ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושמונים-וארבע של הכנסת השבע-עשרה, 2007-12-24 00:00

דליה איציק: גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שני, ט"ו בטבת, 24 בדצמבר.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת.

דליה איציק: בבקשה.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

איל ינון: הצעת חוק לתיקון פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) (פיצויים על קרקע שנלקחה להרחבתן או לסלילתן של דרכים), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת יעקב כהן ואורי אריאל; הצעת חוק פיצוי נפגעי פוליו (תיקון – נפגעים שנולדו מחוץ לישראל), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין; הצעת חוק השירות האזרחי, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יצחק בן-ישראל; הצעת חוק קביעת שכר דירה בשקלים חדשים, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יואל חסון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חובת מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק ייצוג בהליכי נתיחה לאחר המוות (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת העברה ללא תשלום של שידורי ערוץ ייעודי), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת אורי אריאל ואריה אלדד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בגין עבירות בנשק), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – היתר פתיחת מקום ציבורי שהוא מקום בילוי למעשנים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק חופש המידע (תיקון – יישום שקיפות המידע לטובת הציבור), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת שלי יחימוביץ וגדעון סער; הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – היתר עישון במקום ציבורי שהוא מקום בילוי), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יורם מרציאנו; הצעת חוק העונשין (תיקון – הוראות בעניין הפסקת הריונות), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הליכי גביית דוחות חנייה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יעקב כהן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – זמן תושבות מינימלי), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – פנקס בוחרים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הגבלת פרסום של משקאות משכרים, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – הרחבת תחולה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון – זכויות עובדים על יצירותיהם),

איל ינון: התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון – שיקול דעת לבתי-משפט במתן צווי מניעה על יצירות אדריכליות), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייעוד קרקע למבנים לאוכלוסייה הקשישה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת משה שרוני; הצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון – הגבלת שימוש בזיקוקין די-נור באזורי מגורים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – יצירת דרך גישה לנכים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת חיים אמסלם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכות יוצרים (תיקון – זכויות עיתונאים על יצירותיהם), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דב חנין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הוספת נציג הרשות המקומית לוועדת משנה מחוזית), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אליהו גבאי; הצעת חוק הפיקוח על מכוני הכנה למבחן הפסיכומטרי, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת סילבן שלום.

איל ינון: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק המשטרה (דין משמעתי, בירור קבילות שוטרים והוראות שונות) (תיקון מס' 2), התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

איל ינון: כמו כן, הונחו על שולחן הכנסת ביום י' בטבת התשס"ח, 19 בדצמבר 2007 – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ח–2007; לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

איל ינון: הצעת חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות (תיקון מס' 4) (פטור ממס בעד תשלום לנערים), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת דוד טל.

איל ינון: עוד אודיע

איל ינון: כם כי הונחו מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בנושא: השלכות סיום החלטה 1058 של מועצת מקרקעי ישראל על יישובי קו התפר מרכז, של חברת הכנסת אורית נוקד; מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעקבות דיון מהיר בנושא: פתיחת גן-ילדים מיוחד לילדים יוצאי אתיופיה בתל-אביב, של חברת הכנסת קולט אביטל.

איל ינון: עוד התקבלה החלטת ועדת הכנסת בדבר סדרי הדיון בהצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008), התשס"ח–2007, והצעת התקציב לשנת הכספים 2008 בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

איל ינון: תודה.

דליה איציק: גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, לרגל חג המולד, לקראת השנה האזרחית החדשה, אני מברכת את ראשי העדה הנוצרית בישראל, את תושביה הנוצרים של מדינת ישראל ואת העולם הנוצרי כולו בברכת שנה טובה.

דליה איציק: מאז ייסודה של מדינת ישראל נהנים הנוצרים שהארץ הזאת היא ביתם מחופש פולחן מלא.

דליה איציק: כמוהם, שאר המאמינים תושבי המדינה היהודים והמוסלמים.

דליה איציק: אני מאחלת לכולכם שנה טובה וחג שמח.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/3063/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו נפתח בהצעת החוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (איסוף נתונים לפי מגדר) של חברי הכנסת גדעון סער, עמירה דותן, רונית תירוש ושרה מרום-שלו.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער ינמק מהמקום.

דליה איציק: אני גם מבינה שאחרי תשובתה של השרה רוחמה אברהם אנחנו גם נעבור להצבעה.

דליה איציק: נכון?

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, תשומת לבכם לשינויים בסדר-היום השבועי.

דליה איציק: ביום חמישי הכנסת פועלת – הצבעות על חוק ההסדרים.

דליה איציק: נא תשומת לבכם, להתעדכן בסיעות שלכם.

אופיר פינס-פז: זה סופי?

דליה איציק: סופי עד כמה שהמקום – אתה יודע.

דליה איציק: אני מציעה, ליום רביעי ויום חמישי לא לתכנן שום דבר.

דליה איציק: אינני יודעת בדיוק מתי תהיינה ההצבעות.

דליה איציק: אנחנו מכוונים לכך שההצבעות על חוק ההסדרים ביום רביעי יהיו לא לפני השעה 20:00; אנחנו מכוונים לכך שההצבעות על חוק התקציב יחלו ביום חמישי בשעה 18:00.

דליה איציק: אבל אנחנו נראה.

דליה איציק: במלים אחרות, סדרו לכם שיום רביעי ויום חמישי יהיו פנויים.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו פותחים בסדר-היום.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, בבקשה.

גדעון סער: תודה, גברתי.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אחראית לאיסוף נתונים במגוון נושאים הנוגעים לחברה, כלכלה, בריאות, מסחר ועוד תחומים רבים.

גדעון סער: איסוף נתונים ועיבודם הם נקודת מוצא להבנת המציאות, לקיום דיון רציני ולקידום שינויים על בסיס ידע.

גדעון סער: כך בכל התחומים וכך גם בתחום שנוגע לשוויון זכויות בין נשים לגברים בחברה.

גדעון סער: כיום אין חובה בחוק שלפיה יש לבצע את איסוף הנתונים ועיבודם על-ידי הלמ"ס לפי פילוח מגדרי, כלומר תוך התייחסות נפרדת לנשים ולגברים.

גדעון סער: במדינות מערביות רבות מאגרי הנתונים הסטטיסטיים כוללים פילוחים לפי מגדר, דבר המאפשר ניתוח והבנה של המציאות החברתית והבעיות המרכזיות בתחום השוויון בין נשים לגברים וקידום פתרונות לאותן בעיות.

גדעון סער: בחלק מהמדינות חובה זו מעוגנת בחוק, ואנחנו מציעים לקבוע זאת בפקודת הסטטיסטיקה.

גדעון סער: למעשה, הצעת החוק הזאת גם קשורה בקשר הדוק להצעת חוק קודמת שעברה כאן

גדעון סער: בבית לפני כחודש – הצעת חוק של חברת הכנסת עמירה דותן, שבעצם מחייבת אותנו בחקיקה להתייחס להיבטי השוויון בין נשים לגברים, וברור שקשה מאוד ליישם אותה, וזאת הצעת חוק שתיכנס לתוקף בחודש הבא, בחודש ינואר – ללא אותה עבודה סטטיסטית של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

גדעון סער: אני רוצה להודות קודם כול לשותפותי, חברת הכנסת עמירה דותן, חברת הכנסת רונית תירוש, חברת הכנסת שרה מרום-שלו, השרה המקשרת רוחמה אברהם.

גדעון סער: אני רוצה להודות לקואליציה בכלל, שהפגינה בנושא זה גישה עניינית – –

קריאות: – – –

גדעון סער: – – ולקוות שנצליח להשלים את החקיקה בנושא הזה במהירות, כך שלמעשה הדבר גם יסייע ליישום אותו חוק של חברת הכנסת עמירה דותן, שהעברנו לפני קצת יותר מחודש.

נסים זאב: על זה נאמר:

נסים זאב: לפי שיצא מן הכלל, כפר בעיקר.

דליה איציק: השרה רוחמה אברהם תשיב.

גדעון סער: שנייה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: רק אם אתה מתכוון להוסיף דברי שבח.

דליה איציק: הוא רוצה לחזור בו ולומר שלא רק בנושא זה.

גדעון סער: גברתי, אני רק רוצה לציין שיש הצעה נוספת, של חבר הכנסת חיים אורון שנמצא בוועדת הכספים.

גדעון סער: אגב, כרונולוגית ההצעה שלו קודמת להצעה שלנו.

דליה איציק: אנחנו נצביע עליה.

גדעון סער: ולכן אני מבקש להציג אותה גם במקומו, בהיעדרו.

דליה איציק: אנחנו נצביע עליה, כי חבר הכנסת אורון עושה עכשיו בוועדת הכספים, שיושבת עכשיו באישורי.

דליה איציק: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, תשובתי היא כמובן גם על הצעתו של חבר הכנסת אורון.

רוחמה אברהם-בלילא: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסמת נתונים במגוון נושאי חברה, כלכלה, בריאות, מסחר ותעשייה, וכמובן בתחומים נוספים.

רוחמה אברהם-בלילא: לאיסוף הנתונים יש תפקיד חשוב, מאחר שנתונים אלה הם את נקודת המוצא להבנת המתרחש במדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, הנתונים הם מאגר מידע שאנו יכולים להסתמך עליו בבואנו להציע תוכניות וחלופות שונות למצב הקיים.

רוחמה אברהם-בלילא: איסוף נתונים לפי פילוח של מגדר יתרום להתמודדות שלנו עם בעיות מרכזיות בתחום האי-שוויון בין נשים לגברים בישראל ויאפשר להציע פתרונות הולמים לבעיות אלה.

רוחמה אברהם-בלילא: לאור האמור לעיל הממשלה תומכת בהצעת החוק הזאת, בתנאי שהיא תקודם בשיתוף פעולה עם המשרדים הרלוונטיים ועם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם חבר הכנסת גדעון סער מסכים לתנאי הזה?

גדעון סער: בתנאי – – –

רוחמה אברהם-בלילא: היא תקודם בתנאי שתתואם עם המשרדים השונים ועם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

גדעון סער: אני בהחלט מוכן, גברתי, אני רק רוצה לומר שלעניין זה עמדת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא בהכרח זהה לעמדת המשרדים.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני צודק, ומנהל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומנם – – –

גדעון סער: שלא ייווצר מצב – – –

רוחמה אברהם-בלילא: עד אתמול בבוקר הוא היה בעד הצעת החוק הזאת, וכנראה הביאו לו נתונים כאלה ואחרים, ואז הוא החליט לשנות את עמדתו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שלאחר ההצבעה של הכנסת היום – –

גדעון סער: אני מוכן לסכם ולהיות בתיאום עם השרה רוחמה אברהם.

רוחמה אברהם-בלילא: – – הוא יגמיש את עמדתו וישמע את טיעונכם.

נסים זאב: סליחה, זה חל רק על נשאלים, או גם על השואלים?

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי, אני מבקשת לעבור להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצעה של חבר הכנסת גדעון סער ושל חברותי עמירה דותן, רונית תירוש ושרה מרום-שלו.

דליה איציק: נמתין שהשרה תשב כדי שגם היא תוכל להצביע, ונעבור להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת החוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (איסוף נתונים לפי מגדר), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, ההצעה קיבלה רוב מוחלט.

דליה איציק: הוועדה המוסמכת לדון בה, לפי תקנון הכנסת, היא הוועדה לקידום מעמד האשה.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוברת ו', עמ' 12031.

דליה איציק: ]

דליה איציק: נעבור להצעתו של חבר הכנסת אורון.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 21 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (איסוף נתונים על-פי מגדר), התשס"ז–2006, לדיון מוקדם בוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, גם ההצעה הזאת עברה ברוב מוחלט, ועל כן גם היא עוברת לדיון בוועדה לקידום מעמד האשה.

דליה איציק: אני מבינה ששר האוצר הוא זה שמציג את הצעת החוק, נכון, אדוני השר?

דליה איציק: – במקום השר משולם נהרי, כי אני אינני רואה אותו פה.

דליה איציק: גברתי השרה?

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק של אפרים סנה.

דליה איציק: כתוב לי כאן משהו אחר.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/3005/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: הצעת חוק המרכז להנצחת ההעפלה – בבקשה, חבר הכנסת אפרים סנה.

דליה איציק: ישיב שר המדע, התרבות והספורט.

אפרים סנה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אחד המפעלים הגדולים של תקומת ישראל הוא מפעל ההעפלה.

דליה איציק: אדוני, השר אדרי, נא לשבת.

דליה איציק: בבקשה.

אפרים סנה: בתנאים-לא-תנאים, באוניות רעועות, וכנגד הצי של בריטניה הגדולה, הגיעו רבבות יהודים, פליטי חרב, בחירוף נפש לארץ-ישראל.

אפרים סנה: זאת היתה מלחמה שהיו בה קורבנות, הקרבה ואומץ, ומן הראוי שזכר המפעל הזה – שעד כה לא זכה להנצחה הראויה – יונצח על-ידי המדינה, והדור הצעיר ילמד באופן ראוי איך פעם נאבקו יהודים כדי להגיע לארץ-ישראל.

אפרים סנה: מטרת החוק היא, כאמור, לקבע ולעגן את המרכז להנצחת זכרו של מפעל ההעפלה, שיהיה במחנה המעפילים בעתלית, לחייב יום הנצחה מיוחד שבו ילמדו בבתי-הספר – במוסדות החינוך – את נושא ההעפלה, וכן להעמיק את המחקר, את התיעוד ואת הלימוד.

אפרים סנה: אני חושב שבשעה שאנחנו נאבקים – כולנו, בעצם – על הנחלת הערכים הלאומיים הנכונים לדור הצעיר, שמתרחק מהם, חוק כזה הוא צעד נדרש – – –

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לא לדבר.

דליה איציק: אדוני השר, נא לא לדבר.

דליה איציק: הדובר לא שומע אפילו את קולו.

אפרים סנה: ועוד יש לו סעיף אוזניים.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

אפרים סנה: החוק הזה דרוש לא רק כדי לכבד את אלה שאינם, אלא כדי לחנך דורות חדשים במדינת ישראל, ועל כן אני מבקש מהבית לקבל אותו בקריאה טרומית.

דליה איציק: יעלה וישיב השר גאלב מג'אדלה, שר התרבות – בבקשה, אדוני – והספורט.

צבי הנדל: והמדע.

דליה איציק: והמדע.

קריאה: – – –

רוני בר-און: מי יעמוד בראש הוועדה, השר מג'אדלה?

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

דליה איציק: אתה ודאי לא תשיב על פרובוקציות.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, גברתי היושבת-ראש, הפרובוקציה הזאת נמשכת כבר 15 שנים, ואני רגיל לה – עוד מהיותו לידי בשולחן ההתאחדות לכדורגל, לפני 16 שנה.

צבי הנדל: בגלל זה הכדורגל נראה כמו שהוא נראה.

עמיחי אילון: – – – בית"ר.

גאלב מג'אדלה: בוודאי, איזו שאלה.

גאלב מג'אדלה: ומה אתה חושב?

גאלב מג'אדלה: בית"ר – איפה למדו לעשות את כל הדברים היפים שהם עושים?

גאלב מג'אדלה: היה להם אב רוחני.

צבי הנדל: אז איך להצביע על ההנצחה של זכר מפעל ההעפלה?

גאלב מג'אדלה: לתמוך.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, הממשלה סבורה כי נושא ההעפלה ראוי לשימור ולקידום ותומכת בהצעה בתנאי שתתואם עם משרד התיירות, משרד החינוך ומשרד המשפטים.

גאלב מג'אדלה: אבקש את תמיכתכם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: נעבור להצבעה.

דליה איציק: נמתין עד שתשב, אדוני השר.

דליה איציק: השר יושב, ואנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 19 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המרכז להנצחת ההעפלה, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

סילבן שלום: נא להוסיף את קולי.

דליה איציק: נא להוסיף את קולו של חבר הכנסת סילבן שלום.

דליה איציק: ובכן, 20 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: ההצעה הזאת עוברת, לפי התקנון, לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעת חוק ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: ועדת הכספים תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 161), התשס"ח–2007 – מ/348, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

): הוועדה המיוחדת לזכויות הילד תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: חשיפת ילדים לפדופילים באינטרנט, הצעות חברי הכנסת דוד רותם, אבישי ברוורמן, ניסן סלומינסקי ואלי אפללו.

): גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 16(ד) לתקנון הכנסת, החליטה ועדת הכנסת לאשר את בקשת הוועדה לענייני ביקורת המדינה וועדת המדע והטכנולוגיה להקים ועדה משותפת לדיון בנושא: המרכב"ה – מערכת רוחבית כוללת במשרדי הממשלה.

): הוועדה תהיה בת ארבעה חברים, שני חברים מכל ועדה, בראשות הוועדה לענייני ביקורת המדינה, בהרכב הבא: מטעם הוועדה לענייני ביקורת המדינה – חברי הכנסת אלחנן גלזר, יושב-ראש, וחבר הכנסת מיכאל איתן; מטעם ועדת המדע והטכנולוגיה – חברי הכנסת אלכס מילר ויוחנן פלסנר.

): גברתי היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, ביום 19 בדצמבר 2007 אישרה מליאת הכנסת הקמת ועדה מיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה.

): ועדת הכנסת החליטה להמליץ היום לכנסת כי ההצעות לסדר-היום בנושא: ההיערכות לרעידות אדמה, של חברי הכנסת אורית נוקד, יעקב כהן, זבולון אורלב, מיכאל איתן וג'מאל זחאלקה, וההצעה לסדר-היום בנושא: ההיערכות לרעידת אדמה בישראל, של חבר הכנסת זבולון אורלב, שהועברו לדיון בוועדה משותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת הפנים והגנת הסביבה, יועברו לדיון בוועדה המיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): תודה, גברתי.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: אנחנו נעבור להצבעה על הודעתך.

דליה איציק: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת הכנסת – 23 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הנושאים מהוועדה המשותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה ושל ועדת הפנים והגנת הסביבה לוועדה המיוחדת לבדיקת ההיערכות והמוכנות לרעידות אדמה נתקבלה.

דליה איציק: 23 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת נתקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, שר האוצר נמצא כאן ואני רוצה לנצל את ההזדמנות.

דליה איציק: גברתי השרה המתאמת – ביום שלישי עובדים כרגיל.

דליה איציק: ביום רביעי מתחילים ב-11:00 ובשעה 20:00 תתקיים הצבעה על חוק ההסדרים.

דליה איציק: אני לא אוותר לא לקואליציה ולא לאופוזיציה.

דליה איציק: ביום חמישי מתחילים ב-11:00 ובשעה 18:00 הצבעה על חוק תקציב המדינה.

דליה איציק: תודה על תשומת לבכם, נא לפנות את היומנים.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/3034/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: גברתי היושבת בראש, כבר נמצאים בספר החוקים שני חוקים זהים מלה במלה לחוק השלישי, וגם הוא יהיה דומה וזהה מלה במלה לשני החוקים האחרים שכבר קיימים בספר החוקים.

אברהם רביץ: האחד הוא החוק לגבי שפת היידיש והשני לגבי שפת הלדינו.

אברהם רביץ: הם נמצאים.

אברהם רביץ: אני מתכוון להציע לכנסת לצרף למערכת החוקים האלה את השפה הארמית, ואני רוצה להסביר.

אברהם רביץ: דרך אגב, כדי שלא תתעמקו יותר מדי, זה זהה מלה במלה פרט למלים ארמית, לדינו ויידיש, שמתחלפות.

אברהם רביץ: הארמית היא אחת השפות העתיקות בעולם, שעדיין חיה בימינו אנו.

אברהם רביץ: אין שפה קרובה יותר לשפה העברית מן הארמית, והיא שנייה רק לעברית מבחינת השימוש בה ביצירת ספרות הקודש של עם ישראל.

אברהם רביץ: לפי הכתבים יש להסיק שהיא קיימת אלפי שנים.

אברהם רביץ: התלמוד הבבלי החשיב אותה ללשון הקדומה ביותר בעולם ואם כל הלשונות.

אברהם רביץ: נאמר במסכת סנהדרין דף ל"ח: "אדם הראשון בלשון ארמי סיפר".

אברהם רביץ: לא בכדי רוב רובו של ספר דניאל כתוב ארמית, שכן זו היתה הלשון השלטת בבבל.

אברהם רביץ: בדומה לכך, חלקים גדולים מספר עזרא כתובים ארמית.

אברהם רביץ: השפה הרשמית של ממלכת פרס בתקופת שיבת ציון היתה ארמית.

אברהם רביץ: השפה הארמית היא חלק בלתי נפרד מהמורשת של העם היהודי ותרבותו.

אברהם רביץ: מן הראוי לציין שהארמית לא פסה מעולם מפי האנושות.

אברהם רביץ: עדות שונות של דתות אחרות בארצות שונות דוברות אף הן את השפה הארמית.

אברהם רביץ: אחד החידושים שמצאתי הוא שבשבדיה, למשל, קיים חוק שעל-פיו הילדים חייבים ללמוד את שפת האם שלהם בשיעורים בבית-הספר.

אברהם רביץ: כך לומדים בשבדיה 80,000 דוברי ארמית את שפת אמם.

אברהם רביץ: כמובן, החוק חל על כל האזרחים, איש איש ושפת אמו.

אברהם רביץ: נדע גם אנחנו, ילדינו ונכדינו לרכוש מחדש את שפת האם שלנו, שאותה שמרו קדמונינו אלפי שנים.

אברהם רביץ: לשפה הארמית השגורה בפי עמנו עד לתחילת המאה ה-20 עדיין לא נשקפה סכנה.

אברהם רביץ: באזורים הרריים של כורדיסטן, ברמות של צפון-מערב אירן ובאזורים אחרים שמרה האוכלוסייה היהודית בקנאות על השפה.

אברהם רביץ: מדובר באוכלוסייה של כורדיסטן, אזרביג'ן האירנית, עירק, סוריה וטורקיה.

אברהם רביץ: לאחר ההגירה המסיבית השתנו פני הדברים וכיום השפה הארמית נמצאת בסכנת שכחה, שהיא גזר-דין לכלייה ולהכחדה.

אברהם רביץ: הדור הצעיר לומד ודובר באופן טבעי את שפת מקום המגורים החדש.

אברהם רביץ: הארמית נדחקת אפוא, אובדת ונעלמת.

אברהם רביץ: יש היום אלפים ורבבות מבני עמנו שמכירים את השפה הארמית מלימוד התלמוד.

אברהם רביץ: התלמוד כתוב בערבוביה של השפה העברית והשפה הארמית.

אברהם רביץ: כאשר אנחנו מנציחים שפות אחרות, שהיו הז'רגון של יהודים שגרו במקומות שונים, ראוי מאוד – ולו כדי לקרב את בני-הנוער, את הדור החדש לשפה שיצרה כל כך הרבה בספרות שלנו, בתלמוד, בראשונים, באחרונים, בספרות השו"ת ועד היום הזה נכתבים חידושים רבים מאוד בערבוביה של השפה הארמית והשפה העברית.

אברהם רביץ: אני חושב שדבר כזה יכול לקרב רבים מבני עמנו אל המקורות, אל אותה שפה שליוותה אותנו כל כך הרבה שנים.

אברהם רביץ: אני יודע שלממשלה יש תוכנית לבטל את שני החוקים הקיימים, לגבי היידיש והלדינו, כי היא רוצה ליצור כלי חדש, שבו ירוכזו כל השפות שהיו שייכות אי-פעם לעם היהודי, ומשום כך היא איננה רואה חשיבות לחדש את שפת הארמית בעוד חוק.

אברהם רביץ: לכן, אדוני השר מג'אדלה, אני רוצה להציע לך – אני מקבל את הדבר.

אברהם רביץ: אם אכן ייווצר כלי חדש, שירכז את כל השפות האלה, זה בסדר מצדי, אבל אני חושב שראוי שנעביר את החוק הזה בקריאה טרומית, ואני, כמובן, מתחייב לחכות לממשלה זמן סביר עד שהיא תבוא עם הכלי החדש ואני לא אקדם עוד את ההצעה.

אברהם רביץ: אותו דין יהיה לשפות האחרות, ללדינו וליידיש, ומדוע על יהודי כורדיסטן, שעד היום מדברים ביניהם בז'רגון שלהם בשפה הארמית, הוא לא יחול?

אברהם רביץ: לכן אני מציע שזה יעבור בקריאה טרומית.

אברהם רביץ: לא מדובר כאן על תקציב, הוא ימתין ויחכה עד שהממשלה תבוא עם התוכנית החדשה לגבי שלוש השפות שליוו את העם היהודי לאורך כל הגלות.

אברהם רביץ: תודה.

דליה איציק: תודה לחבר הכנסת רביץ.

דליה איציק: השר גאלב מג'אדלה.

דליה איציק: איפה השרה המתאמת?

דליה איציק: יש פה הצעה, אני רוצה לראות מה ההצעה, אני חושבת שהיא הגיונית מאוד, חוץ מזה שאני מאוד אוהבת ארמית.

גאלב מג'אדלה: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, האמת היא שהכנו תשובה שהממשלה מתנגדת, אך אני בהחלט מוכן שנשקול בחיוב את הצעתך, אדוני חבר הכנסת רביץ.

גאלב מג'אדלה: כיום עובד משרד המדע, התרבות והספורט על הצעת חוק הרשות הלאומית למורשת ישראל, התשס"ח–2007, שמטרתה להקים תאגיד לפי חוק, שיקדם ויטפח את כלל מורשת ישראל, לרבות שפות היידיש והלדינו.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק עברה את ועדת השרים לחקיקה ונמצאת עתה בעבודת ניסוח אינטנסיבית במשרד המשפטים אשר בסיומה תוגש לקריאה ראשונה.

גאלב מג'אדלה: אני בהחלט מוכן – יש עוד שתי הצעות שעברו בקריאה ראשונה, שהביאו חברי הכנסת אמנון כהן ואחרים.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן, אם מדובר באישור בקריאה טרומית ועיכוב ההצעה, ואתה מתחייב לעכב את – – –

רוני בר-און: – – –

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני משיב.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה להשיב במקומי?

גאלב מג'אדלה: אני מוכן לפנות את המקום.

רוני בר-און: אתה לא יכול לדבר בניגוד להחלטת ממשלה.

גאלב מג'אדלה: אני משיב, אל תשיב במקומי.

גאלב מג'אדלה: אמרתי שאני מוכן לשקול.

גאלב מג'אדלה: השרה נכנסה, אנו לא רואים בזה פסול.

רוחמה אברהם-בלילא: יש עם זה בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: הטענה שהיתה, שאי-אפשר להקים כל שני וחמישי רשות כזו או אחרת.

גאלב מג'אדלה: גברתי השרה המקשרת, עברו בניגוד לדעת הממשלה לא מזמן, מטעם חבר הכנסת אמנון כהן – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת רביץ הציע שנתמוך בהצעה בקריאה טרומית והוא יעכב אותה.

רוני בר-און: אתה חבר בממשלה, אתה לא יכול לקבל החלטות על דעת עצמך.

רוני בר-און: אתה לא אדון לעצמך.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, אני אדון לעצמי, ועוד איך.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, גברתי השרה המקשרת, אני לא רואה שום מניעה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אי-אפשר לשנות את עמדת ועדת השרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה חבר בוועדת השרים, יכולת להיות אתמול – – –

גאלב מג'אדלה: עכשיו קיבלנו תשבחות מחבר הכנסת סער שלקואליציה יש לב רחב.

גאלב מג'אדלה: לפני עשר דקות חבר הכנסת סער שיבח את הקואליציה ואת הממשלה שיש לה לב רחב.

גדעון סער: אני מוחה.

גדעון סער: לא אמרתי את זה.

גדעון סער: אין לה לב רחב.

גדעון סער: אמרתי שלשרה המקשרת יש לב רחב, זה לא אופייני לממשלה כולה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדברים על אותו לב רחב של השרה המקשרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני השר, אני מציעה שלא נביא את זה להצבעה כעת; לטובת הצעת החוק, נביא את זה לוועדת השרים, ננסה לשכנע.

דליה איציק: חבר הכנסת רביץ, האם אתה מסכים?

