועדות הרפואיות.

קולט אביטל: התוכנית הראשונה תיפתח בבית-הספר ללימודי המשך באוניברסיטת תל-אביב.

קולט אביטל: התוכנית היא תוכנית אקדמית, ואין למוסד מעורבות בניהולה או במתן ההרצאות בה.

קולט אביטל: גובשה הצעת חוק שעל-פיה יחויב כל רופא בוועדות לעבור את ההכשרה האמורה.

קולט אביטל: כמו כן יחויבו הרופאים, על-פי הצעת החוק, להשתתף במפגשי רענון קבועים.

קולט אביטל: לסיכום, המוסד מייחס חשיבות רבה לאיכות השירות בוועדות.

קולט אביטל: המוסד מקיים פעילות שוטפת לשיפור השירות כפי שמתקבל מתמצית הפעולות שהוצגה לעיל.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: השיפור בעבודת הוועדות הוא תהליך מתמשך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלה נוספת, במקומי, לחבר הכנסת כהן.

יעקב כהן: כבוד אדוני השר, אני רוצה לברך אותך.

יעקב כהן: אכן, אני יודע שיש לך רגישות לנושא ואתה רוצה לשנות את פני הדברים.

יעקב כהן: שמעתי ממך את התשובה המרחיבה.

יעקב כהן: עם זאת, אני רוצה לומר לך שאני מקבל תלונות מדי יום ביומו.

יעקב כהן: כרגע המצב הוא שמי שבא לבקש בקשה נראה כמו נאשם.

יצחק הרצוג: זה לא הוועדות, זאת בקשה בסניפים.

יצחק הרצוג: זה משהו אחר.

יעקב כהן: בסניפים וגם בוועדות.

יעקב כהן: היחס המחפיר אליו הוא כמו אל גנב.

יעקב כהן: אני מודע לכך שיש לפעמים מקרה כזה, אבל רוב הציבור הוא אנשים שבורים, נכים, קשי-יום.

יעקב כהן: אני חושב שצריך לשנות את פני הדברים, דבר ראשון.

יעקב כהן: דבר שני, צריך להיות שינוי בקריטריונים.

יעקב כהן: יש מחלות שבהן משום מה החולה לא מסוגל לעשות שום דבר, אבל בספר שהכינו לפני 30 שנה המחלה הזאת לא נחשבת לצורך מתן אחוזי נכות.

יעקב כהן: זה חייב להשתנות.

יעקב כהן: דבר שלישי, חייב להיות תאריך לקבלת תשובה – כמה אישרו לו, מתי אישרו לו.

קולט אביטל: תודה רבה.

יצחק הרצוג: הערותיך מצוינות.

יצחק הרצוג: אני אומר לך שאני מחויב באופן אישי לרפורמה עמוקה ביחס לאזרח בביטוח הלאומי.

יצחק הרצוג: את ספר הפרופילים הוצאתי מהקפאה לאחר 50 שנה, ויאושר ספר פרופילים חדש במועצה הקרובה של הביטוח הלאומי.

יצחק הרצוג: אני מתעמת עם הרופאים, עם מזכירי הוועדות.

יצחק הרצוג: הבעיה העיקרית שמעכבת היום את מתן השירות ואת שיפור השירות היא מערכת יחסים בעייתית בין ההנהלה לוועדים בביטוח הלאומי.

יצחק הרצוג: אני מקווה שבמאמץ משותף נגיע להסדרים ונצא מן המצר.

יצחק הרצוג: זאת אחת המטרות העיקריות שלי ב-2008.

יצחק הרצוג: חשיבותו של המוסד לביטוח לאומי לא מוטלת בספק, וכאשר הוא עוסק ב-10 מיליוני פניות בשנה ומקצה כ-50 מיליארד שקלים לאוכלוסייה, בצורות מצורות שונות, הרי הוא לב העניין.

יצחק הרצוג: אני מקווה מאוד שנשדרג את הטיפול באזרח ואת כל השדרה הניהולית שלו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין שאל את שר הרווחה ביום י"ט בחשוון התשס"ח (31 באוקטובר 2007): משרדך מפנה נערים בני 16-10 לפנימיית "נתיבות לכיש" בשל אי-מציאת פתרונות של השתלבות בקהילה לנערים.

קולט אביטל: המוסד נקלע למצוקה כלכלית קשה עקב שרפה של שני מבנים ושינויים פיזיים גדולים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הבעיה הכלכלית של פנימיית "נתיבות לכיש" ידועה לך? 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה לשם מתן סיוע ועזרה בשיקום המבנים שנשרפו ותכולתם?

קולט אביטל: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: הבעיה הכלכלית של הפנימייה ידועה לנו זה זמן, אך היא נובעת לא רק מהשרפה אלא גם מבעיות ניהוליות ואחרות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: פנימיות אמורות לבטח את המבנים מפני שרפה.

קולט אביטל: הפנימייה לא עשתה זאת אף-על-פי שהתרענו בפניהם לאחר שרפה קודמת.

קולט אביטל: מאחר שהישיבה אינה עומדת בתנאי החוזה עמה ובסטנדרטים שאנו דורשים ממוסד טיפולי לילדים בסיכון, העברנו בצורה מסודרת את כל הנערים למוסד אחר.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר הרווחה ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: פורסם כי דוח העוני של המוסד לביטוח לאומי למחצית השנייה של 2006 קובע שמספר הישראלים החיים מתחת לקו העוני הוא מעל מיליון ו-600,000, ובהם 775,000 ילדים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הנתונים היו נכונים ל-2006?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם מאז גדל או הצטמצם מספרם של החיים מתחת לקו העוני?

קולט אביטל: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: את נתוני העוני מפרסם המוסד לביטוח לאומי פעם בחצי שנה.

קולט אביטל: הפרסום האחרון נוגע לשנת 2006, ולפיו כמיליון ו-650,000 נפשות חיות מתחת לקו העוני.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: איננו יודעים אם גדל או הצטמצם מספרם של החיים מתחת לקו העוני.

קולט אביטל: בעוד כמה חודשים יפרסם המוסד לביטוח לאומי נתונים מדויקים על העלייה במחצית הראשונה של 2007.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הרווחה ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007): פורסם כי ילדה נכה מטבריה, בת 12, התקבלה לפנימייה בחיפה, אולם בשל מחסור במשאבים בעיריית טבריה משרד הרווחה לא מאשר את מימון שהותה בפנימייה, ולכן היא נשארה בבית.

קולט אביטל: נמסר שייערך כינוס חירום לתת אישור מיוחד לילדה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נערך כינוס החירום, ומה העלה? 2.

קולט אביטל: היכן הילדה כיום?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יש עוד בנות הממתינות לאישור העברתן לפנימייה? 4.

קולט אביטל: אם כן – כמה?

קולט אביטל: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: ישיבת החירום נערכה ועיריית טבריה החליטה בסופו של דבר להקצות את התקציבים החסרים לילדים שצריכים לצאת לפנימיות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הילדה נמצאת במוסד שמתאים לה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אין כרגע שום בעיה של ילדות בסיכון שצריכות להיות בפנימייה וממתינות לפנימייה.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: הבעיה הקשה של המשרד היא עם נערות במצוקה שנפלטו מכל המסגרות וזקוקות למעון נעול או אבחוני של חסות הנוער.

קולט אביטל: בשל מחסור בתקציבים יש כ-100 נערות כאלה שאינן מטופלות.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר הרווחה ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: פורסם כי תושבת צפת מסרה את בנה לשוטרים בטענה שמצבה הכלכלי אינו מאפשר לה לכלכלו.

קולט אביטל: הבן נמסר למשפחת אומנה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: הנכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם שירותי הרווחה בעיריית צפת מכירים את המקרה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם סייעו לאשה בעבר? 4.

קולט אביטל: האם העברת הבן למשפחת אומנה הוא הפתרון הנכון?

קולט אביטל: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: אשה שעברה לצפת רק חודש לפני כן הגיעה למשטרה והודיעה כי היא מבקשת למסור את בנה.

קולט אביטל: אנו חייבים להדגיש כי הסיבות למסירת הבן אינן כלכליות.

קולט אביטל: משפחות רבות נתונות במצוקה כלכלית קשה אך אינן מפקירות את ילדיהן.

קולט אביטל: מדובר בסיבות מורכבות יותר, שקשורות במערכת הזוגית והמשפחתית שלה, במצבה הנפשי, ביכולת ההורית שלה ועוד.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: שירותי הרווחה בעיר צפת הכירו את הפונה רק שבועיים, מאחר שקודם לכן היא לא גרה בצפת.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הלשכה לשירותים חברתיים הציעה לאשה סיוע במזון לבנה, אך היא לא הגיעה לקבלו.

קולט אביטל: כמו כן הוצע להכניס את הבן למעון-יום רב-תכליתי, אך היא סירבה.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: במצב שנוצר, של ויתור האם על בנה, שהוא מצב קיצוני מאוד, לא היתה ברירה אלא להכניס את הבן לקלט חירום לתקופה קצרה.

קולט אביטל: בתקופה זו נעשה אבחון של האם ושל הילד, במטרה להגיע במשותף עם האם לתוכנית טיפולית שתיתן מענה לצרכיה מתוך ראיית טובת הילד.

קולט אביטל: בוועדה האחרונה לתוכניות טיפול הוחלט לנסות לשלבה, עם בנה, במעון טיפולי לנשים ולילדיהן, שבו ייעשה ניסיון במשך כמה חודשים לסייע לה בקשר עם בנה, בטיפול בו ובשיקום שלה.

קולט אביטל: אני מודה לשר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתות לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד טל שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ט באייר התשס"ו (17 במאי 2006): פורסם, כי הוועדה למחירי הלחם מורכבת, על-פי חוק, משני נציגי משרד האוצר ומשני נציגי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ללא נציג צרכנים.

קולט אביטל: עוד פורסם, כי הוועדה אינה מפרסמת לציבור את נימוקי החלטותיה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעות נכונות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם ישונה הרכב הוועדה כך שתכלול גם נציג צרכנים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע אין הוועדה מפרסמת את נימוקי החלטותיה לציבור?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: הידיעות נכונות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: במהותו, חוק הפיקוח על המחירים הוא חוק כלכלי, וההחלטות הנובעות ממנו הן על בסיס כלכלי טהור.

קולט אביטל: הוועדה הבין-משרדית מחליטה על התייקרות תשומות כאשר משקל התשומות השונות של כל חברה מאושר על-ידי רואה חשבון חיצוני.

קולט אביטל: התייקרות התשומות מבוססת רק על מדדים חיצוניים, כמו מדדי הלמ"ס ומדדים מפרסומים מקצועיים בין-לאומיים.

קולט אביטל: הוועדה אינה שוקלת שיקולים חברתיים, אך מתוך הכרה במשמעויות החברתיות שיש להחלטות כלכליות אני רואה מקום לצירוף נציג ציבור בעל מוניטין ובעל רקע כלכלי וחברתי להרכב הוועדה.

קולט אביטל: אפעל לקידום השינוי הנדרש בחקיקה הקיימת.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: נוסף על פרסום ההסבר הכללי והכלכלי לגבי ההתייקרויות שבגינן הוחלט על העלאת מחירים, הוועדה צריכה לפרסם את נימוקי החלטותיה לידיעת הציבור, בלא חשיפת מידע פרטני על חברות שחל עליו חיסיון.

קולט אביטל: חבר הכנסת חנא סוייד שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ו באייר התשס"ו (24 במאי 2006): לשכת התעסוקה בעיר סח'נין, שנתנה שירותים לתושבי סח'נין, עראבה, דיר-חנא, כאבול ושעב, הועברה לאזור התעשייה תרדיון.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע נסגרה לשכת התעסוקה בסח'נין?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כיצד יגיעו המובטלים ללשכה באזור התעשייה תרדיון, בהתחשב בכך שתחבורה ציבורית אינה מגיעה לשם?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יוחזר המצב לקדמותו?

קולט אביטל: חבר הכנסת יוסף ביילין שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ד' בסיוון התשס"ו (31 במאי 2006):

קולט אביטל: נודע לי כי הוחלט להעביר את לשכת התעסוקה מסח'נין לאזור האזורית משגב, אף שהשירות ניתן ברובו לתושבי סח'נין וכפרי הסביבה ואין תחבורה ציבורית סדירה לתרדיון.

קולט אביטל: בית-המשפט הוציא צו פינוי למבנה הנוכחי, אך מבנים נוספים בעיר הוגשו למכרז.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הדברים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע הוחלט על העברת הלשכה מסח'נין לתרדיון?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יידון הנושא מחדש?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לפי מיטב זיכרוני, שאלה זו של מיקום לשכת תעסוקה באזור התעשייה תרדיון שבה ועולה מעת לעת בשנים האחרונות.

קולט אביטל: על-פי דיווח המנכ"לית היוצאת של שירות התעסוקה, לשכת התעסוקה שפעלה לפני שנים בסח'נין הועברה לאזור התעשייה של המועצה האזורית משגב הסמוך לסח'נין משיקולים מקצועיים ואחרים.

קולט אביטל: עם סיום חוזה השכירות, לא היה אפשר להישאר במבנה שבו שכנה הלשכה על-פי צו שהוצא על-ידי בית-המשפט.

קולט אביטל: מבנה זה לא נתן מענה ראוי למשרד ממשלתי המקבל קהל.

קולט אביטל: על אף כל הניסיונות והמאמצים, לא נמצא מקום חלופי הולם בתוך העיר עצמה על-ידי מינהל הדיור הממשלתי.

קולט אביטל: המבנה החדש באזור התעשייה הוא מבנה משודרג באיכות גבוהה ומצויד בטכנולוגיה המשרתת היטב את דורשי העבודה.

קולט אביטל: גם סוגיית ההגעה בתחבורה ציבורית נבדקה, ונמצא כי אין קושי בהגעה.

קולט אביטל: על כך יש להוסיף כי גם סניף הביטוח לאומי מוקם באותו מבנה חדש.

קולט אביטל: אני מוכן לבחון את הטענה לגבי המיקום וכדאיות העברת הלשכה לסח'נין, ואעשה זאת עם כניסת מנכ"ל חדש לשירות התעסוקה.

קולט אביטל: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ו באייר התשס"ו (24 במאי 2006):

קולט אביטל: בידי כמה תלונות של עובדים הטוענים שהם פנו אל משרדך וביקשו סעד ומידע, אך איש מהם לא קיבל תשובה ובה תוצאות הבדיקה בעניינו, לפעמים מקץ שנה תמימה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם יש למשרדך נהלים מסודרים לגבי החובה והמועד להחזרת תשובה לפונים, ואם לא – מדוע?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע פונים אינם מקבלים תשובה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע אין תוצאות הבדיקות מתפרסמות ברבים?

אליהו ישי: 1.

אליהו ישי: למינהל האכיפה וההסדרה יש נהלים כתובים וברורים בכל הנוגע למתן תשובות לפונים.

אליהו ישי: כל אזרח המגיש תלונה מקבל אישור על כך, וכן מספר התלונה, באמצעות הממונה המחוזי ביחידה הרלוונטית.

אליהו ישי: 2.

אליהו ישי: בשנת 2006 נמצאנו במצוקת כוח-אדם קשה מאוד.

אליהו ישי: לך אישית היתה תרומה בתוספת משמעותית לכוח-אדם.

אליהו ישי: האגף קולט עובדים ומשתפר באופן משמעותי.

אליהו ישי: החקירות והתשובות לאדם המתלונן מגיעות בתוך פרק זמן הרבה יותר קצר.

אליהו ישי: עם זאת, לפעמים האזרח מקבל תשובה שלא מספקת אותו, ולכן יש תלונות מתמשכות.

אליהו ישי: חקירה היא תהליך מורכב, מן הסתם, וזה מחייב את הפקחים להמשיך ולעקוב במקביל להגשת כתבי אישום, כאשר צריך.

אליהו ישי: 3.

אליהו ישי: עקב אילוצים משפטיים אנו נמנעים מלפרסם תוצאות של כל עבירה.

אליהו ישי: עם זאת, אנו כן מפרסמים מעת לעת פסקי-דין שחשוב שיופצו לידיעת הציבור הרחב באמצעי התקשורת ובדרכים אחרות.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, אני מודעת בהחלט למצוקת כוח-האדם במשרדך ולעבודה העצומה שמוטלת עליכם, וגם למאמצים הכבירים שאתה עושה כדי לתקן את המעוות.

שלי יחימוביץ': אבל בעניין תוצאות הבדיקות, אני חושבת שמדובר כאן בעניין שאינו כרוך בכוח-אדם נוסף.

שלי יחימוביץ': ברגע שתלונה של עובד נמצאת מוצדקת ומתפרסמת ברבים, עצם הפרסום מהווה סנקציה על מעסיק מפר חוק, והעלות המועטה והתועלת הרבה שבצדה באמת מנצחות כל שיקול.

שלי יחימוביץ': אני שואלת מדוע לא להפוך תלונות שמתבררות כמוצדקות, הן אלה שהופנו בידי אזרחים הן אלה שאתם גיליתם במהלך הביקורות שאתם עושים – מדוע לא לפרסם את תוכנן לציבור הרחב, כדי שיהיה שוט נוסף על מעסיק מפר זכויות.

שלי יחימוביץ': גם שיתבייש וגם שידעו – שהעובדים ידעו להיזהר ממנו להבא.

אליהו ישי: אני לא אוהב לבייש אנשים, אבל יש מקרים שמגיע להם.

אליהו ישי: מכל מקום, דברים שנמצאים בתהליך משפטי אני לא יכול לפרסם, מטבע הדברים, ודברים אחרים – אני בהחלט מוכן לבדוק הליך של שינוי נוהל לגבי פרסום של תלונות מוצדקות.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 118 של חבר הכנסת אריה אלדד: מפעלים ביש"ע המייצאים למדינות האיחוד האירופי.

אריה אלדד: אדוני השר, אני יכול לבקש שלא תענה לי?

אליהו ישי: אתה יכול לפרוטוקול.

אריה אלדד: תשובה אחרי שנה וחצי, יותר טוב לא לענות.

אריה אלדד: בושה לכנסת.

אליהו ישי: אני מעביר לפרוטוקול.

אליהו ישי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"א בסיוון התשס"ו (7 ביוני 2006):

קולט אביטל: האיחוד האירופי מטיל מס מקור על יצוא ממפעלים ביש"ע המייצאים למדינות האיחוד.

קולט אביטל: לכן, מפעלים רבים נוטשים את אזורי התעשייה ביש"ע.

קולט אביטל: בעבר הצהיר שר התעשייה, המסחר והתעסוקה כי המפעלים יפוצו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם סיכם משרדך את גובה הפיצוי ונהליו?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם תימצא דרך לפצות מפעלים שהפסידו לקוחות עקב החרם האירופי?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

קולט אביטל: על-פי הסדר שסיכם שר התמ"ת דאז וראש הממשלה היום מר אהוד אולמרט, אישר ראש הממשלה הקודם, מר אריאל שרון, ותוקצב באישור ועדת הכספים של הכנסת – יצואנים ישראלים מציינים על גבי רשומון היצוא את האזור שבו יוצרו המוצרים.

קולט אביטל: בחלק מהמקרים רשויות המכס במדינות האיחוד האירופי דורשות מהיבואנים המקומיים מכס על מוצרי תעשייה המיוצרים ביהודה ושומרון.