אברהם רביץ: עוד שבוע נחכה.

אברהם רביץ: שלא יהיה ברוגז.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ממשלה ליברלית שיש בה דיאלוג, לא יהיה ברוגז.

גאלב מג'אדלה: על כן אני מציע לקבל את הצעת השרה המקשרת.

גאלב מג'אדלה: נדחה את ההצבעה בשבוע, למרות עמדתה המקורית של הממשלה להתנגד להצעת החוק של חבר הכנסת רביץ.

גאלב מג'אדלה: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/3172/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק גלנטי.

דליה איציק: הצעת חוק מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני – הנמקה מהמקום.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, שרים וחברי כנסת נכבדים, מטרת הצעת החוק היא להבטיח כי המתקשרים לגופים ציבוריים ידעו את מיקומם בתור עד לקבלת מענה אנושי ואת הזמן המשוער שעליהם להמתין.

יצחק גלנטי: אזרחים רבים מתלוננים תכופות על משך הזמן שהם נאלצים לחכות למענה אנושי כאשר הם מתקשרים לגופים ציבוריים כדי לקבל שירות.

יצחק גלנטי: לעתים קרובות זמן ההמתנה ממושך עד מאוד ואף בלתי נסבל וגורם לבזבוז זמן משווע ולנזק כלכלי לאזרח הממתין על הקו כדי לקבל את השירות הנדרש.

יצחק גלנטי: החוק המוצע יאפשר לאזרח לבחור אם להמתין על הקו למענה טלפוני או לנתק ולהתקשר בזמן אחר, שבו המענה אולי יהיה מהיר יותר.

יצחק גלנטי: הצעת חוק זהה מטעם חבר הכנסת חנא סוייד עברה בקריאה טרומית, ובהתאם לכך אני מסכים לתנאים שהציב משרד האוצר.

יצחק גלנטי: תודה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: השרה המקשרת תשיב לך, ואנו נעבור להצבעה.

דליה איציק: חברת הכנסת אורית נוקד לא נמצאת כאן, היא בוועדת הכספים, נדמה לי.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לתקן את אשר אמר חבר הכנסת גלנטי.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעתו של חבר הכנסת סוייד הגיעה לוועדת השרים לענייני חקיקה והיא הצביעה נגדה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני הגשתי ערעור, משום שאני סבורה שהצעת החוק הזאת היא ראויה; לא ייתכן שציבור שפונה למגזר הציבורי ממתין לעתים דקות ארוכות מאוד בתור בלי לדעת כמה זמן זה ייקח לו.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אתמול בוועדת השרים מרבית השרים שנכחו בוועדה סברו שיש לקדם את הצעת החוק, גם של חבר הכנסת סוייד וגם של חבר הכנסת גלנטי, והתנאי היה שהם יתאמו את המשך החקיקה שלהם עם כל הגורמים הרלוונטיים בסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אדוני מסכים?

יצחק גלנטי: כן.

רוחמה אברהם-בלילא: אם כך, הממשלה תומכת בהצעת החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

דליה איציק: תודה, גברתי, ועד שאת יורדת להצביע אנו נברך פה תלמידים שהגיעו אלינו מארצות-הברית ויושבים ביציע.

דליה איציק: ברוכים הבאים.

דליה איציק: אנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: אנו מצביעים על הצעתו של חבר הכנסת גלנטי.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני, התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

דליה איציק: הוועדה המוסמכת לדון בהצעה החוק הזאת היא ועדת הכלכלה.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2588/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעתה של חברת הכנסת אורית נוקד.

דליה איציק: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 27 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה התקבלה, ברוב של 27 תומכים, בלי מתנגדים ובלי נמנעים.

דליה איציק: ההצעה תידון בוועדת הכלכלה.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/510/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק המרשם הישראלי, של חבר הכנסת דוד טל, יושב-ראש ועדת הכנסת שלנו.

דליה איציק: אני מבינה שזה ללא תשובת שר.

דוד טל: גברתי היושבת בראש, אישי הכנסת, הצעת החוק שמוצעת כאן היא להקים מרכז ארצי לבדיקות מוח עצם ולאגירת המידע, ומעבר לכך – להסדיר את מימון העלויות של בדיקת מוח העצם, שכיום נושאות בו משפחות החולים, וכן הסדרת עריכת הבדיקות בארץ, מה שימנע את הצורך להטיס את הדגימות לחוץ-לארץ.

דוד טל: עמיתי חברי הכנסת, מדי פעם בפעם אנחנו מתבשרים בעיתונות על קמפיין כזה או אחר של סיוע לחולים שזקוקים להשתלת מוח עצם ונאלצים לערוך חיפושים ממושכים אחר תורמי מוח עצם המתאים להשתלה בגופם.

דוד טל: אני חושב שרבים – אפילו מחברי הכנסת – תרמו לצורך הבדיקה כמות של דם, כדי שהדבר ייבחן, ומדי פעם בפעם נדרשת תרומה כזאת או אחרת של מוח עצם, בפרט לילדים קטנים, אבל לכל אדם, באשר הוא.

דוד טל: כפי שאמרתי, הצעת החוק הזאת נועדה להסדיר הקמת מאגר של מידע גנטי ושל סיווג רקמת מוח עצם מתורמים פוטנציאליים, שינהל משרד הבריאות.

דוד טל: בכל מקרה, דגימת מוח עצם תילקח רק במכון גנטי או במעבדה לבדיקות גנטיות בישראל שאושרה על-פי חוק המידע הגנטי.

דוד טל: נטילת דגימת מוח עצם מאדם תמומן בכספי משרד הבריאות – זאת ההצעה שלי, ובדיקת מוח עצם תיערך במכון גנטי או במעבדה לבדיקות גנטיות בישראל שאושרה לפי חוק המידע הגנטי, שתהיה בעלת כושר מסוים, שעליו אהיה מוכן להתפשר לקראת הקריאה ראשונה והקריאה שנייה.

דוד טל: אנחנו גם משתדלים שלא תילקח דגימה כזאת מקטינים בלא הסכמה מדעת.

דוד טל: קודם כול, לא תילקח דגימה כזאת מאנשים בכלל שלא בהסכמה מדעת, וזה בהתאם לחוק זכויות החולה.

דוד טל: לגבי דגימה מקטין שגילו פחות מ-16 שנים, מחסוי או מפסול דין – לא תיערך בדגימה כאמור בדיקת מוח עצם אלא אם כן נתן האחראי לקטין, לחסוי או לפסול הדין הסכמה לכך בכתב.

דוד טל: רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהמאגר הזה מאוד-מאוד חשוב למדינה נאורה כמדינת ישראל.

דוד טל: קיומו יפיג הרבה מאוד חששות של הרבה הורים.

דוד טל: ברגע שנצטרך דגימה של מוח עצם כזה או אחר, יהיה אפשר לברר אם היא נמצאת במאגר ולמי אפשר לפנות כדי להציל ילד או ילדה במדינת ישראל.

דוד טל: חברת הכנסת אברהם-בלילא ביקשה שאומר – ואני אומר – שאתקדם עם הצעת החוק הזאת בתיאום עם יושב-ראש הקואליציה.

צבי הנדל: מכובדי, היא לא חברת הכנסת, היא שרה.

דוד טל: סליחה.

דליה איציק: נעבור להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 7 בעד ההצבעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המרשם הישראלי לתורמי מוח עצם, התשס"ו–2006, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה איציק: ובכן, בעד – 24, כמו שאתם רואים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

דליה איציק: לכן ההצעה הזאת תועבר, לפי תקנון הכנסת, לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2548/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: נעבור להצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (אבטחת ראש עיר ועובדי עירייה בכירים).

דליה איציק: ישיב השר מאיר שטרית.

דליה איציק: ינמק מהמקום חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, מדובר בהצעת חוק שתאפשר למשרד הפנים לסייע לרשויות שיש בהן איומים וגם מעשים נגד ראשי רשויות או בכירים אחרים מצד עבריינים, ואותן רשויות אינן יכולות לשאת במעמסה התקציבית.

אופיר פינס-פז: זה לא סוד שהשלטון המקומי בישראל אינו עשוי מקשה אחת.

אופיר פינס-פז: השבוע הייתי בהרצלייה, בניחום אבלים אצל יעל גרמן, שאביה נפטר, וראיתי שיש עליה שמירה.

אופיר פינס-פז: עיריית הרצלייה לא זקוקה לעזרה של משרד הפנים, היא מסתדרת בעצמה, אבל הרבה רשויות בישראל נתונות בגירעונות כבדים, ודווקא שם חשוב מאוד שראשי הרשויות לא ייכנעו לפשיעה ולא יירתעו מעבריינים אלא יעמדו על שלהם.

אופיר פינס-פז: לשם כך צריך שמשרד הפנים יסייע באותם מקומות באבטחת ראשי הרשויות, ולכן באה הצעת החוק הזאת לעולם.

אופיר פינס-פז: אני מודה לממשלה, ובעיקר לשר הפנים, שגיבה את הצעת החוק הזאת.

דליה איציק: תנחומינו לראש עיריית הרצלייה יעל גרמן על מות אביה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני השר.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אני מברך את אופיר פינס על הרעיון להציג את הצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת אופיר פינס, שהשרה רוחמה אברהם, בהיותה סגנית שר הפנים, התחילה מהלך ליצירת תקציב לאבטחת רשויות מקומיות.

מאיר שטרית: ברגע שהיא עזבה העסק הזה נפל ומת.

מאיר שטרית: עכשיו נתקלנו בבעיה הזאת בצורה חריפה ביותר, נוכח מה שמתרחש ברשויות המקומיות.

מאיר שטרית: לצערי, חלק מהרשויות המקומיות, בעיקר אלה שפוזרו ומינינו בהן ראשי ועדות קרואות – למשל במועצת ירכא, שבה מינינו ראש ועדה קרואה, ראש הוועדה לא היה יכול להיכנס לעיר במשך יותר מחודשיים בגלל איומים על חייו.

קריאה: – – –

מאיר שטרית: כן, אני מגיע לשם, וזה אחרי שהוא נכנס.

מאיר שטרית: הוא לא היה יכול להיכנס לעיר חודשיים שלמים בגלל איומים מצד בני המשפחה של ראש המועצה המודח.

מאיר שטרית: בסופו של דבר, תחת אבטחה כבדה של המשטרה, ולאחר שהמשטרה העמידה אנשי ביטחון כדי לאפשר את כניסתו לבניין המועצה, הוא נכנס לבניין המועצה – אנחנו מדברים על מדינת ישראל בשנות האלפיים – באחד הימים הראשונים של עבודתו נכנסו למקום שמונה אנשים, איימו לזרוק אותו מהחלון והכו אותו; בזמן שהוא הלך עם שני מאבטחים.

מאיר שטרית: הוא נלקח לבית-החולים, אבל לאחר ששוחרר מבית-החולים הוא התעקש לחזור לבניין המועצה, כדי שיבינו שהוא לא מפחד.

מאיר שטרית: האיומים על חייו נמשכו, ועד היום הוא מאובטח, נוסע עם אבטחה צמודה וברכב ממוגן, בגלל איומים על חייו, ושוב אני מזכיר: אנחנו מדברים על מדינת ישראל בשנות האלפיים.

מאיר שטרית: טייבה – ראש המועצה הממונה – ראש העירייה הממונה שלמה טוויזר נתון לאיומים על חייו כבר תקופה ארוכה, וגם הוא מאובטח.

מאיר שטרית: גם במקומות שאין בהם ראש עיר ממונה – אחמד דבאח, ראש עיריית אל-שגור, שהיא איחוד של שלוש רשויות: בענה, דיר-אל-אסד ומג'ד-אל-כרום, נתון לאיומים.

מאיר שטרית: יש שמירה על ביתו, יש אבטחה, כיוון שמאיימים על חייו, משום שהוא מנסה, בהיותו ראש העיר, לעשות פעולות שאינן מוצאות חן בעיני כל מיני קבוצות שם, שעד עכשיו התפרעו והשתוללו בלי חוק.

מאיר שטרית: זאת אומרת שראשי ערים נתקלים הרבה מאוד פעמים – ואני הבאתי רק כמה דוגמאות – באיומים על חייהם כאשר הם עושים את מה שמוטל עליהם על-פי חוק, למשל הריסת בניין בלתי חוקי.

מאיר שטרית: כאשר ראש עיר מתעקש להרוס בניין, לבצע צו הריסה, הוא נתון – לא אחת, לא פעמיים ולא שלוש פעמים – לאיומים על חייו.

צבי הנדל: – – –

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר שאני קודם כול מחזק את ידי ראשי הערים וקורא להם לא להיכנע לאלימות.

מאיר שטרית: אני יודע שזה לא קל.

מאיר שטרית: אני עמדתי בעצמי במצב הזה כראש עיר בעבר.

מאיר שטרית: כניעה אחת לאלימות היא כניעה לאורך כל הדרך.

מאיר שטרית: ברגע שנכנעים לאדם אחד, יש שרשרת אחריו, שיבואו וידרשו.

מאיר שטרית: ואם הוא לא ייתן להם, הם יענישו באלימות.

מאיר שטרית: לדעתי, הרבה מאוד מהאלימים האלה הם פחדנים גדולים כשממש מתעמתים מולם.

מאיר שטרית: לכן אני קורא לראשי הערים לא לפחד, למלא את חובתם.

מאיר שטרית: אני מחזק את ידיהם, אני קורא להם לעמוד למרות המאמץ ולמרות הלחץ.

מאיר שטרית: לא להישבר בלחץ הזה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, משטרת ישראל וזרועות החוק צריכות לעשות אכיפה הרבה יותר קשה, מוגברת, בלי רחמים, על כל מי שמשתמש באלימות; על אחת כמה וכמה על מי שמשתמש באלימות נגד עובדי ציבור.

מאיר שטרית: אספר סיפור מעניין, גברתי היושבת-ראש.

מאיר שטרית: אתמול נתתי לשר לביטחון הפנים מצגת שקיבלתי מאירוע של ניסיון לבצע הריסה של עבירת בנייה, שוב בירכא.

מאיר שטרית: הגיעה קבוצת שוטרים לעשות את האבטחה, הגיע מפקח עם הרכב שלו.

מאיר שטרית: הביאו משאית שתוכננה מראש, כדי להפקיע, להחרים איזה "באגר" שעושה שם עבירות בנייה.

מאיר שטרית: המצגת מראה את התמונה.

מאיר שטרית: מגיע "באגר", עומדת שם המשטרה, המון שוטרים בשטח, ופתאום מתקבצות קבוצות של צעירים שמתחילים להרים אבנים.

מאיר שטרית: אגב, הכול מצולם.

מאיר שטרית: מתחילים לזרוק אבנים על מי?

מאיר שטרית: כמובן על המפקח ועל הרכב של המפקח.

מאיר שטרית: אני רואה שחלק מהשוטרים עומדים, ולא בדיוק מגיבים, לא עושים דבר.

מאיר שטרית: מצטרפים אליהם עוד ועוד צעירים.

מאיר שטרית: בסוף התהליך רואים שהמשאית יוצאת מהשטח, ולוקחת אתה את מה?

מאיר שטרית: את הרכב של המפקח שנהרס.

מאיר שטרית: הטרקטור כמובן, ה"באגר" הוריד עליו את הכף שלו, והרס את הרכב של המפקח, ואז המשאית לקחה את הרכב של המפקח, והסתלקו מהשטח.

מאיר שטרית: המשטרה עצרה כמה אנשים בגין האירוע הזה.

צבי הנדל: אבל אם המשטרה היתה פותחת באש – –

מאיר שטרית: זה טוב מאוד.

צבי הנדל: – – אתה היית אומר שיש להקים ועדת חקירה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת הנדל, מאחר שהנושא עלה בישיבת הממשלה בעקבות מה שקרה בפקיעין, אני מציע לך, ואם תרצה אני אביא לך את דברי בממשלה.

צבי הנדל: אני מאמין לך.

מאיר שטרית: אתה תופתע, בדיוק הפוך.

צבי הנדל: השתפרת.

מאיר שטרית: חברים, אני רוצה לומר את זה באמת בצורה הישירה ביותר.

מאיר שטרית: עוד הפעם, אתה מושך אותי בלשון, אבל זה בסדר.

דוד רותם: אבל מה אומר שר המשטרה?

מאיר שטרית: משטרת ישראל, זה לא תפקידה להיות נחמדה לאנשים.

מאיר שטרית: תפקידה להפעיל כוח כשצריך, במידה סבירה, לא סתם.

מאיר שטרית: אבל כשמאיימים על חייהם של אנשים, תפקידה וחובתה להפעיל כוח.

מאיר שטרית: ואם צריך לירות – לירות.

מאיר שטרית: כך מתנהגת כל משטרה בעולם, ולא צריך להתנצל על שום דבר.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אם אנחנו רוצים חיים נורמליים, כל עוד העבריינים – – –

דליה איציק: שלא יהיו פה קשישים רועדים בבית שלהם.

דליה איציק: רועדים.

דליה איציק: זה פשוט סיפורים.

דליה איציק: אני קיבלתי היום מכתב מזעזע מקשישה שלא הותקפה.

דליה איציק: היא אומרת לי: מאז אני מסתובבת בבית.

דליה איציק: זה פשוט טקסט מזעזע, מישהו מוכרח לעשות פה משהו הרבה יותר קיצוני.

דוד רותם: יש הצעת חוק – – – מתנגד לה.

מאיר שטרית: כל עוד אנשים אלימים, אנסים, שודדים ורוצחים לא ייכלאו לכל החיים, או לשנים ארוכות, בלי חופשות, בלי סופי שבוע, בלי שחרור שליש – הנה חברי הכנסת שומעים אותי, תגישו הצעת חוק בהתאם.

מאיר שטרית: אני תומך בכל הצעת חוק כזאת: בלי שחרורים של שליש, בלי הנחות לאנשים.

דוד רותם: אתה הצבעת גם – – –

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אני אספר לך משהו.

מאיר שטרית: כשהייתי שר המשפטים – אגב, משהו מעניין.

מאיר שטרית: תודה שאת נותנת לי כמה דקות לדבר.

מאיר שטרית: אבל לדעתי זה חשוב, כי אנחנו מדברים על אלימות.

מאיר שטרית: על כל פנים, כשהייתי שר המשפטים – שר המשפטים אחראי אישית לחתום על כל בקשה להסגרת אסיר ממדינה אחרת לישראל, והפרוצדורה היא שאדם ישראלי שמרצה את עונשו באיזה מקום אחר יכול לפנות.

מאיר שטרית: השר לביטחון הפנים מאשר את הבקשה, ובודקים ביחידה הבין-לאומית במשרד המשפטים.

מאיר שטרית: הם פונים ומבקשים להסגיר את האיש לפה, והבקשה מגיע בסופו של דבר לשר המשפטים, והוא אישית צריך לאשר את ההסגרה.

מאיר שטרית: אני סירבתי לאשר את ההסגרות, אמרתי שאני לא רואה שום סיבה בעולם למה אני צריך להביא סוחרי סמים ישראלים שמכרו סמים בסיטונות.

מאיר שטרית: אני מדבר על קילוגרמים של הירואין, ומאות אלפי כדורי "אקסטזי" שתפסו אותם נניח בתאילנד, או בהולנד, או בארצות-הברית, והם רוצים לבוא.

מאיר שטרית: פתאום הם נזכרו שהם ציונים, רודפים אותם כי הם יהודים.

מאיר שטרית: הם מתגעגעים למשפחה שלהם אף-על-פי שהם לא היו בארץ עשר שנים או 15 שנה.

צבי הנדל: זה מתאים לך.

צבי הנדל: גם אם ירצחו – – –

מאיר שטרית: אתה בעד להביא סוחרי סמים לארץ?

מאיר שטרית: אני לא.

צבי הנדל: אני בעד שיהודי ישראלי יהיה בכלא הישראלי.

מאיר שטרית: אני בעד.

צבי הנדל: אם הוא נמצא במקום של סכנת חיים, שיהיה בארץ.

מאיר שטרית: א.

מאיר שטרית: אני עוד לא ראיתי אף אחד שמת בכלא או שהוא בסכנת חיים; ב.

מאיר שטרית: אני גם כן בעד כמו שאתה אומר – בתנאי שהכלא הישראלי יהיה כלא ישראלי.

מאיר שטרית: אבל שאלתי את עצמי, למה כל כך רוצים לבוא לארץ?

מאיר שטרית: התברר לי דבר נורא פשוט.

מאיר שטרית: הם רוצים נורא לבוא לארץ מסיבה אחת: בארץ יש שליש שחרור מוקדם, בארץ יוצאים לחופשה כל שבועיים, שלושה שבועות מבית-הסוהר.

מאיר שטרית: זה דבר נהדר.

מאיר שטרית: האם את יודעת כמה אסירים ורוצחים ברחו מהארץ בזמן החופשות?

מאיר שטרית: אם רוצים לטפל באלימות, הדרך להיות נחמד היא לא דרך.

מאיר שטרית: האנשים בארץ שהולכים בצד של החוק, רוב הציבור שעובד, משלם מסים, רוצה לחזור הביתה בשלום, לא רוצה שייקחו את האוטו שלו מהבית בלילה, לא רוצה לישון מאחורי סורג ובריח, רוצה שהילדים שלו יחזרו בשלום הביתה – זה כל מה שהם רוצים.

מאיר שטרית: אם רוצים שזה יקרה, אנחנו מוכרחים לשנות דיסק בראש וליצור אכיפה דווקנית חזקה מאוד מאוד, אחרת במדינה הזאת יגברו האלימות והפשע, והמדינה הזאת תידרדר חברתית לרמה שמסכנת את החיים בה.

מאיר שטרית: החוק הזה נועד ליצור תקציב שיבטיח מתן אפשרות להגן על ראשי ערים.

מאיר שטרית: כי אי-אפשר להטיל את הוצאות האבטחה על רשות מקומית שבקושי יש לה כסף להתקיים.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אני שמח לבשר שאומנם הגענו עם שר האוצר – פנים ואוצר – להסכמה וקבענו עכשיו תקציב מיוחד לשנה, 50%-50%, כדי לממן את האבטחה השנה.

מאיר שטרית: אבל צודק חבר הכנסת פינס שאומר: זה לא מספיק שאתה ושר האוצר מסכימים, מחר אתה לא תהיה שר הפנים והוא לא יהיה שר האוצר, יבואו שרים אחרים ולא יהיה תקציב, ולכן צריך לעגן את זה בחוק.

מאיר שטרית: לכן הסכמנו, והממשלה אישרה תמיכה בהצעת החוק, בתנאי שהמשך החקיקה יקודם בתיאום עם משרד הפנים.

מאיר שטרית: והמציע מהנהן בראשו שהוא מסכים.

קריאה: זה עובר לפרוטוקול.

מאיר שטרית: ולכן, גברתי, אני מציע לאשר את הצעת החוק ולהעבירה להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים.

דליה איציק: תודה לך, אדוני השר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו נמתין לשר, וכשהוא ישב אנחנו גם נצביע.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: אם ההצעה הזאת תעבור, היא תידון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

דליה איציק: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 28 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (אבטחת ראש עיר ועובדי עירייה בכירים), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

דליה איציק: והיא אכן עברה.

דליה איציק: בעד – 28, נגד – אפס, נמנעים – אפס.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2195/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – פרסום שם חשוד) של חברי הכנסת יוסף שגאל ורוברט אילטוב.

דליה איציק: ינמק חבר הכנסת יוסף שגאל.

דליה איציק: אין תשובת שר.

דליה איציק: אומרים לי שחברת הכנסת זהבה גלאון מתנגדת, אז תהיה לה רשות לעלות כאן – חמש דקות.

דליה איציק: אני גם רוצה להצביע על הצעת החוק הזאת, תמתין לי דקה.

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת אמנון כהן.

דליה איציק: חבר הכנסת שגאל, אתה מנמק מכאן.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

יוסף שגל: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, החוק מגן קודם כול על אזרחים פשוטים, רגילים.

יוסף שגל: אבל גם לאנשי ציבור, גם לפוליטיקאים וגם לעיתונאים יש משפחות שהן נפגעות ראשונות.

יוסף שגל: היום אפשר בקלות להרוס חיים של בן-אדם.

יוסף שגל: למשל, אני לא אוהב את השכן שלי – נכון, זה קורה – כי הוא חונה במקום החנייה שלי.

יוסף שגל: הוא נכנס למעלית, ובמקרה נגע בי.

יוסף שגל: אני רץ למשטרה, מגיש תלונה על הטרדה מינית, וגם רץ לספר לעיתונאי במקומון של השכונה.

יוסף שגל: מתפרסמת כתבה, ומייד כל השכנים יפסיקו להגיד לו שלום, הילדים בבית-הספר יצחקו על הילדים שלו ואשתו לא תקבל קרדיט במכולת.

יוסף שגל: אם אחרי שבוע של חקירה יתברר שטעיתי והוא נגע בי בטעות – יהיה בלתי אפשרי לתקן את המצב.

יוסף שגל: לך תוכיח שאתה לא גמל.

יוסף שגל: חשבתי על החוק לא בגלל הנשיא משה קצב, אלא בגלל מקרים כמו רצח תאיר ראדה.

יוסף שגל: עוד לפני שנעצר רומן זדורוב, נעצרו אנשים והשמות שלהם פורסמו.

יוסף שגל: זה אסון למשפחות שלהם.

יוסף שגל: אני חושב שבחוק יש איזון.

יוסף שגל: גם בדמוקרטיה יש גבולות.

יוסף שגל: בשביל זה המציאו בית-משפט.

יוסף שגל: היום כולם רוצים להחליט במקומו.

יוסף שגל: לפעמים קשה להבין מה אתה קורא בבוקר, עיתון או גזר-דין של בית-משפט.

יוסף שגל: מי נתן זכות לעיתונאים להחליט במקום בית-משפט?

יוסף שגל: ראינו לא פעם כתבות לא נכונות ומוגזמות.

יוסף שגל: לדוגמה, ילדה בת 12 נאנסה על-ידי בני 13.

יוסף שגל: מייד עשו מהם מפלצות.

יוסף שגל: אם היה מדובר על אנשים יותר מבוגרים, אז למפלצות האלה היו גם שם ותמונה.

יוסף שגל: החוק מחזיר כוח לבית-משפט.

יוסף שגל: אני חושב שנכון לאסור פרסום עד להגשת כתב-אישום, כי – א.

יוסף שגל: ברוב המקרים הטעות מתגלה בשלב החקירה.

יוסף שגל: בשביל זה יש חקירה.

יוסף שגל: ואם המקרה הגיע לבית-המשפט, יש בסיס לאישומים; ב.

יוסף שגל: אני חושב שהחוק יעזור לשוטרים לנהל חקירה יותר נקייה.

יוסף שגל: לא תהיה מניפולציה של עורכי-דין של שני הצדדים.

יוסף שגל: גם בדמוקרטיה לא הכול מותר.

יוסף שגל: למשל, אסור לעבור רמזור באור אדום.

יוסף שגל: חופש התנועה של היד שלך נגמר במקום שמתחיל האף שלי.

יוסף שגל: לפרסם שם של אדם שלא אשם זה אור אדום, זה גורם נזק בלתי הפיך.

יוסף שגל: צריך לשים כל מקרה על משקל חופש הביטוי מול זכות לשם הטוב.

יוסף שגל: אתם יודעים למה אלת הצדק עם עיניים מכוסות?

יוסף שגל: כדי שלא להבדיל בין נאשם אחד לאחר.

יוסף שגל: היום אנשים נשפטים עוד לפני בית-המשפט על-ידי אנשים שיש להם עיניים גדולות.

יוסף שגל: שמעתי היום שלא צריך חוק, שמספיק תקנון האתיקה.

יוסף שגל: גברתי היושבת-ראש, סעיף 8 של תקנון האתיקה על פרטיות והשם הטוב אומר:

יוסף שגל: לא יפרסמו עיתון ועיתונאי ללא הסכמתו של אדם דבר הנוגע לפרטיותו או לשמו הטוב והעלול לפגוע בו, אלא אם קיים עניין ציבורי בפרסום ובמידה ראויה.

יוסף שגל: לצערי, המציאות מוכיחה שזה לא מספיק.