קולט אביטל: במקרים אלו, היצואן הישראלי מגיש את המסמכים המוכיחים כי שולם מכס על המוצרים בכניסה לאירופה וניתן החזר המס ששולם על-ידי משרד התמ"ת.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"א בסיוון התשס"ו (7 ביוני 2006): פורסם ב"מעריב" בכ"ח באייר תשס"ו, כי 314,000 ישראלים נאלצים לעבוד בשבת, על-פי רוב בניגוד לחוק.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הנתונים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם תופסק העבודה בניגוד לחוק, ואם כן – כיצד?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יינקטו אמצעים נגד המעסיקים בניגוד לחוק, ואם כן – אילו?

אליהו ישי: 1.

אליהו ישי: לפי חוות דעת של גורמי אגף האכיפה במשרדי, הנתונים שפורסמו על היקף העובדים הנאלצים לעבוד בשבת בניגוד לחוק לא מבוססים.

אליהו ישי: 2.

אליהו ישי: אנו פועלים באמצעים שלרשותנו לצמצום ולמניעה של תופעות של עבודה בשבת בלא היתר.

אליהו ישי: הוספנו כוח-אדם באופן משמעותי – להוציא כמובן מקרים של פיקוח נפש, כגון מערכת הביטחון, בתי-חולים ואחרים.

אליהו ישי: ניתן לשער שהפרסום בעניין היקף העובדים כלל עובדים בהיתר, בני-מיעוטים המבצעים עבודות באישור ומקרים של פיקוח נפש המתבצעים על-ידי בני-מיעוטים.

אליהו ישי: 3.

אליהו ישי: ננקטות סנקציות נגד מעסיקי עובדים בשבת שלא בהיתר.

אליהו ישי: יש גם כתבי אישום, ואתה יכול לעקוב.

אליהו ישי: מדי פעם זה גם מתפרסם בכלי התקשורת, וגם השבוע היה פרסום על פסק-דין וכתבי אישום.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

יעקב כהן: כבוד אדוני השר, אני שמח מאוד לשמוע את התשובה.

יעקב כהן: השר הוא אדם שכבוד השבת יקר לו.

יעקב כהן: אתמול ביקרתי בעיר ראשון-לציון, ואומרים לי שכל שבת נפתחות שם חנויות חדשות.

יעקב כהן: אני שואל: האם יש לכם מספיק כוח-אדם?

יעקב כהן: כמה פקחים יש לכם ומה גובה הקנסות?

יעקב כהן: האם זה מרתיע לגמרי?

יעקב כהן: אני חושב שאנחנו צריכים לבדוק את עצמנו – מה הנתונים האמיתיים של מחללי שבת שפותחים בשבת, שכן אם זה יימשך, אין לדבר סוף.

קולט אביטל: תודה רבה.

אליהו ישי: הכפלנו ושילשנו את מספר הפקחים.

יעקב כהן: מה מספרם?

אליהו ישי: זה מגיע היום לשבעה-שמונה פקחים.

יעקב כהן: למדינה שלמה?

אליהו ישי: כן, אבל הפקחים האלה לא עובדים – – – עד היום היו שניים, אדוני, חבר הכנסת יעקב כהן.

אליהו ישי: גם בתקופה שנציגך ישב במשרד העבודה והרווחה היו פחות.

אליהו ישי: היו פחות, אני מודיע לך, כי הייתי שר העבודה והרווחה, ובדיוק החלפתי את נציגי יהדות התורה בקואליציה אז, לפני כ-12 שנים.

אליהו ישי: אז אני הוספתי והכפלתי, הקנסות עלו, מספר הפקחים שולש, כתבי אישום בבתי-המשפט מתקדמים.

אליהו ישי: יכולות ההרתעה – אני מקדם אותן באופן הזה.

יעקב כהן: העניין הוא שזה לא מרתיע.

אליהו ישי: כפי שאמרתי, שילשתי את מספר הפקחים.

אליהו ישי: הם עובדים גם באמצע השבוע ובודקים אם עבדו בשבת על-פי הכרטסת, דבר שמעולם לא היה, ועוד שורה ארוכה של דברים שלא נעשו מעולם והיום נעשים.

אליהו ישי: יש פסקי-דין של קנסות גבוהים וכתבי האישום מתקדמים.

אליהו ישי: אני חושב שעדיין יש הרבה מאוד מה לתקן ומה לשפר, אבל ברוך השם, אנחנו בתהליך מאוד מתקדם ומאוד חיובי, שלא היה כדוגמתו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ה בסיוון התשס"ו (21 ביוני 2006): בפנייה שהגיעה אלי נטען, כי אמהות עובדות ממרום-הגליל נהנו ממעונות-יום ביישוביהן בתשלום מסובסד ונוח.

קולט אביטל: ואולם, קיצוץ עתידי בסבסוד המוענק למעונות עתיד להרע את מצבן ולהוביל לחוסר כדאיות כלכלית לצאת לעבודה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם תיושם גזירה זו? 2.

קולט אביטל: האם יפעל משרדך למען המשך מתן סבסוד למעונות, ואם כן – כיצד?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

קולט אביטל: אין כל כוונה ותוכנית לשנות את ההסדר לסבסוד מעונות-היום הקיים ביישובי הצפון – וגם בדרום – במגמה להקל על אמהות עובדות ועל משפחות מעוטות יכולת.

קולט אביטל: שיטת סבסוד המעונות הקיימת מאז מאי 2000 תימשך.

קולט אביטל: חברת הכנסת שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ט' בתמוז התשס"ו (5 ביולי 2006): הובא לידיעתי, כי יש כוונה לקצץ בסבסוד אשר היה מוענק למעונות-יום ביישובי קו עימות.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הוא שיעור הסבסוד הנהוג במעונות ביישובי קו עימות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כמה יישובים נהנים מסבסוד זה, ובכמה מעונות מדובר?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה היא שיטת הסבסוד החדשה שתונהג?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מה הם שיקולי משרדך בשינוי שיטת סבסוד?

קולט אביטל: 5.

קולט אביטל: האם הובאה בחשבון הכדאיות הכלכלית של יציאת נשים לעבודה?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

קולט אביטל: אין ממש בטענה שבכוונת המשרד לקצץ בסבסוד המוענק לילדים במעונות-היום ביישובי קו העימות בצפון – וגם בדרום.

קולט אביטל: לכן, לא תונהג שיטת סבסוד אחרת.

קולט אביטל: שיטת הסבסוד לילדי המעונות בצפון אושרה בממשלה במאי 2000 ובנויה על דרגה 3 לילדי אמהות עובדות או על קביעת דרגת השתתפות לפי מבחן הכנסה והפחתתה בשלוש דרגות.

קולט אביטל: 20 יישובים בצפון נהנים מסבסוד במעונות לילדים.

קולט אביטל: ביישובים אלה 105 מעונות-יום.

קולט אביטל: 5-4.

קולט אביטל: כאמור, אין בכוונת משרדי לשנות את שיטת הסבסוד הקיימת.

קולט אביטל: רעיון הסבסוד בהחלט מתיישב עם הכדאיות הכלכלית של יציאת נשים לעבודה והגדלת הכנסות המשפחה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב ליצמן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ב' בתמוז התשס"ו (28 ביוני 2006): פורסם, כי מנהלי תוכנית ויסקונסין שלחו מובטל שומר מצוות למיין עצמות במוזיאון רוקפלר, למרות האיסור ההלכתי בדבר, וכי עקב סירובו לעשות כן נשללה קצבתו לחודש.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעות נכונות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – כיצד תימנע הישנות מקרים כגון אלה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם תוחזר למובטל הקצבה שנשללה ממנו?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם יוצאו הנחיות בנושא לכל הגופים הנוגעים בדבר?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: מבירור שקיים ראש מינהלת תוכנית "אורות לתעסוקה" – מהל"ב בעבר – עולה כי האדם המובטל הופנה למוזיאון רוקפלר לעבודה משרדית, ולא למטרה אחרת, במתכונת "שירות בקהילה".

קולט אביטל: בשעתו המרכז התעסוקתי בירושלים בדק את המקרה ומצא כי יש אמת בטענת האיש.

קולט אביטל: ראשי המרכז הודיעו כי הם מקפידים בכבודם ובאמונתם של המשתתפים בתוכנית, וכי כל הפניה לעבודה או לשירות בקהילה נעשית מתוך התחשבות ברגשות ובאורח חיים ובהסכמה עם המשתתפים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: נציגי המרכז בירושלים הודיעו כי לנוכח אירוע זה הם הפסיקו את פעילותם עם הגוף הזה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: שלילת קצבת המובטל לא נעשתה בגלל הפסקת פעילותו במוזיאון.

קולט אביטל: הגמלה הופסקה, לפי בדיקת ראשי המרכז, כי הוא סירב לשתף פעולה בהפניה לעבודה שהוצעה לו. 4.

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: הנחיתי את ראש מינהלת התוכנית "אורות לתעסוקה" לרענן את המידע ואת הנהלים בתחום רגיש זה הנוגע לשומרי מצוות, וכן לנתמכים בני דתות אחרות.

קולט אביטל: כמו כן, מנהלת המרכז בירושלים הודיעה כי היא הנחתה את עובדי המכרז לנהוג ברגישות במצבים אלה, וכי המרכז מקיים פיקוח למניעת הישנות תקלות מסוג זה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ט"ז בתמוז התשס"ו (12 ביולי 2006): למרות הבטחות רבות, אין התקדמות רצינית בפיתוח אזורי תעשייה ביישובים הערביים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע מתעכב יישום התוכניות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כיצד תזורז הקמת אזורי תעשייה במגזר הערבי?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: פיתוח תשתיות תעשייה ביישובים היהודיים וביישובים הערביים מתבצע על בסיס קריטריונים שווים ובמסגרת התקציב שבנמצא.

קולט אביטל: ביישובים הערביים מתבצעות עבודות תשתית בשלבים שונים של התקדמות: בשבעה אזורים העבודות בביצוע מתקציב 2005: דיר-חנא, פקיעין, כפר-כנא, כפר-קאסם, נצרת, סח'נין ושפרעם; היקף התקציב הכולל: 13.7 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: 14 אזורים בהליך מכרז: אבו-סנאן, אכסאל, ג'וליס, ירכא, סח'נין, עילוט, שוקת, תמרה, טייבה, אום-אל-פחם, בועיינה, להבים, שגב-שלום וחורה; היקף התקציב הכולל: 21.4 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: בשלושה אזורים העבודות בביצוע מתקציב 2007-2006: אום-אל-פחם, בועיינה ופקיעין; היקף התקציב הכולל: 6.7 מיליוני ש"ח.

קולט אביטל: בסך הכול הוקצו כ-42 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: פיתוח התשתיות במגזר הערבי מתעכב משתי סיבות: קרקעות רבות הן בבעלות פרטית ולא בבעלות מינהל מקרקעי ישראל; הכפרים קטנים מאוד ומפוזרים ואין הצדקה להקמת אזור תעשייה לכל כפר.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדיניות המשרד היא לפתח אזורי תעשייה מרחביים ולא אזורי תעשייה צמודי יישוב.

קולט אביטל: השטח המוצע לתעשייה הוא לפעמים בין 20 ל-30 דונם.

קולט אביטל: לכן, מעודדים שותפויות באזורי תעשייה בין היישובים הערביים לבין אזורי תעשייה גדולים בסביבה.

קולט אביטל: אנו אף מסייעים למינהלת המשותפת בסך חצי מיליון ש"ח לשנה למשך שלוש שנים בגין צירופן של הרשויות הערביות.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ג בתמוז התשס"ו (19 ביולי 2006):

קולט אביטל: בתקן רשמי ת"י 562 שעוסק בצעצועים יש רק שני מקרים: צעצועים לילדים מעל גיל שלוש ומתחת לגיל שלוש.

קולט אביטל: יוצא מכך שצעצוע המותר רק מגיל עשר, לדוגמה, נמכר לילדים מעל לגיל שלוש.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם משרדך מודע לדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: משרדי אכן מודע לקיומו של תקן זה, ת"י 562, לצעצועים לילדים עד גיל שלוש ומעל גיל שלוש.

קולט אביטל: על-פי דיווח אנשי המקצוע במשרדי, יש אחריות הממומשת בפועל על-ידי יצרנים ויבואני צעצועים לקיום רישום תואם גיל, לדוגמה: מתאים לגיל עשר ומעלה.

קולט אביטל: לפי החוק הם מחויבים לרשום את זה.

קולט אביטל: ליבואן וליצרן יש אינטרס, משתי סיבות – בטיחותית ושיווקית – להכוונת הלקוחות לקבוצת הגיל שהצעצוע רלוונטי לה.

קולט אביטל: יש להם אינטרס כדי לתת לאנשים את האפשרות לבחור ולרכוש את מה שהם רוצים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: התקן הישראלי אימץ את התקינה של מדינות אירופה המפותחות – תקן 71 EN – ואנשי המקצוע במשרדי אינם רואים צורך לשנות את המצב הקיים.

קולט אביטל: מכל מקום, נציגי משרד התמ"ת דורשים מיבואנים להתאים את הצהרתם להצהרת יצרני הצעצועים לגבי מאפייני הצעצועים – בטיחות, התאמה לגיל וכיוצא בזה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י' בחשוון התשס"ז (1 בנובמבר 2006):

קולט אביטל: נודע לי כי המושב שתולה הושמט מרשימת יישובי אזור פיתוח א' לפי הצו לעידוד השקעות הון.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם יסייע משרדך לתעשיות בשתולה, ואם כן – כיצד?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מתי תעודכן רשימת היישובים בצו הנ"ל?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: לצערי, המושב שתולה לא נכלל במפת אזורי העדיפות הלאומית שעליה החליטה הממשלה, משיקולי מדיניות המכוונים ליצור אזורי תעשייה מרחביים ולא אזורי תעשייה ביישובים קטנים כמו מושבים וקיבוצים.

קולט אביטל: עם זאת, בהתייחס להרחבת מפעלים קיימים, מושב שתולה זכאי למענקים כאזור פיתוח א'.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: משרד התמ"ת יסייע למפעלים קיימים בשתולה לפי הקריטריונים והשיקולים המנחים למתן מענקים.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כידוע, מפת אזורי עדיפות לאומית ואזורי פיתוח ניתנת לשינויים, ובכוונתי להציע מפת אזורי עדיפות חדשה.

קולט אביטל: בימים אלה נציגי משרד התמ"ת דנים עם נציגי רשות המסים ואגף התקציבים במשרד האוצר במגמה לגבש המלצה למפה חדשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלי אפללו שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): פורסם ב"ידיעות אחרונות" ב-25 באוקטובר 2006, כי מנהלת בארגון "נעמת" פיטרה עובדת בשל הריונה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם ננקטו הליכים כלפי המנהלת שפיטרה את העובדת?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם שבה המפוטרת לעבודתה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: כיצד תימנע הישנות מקרים כאלה?

קולט אביטל: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006): ב-25 באוקטובר 2006 פורסם שארגון "נעמת" הודיע לעובדת על הפסקת העסקתה בשל היותה בהיריון.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם בדק משרדך את הידיעה, והאם היא נמצאה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם יבוטלו הפיטורין?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כיצד תימנע הישנות מקרים כגון אלה?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אני מצטער על העיכוב בתשובה על שאילתות אלה.

קולט אביטל: הידיעה נכונה.

קולט אביטל: לאגף האכיפה במשרדי לא הוגשה תלונה שתביא לקיום בדיקה של האירוע ולקיום בירור בארגון "נעמת".

קולט אביטל: לפי מיטב ידיעתנו, העובדת המפוטרת הוחזרה לעבודתה.

קולט אביטל: בנסיבות של פיטורי עובדת בשל היריון, חיוני להגיש תלונה לאגף האכיפה במשרדי.

קולט אביטל: אגף זה פועל מייד בכל מקרה של פיטורים בגלל היריון.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): בג' בחשוון תשס"ז, 25 באוקטובר 2006, פורסם ב"ידיעות אחרונות" כי בבדיקה שנערכה מטעם העיתון נמצאו במרכולים 14 סוגים של שמן זית מזויף, המהול בשמן סויה ושמנים אחרים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם מודע המשרד לתופעה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כיצד תמוגר התופעה?

קולט אביטל: חבר הכנסת צבי הנדל שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ז בחשוון התשס"ז (8 בנובמבר 2006): ב"ידיעות אחרונות" פורסם כי משווקים בקבוקי שמן זית מזויף, שנמהל בשמנים אחרים ובצבעי מאכל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נבדקה הידיעה ונמצאה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – כיצד יטופל העניין?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יינקטו צעדים כנגד החברות שיימצאו עוברות על התקן, ואם כן – אילו?

קולט אביטל: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: יש פה הרבה שאלות בנוגע לשמן זית.

קולט אביטל: אכן, הופצו בשווקים ובחנויות בקבוקי שמן זית – זה באמת חשוב, זה לפני חנוכה – שאינו מתאים לתקן הישראלי ולא נבדק במעבדות כדי לוודא שמדובר בשמן זית טהור ואיכותי.

קולט אביטל: אתן לך תשובה ברורה וחדה: אנחנו עכשיו בעיצומם של פיקוח ואכיפה.

קולט אביטל: הלוואי שהדבר הזה יפורסם והציבור יעזור לנו.

קולט אביטל: יש הרבה זיופים ורמאות בעניין הזה.

קולט אביטל: ממש היום אנחנו עוסקים באכיפה מקיפה מאוד ברשתות ובמקומות שמזייפים, עם מועצת הזית, שמעדכנת אותנו ומדווחת לנו.

קולט אביטל: אשמח לקבל כל תלונה והערה מכל אזרח, גם ממך, על מקומות שבהם זה נמצא.

קולט אביטל: איפה שזה נמצא – בדקנו, בחנו.

קולט אביטל: במקומות שראינו שזה היה – הסרנו את המוצרים.

קולט אביטל: מובן שגם אגף הפיקוח מטפל בזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

יעקב כהן: כבוד אדוני השר, אני חושב שלפני החג אני חייב להתייחס לזה.

יעקב כהן: לאחרונה פורסם ש-15 חברות עובדות בזיוף – 100% או 50% זיוף, מערבבים.

יעקב כהן: הלוא יש כמה דרגות בשמן.

יעקב כהן: חוץ מהעניין של חנוכה, יש כאן גם עניין בריאותי.

יעקב כהן: מערבבים שמן כתית עם שמן חצי כתית ולגמרי לא כתית.

יעקב כהן: זה נקרא שהם מוליכים שולל את הצרכנים, שחושבים שזה שמן בריאותי.

יעקב כהן: מדברים על 15 חברות.

יעקב כהן: אני חושב שזה פשוט מצריך יותר דגש, לתפוס – – –

אליהו ישי: חבר הכנסת יעקב כהן, העניין הוא לא החברות.

אליהו ישי: את החברות קל לבדוק ולהגיע אליהן ולהוציא אותן מכלל פעולה בהודעה לתקשורת ובאכיפה תקיפה.

אליהו ישי: על זה אני לא מתפשר, גם בגלל ההיבט הבריאותי – לאו דווקא חנוכה, חד-משמעית.

אליהו ישי: אני מנצל את ההזדמנות של חנוכה, מפני שפה מנסים הרבה לעבוד על כולם.

אליהו ישי: בהיבט הבריאותי אני פועל כל השנה.

אליהו ישי: הבעיה היא לא מול רשתות, גופים וחברות.

אליהו ישי: שם קל לבדוק אותן.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני באמת מציעה שתסגור כבר את הפלאפון.

אליהו ישי: הבעיה היא עם אנשים שמזייפים ואתה לא יכול להגיע אליהם.

אליהו ישי: הם מוכרים את זה בכל מיני דוכנים ובשווקים, וקשה מאוד להגיע אליהם.

אליהו ישי: שם הבעיה, שם יש בעיה אמיתית, וגם נגדם אנחנו פועלים בעוצמה אדירה.

אליהו ישי: ההיבט של הבריאות הוא הדבר החשוב ביותר.

אליהו ישי: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

אליהו ישי: ללשכתי הגיע מספר רב של בקשות מאזרחים המקפידים שלא לקנות תוצרת או להשקיע בחברות המחללות שבת, דבר שיש בו שאלה הלכתית.

אליהו ישי: בעבר משרדך לא היה מוכן למסור את רשימת החברות בעלות ההיתר.

אליהו ישי: רצוני לשאול: האם יסכים משרדך לפרסם את רשימת החברות המייצרות בשבת?

אליהו ישי: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: אין בידינו רשימה של חברות המייצרות בשבת.

אליהו ישי: בידינו רשימת עסקים שנקנסו או הואשמו בהעסקת עובדים יהודים בלא היתר בימי המנוחה ורשימת ההיתרים שניתנו לחברות ולעסקים המתירים העסקת מכסת עובדים מסוימת בימי המנוחה למטרות פיקוח נפש ועל-ידי העסקת עובדים לא-יהודים.

אליהו ישי: ברור שיש מקרים שבהם ניתן אישור.

אליהו ישי: בתקופתי ניתנים אישורים במקרה של פיקוח נפש רק לעבודה של לא-יהודים.

אליהו ישי: לשאלתך בעניין פרסום רשימת החברות המייצרות בשבת – לפי זמן רב הנחיתי לרכז מידע על חברות אלה ולדאוג לפרסם את שמותיהן וליידע את הצבור.

אליהו ישי: אני בעד שקיפות מלאה בתחום חשוב ורגיש זה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

יעקב כהן: אדוני השר, אני חושב שלאור הנחיצות, שכן הרבה יהודים לא רוצים לקנות אצל מישהו שמחלל שבת, יש נחיצות כפולה לדעת מי החברות האלה שפותחות.

יעקב כהן: חייבים ליידע את היהודים שרוצים.

אליהו ישי: אמרתי שאני בעד, ואני עושה את זה.

יעקב כהן: מלבד זה, יש כאן כוח הרתעה.

יעקב כהן: אם לא נקנה מהם, אולי זה ירתיע אותם מלפתוח.

אליהו ישי: אדרבה, אני אפרסם את זה, אעביר את הרשימה, ואתה תיקח את כל הלקוחות שלכם ושלנו יחד, תודיעו ששם מחללים שבת, ולא יקנו.

אליהו ישי: אדרבה.

אליהו ישי: מצוין.

קולט אביטל: וזה יהיה גם פרסום לכמה חברות.

יעקב כהן: בינתיים אני שומע על חברות שפותחות ולא באים.

יעקב כהן: לאחרונה נפתחו קניונים וגם הציבור החילוני לא בא.

אליהו ישי: על זה אין לנו ויכוח, הרב יעקב כהן.

יעקב כהן: רוב הציבור רוצה לשמור את השבת.

יעקב כהן: חברת הכנסת נאדיה חילו שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום א' בכסלו התשס"ז (22 בנובמבר 2006):

יעקב כהן: נודע לי כי בעלי עסקים ערבים בצפון שלא שירתו בצבא אינם זכאים להלוואה מטעם מרכז לטיפוח יזמות עסקית (מט"י) בגליל.

יעקב כהן: ההלוואה ניתנת למי שנפגע במלחמה בצפון, והתנאים הם או השתייכות ללאום היהודי או שירות צבאי.

יעקב כהן: רצוני לשאול: 1.

יעקב כהן: הנכון הדבר? 2.

יעקב כהן: מדוע יש הבדל בתנאי זכאות להלוואות אלה?

יעקב כהן: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: 1–2.

יעקב כהן: ככלל, הטענה לא נכונה.

יעקב כהן: הלוואות עסקים במט"ים השונים מגיעים משני מקורות: קרן הלוואות לעסקים קטנים בערבות מדינה.

יעקב כהן: בקרן זו נותנת המדינה, באמצעות הבנקים, הלוואות לכל בעלי העסקים, לרבות בעלי עסקים ערבים.

יעקב כהן: בנק "מרכנתיל דיסקונט", אשר מתמחה במגזר המיעוטים, צורף לתוכנית, מתוך כוונה להגדיל את היקף האשראי למגזר המיעוטים.

יעקב כהן: המקור השני הוא גופים פילנתרופיים; יש כ-20 קרנות פילנתרופיות אשר עובדות עם המט"ים השונים.

יעקב כהן: נותני הכספים לקרנות קובעים את הקריטריונים לאותם גופים ומחלקים את זה בתיאום עם המט"ים לכל האוכלוסיות, ללא שום אפליה.

יעקב כהן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ח' בכסלו התשס"ז (29 בנובמבר 2006):

יעקב כהן: לאחרונה נודע כי עורכת-דין מהרשות להגבלים עסקיים תועסק בחברת אנרגיה גדולה.

יעקב כהן: רצוני לשאול: 1.

יעקב כהן: האם עסקה עורכת-הדין בעניינים הנוגעים לחברה שבה היא מתעתדת לעבוד ובמתחרותיה?

יעקב כהן: 2.

יעקב כהן: האם היתה שותפה לכתיבת הדוח שדחה את הבקשה למיזוג של שתי חברות אנרגיה מתחרות?

יעקב כהן: 3.

יעקב כהן: מה היא עמדת משרדך כלפי עובדים ברשות המנהלים משא-ומתן להעסקתם בחברה בעודם עוסקים בענייניה?

אליהו ישי: 1–2.

אליהו ישי: בעיה ספציפית זו של ניגוד אינטרסים נבחנת בוועדה הפועלת לפי חוק שירות המדינה (הגבלות לאחר פרישה), העוסקת בבקשות להיתר לעסוק בתחום כשיש בכך חשש לניגוד עניינים.

אליהו ישי: מדובר בוועדה שיפוטית, ואומנם הוועדה כפתה על עורכת-הדין תקופת צינון בהתאם לחוק.

אליהו ישי: אציין כי כל הנושא טופל בנציבות שירות המדינה, ומשרדי לא נדרש להציג עמדה.

אליהו ישי: 3.

אליהו ישי: לשאלתך העקרונית, אני רואה פסול בהשתלבות עובדים בחברות חיצוניות בעודם עוסקים בשירות הציבורי בעניינים בעלי זיקה לתפקידם.

קולט אביטל: בבקשה, שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': אומנם השאילתא הוגשה לפני שנה, אבל אני מקבלת עלי בהכנעה את השיהוי הזה וגם מברכת אותך, אדוני השר, על כך שהתחלנו לקבל תשובות מהירות.

שלי יחימוביץ': אני חוזרת ואומרת שאני מודעת להיקף העבודה העצום שאתה מתמודד עמו.

שלי יחימוביץ': הסיטואציה הספציפית שבשלה פניתי אליך אז היה מעבר של בכירה, עורכת-דין מהרשות להגבלים עסקיים, שעברה לעבוד בחברת "פז", שעה שברשות להגבלים עסקיים היא עסקה באותם חומרים ממש, ובשל הבקיאות שלה בעניין היא נשכרה לעבוד אצל אותו בעל הון.

שלי יחימוביץ': הסוגיה כאן היא סוגיה עקרונית מאוד משמעותית ברשות להגבלים עסקיים, שתחת פיקוחך.

שלי יחימוביץ': לראיה, אנחנו עדים למעבר כזה של עובדים אל חברות עסקיות.

שלי יחימוביץ': השאלה הנוספת שאני רוצה לשאול אותך: ראשית, האם נכון – אף שקיימת ועדה מקצועית – לתת לעובדים כאלה פטור מחובת צינון, שעה שברור שהם נושאים עמם מידע יקר ערך שהיה לשירות המדינה ועכשיו מועמד לשירות בעל הון?

שלי יחימוביץ': דבר נוסף, האם לא יהיה נכון להחמיר עם עובדים כאלה, שבתוך יום עוברים לחברה אחרת וברור לחלוטין שהם ניהלו משא-ומתן עם החברה העסקית בעודם עובדים בשירות המדינה?

אליהו ישי: נכון מאוד להחמיר.

אליהו ישי: אני חושב שצריך לחפש אנשים אחרים, רק שלצערנו הרב אין נהירה לוועדות כאלה.

אליהו ישי: מכל מקום, ברגע שהנציבות מאשרת – יש מקרים שאני אפילו אשמח להכביד ולקבוע כללים הרבה יותר קשוחים.

אליהו ישי: אני בעד.

אליהו ישי: אני מסכים אתך, אבל לא בכל מקרה אפשר לעשות את זה, משום שלא תמיד מוצאים אנשים שמוכנים להצטרף לוועדות חשובות כאלה.

אליהו ישי: במקרים שבהם יש ניגוד עניינים אני בהחלט מקפיד, ואני מזדהה עם ההערה שלך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 656 של חבר הכנסת בניזרי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006): חברת "ויזה" העניקה ללקוחותיה שוברים בחשבון החודשי, ובהם שוברים לרכישה בחברה המייצרת מוצרי בשר לא-כשר – דבר שלא צוין בשובר.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא יחויבו מעניקי שוברים כאמור להבהיר שמדובר במוצרים לא-כשרים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יפעל משרדך למניעת פגיעה ברגשותיהם של לקוחות שומרי כשרות?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) שאילתא זו מעלה שאלות ערכיות אשר לדרך פעולתן של חברות מסחריות בחברה הישראלית, שקיימות בה נורמות חוקיות וציבוריות לעניין כשרות וכיבוד ערכים של ציבורים שומרי מסורת.

קולט אביטל: 1.

קולט אביטל: בדין הקיים לא מוטלת חובה על מעניקי שוברים, דוגמת חברות האשראי, לציין בשובריהן כי חברות מסחריות מסוימות מוכרות מוצרי בשר לא-כשרים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הממונה על הצרכן במשרדי יוזם בדיקה כדי לבחון אם אפשר לחייב מתן מידע זה באמצעות חקיקה.

קולט אביטל: הממונה על הצרכן יבדוק דרכים נוספות, כמו אמנות שירות, שבהן גופים עסקיים ייטלו על עצמם את האחריות להודיע לציבור על גופים המוכרים מוצרים לא-כשרים, וכך יקטינו את הפגיעה בלקוחות שומרי מסורת.

קולט אביטל: שאילתא מס' 667 של חבר הכנסת מיכאל נודלמן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת מיכאל נודלמן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006): יותר מ-30,000 איש בארץ חולים במחלות ריאות קטלניות, ומפעלים מזהמים ממשיכים לקבל מענקים ותקנים ממכון התקנים וכן אישור "תו ירוק".

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: איך נבדקים מפעלים לפני קבלת תקן ממכון התקנים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם המבדקים שעוברים מפעלים בארץ זהים לתקנים בין-לאומיים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם מוענקים רשיונות לצמיתות למפעלים המזהמים, ואם כן – מדוע?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: מכון התקנים פועל בשני מישורים בתחום איכות הסביבה: מתן "תו ירוק" למוצרים ואישור מפעלים לפי התקן הישראלי למערכת "ניהול סביבתי".

קולט אביטל: פעילות המכון נעשית בשיתוף המשרד להגנת הסביבה ומשרד התמ"ת.

קולט אביטל: מכון התקנים עובד לפי כללים בין-לאומיים לבדיקת גופים ועמידתם בתקן 14001ISO .

קולט אביטל: ההליך כולל בדיקת נוהלי הארגון ושני מבדקים באתר המפעל.

קולט אביטל: עורכי המבדקים הם מומחים בתחום איכות הסביבה בעלי תואר מהנדס ומעלה.

קולט אביטל: 2. כן.

קולט אביטל: התקן הישראלי זהה לתקן הבין-לאומי.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם כוונתך לרשיונות עסק, הרי אלה ניתנים על-ידי הרשויות המקומיות ולא על-ידי מכון התקנים.

קולט אביטל: רשיונות אלה ניתנים לעתים לצמיתות גם למפעלים מזהמים.

קולט אביטל: לעומתם, תעודות עמידה בתקן ניתנות בשלב ראשון לשנה, ומדי חצי שנה נערכת בדיקת מעקב כדי לבדוק אם הארגון עומד בדרישות.

קולט אביטל: מפעל שעמד בשתי בדיקות אלה יקבל תעודה לשלוש שנים, וגם במהלכן מתקיימת בדיקת מעקב אחת ולפעמים מתקיימות שתיים.

קולט אביטל: מפעל שגורם לזיהום הסביבה ואינו מטפל בזיהום ובמניעת התחדשותו, תעודת התקן נשללת ממנו.

קולט אביטל: עם זאת, סוגיית מתן רשיונות עסק על-ידי הרשויות המקומיות מחייבת בדיקה כדי לשפר את מידת האחריות והמחויבות של בעלי מפעלים לשמירת הסביבה.

קולט אביטל: הערה: מסמך מקצועי מפורט בנושא זה הוכן במכון התקנים וחבר הכנסת נודלמן יוכל לקבלו אם ירצה בכך.

קולט אביטל: שאילתא מס' 718 של חברת הכנסת יחימוביץ: פיטורי עובדות העוברות טיפולי הפריה.

קולט אביטל: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): חוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, מגן על עובדות העוברות טיפולי פוריות מפני פיטורים בשל היעדרותן מהעבודה לצורך הטיפולים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: כמה בקשות למתן היתר לפיטורי נשים הוגשו למשרדך בחמש השנים האחרונות, וכמה מהן אושרו?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: בכמה מהבקשות שהוגשו טענו הנשים שסיבת הפיטורים היא העובדה שהן עברו טיפולי פוריות, וכמה מבקשות אלה אושרו?

קולט אביטל: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: 1–2.

קולט אביטל: בשנים 2003–2007 התקבלו במשרדי בקשות להיתר פיטורים לפי הפירוט הזה:

קולט אביטל: ב-2003 התקבלו 1,716 בקשות, מהן אושרו 761 ונדחו 955; ב-2004 התקבלו 1,482 בקשות, מהן אושרו 643 ונדחו 721; ב-2005 התקבלו 1,208 בקשות, מהן אושרו 571 ונדחו 642; ב-2006 התקבלו 1,021 בקשות, מהן אושרו 291 ונדחו 692; ב-2007, עד היום, התקבלו 1,184 בקשות, מהן אושרו 213 ונדחו 971.

קולט אביטל: אין בידנו יכולת להמציא נתון מבוסס על היקף ההיתרים לפיטורי נשים הקשורים להיריון.

קולט אביטל: שאלה נוספת: למה בכלל מפטרים אותן?

אליהו ישי: בחלק מהמקרים עוברים למקום אחר ומבקשים לפטר נשים שלא יכולות לעבור, ובמקרים אחרים העסק פושט את הרגל.

אליהו ישי: ברגע שזה קשור להיריון, לא מפטרים.

אליהו ישי: אם זה לא קשור להיריון – יש ועדה שבודקת את העניין.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, האם תוכל בהזדמנות זו לשתף אותנו במנגנון – איך אפשר לקבוע שהפיטורים לא נעשו בשל טיפולי פוריות, הכרוכים – אנחנו יודעים – בהיעדרות ממושכת מהעבודה, וגם מן הסתם בצפי של המעסיק שהאשה תלד ותצא לחופשת לידה?

שלי יחימוביץ': מה המנגנון שמאפשר לכם לעמוד על תום לבו של המעסיק?

אליהו ישי: האמת היא שזאת אחת הנקודות הקשות – שצריך לבחון את תום לבו של המעסיק.

אליהו ישי: זה נכון גם בנושא של פיטורי עובדים או אי-קבלת עובדים בגלל גיל או בגלל אורח חיים דתי – כשעסק שרוצה לעבוד בשבת לא מקבל אדם היות שהוא דתי, הוא לא יגיד שהוא מסרב לקבל אותו משום שהוא דתי, אלא מסיבות אחרות.

אליהו ישי: בחלק מהמקרים מצליחים להתגבר ובחלק לא.

אליהו ישי: אשר לפיטורי נשים הרות או בטיפולי פוריות – הצוות שבוחן בודק אם הסיבה לפיטורים היא ההיריון או טיפולי הפוריות, ובמקרים אלה ודאי שלא מאפשרים לפטר.

אליהו ישי: אבל אם למשל עסק עבר מאזור המרכז לאזור ירושלים, או להיפך, או לצפון – יש הרבה מפעלים שבגלל כל מיני הטבות מעבירים את העסק שלהם לדרום, לצפון או לערי פיתוח, מקומות שיש בהם יתרונות – ואשה שעוברת טיפולי פוריות או שהיא הרה לא תתחיל לנסוע כל יום שעה וחצי או שעתיים למקום העבודה.

אליהו ישי: בכל אופן, ברגע שאתה משתכנע שהעברת העסק היא הגורם, כי העסק באמת עבר, ברור שהפיטורים אינם בגלל ההיריון.

אליהו ישי: אני חושב שבחלק גדול מהמקרים אנחנו מזהים שזה בגלל ההיריון או טיפולי הפוריות, ובמקרים אלה אנחנו קובעים שהמעסיק אינו רשאי לפטר את אותן נשים.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 770 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז – לפרוטוקול; שאילתא מס' 887 של חבר הכנסת ליצמן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ו' בטבת התשס"ז (27 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: נודע לי כי מרכז ההשקעות במשרדך הכיר באתר ההימורים באינטרנט "65Play " כ"מפעל מאושר", והעניק לו פטור מתשלום מס חברות, חרף קביעת המשטרה כי ארגון הימורים במשחקי שש-בש באינטרנט הוא עבירה פלילית.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – ממתי תומך מרכז ההשקעות באתר הימורים זה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה היא עלות התמיכה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם תשונה המדיניות?

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב ליצמן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

קולט אביטל: פורסם בעיתונות כי מרכז ההשקעות במשרדך מעניק לאתר הימורים באינטרנט פטור מתשלום מס חברות למשך שנתיים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה היא עמדת משרדך בנושא?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יבוטל הפטור?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם יידרש האתר להחזיר את ההטבות שקיבל?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חברת "אינטרלוג'יק בע"מ", המוכרת בשם "65Play ", הגישה לפני יותר משלוש שנים, באוגוסט 2004, בקשה להקים מפעל בתחום התוכנה.

קולט אביטל: הבקשה הוגשה במסלול החלופי, לצורך פטור ממס, והועברה גם לחוות דעת מינהל תעשיות עתירות ידע במשרד, אשר ציין בחוות דעתו, ב-5 בספטמבר 2004, בין השאר שהחברה מעסיקה שמונה עובדים, שבעה מהם בפיתוח התוכנה, והיעד מבחינת מספר העובדים עד סוף שנת 2005 הוא 17 עובדים.

קולט אביטל: תוכנת החברה יוצרת, מנהלת ומשווקת משחקים און-ליין ומפעילה בקרה עליהם.

קולט אביטל: המלצת המינהל מ-6 בספטמבר 2004 היתה לאשר את התוכנית.

קולט אביטל: הבקשה נדונה במרכז ההשקעות, וב-17 בינואר 2005 אושר כתב אישור להטבות במס – ולא מענק בפועל, וגם זה רק לאחר אישור ביצוע סופי.

קולט אביטל: להלן תשובותי על השאלות המוצגות בשאילתות: לטענת מרכז ההשקעות, ניתן אישור לתוכנית לצורך פיתוח תוכנה ולא לניהול אתר הימורים.

קולט אביטל: מרכז ההשקעות אינו תומך באתרי הימורים.