יוסף שגל: מה שקורה היום בתחום הדיווח על חקירות זה לא חופש עיתונות, זה פריצות.

יוסף שגל: בדרך כלל מפרסמים שמות של אנשים פשוטים כשמדובר במקרים פיקנטיים, ואלה המקרים הכי נוראיים, או כשמדובר על סלבריטיז וזה מעניין את הקוראים.

יוסף שגל: חברי כנסת – מעניין, אין בזה עניין לציבור.

יוסף שגל: אני לא רוצה להגביל את חופש הביטוי.

יוסף שגל: אני הייתי עיתונאי לפני שהייתי פוליטיקאי.

יוסף שגל: אני רוצה להגן על אנשים מפני חוסר אחריות.

יוסף שגל: עבריינים צריכים לקבל את עונשם, אך עם זאת צריך להגן על אנשים לא אשמים, למנוע עוול ממשפחות רבות, להחזיר עשיית צדק לבתי-המשפט.

יוסף שגל: את העבודה על החוק נמשיך בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים.

יוסף שגל: אני מבקש מכולם לתמוך בהצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת רוברט אילטוב.

יוסף שגל: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברת הכנסת זהבה גלאון מתנגדת להצעה, ומכיוון שאין תשובת שר, גם יש לה חמש דקות.

דליה איציק: מייד אחרי כן אנחנו עוברים להצבעה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, לכאורה – והדגש הוא על לכאורה – יש הצדקה לחוק.

זהבה גלאון: דיבר חבר הכנסת שגאל על חשודים שהם בחזקת חפים מפשע, מכיוון שהאשמה שלהם לא הוכחה.

זהבה גלאון: אין ספק בזה שברגע שמפרסמים חשדות על אנשים וברגע שמפרסמים תמונות בכלי התקשורת, עלול להיגרם לאנשים האלה נזק רב.

זהבה גלאון: אך אני מציעה לכם, חברי חברי הכנסת, לא לטעות.

זהבה גלאון: הדברים היו נרגשים, אין ספק, אבל אני מציעה לכם לא לטעות.

זהבה גלאון: החקיקה שמוצעת לכם כאן עכשיו לא באה להגן על האזרח הקטן.

זהבה גלאון: הסיפור הזה שהשכן רוצה להתנכל לשכן אז הוא מגיש נגדו תלונה למשטרה והמשטרה מייד מפרסמת – הסיפור הזה בדרך כלל אינו מתפרסם בכלי התקשורת.

זהבה גלאון: צריך לקרוא לילד בשמו: ההצעה הזאת באה להגן על אנשי ציבור, על מפורסמים ובעיקר על נבחרי ציבור.

זהבה גלאון: ההצעה הזאת, שאושרה אתמול בוועדת השרים לענייני חקיקה, מבקשת להשאיר תיקים באפלה, ותקראו שוב לילד בשמו, לגונן על נבחרי ציבור.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לסבר את האוזן.

זהבה גלאון: היום יש לבית-משפט סמכות לאסור פרסום שם של חשוד, לא רק לשם הגנה על ביטחונו או כדי למנוע פגיעה בחקירה; היום בית-המשפט יכול לאסור פרסום שם של חשוד כשבית-המשפט משתכנע שהפרסום יגרום נזק בלתי הפיך לחשוד.

זהבה גלאון: קודם כול כדאי שתדעו את העובדות, זה המצב היום.

זהבה גלאון: לפיכך הפרסום הוא הכלל ואיסור הפרסום הוא החריג לכלל.

זהבה גלאון: מי שיצביע עכשיו בעד הצעת החוק הזאת בעצם מבקש להפוך את המצב שהאיפול יהיה על הכלל והפרסום יהיה חריג.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, זה מצב בלתי מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: אין מדינה מתוקנת בעולם שמבקשת להפוך את הכלל הזה.

זהבה גלאון: נכון, צריך לעשות איזון בין אינטרסים סותרים, ויש כאן אינטרסים סותרים.

דליה איציק: חברת הכנסת גלאון, הם מזמן הופרו, את יודעת שהם מזמן הופרו.

זהבה גלאון: זה שהאינטרסים הופרו לא אומר שצריך לבוא בהצעת חוק כל כך גורפת ולשנות את המצב.

זהבה גלאון: יכול להיות שצריך לדבר על הטלת סנקציות, יכול להיות שצריך לדבר על שורה של דברים.

זהבה גלאון: אבל לבוא עכשיו בהצעת חוק שאין לה תקדים ואח ורע במדינות הדמוקרטיות המתוקנות בעולם?

זהבה גלאון: את צודקת, גברתי היושבת-ראש, שיש מצד אחד כל העקרונות שאנחנו אמונים עליהם, כנסת ישראל אמונה עליהם: זכות הציבור לדעת, חופש הביטוי, עקרון פומביות המשפט.

זהבה גלאון: ומצד שני אמר בצדק חבר הכנסת שגאל: ומה עם זכותו של אדם לשם טוב?

זהבה גלאון: ומה עם עקרון החפות?

זהבה גלאון: ודאי שאנחנו צריכים להיות אמונים על זה שלא ייגרם נזק לחשוד ולשמור על הפרטיות שלו ולשמור על כבודו.

יוסף שגל: – – –

קריאה: – – –

זהבה גלאון: אני שמעתי אותך.

זהבה גלאון: בכל הכבוד לסניגוריה, ישבתם אתמול בוועדת השרים לענייני חקיקה ובצורה גורפת, חסרת אחריות, קיבלתם החלטה, ועכשיו אתה נתלה בסניגוריה?

זהבה גלאון: תדבר בשם עצמך, אל תיתלה בסניגוריה.

זהבה גלאון: תשמע את הנימוקים שלי, תקשיב, אולי תשתכנע.

דוד רותם: בשם מי את מדברת?

זהבה גלאון: אני מדברת רק בשם עצמי, וגם זה בקושי, אם תאפשר לי.

דליה איציק: נא לא להפריע.

דליה איציק: חבר הכנסת סער, מה קרה לך היום?

דליה איציק: רק מהסיבובים עשית את כל הריצה שצריך לעשות חצי שעה ביום.

דליה איציק: היא לא שומעת את קולה, ועכשיו אני אוסיף לה עוד דקה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, ההצעה הזאת פוגעת בעיקרון מרכזי של זכות הציבור לדעת.

זהבה גלאון: ההצעה הזאת תפגע ביכולת של כלי התקשורת החוקרת לפרסם תחקירים.

זהבה גלאון: אתם יודעים בדיוק – ויושבים כאן אנשים שהיו שרי משטרה ושרים אחרים – שכאשר חוקרים במחשכים הרבה יותר קל להפעיל לחצים על גורמי האכיפה, לנסות לשבש את תפקודם.

זהבה גלאון: אנחנו בכלל נגיע למצב שלא יוגשו כתבי אישום נגד חשודים.

זהבה גלאון: מי כמוכם יודע איזו חשיבות יש לפרסום ואיזה אפקט דומינו.

זהבה גלאון: אתן שתי דוגמאות שאני הייתי מעורבת בהן:

זהבה גלאון: גם בעניין של השר מרדכי בזמנו וגם בעניינו של הנשיא קצב, נשים לא אזרו עוז להתלונן, אבל כשמישהי אחת התלוננה ופתאום היה פרסום, זה אפשר לעוד נשים להתלונן, כי הן ידעו שהן לא לבד, וזה הביא למיצוי הדין.

זהבה גלאון: וכך לא היינו יודעים בכלל שיש חקירות, ודברים היו נסגרים בעסקאות טיעון.

זהבה גלאון: מי שמבקש עכשיו למנוע את הפרסום הזה בעצם אומר שאנחנו הולכים לפגוע באזרח.

זהבה גלאון: אני רוצה לספר לכם שישבתי בוועדת החוקה של הכנסת לפני שנתיים, בשנת 2005, והוגש דוח בנושא הזה לוועדת החוקה – – –

דליה איציק: נא לסיים.

דליה איציק: נתתי לך דקה.

דליה איציק: את אחרי הזמן.

זהבה גלאון: גברתי, אני רוצה לתת נתון אחד.

זהבה גלאון: הוגש לוועדת החוקה דוח שמראה שאין שחר לטענה שמפרסמים שמות.

זהבה גלאון: זה מינימלי שבמינימלי.

זהבה גלאון: מובן שכל אדם הוא עולם ומלואו.

זהבה גלאון: לגבי האזרח – זה לא מגן עליו.

זהבה גלאון: מה שאתם רוצים לעשות זה להגן על נבחרי הציבור.

זהבה גלאון: כנסת ישראל לא יכולה באופן הזה להרשות לעצמה להגן על אנשי ציבור – על מפורסמים ועל נבחרי ציבור.

זהבה גלאון: גברתי, תודה רבה.

מיכאל איתן: אני רוצה לדבר.

דליה איציק: חבר הכנסת מיכאל איתן, לפנים משורת הדין, בבקשה.

דליה איציק: גברתי, את רוצה להישאר?

דליה איציק: אתה רוצה לשאול את חברת הכנסת גלאון, או אותי?

דליה איציק: את חברת הכנסת גלאון.

אברהם רביץ: אני מצביע בעד בגלל – – –

מיכאל איתן: כן.

מיכאל איתן: חברת הכנסת גלאון הזכירה את הדיונים בוועדת החוקה בקדנציה הקודמת, ואני הייתי אז יושב-ראש הוועדה.

מיכאל איתן: היתה הצעת חוק זהה, שהביא חבר הכנסת רשף חן – –

גדעון סער: וגם איוב קרא.

– – וקיימנו דיונים בוועדה, וגם אנחנו סברנו שהצעת החוק הזאת מרחיקה לכת, אבל נציגי מועצת העיתונות אמרו לנו שיש מקום לתקן את המצב הקיים – –

קריאה: עד היום – – –

מיכאל איתן: – – ואז סיכמנו שהם, ביוזמתם, כפי שהם אמרו שצריך לתקן, יעשו את זה בכללי האתיקה, ועצרנו את החקיקה.

דליה איציק: ומאז הם לא עשו כלום.

מיכאל איתן: מאחר שעדיין הם לא עשו דבר, אני מציע שנמשיך באותה דרך.

מיכאל איתן: נעביר את זה לדיון בוועדה, נקיים שם דיון, מתוך מחשבה שאנחנו נבוא על סיפוקנו בְּתיקון בכללי האתיקה, ולא בחקיקה.

זהבה גלאון: גברתי היושבת-ראש, אין ספק שצריכות להיות סנקציות, כי המצב הקיים הוא בלתי מתקבל על הדעת, וזה צריך להיות מוסדר בתקנון האתיקה של מועצת העיתונות.

זהבה גלאון: אבל עם כל הכבוד, כנסת מתוקנת לא מחוקקת חוקים כדי לאיים על מועצת העיתונות.

זהבה גלאון: אפשר לבוא בדברים עם מועצת העיתונות, אבל לא נותנים יד להצעות גורפות כאלה, כי אנחנו יודעים שאחר כך ממילא יגנזו אותן.

זהבה גלאון: אני מציעה לחשוב על זה.

דליה איציק: גברתי, תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: האם אתה רוצה להשיב?

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: נמתין לחברת הכנסת גלאון.

אברהם רביץ: יש לנו חוק-יסוד שכבר התקבל.

אברהם רביץ: חוק מועצת העיתונות לא התקבל; עצרנו אותו, אבל חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו התקבל.

אברהם רביץ: לפי מי שמאמין שזה חוק חשוב צריך להצביע בעד החוק הזה, מכיוון שהוא שומר על כבוד האדם ועל חירותו, שלא ישמיצו ויקלקלו לו את כל החיים קודם.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 29 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 7 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון – פרסום שם חשוד), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

דליה איציק: בעד – 29, נגד – 7, ואין נמנעים.

דליה איציק: על כן הצעת החוק תועבר לדיון בוועדה המוסמכת, היא ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דליה איציק: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/347).

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק מס הכנסה.

דליה איציק: יחליף אותי חבר הכנסת אמנון כהן.

דליה איציק: שוב, לאלה שעכשיו הצטרפו: יום רביעי – תחילת הדיונים, ובשעה 20:00 הצבעה על חוק ההסדרים.

דליה איציק: יום חמישי – חוק התקציב, תחילת הדיונים בשעה 11:00, ובשעה 18:00 הצבעה על התקציב.

דליה איציק: תודה לכם.

דליה איציק: נא לעקוב אחר השינויים.

זאב בוים: מדובר על השעה 20:00 – בערב.

אמנון כהן: שלא תגידו "לא שמענו".

אמנון כהן: עכשיו הצעת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20) (הגבלה של תקופת התחולה), התשס"ח–2007.

אמנון כהן: אדוני, השר משולם נהרי, בבקשה.

אמנון כהן: חבר הכנסת רותם.

אמנון כהן: תודה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם עניינה סיום תחולתו של חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה), התשמ"ה-1985.

משולם נהרי: חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה), התשמ"ה-1985, הוא חוק מורכב, מהדורה מחודשת של קודמו, חוק המיסוי בתנאי אינפלציה.

משולם נהרי: חוק המיסוי בתנאי אינפלציה נחקק בשנת 1982, כאשר שיעורי האינפלציה במשק היו תלת-ספרתיים ולא היה אפשר לשאת עוד את העיוותים שנגרמו בחישוב ההכנסות.

משולם נהרי: בשנת 1985 נחקק חוק התיאומים, והוא בתוקף עד היום.

משולם נהרי: מטרתו של חוק התיאומים היתה לבטל את השפעות האינפלציה בחישוב ההכנסה החייבת של נישום, כך שההכנסה המתקבלת לאחר ביצוע ההתאמות על-פי החוק היא במונחים ריאליים של סוף שנת המס.

משולם נהרי: הנימוק העיקרי לביטול חוק התיאומים הוא שיעורי האינפלציה הנמוכים בשנים האחרונות והציפייה שהם יישארו נמוכים.

משולם נהרי: בשנת 2006 היה שיעור האינפלציה שלילי – 0.1%.

משולם נהרי: לגבי שנת המס 2007, צפוי כי נעמוד ביעד של אינפלציה בשיעור הנמוך מ-3%.

משולם נהרי: באינפלציה נמוכה השפעת התיאום שולית ומעוותת ואינה מצדיקה את הטרחה שבקיום הוראות החוק ואת העלויות הכרוכות בהפעלתו.

משולם נהרי: החוק נוצר כדי לטפל בבעיה – היותו של המשק הישראלי נתון באינפלציה גבוהה.

משולם נהרי: משנפתרה הבעיה, אין עוד מקום לחקיקה המותאמת לתנאי אינפלציה.

משולם נהרי: במדינות העולם אין הוראות כמו חוק האינפלציה.

משולם נהרי: לפיכך מוצע להביא משנת המס 2008 לסיום תחולת רוב סעיפי החוק ולהשאיר בתחולה סעיפים שהם בגדר הוראות מעבר לסיום הוראותיו.

משולם נהרי: ברצוני לציין כי בכוונת הממשלה להוסיף במהלך הדיון בוועדת הכספים לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית תיקונים להצעת החוק, שלפיהם יתוקנו כמה סעיפים בחוק מע"מ המתייחסים למוסדות כספיים.

משולם נהרי: על כן אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הכספים לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משולם נהרי: תודה.

אמנון כהן: כבוד השר, תודה.

אמנון כהן: כמה דוברים נרשמו.

אמנון כהן: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

אמנון כהן: עכשיו הצבעה.

דב חנין: זה יהיה נאום ארוך.

אמנון כהן: אדוני, יש לך שלוש דקות.

יואל חסון: הלוואי ויכולתי.

דב חנין: הלוואי ויכולתי.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, ראש וראשון לכולם, עמיתי חברי הכנסת, אדוני השר, חברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, יש לי הרגשה קשה שהממשלה שלנו פועלת ב-delay.

דב חנין: למה אני אומר זאת?

דב חנין: מכיוון שהיא מביאה לנו חוק – – –

קריאה: אבל היא פועלת.

דב חנין: את אומרת: "אבל היא פועלת".

דב חנין: בסדר.

דב חנין: אפשר לראות את החלק המלא.

דב חנין: אני אומר שהיא פועלת ב-delay מכיוון שהיא מציעה לנו חוק שבעצם אומר שאין מציאות של אינפלציה בדיוק בזמן שהאינפלציה חוזרת ומרימה ראש.

משולם נהרי: – – – לא משמעותית – – –

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: היא לא משמעותית, אבל לצערי הגדול היא הולכת ונעשית משמעותית יותר ויותר מיום ליום.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך למה האינפלציה מטרידה אותי במיוחד.

דב חנין: יש מנגנונים שמנטרלים את האינפלציה במידה מסוימת, כמו למשל ירידת שער הדולר.

דב חנין: אבל מבחינת חלק גדול מהציבור הישראלי, האינפלציה נוכחת מאוד.

דב חנין: כאשר מוצרי היסוד מתייקרים, אנשים מרגישים את האינפלציה בכיסם.

דב חנין: זה שבחישוב הסטטיסטי האינפלציה היא לא כל כך קיצונית, כי שער הדולר יורד וכל מיני מוצרים שאנחנו מייבאים נעשים זולים יותר, זה לא מעודד ולא משמח מבחינת רוב הציבור הישראלי, מבחינת העניים ומבחינת שכבות הביניים, מכיוון שאנשים אלה מרגישים באופן מעשי, בחייהם, שהאינפלציה קיימת, נוכחת ומשפיעה עליהם לרעה.

דב חנין: לכן, הסיפור הזה על זה שהאינפלציה יורדת מזכיר לי את הבדיחה עם הזקן הארוך, אבל היא עדיין בדיחה, על אותו סטטיסטיקאי שטבע בנהר שעומקו הממוצע היה 2 סנטימטר.

דב חנין: אז העומק הממוצע של האינפלציה הוא 2 נקודה משהו, אבל העומק של האינפלציה מבחינת העניים ומבחינת שכבות הביניים ההולכות ונשחקות הוא עומק משמעותי, ואני חושב שצריך לתת לזה מענה.

דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות שאני מדבר על הדוכן הזה כדי לדבר על שני היבטים אחרים של התייחסות לאינפלציה שהם מאוד בעייתיים בעמדת הממשלה.

דב חנין: האחד הוא ההצעה של משרד האוצר להקפיא את הקצבאות.

דב חנין: אתם מציעים להקפיא את הקצבאות של הנכים, של הקשישים, של העניים, במצב שבו אין אפס אינפלציה, אלא יש אינפלציה מאוד ריאלית של עלייה בעלויות החיים הבסיסיות לכל האנשים האלה, מוצרים בסיסיים, מחירים בסיסיים וכו'.

משולם נהרי: השאלה היא מה הסיכום.

משולם נהרי: עזוב את ההצעה.

יואל חסון: חבל שאתה לא מעודכן בסיכום.

יואל חסון: אולי גם אתה ב-delay.

דב חנין: לא, אני בכלל לא בdelay-.

דב חנין: אני רק אומר שהטענה שלי היא למשרד האוצר, שבכלל מביא לנו הצעות כאלה.

משולם נהרי: אתה מדבר על הכוונה.

דב חנין: הכוונה היא רעה.

דב חנין: אנחנו מסכימים על הכוונה הרעה, ואתם טוענים שאנחנו, חברי הכנסת, מצליחים לכופף את הממשלה לעתים.

יואל חסון: – – –

דב חנין: חבר הכנסת חסון, ברשותך.

דב חנין: בנושא אחד אנחנו לא הצלחנו לכופף את הכוונה הרעה של משרד האוצר ושל הממשלה, וזה נושא העלאת שכר המינימום.

דב חנין: כאן אנחנו, חברי הכנסת שהתנגדו לעיכוב עליית שכר המינימום, עם כל הרצון הטוב, נשארנו במיעוט, והתוצאה היא שמדרגות העלייה של שכר המינימום הולכות ונפרסות.

יואל חסון: מה יותר טוב, מס הכנסה שלילי או העלאת שכר המינימום?

דב חנין: הרבה יותר טוב העלאת שכר המינימום, הרבה יותר טוב.

אמנון כהן: חבר הכנסת דב חנין, אתה מקשיב.

דב חנין: אני מסיים.

אמנון כהן: לא, אתה כבר סיימת.

דב חנין: משפט אחד.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לממשלה לראות את המציאות כמו שהיא ולתת תשובה לאינפלציה, שהעניים ושכבות הביניים בישראל מרגישים אותה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20) (הגבלת תקופת התחולה) התשס"ח–2007.

אמנון כהן: אפשר להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – 4 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) (תיקון מס' 20) (הגבלת תקופת התחולה), התשס"ח–2007, לוועדת הכספים נתקבלה.

אמנון כהן: בעד 12, נגד – 4, אין נמנעים.

אמנון כהן: הצעת החוק עוברת להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת הכספים של הכנסת.

אמנון כהן: הצעות ה"חמאס" להודנה

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום מס' 4260 של חבר הכנסת מיכאל איתן בנושא: הצעות ה"חמאס" להודנה.

אמנון כהן: בבקשה, יש לו עד עשר דקות.

אמנון כהן: הוא מסיים בשלוש דקות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ירי של נשק מכוון אל אוכלוסייה אזרחית במטרה לפגוע באזרחים חפים מפשע, זהו פשע מלחמה, זו עבירה על החוק הבין-לאומי, זה מעשה שאין לי מלים לגנות אותו.

מיכאל איתן: אנחנו עדים, לצערי הרב, יום-יום, שעה-שעה, לירי מכוון כזה מרצועת-עזה, מכוון לריכוזי אוכלוסייה אזרחיים, במטרה לפגוע באזרחים חפים מפשע.

מיכאל איתן: כל המשפט הבין-לאומי וכל המוסדות הבין-לאומיים, הקהילייה הבין-לאומית ואפילו בית-המשפט שלנו, לא מסוגלים לעצור את זה.

מיכאל איתן: אפילו הצבא שלנו לא מסוגל לעצור את זה.

מיכאל איתן: נמצאת שם תנועת "חמאס", שהיא כרגע השולטת בפועל.

מיכאל איתן: אני לא נכנס כרגע לעימות הפנים-פלסטיני ולוויכוח הזה שביניהם.

מיכאל איתן: הם מתיימרים להציע הפסקת אש.

מיכאל איתן: כלומר, מתחילים עם פשעי מלחמה, ועכשיו אומרים: בואו נתחיל משא-ומתן על הפסקת אש.

מיכאל איתן: מחזיקים בגלעד שליט שם, ומשרבבים גם את העניין הזה לתוך התבשיל.

מיכאל איתן: גם זה מעשה שלא ייעשה.

מיכאל איתן: נשאלת השאלה, האם בכלל, אלה שמציעים הפסקת אש, האם הם בכלל מסוגלים לקיים אותה.

מיכאל איתן: ההיגיון אומר, שאם מישהו, אפילו שהוא פושע מלחמה, בא והציע איזו הצעה, אז הוא התבסס על זה שבצורה כזו או אחרת מי שייעשה אתו הסכם, הוא גם יצטרך להביא את הסחורה.

מיכאל איתן: הוא מתיימר להגיד: אני גם מסוגל לקיים את הפסקת האש.

מיכאל איתן: אם היום, למשל, ממשלת ישראל תעשה הסכם עם אבו מאזן, הוא אפילו לא יתיימר להגיד: חברים, אני מבטיח לכם שאני אעשה הפסקת אש ולא יירו "קסאמים" מעזה, כי הוא יודע שהוא לא מסוגל לבצע.

מיכאל איתן: הוא אפילו לא מתיימר להגיד דבר כזה.

עבאס זכור: הוא לא שולט שם.

מיכאל איתן: הוא לא שם.

מיכאל איתן: נכון.

מיכאל איתן: אז הוא לא מתיימר.

מיכאל איתן: הם מתיימרים.

מיכאל איתן: אומרים: אנחנו יכולים להציע דבר כזה, כי אנחנו מסוגלים לעצור דבר כזה.

מיכאל איתן: אנחנו לא יכולים בשום פנים ואופן לתת פרס למי שהוא פושע מלחמה ונוקט שיטות פסולות מהיסוד במלחמתו.

מיכאל איתן: בני-אדם יש להם מגבלות גם על הדרך שבה הם נלחמים.

מיכאל איתן: בני-אדם, כאשר מגיעים למצב הגרוע מכול ורוצים להרוג זה את זה, אומרים: רגע אחד, גם לזה יהיו מגבלות וחוקים.

מיכאל איתן: לפגוע באוכלוסיות אזרחיות, זה דבר שלא עושים היום.

מיכאל איתן: הם נוהגים כך.

מיכאל איתן: נתקדם רגע.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים לעצור את זה, אנחנו רוצים לשחרר את גלעד שליט, ורומזים לנו שיכולות להיות דרכים כאלה ואחרות.

מיכאל איתן: אני מאמין שממשלת ישראל מנסה כל דרך אפשרית לעשות את שני הדברים.

מיכאל איתן: בסופו של דבר, מי שרוצה לשחרר את גלעד שליט פועל על רקע הומניטרי, על רקע מחויבות שלו, והוא ישראלי ויהודי, וזו ממשלה שאחראית לשלום אזרחיה.

מיכאל איתן: אם מותר לי לומר, היא אחראית גם לחיים של אנשים בשדרות ועוטף-עזה.

מיכאל איתן: זו מטרה לא פחות חשובה.

מיכאל איתן: אם אומרים לי שעל מנת לשחרר את גלעד שליט ממשלת ישראל יכולה, בלי להכיר באויב הזה, להגיע לאילו הסדרים שעל-פיהם אפשר יהיה לעשות עסקאות כאלה ואחרות ולשחרר את גלעד שליט – ואני חושב שדעת הקהל בישראל, אם הסיכון הביטחוני שייגרם יהיה סביר, כי צריך לזכור כי תמורת שחרור גלעד שליט מבקשים מאתנו לשחרר מחבלים, ועד היום כל הסטטיסטיקות מראות שחלקם אחר כך הופכים להיות שותפים למעשי טרור.

מיכאל איתן: זה אומר במלים אחרות, שכתוצאה משחרורו של גלעד שליט ועסקה שבה ישוחררו טרוריסטים, אנחנו לוקחים על עצמנו סיכונים ביטחוניים כבדים, ואנו מצווים לעשות את זה מאחר שהערך של פדיון שבויים אצלנו, התחושה של הסולידריות, התחושה שכל המדינה היא מול גלעד שליט, רואה אותו, שומעת אותו ויודעת שצריך להציל אותו, מחייבת אותנו לקחת סיכונים עד לגבולות מסוימים.

מיכאל איתן: בהקשר הזה אני שואל את עצמי, איך זה קורה שכל פעם המחיר שדורשים מאתנו עבור שחרור של שבויים שלנו כל הזמן רק הולך ועולה, כל הזמן הולך ועולה ואנחנו כל הזמן צריכים להגמיש את עמדותינו ולשנות את החוקים שקבענו לעצמנו.

מיכאל איתן: זה לא סתם עמידה על עיקרון שאנחנו אומרים "לא נשחרר רוצחים עם דם על הידיים".

מיכאל איתן: זה לא שאנחנו מאוהבים באיזה פרינציפ.

מיכאל איתן: מאחורי המלה הזאת, "אנחנו לא יכולים לשחרר רוצחים עם דם על הידיים" אנחנו אומרים שמכל חמישה, שישה, עשרה רוצחים עם דם על הידיים או מחבלים שיש להם דם על הידיים, שניים ימשיכו לפעול ויגרמו לעוד אסונות ולשפיכות דמים.

מיכאל איתן: את זה הסטטיסטיקה מראה לנו.

מיכאל איתן: זאת אומרת, זה לא שיש לנו איזה עיקרון, איזה פרינציפ, אנחנו לא יכולים לסכן את עצמנו.

מיכאל איתן: וכאן נשאלת השאלה, האם אנחנו, מדינת ישראל, נשלם כל פעם מחירים ונצטרך כל פעם לקחת סיכונים גדלים והולכים, והצד השני, אין לו מה להפסיד, הוא רק יכול להגיד "תנו לי עוד"; או שמדינת ישראל תדע להכות בהם ולומר להם, אתם מחזיקים שבוי שלנו ולא מוכנים בתנאים סבירים לבצע עסקאות, אז אתם תסבלו קשות, ונכה בכם.