קולט אביטל: אם יימצא כי פעילות חברה זו אינה חוקית, תדון מינהלת מרכז ההשקעות בביטול כתב האישור שניתן לה בשנת 2005.

קולט אביטל: החברה אינה זכאית לתמיכת המדינה במענקים.

קולט אביטל: היא עשויה ליהנות מהטבות מס אם תרוויח בעתיד – הכוונה היא למס חברות מופחת.

קולט אביטל: המדיניות שיצרה הזדמנות להטבות מס לחברה המעורבת בעסקי הימורים תשונה.

קולט אביטל: הוריתי לכל הגורמים המקצועיים וללשכה המשפטית במשרד לבחון את האפשרות לבטל את כתב האישור שניתן בינואר 2005.

קולט אביטל: שאילתא מס' 780 של חבר הכנסת נסים זאב: הנפקת אישורי זכאות בעבור ילדים במשפחתונים.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ו' בטבת התשס"ז (27 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: נודע לי כי בגלל העדר כוח-אדם מתעכבת, לפעמים במשך חודשים, הנפקת אישורים לתושבי ירושלים עובדים הזכאים להנחה בתשלום למשפחתונים, וכי במקרים אחרים ילד אחד מקבל זכאות ואחיו לא.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הדברים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מי במשרדך אחראי למתן אישורים אלו?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יש בקשות הממתינות לאישור?

קולט אביטל: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: 1.

קולט אביטל: הדברים אינם נכונים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האחריות היא בידי אגף מעונות-יום ומשפחתונים שבמשרדי.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: בכל רגע נתון עשויות להימצא בקשות בהמתנה מסיבות שונות, אך העיכוב אינו צריך להיות ממושך.

קולט אביטל: עיכוב בהנפקת אישור זכאות עלול להיגרם בדרך כלל אם לא הועבר התיעוד המלא הנדרש לצורך קליטה ואישור במערכת הממוחשבת.

קולט אביטל: לפעמים אנשים אינם מביאים את כל המסמכים שלהם ולכן, מטבע הדברים, יש עיכוב, לפעמים בגלל האזרח עצמו.

קולט אביטל: הסבסוד במעון ובמשפחתון נעשה לפי קריטריונים ונקבע אוטומטית במערכת ממוחשבת שנקלטים בה שאלוני ההרשמה ומסמכים נלווים הנשלחים לחברת תפעול חיצונית על-ידי מנהלות המעונות.

קולט אביטל: שאלה נוספת?

קולט אביטל: מוותר.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא 859 של חברת הכנסת מרינה סולודקין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת מרינה סולודקין שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ז בטבת התשס"ז (17 בינואר 2007):

קולט אביטל: משרדך הודיע לאחרונה לרשות לעסקים קטנים ובינוניים כי אין בכוונתו להמשיך בפרויקטים לתעסוקה וליזמות לאוכלוסיות הנכים והמבוגרים בני 50 ומעלה, כגון "תנופה בתעסוקה", שכבר הושקעו בהם מיליוני שקלים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האומנם יש כוונה לסגור את הפרויקטים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – אילו חלופות מציע משרדך לאוכלוסיות הנכים והמבוגרים?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: אין כוונה לסגור פרויקטים לתעסוקה לאוכלוסיות אלה.

קולט אביטל: עם זאת, בבניית תוכנית העבודה של הרשות לעסקים קטנים אנו ממקדים את פעילותה כך שנפיק את מיטב התוצאות.

קולט אביטל: 2. א.

קולט אביטל: לגבי אוכלוסיות הנכים: במשרד פועל כבר יותר משנתיים המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה.

קולט אביטל: במסגרת תוכנית העבודה שלו פועל המטה לבניית כלים, כגון הקמת מרכזי השמה והכשרה בשיתוף מיזם תב"ת – "תנופה בתעסוקה" – ב"ג'וינט", תוכנית להגברת היזמות לאנשים עם נכות וכן תוכנית לקידום אוכלוסיית הנכים בשוק העבודה.

קולט אביטל: ב.

קולט אביטל: לגבי אוכלוסיית המבוגרים: המשרד פועל באמצעות שירות התעסוקה וארגון תב"ת לבניית דגם להשמת אנשים מבוגרים בעבודה בהתאם לניסיון שנצבר בשנים האחרונות בתוכניות תב"ת.

קולט אביטל: שאילתא מס' 922 של חברת הכנסת נאדיה חילו: אכיפת חוק שעות עבודה ומנוחה במגזר הלא-יהודי.

קולט אביטל: חברת הכנסת שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ב בשבט התשס"ז (31 בינואר 2007):

קולט אביטל: לדברי מפקחי העבודה במשרדך, חוק שעות עבודה ומנוחה אינו נאכף באופן אחיד במגזר היהודי ובמגזרים הערבי והדרוזי, בגלל אילוצים ביטחוניים ומגבלות תקציביות שיצרו מחסור בכוח-אדם.

קולט אביטל: כמו כן נטען כי החוק אינו נאכף בערים ובכפרים ערביים מחשש כי המפקחים ייפגעו בעת פעילותם.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הדבר נכון?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה כדי שהחוק ייאכף בכל המגזרים?

אליהו ישי: 1.

אליהו ישי: חוק שעות עבודה ומנוחה נאכף במגזר היהודי ובמגזר הלא-יהודי כאחד.

אליהו ישי: נכון שקיימות מגבלות בשל מחסור בכוח-אדם, אך אין למפקחים כל בעיה באכיפת החוק גם בכפרים הערביים בשל חשש פגיעה.

אליהו ישי: מדובר בחוק שהוא קודם כול סוציאלי, ומבקש להגן על זכות העובד למנוחה מעבודה.

אליהו ישי: מובן ששעות עבודה ומנוחה במגזר הערבי אינן קשורות לשבת, אלא הן עניין סוציאלי, של מנוחה, ושם הביקורת והאכיפה נעשות בימי השבוע הרגילים ולכן הן הרבה יותר קלות.

אליהו ישי: 2.

אליהו ישי: אכיפת חוק זה, כמו חוקי עבודה אחרים, נעשית במגזר הערבי, אך במגבלות כוח-האדם לא מצליחים, מטבע הדברים, להגיע לכל מקום.

אליהו ישי: חשוב להדגיש כי אי-דיווח והימנעות עובדים מנוצלים מהגשת תלונות במגזר הערבי פוגעים באכיפת זכויות העובדים במגזר הזה.

אליהו ישי: הרבה אזרחים במגזר הערבי נמנעים מלהגיש תלונה על מעבידיהם, וקשה להגיע למקומות שלא הוגשה בנוגע להם תלונה רשמית.

אליהו ישי: מכל מקום, במסגרת האכיפה שאנחנו עושים אנחנו מגלים גם דברים שלא הוגשו בגינם תלונות ואנחנו מטפלים גם בהם.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחברת הכנסת נאדיה חילו.

נאדיה חילו: אדוני השר, ידוע שאכיפת חוקי העבודה לא נעשית במאה אחוז.

נאדיה חילו: השאלה היא כמה עובדים יש היום ביחידה לאכיפת חוקי עבודה, ואם לדעתך די במספר הזה כדי למלא את הצרכים בשטח, וספציפית באזורים של אוכלוסייה ערבית.

אליהו ישי: אף פעם לא מספיק, ותמיד נרצה עוד.

אליהו ישי: תמיד יש צורך.

אליהו ישי: אני חושב שזאת הפעם הראשונה – ושותפה לזה חברת הכנסת שלי יחימוביץ – שהממשלה עשתה צעד אמיתי, והצלחנו להוסיף 45 מיליון שקלים, בהדרגה, לתוספת פקחים.

אליהו ישי: אחד הצעדים שהתחלתי בהם הוא איחוד כל מנגנוני האכיפה.

אליהו ישי: יש כ-300 מבקרים, עם מלווים, לכל האכיפה בארץ.

אליהו ישי: אם פעם בעל עסק היה יודע שאולי – אם בכלל – יגיעו אליו אחת ל-20–30 שנה, היה משתלם לו להיות עבריין.

אליהו ישי: היום, כשיש 300 מבקרים שחולשים על אזור הצפון, הדרום או המרכז, ובודקים באותו אזור, הסבב הזה גורם לכך שכיום כמעט כל עסק מקבל ביקור מדי תקופה קצרה – ואז הוא עלול גם לקבל גם כתבי אישום, דוחות וקנסות בשורה ארוכה של עבירות.

אליהו ישי: הדבר הזה עוד לא היה מעולם, ואני חייב לומר שיש שיפור משמעותי.

אליהו ישי: את שואלת אם אני חושב שזה מספיק?

אליהו ישי: לא.

אליהו ישי: צריך עוד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא 1044 של חבר הכנסת רן כהן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ז באדר התשס"ז (7 במרס 2007):

קולט אביטל: בעבר יכלו עובדים זרים שעוזבים את הארץ לקבל את הפיקדון המוחזר להם במזומן בנתב"ג.

קולט אביטל: בדצמבר הופסק הנוהג הזה וההעברה אמורה להתבצע רק לחשבון העובד בחוץ-לארץ.

קולט אביטל: מאז לא הוחזרו פיקדונות לעובדים בדרך זו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע שונה הנוהל של מתן החזר מזומן בנתב"ג, האם הוא יחודש, ואם כן – מתי? 2.

קולט אביטל: כמה עובדים לא קיבלו את כספם, ובאיזה סכום מדובר?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: איך ומתי יקבלו את כספם העובדים שעזבו מאז דצמבר?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: בדצמבר 2006 שונה הנוהל של החזר הפיקדון לעובדים הזרים במזומן בנתב"ג, כי לטענת האוצר הסדר זה נגד את תנאי המכרז עם בנק מסד, שבעבר ניהל את חשבון הפיקדונות.

קולט אביטל: בחודש יולי 2007 חודש תשלום הפיקדונות לעובדים בנתב"ג לאחר זכיית בנק הפועלים במכרז שנכללה בו האופציה של תשלום הכספים בנתב"ג.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: לפי נתוני יחידת הסמך לעובדים זרים, כ-1,300 עובדים זרים שיצאו מישראל באופן לא-זמני לא קיבלו את כספי הפיקדון שנצברו לזכותם.

קולט אביטל: 700 מהם עובדים זרים מסין, והשאר מרומניה, ממולדובה, מטורקיה ועוד.

קולט אביטל: הסכום הכולל של הפיקדונות שלא מומשו: כ-11 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: גובשה שיטת פעולה, בסיוע משרד החוץ, שגרירויות ישראל במדינות המוצא של עובדים זרים וארגונים אחרים, כדי לאתר את העובדים הזרים ולקבל את פרטי חשבונות הבנקים שאליהם יש להזרים את הכספים.

קולט אביטל: עד נובמבר 2007 אותרו כ-200 עובדים זרים כאמור, ומולאו טפסים לתשלום הפיקדונות שלהם.

קולט אביטל: בידנו מידע משגרירויות ישראל הרלוונטיות, שלפיו יש טפסים עם מידע חלקי על 100 עובדים זרים נוספים.

קולט אביטל: השגרירויות פועלות באופן אינטנסיבי לאיתור כ-1,000 עובדים זרים נוספים.

קולט אביטל: אנו מעריכים שבתוך חודשים אחדים יקבלו רוב העובדים הזרים את הפיקדונות המגיעים להם.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1139 של חברת הכנסת נוקד – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת אורית נוקד שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007): בגלל דחיית החלת חוק חינוך חובה, משרד התמ"ת מסבסד שהות במעונות-יום לילדים שב-1 בספטמבר מלאו להם שלוש שנים וחצי, אולם שהותם של ילידי תחילת השנתון אינה מסובסדת וההורים נושאים בנטל התשלומים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע אין התאמה בין שנתוני המעונות לשנתוני משרד החינוך?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע לא יסבסד המשרד את שהות כל ילידי השנתון במעונות-היום כדי ליצור שוויון בין הילדים?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: משרד התמ"ת אחראי לפיקוח על מסגרות ששוהים בהן ילדים עד שלוש שנים.

קולט אביטל: גיל הילד נבחן בהתאם לשנתון שהוגדר בפרסומי הרישום של משרד החינוך לעניין ילדים עד גיל שלוש.

קולט אביטל: שיטה זו מבטיחה התאמה והגדרות אחידות של השנתונים בינינו ובין מערכת החינוך.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הסבסוד מטעם משרד התמ"ת מיועד לילדים עד גיל שלוש שנים בלבד.

קולט אביטל: עם זאת, בהסדרים שמשרד התמ"ת הגיע אליהם בעבר עם אגף התקציבים במשרד האוצר הושגה הסכמה כי משרד התמ"ת ימשיך לסבסד את השהות במעונות של ילדים שבמועד התחלת שנת הלימודים טרם מלאו להם שלוש שנים וחצי, עד החלת צו חינוך חובה על כלל ילדי המדינה.

קולט אביטל: בעת החלת הצו על כלל ילדי המדינה ייפסק לחלוטין סבסוד שהות של ילדים מעל גיל שלוש שנים במעונות-יום.

קולט אביטל: הערה: במערכת מעונות-היום והמשפחתונים שבמסגרת ההסדרים עם משרד התמ"ת שוהים 86,000 ילדים, כ-6,000 מהם בכיתות גן.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1312 של חבר הכנסת משה כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום כ"ז בסיוון התשס"ז (13 ביוני 2007):

קולט אביטל: נכים בשיעור 100% אשר מעסיקים עובדים זרים ברשיון סיעודי נקלעים למצב בלתי אפשרי כאשר העובדים יוצאים לחופשה והמשפחות נאלצות להעסיק מטפלים ישראלים, שאותם קשה למצוא או שעלותם גבוהה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם אפשר להתיר העסקת עובד זר מחליף שנמצא בהמתנה לתעסוקה אצל נכה אחר – לדוגמה, עובד שהנכה שאצלו עבד נפטר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם אפשרי פתרון אחר?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: בשיטת ההעסקה החדשה של עובדים זרים נבחנת האפשרות להתיר העסקת עובד זר מחליף לעובד זר שיצא לחופשה.

קולט אביטל: האפשרות הזאת נבדקת מתוך הקפדה על כך שהסדר זה לא יפגע בתעסוקת עובדים ישראלים בסיעוד.

קולט אביטל: אני מקווה שבחודשיים בקרובים יגובשו הנחיות והסדר.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1238 של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

קולט אביטל: פורסם כי עשרות קבלני שיפוצים סיימו קורס הכנה למבחני הסמכה לקראת קבלת תעודה, אולם אין מי שיבחן אותם.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע אין המבחנים נערכים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מתי ייערכו המבחנים הבאים? 4.

קולט אביטל: מה היא משמעות העיכוב בבחינות לקבלנים?

קולט אביטל: 5.

קולט אביטל: לנוכח העובדות, האם לא עדיף רישום אוטומטי?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

קולט אביטל: אומנם היה עיכוב בקיום מבחני ההסמכה לקבלנים בענפים שונים, ובהם קבלני שיפוצים, עקב עומס ומחסור זמני בכוח-אדם.

קולט אביטל: עקב כך, מבחנים שהיו אמורים להתקיים בחודשים יולי-אוגוסט 2007 נערכו בסוף ספטמבר ובאוקטובר 2007, וכל הקבלנים שהמתינו כבר נבחנו.

קולט אביטל: יצוין כי יחידת הבחינות באגף להכשרה מקצועית מקיימת מבחנים בשניים עד שלושה מועדים מדי שנה לקבלנים שמפנה רשם הקבלנים, וכאמור, מדובר בעיכוב חד-פעמי שנגרם עקב בעיית מחסור בכוח-אדם – כוח-האדם הקיים נדרש לקיים כ-2,000 בחינות לכ-600 אנשים; נתון לשנת 2006.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: משמעות העיכוב במבחני ההסמכה היא עיכוב ברישום בפנקס הקבלנים וחוסר יכולת לגשת למכרזים שבהם מצוינת הדרישה להיות קבלן שיפוצים מורשה.

קולט אביטל: כאמור, ככלל אין בעיה של עיכוב בביצוע המבחנים לקבלנים.

קולט אביטל: 5.

קולט אביטל: התשובה היא לא.

קולט אביטל: חשוב מאוד לבחון את רמת הידע והמיומנות של קבלני השיפוצים כדי להבטיח איכות ובטיחות בשירות שלהם.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1416 של חבר הכנסת צרצור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

קולט אביטל: למחסור באזורי תעשייה ביישובים הערביים השפעה על שיעור המובטלים הגדול בקרב האוכלוסייה הערבית בישראל, וזאת אחת הבעיות של הנשים הערביות, שמונעת מהן את ההשתתפות בשוק העבודה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם יש במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה תוכניות לחיזוק מגמת התיעוש בסקטור הערבי?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה הוא התקציב שמוקצה לתמיכה בהקמה ובפיתוח של אזורי תעשייה בסקטור הערבי?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יש סיכוי שהערים והכפרים הערביים ייכללו בהחלטת הממשלה בדבר אזורים של עדיפות לאומית?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אציין תחילה כי אנו מקדמים פיתוח תשתיות לאזורי תעשייה מרחביים במגזר הערבי.

קולט אביטל: קצב הפיתוח מושפע ממחסור במשאבים, אך גם משתי בעיות מבניות הקשורות למגזר הערבי: האחת היא שרוב הקרקעות הן בבעלות פרטית ולא בבעלות מינהל מקרקעי ישראל, והאחרת היא שרוב הכפרים קטנים ופיזורם אינו מצדיק הקמת אזור תעשייה בכל כפר.

קולט אביטל: לשאלותיך: 1.

קולט אביטל: כן, קיימות תוכניות לקידום תשתיות התעשייה במגזר הערבי.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: קיימת תוכנית בשלבי ביצוע שונים המקיפה 27 אזורי תעשייה ועלותה כ-42 מיליון שקלים.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: אין כל מניעה לכלול יישובים ערביים במסגרת מפת אזורי העדיפות הלאומית.

קולט אביטל: אוסיף ואומר כי הממשלה משקיעה תקציבים גדולים נוספים בפיתוח תשתיות נוספות בכל מגזרי המיעוטים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1539 של חבר הכנסת יצחק וקנין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007): פורסם כי נמצאו שברי זכוכית בבקבוקי בירה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם פורסמו מודעות אזהרה לציבור בנושא זה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – באילו אמצעי תקשורת?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יש בדבר סכנה לציבור?

קולט אביטל: תשובת שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אליהו ישי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בדיקת משקאות אלכוהוליים נעשית בדרכים שונות והכלים לטיפול בחריגות מגוונים, ולפי העניין – בירה תוצרת הארץ או בירה מחו"ל.

קולט אביטל: 1–2.

קולט אביטל: האגפים הרלוונטיים במשרד התמ"ת לא קיבלו תלונות או מידע על הימצאות שברי זכוכית בבקבוקי בירה, ולכן לא פורסמו מודעות אזהרה בתקשורת לידיעת הציבור.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הימצאות שברי זכוכית בבירה עלולה בהחלט להיות מקור לסיכון האדם.

קולט אביטל: המידע הספציפי שפורסם בנושא זה הועבר לגורמים הרלוונטיים במשרד כדי שיטפלו במהירות בבעיה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 982 של חברת הכנסת נאדיה חילו: אזורי תעשייה במגזר הערבי.

קולט אביטל: חברת הכנסת נאדיה חילו שאלה את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה ביום ג' באדר התשס"ז (21 בפברואר 2007): פורסם, כי רק בשליש מהכפרים והערים במגזר הערבי יש אזורי תעשייה פעילים, וכי ב-35% מהם אין אזורי תעשייה כלל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הנתונים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יש תוכנית לעידוד הקמת אזורי תעשייה ביישובים הערביים? 3.

קולט אביטל: מה ייעשה בעניין?

אליהו ישי: 1.

אליהו ישי: אין משמעות לסטטיסטיקה לגבי שיעור הכפרים הערביים שבהם יש או אין אזור תעשייה.

אליהו ישי: הקושי לפתח תשתיות לתעשייה ולתעסוקה במגזר המיעוטים נובע משתי סיבות מרכזיות: א.

אליהו ישי: קרקעות רבות הן בבעלות פרטית ולא בבעלות מינהל מקרקעי ישראל; ב.

אליהו ישי: ריבוי הכפרים הקטנים ופיזורם מכביד ואינו מצדיק הקמת אזור תעשייה בכל כפר וכפר, ולכן צריך לעשות משהו אזורי.

אליהו ישי: 2–3.

אליהו ישי: משרד התמ"ת מעורב בשלבים שונים של פיתוח אזורי תעשייה מרחביים, בדיוק באותם כפרים שאנחנו מנסים לעשות זאת, על-ידי בניית שותפויות בין יישובים ערביים לבין אזורי תעשייה גדולים הקיימים באזורים השונים.

אליהו ישי: אנחנו מצליחים לעשות את זה, אגב, בשילוב של תעשיות.

אליהו ישי: משרד התמ"ת מסייע גם למינהלת היישובים המשותפת בסך של חצי מיליון שקלים לשנה, למשך שלוש שנים, כדי לאפשר לרשויות הערביות להתאגד.

אליהו ישי: בתוכנית כלולים 27 יישובים ערביים: בעשרה אזורים הפיתוח כבר בהליך ביצוע; ב-17 אזורים הפיתוח יושלם בשנים 2008-2007, ממש במהלך השנה ובשנה הבאה.

אליהו ישי: עלות התוכנית כ-42 מיליון שקלים, והסכום לא כולל מימון למינהלת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

נאדיה חילו: לפי התכנון ולפי מה שאדוני הציג פה, האם בשנת 2008, בתוכנית שהוצגה או בתוכניות אחרות, יש עשייה ושילוב מאוד ברור של הנשים הערביות באזורים האלה?

אליהו ישי: חד-משמעית כן.

אליהו ישי: יש עדיפות לאוכלוסייה במגזר הערבי.

אליהו ישי: אגב, גם במגזר היהודי אנחנו פועלים.

אליהו ישי: זה תלוי מאוד באוכלוסייה במגזר הערבי, וגם בנשים במגזר הערבי – זה תלוי ברצון שלהם.

אליהו ישי: אנחנו מפתחים תוכניות רבות.

אליהו ישי: כפי שאמרתי, יש פה למעלה מ-42 מיליון שקלים, אנחנו לא בחוסר תקציב כאן.

אליהו ישי: אני מוכרח לומר שבהכשרה המקצועית של הסקטור החרדי והלא-יהודי כמעט אין מגבלה תקציבית.

אליהו ישי: אי-אפשר להגיד שאין, כי זה נשמע לא הגיוני, אבל כמעט אין.

אליהו ישי: איפה שיהיה צורך ויהיה ביקוש – אני חושב שבמקרים האלה לא תהיה בעיה להוסיף תקציב.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: שאילתות לשר הקליטה.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1046 של חבר הכנסת יצחק לוי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק לוי שאל את השר לקליטת העלייה ביום י"ז באדר התשס"ז (7 במרס 2007):

קולט אביטל: נודע לי כי שונו הכללים לזכאות למענק לחיילים עולים והוצאו מהזכאות חיילים בשירות ללא תשלום.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם תישקל החזרת המצב לקדמותו?

יעקב אדרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יעקב אדרי: משרדנו מסייע לחיילים עולים בודדים הנמצאים בשירות צבאי פעיל על-פי ההגדרות הנהוגות בצה"ל.

יעקב אדרי: אי לכך הפסיק משרדנו, כבר לפני שנים, את הסיוע שניתן לעולים שהיו במסגרת השירות ללא תשלום – של"ת.

יעקב אדרי: 2.

יעקב אדרי: מאחר שאנו צמודים להגדרות הצה"ליות, איני מוצא מקום לשינוי הנוהל הקיים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1150 של חבר הכנסת מיכאל איתן: הכשרות לעולים מאתיופיה במרכזי הקליטה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לקליטת העלייה ביום ו' בסיוון התשס"ז (23 במאי 2007):

קולט אביטל: העולים החדשים יוצאי אתיופיה עוברים כמה הכשרות במרכזי הקליטה, המסייעות להם בתהליך הקליטה בחברה הישראלית, כמו יהדות ואולפן, אך אין הם עוברים הכשרות מקצועיות שיסייעו להם למצוא עבודה וימנעו את הצטרפותם לציבור המובטלים במדינת ישראל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה נעשה להכנת העולים יוצאי אתיופיה להתמודדות עם שוק העבודה בישראל?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה לפיתוח תוכניות בתחום זה?

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה לומר שמצאתי לנכון לתת לחבר הכנסת מיקי איתן ביד דוח מפורט כדי שהוא יקבל גם אינפורמציה בכתב.

יעקב אדרי: 2-1.

יעקב אדרי: לעצם העניין, שהותם של העולים מאתיופיה במרכזי הקליטה היא עד 18 חודשים, להוציא מקרים חריגים.

יעקב אדרי: בזמן שהותם במרכזי הקליטה, שזה זמן קצר, העולים עוברים את השלבים האלה: לימוד באולפן עברית; לימוד באולפן גיור; הכרת הארץ; רכישת דירה; והדבר האחרון הוא כמובן מערך של סדנאות חינוך, בריאות, תעסוקה ומניעת אלימות.

יעקב אדרי: לעניין השאילתא, סדנאות התעסוקה ממומנות על-ידי משרדנו, כמו כל המימון בהפעלת מרכזי הקליטה.

יעקב אדרי: הסדנאות מועברות על-ידי עמותת "בעצמי", מכללת "עתיד" שבנגב וגופים נוספים.

יעקב אדרי: אופי הסדנאות – מטפלות קשישים, תומכי בנייה, גננות, מטפלות ילדים ועוד.

יעקב אדרי: ניתנים דגשים כמו חשיבות העבודה, התמדה במקום עבודה, מהו שכר, מהי אבטלה וכל הקשור לעולם התעסוקה.

יעקב אדרי: לוקחים את העולים למקומות עבודה ולמפעלים כדי שיתרשמו מקרוב.

יעקב אדרי: בימים אלה הסוכנות היהודית מעבירה תוכנית טלוויזיה בשפה האמהרית בנושא תעסוקה וחשיבותה, כך שהנושא אכן מטופל, למרות לחץ הזמן שעולים שרויים בו במהלך קליטתם במרכז הקליטה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אני רוצה להודות לשר על התשובה המפורטת שהוא שלח לי ונתן לי, ואני גם פוטר אותו מלקרוא אותה עכשיו מעל הדוכן.

השאלה שאני שואל: יש הרבה תוכניות והרבה קורסים והרבה השקעה.

האם יש בידי השר איזה דוח שבודק את ההשקעה מול התוצאות, התפוקות מול התשומות?

כך היינו יכולים לדעת אם אתם או אנחנו – אני לא מוציא את עצמי מכלל העניין הזה – באמת משקיעים את הכסף במקומות הנכונים, או שאולי אנחנו משקיעים, עושים קורסים וכן הלאה וכן הלאה, והתוצאות, עם כל הרצון הטוב שלנו, לא משביעות רצון, ואולי צריך לחשוב על שיטות חדשות.

יעקב אדרי: נושא קליטת עולי אתיופיה עלה הבוקר בהקשר אחר.

יעקב אדרי: גם היושבת-ראש היתה בדיון בוועדה בנושא אלימות בקהילה.

יעקב אדרי: אנחנו עושים עכשיו סקר מקיף, שכולל את נושא האלימות, שזה הנושא המרכזי, אבל גם את הנושא שאתה מדבר עליו, זאת אומרת, המחקר מקיף גם תעסוקה, קליטה, העדפות של עולים.

יעקב אדרי: נושא קליטת העלייה הוא לא פשוט.

יעקב אדרי: יש הרבה בעיות, ובמחקר שעושים כוללים גם את מה ששאלת עכשיו.

יעקב אדרי: כשיהיו לנו תוצאות, אשמח להעביר לך אותן.

מתי זה צפוי?

יעקב אדרי: בתוך חודש וחצי.

תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, אומנם אסור לי לשאול שאלות, אבל במשך ארבע שנים ויותר פניתי אל משרדך שיואיל בטובו לתת גם הכשרה מקצועית לאנשים.

קולט אביטל: הקורסים הם יפים, מכינים אותם לחיים, ליהדות, קצת מבינים מה זה הארץ, אבל הם יוצאים ללא מקצוע ביד.

קולט אביטל: האם הנושא הזה כבר מטופל?

יעקב אדרי: כפי שאת יודעת, תקופה לא ארוכה אני שר הקליטה.

יעקב אדרי: עם זאת, החלטתי להתלבש על הנושא של העלייה מאתיופיה על כל היבטיו.

יעקב אדרי: ביקשתי שהנוער יהיה בשנה הבאה הנושא המרכזי.

יעקב אדרי: גם בנושא התעסוקה הולכת להיות תוכנית גדולה מאוד, ואנחנו מחכים למימון האחרון של הסוכנות.

יעקב אדרי: נצא בעזרת השם ב-1 בינואר 2008 בתוכנית גדולה מאוד לעלייה האתיופית.

יעקב אדרי: נעשו הרבה דברים, אבל לא מספיק.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שהנושא הזה יכוסה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1527 של חברת הכנסת קולט אביטל.

קולט אביטל: חברת הכנסת קולט אביטל שאלה את השר לקליטת העלייה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: ב-16 בספטמבר 2007 פורסם ב"ידיעות אחרונות", כי שבטים שונים מעוניינים לעלות ארצה ורבנים מסוימים יוצאים למקומות מרוחקים ומגיירים את המועמדים לעלייה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה היא המדיניות בנושא זה?

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, לשאלתך, כבר למעלה משנתיים, מאז בוצע גיור של שבט בני מנשה בהודו, לא מתבצע שום גיור מטעם גורם או צוות מטעם מערך הגיור מעבר לים.

יעקב אדרי: זו המדיניות כיום, ולעת עתה לא חל שום שינוי.

יעקב אדרי: אני רוצה להוסיף עוד משהו לגברתי היושבת-ראש.

יעקב אדרי: בעקבות מה שהיה בפעם האחרונה עם שבט בני מנשה שהגיעו לכאן, כפי שאת יודעת, לפני חודשיים, שלושה חודשים העברתי בהחלטת ממשלה, שלא יביאו קבוצות ויגיירו אותן בארץ אלא בהחלטת ממשלה.

יעקב אדרי: זה עבר כהחלטת ממשלה לפני חודשיים, ואני מביא את זה גם לידיעתך.

יעקב אדרי: זה בא לסגור כל מיני פרצות שהיו בנושא הזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1632 של חבר הכנסת גבאי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אליהו גבאי שאל את השר לקליטת העלייה ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007): במסגרת פרויקט "בית חם", שעלותו 12 מיליארד ש"ח לשנה, מעלים לארץ קשישים מחבר המדינות שחלק גדול מהם אינם יהודים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה כדי לעצור את הפרויקט?

יעקב אדרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יעקב אדרי: המשרד לקליטת העלייה קולט עולים צעירים, קשישים, משפחות ובודדים מרחבי העולם לאחר שקיבלו אשרת עולה מטעם משרד הפנים והם זכאי עלייה לישראל לפי חוק השבות.

יעקב אדרי: המשרד מסייע לעולים בקטגוריות השונות, לאחר הגעתם לישראל, לפי טבלת סיוע הקבועה בחוק ובנוהלי המשרד.

יעקב אדרי: המשרד אינו שותף להפעלת פרויקט כלשהו הקרוי "בית חם" ומכוון להעלאת קשישים, ואף לא מתקצב פרויקטים מהסוג הנ"ל.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1559 של חבר הכנסת עבאס זכור – לפרוטוקול.

קולט אביטל: אני פונה אליך עכשיו בתור השר לפיתוח הנגב והגליל.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר לפיתוח הנגב והגליל ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007): בעיתון "כל הצפון" פורסם ב-26 באוקטובר 2007, כי הרשות לפיתוח הגליל אישרה לראשונה תקציב של 2.6 מיליוני ש"ח לפיתוח תשתיות בגליל, לטובת תמיכה תקציבית ב-15 פרויקטים בגליל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה הם הפרויקטים האלה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה הוא חלק היישובים הערביים בפרויקטים אלה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מה הוא התקציב לפיתוח הגליל בשנת 2008 ומה הוא חלק המגזר הערבי בו?

יעקב אדרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יעקב אדרי: הרשות לפיתוח הגליל היא תאגיד סטטוטורי הפועל מכוח חוק הרשות לפיתוח הגליל, התשנ"ג-1993, והשר לפיתוח הנגב והגליל הוא השר האחראי לרשות מכוח החוק.

יעקב אדרי: הרשות הקצתה סכום של 2 מיליוני ש"ח ו-650,000 לנושא תשתיות בגליל.

יעקב אדרי: במסגרת זו תוקצבו כ-18 פרויקטים בגליל.

יעקב אדרי: 2.

יעקב אדרי: רשימת הפרויקטים מצורפת בנספח.

יעקב אדרי: בין השאר, השתתפה הרשות לפיתוח הגליל בהקמת מגרש משולב בבית-ספר בסח'נין – 100,000 ש"ח מתוך עלות של 450,000 ש"ח, בהקמת אולם ספורט בעראבה – 95,000 ש"ח מתוך עלות של 420,000 ש"ח, קיר תומך בבית-הספר בראמה – 115,000 ש"ח מתוך עלות של 516,000 ש"ח, וברחוב בן-עמי בעיר עכו, שבה חיים יחדיו יהודים וערבים – 175,000 ש"ח מתוך עלות של למעלה מ-3 מיליוני ש"ח.

יעקב אדרי: 3.

יעקב אדרי: תקצוב הפרויקטים היה על-פי קריטריונים מקצועיים ולא על-פי מפתח דתי, לאומי או אחר.

יעקב אדרי: כל היישובים בגליל נתבקשו להגיש בקשות על-פי מכתבים שהוצאו אליהם מראש.

יעקב אדרי: כל רשות שהגישה פרויקטים על-פי נוהלי הרשות קיבלה סיוע ללא כל קשר להיותה יהודית, ערבית או מעורבת.

יעקב אדרי: יתר על כן, ניתנה העדפה בקריטריונים לפרויקטים המוגשים על-ידי רשויות מן האשכולות הסוציו-אקונומיים הנמוכים, שאליהם משתייכם למרבה הצער חלק ניכר מהיישובים הערביים.

יעקב אדרי: למרבה הצער, חלק ניכר מהרשויות הערביות כלל לא הגישו בקשות, על אף פניות חוזרות ונשנות.

יעקב אדרי: הרשות לפיתוח הגליל אף שכרה את שירותיו של ראש רשות לשעבר מן המגזר הלא-יהודי כדי שישמש איש קשר מול הרשויות הערביות.

יעקב אדרי: עובד זה התקשר באופן אישי לכל רשות ורשות מן המגזר הלא-יהודי והפציר ברשויות להגיש בקשות לתמיכה.

יעקב אדרי: התוצאות של מאמצים אלו היו חלקיות בלבד.

יעקב אדרי: כדי להביא לשיפור יכולתן של הרשויות הערביות לפעול אל מול תקציבים ממשלתיים, ובין השאר כלקח מההיענות הנמוכה יחסית במהלך זה, יוזמת הרשות לפיתוח הגליל סדרת ימי עיון לרשויות מן המגזר הלא-יהודי, שיכללו הדרכה מקצועית פרקטית לראשי הרשויות ולסגל המקצועי שלהן.

יעקב אדרי: 4.

יעקב אדרי: לרשות לפיתוח הגליל יש מחויבות רבה למגזר הערבי.

יעקב אדרי: בין השאר, יצוין כי הרשות לפיתוח הגליל יזמה מהלך מקיף להגדלת מקורות התעסוקה בגליל.

יעקב אדרי: מהלך זה, שיפורט להלן, ממוקד במידה רבה באוכלוסייה הערבית, ובמיוחד בנשים.

יעקב אדרי: כך, תוקצבה על-ידי הרשות לפיתוח הגליל פעילות לפיתוח יזמות עסקית לנשים במגזר הבדואי ב-420,000 ש"ח; פרויקט "עסק משלך", המיועד לנשים עניות חד-הוריות, בנות 40 פלוס, שסיכוין לצאת ממעגל העוני אפסיים, ב-250,000 ש"ח; פרויקט אקדמאיות במגזר הערבי בשיתוף שירות התעסוקה, משרד התמ"ת וארגון "מוסאוא" ב-220,000 ש"ח; פרויקט רשות מקדמת תעסוקה בעיר סח'נין, נוסף על העיר תמרה, בשיתוף ה"ג'וינט", בסכום של 420,000 ש"ח.

יעקב אדרי: כל האמור לעיל מלמד על מדיניות שוויונית, ובתחומים מסוימים – על העדפה מתקנת במדיניות הרשות לפיתוח הגליל כלפי המגזר הלא-יהודי.

יעקב אדרי: בהעדר תוכנית כוללת שאימצה הממשלה, נכון לעכשיו אין תקציב בין-משרדי המוגדר כתקציב לפיתוח הגליל.

יעקב אדרי: התקציבים השונים לגליל הם בידי המשרדים השונים, ובין היתר יש תקציב פרויקטים כללי במשרד לפיתוח הנגב והגליל.

יעקב אדרי: למעלה מן הצורך, יוזכר כי תקציב התוכנית לחיזוק חיפה והצפון בעקבות המלחמה, המרוכז על-ידי משרד ראש הממשלה, מחולק על-פי אמת מידה שהגדיר מנכ"ל משרד ראש הממשלה: שליש למגזר הערבי, שליש למגזר היהודי ושליש לצרכים כלליים ובלתי מגזריים.

יעקב אדרי: יצוין כי המשרד לפיתוח הנגב והגליל הוא מן המשרדים המחויבים ביותר לשוויון והקשובים ביותר לצורכי המגזר הערבי.

יעקב אדרי: דלתו של השר פתוחה לראשי רשויות מן המגזר הערבי, ולוח הפגישות והסיורים שנערכו מיום כניסת השר לתפקיד מעיד על תשומת לב יתירה לאוכלוסייה הערבית.

יעקב אדרי: אשר לפעילות המשרד, יצוין בין השאר כי המשרד יזם מהלך מקיף של שיקום מתקני ספורט בגליל ובעוטף-עזה בעלות של 6 מיליוני ש"ח בשנה החולפת.

יעקב אדרי: היישובים שנבחרו בגליל, לפי אמת המידה המקצועית של משרד הספורט, היו רובם ככולם מן המגזר הלא-יהודי.

יעקב אדרי: המשרד ימשיך במהלך דומה בתחום הספורט – הקמת מגרשים משולבים – גם בשנת 2008.

יעקב אדרי: כמו כן פעל המשרד במרץ בנושא שילובם של יישובים ערביים באזורי תעשייה משותפים, הביא להישג החשוב של צירוף העיר אל-שגור לאזור התעשייה בר-לב, הקים מרכז טיפוח יזמות במגזר הערבי ועוד.