מיכאל איתן: וחלק מהתמורה שתקבלו תמורת ניהול משא-ומתן תהיה שאנחנו נקל את המכות הקשות שאתם צריכים לקבל, כי אתם לא מוכנים לבצע את העסקאות בתנאים שגם היו מפליגים.

מיכאל איתן: אבל כשהם ממוגנים, כשיש להם חסינות מכל העולם, כשהם יכולים להפגיז יישובים ישראליים תוך ביצוע פשעי מלחמה, ולנו אסור להפסיק להם את החשמל לכמה שעות, אז איזה תמריץ יש?

מיכאל איתן: אז מעלים את המחירים כל הזמן.

מיכאל איתן: אני אומר את הדברים האלה מתוך מחשבה שכמו שאני רוצה לראות את גלעד שליט, ולצורך העניין הזה אני מוכן לדבר עם פושעי מלחמה, אני רוצה לראות גם את תושבי שדרות ועוטף-עזה מוּצָאים מהמלחמה.

מיכאל איתן: הם לא צריכים להיות במלחמה.

מיכאל איתן: אנחנו יושבים פה על מי מנוחות.

מיכאל איתן: הם נמצאים במלחמה כל הזמן.

מיכאל איתן: אם לצורך המצב הזה צריך להגיע לאיזה הסדר, אז אני סומך על הממשלה.

מיכאל איתן: אני סומך על הממשלה שתדע שמצד אחד, כמו שבנושא השחרור אנחנו לוקחים סיכונים ביטחוניים, אנחנו יודעים יפה מאוד שכשאומרים לנו "הפסקת אש", אויב שמשתמש בפשעי מלחמה על מנת לממש את רצונו, אנחנו לא יכולים להאמין לשום דבר; אנחנו יודעים שכל רגע הוא יכול לחדש את האש; אנחנו יודעים שאסור להאמין.

מיכאל איתן: אבל אנחנו יכולים להביא את זה גם בחשבון.

מיכאל איתן: לא אלמן ישראל, גם מדינת ישראל יכולה לעשות דברים.

מיכאל איתן: ומצד שני, אם נראה שמהדבר הזה אפשר לעשות משהו שייתן לנו יכולות גם להביא שקט לשדרות – וזאת לא הדרך היחידה, כפי שאמרתי קודם – ולהחזיר את גלעד שליט – וזאת לא הדרך היחידה להגיע להסדר – הם צריכים להיות תחת לחץ ותחת איום.

מיכאל איתן: כמו שהם עושים דברים אנחנו יכולים לעשות פי-אלף.

מיכאל איתן: אז לא צריך לעשות פי-אלף, צריך לעשות פי-ארבעה, פי-חמישה, פי-שלושה.

אמנון כהן: תסיים, אדוני.

אני מייד מסיים.

אנחנו במלחמה.

הם אומרים "הפסקת אש", זאת אומרת הם אומרים בעצמם, אנחנו במלחמה.

אנחנו אומרים, אנחנו במלחמה.

במלחמה מתנהגים כמו במלחמה, לא משחררים את החיילים שיירו בנו עוד פעם.

אבל במלחמה, כמו שאומרים לי שיש כל מיני ערוצים וכל מיני דברים וממשיכים להילחם והתותחים רועמים, אז אני סומך על הממשלה, ואני בטוח שזה גם נעשה כך, שהיא תמצא גם ערוצים כאלה או אחרים בלי להפסיד שום עמדה תוך נטילת סיכונים סבירים, כמו שיש נטילת סיכונים בביצוע פעילויות צבאיות על מנת להביא את שני הדברים – את גלעד שליט הביתה ושקט לתושבי שדרות בלי לסכן את ביטחון המדינה ואת קיומה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: תשיב בשם הממשלה השרה רוחמה אברהם-בלילא.

אמנון כהן: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת , אני באופן אישי, ואני מאמינה שמרבית הבית הזה, מייחלים ליום שבו ישוב גלעד שליט הביתה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן אני גם מייחלת ליום שבו אנחנו נוכל להביא את השקט לתושבי שדרות.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, תשובתי בשם ראש הממשלה תהיה קצרה מאוד באשר לכל השיחות של ממשלת ישראל עם ארגון ה"חמאס", ותשובתי היא כזאת: ממשלת ישראל הודיעה פעמים רבות בעבר שהיא מוכנה לדבר עם כל אחד שיקבל את עקרונות הקהילה הבין-לאומית, וביניהם: הכרה בישראל והפסקת הטרור כלפיה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל עוד ארגון ה"חמאס" שהשתלט על עזה מסרב להכיר בעקרונות אלו ואינו מכיר בישראל, לא ניתן לקיים כל דיאלוג אתו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה, שוב, שאנחנו נזכה לראות במהרה, למרות כל מה שאמרתי, את גלעד שליט שב אלינו ולבית משפחתו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אסיים ואומר: "ואין לך מצווה רבה כפדיון שבויים".

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: מה את מציעה, גברתי השרה?

אמנון כהן: אתה מסתפק?

מיכאל איתן: אני מסתפק.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

אמנון כהן: יש ישיבה של ועדת הכספים, ונראה לי שהמציע הבא נמצא שם בהצבעות על שתי הצעות שלו.

אמנון כהן: הנצחת העוני ותקציב מפלה

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור נמצא פה, נכון?

אמנון כהן: חבר הכנסת עבאס זכור נמצא פה, והוא יעלה הצעה לסדר-היום מס' 4258 בנושא: הנצחת העוני ותקציב מפלה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת, המצב הכלכלי-החברתי שעבר עלינו בשנת 2007 והצעת התקציב לשנת 2008 לא מראים לנו בשורות טובות לעתיד.

עבאס זכור: המצב הולך ומידרדר, והעוני מתרחב יותר ויותר במדינה, והשכבות החלשות סובלות יותר.

עבאס זכור: מאז 2003 ישראל מצויה במחזור של צמיחה כלכלית, אך הפערים החברתיים אינם מצטמצמים.

עבאס זכור: ההבטחה של הממשלה כי פירות הצמיחה סופן לטפטף כלפי מטה אינה מתגשמת לפחות עד כה.

עבאס זכור: אחת הסיבות לכך היא שהצמיחה בישראל היא מאוד לא מאוזנת.

עבאס זכור: בעשור האחרון שיעורי הצמיחה הגבוהים ביותר נרשמו בענפי ההיי-טק, ועוד יותר מכך בענף הפיננסי ובשירותים העסקיים.

עבאס זכור: לעומת זאת תוצר התעשיות המסורתיות ירד.

עבאס זכור: חוסר האיזון בולט גם בתחום ההשקעות בענפי התעשייה.

עבאס זכור: מ-1997 עד 2006 הטכנולוגיה העילית משכה את ההשקעות הגדולות ביותר.

עבאס זכור: ב-2006 מלאי ההון בתעשיות אלה היה גדול ב-150% משהיה ב-1997.

עבאס זכור: ענף התעשיות המעורבות גדל ב-42%, ואילו בתעשיות המסורתיות הוא גדל רק ב-15% בערך.

עבאס זכור: פערי ההכנסות באים לידי ביטוי גם במישור העדתי הלאומי.

עבאס זכור: נתוני שכר של שכירים עירוניים מראים כי רמת ההכנסה הנמוכה ביותר היא זו של אזרחי ישראל הערבים.

עבאס זכור: ב-2006 היא עמדה על 70% מהממוצע.

עבאס זכור: שכרם של יהודים מזרחיים עמד על 103% של הממוצע, ושכרם של יהודים אשכנזים עמד על 139%.

עבאס זכור: עוד נראה כי גל הצמיחה הנוכחי פסח על השכירים העירוניים הערבים, שירדו מ-75% מן הממוצע ב-2004 ל-70% ממנו ב-2006.

עבאס זכור: בענייני ההשכלה הגבוהה, רק כ-20% מכלל בוגרי התיכון ב-1998 הגיעו לאוניברסיטה עד 2006.

עבאס זכור: מקרב הבוגרים היהודים הגיעו 21%, ומקרב הערבים רק 12%.

עבאס זכור: וכך, כשבאים להתמקד באוכלוסייה הערבית, ועל-פי הניתוח שנעשה במרכז "מוסאוא", רואים שהמצב קשה יותר.

עבאס זכור: מנתוני הדוח האחרון של המוסד לביטוח לאומי, שהתפרסם בספטמבר 2007, עולה כי בשנת 2006 היה מספר המשפחות הערביות החיות מתחת לקו העוני 146,400, לעומת 137,000 משפחות בשנת 2005, דהיינו גידול של 9,400 משפחות.

עבאס זכור: שיעור המשפחות הערביות שחיו בעוני בשנת 2006 היה 54%, לעומת 52% בשנת 2005.

עבאס זכור: נתונים השוואתיים מלמדים כי העוני בקרב משפחות יהודיות ירד מ-16% בשנת 2005 ל-14.7% בשנת 2006, דהיינו שיעור המשפחות הערביות העניות גדול פי-3.6 משיעור המשפחות העניות היהודיות.

עבאס זכור: משקלן של המשפחות הערביות בכלל המשפחות העניות בארץ היה כ-36%, אף שמשקלן של משפחות אלה בכלל המשפחות בארץ הוא כ-13% בלבד.

עבאס זכור: העוני בקרב ילדים ערבים – בשנת 2006 המצב החמיר, ואפשר להעריך שמספר הילדים העניים עבר את ה-430,000; שיעור הילדים העניים בחברה הערבית מגיע ל-64%, לעומת כ-35% בקרב כלל הילדים בארץ.

עבאס זכור: תקציב משרד הרווחה לשנת 2008 יהיה כ-3.65 מיליארדי שקלים – נוסף על הוצאה מותנית בהכנסה בסך מיליארד ו-222 מיליון שקלים נוספים, ובסך הכול – 4.87 מיליארדים.

עבאס זכור: חלקה של האוכלוסייה הערבית ממשיך להיות בלתי מסומן בצורה ברורה במסגרת תקציב המשרד לשנת 2008.

עבאס זכור: אשר למענקי איזון, הממשלה קיצצה באמצע שנת 2003 – במסגרת תוכנית הבראת המשק של שר האוצר נתניהו – את מענקי האיזון לרשויות המקומיות בכ-50% לעומת שנת 2002, ובלי התראה מוקדמת.

עבאס זכור: בשנת 2002 היה מענק האיזון ברשויות הערביות כ-1,100 שקל לנפש, לעומת 560 שקל לנפש בשנת 2004, והוגדל, עקב מאבק הרשויות המקומיות, לכ-1,000 שקל לנפש בשנת 2006.

עבאס זכור: הפגיעה היא בעיקר ברשויות החלשות, הזקוקות למענקי האיזון כדי לקיים תקציב מאוזן שיאפשר להן מתן שירותים לציבור.

עבאס זכור: ובתקציב לשנת 2008 משרד הפנים לא מסמן את חלקן של הרשויות הערביות במענקים שיעביר לרשויות המקומיות.

עבאס זכור: לכן, המשרד נדרש להעביר לרשויות המקומיות הערביות 1.2 מיליארד שקל, במסגרת מענקי האיזון הרגילים, כדי להגיע לרמה ששררה לפני הקיצוץ ב-2003, שגם בה חולקו המענקים בצורה לא שוויונית.

עבאס זכור: משמעות דרישה זו היא תוספת תקציבית למענקי איזון בשנת 2008 לעומת 2006, כ-350 מיליון שקל למענקי האיזון הרגילים.

עבאס זכור: תוספת זו היא לכלל הרשויות הערביות.

עבאס זכור: בתוספת זו לא מובאים בחשבון צורכי הרשויות לכיסוי הגירעונות, וגם לא ניתן פיצוי בעבור אפליה מצטברת בהעברת תקציבי מענקי האיזון במשך הרבה מאוד שנים.

עבאס זכור: המשרד נדרש גם להבטיח תקציב נוסף לפתרון מצוקת הרשויות הערביות, הנובעת מהחובות המצטברים.

עבאס זכור: משרד הפנים בפרט, והממשלה בכלל, נדרשים להכין תוכנית חירום להבראת השלטון המקומי ביישובים הערביים כדי להבטיח את מניעת קריסתו.

עבאס זכור: אשר לתקציב פיתוח – תקציב זה חשוב, מאחר שהוא המקור היחיד המשמש תקציב משלים ליישום פרויקטים ביישובים הערביים, אשר ממומנים באופן חלקי ממשרדי ממשלה אחרים.

עבאס זכור: הרשויות המקומיות היהודיות זוכות ליותר ממקור מימון משלים אחד לפרויקטים שצריכים מימון משלים, כגון מקורות מימון עצמיים, משרד הקליטה, הסוכנות היהודית וקרנות פרטיות מהארץ ומחוץ-לארץ.

עבאס זכור: תקציב זה בוטל במסגרת תוכנית ההבראה של נתניהו באמצע שנת 2003.

עבאס זכור: לכן, יש להקצות מחצית תקציב הפיתוח לפחות לרשויות המקומיות הערביות, דהיינו כ-150 מיליון שקל בתקציב 2008.

עבאס זכור: לתחום החינוך במגזר הערבי יש צורך בהקצאת תקציבים בשבעה תחומים עיקריים: 1.

עבאס זכור: בניית 5,000 כיתות במהלך חמש שנים.

עבאס זכור: בשנת 2008 יש צורך בבניית 1,000 כיתות, וזאת במסגרת יישום החלטת הממשלה מ-18 במרס 2007; 2.

עבאס זכור: יש להקצות 20% מתקציב התמיכה בתוכניות פדגוגיות; 3.

עבאס זכור: יישום חוק חינוך חינם לטרום-חובה באשכולות 1–4, כלומר בניית 100 כיתות בשנת 2008 בעלות 50 מיליון שקל; 4.

עבאס זכור: תקציב תפעול גני טרום-חובה לגילאי שלוש-ארבע ביישובים הערביים באשכולות 3 ו-4; 5.

עבאס זכור: הקצאת משאבים לאספקת צורכי החינוך בכפרים המוכרים והלא-מוכרים בנגב; 6.

עבאס זכור: הקצאת 50 מיליון שקל לפחות לתמיכה בעמותות העוסקות בקידום ובסגירת פערים בחינוך הערבי; 7.

עבאס זכור: הבטחת מינוי פסיכולוגים ויועצים בחינוך הערבי – ובכל האזורים – על-פי קריטריונים שווים.

עבאס זכור: אני מבקש להביא את הנושא לדיון מעמיק יותר במליאה כדי למצוא פתרונות למצב הכלכלי-החברתי הקשה במדינה בכלל ובמגזר הערבי בפרט.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בדיוק עשר דקות.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: ישיב בשם שר האוצר השר משולם נהרי.

אמנון כהן: בבקשה.

משולם נהרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה קבעה סדרי עדיפויות בהתאם ליעדים ולמטרות שהציבה לעצמה, במסגרת התקציב הקיים.

משולם נהרי: בין היעדים והמטרות: תוספת משאבים למערכת החינוך; הגדלת התקציבים החברתיים, תוך שימת דגש בצמצום פערים ובהגדלת ההשתתפות בכוח העבודה; תוספת משאבים לסל התרופות ולמערכת הבריאות; הגדלת תקציבי הביטחון; ילדים בסיכון, ועוד.

משולם נהרי: עם כינון הממשלה הכריז ראש הממשלה על כוונתו להוביל רפורמה מקיפה בחינוך, החל בגיל הרך וכלה בהשכלה הגבוהה.

משולם נהרי: מתחילת כהונתה של הממשלה ועד לתקציב 2008, ועד בכלל, הוסיפה הממשלה תקציבים לתחומי החינוך, הבריאות והרווחה, הקליטה והתעסוקה, במיליארדי שקלים.

משולם נהרי: תקציב משרד הרווחה גדל ב-270 מיליון שקל, לתקציב סל הבריאות נוספו 350 מיליון שקל – שלא לדבר על מערכת החינוך, שתקבל תוספת משמעותית, של מיליארדי שקלים, בשנים הבאות.

משולם נהרי: תקציב 2008 מתבסס על מבנה ברור ועקבי, נאמן לסדרי עדיפויות, שהוא המשך ישיר למדיניות של ממשלת אולמרט.

משולם נהרי: בתחום החברתי – התקציב לשנת 2008 מבטא את הכרת הממשלה בכך שעם המשך עידוד הצמיחה נדרשת פעולה ממשלתית נמרצת לצמצום הפערים; מתן ביטוי להחלטת הממשלה באימוץ האג'נדה החברתית-הכלכלית לשנים 2008–2010 ובהקמת ועדה בין-משרדית בראשות האוצר בנושא זה.

משולם נהרי: לראשונה תתווסף למדיניות המקרו-כלכלית של הממשלה הגדרה ברורה של יעדים רב-שנתיים בהגדלת שיעור התעסוקה ובצמצום העוני.

משולם נהרי: הדגל החברתי של הממשלה יתבטא אפוא בהגדלת שיעור ההשתתפות של השכבות החלשות בשוק העבודה, מתוך הכרה ברורה כי זאת הדרך הנכונה ביותר והמהירה ביותר להביא לצמצום הפערים וליציאה ממלכודת העוני.

משולם נהרי: לפני שבוע אושר בכנסת מהלך של מס הכנסה שלילי, המהווה כלי לתמרוץ השתתפותם של עובדים בשוק העבודה וכן להגדלת הכנסתם הפנויה של העובדים ברמות השכר הנמוכות ולצמצום הפערים הכלכליים ביניהם לבין עובדים ברמות שכר גבוהות יותר.

משולם נהרי: מאחר שהעובדים ברמות שכר נמוכות מצויים ברובם מתחת לסף המס, הם לא נהנו או נהנים מהפחתות בשיעורי המס הישיר שהובילה ומובילה הממשלה.

משולם נהרי: לעומת זאת, יישום מס הכנסה שלילי שבמסגרתו תשלם הממשלה מס לעובדים במקום לגבות אותו מהם, יאפשר גם לאוכלוסיות חלשות יחסית ליהנות מפירות הצמיחה ומהחוסן הכלכלי.

משולם נהרי: תוכנית משרד האוצר שאושרה בכנסת הינה השלמה של שני צעדים נוספים, המבוצעים על-ידי האוצר – הגברת האכיפה של חוקי העבודה ובפרט חוק שכר מינימום והגדלת ההיצע של מעונות-יום וצהרונים.

משולם נהרי: צעד נוסף שבכוונת האוצר לנקוט להשלמת התוכנית בעתיד הינו יישום ביטוח פנסיוני לכל עובד.

משולם נהרי: תודה.

אמנון כהן: אדוני השר, אני מבין שאתה מבקש להסתפק בדבריך.

משולם נהרי: נכון, להסתפק.

אמנון כהן: אדוני, אתה מסכים?

עבאס זכור: אני מבקש דיון במליאה.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים.

אמנון כהן: מי שבעד דיון במליאה, יצביע בעד.

אמנון כהן: מי שבעד הסרה מסדר-היום, יצביע נגד.

אמנון כהן: נא להצביע.

אמנון כהן: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 4 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 3 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

אמנון כהן: בעד – 4, נגד – 3, ואין נמנעים.

אמנון כהן: הנושא יעבור לדיון במליאה.

אמנון כהן: העדר סיוע ממשלתי לעמותות חסד כמו אגודת "עזר מציון", שערכה את המבצע הגדול בעולם לאיתור תורמים של מוח עצם עבור ילד חולה סרטן

אמנון כהן: אנחנו עוברים להצעה לסדר-היום מס' 4141: העדר סיוע ממשלתי לעמותות חסד כמו אגודת "עזר מציון", שערכה את המבצע הגדול בעולם לאיתור תורמים פוטנציאליים של מוח עצם עבור ילד חולה סרטן.

אמנון כהן: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, יש הרבה עמותות חסד שעושות דברים גדולים להצלת נפשות, ולצערי, משרד הבריאות ומשרד האוצר לא עוזרים להן תקציבית.

יעקב ליצמן: גם אם חבר הכנסת מנסה לעזור, לצערי במשרד הבריאות יש אנשים שמפריעים, ואני אפרט.

יעקב ליצמן: נתחיל עם "עזר מציון".

יעקב ליצמן: "עזר מציון" היא עמותה שעוזרת לחולים ועושה עבודת קודש, כמו גם "יד שרה" ועמותת "רפואה וישועה".

יעקב ליצמן: הן עושות דברים גדולים כדי לעזור לחולים.

יעקב ליצמן: לפני כמה שבועות עשתה "עזר מציון" מבצע לאיתור תורמים של מוח עצם לילד כדי להציל אותו.

יעקב ליצמן: שמחתי לשמוע שאכן נמצא מישהו – או מישהי – שמתאים לתרום מוח עצם לילד כדי להציל אותו.

יעקב ליצמן: מבצעים כאלה עולים המון כסף – פרסומים, הסעות ועוד דברים.

יעקב ליצמן: זה עולה הרבה כסף.

יעקב ליצמן: משום מה לא ראיתי שמשרד הבריאות משתתף.

יעקב ליצמן: מבצעים כאלה היו צריכים להיעשות על-ידי משרד הבריאות, לא על-ידי עמותות, אבל אם משרד הבריאות לא עושה את זה, הוא היה צריך לתת לפחות את הכסף.

יעקב ליצמן: התקציב ש"יד שרה" מקבלת ממשרד הבריאות הוא נמוך מאוד.

יעקב ליצמן: אני לא זוכר את הסכום, אבל ראיתי אותו והוא בוודאי לא בהתאם לפעילות שלה.

יעקב ליצמן: עמותת "רפואה וישועה" בונה עכשיו בניין בן תשע קומות באשדוד לחדר מיון קדמי.

יעקב ליצמן: יש חוק שחוקקה הכנסת, יש חוק בספר החוקים שאומר שהממשלה חייבת לבנות בית-חולים באשדוד.

יעקב ליצמן: היה צריך להיות בית-חולים כבר מ-1 בינואר 2007, לפני שנה.

יעקב ליצמן: החוק לא נמצא בביטול בחוק ההסדרים, לא ביטלו אותו, כלומר הוא חוק, אבל הממשלה מתעלמת.

יעקב ליצמן: לא רק שהיא מתעלמת מעצם בניית בית-החולים, אלא שגם אם יש עמותה שרוצה לעזור – זכיתי לעזור לה קצת בתקציב פה ושם – כבר שנה וחצי משרד הבריאות לא משלם.

יעקב ליצמן: זה מעוכב במשרד הבריאות שנה וחצי.

יעקב ליצמן: ציפיתי מאלה שאומרים שאין תקציב במשרד הבריאות – גם זה עוול, שאין תקציב.

יעקב ליצמן: אנחנו נלחמים עכשיו למטה על כל מיני דברים שנוגעים גם לסל הבריאות וגם על עוד דברים, שאני שמח שהגדילו.

יעקב ליצמן: זה לא לדיון הנוכחי ונדבר על זה בדיון בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: הסיוע התקציבי של משרד הבריאות לדברים כאלה מאוד מאוד קטן, מינימלי, אם לא אפסי.

יעקב ליצמן: הייתי מאוד שמח אם השר היה מבשר לנו שמשרד הבריאות כיסה ל"עזר מציון" את כל הפרסומים ואת כל ההוצאות שהיו לו במבצע מוח העצם.

יעקב ליצמן: מדובר על "עזר מציון", מדובר על "יד שרה" ומדובר על "רפואה וישועה".

יעקב ליצמן: במקום שאתם תעשו את הדברים, יש עמותות חסד שעושות את הדברים, אבל השתתפות בתקציב אין.

יעקב ליצמן: לכן, אדוני השר, לא משנה איזה גוף עושה חסד להצלת נפשות.

יעקב ליצמן: המשרד צריך להירתם לזה, לעזור להם, ולפחות במבצעי הצלת נפשות כאלה הוא צריך להשתתף במימון.

יעקב ליצמן: תודה.

אמנון כהן: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

אמנון כהן: שר הבריאות יעקב בן-יזרי יענה על ההצעה לסדר-היום.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעה רגילה מסי 4141 – העדר סיוע ממשלתי לעמותות חסד כמו אגודת "עזר מציון" שערכה את מבצע ההתרמה הגדול בעולם לאיתור תורם מוח עצם עבור ילד חולה סרטן.

יעקב בן-יזרי: הטיפול במחלות קשות באמצעות השתלת מוח עצם קנה לו מקום חשוב במערך הטיפולי.

יעקב בן-יזרי: במדינת ישראל הוקמו שלושה מאגרים של דגימות מוח עצם – "עזר מציון", "הדסה" ירושלים ובית-החולים שיבא בתל-השומר.

יעקב בן-יזרי: הממשלה עושה כמיטב יכולתה לסייע למאגרים הקיימים באמצעות תמיכות, הסברה וסיוע מקצועי.

יעקב בן-יזרי: קופות-החולים משלמות עבור איתור התורמים למבוטחיהן, והשירות הזה של מציאת תורם וההשתלה עצמה הם בסל הבריאות למחלות שבהן זה נעשה.

יעקב בן-יזרי: המאגרים מתפרנסים הן ממכירת השירות, הן מתרומות והן מסיוע מתקציב משרד הבריאות ככל שניתן.

יעקב בן-יזרי: המדינה מסייעת באמצעות תקציב התמיכות לכ-120 עמותות בתחומים שונים בהתאם למבחני התמיכה – הקריטריונים – בכל אחד מן התחומים: טיפול במחלות קשות, סיוע נפש, השאלת ציוד רפואי, טיפולי שיניים לנזקקים, טיפולי העשרה לילדים אוטיסטים ועוד ועוד.

יעקב בן-יזרי: לגבי עמותת "עזר מציון", עמותה זו נתמכת זה שנים על-פי מבחני תמיכה האמורים בתחומים הנ"ל, כמו טיפול במחלות קשות, השאלת ציוד רפואי וסיוע נפשי.

יעקב בן-יזרי: כך, לדוגמה, בשנת 2007 נתמכה "עזר מציון" כדלהלן: בתחום המחלות הקשות – 393,000 שקל ועוד תוספת של 118,000 שקל.

יעקב בן-יזרי: בתחום השאלת ציוד רפואי – 147,000 שקל ועוד תוספת של 98,000 שקל.

יעקב ליצמן: זאת תוספת של חברי כנסת בוועדת הכספים.

יעקב בן-יזרי: קודם כול מהתקציב של משרד הבריאות והתוספת.

יעקב בן-יזרי: בתחום הסיוע הנפשי – 27,000 שקל ותוספת של 18,000 שקל.

יעקב בן-יזרי: לגבי עמותת "עזרה למרפא".

יעקב ליצמן: לא שאלתי עליה, שאלתי על "רפואה וישועה".

יעקב בן-יזרי: לא ראיתי את זה בפירוט שלי.

יעקב בן-יזרי: אני מוכן לבדוק ולתת לך פרטים לגבי הנושא הזה.

יעקב בן-יזרי: לגבי "עזרה למרפא" – לפני כשנתיים התבקשה העמותה בהתאם להנחיות החשב הכללי לספק למשרד הבריאות נתונים מדויקים בקשר לפעילותה בתחום המחלות הקשות והשאלת ציוד רפואי.

יעקב בן-יזרי: או אז לא ידע נציג העמותה למסור נתונים מדויקים, המבוססים על רשימות מדויקות, ולכן חדלה העמותה משנת 2005 להגיש בקשה לתמיכה.

יעקב בן-יזרי: לסיום, פעילותן של העמותות הפועלות למען ציבור החולים הנזקקים הינה מבורכת.

יעקב בן-יזרי: יש להן מקום חשוב וייחודי במארג העשייה בתחום הבריאות.

יעקב בן-יזרי: חשיבותה של תרומה זו כוללת את הסיוע והתמיכה שהיא נותנת לחולים, ובכך המדינה צריכה לסייע לעמותות ככל שניתן, אולם חשובה לא פחות מכך עשייתן בצד הערכי של סיוע לזולת, לחולה ולחלש בשעות הכי קשות שלהם, תרומה שלא תסולא בפז.

יעקב בן-יזרי: אם יורשה לי להוסיף רק משפט אחד מעבר לכתוב – אם הבנתי טוב, ואני מתנצל מראש אם טעיתי, אמרת שמשרד הבריאות מפריע למתן מענק כזה או אחר?

יעקב ליצמן: אכן, הודעתי לשר מעל בימת הכנסת שהשגתי סיוע ל"רפואה וישועה" מהאוצר במחצית 2006, והכסף מונח עד עכשיו ויש פינג-פונג בין כל מיני – – –

יעקב בן-יזרי: אני מתנצל אם הדבר הזה נשכח מזיכרוני או נשמט.

יעקב בן-יזרי: אינני יודע.

יעקב ליצמן: השר יבדוק ויראה מה ניתן לעשות.

יעקב בן-יזרי: אני מבטיח לך, חבר הכנסת ליצמן, שאני אבדוק אישית את העניין הזה כבר מחר בבוקר.

יעקב בן-יזרי: לגבי בית-החולים באשדוד, אני לא אכנס לוויכוח על החוק.

יעקב בן-יזרי: אני אספר לכם שתקציב הפיתוח של משרד הבריאות, שצריך לטפל בתחזוקה של 25-24 בתי-חולים כלליים, פסיכיאטריים, סיעודיים ועוד כהנה וכהנה – תחזיקו טוב – הוא 70 מיליון שקל.

יעקב בן-יזרי: זה מה שמצאתי לפני שנתיים.

יעקב בן-יזרי: לפני שנה, בתקציב האחרון של 2007 הוסיפו לי 20 מיליון שקל לשנה לשלוש השנים הבאות כתוספת, לא לבסיס.

יעקב בן-יזרי: לשנים 2008, 2009 ו-2010 הוסיפו עוד 50 מיליון רחמנא ליצלן לשנה.

יעקב בן-יזרי: זאת אומרת, פחות מ-200 מיליון שקל לפיתוח, לאחזקה ולבינוי ב-24 בתי-חולים.

יעקב ליצמן: אדוני השר, עמותת "רפואה וישועה" הסכימה ומסכימה – אני אומר את זה בשמה – לבנות את בית-החולים באשדוד.

יעקב בן-יזרי: אני אבדוק את העניין הזה ואני אדווח לך.

יעקב ליצמן: תאשר לנו את הקרקע ואת הרשיון לבנות ואנחנו – – –

יעקב בן-יזרי: אני מודיע לך שאני מוכן לשבת אתך שוב ולבדוק את הנושא הזה בשמחה רבה.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה, אדוני.

יצחק זיו: מה כבוד השר מציע?

יעקב בן-יזרי: אני מציע שטוב שהתשובה שנתתי לגבי ההערכה לעמותות שמושיטות עזרה לזולת, לנצרכים ולנזקקים תצוין כאן בכנסת.

יעקב בן-יזרי: ציינתי את התרומה של משרד הבריאות במסגרת ההקצבות המאושרות לעמותות.

יעקב בן-יזרי: לנושא עמותת "רפואה וישועה" – אני אבדוק ואדווח לחבר הכנסת ליצמן.

יעקב בן-יזרי: לגבי בית-החולים באשדוד אני מוכן שנשב יחד, כך שאם יהיה צורך בטווח הנראה לעין לקיים עוד דיון בוועדה זו או אחרת של הכנסת, אני לא אתנגד.

יעקב בן-יזרי: אני חושב שהיום אנחנו נסתפק בהודעה הזאת.

יעקב בן-יזרי: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: נסתפק?

יעקב ליצמן: כן.

יצחק זיו: אני יכול להוסיף לגבי "עזר מציון" שאני אישית דאגתי לתרומה של עשר מיטות חשמליות שהגיעו לעמותה על-ידי תורמת משווייץ דרך הצלב האדום.

יצחק זיו: סכנת השבתת מקוואות עקב מחסור בדלק ואי-תשלום שכר עובדי המועצות הדתיות בירושלים ובלוד

יצחק זיו: אנחנו נעבור להצעה לסדר-היום מס' 4257:

יצחק זיו: סכנת השבתת מקוואות עקב מחסור בדלק ואי-תשלום שכר עובדי המועצות הדתיות בירושלים ובלוד.

יצחק זיו: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, גם השר כהן הנכנס, חברי הכנסת, לצערי שמענו בימים האחרונים בכלי התקשורת שבלוד, בירושלים ובעוד מקומות לא שילמו משכורת ויש שביתות.

יעקב ליצמן: בלוד היתה שביתה של קברנים ולא קברו נפטרים.

יעקב ליצמן: אני עצמי יודע שפנו אלי דרך "המרכז לטהרת המשפחה" מכמה מקומות בנוגע לתשלום של סולר.

יעקב ליצמן: ידוע לי שגם בירושלים יש בלגן עם משכורות, כך שמעתי בכלי התקשורת.

יעקב ליצמן: עד מתי יימשך הסיוט הזה?

יעקב ליצמן: עד מתי לא יבינו אנשים, הממשלה, שעובדי המועצות הדתיות הם כמו עובדים רגילים במשק?

יעקב ליצמן: כשיש רשות שלא משלמת משכורת, משרד הפנים מקים מייד ועדה קרואה.

יעקב ליצמן: האם צריך להקים ועדה קרואה למועצות הדתיות שלא משלמות משכורת?

יעקב ליצמן: האם הממשלה לא מבינה שהחזקת מקוואות היא הדבר הכי חשוב שיש?

יעקב ליצמן: האם שיפוצים של מקוואות בפריפריה לא חשובים?

יעקב ליצמן: שמעתי, אדוני השר, שהיה תקציב והעברת אותו למשרד האוצר.

יעקב ליצמן: לא בדקתי מה זה ואני מניח שהתכוונת לטוב.

יצחק כהן: אבל אתה טועה.

יעקב ליצמן: אני אוהב שהקשר בינינו יהיה גם נחלת הציבור.

יעקב ליצמן: לא אמרתי שלקחת את זה.

יעקב ליצמן: אמרתי, ואני מדגיש את זה, שלא בדקתי מה זה.

יעקב ליצמן: אני מבין שעשית שינוי נהלים.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה זה, אבל ברור לי דבר אחד שראיתי במו-עיני – "המרכז לטהרת המשפחה", ואת זה ראיתי במו-עיני, משלם עבור סולר לכל מיני מקומות, וזה לא צריך להיות.

יעקב ליצמן: לא צריך להיות דבר כזה.

יעקב ליצמן: כל הוצאות הסולר למקוואות חייבות להיות ממשלתיות.

יעקב ליצמן: הממשלה חייבת לשלם את זה.

יעקב ליצמן: זה לא עניין על עמותה פרטית כזאת או אחרת.

יעקב ליצמן: כנ"ל אם יש שיפוצים.

יעקב ליצמן: אני מבין שכל המקוואות בפריפריה עוברים טיפול רציני מאוד, ואני שמח מאוד, כי לדעתי זה אחד הדברים הכי חשובים שיש לנו.

יעקב ליצמן: השביתה בלוד – אני לא יודע בדיוק איפה היא עומדת.

יעקב ליצמן: הבנתי שהיום היו אמורים לקבור את המתים במשך היום, אבל זה לא צריך להגיע למצב כזה, שכמה חודשים לא משלמים.

יעקב ליצמן: לכן אני מבקש שהכנסת תדון בהשוואת המעמד, המשכורות והתנאים של כל עובדי המועצות הדתיות לאלה של עובדי המדינה, ולא נגיע למצב שבו לא משלמים משכורות והטבות שמגיעות להם.

יעקב ליצמן: אני מתפלא על ההסתדרות, על עופר עיני, שלא רואה בהם עובדים ולא הכריז על שביתה במשק מכיוון שעובדים לא מקבלים משכורת.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: כבוד השר יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, הרב יעקב ליצמן, אני מניח שההצעה לסדר-היום של כבודו נובעת מחוסר ידיעה בסיסי.

יצחק כהן: לו הגיע כבודו אלי לפגישה הייתי מסביר לו את הרפורמה שמתחוללת במשרד לשירותי דת – משרד הדתות.

יצחק כהן: אני בטוח שהייתי משמח אותך, ומצווה לשמח יהודי.

יצחק כהן: אני מודה לך על הגשת ההצעה לסדר-היום, ובוא נשמח יחד את כל עם ישראל.

יצחק כהן: סיימנו סקר של כמעט 350 מקוואות לשיפוץ, דבר שלא נעשה כבר שנים רבות.

יצחק כהן: לצורך זה הקצבנו 41 מיליון ש"ח לשיפוץ כל המקוואות האלה, שהמצב שלהם קטסטרופלי.

יצחק כהן: רק עכשיו סיימנו את הסקר, כי אתה יודע מה זה לשלוח מהנדסים ל-340 ומשהו מקומות בארץ, לעשות כתבי כמויות ולהכין את ההתחייבויות לשיפוץ המקוואות.

יצחק כהן: אנו גם ניגשים להשלמת מקוואות שבנייתם לא הושלמה.

יצחק כהן: אין אף באחד מהמקוואות בארץ בעיה של סולר.

יעקב ליצמן: – – –

יצחק כהן: אני לא יודע.

יצחק כהן: אילו אמרת לי, הייתי בודק.

יצחק כהן: מעבר לזה, התקנו מוקד שעובד 24 שעות ביממה, כדי שלא יהיה חס וחלילה מקווה סגור, לא חשוב באיזו נקודה בארץ – שלא יקרה שתבוא אשה לטבול במקווה – במושב, בעיר, בשכונה – ובמקווה תהיה חלילה תקלה.

יצחק כהן: יש לה על הדלת בחוץ הפניה למוקד שפועל 24 שעות, והיא מקבלת מענה מיידי.

יצחק כהן: זה בלי ספק משמח אותך.

יצחק כהן: נוסף על 41 מיליון ש"ח לשיפוצים, שעכשיו יצאו לדרך בשעה טובה ומוצלחת, תקצבנו גם כמעט 100 מיליון ש"ח לבניית מקוואות חדשים ובתי-כנסת.

יצחק כהן: ברוך השם, העבודה קשה, בנינו את המחלקה הזאת מאפס, כי היא לא היתה קודם; לקחו אותה למשרד השיכון, העברנו אותה חזרה, היינו צריכים לעשות בדיקות מאוד מעמיקות, לעבור את כל מערך הקריטריונים שבנינו, את הבקשות מכל הארץ, למיין אותן, לשלוח מהנדסים לכל הארץ, וזה לא פשוט – וברוך השם, אני בטוח שאתה שמח, ואם תרצה לבוא אתי לסיור אני אשמח אותך עוד יותר, אבל בהזדמנות הזאת, שהעלית את ההצעה לסדר-היום, כל עם ישראל עכשיו שומע את זה ושמח.

יצחק כהן: במה שקשור לבעיה הכאובה של המועצות הדתיות, אתה יודע שהממשלה עמדה בכל ההתחייבויות שלה, ומעבר לזה, השנה היא הזרימה יותר מ-70 מיליון ש"ח לכיסוי החובות של הרשויות המקומיות.

יצחק כהן: כל עוד המבנה הזה, של תקציב המועצה הדתית, מורכב מ-60% מהרשות המקומית ו-40% מהממשלה, תמיד יהיו בעיות במקומות שבהם ראש הרשות הוא אדם חסר אחריות.

יצחק כהן: יושב פה השר בוים, שבעבר היה ראש רשות – קריית-גת, והוא יגיד לך שכמו שעון שוויצרי, בכל 1 בחודש הוא היה מעביר את התקציב של המועצה הדתית.

יצחק כהן: בזמן.

יצחק כהן: ברשויות כאלה, כמו שניהל בעבר השר זאב בוים, אין בעיה במועצה הדתית.

יצחק כהן: יש 133 מועצות דתיות, וב-20 מהן יש בעיות אקוטיות של חובות הרשויות המקומיות.

יצחק כהן: החובות של הרשויות המקומיות הם יותר מ-140 מיליון ש"ח.

יצחק כהן: אז פה, בעזרת השם, אני מקווה שבתקציב לשנת 2008 – אתה חבר ועדת הכספים, ולצערי הרב הוצאתם את הפרק של שירותי הדת מהדיונים בוועדת הכספים, ושם היה פתרון לתקציב של מועצות דתיות, שלא יהיה עוד מצב של 40%–60%, אלא אלכסון, לפי החתך הסוציו-אקונומי של כל רשות.

יעקב ליצמן: צריך לבדוק מי הוציא את זה.

יצחק כהן: לא אתה, חלילה.

יצחק כהן: אני יודע שאתה דואג לשירותי הדת.

יצחק כהן: צריך לדאוג שזה יוחזר, אם אפשר בימים האלה.

יצחק כהן: אני מבין שכבר אי-אפשר.

יצחק כהן: שם יש המבנה החדש.

יצחק כהן: בעזרת השם, שם כבר לא יהיה אותו מצב, כלומר שמועצה דתית תהיה תלויה בחסדים של ראש רשות שלא רוצה להעביר את התקציב.

יצחק כהן: לדעתי זאת עבירה לא פחות חמורה.

יצחק כהן: כפי שציינת, אם הוא לא משלם את שכר עובדי הרשות המקומית, מייד יקימו ועדת חקירה.

יצחק כהן: לדעתי, זה אותו הדבר.

יצחק כהן: יפה ציינת: אם ראש רשות לא מעביר את חלקו למועצה הדתית – צריך מייד להקים ועדת חקירה.

יצחק כהן: ירושלים עברה תקופה קשה מאוד.

יצחק כהן: ברוך השם, יש שם ראש מועצה דתית חדש, הוא נכנס לתפקיד בימים האחרונים.

יעקב ליצמן: מה היה קשה?

יעקב ליצמן: מה התקופה הקשה?

יצחק כהן: אתה יודע טוב ממני.

יצחק כהן: על כל פנים, הוא נכנס לתפקידו, הוא מכין תוכנית הבראה, יש סיכום עם האוצר שברגע שהוא מסיים את הכנת תוכנית ההבראה מייד מזרימים לו כסף, על החשבון.

יעקב ליצמן: למה יש בעיות?

יצחק כהן: כי המועצה לא נוהלה כמו שצריך.

יצחק כהן: היא צברה גירעונות.

יעקב ליצמן: ומה עם תשלום ביניים?

יצחק כהן: זהו, שמים ראש מועצה טוב, שעכשיו מכין תוכנית עם האוצר, האוצר ייתן תשלום ביניים, העובדים בינתיים לא משביתים את המועצה, הם מבינים – דיברנו עם יושב-ראש הוועד, מחר יהיה אצלנו ראש המועצה, עם האוצר דיברנו.

יצחק כהן: בעזרת השם, ברגע שתוגש התוכנית יקבלו מימון ביניים, לא תהיה שם שביתה, ובעזרת השם, הוא יעלה את זה על דרך המלך.

יצחק כהן: דווקא ירושלים היא עיר – ראש העיר, מר אורי לופוליאנסקי, ראוי לשבח; הוא משתף פעולה עם המועצה הדתית ואת התקציבים שלו מעביר בזמן.

יעקב ליצמן: לוד.

יצחק כהן: בלוד הבעיה קשה מאוד.

יצחק כהן: העירייה חייבת שם המון כסף.

יצחק כהן: זה צריך להסתדר דרך משרד הפנים.

יצחק כהן: את יושב-ראש הוועדה הממונה מינה שר הפנים.

יצחק כהן: הם חייבים המון כסף למועצה הדתית, שנים של חובות של עיריית לוד למועצה הדתית.

יצחק כהן: צריך למצוא דרך לחייב אותם, או אפילו ישירות משרד הפנים, להעביר את הכסף למועצה הדתית.

יצחק כהן: שם זה לא קשור לממשלה.

יצחק כהן: זאת בעיה מקומית של עירייה שלא העבירה כספים.

יצחק כהן: זאת דוגמה הפוכה – עיר ששנים לא העבירה תקציב למועצה הדתית.

יצחק כהן: אני מקווה ששימחתי אותך.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אני מציע, עם המציע, להסתפק בתשובת השר.

יצחק זיו: מקבל?

יעקב ליצמן: כן.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: אני מזמין את שר הבינוי והשיכון זאב בוים להשיב על שאילתות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1426 של חבר הכנסת עבאס זכור שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

יצחק זיו: נודע לי כי בינואר 2000 הוקם מתנ"ס בכפר חורה שבנגב.

יצחק זיו: מאז הקמתו הוא פועל במועדון פיס לגיל הזהב ובבניינים שכורים, אף שיש הקצאת קרקע לזה, עם פרוגרמה ותוכנית בנייה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע עדיין לא תוקצבה בניית המבנה למתנ"ס?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מתי ייבנה מבנה למתנ"ס?

יצחק זיו: תשובת שר הבינוי והשיכון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יצחק זיו: משרד הבינוי והשיכון רואה חשיבות רבה בקידום תקציבי הפיתוח ליישובי הארץ בכלל וליישובי המיעוטים בפרט.

יצחק זיו: במסגרת זו קידם המשרד פרויקטים שונים ביישובי הבדואים בדרום, ובכלל זה בכפר חורה.

יצחק זיו: היקף התקציבים ליישובים אלה נגזר גם מהחלטות הממשלה.

יצחק זיו: הכפר חורה הוכלל במשרדנו בפרויקטים אלה: מתנ"ס 1,300 מ"ר – הפרויקט מתוכנן במשרד וכרגע נבדקות התוכניות להוצאת היתר בנייה.

יצחק זיו: הפרויקט מיועד לבנייה בשנת 2008, ותקציב גדול ומשמעותי ניתן להקמתו.

יצחק זיו: התקציב הסופי ייבחן ב-2008, בהתאם לכללי המשרד ולמסגרת התקציבית הכוללת ליישובי המגזר הבדואי בדרום.

יצחק זיו: אולם ספורט – משרד הבינוי והשיכון בנה ביישוב אולם ספורט תקני בכ-5 מיליוני ש"ח.

יצחק זיו: אולם זה פועל ומתפקד לרווחת התושבים.

יצחק זיו: מגרשי ספורט – בשנת 2007 העביר משרד הבינוי והשיכון 550,000 ש"ח להקמת מגרשי ספורט משולבים ליד קריית-החינוך סמוך לאולם הספורט.

יצחק זיו: מגרשים אלה ישלימו את מתחם החינוך ויאפשרו מתן שירות נוסף לתושבים.

יצחק זיו: משרד הבינוי והשיכון עובד בתיאום מלא ובשיתוף פעולה עם הרשויות ומאפשר לרשויות להציע סדרי עדיפויות בתוכניות העבודה.

יצחק זיו: היישוב חורה העדיף לקדם את בניית אולם הספורט, ובעדיפות שנייה הקמת מתנ"ס.

יצחק זיו: המשרד פעל בהתאם לסדר עדיפויות זה, וכאמור אנו מקווים לתקצב את בניית המתנ"ס בשנת התקציב 2008.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1433 של חבר הכנסת אברהים צרצור שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת אברהים צרצור שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

יצחק זיו: במשך השנים מאז קום המדינה ועד היום לא הוקמה עיר ערבית אחת, והוקמו עשרות ערים יהודיות.

יצחק זיו: הערים והכפרים הערביים הופכים לאט-לאט למחנות שהחיים בהם נעשים בלתי נסבלים.

יצחק זיו: הסיבה היא חוסר תכנון אסטרטגי שישרת את האוכלוסייה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: למה לא מקימים עיר ערבית בישראל?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: האם קיימת מודעות לצרכים של האוכלוסייה הערבית בפיתוח חלופות למגורים מחוץ לכפרים הערביים הסגורים?

יצחק זיו: תשובת שר הבינוי והשיכון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: המסגרת התכנונית העליונה שעל-פיה אפשר היום לתכנן בישראל היא תוכנית מיתאר ארצית משולבת לבנייה, לפיתוח ולשימור – תמ"א 35.

יצחק זיו: מטרתה לתת מענה על צורכי הבנייה והפיתוח של המדינה כולה, על כל מגזריה.

יצחק זיו: בתמ"א מודגש, בין השאר, פיתוח הערים והיישובים הקיימים, והיא אינה מעודדת הקמת ערים חדשות, בעיקר בשל המחסור ההולך וגדל במשאב הקרקע.

יצחק זיו: בעבודה שהזמין משרד הבינוי והשיכון לפני שנים ספורות על עתודות הקרקע במרכז הגליל נמצא כי במגזר הערבי יש היצע קרקעי גדול יחסית לפיתוח בתחומי היישובים והערים.

יצחק זיו: כדי לאפשר פיתוח של קרקעות אלה נדרשים הכנת תוכניות ושינוי ייעוד הקרקע.

יצחק זיו: בתוך כך אציין כי המשרד, יחד עם מינהל מקרקעי ישראל, ובהובלת משרד הפנים, מקדמים היום תוכניות מיתאר רבות ליישובים ולערים במגזר הערבי, בשיעור גדול פי כמה ממספר התוכניות המקודמות למגזר היהודי.

יצחק זיו: כיום כלולים בפרויקט זה כ-85 יישובים ערביים.

יצחק זיו: בתוכניות אלה ניתן מענה על כלל הצרכים העכשוויים והעתידיים של האוכלוסייה ביישוב, ממגורים עד מוסדות ציבור ועד תעסוקה.

יצחק זיו: נוסף על כך, חשוב לציין כי משרד הבינוי והשיכון מקדם תוכניות להפיכת ג'דידה-מכר למוקד עירוני מסודר, תוך הגדלת היישוב הקיים, פיתוחו ועיבויו.

יצחק זיו: מדובר בתוכניות להקמת רובע מגורים חדש, ובו כ-7,000 יחידות דיור, ולצדו תוספת אזור שייועד לפארק תעסוקה, מסחר, מוסדות אזוריים ומשרדים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1469 של חבר הכנסת משה כחלון שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר הבינוי והשיכון ביום כ"ד באב התשס"ז (8 באוגוסט 2007): על-פי חוק דמי מפתח, מי שמשלם שכר חודשי על נכס הופך להיות דייר מוגן.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: כשמדובר בנכס למטרות מסחריות, האם שוכר רשאי להכניס דור שני לנכס ולגרום לכך שהמשכיר יאבד את זכויותיו?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה ייעשה לטיפול בסוגיה?

יצחק זיו: תשובת שר הבינוי והשיכון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: חוק דמי מפתח לא קיים עוד, והוראותיו הוטמעו בחוק הגנת הדייר [נוסח משולב], התשל"ב-1972 (להלן: חוק הגנת הדייר).

יצחק זיו: בחוק הגנת הדייר מוסדרת כל סוגיית השכירות המוגנת, הן בדירות מגורים הן בבתי-עסק.

יצחק זיו: על-פי חוק זה, דייר ששילם דמי מפתח מקבל את הגנת החוק וזוכה באגד של זכויות במושכר, ובו גם זכות הורשה מסוימת ומוגבלת.

יצחק זיו: סעיף 23 בחוק מסדיר את המצב המשפטי במקרה של "דייר של בית-עסק שנפטר", וקובע כדלקמן: (א) "דייר של בית-עסק שנפטר, יהיה בן-זוגו לדייר, ובלבד שהשניים היו בני-זוג לפחות שישה חדשים סמוך לפטירת הדייר, והיו מתגוררים יחד תקופה זו.

יצחק זיו: (ב) באין בן-זוג כאמור בסעיף קטן (א), יהיו ילדי הדייר לדיירים.

יצחק זיו: ובאין ילדים, אותם היורשים על-פי דין שעבדו עם הדייר בעסק לפחות שישה חודשים סמוך לפטירתו".

יצחק זיו: רק מי שעונה במדויק על תנאי הסעיף יהפוך לדייר בבית-העסק.

יצחק זיו: בהעדר יורשים שעומדים בתנאי הסעיף יחזור המושכר לבעל-הבית.

יצחק זיו: יצוין עוד, כי גם אם יש יורשים שעומדים בתנאי הסעיף, אלה חייבים להמשיך לנהל את אותו עסק שהיה לנפטר, ואם האלמנה אינה רוצה או אינה יכולה לעשות כן, או אם הילדים היורשים, במקרה שהם היורשים, אינם יכולים או אינם רוצים להמשיך לנהל עסק זה, כי הם בעלי מקצוע אחר, ו/או שיש להם עסק משלהם, או שהם גרים בחו"ל, או בעיר אחרת, רחוקה מהעסק, ונבצר מהם לעשות כן – כי אז הם עלולים לאבד את זכויותיהם, או למהר ולהעביר את המושכר לאחר, ואז יקבל בעל הבית כשליש מדמי המפתח שיתקבלו.

יצחק זיו: מן הראוי להוסיף כי אם בית-העסק שמדובר בו נמנה עם 22 סוגי העסקים שדמי השכירות המרביים אינם חלים עליהם – ראה סעיף 52א(ה) לחוק, וכן תקנות הגנת הדייר (דמי שכירות בבתי-עסק – אי-תחולת השיעורים המרביים והפחתות), התשמ"ג-1983 (קולנוע, סוכנות נסיעות, עסקי מקרקעין, תיווך, מלון, בנק, משרד עורך-דין, קליניקה וכדומה) – כי אז יקבל בעל-הבית דמי שכירות בערך השוק, ולא מופחתים כרגיל, אף שקיבל דמי מפתח עם כניסת הדייר למושכר.

יצחק זיו: לסיכום אומר כי האיזון המשפטי שקבע המחוקק בכל הקשור להעברת זכויות בעקבות פטירת הדייר בבית-עסק הוא של העברת זכויות מוגבלת בעיקרה, לקרובים מדרגה ראשונה בלבד, וגם זה בתנאים מסוימים בלבד ומתוך מחויבות, על-פי החוק, להמשיך לנהל את אותו עסק ספציפי שניהל הנפטר, ויש לזכור כי חלק גדול מבתי-העסק משוחררים מתקרת המקסימום של שכר הדירה, דהיינו השוכר, הדייר, משלם דמי שכירות כמו בשוק החופשי, אף ששילם דמי מפתח.

יצחק זיו: כיוון שכך, לדעתי אין מקום להתערב בהסדר החוקי הקיים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1503 של חבר הכנסת אמנון כהן: מעמדם של רוכשי דירות מ"חפציבה".

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ה' בחשוון התשס"ח (17 באוקטובר 2007): פורסם כי רוכשי הדירות מחברת "חפציבה", שקרסה, התבקשו לשלם את יתרת חובם אף שכלל לא ברור אם יקבלו את דירתם.

יצחק זיו: בקשה זו בוטלה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הרוכשים אמורים לשלם סכומים נוספים?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה ייעשה כדי לסייע להם לקבל את דירותיהם?

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת אמנון כהן שואל, לפי פרסום שרוכשים מחברת "חפציבה" התבקשו לשלם את יתרת חובם, אף שכלל לא ברור אם יקבלו את דירתם – הוא מציין שהבקשה הזאת בוטלה, ולכן הוא שואל אם הרוכשים אמורים לשלם סכומים נוספים ומה ייעשה כדי לסייע להם לקבל את דירותיהם.

זאב בוים: 1–2.

זאב בוים: לקבוצת חברות "חפציבה" הוצאו צווי הקפאת הליכים, ובמסגרת זו מונו כונס הנכסים הרשמי לנאמן זמני ועורך-הדין יצחק מולכו למנהל מיוחד.

זאב בוים: בצווי הקפאת ההליכים נקבע שבשלב זה אין לגבות מרוכשי דירות את יתרות חובם בעבור הדירות.

זאב בוים: משנתגלה לכונס הנכסים הרשמי ולמנהל המיוחד שנעשה ניסיון לגבות יתרות חוב כאלה, הם פעלו כדי למנוע זאת.

זאב בוים: כפי שהסברתי בתשובתי על הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת יעקב כהן ואמנון כהן, במתווה שהציעו כונס הנכסים הרשמי והמנהל המיוחד בדין-וחשבון שהגישו לבית-המשפט יש כדי לפתור את הבעיה של רוכשי הדירות מקבוצת "חפציבה".

זאב בוים: נושא זה הוא בטיפול בית-המשפט, וההליכים בעניינו הם בעיצומם.

זאב בוים: במסגרת המתווה האמור יידרשו רוכשי הדירות שיקבלו את דירותיהם להשלים את יתרת חובם על-פי הסכמי רכישת הדירות.

זאב בוים: הבנקים המלווים פרויקטים ידאגו להשלים את בנייתם ולהעמיד קרן שתיוחד לתשלום פיצוי ראוי – 70% – לרוכשי דירות שלא יקבלו דירות בסופו של דבר.