יעקב אדרי: אשר לתוכנית העתידית לפיתוח הגליל – השר מחויב לכך שהתוכנית הממשלתית שתגובש ככל הנראה במהלך שנת 2008 תיתן מענה הולם ושוויוני למגזר הערבי.

קולט אביטל: תודה רבה, אדוני השר.

יעקב אדרי: אני ממשיך במקום השר הרצוג.

קולט אביטל: השר הרצוג כבר השיב על שאילתות.

קולט אביטל: תודה לך.

קולט אביטל: עכשיו השר משולם נהרי ישיב על שאילתות בנושא תשתיות, אני מבינה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר.

קולט אביטל: שאילתא מס' 394 של חבר הכנסת ישראל חסון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ג' בחשוון התשס"ז (25 באוקטובר 2006): חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון מס' 13), התשס''ה-2005, שעבר ב-19 ביולי 2005, קובע שיש לתת ייצוג הולם לבני הקהילה האתיופית בשירות הציבורי.

קולט אביטל: ברצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: כמה עולי אתיופיה שולבו בשירות הציבורי במסגרת יישום החוק?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם נציב שירות המדינה הגיש לממשלה אחת לשנה, כמתחייב מסעיף 15(א)(ד), המלצות בדבר היעדים שעל הממשלה לקבוע לייצוג עולי אתיופיה; ולממשלה ולוועדות, כמתחייב מסעיף 15(א)(ז) – נתונים בדבר ייצוג עולי אתיופיה בשירות המדינה?

רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) עם פרסום השינוי בחוק שירות המדינה (מינויים) לקידום הייצוג ההולם של בני הקהילה האתיופית, ערכה נציבות שירות המדינה כמה פעולות: עדכון מערכת המחשוב לקליטת נתון חדש של ארץ לידת ההורים, שכן החוק חל גם על כאלה שאחד מהוריהם נולד באתיופיה; עדכון מערכת הטפסים בהתאם; פעולות הסברה בקרב המנכ"לים והסמנכ"לים לעניין התיקון בחוק.

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: המלצות ונתונים הוצגו על-ידי אנשי נציבות שירות המדינה בישיבת הממשלה בעת הדיון בנושא במאי 2007, ועל בסיסם התקבלה החלטת הממשלה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 534 של חבר הכנסת רן כהן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר האוצר ביום כ"ד בחשוון התשס"ז (15 בנובמבר 2006):

קולט אביטל: בשנת 1996 הושג הסכם בין האוצר להסתדרות שלפיו יפוצו גמלאים שנפגעו משינוי בשיטת חישוב הפנסיה, הידוע בשם "הפתק הצהוב".

קולט אביטל: בזמנו, לא חל ההסכם על גמלאים שפרשו בשנים 1996-1987.

קולט אביטל: במרס 2006 נמסר בתקשורת כי הושגה הבנה לפיצוי בשיעור 50 מיליון שקלים לגמלאים אלה, אולם האחרונים טרם קיבלו כל תשלום.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם דבר הסיכום נכון?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מתי הועברו, או יועברו, הכספים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – כיצד יובטחו זכויות הגמלאים שנפלו בין הכיסאות?

קולט אביטל: תשובת שר האוצר רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

קולט אביטל: בהסכם הקואליציוני עם סיעת גיל סוכם על תקצוב הנושא.

קולט אביטל: הסכומים הנדרשים לתשלום בגין "הפתק הצהוב" גם לאוכלוסייה שפרשה בשנים 1996-1987 תוקצבו בתקציב מינהלת הגמלאות.

קולט אביטל: מאז חודש פברואר 2007 משלם מינהל הגמלאות לקרנות שהעבירו דיווחים בגין "הפתק הצהוב" גם לתקופה שמ-1987 ועד 1996.

קולט אביטל: שאילתא מס' 625 של חבר הכנסת אברהם רביץ – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את שר האוצר ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: הפקדת מזומן בבנק עד לסכום של 10,000 שקלים אינה כרוכה בעמלה.

קולט אביטל: הפקדה מעל 10,000 שקלים מחויבת בעמלה.

קולט אביטל: הרוצה לחסוך עמלה זו מפקיד במנות של 10,000 שקלים.

קולט אביטל: הלקוח מגיע כמה פעמים לבנק והפעולות המבוצעות כפולות.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע על אותו סכום המופקד פעמיים אין עמלה, וכאשר הוא מופקד בפעם אחת נדרשת עמלה? 2.

קולט אביטל: האם תבוטל עמלה זו?

קולט אביטל: תשובת שר האוצר רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: להלן תשובת בנק ישראל: ספירת מזומן וכן הטיפול בו – הובלתו וכיוצא בזה – דורשים זמן וכרוכים בהוצאות.

קולט אביטל: מטעם זה גובים הבנקים עמלה בגין הפקדת מזומן.

קולט אביטל: בסכומים מתחת לרף מסוים נראה שלא ראוי לגבות עמלה, ולכן היא נגבית מעל רף שנקבע בכל בנק.

קולט אביטל: בתעריפון העמלות החדש שקבע נגיד בנק ישראל, אשר ייכנס לתוקף ביולי 2008, נקבעה עמלה לטיפול במזומנים על-ידי פקיד, להבדיל מהפקדת מזומנים במכונות אוטומטיות, עבור מטבעות – לכל 100 מטבעות, ועבור שטרות – מעל 10,000 שקלים.

קולט אביטל: שאילתא מס' 651 של חבר הכנסת וקנין – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר האוצר ביום ט"ו בכסלו התשס"ז (6 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: הובא לידיעתי מקרה של משפחה שירשה נכס בבני-ברק, אולם התשלומים שדרשה עיריית בני-ברק למפרע, וכן דרישה לתשלום מסים שונים, הגיעו לכך שהם גבוהים מערך הנכס עצמו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם במקרה כזה רשאים היורשים לוותר לחלוטין על הנכס?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יימצא הסדר כדי למנוע מקרים כגון אלה?

קולט אביטל: תשובת שר האוצר רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: בשאלת הוויתור של היורשים על הנכס, השאלה אינה בתחום רשות המסים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: בעניין הטענה שערך הנכס נמוך מסכום המסים שבעל הנכס נדרש לשלם, יש להבהיר כי לפי הוראות חוק מיסוי מקרקעין, מס שבח המוטל בעת מכירת הנכס מחושב על הרווח שנוצר למוכר בין מחיר המכירה של הנכס למחיר רכישתו ולהוצאות המותרות בניכוי מהרווח.

קולט אביטל: שיעור המס בגין הרווח תלוי בכמה פרמטרים, אולם בכל מקרה אינו עולה על שיעור המס השולי של המוכר, קרי 49%.

קולט אביטל: ייתכן שהטענה מקורה בתשלום מסי עירייה גבוהים.

קולט אביטל: נושא זה יש לבחון עם הרשות המקומית אשר בשטחה נמצא הנכס הנמכר.

קולט אביטל: שאילתא מס' 674 של חבר הכנסת אמנון כהן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שר האוצר ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: פורסם כי נגיד בנק ישראל השעה שניים מבכירי הפיקוח על הבנקים בטענה שהדליפו טיוטת דוח החושף ליקויים בבנק דיסקונט, כדי לסכל לכאורה מינוי חדש למפקח על הבנקים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הפרטים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – עם מי נועץ הנגיד קודם להחלטתו על ההשעיה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: עם מי נועץ הנגיד קודם להחלטתו על המינוי החדש?

קולט אביטל: תשובת שר האוצר רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן תשובת בנק ישראל: 1.

קולט אביטל: בעקבות אירוע שהתרחש בבנק, שתוצאותיו ההדלפה על קיום דוח ביקורת, הופסקה עבודתם של שניים מעובדי הפיקוח על הבנקים למשך עשרה ימים, לפי חוקת העבודה שבבנק.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הנגיד קיבל את ההחלטה על הפסקת העבודה לאחר שימוע שערך לעובדים ולאחר שנועץ ביועצים משפטיים ובחברי ההנהלה הרלוונטיים לעניין.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הנגיד קיים סבב שיחות בעניין המינוי החדש עם גורמים במשק, ראיין מועמדים והתייעץ טרם קבלת ההחלטה עם ועדה שמינה לצורך זה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 705 של חבר הכנסת גלנטי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את שר האוצר ביום כ"ב בכסלו התשס"ז (13 בדצמבר 2006): פורסם, כי המפקח על הביטוח החליט להעלות את תעריפי ביטוח החובה לאופנועים מראשית 2007, וכי הדבר עלול להגביר את המעבר לרכב פרטי.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם בחנו הגורמים הממשלתיים את השלכות הייקור?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם נבחנו ההשלכות הכלכליות של המרכיבים הסביבתיים – נוהל פרויקטים תחבורתיים?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם תואם המהלך עם משרד התחבורה, המקדם הפחתה של תקני חנייה?

קולט אביטל: תשובת שר האוצר רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

קולט אביטל: בינואר 2007 נכנסו לתוקף הוראות חוזר תעריפי הביטוח השיורי, המעדכנות את תעריפי הביטוח של אופנועים.

קולט אביטל: הצורך בעדכון תעריפי הביטוח של אופנועים נבחן על-ידי המפקח על הביטוח בשנים האחרונות.

קולט אביטל: התקיימו התייעצויות עם כל הגורמים המקצועיים, לרבות מפעיל מאגר המידע – חברת "ISO ישראל" ומנהל הסדר הביטוח השיורי – הפול, ונאספו כל הנתונים הרלוונטיים.

קולט אביטל: החוזר קבע כמה עניינים: הופחתו דמי הניהול שהפול גובה בכ-37%, והפול אינו משלם עמלות לחברות הביטוח ולסוכנים.

קולט אביטל: נקבעו תעריפים דיפרנציאליים, כך שכל רוכב ישלם בהתאם לסיכון האישי שלו.

קולט אביטל: למשל, רוכב שרשיונו נשלל בעבר ישלם יותר מרוכב שרשיונו לא נשלל.

קולט אביטל: השינוי המשמעותי השלישי הוא העלאה ממוצעת של תעריפי הביטוח לאופנועים ב-15%, בהתאם למידת הסיכון של כל סוג אופנוע ובהתאם למידה שבה סוג אופנוע זה היה מסובסד בעבר.

קולט אביטל: עדכון תעריפי הביטוח נעשה בגלל רמת המעורבות הגבוהה של אופנועים בתאונות דרכים בהשוואה לחלקם בכלל כלי הרכב.

קולט אביטל: לכן, סך הפרמיות שגובה הפול מבעלי האופנועים בשנה הוא כ-140 מיליון שקלים – נמוך מסך הפיצויים שמשלמים לנפגעים מרכיבה על אופנועים, שהוא כ-380 מיליון שקלים בשנה.

קולט אביטל: את הגירעון בסך של כמעט 200 מיליון שקלים בשנה משלמים יתר המבוטחים בביטוח חובה, בעיקר על-ידי תוספת של כ-5% לפרמיית הביטוח שלהם.

קולט אביטל: גם לאחר עדכון התעריפים ישלמו בעלי האופנועים פחות מ-50% מתעריפי הסיכון שלהם.

קולט אביטל: מחקר של המשרד האמריקני לאיכות הסביבה קובע כי אופנוע גורם לזיהום אוויר רב יותר מכל כלי רכב אחר, לרבות ג'יפים גדולים.

קולט אביטל: כמו כן, לא ברור על מה נסמכת הטענה שייקור הביטוח יגרום למעבר לכלי הרכב הפרטיים.

קולט אביטל: מחקרים שונים מפריכים את הטענה שרוכב אופנוע המפסיק להשתמש באופנוע יעבור לנהוג בכלי-רכב ארבע-גלגלי.

קולט אביטל: בערים צפופות הוא בדרך כלל עובר לתחבורה ציבורית.

קולט אביטל: שאילתא מס' 721 של חבר הכנסת אמנון כהן – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): לאחרונה פורסם כי הושג תקציב מיוחד ממשרדך לסיוע רפואי לניצולי השואה, ובלבד שהכנסותיו של הפונה לא עולות על 6,650 שקלים.

קולט אביטל: יש להגיש את הבקשה עד 12 בדצמבר 2006.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה הוא הסכום שקיבלה הקרן ומה מקורו?

קולט אביטל: 2. היכן פורסמו המודעות?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע לא יהיו כל ניצולי השואה זכאים לסיוע?

קולט אביטל: תשובת שר האוצר רוני בר-און: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: במסגרת תקציב הלשכה לשיקום נכים הוקצו בשנת 2006 33 מיליון שקלים לטיפול רפואי בניצולי השואה.

קולט אביטל: מעבר לאמור, משרד האוצר תומך בארגונים הפועלים לרווחתם של ניצולי השואה, בין היתר באמצעות מימון שירותים רפואיים.

קולט אביטל: בשנת 2006 הוקצה סכום של כ-34 מיליון שקלים לתמיכות כאמור, ומתוכו נוצלו 20 מיליון שקלים.

קולט אביטל: יתרת הסכום שלא נוצל תוקצבה מחדש בתקציב 2007.

קולט אביטל: מעבר לאמור, במסגרת החלטת הממשלה מ-4 בנובמבר 2007 הוחלט להגדיל את סל השירותים לניצולים ב-200 מיליון שקלים, לרבות הגדלת התמיכה בארגונים הפועלים לשיפור רווחתם של הניצולים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: היוזמה לפרסום היא של הנהלת הקרן לרווחת ניצולי השואה.

קולט אביטל: על-פי המידע שנמסר לנו פורסמו המודעות בעיתונים "ידיעות אחרונות", "מעריב", "הארץ", ו"וסטי", וכן במקומונים בצפון הארץ, כמו "חדשות חיפה והצפון".

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הארגונים האמורים פועלים על-פי הקריטריונים הקבועים במבחני התמיכה.

קולט אביטל: הסיוע ניתן אך ורק לניצולי השואה נצרכים, כהגדרתם בסעיף 4 לחוק נכי רדיפות הנאצים.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): ב-6 בנובמבר 2006 פורסם ב"הארץ", כי האוצר מתנגד לחוק המציע הענקת הטבות סוציאליות לניצולי השואה נזקקים.

קולט אביטל: לפי הפרסום, עלות ההטבות נאמדת ב-65 מיליון שקל בשנה, אך באוצר מוכנים להקצות לנושא 7 מיליוני שקל בלבד.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע משרדך מתנגד? 3.

קולט אביטל: האם מובא בחשבון ממד הזמן, שהוא קריטי לניצולים שהולכים ונעלמים?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: טוב שיש מישהו שממתין לפחות לתשובה.

קולט אביטל: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסיכום בין שר האוצר ליושב-ראש סיעת ישראל ביתנו, התקבל במליאת הכנסת ביום שלישי, 2 בינואר 2007, חוק הטבות לניצולי שואה נזקקים, של חבר הכנסת יורי שטרן, זיכרונו לברכה.

קולט אביטל: זאת ועוד, ב-4 בנובמבר 2007 החליטה הממשלה, כי המענקים הקבועים בחוק הטבות לניצולי שואה נזקקים יגדלו ל-4,000 שקל בשנה.

קולט אביטל: עלות יישום החוק תעמוד על כ-50 מיליון שקל.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אורי אריאל: אני רוצה לענות לשר, רק עוד פעם, אם אפשר להעיר ששאילתות לא ייענו לאחר 11 חודש.

קולט אביטל: כן, כי בינתיים עבר זמן.

אורי אריאל: בכל אופן, תשתדלו, אם אפשר לבקש את זה.

משולם נהרי: אני מסכים אתך, וכמורה לשעבר אני תמיד תוהה ושואל אם התלמיד היה מכין שיעורי-בית אחרי שבועיים או שלושה שבועות, מה היינו אומרים לו – ולא לאחר שנה, שנה וחצי.

אורי אריאל: אז מה?

משולם נהרי: אני באמת חושב שצריך – אני אעביר את זה גם הלאה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 727 של חבר הכנסת אורלב – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006): מעדויות ומממצאים רבים עולה כי שואת יהודי אירופה לא פסחה על יהדות תוניסיה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הממשלה מכירה בזכויותיהם של נרדפי הנאצים בתוניסיה כבזכויותיהם של נרדפי הנאצים במדינות אירופה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם לא – מדוע?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: על-פי ההסכם שנחתם עם שלטונות גרמניה וסעיף 1 לחוק נכי רדיפות הנאצים, שנקבע בהתאם להסכם, זכות התביעה לגמלה על-פי החוק הגרמני נמנעה אך ורק מאלה שהיו חסרי נתינות כהגדרתם בסעיף 160 לחוק הפיצויים הגרמני, ולכן הם זכאים להגשת תביעה על-פי החוק בארץ.

קולט אביטל: מאחר שיהודי תוניסיה אינם עונים על הגדרה זו של חסרי נתינות או פליטים, באשר היתה להם נתינות תוניסאית, אין הם נכללים בין אלו מניצולי השואה אשר חוק נכי רדיפות הנאצים חל עליהם.

קולט אביטל: נציין כי נושא זה של נתינותם של יהודי תוניסיה נמצא בדיון בבית-המשפט המחוזי.

קולט אביטל: עם זאת, התוכנית שעליה החליטה הממשלה ב-4 בנובמבר 2007 להגדלת הסיוע לניצולי השואה קובעת תשלום גמלה חודשית לניצולי השואה יוצאי מחנות וגטאות שאינם זכאים לגמלה בשל נרדפותם מכל מקור אחר.

קולט אביטל: יהודי תוניסיה ולוב יוצאי המחנות והגטאות ייכללו במסגרת הזכאות לגמלה בהסדר זה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 745 של חבר הכנסת משה כחלון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר האוצר ביום כ"ט בכסלו התשס"ז (20 בדצמבר 2006):

קולט אביטל: קבלני תשתיות רבים טוענים כי הם מסיימים פרויקטים בהפסדים גדולים בגלל היעדרם של מדד נכון ושל הוראות חשב כללי.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע, למרות הסכמתו של החשב הכללי באוצר, לא תוקצבה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לביצוע עדכון? 2.

קולט אביטל: האם נכון שמעקרים 4% מתשלום ההצמדה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם יגובשו הוראות שעה זמניות לאופן חישוב ההצמדה לקבלני התשתיות, בהתבסס על תת-מדדים נושאיים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה? 4.

קולט אביטל: כיצד תוקל מצוקת הקבלנים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה קיבלה תוספות תקציב ניכרות – כ-8 מיליוני שקל על מנת להיערך לדרישות ה-OECD וכן עשרות מיליוני שקלים עבור מפקד האוכלוסין.

קולט אביטל: קביעת הסקרים אשר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מבצעת נתונה לשיקול דעתה של הלשכה בהתאם לסדרי העדיפויות הפנימיים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הקבלן סופג 4% מסך עליית המדד אך ורק אם הוא אינו מגלם את סיכון ההתייקרות בהצעת המחיר שלו.

קולט אביטל: הנושא נדון והובהר פעמים רבות על-ידי החשב הכללי לנציגי הקבלנים, ומטרתו חלוקת סיכונים נכונה בין המדינה לקבלנים.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: לעניין הצמדות לתת-מדדים נושאיים, הובהר לנציגי הקבלנים כי הנושא אינו מעשי, הן משיקולים פרטיים הן משיקולים מהותיים, כגון ניהול חשיפה תקציבית, בקרה על תקציב המדינה וכדומה.

קולט אביטל: עם זאת, החשב הכללי הסכים לדון עם נציגי הקבלנים באופן הרצוי של השימוש במדד תשומות פיתוח תשתיות, לכשזה יגובש בין נציגי הקבלנים והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מצוקת הקבלנים אינה נובעת מאופן תשלום התייקרויות על-ידי המדינה.