זאב בוים: רוכשי הדירות שיקבלו את דירותיהם יידרשו לשלם תוספת למחיר בשיעור 2% ממחיר הדירות.

זאב בוים: תוספת זו נועדה בראש ובראשונה להבטיח את הסדרת רישום זכויותיהם של רוכשי דירות אלה, ובכלל זה חתימה על הסכמי חכירה עם מינהל מקרקעי ישראל.

אמנון כהן: תודה, כבוד השר, על התשובות המעמיקות.

אמנון כהן: אבל השאלה הנוספת היא מתי רואה כבוד השר את הפתרון הסופי.

אמנון כהן: אני יודע שכל פרויקט הוא עולם ומלואו וכל אחד הוא בשלב כזה או אחר, אבל מדובר באוכלוסיות ששילמו ממיטב כספן.

אמנון כהן: כיוון שזה אורך הרבה זמן והם לא נכנסו לדירותיהם, לפעמים הם נאלצים לשכור דירות אחרות בשביל לחיות.

אמנון כהן: זאת אומרת, מצד אחד הם משלמים משכנתה, ומצד שני הם צריכים לשכור דירה.

אמנון כהן: זאת אומרת, פעמיים הוצאה.

אמנון כהן: האם יש ועדה בין-משרדית שאולי יכולה להקפיא בינתיים את המשכנתה כדי שיוכלו בינתיים לחיות עד שיקבלו את הדירה שלהם?

אמנון כהן: יש אלי המון פניות בתחום הזה, ואני רוצה לדעת אם יש איזו חשיבה מעמיקה במשרדך, ועדה בין-משרדית, שבוחנת ובודקת לגופו של עניין מול כל משפחה, מול כל פרויקט.

זאב בוים: חבר הכנסת כהן, אתה בוודאי יודע שאם זה היה תלוי בבנקים, הם היו רוצים כבר שהכונס והעוזר של הכונס, עורך-הדין מולכו, יסירו את ההקפאה שגזר בית-המשפט כדי שכל בנק יעשה בתוך תחום הליווי שלו, וזאת נוסחה בדוקה לכך שלא מעטים מבין הרוכשים לא יזכו לקורת גג ולהגנה כלשהי על הכספים שהשקיעו בפרויקט.

זאב בוים: זה בדיוק מתכון למהומה שלמה.

זאב בוים: הרעיון מלכתחילה בהסדר שקיים באמצעות בית-המשפט היה לא לתת לאף בנק לברוח מאחריות ולייצר אחריות קולקטיבית שתדאג לכולם, בין כאלה שיקבלו בסופו של דבר את הדירות ובין אלה שלא יקבלו.

זאב בוים: לגבי לוח הזמנים, אני לא יודע להגיד לך עכשיו בוודאות את לוח הזמנים, כי בית-המשפט, נדמה לי פעם שנייה האריך את תקופת ההקפאה.

זאב בוים: אני לא יודע לענות ברגע זה, אני אבדוק בדיוק מה לוח הזמנים לתום התקופה הזאת שעד אז צריך להימצא ההסדר שאת המתווה שלו ציינתי פה, ובית-המשפט בוחן את זה.

זאב בוים: בעניין לוח זמנים אשמח לענות לך במישרין, אני אבדוק את זה.

זאב בוים: אשר לסידורי הביניים על ההוצאות שיש לאותם אנשים שעכשיו צריכים למצוא סידורים של שכירות וכל הדברים האלה – גם פה יש מקום לחשיבה על המנגנון הזה, אלא שמקורותיו הכספיים לא ברורים.

זאב בוים: אני יודע שעורך-הדין מולכו והכנ"ר – הכונס הרשמי – בוחנים גם את הסוגיה הזאת.

זאב בוים: גם עליה עוד אין מענה.

זאב בוים: היא נשארת פתוחה בשלב זה.

אמנון כהן: אפשר להקפיא בינתיים את תשלומי המשכנתה, שלא ישלמו כסף עד שתהיה הדירה, וייתנו להם לחיות.

זאב בוים: אני מוכן לבדוק אם יש כיוון כזה.

זאב בוים: אני לא יודע מה ההשלכות של זה.

אמנון כהן: כבוד השר, יש ועדה בין-משרדית במשרד האוצר, ולפרט מסוים כזה או אחר כן עושים את זה.

אמנון כהן: צריך לבחון את זה.

זאב בוים: אני אעלה את הסוגיה הזאת.

זאב בוים: תודה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1579 של חבר הכנסת גדעון סער שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת גדעון סער שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007): במינהל מקרקעי ישראל קיימת ועדת חריגים המטפלת בנושאי דמי ההסכמה במכירת נכס.

יצחק זיו: נודע לי כי לא קיימת ועדת חריגים בעבור אוכלוסייה חלשה לתשלום השנתי למינהל מקרקעי ישראל.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע לא קיימת ועדת חריגים לתשלום שנתי למינהל מקרקעי ישראל בנוסף להקפאת התשלום או חלוקתו לתשלומים?

יצחק זיו: תשובת שר הבינוי והשיכון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: תשלום שוטף למינהל הינו תשלום בגין השימוש בקרקע, דמי חכירה שנתיים, המחושב מערך הקרקע.

יצחק זיו: האחוז השנתי המתחייב מרוב החוזים שלא שילמו דמי חכירה הוא 5%.

יצחק זיו: מועצת מקרקעי ישראל הפחיתה את השיעור לשיעור נמוך ביותר והוא כיום 0.6% בלבד.

יצחק זיו: כמו כן החליטה המועצה לאפשר להוון את דמי החכירה בתשלום חד-פעמי שערכו 5.5% בלבד.

יצחק זיו: לאוכלוסיות חלשות אשר אינן יכולות לשלם באופן שוטף, החליטה המועצה לאפשר להקפיא את הסכומים, כולל היוון והקפאת הסכומים עד לביצוע עסקה במקרקעין – דהיינו, מכירה או הורשה.

יצחק זיו: ההחלטות הנ"ל, הן של הפחתה בשיעורי דמי החכירה השנתיים והן אופציית ההיוון והקפאת הסכומים, מייתרות את עבודות ועדת חריגים, שהן ביורוקרטיות כבדות של מבחני הכנסות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1603 של חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007): מינהל מקרקעי ישראל מקיים, לדבריו, משא-ומתן עם נווה-אטי"ב על ניהול אתר החרמון.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מתוקף אילו הליכים והחלטות מתנהל המשא-ומתן?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מתוקף אילו הליכים והחלטות נוהל האתר על-ידי המושב בעבר?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם ניתנה לגורמים נוספים הזדמנות להתחרות על ניהול האתר?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: איזו תמורה גבתה המדינה בעבור ניהול האתר עד היום?

זאב בוים: 1–4.

זאב בוים: אתר החרמון ניתן בהרשאה למושב נווה-אטי"ב עם כינון הממשל הצבאי ברמת-הגולן, כחלק מאמצעי הייצור של המושב, במסגרת הסכם משולש שנחתם בין הממונה על הרכוש – המינהל האזרחי – ברמת-הגולן, ההסתדרות הציונית והמושב.

זאב בוים: בתחילת שנות ה-80 נגרע שטח האתר מחוזה המשבצת של היישוב, אך לא נגרע ממפת המשבצת, ובפועל הוחזק על-ידי המושב ללא כל התנגדות מצד המינהל אשר המשיך להתייחס אליו כאל חלק מאמצעי הייצור.

זאב בוים: חוזה המשבצת עם היישוב חודש מדי שלוש שנים, והאחרון הסתיים ב-11 באוקטובר 1996, ומאז לא חודש.

זאב בוים: מושב נווה-אטי"ב מחזיק בשטח משנות ה-70 ועד היום ברציפות.

זאב בוים: המשא-ומתן עם היישוב הוא לחידוש חוזה המשבצת, והמגמה היא לחתום עם היישוב על חוזה נפרד לגבי אתר החרמון על-פי התנאים שיסוכמו, לרבות תנאים כספיים.

זאב בוים: ההתייחסות לאתר החרמון הינה כאל חלק מאמצעי הייצור של המושב, ועל כן לא נגבו כספים בעבור האתר בנפרד.

זאב בוים: הבסיס החוקי לסידור שהיה נוהג עד עכשיו הינו תקנה 25(1), שכן היישוב מחזיק במקרקעין באופן רציף יותר מעשר שנים ללא כל התנגדות מצד המינהל.

דב חנין: תודה רבה על התשובה המפורטת.

דב חנין: אני, כמובן, אדוני השר, חייב להביע את השתוממותי על תוכן התשובה, לא על התשובה עצמה, מכיוון שלמעשה מה שאתה אומר לנו הוא שהמושב הזה מחזיק את אותו מקום, אתר החרמון, בלי שום הסכם עם המדינה, בלי שום כלום.

דב חנין: אני אומר את זה בצער, אבל זאת כנראה התוצאה הטבעית מהתייחסות למקום הזה כאל סוג של שלל מלחמה.

דב חנין: בסך הכול הרי מבחינת המשפט הבין-לאומי זה שטח כבוש, והוא מחולק למישהו כי הוא כנראה מקורב לצלחת, וזה מה שקרה וכך זה ממשיך להתנהל.

דב חנין: אני רוצה לשאול אותך, אדוני השר, על הצד השני של המטבע.

דב חנין: אני רוצה לשאול אותך על תושבי כפר-שלם, שגם הם החזיקו ללא כל התנגדות, במשך עשרות שנים, בבתיהם.

דב חנין: אני מדבר על תושבי מתחם רחוב צה"ל, שאדוני מכיר אותם היטב.

דב חנין: אני מבין שמחר הם אמורים להיות מפונים מבתיהם, והבתים האלה אמורים להיהרס.

דב חנין: אני שואל איך ייתכן שמצד אחד המדינה מאפשרת להחזיק בנכס כלכלי כל כך משמעותי כמו אתר החרמון, בלי שום תמורה כלכלית אמיתית, מאחר שהחזיקו בו במשך כל כך הרבה שנים, ומצד שני אנשים מפונים מבתיהם, שזה בעצם הרכוש העיקרי היחידי שיש להם עלי-אדמות, מבלי שנעשית איזושהי פעולה נמרצת ונחרצת נגד הדבר הזה.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לבקש ממך, ברגע האחרון הזה, להתערב מטעם משרדך כדי למנוע את רוע הגזירה הזאת שהולכת להתרגש על תושבי כפר-שלם.

זאב בוים: חבר הכנסת דב חנין, אני אתחיל מהסוף.

זאב בוים: בהליכים האלה שקשורים לפסקי-דין והפעלתם והוצאתם לפועל – אני לא יכול להתערב בהליכים האלה.

זאב בוים: אתה בוודאי מבין שאני לא יכול לעשות את זה.

זאב בוים: אני כן חושב שצריך לעשות מאמץ, ואני מנסה לעשות עכשיו דברים כדי לפתור את בעיית כפר-שלם.

זאב בוים: יש גם סוג של קשר ואינפורמציה.

זאב בוים: האמת היא שההמתנה שקיימת עכשיו, או פסק הזמן הזה, קשור לבחירתו של מנכ"ל "חלמיש".

זאב בוים: אני מקווה שזה תהליך שלא יארך זמן רב מדי.

זאב בוים: אבל גם חבר הכנסת דב חנין יודע שאלה שני מקרים שונים ביסודם.

זאב בוים: המקרה של נווה-אטי"ב הוא שונה, הוא בהחלט במקום אחר.

זאב בוים: אם אני מוריד את הקונוטציות של העמדות הפוליטיות של חבר הכנסת חנין ומתייחס לגופו של עניין – באמת השאלה העניינית היא איך זה שגם כשהוחלט על הפרדת האתר מהמשבצת לא נחתם הסכם וטרם ערכו את העסקה עם השווי שהמדינה צריכה לקבל מהמושב.

זאב בוים: השאלה היא במקומה.

זאב בוים: אני רק יכול לומר שמתנהל משא-ומתן בדיוק למטרה הזאת.

זאב בוים: אנשי המושב התעקשו לא מעט זמן – די הרבה שנים – לעשות הפרדה, וראו בהחלטה המקורית של התייחסות אל האתר ואל יתר שטחי המושב כאל משבצת אחת.

זאב בוים: אני יכול לומר כך – אם בזמן קצר לא יסתיים המשא-ומתן בהבנה עם המינהל, זאת אומרת, על-פי דרישות המינהל להתייחס אל האתר על כל המשמעויות, כולל הפיצוי שמגיע למינהל בעבור השימוש בקרקע הזאת, המינהל ינקוט אמצעים, כולל אמצעים מהסוג שננקטים בכפר-שלם, כדי לטפל ולהגיע לסיום העניין.

זאב בוים: התראה כזאת ניתנה גם לאנשי המושב, ואני מעריך – אני מאוד מקווה – שיימצא הסדר כזה שהאתר יהיה בנפרד ממשבצת הקרקע, ויתייחסו אליו לכל דבר ועניין כאל עסק שיש בגינו פיצוי כספי הולם למדינה בעבור השימוש בו.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1627 של חבר הכנסת דוד אזולאי שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: פורסם כי בית-הכנסת העתיק – האר"י – בצפת מצוי בסכנת התמוטטות.

יצחק זיו: בשל ויכוח בין העירייה למשרדך נמנע השיפוץ בפועל אף שהתקציב לכך אושר.

יצחק זיו: בעירייה טוענים שפנו למשרדך וטרם התקבלו התקציבים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם בעיה זו ידועה למשרדך?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: האם הוגשה בקשה למשרדך בנושא זה?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מתי ישופץ המבנה?

יצחק זיו: תשובת שר הבינוי והשיכון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יצחק זיו: בעבר העירייה קיבלה כספי אפוטרופוס כללי באמצעות המשרד בסך כ-200 אש"ח לשיפוץ בית-הכנסת.

יצחק זיו: העבודה בוצעה באמצעות רשות העתיקות והסתיימה.

יצחק זיו: אם כיום היישוב רוצה תקציב נוסף להמשך השיפוץ, עליהם לפנות במישרין אל האפוטרופוס הכללי, כפי שעשו בעבר, ולבקש הקצבה נוספת.

יצחק זיו: מחוז הגליל הדריך את העירייה כיצד עליה לפעול ולאן לפנות כדי לבדוק זכאותה לתקציב נוסף.

יצחק זיו: משרד הבינוי והשיכון רואה חשיבות מרובה בנושא, ולכן ממליץ לסייע ליישוב כדי לשקם את המבנה.

יצחק זיו: חשוב לציין כי פרטים שבכתבה שפורסמה בעיתונות, כאילו למחוז יש תקציב שאיננו מנוצל, אינם נסמכים על עובדות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1735 של חבר הכנסת חיים אמסלם שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הבינוי והשיכון ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יצחק זיו: פורסם כי התארגנה קבוצת צעירים במחאה על האמרת מחירי הדירות בירושלים עד כדי כך שלזוג צעיר אין סיכוי לרכוש דירה בעיר.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מה הן הסיבות לעליית מחירי הדירות בירושלים?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה נעשה כדי להגדיל את ההיצע?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה נעשה למען הוזלת מחירי הדירות בבירה?

יצחק זיו: תשובת הבינוי והשיכון זאב בוים: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: פער משמעותי בין ההיצע – ההולך ומצטמצם בשנים האחרונות – לבין הביקוש לדירות בעיר, שהולך וגובר בשנים האחרונות.

יצחק זיו: העלייה בביקוש נובעת בין היתר מעלייה מתמדת במספר הזוגות הנישאים, בתוספת עולים, ובשנים האחרונות בביקושים מצד תושבי חוץ.

יצחק זיו: מצד ההיצע: קושי הולך וגובר באישור תוכניות לבנייה בעיר, ליד צמצום בעתודות קרקע ציבוריות לבנייה בעיר.

יצחק זיו: מצד הביקוש: ירושלים מושכת מספר גדול יחסית של עולים מארצות המערב, רובם גילאי אמצע החיים, מבוססים, ורובם דתיים; אלה קונים דירות יוקרה או בשכונות יקרות – רחביה, טלביה, המושבה הגרמנית, בקעה, קטמון, וכדומה – או בשכונות חרדיות – בית-וגן, הר-נוף, שערי-חסד, רוממה-עילית, לאחרונה גם ברמת-אשכול – מה שמביא לעלייה במחירי הדירות בשכונות אלה וגם באזורים הסמוכים להם.

יצחק זיו: בשנים האחרונות מדווח על מגמה חזקה של רכישת דירות על-ידי תושבי חוץ.

יצחק זיו: דירות אלה מיועדות למטרות ביקור – בחגים, או לשבוע-שבועיים במהלך השנה – או להשקעה בלבד – נדל"נית או "ציונית".

יצחק זיו: מגמה זו הביאה להאמרת מחירי הדירות בשכונות הנ"ל ולתחושה של "שכונות רפאים", שבהן חלק ניכר מהדירות ריקות רוב ימי השנה.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: פעולות להגדלת ההיצע: שר הפנים הקים ועדת מנכלים בראשות מנכ"ל משרד הפנים לזירוז ההליכים לאישור תוכניות.

יצחק זיו: בצדה הוקמה ועדת-חסמים, בראשות לשכת התכנון המחוזית במשרד הפנים, יחד עם נציגים מעיריית ירושלים, הרשות לפיתוח ירושלים – הרל"י, משרד הבינוי והשיכון – משהב"ש, ומינהל מקרקעי ישראל – הוועדה בוחנת את עתודות התכנון הציבוריות בעיר בהיקף של כ-14,000 יח"ד, במטרה לזרז את מהלך האישור הסטטוטורי של התוכניות, לפי סעיף 260 לחוק תו"ב, לצד מעקב אחרי קידום אישורן של כ-40 תוכניות מהמגזר הפרטי, שיוסיפו כ-10,000 יח"ד נוספות בעיר.

יצחק זיו: משהב"ש, עיריית ירושלים והרל"י מקדמים תוכניות להתחדשות עירונית בשכונות ותיקות בירושלים, על-ידי ציפוף המרקם הקיים ועיבוי השכונות בבנייה חדשה.

יצחק זיו: תוכניות אלה צפויות להניב בסוף התהליך תוספת של בין 10,000 ל-15,000 יח"ד.

יצחק זיו: בתוכנית המיתאר החדשה לעיר, הנמצאת בתהליכי אישור, נוספו שטחים לתכנון ובנייה חדשה בעתיד – בדרך כלל שטחים בשולי העיר, עם רמת מורכבות גבוהה ביותר.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: פעולות להוזלת מחירים בעיר: בנוסף לפעולות להגדלת ההיצע אשר יסייעו להוזלת המחירים, נבחנת סדרת של המלצות הנועדות להוזלת מחירי הדיור, כדלהלן: פרויקטים של דיור למשתכן בשכונות ציבוריות; פרויקטים של דיור להשכרה בשכונות ציבוריות; קביעת מכסות של דיור בר-השגה – attainable housing – בשכונות ציבוריות בעיר (מחייב חקיקה); סיוע בתמרוץ לבעלי הנכסים ובשדרוג התשתית הציבורית בשכונות שבהן יקודמו פרויקטים של התחדשות עירונית.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד השר.

זאב בוים: תודה רבה.

יצחק זיו: הודעה למזכיר, בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – 1.

נאזם בדר: סיכום עם סיעת ש"ס לקראת תקציב המדינה לשנת 2008.

נאזם בדר: 2.

נאזם בדר: סיכום בין סיעות הקואליציה לבין סיעת ישראל ביתנו בדבר הארכת תוקף הסיכום הקואליציוני משנת 2007 לשנת 2008.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה למזכיר.

יצחק זיו: אני מזמין את סגן שר הביטחון מתן וילנאי לעלות על הבמה ולהשיב על שאילתות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1205 של חבר הכנסת יעקב מרגי שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007): ב"המודיע" פורסם כי גורם צבאי אמר לכתב הצבאי של העיתון שצה"ל לא ימגן את בתי-הכנסת בשדרות כל עוד לא החליטה הממשלה לעשות זאת.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – אילו מוסדות כן מוגנו?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה למיגון בתי-הכנסת ומוסדות הדת?

יצחק זיו: תשובת שר הביטחון אהוד ברק: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: את הגדרת המוסדות הזכאים למיגון קובעת הממשלה בהחלטות מסודרות.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: משרד הביטחון שוקד כל העת וללא לאות על מיגון והגנת יישובי עוטף-עזה ושדרות בחמישה מישורים עיקריים: א.

יצחק זיו: השלמת פרויקט מיגון בתי-הספר (בשיתוף משרד החינוך, פיקוד העורף – פקע"ר וראשי היישובים); ב.

יצחק זיו: גיוס המשאבים הנדרשים לשיפוץ המקלטים הציבוריים – על-פי תוכנית של פקע"ר; ג.

יצחק זיו: ריכוז עבודת מטה בכל הקשור למיגון בתי התושבים (בשיתוף משרד השיכון) לקראת החלטה בממשלה הצפויה בסוף ינואר – תחילת פברואר 1998; ד.

יצחק זיו: כמו כן, נבנים בתי-ספר חדשים ממוגנים באחריות משרד החינוך.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: ביחס למיגון בתי-כנסת – משרד הביטחון הנחה לבצע עבודת מטה לבחינת מיגון בתי-כנסת.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1295 של חבר הכנסת רן כהן שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007): "הבית הבודד", המצוי במובלעת ישראלית ליד מחסום שקד בצפון הגדה, נותק ממים וחשמל עם ניתוקו מהכפר טורה עם הקמת גדר ההפרדה.

יצחק זיו: בבית גרים 15 בני-אדם, בהם ילדים וזקנים.

יצחק זיו: צה"ל הבטיח כמה פעמים לדאוג לחיבור הבית למים ולחשמל, אך למעט פיצוי בסך 5,000 ש"ח לא אפשר חיבור לחשמל ולמים.

יצחק זיו: הבית נמצא במרחק של פחות מ-100 מטר מבתי היישוב שקד, שסירב לחברו לקווי החשמל והמים שלו.

יצחק זיו: רצוני לשאול: מה ייעשה להבטחת אספקת מים וחשמל לתושבי הבית?

יצחק זיו: תשובת שר הביטחון אהוד ברק: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן ההתייחסות: צה"ל בא בדברים עם בעל הנכס לשם הסדרת חיבור הנכס לתשתיות המים והחשמל.

יצחק זיו: הנושא נחתם חוזית בין בעל הבית האמור לבין משהב"ט ויצא לביצוע.

יצחק זיו: ההסכמות עוגנו במסמך כתוב, אשר נוסחו הרשמי מצוי בידיו של ראש היחידה לי"ע (קמ"ט משהב"ט), ובכך סוכם הנושא.

יצחק זיו: נכון להיום, צה"ל נותן תשתית לחיבור בין שני צדי הגדר למים ולחשמל ובעל הבית מתחבר עצמאית.

יצחק זיו: הקבלן אשר אמור לבצע את העבודה היה במילואים עד 20 בדצמבר 2007, ואמור להתחיל בעבודה מייד עם סיומם; משך העבודה מוערך בכ-10 ימי עבודה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1531 של חבר הכנסת מוחמד ברכה: מבצע איסוף ערכות מגן.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר הביטחון ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007): מבצע לאיסוף ערכות המגן מתבצע בכל חלקי הארץ.

יצחק זיו: יש יישובים שנאספו בהם הערכות ויש כאלה שעוד לא.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: באיזה שלב נמצא מבצע האיסוף?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: על-פי איזה מפתח מתבצע איסוף הערכות בערים וביישובים בכל חלקי הארץ?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מתי יוחזרו ערכות המגן לאזרחים?

מתן וילנאי: השאלה של חבר הכנסת ברכה עוסקת במבצע לאיסוף ערכות המגן.

מתן וילנאי: יש יישובים שנאספו מהם הערכות, ויש כאלה שעוד לא.

מתן וילנאי: באיזה שלב נמצא מבצע האיסוף?

מתן וילנאי: על-פי איזה מפתח?

מתן וילנאי: מתי יוחזרו ערכות המגן לאזרחים.

מתן וילנאי: 1–3.

מתן וילנאי: מבצע איסוף ערכות המגן החל בינואר 2007, ואז אמר מנכ"ל משרד הביטחון לוועדת החוץ והביטחון – הייתי חבר בה אז -שבתוך שנתיים יוחזרו הערכות לאזרחים, וכתוצאה מזה אנחנו בוועדה אישרנו את המבצע הזה.

מתן וילנאי: שום דבר לא השתנה בזה, ותוך שנתיים – אני מניח שלפני זה – יוחזרו הערכות לאזרחים.

מתן וילנאי: שתי חברות עוסקות במבצע האיסוף בפריסה לשישה אזורים.

מתן וילנאי: הוא התחיל בערים הגדולות, עובר לערים הקטנות ולמגזר הכפרי.

מתן וילנאי: התהליך הזה נמשך.

מתן וילנאי: הכוונה היא להגיע ל-4.2 מיליוני ערכות בשנה זו, ונמשיך לאחר מכן ככל שנוכל.

מתן וילנאי: אין כאן שום שיקול של מגזר כזה או אחר.

מתן וילנאי: תפיסת העולם שלנו אומרת שחלק מהמיגון זה ערכת מגן לכל אזרח במדינת ישראל, ועל זה אנחנו פועלים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, מובן שאני, כמו רבים מאזרחי המדינה, מודאג מאפשרות של התלקחות מלחמתית כלשהי, דבר שאנחנו כמובן לא רוצים בו.

מוחמד ברכה: אבל יש הרבה דיבורים בזמן האחרון על העניין הזה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה מחייב מחשבה שנייה שאם חס וחלילה תקרה התלקחות כזאת או מתיחות כזאת, האזרחים יהיו חשופים.

מוחמד ברכה: איך משרד הביטחון מתייחס לאפשרות הזאת, ואם אתם כל כך משוכנעים, האם אתם יכולים להרגיע את האזרחים שאין באופק אפשרות של מלחמה חדשה?

מתן וילנאי: כל הפעולה של איסוף ערכות המגן, כל הפעולה של הקמפיין של פיקוד העורף שמתחיל עכשיו שאנחנו קוראים לה "הכי מוגן שיש", לא עוסקת בהסתברות למלחמה בטווח כזה או אחר, אלא בהבנה שחלק מאורח החיים במדינה צריך להיות שהאוכלוסייה מוכנה לפגיעה גם בעורף, וזה בא לידי ביטוי הן בקמפיין והן באיסוף הערכות.

מתן וילנאי: מלחמה יכולה לפרוץ בלוח זמנים כזה או אחר, זה לא רלוונטי לעניין הזה.

מתן וילנאי: זה איום קבוע שאנחנו חיים בצלו, בדיוק כפי שביפן חיים בצל קבוע של רעידות אדמה, ובמקומות אחרים בצל של אסונות טבע נוראיים.

מתן וילנאי: אצלנו זה לא אסון טבע, זה בידי אדם, ואנחנו נערכים בכל מקרה ללא שום שיקול של לוח זמנים כזה או אחר.

מוחמד ברכה: פרק הזמן של שנתיים – – –

מתן וילנאי: יש בזה אלמנט של לקיחת סיכון.

מתן וילנאי: אבל מכיוון שהתברר לנו שרוב הערכות שבידי האזרחים הן לא כשירות, החלטנו לעשות את המאמץ הזה שגם כמובן עולה כסף, גם על מנת לרענן ועל מנת להיות בטוחים שהערכות כולן בסופו של דבר בידי האזרחים, ובכשירות הראויה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1547 של חבר הכנסת מוחמד ברכה: מכל האמוניה במפרץ חיפה.

יצחק זיו: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר הביטחון ביום י"ט בחשוון התשס"ח (31 באוקטובר 2007): מחסן האמוניה במפרץ חיפה מכיל כ-14,000 טונות של אמוניה.

יצחק זיו: כל תקלה במתקן מסכנת את חייהם של כ-300,000 אזרחים בחיפה ובאזור.

יצחק זיו: נודע לי כי עיריית חיפה מנסה להעתיק את המחסן מהאזור ופיקוד העורף מכשיל את המאמצים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם המידע נכון?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה נעשה להעברת המחסן?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה הוא לוח הזמנים הקצר ביותר להעתקת המחסן?