קולט אביטל: סיכוני ההתייקרויות ניתנים לתמחור וכל קבלן רשאי לגלם אותם בהצעת המחיר במסגרת המכרז.

קולט אביטל: התחרות החריפה הקיימת בענף זה מביאה למצב שבו הקבלן מוכן, על סמך שיקול דעתו הבלעדי, לספוג את הסיכון כדי להוזיל את הצעתו ולזכות במכרז.

קולט אביטל: מוטלת החובה על עורכי המכרזים מצד המדינה לוודא כי סיכוני ההתייקרות יובאו בחשבון מצד המציעים – על-ידי בדיקת התוכנית העסקית או ניהול הסיכונים שיוגשו במסגרת המכרז.

קולט אביטל: ולפיכך קבלנים אשר לא יתמודדו באופן ראוי עם סיכונים אלה יעמדו בפני פסילת הצעתם.

קולט אביטל: שאילתא מס' 796 של חבר הכנסת יעקב כהן: חילוץ נזקקים ממעגל העוני.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב כהן שאל את שר האוצר ביום י"ג בטבת התשס"ז (3 בינואר 2007):

קולט אביטל: פורסם בעיתונות כי כמחצית מהנזקקים אינם מאמינים שיצליחו להיחלץ אי-פעם ממעגל העוני, ו-27% מהנזקקים בטוחים שילדיהם יהיו עניים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם משרדך מודע לנתונים אלה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה נעשה כדי לחלץ את הנזקקים מקו העוני?

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, צמצום תחולת העוני מצוי בין יעדיה העיקריים של הממשלה.

משולם נהרי: זאת, בין היתר, באמצעות תוספת משאבים למערכת החינוך, הגדלת התקציבים החברתיים, תוכניות לעידוד ההשתלבות בעבודה, לרבות מס הכנסה שלילי, תוספת משאבים לסל התרופות ומערכת הבריאות, השקעה בילדים בסיכון ועוד.

משולם נהרי: מתחילת כהונתה של הממשלה ועד לתקציב 2008, כולל, הוסיפה הממשלה תקציבים לתחומי החינוך, הבריאות, הרווחה, הקליטה והתעסוקה, בסכום של 8.9 מיליארדי שקלים, על-פי החלוקה הבאה: חינוך – 3.4 מיליארדים; בריאות – 1.3 מיליארד; רווחה – 2.6 מיליארדים; תעסוקה וקליטה – 1.6 מיליארד.

משולם נהרי: תקציב 2008 מתבסס על מבנה ברור ועקבי, נאמן לסדר העדיפויות, ומהווה המשך ישיר של מדיניות הממשלה.

משולם נהרי: בתחום החברתי, תקציב 2008 מבטא את הכרת הממשלה בכך שעם המשך עידוד הצמיחה נדרשת פעולה ממשלתית נמרצת לצמצום הפערים.

משולם נהרי: ביטוי להחלטת הממשלה הוא אימוץ האג'נדה החברתית-הכלכלית לשנים 2008–2010 והקמת ועדה בין-משרדית בראשות האוצר בנושא.

משולם נהרי: לראשונה תתווסף למדיניות המקרו-כלכלית של הממשלה הגדרה ברורה של יעדים רב-שנתיים להעלאת שיעור התעסוקה ולצמצום העוני.

משולם נהרי: הדגל החברתי של הממשלה יתמקד אפוא בהגדלת שיעור ההשתתפות של השכבות החלשות בשוק העבודה, מתוך הכרה ברורה כי זו הדרך הנכונה ביותר והמהירה ביותר להביא לצמצום הפערים וליציאה ממלכודת העוני.

משולם נהרי: מהלך מס הכנסה שלילי, שאישרה אתמול ועדת הכספים, מהווה כלי לתמרוץ השתתפותם – – –

יעקב כהן: אישרה לדחות את זה.

משולם נהרי: לא לדחות.

יעקב כהן: שכר המינימום, סליחה.

משולם נהרי: – – – מהווה כלי לתמרוץ השתתפותם של עובדים בשוק העבודה, וכן להגדלת הכנסתם הפנויה של עובדים ברמות השכר הנמוכות ולצמצום הפערים הכלכליים ביניהם לבין עובדים ברמות שכר גבוהות יותר.

משולם נהרי: יישום מס הכנסה שלילי, שבמסגרתו תשלם הממשלה מס לעובדים במקום לגבות אותו מהם, יאפשר גם לאוכלוסיות החלשות יחסית ליהנות מפירות הצמיחה ומהחוסן הכלכלי.

משולם נהרי: תוכנית האוצר שאושרה בוועדת הכספים היא השלמה לשני צעדים נוספים של האוצר: הגברת האכיפה על חוקי העבודה, בפרט חוק שכר מינימום, והגדלת ההיצע של מעונות-יום וצהרונים.

משולם נהרי: צעד נוסף שבכוונת משרד האוצר לנקוט להשלמת התוכנית בעתיד הוא יישום ביטוח פנסיוני לכל עובד.

קולט אביטל: שאלה נוספת – איך לא.

יעקב כהן: כבוד אדוני השר, מאז הגשתי את השאילתא עלה מספר הילדים הרעבים מ-760,000 ל- 800,000, ומדברים כבר על מיליון ילדים רעבים.

יעקב כהן: אני לא רואה בכל התשובות איזו בשורה טובה תהיה לילדים האלה.

יעקב כהן: אני לא רואה איזו בשורה אתה יכול לתת להם.

יעקב כהן: הלוא עיניהם נשואות אליך, בתור שר האוצר.

יעקב כהן: ואני לא רוצה לנגח, אני אומר, בתור אחד שהדגל שלו היה הנושא החברתי, ודיברנו כל כך הרבה על כך שיש להחזיר את קצבאות הילדים – כל הדוחות מראים שמכיוון שהורידו את קצבאות הילדים יש עלייה במדרגות העוני, כך אומרים כל המומחים.

יעקב כהן: בואו נשלב, ביחד, נבקש להחזיר את קצבאות הילדים.

יעקב כהן: למה מחפשים דרכים עקיפות לתת את זה ואת זה?

יעקב כהן: הנקודה העיקרית היא החזרת הקצבאות, שזה הלחם של הילדים – שעכשיו הוכפל מחירו, ומדברים על כך שיוכפל.

יעקב כהן: כל הדברים מתייקרים.

יעקב כהן: נשלב זרועות כדי לבקש החזרה של קצבאות הילדים.

קולט אביטל: תודה.

יעקב כהן: אני חוזר ושואל אותך איזו בשורה יש לך לילדים האלה שלא מאמינים שהם יצאו מקו העוני.

משולם נהרי: אני מסכים אתך שצריך להשקיע יותר בילדים וצריך לתת יותר.

יעקב כהן: אז בוא נבקש את זה.

משולם נהרי: אני מסכים.

משולם נהרי: אני מסכים אתך, אבל אני חושב שהיה יותר חכם מצדך – או מצדכם ביהדות התורה – שהממשלה הבטיחה לכם, וראש הממשלה הבטיח לכם 500 שקלים – –

יעקב כהן: אם הוא היה מתכוון ברצינות, הוא היה נותן – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אנא ממך.

משולם נהרי: – – לכל משפחה נזקקת – –

יעקב כהן: שייתן לכם – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, מספיק.

משולם נהרי: – – והייתם נכנסים לממשלה תמורת זה שתוכלו להביא רווחה – – –

יעקב כהן: זה לא היה רציני.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, תן לו בבקשה.

יעקב כהן: שייתן לכם את זה – – –

משולם נהרי: אתה שאלת.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

משולם נהרי: אתה שאלת.

יעקב כהן: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני קוראת אותך לסדר בפעם השנייה.

משולם נהרי: אל תדאג.

משולם נהרי: ב"המודיע" יכתבו שיצאת מכליך, זה בסדר, אבל הייתי רוצה גם שב"המודיע" ידעו שראש הממשלה הציע לכם 500 שקל לכל משפחה ברוכת ילדים, וזה פיצוי יפה, שהיית יכול – – –

יעקב כהן: שייתן לכם – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני מבקשת ממך.

קולט אביטל: נא להוציא אותו.

יעקב כהן: למה אתם לא מבקשים – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן.

קולט אביטל: זה מה שהוא רוצה – אני מבקשת ממך לצאת.

קולט אביטל: אני מודה לך.

משולם נהרי: אבל הוא יפסיד את המשפט האחרון.

יעקב כהן: אני רוצה לשמוע את התשובה.

קולט אביטל: אז אני מבקשת – שב, וגמרנו את הסיפור, אל תפסיק אותו יותר.

משולם נהרי: לא מתאים.

קולט אביטל: פשוט לא מתאים.

יעקב כהן: אני שואל אותו, אין כל כך הרבה אנשים – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, באמת היתה לך הזדמנות היום.

משולם נהרי: אני אומר:

משולם נהרי: עדיין שמורה ליהדות התורה הזכות הזאת לקבל את 500 השקלים לכל משפחה ברוכת ילדים – –

יעקב כהן: זה לא היה רציני.

משולם נהרי: – – והלוואי שהיינו מצליחים לקבל את זה, אבל אתם יכולים לקבל ואתם לא באים לקבל – אז מה לך כי תלין.

יעקב כהן: תבקשו אתם – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, די, נא לצאת.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: נא לצאת.

קולט אביטל: (חבר הכנסת יעקב כהן יוצא מאולם המליאה.)

קולט אביטל: שאילתא מס' 812 של חבר הכנסת דני יתום – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007):

קולט אביטל: השינוי בתעריפי הביטוח לרכב דו-גלגלי עשוי להוביל להוצאת יתר, שתפגע בתפקוד השוטף של יחידת אופנועי ההצלה של הארגון ההתנדבותי זק"א, המחזיק 150 אופנועים בפריסה ארצית.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: איזה פתרון מציע משרדך בנושא?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יוקפא השינוי ככל שהוא נוגע ליחידה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: המפקח על הביטוח שואב את סמכותו לקביעת תעריפי הביטוח השיורי, הפול, מתוקף תקנות ביטוח רכב מנועי (הסדר ביטוח שיורי ומנגנון לקביעת התעריף), התשס"א–2001.

קולט אביטל: תקנות אלו אינן מאפשרות לקבוע תעריפי ביטוח שונים לכלי רכב המשויכים לארגון זה או אחר, ולפיכך לא ניתן להקפיא את עדכון התעריפים עבור ארגון זק"א.

קולט אביטל: משרד האוצר מכיר בחשיבות פעילות ארגון זק"א, ובסוף שנת 2006 נחתם הסכם רטרואקטיבי עם הארגון, המזכה אותו בתשלום עבור איסוף הנפטרים והעברתם בסך כולל של עד 1.5 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: מבדיקה שנערכה במשרד האוצר עולה כי מספר כלי הרכב הדו-גלגליים המבוטחים על-ידי הארגון נמוך בהרבה מהמספר שצוין בשאילתא, ובהתאם, גם ההשפעה של עדכון תעריפי ביטוח החובה צפויה להיות קטנה בהרבה מההשפעה המוערכת.

קולט אביטל: שאילתא מס' 824 של חברת הכנסת שלי יחימוביץ: הטבות מס לעובדים ביישובי עוטף-עזה.

קולט אביטל: חברת הכנסת שאלה את שר האוצר ביום כ' בטבת התשס"ז (10 בינואר 2007):

קולט אביטל: בהתאם להחלטת ממשלה 2633 מתאריך 24 באוקטובר 2004, התקבל תיקון לפקודת מס הכנסה הקובע הנחה במס הכנסה בשיעור של 13% לתושבי יישובי סובב-עזה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם תושבי יישובי הסביבה העובדים ביישובים הכלולים בהטבה, נתונים לאותם איומים ביטחוניים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע העובדים ביישובים אלה אינם מקבלים את ההטבות?

קולט אביטל: השר משולם נהרי: 1–2.

קולט אביטל: מדובר בהנחה במס הכנסה לתושבי היישוב בלבד.

קולט אביטל: המטרות של מתן הטבות מס לתושבי יישובים הן משיכת אוכלוסיות חזקות ליישובים חלשים מבחינה כלכלית, חיזוק הפריפריה ועידוד ההתיישבות לאורך גבולות המדינה.

קולט אביטל: יש לציין כי הכנסת אישרה ביולי 2007 הצעת חוק פרטית שהגדילה את שיעור ההטבות לתושבי שדרות ועוטף-עזה ל-25%.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, אני מודה שאני צריכה לפשפש טוב טוב בזיכרוני כדי להיזכר בנסיבות שבהן הגשתי את השאילתא, כיוון שהיא הוגשה ב-3 בינואר – לא, יחסית זה חדש – 3 בינואר 2007, זה בסדר.

משולם נהרי: אני יכול לנחש.

קולט אביטל: רק 11 חודשים.

שלי יחימוביץ': זה יפה, 11 חודשים.

שלי יחימוביץ': כבר ראינו פה פרקי זמן ארוכים יותר.

שלי יחימוביץ': אני משבחת אותך על כך שזה רק 11 חודשים.

שלי יחימוביץ': התשובה לא עונה בדיוק על שאלתי.

שלי יחימוביץ': שאלתי מאוד פשוטה: התושבים ביישובי עוטף-עזה קיבלו הטבות מכיוון שהם נתונים בסיכון חייהם במידה רבה, במצב ביטחוני שמשבש לחלוטין את חייהם.

שלי יחימוביץ': שאלתי נגעה לאוכלוסייה אחרת, שאינה מתגוררת ביישובים האלה.

משולם נהרי: ועובדת ביישובים.

שלי יחימוביץ': אבל עובדת בהם, וחשופה בדיוק לאותן סכנות, לפעמים אפילו יותר, כיוון שההגעה למקום ועזיבתו משאירות אותם חשופים באזור.

שלי יחימוביץ': מדוע בעצם לא ייהנו מאותן הטבות בדיוק?

משולם נהרי: זאת באמת השאלה שהבנתי ששאלת, אבל המטרה היא בסופו של דבר לא לבדוק רק את החשיפה, את הסכנות הביטחוניות, אלא מדובר פה על לחזק את היישובים, להביא אנשים שיגורו ביישובים, וממילא הם יחזקו אותם.

משולם נהרי: זה שבא מישהו מבחוץ לעבוד, זה עדיין לא מחזק את היישוב.

משולם נהרי: אותו דבר היה גם בכל שנות קיום המדינה.

משולם נהרי: חבר הכנסת זבולון אורלב זוכר את ההטבות באזורי הצפון, בעיירות הפיתוח.

משולם נהרי: אז, מי שגר שם היה זכאי לכל ההטבות – להשתתפות בשכר-דירה ובכל מיני דברים.

משולם נהרי: אבל מי שגר מחוץ לעיירת הפיתוח ועבד בה, נדמה לי שהוא לא היה זכאי, אם אינני טועה.

זבולון אורלב: הוא לא היה זכאי.

משולם נהרי: הוא לא היה זכאי.

משולם נהרי: בסופו של דבר, המטרה היא להביא אותם ליישובי עוטף-עזה כתושבים, ועל-ידי זה מחזקים את היישובים ומבססים אותם.

משולם נהרי: אבל לא שלאדם יהיה טוב לבוא לעבוד שם ואז הוא בא לעבודה ובשעות העבודה נמצא במקום, ואחרי זה הוא הולך הביתה.

משולם נהרי: זה עדיין לא מחזק את היישוב.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 864 של חבר הכנסת מרגי – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ה' בשבט התשס"ז (24 בינואר 2007):

קולט אביטל: פורסם כי מעקלים נשלחו לפנות מביתם בני-זוג קשישים החיים מקצבת זיקנה בגין חובם לבנק לאומי, וכי בשל הנסיבות המיוחדות הוקפאו הליכי הפינוי.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעות נכונות?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע לא נמנעים הבנקים מלפנות חייבים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כמה בעלי דירות פונו בשל חוב בשנתיים האחרונות?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן תשובת בנק ישראל: 1.

קולט אביטל: לא מוכרת לנו פנייה לבנק ישראל בעניין המתואר בשאילתא.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: דירת המגורים של הלווה היא פעמים רבות הבטוחה היחידה להלוואה שנטל.

קולט אביטל: במקרים שבהם הלווה אינו פורע את ההלוואה במשך זמן רב ולאחר שאין מוצא אחר, מימוש הנכס הוא הדרך היחידה להשיב את כספי ההלוואה לבנק.

קולט אביטל: נזכיר כי על-פי החוק ניתן לפנות להליכי מימוש הדירה רק לאחר שישה חודשי פיגור, וגם אז, עד שהליכי המימוש מקבלים ביטוי מעשי, חולפים עוד חודשים ארוכים ולעתים אף למעלה מכך.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אין בידי בנק ישראל נתונים על אודות מספר הליכי המימוש המסתיימים בשנה, או כל מידע דומה אחר הקשור למימוש נכסים בהוצאה לפועל.

קולט אביטל: שאילתא מס' 925 של חברת הכנסת שלי יחימוביץ: עלות ההגנה על עמדת המדינה בתיק בג"ץ.

קולט אביטל: חברת הכנסת שלי יחימוביץ שאלה את שר האוצר ביום י"ב בשבט התשס"ז (31 בינואר 2007):

קולט אביטל: במסגרת ההגנה על עמדת המדינה בתיק בג"ץ 2605/05 – הפרטת בתי-הסוהר, נעזרה המדינה במומחים מהארץ ומחוצה לה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מה היתה עלות שכרם של המומחים מהארץ ומחוצה לה שהועסקו במסגרת התיק? 2.

קולט אביטל: מה היתה עלות שכרם של המומחים ג'וול והייר? 3.

קולט אביטל: מה היו ההוצאות הנוספת שהוצאו לצורך הכנת תשובות המדינה בעתירה?

משולם נהרי: 1.

משולם נהרי: לצורך התנגדות המדינה למתן צו ביניים ולצורך מענה המדינה על צו על-תנאי בבג"ץ שבנדון, הוחלט, בעצה אחת עם משרד המשפטים – פרקליטות המדינה, המשרד לביטחון פנים, שירות בתי-הסוהר ומשרד האוצר – כמובן מדובר בנושא ההפרטה – לצרף חוות דעת – דרך אגב, תמכתי אז בהצעה שלך.

שלי יחימוביץ': לביטול ההפרטה.

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: חוות דעת של מומחה זר בעל ידע במשפט חוקתי וזכויות אדם ואזרח, וזאת נוכח הסוגיות החוקתיות והתקדימיות שהתעוררו בתיק שבנדון והשלכות הרוחב של הדיון בעתירה גם על הפרטות נוספות.

משולם נהרי: החלטה זו קיבלה חיזוק מהעובדה שגם העותרים בבג"ץ שבנדון צירפו חוות דעת של מומחה אמריקני בענייני הפרטה של בתי-סוהר ומשפט חוקתי, וכן מהעובדה שבג"ץ ביוזמתו הרחיב את מספר השופטים הדן בעתירה לתשעה.

משולם נהרי: 2.

משולם נהרי: עלות שכרם של הפרופסורים ג'וול והייר, מומחים בין-לאומיים למשפט חוקתי וזכויות אדם ואזרח, בין היתר במשפט האנגלי ובאמנת זכויות האדם והאזרח של האיחוד האירופי, עמד על סכום כולל של 30,000 לירות סטרלינג, וזאת לאחר הנחה משמעותית מתעריפיהם הקבועים.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

משולם נהרי: לא סיימתי.

משולם נהרי: אמרתי לך שיש תשובה מנומקת, וזה אומר את הכול.

משולם נהרי: 3.