מתן וילנאי: השאילתא עוסקת במכל האמוניה במפרץ חיפה, והשאלות שעולות הן – נודע לי כי עיריית חיפה מנסה להעתיק את המחסן מהאזור ופיקוד העורף מכשיל את המאמצים.

מתן וילנאי: האם המידע הזה נכון?

מתן וילנאי: מה נעשה להעברת המחסן?

מתן וילנאי: מה הוא לוח הזמנים הקצר ביותר להעתקת המחסן?

מתן וילנאי: הכוונה היא לא למחסן, אלא למכל, כמובן.

מתן וילנאי: מכל האמוניה במפרץ חיפה הפך להיות מין ססמה כזאת, כי יש באזור עוד מכלים רבים נוספים קטנים יותר שנזקם לא קטן משל המכל הזה, שאכן הוא הגדול ביותר.

מתן וילנאי: פיקוד העורף לא מונע מעיריית חיפה לעשות כל פעולה שם.

מתן וילנאי: הוא לא בסטטוס לעשות את זה בכלל, והוא לא מנסה להפריע.

מתן וילנאי: הכול מונח לפתחה של עיריית חיפה.

מתן וילנאי: רק בימים האחרונים שלחתי מכתב לראש העיר שמבקש ממנו לפעול בצורה כזו או אחרת לטובת המכל.

מתן וילנאי: המכל הזה ממוגן היטב כבר עכשיו.

מתן וילנאי: מדובר על מיגון נוסף שאף אחד עוד לא יודע מה משמעותו בדיוק.

מתן וילנאי: ביקשתי לבחון את זה, ובשבועות הקרובים תהיה לי תשובה גם לעניין הזה.

מתן וילנאי: אני חייב להדגיש שמפרץ חיפה נמצא בראש דאגותינו.

מתן וילנאי: יש שם פעולה רחבה, בעיקר של המשרד להגנת הסביבה, וגם של פיקוד העורף ומשרד הביטחון.

מתן וילנאי: מכל האמוניה במפרץ חיפה הוקם בשנת 1987, בקיבולת של 14,300 טונות.

מתן וילנאי: המכל בבעלות חברת "חיפה כימיקלים", והוא מאגר האמוניה היחיד בארץ.

מתן וילנאי: בעקבות מלחמת לבנון השנייה הועלו השערות לגבי בטיחותו של המכל, ונבחנו אפשרויות לרוקן את האמוניה ולהרחיקה ללב ים, או לחלופין לרדד את כמות האמוניה במכל ולשמור על רמת מלאי נמוכה, אלא שכל האפשרויות הללו נשללו.

מתן וילנאי: הוחלט כי המענה הוא המיגון העוטף את המכל, אשר עצם קיומו מנטרל את הסכנה מפני פגיעה סביבתית קרובה.

מתן וילנאי: פיקוד העורף בצה"ל אינו גוף רישוי ולא עוסק במיקום מכלים אלא במיגונם כנגד פגיעה במלחמתית על מנת להקטין סכנה לאוכלוסייה ממאגרים שקיומם אושר על-ידי הרשויות.

מתן וילנאי: לפיכך נושא העברת המכל ולוח הזמנים לכך לא נדון בצה"ל.

מתן וילנאי: לפיקוד העורף אין סמכות למנוע או לאשר את קיומו של מאגר חומרים מסוכנים במדינת ישראל.

מתן וילנאי: הנושא צריך להיות נדון בין הרשות המקומית לבין המשרד להגנת הסביבה.

מתן וילנאי: פיקוד העורף לא מכשיל את מאמצי עיריית חיפה להעתקת המכל, ואין לו סמכות או אחריות לנושא זה.

מתן וילנאי: באפריל הקרוב אנחנו נתרגל את כלל המערך שם, כדי לתת את המענה הראוי, וזה לא תמיד רק במיגון.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, מקור האינפורמציה שלי הוא כמובן עיריית חיפה.

מוחמד ברכה: במקרה השתתפתי, לרגל אירוע אחר, בישיבה של מועצת העיר.

מוחמד ברכה: השאלה נשאלה בישיבה, וניתנה האינפורמציה הזאת.

מוחמד ברכה: אני גם זוכר שבמהלך מלחמת לבנון השנייה היתה דאגה בקרב הציבור באזור מכך שמכל האמוניה ייפגע וייגרם נזק בלתי הפיך למאות אלפי תושבים.

מוחמד ברכה: אתה אומר שזה בסמכות עיריית חיפה ולא באחריות פיקוד העורף.

מוחמד ברכה: האם עיריית חיפה יכולה – מהיום להיום, או מהיום לעוד שנה – להחליט שהיא לא רוצה את המכל הזה בתחום השיפוט שלה, ופיקוד העורף ידאג למקום אחר, פחות צפוף מבחינת האוכלוסייה, לאחסן בו את האמוניה?

מתן וילנאי: פיקוד העורף אינו עוסק במיקום מכלי האמוניה בארץ.

מתן וילנאי: בכל מקום שיש בו מפגע – כזה או אחר – הוא נועד לטפל בו.

מתן וילנאי: הוא לא קובע איפה המכל יימצא, ואינו פוסק בין רשויות.

מתן וילנאי: רשויות אחרות בארץ עוסקות בזה, אם בכלל.

מתן וילנאי: פיקוד העורף עוסק במתן המיגון המקסימלי.

מתן וילנאי: מינו ועדה בראשות אלוף במילואים הרצל שפיר, והיא עסקה בזה.

מתן וילנאי: במקרה השבוע עסקתי בהמלצותיה של הוועדה שהובאו לשר להגנת הסביבה, המופקד על חומ"ס – חומרים מסוכנים.

מתן וילנאי: פיקוד העורף אינו צד בעניין, הוא אחראי למיגון בלבד.

מוחמד ברכה: ומשרד הביטחון לא מעורב בזה בכלל?

מתן וילנאי: כשאני אומר "פיקוד העורף", כוונתי כמובן גם למשרד הביטחון.

מתן וילנאי: האחריות בשגרה מונחת כולה על המשרד להגנת הסביבה.

מתן וילנאי: אנחנו עוסקים בהצעת מחליטים להפוך אותם לגוף של שגרה וחירום גם יחד.

מתן וילנאי: כולנו עוסקים בזה, והפתרון הראוי יימצא.

מתן וילנאי: אני חוזר ומדגיש שזה לא המכל הבעייתי ביותר.

מתן וילנאי: הוא כן הגדול ביותר, אבל הוא לא בלחץ.

מתן וילנאי: מכל קטן בלחץ מסוכן פי כמה, ויש כמה כאלה גם באזור מפרץ חיפה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1569 של חבר הכנסת מוחמד ברכה: התנכלות למוסקי הזיתים הפלסטינים.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007): פורסם על התנכלויות למוסקי זיתים פלסטינים.

יצחק זיו: ביום הראשון אף נפצעו כמה פלסטינים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – האם נעצרו התוקפים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: אם כן – האם יוגש נגדם כתב אישום? 4.

יצחק זיו: אם לא – מדוע?

יצחק זיו: סגן שר הביטחון מתן וילנאי: 1–4.

יצחק זיו: השאלה נשאלת בעקבות פרסום על התנכלויות למוסקי זיתים פלסטינים שבהן נפצעו כמה פלסטינים.

יצחק זיו: חבר הכנסת ברכה שאל אם זה נכון, אם התוקפים נעצרו ולמה כל זה קרה.

יצחק זיו: המסיק בחוות-גלעד, שבו אנחנו עוסקים, החל שבוע לפני עונת המסיק הרשמית, ב-8 באוקטובר 2007.

יצחק זיו: במועד זה תואמה כניסת פלסטינים לשטח מטע הגובל בבתי החווה.

יצחק זיו: המסיק התקיים בלא אירועים חריגים, באבטחה צמודה של צה"ל, משטרת ישראל ונציגי המינהל האזרחי.

יצחק זיו: האירועים המתוארים בכתבה התרחשו בימים שלאחר מכן, בשטח שרחוק משם 400 מטר, משום שהמסיק נעשה בלי תיאום עם כל הכוחות שנדרש תיאום עמם.

יצחק זיו: עם קבלת תלונת הפלסטינים וארגון "שומרי משפט" נשלחו כוחות צה"ל לסרוק את האזור, ולא נמצאו מוסקים או מתנחלים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאלה נוספת, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, אני חייב לומר שבשתי השאילתות האחרות התשובה היתה עניינית ורצינית, אבל לדעתי מי שכתב את התשובה הזאת מנסה להתחמק; יש אנשים שנפגעו, יש דברים שצולמו ויש דברים שידועים.

מוחמד ברכה: הרי לא ייתכן שהאחריות של משרד הביטחון נפסקת אם עוברים ממתחם מסוים מרחק 400 או 500 מטרים.

מוחמד ברכה: יש עובדה שכולם אומרים אותה, וכולם עוקבים אחריה – מדי שנה יש קבוצה קיצונית של מתנחלים ששמה לעצמה מטרה לפגוע בפרנסתם של הפלסטינים.

מוחמד ברכה: אני חושב שמשרד הביטחון, ככוח הכובש ששולט שם, אמור לתת את המענה על הבריונות הזאת, וגם לעצור את האנשים ולשים להם גבול.

מוחמד ברכה: לומר שמסיבות טכניות לא נמצא דבר ולא נודע – זה פשוט זלזול באינטליגנציה.

מתן וילנאי: חבר הכנסת ברכה, משרד הביטחון הוא לא הכובש, והוא לא השולט, אלא מדינת ישראל.

מתן וילנאי: האנשים יודעים כיצד להגיש תלונות במת"ק – מפקדת תיאום וקישור – שבאזור.

מתן וילנאי: במקרה ביקרתי שם לפני שבועיים וראיתי מאות אנשים שמגיעים למת"ק עם אלף ואחד נושאים.

מתן וילנאי: הם יודעים כיצד להגיש תלונה.

מתן וילנאי: כל תלונה תיבדק עד הסוף ותטופל בצורה הראויה.

מתן וילנאי: על סמך כתבה בעיתון אנחנו לא יודעים לפעול.

מוחמד ברכה: ועוד איך אתם יודעים לפעול.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 1584 של חבר הכנסת גדעון סער: ביטול פרויקט "מבצר".

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: נודע לי על סגירת פרויקט "מבצר" ביישוב איתמר ב-1 בינואר 2007.

יצחק זיו: פרויקט זה הוקם והופעל כהגנה מפני איום פיגועי החדירה אשר גרמו אבדות בקרב מתיישבי יהודה, שומרון והבקעה.

יצחק זיו: כוח מתחלף שאינו מכיר את השטח ואת המערכות המורכבות אינו יכול לתת מענה הולם לבעיה זו.

יצחק זיו: תוכנית זו נמצאה חסכונית יותר מהחלופה.

יצחק זיו: נודע לי שגם גורמים צבאיים סבורים שטעות לסגור את הפרויקט הזה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה הם המניעים לסגירת הפרויקט?

יצחק זיו: סגן שר הביטחון מתן וילנאי: 1–2.

יצחק זיו: עניינה של השאילתא הוא סגירת פרויקט "מבצר" ביישוב איתמר.

יצחק זיו: מדובר בפרויקט של אבטחת יישובים בכוחות מתוך היישובים עצמם.

יצחק זיו: חבר הכנסת סער שאל אם נכון שהפרויקט הזה נסגר, ואם כן – מה הם המניעים לסגירתו.

יצחק זיו: הפרויקט אומנם נסגר, לאחר שהצבא בחן את הסוגיה, ובכללה את הסוגיה של העסקת אנשים שיקבלו מעמד של עובדים קבועים במערכת הביטחון.

יצחק זיו: סגן הרמטכ"ל הקודם דן בנושא הזה והחליט שמשימת ההגנה על היישובים משתנה על-פי הערכת מצב מזמן לזמן, וצה"ל ממלא משימה זו לפי אופי האיום והיכולת לתת לו מענה.

יצחק זיו: סגן הרמטכ"ל הקודם הגיע למסקנה שעובדים קבועים במשימה זו מיותרים, ולכן ביטל צה"ל את ההתקשרויות האלה ולקח על עצמו את המשך אבטחת היישובים באמצעות אנשי צבא.

דוד רותם: כך זה יישאר גם בעתיד?

גדעון סער: אדוני סגן השר, דיברת על יישובים.

גדעון סער: האם תוכל לפרט באילו יישובים מדובר?

גדעון סער: השאלה ששאלתי במקור היתה על היישוב איתמר.

גדעון סער: האם יש יישובים נוספים?

מתן וילנאי: הפרויקט כולו, שהקיף כמה עשרות יישובים, הוא בתהליך סגירה, וחיילי צה"ל מיועדים למלא את מקומם של אנשי "מבצר".

מתן וילנאי: מדובר לא רק באיתמר.

גדעון סער: מה מלכתחילה היתה החלופה של אותם אנשים שחיילי צה"ל מחליפים אותם?

גדעון סער: למה הלכו בכיוון הזה?

מתן וילנאי: זה פרויקט שהתחיל בשנת 2002, ואני לא בקיא בנתונים האלה.

מתן וילנאי: אני יכול לבדוק ולתת לך תשובה.

גדעון סער: אני אשמח.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1625 של חבר הכנסת שלמה בניזרי – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שר הביטחון ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: פורסם כי "חצי מדינה ללא הגנה"; הממשלה החליטה להקים רשות חירום לאומית, בתי-החולים בצפון טרם מוגנו כראוי, למחצית האזרחים אין מקלט או ממ"ד ובמערכת הביטחון יש ויכוח בעניין מסכות אב"כ שחולקו בעבר ונאספו לאחרונה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה נעשה כדי לחזק את ביטחון האזרחים?

יצחק זיו: תשובת שר הביטחון אהוד ברק: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) חלק מהפערים שצוינו בשאילתא מוכרים היטב למערכת הביטחון.

יצחק זיו: על כן, ולנוכח הממצאים בדוח מבקר המדינה על תפקוד העורף במלחמת לבנון השנייה, החליטה הממשלה על הקמת רח"ל – רשות חירום לאומית.

יצחק זיו: רשות זו החלה את פעולתה בימים אלה ממש, לאחר שאושרה בקבינט המדיני-ביטחוני ב-19 בדצמבר.

יצחק זיו: בין תפקידי הרשות גם הגדרת הבעיות והפערים בעורף ותיאום פתרונות לטיפול בהם.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1657 של חבר הכנסת איתן כבל שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: לאחר מלחמת לבנון השנייה הודיעה הממשלה שתסייע בבניית מקלטים באזור הצפון, בעיקר כשמדובר בבנייה רוויה, שבה אין אפשרות להוסיף מקלטים.

יצחק זיו: נודע לי כי בבתים פרטיים רבים ביישובי הצפון טרם נבנו מקלטים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: בכמה בתים ביישובי הצפון אין כיום מקלטים?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה נעשה לקידום הנושא?

יצחק זיו: תשובת שר הביטחון אהד ברק: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: ככלל, תפיסת המיגון בצפון היא של מרחבים מוגנים.

יצחק זיו: משנת 1992 כל בנייה חדשה הנעשית בישראל מחויבת בבניית ממ"ד.

יצחק זיו: מדינת ישראל אינה בונה מקלטים או ממ"דים לתושבי הצפון, אלא משדרגת את המקלטים הציבוריים, כחלק מפרויקט של משרד הביטחון.

יצחק זיו: אוסיף ואעדכן כי בימים אלה פיקוד העורף בצה"ל מתכנן מסע הסברה בכלי התקשורת, "הכי מוגן שיש", שנועד לתת לאוכלוסייה כלים לבחור את המרחב המוגן כאלטרנטיבה בסיסית.

יצחק זיו: בימים אלה נעשית עבודת מטה לקידום תוכנית לעידוד בניית ממ"דים בכל הארץ.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1659 של חבר הכנסת אמנון כהן – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: פורסם כי צעיר שהיה בתהליך חיול בבקו"ם רדף אחריו חתולה ובעט בה בחוזקה עד שמתה.

יצחק זיו: שוטרים צבאיים עיכבו את הצעיר.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – האם הצעיר גויס?

יצחק זיו: האם נשפט?

יצחק זיו: האם נענש?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: כיצד הסביר את מעשהו? 4.

יצחק זיו: האם טופל בעבר בידי גורמים ממסדיים?

יצחק זיו: תשובת שר הביטחון אהוד ברק: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בבדיקה עם לשכת הגיוס בתל-השומר נמצא כי התוקף היה אזרח שליווה מועמד לגיוס.

יצחק זיו: הוא עוכב בידי שוטרים המוצבים בלשכת הגיוס והוגשה נגדו תלונה במשטרת מסובים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1699 של חבר הכנסת דני יתום: הקמת עיר הבה"דים.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר הביטחון ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: משרד הביטחון קיבל לאחרונה את האישור הנדרש להקמת עיר הבה"דים ליד אזור התעשייה רמת-חובב.

יצחק זיו: פורסם כי המשרד מתכוון להתחיל בקרוב בעבודות הבנייה.

יצחק זיו: ברצוני לשאול: מה נעשה כדי להבטיח שהחיילים לא ייחשפו לסיכונים שמקורם בזיהום מהאזור?

יצחק זיו: סגן שר הביטחון מתן וילנאי: עניינה של השאילתא הסוגיה של הקמת עיר הבה"דים ליד אזור התעשייה רמת-חובב, והשאלה היא מה נעשה כדי להבטיח שהחיילים לא ייחשפו לסיכונים שמקורם בזיהום מהאזור.

יצחק זיו: בימים אלה עוסק צוות של משרד הבריאות בראשות ד"ר אלי שטרן בהערכת הסיכונים בנושא הנדון ובניתוחם.

יצחק זיו: צפוי כי הצוות יגיש את ממצאיו בסוף ינואר 2008, ואנו ממתינים לקבלתם.

יצחק זיו: בכל מקרה לא יעברו חיילים לפעול במחנות של עיר הבה"דים לפני שתתקבל תשובה חד-משמעית וברורה בדבר הסיכונים מרמת-חובב.

דני יתום: הסוגיה של תנאי הסביבה והחשש מזיהום כבד מלווה את עיר הבה"דים במקום הזה, הקרוב לרמת-חובב, מאז שהחל שלב התכנון ומאז שהניירות היו על שולחן הסרטוט.

דני יתום: פעם אחר פעם אחר פעם, אדוני סגן שר הביטחון, הסוגיה הזאת צפה ועולה, והדברים נבדקים ושוב נבדקים.

דני יתום: אני שואל מדוע לא לקבל החלטה הרבה יותר פשוטה, להרחיק את עיר הבה"דים מאזור הזיהום.

דני יתום: יהיה אפשר כך לחסוך את כל הוועדות – את התקציב שהוועדות האלה צורכות, ובוודאי יהיה אפשר להבטיח שמצב הבריאות של החיילים יהיה לאין ערוך הרבה יותר טוב.

דני יתום: השאלה הנוספת: אם בכל זאת זה יישאר המקום, מה יהיה הפרש התקציב שתעלה הבנייה עקב העובדה שיהיה צורך לנקוט צעדים נוספים כדי להבטיח את בריאותם של החיילים, שעה שבמקום אחר הצעדים האלה לא היו נדרשים ולפיכך סביר להניח שהתקציב שנדרש לבניית עיר הבה"דים היה קטן יותר.

דני יתום: תודה.

מתן וילנאי: כל הנושא, כפי שציין חבר הכנסת יתום, נבחן יותר מפעם אחת, והמסקנה הסופית, לנוכח פעולה רחבה של מעבר צה"ל לדרום במקומות רבים מאוד, היא שהמקום הראוי הוא אומנם צומת הנגב, ואני חוזר ומדגיש – לא על חשבון בריאותם של החיילים.

מתן וילנאי: בשום פנים ואופן.

מתן וילנאי: כולנו גם זוכרים שסמוך למקום המדובר יש יישוב קטן, שנקרא באר-שבע, עיר ואם בישראל, שהיא לא ממש בהבדל דרמטי מבחינת המרחק מרמת-חובב, ואם המעבר שלנו ישפר שם את המצב, בלי ספק רק נרוויח מזה.

מתן וילנאי: כל הדברים האלה שחבר הכנסת יתום מעלה כבר נשקלו בעבר.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1737 של חבר הכנסת אברהם מיכאלי: קבר יוסף בשכם.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הביטחון ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יצחק זיו: לפני שבועיים לא העליתי הצעה לסדר-היום בעניין קבר יוסף משום שהובטח לי שתיעשה פעולה מהירה לשיפוץ האתר.

יצחק זיו: אומנם בשבוע שעבר נעשו שיפורים, אולם מבנה הקבר והמצבה נותרו מנותצים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מתי יתוקנו גם המבנה והמצבה?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מי יגן על המקום מכאן ולהבא?

יצחק זיו: סגן שר הביטחון מתן וילנאי: 1.

יצחק זיו: ניקיון מתחם הקבר נעשה בהצלחה בתיאום מקומי ונקודתי לפני כמה שבועות.

יצחק זיו: מתוכננים שלבים נוספים לשיפוץ המתחם ולצביעתו.

יצחק זיו: הפעולה כולה כפופה לכל מה שקורה בעיר שכם ובסביבתה בתיאום עם מושל שכם הפלסטיני.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: גורמי המינהל האזרחי יפעלו ככל שיוכלו, במסגרת התיאום והקישור, לשמירה על המקומות הקדושים, ובתוכם על קבר יוסף בעיר שכם.

אברהם מיכאלי: תודה על התשובה, אדוני סגן השר.

אברהם מיכאלי: אכן יש לציין את המבצע שנעשה בשיתוף עם כוחות צה"ל או השלטון הצבאי שלנו שם בשכם, אבל עם זה, אדוני, מכיוון שמדובר באתר שהיה מוזנח כל כך הרבה שנים, אני שואל אם יש אפשרות, עקב הנכונות שהביעו בממשל שכם, לקדם גם את השיפוץ של הדברים האלה בזריזות רבה יותר, כדי שהאתר יהיה ראוי למקום מקודש.

מתן וילנאי: כפי שציינתי, ככל שהמצב בשכם ישתפר גם מהרבה בחינות אחרות, נגיע גם לעבודה עם המושל המקומי הפלסטיני על שיפוץ וכל מה שכרוך בזה, כפי שציינתי כבר קודם בתשובתי.

מתן וילנאי: אני לא יודע לצפות את לוח הזמנים, אבל אני יודע מה אנחנו מתכוונים לעשות ואני מניח שבסופו של דבר אומנם נגיע גם לזה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1747 של חבר הכנסת דב חנין: נתיחת גופתה של רייצ'ל קורי ז"ל.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין שאל את שר הביטחון ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

יצחק זיו: בית-משפט השלום בראשון-לציון קבע ב-19 במרס 2003 (חסמ/001009/03) שבנתיחת גופתה של רייצ'ל קורי ז"ל יהיה נוכח נציג משרד החוץ האמריקני.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מי היה הנציג האמריקני במהלך הנתיחה עצמה?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם לא היה – מדוע?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם הועברה קלטת הנתיחה לידי המשפחה, כבקשתה?

יצחק זיו: אם לא – מדוע?

יצחק זיו: סגן שר הביטחון מתן וילנאי: ב-17 במרס 2003 נהרגה ברפיח רייצ'ל קורי, אזרחית אמריקנית, פעילת ארגון ISM, מפגיעת טרקטור של צה"ל.

יצחק זיו: לפי החלטת הפרקליט הצבאי הראשי, מותה נגרם עקב תאונה מצערת.

יצחק זיו: 1–2.

יצחק זיו: מבדיקה שנעשתה בצה"ל עולה כי בנתיחת גופת המנוחה רייצ'ל קורי נכח נציג קונסולרי משגרירות ארצות-הברית, אך שמו אינו ידוע לצה"ל.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: לבקשת משפחת קורי הועבר לעיונה חומר החקירה של אירוע מותה של המנוחה.

יצחק זיו: בחומר החקירה שבידי צה"ל אין קלטת המתעדת את הנתיחה, ולא ידוע אם הנתיחה הוסרטה על-ידי המכון לרפואה משפטית.

יצחק זיו: מכל מקום, קלטת המתעדת את הנתיחה לא הועברה לגורמי החקירה בצה"ל.

יצחק זיו: לנוכח האמור לעיל נציע כי שאלות נוספות על הליך הנתיחה, על זהות הנוכחים בה ועל תיעודה יופנו למכון לרפואה משפטית, שבו נערכה הנתיחה.

דב חנין: אדוני, תודה רבה על תשובתך.

דב חנין: אני אפנה כמובן גם למכון לרפואה משפטית, אבל אני בכל זאת חושב שזה בהחלט עניינם של משרד הביטחון ושל צה"ל, בדיקת האמת לאמיתה על האירוע הקשה שהסתיים במותה של רייצ'ל קורי, שהיו מעורבים בו חיילי צה"ל.

דב חנין: אני חושב שראוי היה שמשרד הביטחון ידרוש מהמכון לרפואה משפטית את כל החומר הרלוונטי, ובכלל זה הקלטת, אם קיימת כזאת.

דב חנין: זה לא רק ענייני, כחבר הכנסת – אני חושב שזה צריך להיות גם עניינם של צה"ל ושל משרד הביטחון לבחון באמת את המקרה לגופו עד תום ולראות אם צריך אולי לנקוט בעקבותיו צעדים נגד האנשים שהיו מעורבים במוות.

מתן וילנאי: התאונה הקשה הזאת נחקרה, כפי שציינתי קודם, וסוכם שבתחקיר זה הוגדר תאונה ולא מעבר לזה.

מתן וילנאי: שאר הנושאים נמצאים במכון לרפואה משפטית, ולשם צריך לפנות כדי לקבל מענה.

מתן וילנאי: על כל דבר שצה"ל מעורב בו אנחנו ניתן את התשובה הנכונה.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד סגן שר הביטחון מתן וילנאי.

יצחק זיו: הודעה למזכיר.

יצחק זיו: בבקשה.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית – הצעת חוק משק הגז (קידום התחרות בגז לצריכה ביתית) (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, שהחזירה ועדת הכלכלה של הכנסת.

נאזם בדר: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בנושא: אי-הארכת רשיון השידור של ערוץ הקניות ומתן העדפה לשידורים דיגיטליים – הצעתם של חברי הכנסת רוברט אילטוב ורונית תירוש.

נאזם בדר: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה למזכיר.

יצחק זיו: אני מזמין את כבוד שר הבריאות יעקב בן-יזרי להשיב על שאילתות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1235 של חבר הכנסת משה גפני: אי-מתן חיסונים לתלמידים.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הבריאות ביום ד' בתמוז התשס"ז (20 ביוני 2007):

יצחק זיו: תלמידים רבים לא חוסנו השנה בשל קיצוץ בתקציב שירותי הבריאות לתלמיד.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה נעשה למניעת התופעה של שלילת חיסון מתלמיד?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה הם הקריטריונים לחלוקת תקציב שירותי הבריאות לתלמיד ואילו מוסדות קודמים במתן חיסונים?

יעקב בן-יזרי: 1.

יעקב בן-יזרי: הידיעה נכונה.

יעקב בן-יזרי: יש תלמידים שלא קיבלו חיסונים בשנת הלימודים שנגמרה ב-30 ביוני 2007 בבתי-הספר היסודיים וב-20 ביוני 2007 בחטיבות הביניים.

יעקב בן-יזרי: 2.

יעקב בן-יזרי: משרד הבריאות הבהיר ואף התריע, גם בדיונים רבים שהתקיימו בוועדות הכנסת, כי צמצום התקציב של שירותי הבריאות לתלמיד והעדר האפשרות לעדכן את מספר האחיות והרופאים על-פי גידול האוכלוסייה ולגייס כוח-אדם במקום האחיות שפרשו – יהיה להם מחיר במונחי הקטנת שיעור החיסון.

יעקב בן-יזרי: במצב שנוצר, הנהלת משרד הבריאות סברה, על-פי הבטחות משרד האוצר, כי הפרטת שירותי הבריאות לתלמיד תביא לשינוי המגמה שתוארה לעיל.

יעקב בן-יזרי: האגודה הפרטית – האגודה לשירותי בריאות הציבור – תקבל תקציב גדול יותר ממשרד האוצר, תוכל לגייס יותר אחיות ותוכל להפעיל גמישות מינהלית.