משולם נהרי: עלות שכרו של איליי שולמן, המתמחה במשפט חוקתי וזכויות אדם ואזרח בארצות-הברית, עמד בסך הכול על כ-11,550 דולר.

משולם נהרי: בגין תרגומים של מסמכים משפטיים לאנגלית, לרבות של חלקים רלוונטיים מהסכם הזיכיון, שנדרשו לצורך חוות הדעת של המומחים הבין-לאומיים כמפורט לעיל, עמדו סך כל עלויות המדינה על 8,406 שקל.

משולם נהרי: במסגרת המענה הושקע זמן רב על-ידי כל העוסקים במלאכה בפרקליטות המדינה ובמחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, על-ידי נציגי משרד האוצר על אגפיו, המשרד לביטחון פנים ושירות בתי-הסוהר.

משולם נהרי: כמו ביתר המכרזים המורכבים לפרויקטים לאומיים, גם במסגרת המכרז מושא העתירה לוותה המדינה על-ידי יועצים משפטיים חיצוניים, ואלה, על יסוד היכרותם המעמיקה את הפרויקט, סייעו למדינה גם במסגרת העתירה, במקביל לעבודתם השוטפת בפרויקט.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

שלי יחימוביץ': אדוני השר, אני מעריכה אותך על העבודה שעשית.

שלי יחימוביץ': קיבלתי תשובה לגבי איליי שולמן, וקיבלתי תשובה לגבי ג'פרי ג'וול ולגבי תרגומי מסמכים, אבל לא קיבלתי תשובה לגבי כל ההוצאות הנוספות ששולמו למומחים אחרים שאינם המומחים שלא חיים בארץ, שכרגע ציינת שאכן נעשה שימוש בעזרתם.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שנעשה שימוש בייעוץ משפטי וכלכלי גם בתוך הארץ.

שלי יחימוביץ': שאלתי מהן ההוצאות הנוספות.

משולם נהרי: אמרתי שסך כל עלויות המדינה, עם תרגום המסמכים ושאר הדברים מסביב, זה 8,406 שקל.

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 940 של חבר הכנסת רן כהן – לפרוטוקול; שאילתא מס' 965 של חבר הכנסת מוחמד ברכה – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1057 של חבר הכנסת חיים כץ – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1075 של חבר הכנסת מאיר פרוש – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1122 של חבר הכנסת משה גפני – לפרוטוקול; ושאילתא מס' 1184 של חבר הכנסת ישראל חסון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר האוצר ביום י"ט בשבט התשס"ז (7 בפברואר 2007): בבניין שבו שוכנת קריית הממשלה בתל-אביב, בדרך-בגין, חסרות הנמכות מדרכה נגישות בכניסה; חסרים מסלולים מסומנים ללקויי ראייה; חסרה "רמפה" תקנית ממפלס הרחוב; אין סימון נגיש למעליות; אין סימון ברייל או מערכת קולית במעליות; החנייה אינה מתאימה לכניסת ואן גבוה מותאם לכיסא גלגלים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מתי יתוקנו הליקויים האלה ואחרים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם העובדה שהבניין נמצא בשכירות מחברה פרטית מונעת את התאמתו לצורכי הנכים?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: מינהל הדיור הממשלתי נתן את דעתו לנגישות אנשים עם מוגבלויות בבניין ומילא אחר התקנות והדרישות בפרויקט הקמת קריות הממשלה.

קולט אביטל: בתכנון הבניין בתל-אביב שותף יועץ מומחה בנושא נגישות בצוות המתכננים.

קולט אביטל: כל פעולות התכנון נתנו מענה לדרישות החוק ולתקנות לנגישות אנשים עם מוגבלויות.

קולט אביטל: הבניין אף עמד בביקורת שנערכה מטעם עיריית תל-אביב.

קולט אביטל: להלן ההתייחסות לנושאים פרטניים: הגעה לבניין – נושא הנמכת המדרכות הוא בסמכות ובאחריות העירייה.

קולט אביטל: אנשי המשרד האחראים לתוכנית הפיתוח של האתר טיפלו בנושא ועמדו בקשר עם נציג עיריית תל-אביב.

קולט אביטל: תוכנית הפיתוח אושרה על-ידי כל הגורמים המוסמכים.

קולט אביטל: כניסה לבניין – המפגש בין דרך-בגין לרחוב קפלן הוא מפגש של רחוב משופע ורחוב אופקי.

קולט אביטל: במקרה זה, כדי להקל את גישת הנכים, תוכננו על-ידי אדריכל הנוף "מדרגות נעלמות", אשר בעיקרון קטנות בגובהן ובכמותן ככל שמתקרבים לפינת הרחוב, שבה ממוקמת הכניסה לבניין.

קולט אביטל: המטרה היתה לאפשר מעבר לכל מי שיכול להגיע, גם באמצעות כיסא גלגלים, למרות הקושי הטבעי בתנועה הכרוך בגיאומטריית הרחוב.

קולט אביטל: בכניסה לבניין מצד רחוב קפלן אין "רמפה" אלא חיבור כמעט אופקי לרחבת הכניסה, כך שרכב המסיע אדם נכה שיגיע מכיוון רחוב קפלן, יוכל להוריד נוסע נכה ולאפשר לו להיכנס בבטחה ובנוחות לבניין.

קולט אביטל: רחוב קפלן נמצא בהליכי בנייה ושיפוצים, ולפיכך גם המדרכה לאורכו אינה קיימת ואין דרך גישה נוחה לאיש, ובמיוחד לאנשים עם מוגבלות.

קולט אביטל: עיריית תל-אביב והגורמים הרלוונטיים, טוב יעשו אם ימצאו דרך נוחה ונגישה להולכי רגל לאורך רחוב קפלן, ואולי יאפשרו גם חניית כמה רכבי נכים במקום.

קולט אביטל: בחזית הבניין אכן חונים אופנועים רבים, המהווים מכשול לאנשים היורדים ממכוניות.

קולט אביטל: הטיפול בנושא הוא בידי העירייה.

קולט אביטל: פנים הבניין: א.

קולט אביטל: בכניסה לבניין ובקומות יש שילוט ברור, קריא ונגיש למעליות; ב.

קולט אביטל: לוחות הקריאה בתאי המעליות כוללים כיתוב בברייל והבלטת מספרי הקומות.

קולט אביטל: בכל המעליות כריזה המודיעה על מספר הקומה.

קולט אביטל: חניית נכים: מספר המקומות לנכים בחניון הוא על-פי הנדרש בתקנות.

קולט אביטל: אין אפשרות כניסה לרכב מסוג ואן לחניון הקיים.

קולט אביטל: הפתרון הוא הקצאת מקומות חנייה חיצוניים שמורים לרכב נכים בכביש הגישה לחניון, בסמוך לכניסה לבניין.

קולט אביטל: האישור צריך להינתן על-ידי עיריית תל-אביב ופניותינו בנדון טרם נענו.

קולט אביטל: היזם מוסיף לחניון מעל 1,000 מקומות, ובמקום תתאפשר כניסה וחנייה של רכב נכה גבוה בחניון.

קולט אביטל: הורדת נוסעים: המקום להורדת נוסעים נכים הוא בכניסה שבהמשך רחוב הארבעה.

קולט אביטל: האזור משמש אך ורק לכניסת רכב לבניין ואינו סואן.

קולט אביטל: מינהל הדיור הממשלתי ימשיך ויפעל לשיפור נגישותם של הבניין לאנשים עם מוגבלויות.

קולט אביטל: תימשך הפעילות מול עיריית תל-אביב להסדרת הנושאים בסביבת הבניין אשר בסמכותה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום י"ז באדר התשס"ז (7 במרס 2007): נודע לי, כי בכמה חברות ומוסדות ממשלתיים אין מקבלים טפסים ובקשות בשפה הערבית, שהיא שפה רשמית בישראל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הנושא מוכר למשרדך?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם יש הוראות האוסרות קבלת טפסים בערבית?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי לפתור את הבעיה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

קולט אביטל: אין כל הוראות האוסרות קבלת טפסים בערבית במשרדי הממשלה.

קולט אביטל: במקרים שבהם יתעורר צורך בטפסים כאמור, יינתן פתרון ספציפי על-ידי המוסד הנוגע בדבר.

קולט אביטל: לגבי חברות ממשלתיות – אין הוראה האוסרת קבלת טפסים בשפה כלשהי.

קולט אביטל: חברה ממשלתית מתנהלת כחברה עסקית לפי הוראת סעיף 4 לחוק החברות הממשלתיות, ולפיכך סדרי ההתקשרויות עם כל חברה נקבעים על-ידה על-פי שיקוליה העסקיים.

קולט אביטל: חבר הכנסת חיים כץ שאל את שר האוצר ביום כ"ד באדר התשס"ז (14 במרס 2007):

קולט אביטל: לאחרונה נודע לי כי בכוונת החשב הכללי למנות את סגן חשב משרד החינוך לחשב מלווה לוועדה לתכנון ותקצוב של המועצה להשכלה גבוהה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הידיעה נכונה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה הם השיקולים שהביאו לכך?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: כיצד מתיישב הדבר עם עקרון החופש האקדמי על-פי סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה והחלטת הממשלה 666?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לא מונה חשב מלווה לוועדה לתכנון ותקצוב של המועצה להשכלה גבוהה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום ב' בניסן התשס"ז (21 במרס 2007): על-פי נתוני החשב הכללי, בחודשים ינואר ופברואר 2007 נרשמו עודפי תקציב בסך 4.5 מיליארדי ש"ח.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הנתונים נכונים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם ייערך שינוי במדיניות המשרד?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם כן – האם יוגדלו תקציבי הרווחה?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

קולט אביטל: חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית קובע כי סכום ההוצאה הממשלתית בכל אחת משנות התקציב 2007 ואילך לא יעלה בשיעור העולה על 1.7% ביחס לסכום ההוצאה הממשלתית בשנה שקדמה לה.

קולט אביטל: בהתאם לכך, אושרה בכנסת מסגרת תקציב המדינה לשנת 2007, ולפיכך לגובה הכנסות המדינה בפועל אין השפעה על סך ההוצאה התקציבית.

קולט אביטל: מה עוד, שעל אף עודפי התקציב בחודשים ינואר ופברואר, שנת 2007 צפויה להסתיים בגירעון בתקציב השוטף.

קולט אביטל: הממשלה רשאית, במסגרת התקציב הקבועה בחוק המפורט לעיל, לשנות את סדר העדיפויות לשנת 2007, ולנייד מקורות תקציביים המוקצים לנושאים אחרים לטובת רווחה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר האוצר ביום כ' בסיוון התשס"ז (6 ביוני 2007):

קולט אביטל: ניצולי השואה המבקשים להעלות את שיעורי הנכות שלהם נתקלים בקשיים רבים, כגון המתנה ארוכה לקביעת תור, שיחה עם פסיכיאטר והעלאת חוויות השואה – שמהווים עבורם סיוט מתמשך ומחזירים עבר שהם מעדיפים לשכוח.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה לעזרת הקשישים, על מנת שיקבלו את המגיע להם בכבוד וללא טרדות מיותרות?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: הוועדות הרפואיות, אשר רופאיהן מתמנים על-ידי שר האוצר, הן גוף מעין שיפוטי עצמאי, הסוברני לקבל החלטות לפי שיקול דעתם הבלעדי של חבריה הרופאים וכפוף לביקורתו של בית-המשפט.

קולט אביטל: עם חברי הוועדות הרפואיות נמנים רופאים בתחומי מקצוע שונים, ובהם גם רופאים פסיכיאטרים, המתמחים במחלה הנפוצה ביותר בקרב ניצולי השואה המקבלים תגמולים באמצעות הלשכה לשיקום נכים.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: נושא הוועדות הרפואיות עמד ועומד לנגד עיני עובדי הלשכה לשיקום נכים זה שנים רבות, ולפיכך, מניסיונם בעבודה היומיומית, נוכח ציפיות הנכה או בני משפחתו בכל הקשור להחמרה במצב בריאותו הכללי, הוגדרו סמכויותיה ותפקידיה של הוועדה בדף הסבר ובאמנת השירות המצורפים להזמנה לוועדה הרפואית הנשלחת לנכה.

קולט אביטל: דווקא מתוך המודעות לעובדה כי הופעה בפני הוועדה הרפואית עלולה להיות חוויה קשה עבור ניצולי השואה, המאלצת אותם להתמודד שוב עם הזיכרונות העולים מאימת הימים ההם, יוחס הפרק הראשון באמנת השירות לנושא הוועדות הרפואיות, ולפיו התחייבו אנשי הלשכה לשיקום נכים גם לזמן את הנכה לוועדה רפואית בתוך 45 יום מיום פנייתו, ובתוך 90 יום להזמינו בפני ועדה רפואית עליונה; לאפשר קביעת דרגת הנכות על-ידי הוועדה הרפואית, ללא נוכחותו של הנכה; להעניק יחס אנושי, מתחשב, מקצועי ואוזן קשבת, הן על-ידי הרופאים הן על-ידי מזכירי הוועדה.

קולט אביטל: בעקבות הטענות שהגיעו גם אל הלשכה לשיקום נכים, ומועלות בשאילתא, הוחלט לערוך סקר שביעות רצון בקרב מוזמני הועדות הרפואיות עוד בטרם קיבלו את תוצאת הוועדה.

קולט אביטל: נתוני הסקר נבדקים על-ידי אנשי הלשכה בימים אלו, ומקום שבו יימצא כי הוועדה אכן לא פעלה לשמירת כבודו של הנכה או פגעה בו, יפעלו אנשי הלשכה להסקת מסקנות מתאימות.

קולט אביטל: חבר הכנסת ישראל חסון שאל את שר האוצר ביום י"ז באב התשס"ז (1 באוגוסט 2007):

קולט אביטל: שינוי התקנה להחזר בלו על סולר למכונות ניידות נמצא זה זמן רב על שולחנו של ממלא-מקום מנהל רשות המסים, מר יהודה נסרדישי.

קולט אביטל: בינתיים, החקלאים שילמו ומשלמים עבור סולר, ללא החזר הבלו, כמו שקיים בטרקטורים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע נושא חשוב זה של החזר בלו על סולר למכונות חקלאיות ניידות לא טופל עדיין?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מתי תופעל תקנה זו ויוחזר הבלו לחקלאים, והאם יהיה החזר רטרואקטיבי בשל העיכוב?

קולט אביטל: תשובת השר משולם נהרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

קולט אביטל: נושא החזר הבלו על הסולר למכונות חקלאיות ניידות טופל ברשות המסים במסגרת צו לשינוי הסדר הסולר הקיים.

קולט אביטל: העיכוב שחל בנושא הוא מפאת העובדה שרשות המסים ביצעה תיקונים רבים בצו הסדר הסולר, דבר שדרש תיאום עם גורמים שונים ברשות ומחוצה לה.

קולט אביטל: שר האוצר חתם על צו בנושא, המורה בין היתר על החזר בלו על סולר למכונות ניידות לחקלאות, רטרואקטיבית מ-1 בינואר 2007.

קולט אביטל: הצו נמצא על שולחן ועדת הכספים.

קולט אביטל: אדוני השר, ברשותך, אנחנו נחזור לשאילתא מס' 727 של חבר הכנסת זבולון אורלב: הכרה בנרדפי הנאצים בתוניסיה.

זבולון אורלב: אני מודה לך מאוד.

משולם נהרי: (קורא את התשובה על השאילתא, ראה לעיל) גם פה אני יכול להיות איש בשורה.

קולט אביטל: הם כלולים בהסכם.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

זבולון אורלב: ראשית, היושבת-ראש, אני רוצה להודות לך.

זבולון אורלב: נהגת כלפי לפנים משורת הדין, ואני מודה לך.

זבולון אורלב: השאילתא הוגשה ב-20 בדצמבר 2006, והיינו צריכים לחכות עד החודש כדי שהממשלה תחליט.

זבולון אורלב: אבל אני מבין שההחלטה איננה כוללת את נכי הנאצים.

זבולון אורלב: היא כוללת את הנרדפים ופליטי המחנות.

משולם נהרי: כן.

זבולון אורלב: אדוני אמר שעל זה יש תביעה בבית-המשפט המחוזי.

זבולון אורלב: זה היה חלק מהשאלה.

משולם נהרי: שהם יכולים לתבוע רק בארץ.

זבולון אורלב: שאלתי: מדוע הם אינם יכולים להגיש תביעות כאן בארץ כמו כל יהודי אירופה.

קולט אביטל: כן יכולים.

משולם נהרי: הם יכולים – – –

זבולון אורלב: גם נכים?

משולם נהרי: כן.

זבולון אורלב: אז על מה התביעה בבית-המשפט המחוזי?

משולם נהרי: לגבי נושא הנתינות של יהודי תוניסיה.

זבולון אורלב: אינני מבין.

זבולון אורלב: יהודי תוניסיה היו אזרחי תוניסיה, כמו שיהודי הונגריה היו אזרחי הונגריה.

זבולון אורלב: מדוע לגביהם אין אותם הכללים שנהוגים לגבי יהודי אירופה?

משולם נהרי: אני מתאר לעצמי – אני לא ראיתי את העתירה, אבל אני מתאר שהעתירה היא כדי לכלול אותם במסגרת החוק.

זבולון אורלב: אני מבין מאדוני וגם מדברי היושבת-ראש, אם מותר לי, שהיום אין הבחנה בין יהודי תוניסיה לבין כל יתר יהודי אירופה בהתייחסות הן בחוק הישראלי הן בחוק הגרמני.

זבולון אורלב: אני מבין נכון?

קולט אביטל: הם נכללים בקטגוריה של מה שנקרא "המעגל השני".

משולם נהרי: לא של החוק הגרמני.

זבולון אורלב: מה עם המעגל הראשון?

זבולון אורלב: של הנכים, זה מה שאני שואל.

זבולון אורלב: המעגל הראשון הוא הנכים, אם אינני טועה.

קולט אביטל: המעגל הראשון הוא לא הנכים.

זבולון אורלב: 8,000 איש.

קולט אביטל: המעגל הראשון הוא של ניצולי השואה שהיו במחנות ובגטאות.

קולט אביטל: המעגל השני הוא של אנשים שנפלטו או נמלטו, עונו וכו', אבל לא היו ולא שהו במחנות עצמם, במחנות ריכוז.

זבולון אורלב: מה קורה עם יהודי תוניסיה שנשלחו למחנות?

קולט אביטל: הם ודאי נכללים במעגל הראשון.

זבולון אורלב: בסדר.

זבולון אורלב: אני אומר שהן לגבי המעגל הראשון והן לגבי המעגל השני בעצם הושווה מעמדם.

זבולון אורלב: אני מבין נכון?

משולם נהרי: השאלה היא אם הם נרדפים או לא נרדפים.

משולם נהרי: השאלה היא מה הנתינות שלהם – –

זבולון אורלב: השאלה: בהשוואה של יהודי תוניסיה?

משולם נהרי: – – הארץ שממנה הם באים או ההתייחסות לזה שהם חסרי נתינות בכלל.

זבולון אורלב: אינני יודע – – – אנחנו מדברים – – –

קולט אביטל: כיוון שהנושא מסובך, אם אני יכולה להרשות לעצמי לומר, ב-3 בדצמבר יימסר דיווח מלא של שר הרווחה בעמותה הפרלמנטרית של ניצולי השואה.

קולט אביטל: אני מזמינה אותך לבוא ולשאול את כל השאלות.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני מודה גם לאדוני השר.

קולט אביטל: אדוני השר, תודה רבה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ג בכסלו התשס"ח, 3 בדצמבר 2007, בשעה 16:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.