יעקב בן-יזרי: בהתאם להסכם שנחתם עם האגודה לבריאות הציבור הועברה הפעלת שירותי הבריאות לתלמיד אליה ב-11 באפריל 2007, כלומר באמצע שנת הלימודים או לקראת סופה.

יעקב בן-יזרי: עדיין לא התקבלו מהאגודה נתונים על החיסונים, למשל כמה ילדים חוסנו על-ידיה וכמה תלמידים אמורים לקבל את החיסונים בשנה הבאה.

יעקב בן-יזרי: 3.

יעקב בן-יזרי: את חלוקת כוח-האדם קובעת האגודה לבריאות הציבור, והפיקוח של משרד הבריאות הוא יותר מכוון-תוצאות.

יעקב בן-יזרי: חלק מהדיונים עם האגודה לבריאות הציבור בדבר סדר העדיפויות בהקצאת כוח-האדם בבתי-הספר יתקיים במהלך החופש הגדול, לאחר שנת הלימודים.

יצחק זיו: תודה רבה.

משה גפני: מה לגבי השאלה השלישית?

יעקב בן-יזרי: השאלה השלישית היתה: מה הם הקריטריונים לחלוקת תקציב זה ואילו מוסדות קודמים במתן החיסונים?

יעקב בן-יזרי: את התשובה אמרתי: חלוקת כוח-אדם נקבעת על-ידי האגודה לבריאות הציבור, כאשר הפיקוח של משרד הבריאות הוא יותר מכוון-תוצאות.

יעקב בן-יזרי: לאחר שנקבל את הנתונים אנחנו נדע בדיוק איך לחלק, מה להכניס ומה לתבוע ואיך לנווט את המערכת החיסונית.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כבוד שר הבריאות, אני מודה לך על גילוי הלב.

משה גפני: אומנם, התופעה הזאת היא תופעה מאוד קשה, ואני מקבל אותה קשה, בעצם העובדה שעד סוף שנת הלימודים הקודמת לא חוסנו כל התלמידים.

משה גפני: המשמעות של העניין היא משמעות מאוד קשה.

משה גפני: אתה בוודאי יודע, אתה שר הבריאות, כשילד לא מתחסן, מה בסופו של דבר הנזק הבריאותי שעלול להיגרם לו וגם ההוצאות שנגרמות למדינה כתוצאה מהעובדה שהילד לא חוסן והוא חולה במחלות שונות.

משה גפני: המציאות שבה המדינה משילה מעצמה את האחריות, וכשהיא מעבירה את זה, אנחנו נמצאים כל הזמן בדיונים כאן בוועדות שהתקציב לא מספיק ומשרד האוצר לא נותן מספיק תקציב לעניין הזה.

משה גפני: זו תופעה חדשה שלא היתה לפני הרבה שנים.

משה גפני: זו תופעה של השנים האחרונות.

משה גפני: המדינה מסירה מעצמה אחריות לבריאות התלמיד.

משה גפני: האם לא הגיע הזמן שמשרד הבריאות ייכנס לעניין בכל הכוח ויגיד למשרד האוצר, זה התקציב הנדרש כדי לחסן את התלמידים?

יעקב בן-יזרי: אתה צודק בכמה דברים, חבר הכנסת משה גפני.

יעקב בן-יזרי: זה נכון, זאת עובדה.

יעקב בן-יזרי: האוצר חיפש ומחפש דרכים איך להתנער מאחריות בהרבה מאוד נושאים, ולא רק מהנושא הזה של חיסונים בבתי-הספר; ראה עבודת טיפות-החלב והרפואה המונעת לילדים הקטנים הזקוקים לשירותי טיפות-החלב.

יעקב בן-יזרי: ברוך השם, בעניין הזה נגזרה גזירה ונקבעה קביעה, אכן טיפות-החלב נשארות בפיקוח ובטיפול של משרד הבריאות, ואנחנו מברכים על כך, כי זאת היתה עמדת משרד הבריאות מאז ומתמיד, ובעיקר בשנתיים האחרונות.

יעקב בן-יזרי: אני מודה שאני לא מעט אשם בזה, מתוך התפיסה של חינוך לבריאות.

יעקב בן-יזרי: אשר לבתי-הספר, זאת בעיה.

יעקב בן-יזרי: כאשר מדובר על הרבה בתי-ספר הפזורים על פני הרבה יישובים, מציאת אחיות לכל אחד ואחד מבתי-הספר היא לא כל כך פשוטה.

יעקב בן-יזרי: לכן, בלית ברירה, הסכמנו מאונס, במציאות זאת, לקבל גם את הנושא הזה כדי לא להזניח אותו לחלוטין.

יעקב בן-יזרי: אני לא רוצה להתחייב על נתונים ומספרים, אבל הנתונים שבידינו מראים כי נכון לשנה זו חוסנו 74%-73% בבתי-הספר.

יעקב בן-יזרי: יש להניח שגם בבתי-הספר שאנו מדברים עליהם, שהם מפוקחים על-ידי אחיות בתי-הספר, אחוז המחוסנים מתקרב או אפילו עבר את המקובל.

יעקב בן-יזרי: אם אנחנו יודעים שעד סוף שנת הלימודים הזאת נכסה את הדברים האלה – דרך אגב, בגלל חוסר התקציב, כאשר הנושא היה בידי משרד הבריאות, לצערנו הרב לפני שנתיים בסוף שנת הלימודים נותרו 25%-24% לא מחוסנים, וחיסנו אותם עם חידוש שנת הלימודים שלאחר מכן, כאשר קיבלנו תקציב.

יעקב בן-יזרי: צריך להבין שהחיסונים זה לא כמו שאתה הולך למכולת ומזמין חיסון x, y.

יעקב בן-יזרי: אתה צריך להזמין אותם מבתי-החרושת, מהמייצרים ומהספקים, חודשים מראש, ולפעמים שנים.

יעקב בן-יזרי: לכן, במסגרת המעבר שהיה, ייתכן מאוד שחל שיבוש, אבל אין ספק שהוא ימצא את פתרונו עם תום שנת הלימודים.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1444 של חבר הכנסת משה גפני: הפניית מאושפזים.

יעקב בן-יזרי: מה עם 1290?

יצחק זיו: סליחה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1290 של חבר הכנסת אליהו גבאי עוברת לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום י"א בתמוז התשס"ז (27 ביוני 2007): פורסם ב"מעריב" כי יש עיכוב בעדכון סל התרופות כבר יותר משנה וחצי.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע אין ועדת חריגים לאישור מזורז של תרופות מצילות חיים שבהן כל יום קריטי?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה לקיצור הליכים?

יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יעקב בן-יזרי: יש להבחין בין רישום תרופות לבין דיוני ועדת הסל לצורך הכללתן בסל הבריאות ומימונן על-ידי קופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: סל התרופות עודכן בפעם האחרונה בשנת 2006 בסך של 670 מיליון שקלים.

יעקב בן-יזרי: כאשר הסכום אשר היה מיועד לשנת 2007 הוקדם והוכנס לסל כבר בשנת 2006.

יעקב בן-יזרי: דיוני הסל הבא יהיו בשנת 2008.

יעקב בן-יזרי: משך תקופת ההמתנה לרישום תכשיר רפואי בישראל עומד כיום על 13–15 חודשים.

יעקב בן-יזרי: תקופה זו אינה ארוכה יותר מתקופות אלה במדינות מערביות אחרות, דוגמת ארצות-הברית ומדינות האיחוד האירופי.

יעקב בן-יזרי: משרד הבריאות קלט כוח-אדם נוסף אשר מטרתו לצמצם את משך תקופת הרישום כך שיעמוד בעתיד על כשישה חודשים בלבד.

יעקב בן-יזרי: העדר רישומו של תכשיר אינו מונע את נגישותו וכל תרופה המוכרת כמצילת חיים או כפריצת דרך משמעותית אשר אין לה תחליף בסל תאושר מיידית לטיפול בחולים באמצעות טופס 29.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1376 של חבר כנסת ניסן סלומינסקי שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום כ"ה בתמוז התשס"ז (11 ביולי 2007):

יצחק זיו: פורסם כי בארץ פועלים עשרה מכשירי MRI בלבד.

יצחק זיו: הדבר מאריך משמעותית את זמן ההמתנה לבדיקה ומייקר את עלותה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה הוא משך זמן ההמתנה הממוצע לבדיקה?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם יש שוני בזמן ההמתנה בין מבוגרים לילדים? 4.

יצחק זיו: האם התקנת מכשירים נוספים תוזיל את עלות הבדיקה?

יצחק זיו: 5.

יצחק זיו: האם הוגדרו כללים לקופות-החולים למימון הבדיקה?

יצחק זיו: 6.

יצחק זיו: מה נעשה בנדון?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: בישראל מופעלים כיום עשרה מכשירי MRI, שמונה מכשירים נייחים ושני מכשירים ניידים באזורי הצפון והדרום.

יצחק זיו: לאחרונה הסתיימה במשרד הבריאות עבודה בהערכת צורכי האוכלוסייה בבדיקות MRI, שהתבססה על המגמות הרפואיות הקיימות והעתידיות בשנים הקרובות, דפוסי השימוש כיום במכשירי MRI בישראל, מדדי נגישות וזמינות לבדיקות ועוד.

יצחק זיו: לאור ממצאי הערכת צרכים זו הוחלט במשרד על הוספת חמישה מכשירים נוספים בישראל.

יצחק זיו: היות שעל-פי תקנות בריאות העם, הדבר דורש אישור שר האוצר בטרם פנייה לוועדת העבודה, הרווחה ובריאות בכנסת, פנה מנכ"ל משרד הבריאות לשר האוצר, והוא ממתין לאישורו.

יצחק זיו: 2–3.

יצחק זיו: בדיקות דחופות מבוצעות באופן מיידי הן לילדים והן למבוגרים.

יצחק זיו: לגבי בדיקות אחרות – משך ההמתנה הממוצע למבוגרים הוא כשבועיים וחצי ומשך ההמתנה לילדים גדול יותר.

יצחק זיו: יש להדגיש כי הבדיקה בילדים מורכבת יותר בשל הצורך בהרדמה ודורשת היערכות מיוחדת מצד בתי-החולים.

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: על פי המודלים הכלכליים המקובלים בארץ ובעולם, הוספת מכשירים כגון MRI אינה מוזילה את עלויות הבדיקה.

יצחק זיו: 5.

יצחק זיו: בדיקת MRI כלולה בסל השירותים להתוויות שונות, בהתאם לשיקול דעת רפואי.

יצחק זיו: 6.

יצחק זיו: למרות המורכבות בביצוע בדיקות MRI בילדים שצוינה לעיל, משרד הבריאות הנחה את בתי-החולים המפעילים MRI לצמצם את משך ההמתנה של הבדיקות בילדים ולהשוות את משך ההמתנה של מבוגרים וילדים.

יצחק זיו: משרד הבריאות עורך מעקב בנושא זה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1424 של חבר הכנסת אברהים צרצור שאינו נוכח – לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום ג' באב התשס"ז (18 ביולי 2007):

יצחק זיו: ערבים ישראלים בעלי תואר ברוקחות שלמדו בירדן מתקשים מאוד למצוא בתי-מרקחת במגזר היהודי המוכנים לקבל אותם לתקופת ההתמחות שמשרד הבריאות קבע כתנאי להגשה לבחינה כפי שהחוק קובע.

יצחק זיו: בתי-מרקחת אינם מוכנים לשלם למתמחים אפילו שכר מינימום.

יצחק זיו: תופעה זו מערימה קשיים בפני בוגרים אלה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הדברים ידועים לשר? 2.

יצחק זיו: אם כן – האם תובטח השתלבותם של רוקחים אלה בבתי-מרקחת בישראל?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה לפתרון הבעיה?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: בכל שנה מסיימים את בתי-הספר לרוקחות בישראל כ-120 סטודנטים, והם נדרשים לבצע התמחות במשך שישה חודשים טרם קבלת הרשיון.

יצחק זיו: בנוסף, מגיעים לארץ עולים חדשים ובוגרי לימודי רוקחות בחו"ל שחלקם גם הם נדרשים לתקופת התמחות.

יצחק זיו: בשנת 2005 הונפקו 53 רשיונות לסטודנטים שלמדו בירדן, ובשנת 2006 הונפקו 115 רשיונות.

יצחק זיו: לקופות-החולים ולבתי-החולים יש רק מעט תקנים לקבלת מתמחים ברוקחות.

יצחק זיו: לאור הגידול הרב במספר בוגרי לימודים בירדן, נוצר מחסור במקומות להתמחות, הביקוש גדול, ומכאן הקושי.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: משרד הבריאות אינו יכול ליצור מקומות התמחות נוספים.

יצחק זיו: עם זאת, אנו מציעים כי לאור מצב זה בוגרי חו"ל יעשו את תקופת ההתמחות בארץ לימודיהם מייד לאחר סיום הלימודים, וכך יתייתר הצורך לעשות התמחות בישראל.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1444 של חבר הכנסת משה גפני: אשפוז סיעודי.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

יצחק זיו: נודע לי כי משרד הבריאות מסרב לצו בית-משפט המורה לו להימנע מהפסקת הפניית מאושפזים סיעודיים מחוץ לנפת פתח-תקווה למוסדות הממוקמים בנפה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע הפר משרד הבריאות צו של בית-משפט לעניינים מינהליים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מדוע המדינה מונעת מבתי-החולים לספק שירות שלא היה כלול במכרז?

יעקב בן-יזרי: להלן התשובות: 1.

יעקב בן-יזרי: הידיעה אינה נכונה.

יעקב בן-יזרי: א.

יעקב בן-יזרי: ההחלטה של בית-המשפט לעניינים מינהליים ניתנה במסגרת בקשה לצו ביניים כנגד משרד האוצר ומשרד הבריאות.

יעקב בן-יזרי: טעות מינהלתית בבית-המשפט הביאה לכך שתגובת המדינה לא הובאה בפני השופט בטרם נתן את החלטתו, אף שהוגשה לבית-המשפט במועד.

יעקב בן-יזרי: ב.

יעקב בן-יזרי: כמו כן, היתה ההחלטה לקונית – נאמר בה רק "כמבוקש" – כך שלא ניתן היה להבין מתוכה אילו מן הסעדים שהתבקשו אכן ניתנו.

יעקב בן-יזרי: לפיכך, לא ניתן היה ליישם את ההחלטה מיידית, עד שתינתן הבהרה.

יעקב בן-יזרי: ג.

יעקב בן-יזרי: עם זאת, וכזכותם, משרדי האוצר והבריאות הגישו מיידית בקשה לביטול ההחלטה השגויה שניתנה עקב טעות, ולאחר שהתבררה הטעות כאמור בוטל צו הביניים, וכן נקבע כי הפורום שבו נדונה הבקשה לצו הביניים לא היה הפורום הנכון, לכתחילה.

יעקב בן-יזרי: 2.

יעקב בן-יזרי: כאמור, משרד הבריאות אינו מפר צו של בית-המשפט.

יעקב בן-יזרי: 3.

יעקב בן-יזרי: השירות נשוא העתירה וצו הביניים בהחלט כן היה כלול במכרז, באופן מפורש ובהדגשה יתירה, ומובן שהמדינה מנועה באופן חוקי מלרכוש את השירות האמור ממי שהמכרז חל עליו אך לא ניגש אליו.

יעקב בן-יזרי: כלומר, אלה שזכו במכרז כן קיבלו.

יעקב בן-יזרי: אלה שלא הגישו את ההצעה שלהם, לא היה אפשר להפנות אליהם.

יעקב בן-יזרי: דרך אגב, הנושא הזה נמצא עדיין בוויכוח, ואני מקווה שלקראת סוף השנה, כאשר המכרז יקבל צורה אחרת ויסתיים בסוף החודש הזה, ב-31 בדצמבר, אנחנו נראה כמה פניות תהיינה וכמה אנשים ייגשו למכרז.

יעקב בן-יזרי: אני מאמין ומאוד מאוד מקווה, שבסופו של דבר יימצא פתרון לבעיה הזאת הכואבת, שהיא לא רק בנפה אחת אלא בהרבה מאוד מקומות בארץ.

יעקב בן-יזרי: תודה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מחכה לתשובה הזאת כבר הרבה זמן.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני השר.

משה גפני: השאילתא הוגשה בי' באב תשס"ז, 25 ביולי 2007, ומאז אתה, אדוני השר, מעדכן את מליאת הכנסת בתשובה לשאילתא על ההתפתחות שהיתה בבית-המשפט.

משה גפני: אני רוצה בכל זאת לשאול אותך מה המצב היום, ברגע זה שאנו מדברים, עם האשפוז הסיעודי של אלה שזקוקים לאשפוז סיעודי מחוץ לנפת פתח-תקווה.

משה גפני: מה עושים אתם?

יעקב בן-יזרי: אכן יש בעיה.

יעקב בן-יזרי: מחוץ לנפת פתח-תקווה אין בעיה.

יעקב בן-יזרי: אנחנו מדברים על נפת פתח-תקווה, שבה נמצאים 28 בתי-חולים סיעודיים, מתוכם ארבעה זכו במכרז.

יעקב בן-יזרי: היות שלפי הפסק אי-אפשר להפנות מחוץ לנפת פתח-תקווה, חולה שהוא תושב פתח-תקווה וזקוק למקום חייב להסתייע בארבעת המקומות האלה שיש בהם מיטות ואין בעיה.

יעקב בן-יזרי: הבעיה היא, שאותם 28 בתי-אבות שלא ניגשו למכרז ושלא יכולים לקבל חולים על-ידינו, אנחנו לא יכולים להפנות אליהם בתוקף הצו, בתוקף המכרז.

יעקב בן-יזרי: היות שחלו שינויים גם בהגשה וראינו שהפיילוט הזה, במירכאות כפולות ומכופלות, של המכרז בפתח תקווה נחל אכזבה גדולה, ערערנו והתקיימו הרבה מאוד דיונים במשרד החשב הכללי של האוצר.

יעקב בן-יזרי: השיחות היו קשות ביותר.

יעקב בן-יזרי: אני מקווה, כפי שאמרתי, שנגיע לפתרון לקראת ה-31 בדצמבר.

יעקב בן-יזרי: אני מקווה שהדבר הזה ימצא את פתרונו.

יעקב בן-יזרי: תודה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1504 של חבר הכנסת משה גפני: הקמת בנק חלב אם בישראל.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הבריאות ביום ה' בחשוון התשס"ח (17 באוקטובר 2007):

יצחק זיו: בעבר היו הצעות למסד בחקיקה בנק חלב-אם בישראל ואף פורסם כי משרדך תומך ומקדם זאת.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה ייעשה לזירוז העניין?

יעקב בן-יזרי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת משה גפני שואל בקשר למיסוד בנק חלב-אם בישראל.

יעקב בן-יזרי: 1–2.

יעקב בן-יזרי: האפשרות להקמת בנק חלב-אם והמשמעויות המעשיות והכלליות נבדקו בוועדת מומחים במשרד הבריאות, בהשתתפות נציגי ציבור ונציגי איגודים מקצועיים.

יעקב בן-יזרי: הרקע לכך הוא ההכרה שיש יתרונות לחלב-אם הניתן מאם תורמת לתינוקות שאינם מסוגלים לינוק מאמם, בעיקר לפגים.

יעקב בן-יזרי: מנגד, תרומת חלב-אם לתינוק אחר באופן בלתי מבוקר כרוכה בסיכון להדבקה במחלות זיהומיות, כולל איידס.

יעקב בן-יזרי: הסדרת התרומות של חלב-אם – עם הגדרות מתאימות והתניות של מי יכולה לתרום, ואילו תינוקות מתאימים לקבל תרומה, הבטחת הסטריליות של החלב, תנאי הלקיחה, שימור, הובלה ואספקה – צריכה להיות על בסיס בנק חלב-אם, עם ציוד מתאים, כוח-אדם ומערך בדיקות.

יעקב בן-יזרי: העלות של פעולות אלה על-פי סטנדרטים מקובלים בארצות מפותחות הן 200-150 דולר לליטר חלב-אם אחד.

יעקב בן-יזרי: היתרון הבריאותי מאספקת חלב-אם הוא בעיקר לפגים קטנים, אך הוא פחות מהיתרון של יניקת חלב-אם מקורי.

יעקב בן-יזרי: לאחר שנבדקו כל ההיבטים והוגדרו התנאים והדרישות המקצועיות להקמת בנק חלב-אם, הוחלט כי לנוכח העלויות הגבוהות והיתרונות המוגבלים, אין הצדקה למימון ציבורי מלא של שירות זה.

יעקב בן-יזרי: לעומת זאת, אם תבוא הצעה של ספקי בריאות אחרים, מבטחים או פרטיים – קרי קופות-החולים או בתי-חולים כאלה ואחרים – להקמת בנק חלב-אם, משרד הבריאות ינחה את היזם לגבי הדרישות המקצועיות והסטנדרטים המתאימים להקמתו.

יעקב בן-יזרי: תודה.

יצחק זיו: שאלה נוספת, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תודה על התשובה.

משה גפני: אני מחזיק פרוטוקול של משרד הבריאות מא' באלול תשס"ה, 5 בספטמבר 2005, בנושא בנק חלב-אם.

משה גפני: אין מסקנות שהשר מצביע עליהן.

משה גפני: היה מדובר שתתקיימנה ישיבות נוספות, ונדמה לי שישיבות נוספות לא התקיימו.

יעקב בן-יזרי: לא התקיימו.

משה גפני: כנראה לא התקיימו, כי כתוב שהפגישה הבאה תתקיים ביום ג', 1 בנובמבר, כלומר קבעו ישיבות נוספות.

משה גפני: נראה שבגלל העלות הגבוהה יכול להיות שהישיבות הנוספות לא התקיימו.

משה גפני: יש שתי הצעות חוק, אחת של חברת הכנסת לשעבר נעמי בלומנטל ואחת – בכנסת הנוכחית חברת הכנסת אסתרינה טרטמן הניחה על שולחן הכנסת הצעת חוק חלב-אם; שלא לומר שתינוקות ופגים זקוקים לחלב כמציל חיים – יש דברים שגם עוסקים בהצלת חיים, אבל גם בבריאות התינוק.

משה גפני: האם לא הגיע הזמן לבדוק את הנושא מחדש, גם בהתייחסות לחקיקה שמנסה להיות כאן וגם בהתייחסות לגופו של עניין?

משה גפני: האם יש אפשרות, בלי להזדקק לתקציב הגבוה, כפי שהצגת, כבוד השר, לפתור את הבעיה הזאת, לפחות בחלק מהמקרים?

יעקב בן-יזרי: אני אבדוק את הנושא הזה, אם אכן התקיימו ישיבות בעניין זה, ואם לא, אני איזום פגישה ונקיים עוד רוויזיה לדיון נוסף בנושא הזה.

יעקב בן-יזרי: אדווח לך אחר כך.

יעקב בן-יזרי: אם יהיה צורך לקיים דיון נוסף נדאג לכך.

יעקב בן-יזרי: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1513 של חבר הכנסת יצחק וקנין – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר הבריאות ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

יצחק זיו: פורסם כי לישראלים ששבים משהות ארוכה בחוץ-לארץ אין זכויות רפואיות וביטוח רפואי כמה חודשים לאחר שובם.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם שלילת הזכויות היא לכל השבים או רק לחלקם?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: לכמה חודשים נשללת הזכות?

יצחק זיו: 5.

יצחק זיו: מה ייעשה לביטול מדיניות זו?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

יצחק זיו: סעיף 58 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי מחייב תושב חוזר שלא עמד בתשלום דמי ביטוח בריאות כסדרם במשך שהותו בחוץ-לארץ, או שניתקה זיקת תושבותו לישראל בעת שהותו בחוץ-לארץ, בתקופת המתנה – חודשיים כנגד כל שנת היעדרות – או לחלופין בתשלום מיוחד שניתן לשלם על-פני שישה חודשים.

יצחק זיו: בשנת 2005 יזמה הממשלה הקלות שונות בהסדר.

יצחק זיו: בין היתר, הופחת התשלום המיוחד, והוא עומד היום על 8,730 ש"ח במקום כ-58,000 ש"ח לפי החוק המקורי, משך תשלומו קוצר משנה לחצי שנה ותקופת ההמתנה המרבית קוצרה מ-24 ל-18 חודשים.

יצחק זיו: לרגל שנת ה-60 למדינה יזם משרד הקליטה הסדר שלפיו יוחזר סכום התשלום המיוחד לתושבים חוזרים שיוכרו ככאלה על-ידי משרד הקליטה, השבים ארצה בין 1 בנובמבר 2007 ל-31 באוגוסט 2009 והתחילו לשלם את התשלום המיוחד בין 1 בנובמבר 2007 ל-31 בדצמבר 2008.

יצחק זיו: 5.

יצחק זיו: בשלב זה לא עומדת על הפרק הצעה לתיקון נוסף של החוק בנושא.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1537 של חבר הכנסת דוד אזולאי – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007): לחולי סרטן מתקדם מסוג "גיסט" דרושה תרופה ששמה "סוטנט" במינון של 50 מ"ג ליום לכמה שבועות ברציפות.

יצחק זיו: עלותה לכל הטיפול היא מעל 30,000 ש"ח.

יצחק זיו: התרופה אינה בסל הבריאות.

יצחק זיו: נאמר לי שחברי קופה בדרגת עדיפות זכאים למימון התרופה.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מדוע התרופה אינה בסל הבריאות?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה יעשו חולים הזקוקים לתרופה זו? 3.

יצחק זיו: מה ייעשה להכללתה בסל?

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: אלו תרופות נוספות לחולי סרטן אינן כלולות בסל?

יצחק זיו: תשובת שר הביטחון יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: "סוטנט" היא תרופה חדשה אשר נרשמה בישראל רק בשנת 2007.

יצחק זיו: הוגשה בקשה להכללה שלה בעדכון סל שירותי הבריאות לשנת 2008.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: את התרופה ניתן לקבל במימון פרטי כבר כיום.

יצחק זיו: כדי לקבל טיפול בתרופה במימון ציבורי, לצערנו ייאלצו החולים להמתין להחלטת הוועדה הציבורית ולאישור ממשלת ישראל אם התרופה תיכלל בהרחבת סל שירותי הבריאות לשנת 2008, בהתאם לתקציב המדינה לשנת 2008, כפי שתאשר הכנסת בקרוב.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: התרופה תועלה לדיון בוועדה הציבורית להרחבת סל שירותי הבריאות, שהחלה בעבודתה בימים האחרונים.

יצחק זיו: 4.

יצחק זיו: השנה יש כ-60 תרופות למחלת הסרטן המועמדות להכללה בסל.

יצחק זיו: במידת הצורך אשמח להעבירן.

יצחק זיו: ייתכן שיש תרופות נוספות לטיפול בסרטן שאינן בסל, אך לא הוגשו להכללה בסל.

יצחק זיו: כמו-כן אבקש להדגיש כי חלק מהתרופות המופיעות ברשימה זו כלולות בסל להתוויות אחרות, כלומר למצבים רפואיים אחרים מאלו שהוגשו להכללה בסל לשנה זו.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1540 של חבר הכנסת גדעון סער: הוראות נסיעה בכיסא גלגלים ממונע.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

יצחק זיו: נודע לי כי משרד הבריאות מפיץ לאזרחים הזקוקים לכיסא גלגלים מסמך התחייבות הנקרא "התחייבות לנסיעה בטוחה ושמירה על הכיסא הממונע", שהנכה נאלץ לחתום עליו, וכולל סעיפים המחייבים אותו להימנע ממעבר בדרכים לא סלולות, מנסיעה בגשם ובכביש רטוב ועוד.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם הדבר נכון?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מה ייעשה להקלה על אזרחים בעלי כיסא גלגלים?

יצחק זיו: שר הבריאות יעקב בן-יזרי: 1–2.

יצחק זיו: משרד הבריאות העביר לעת עתה את ההוראות לנסיעה בטוחה ושימוש נכון בכיסא גלגלים ממונע אך ורק לאזרח אחד, אשר לצערנו אכן הנזקים הכבדים לכיסא שברשותו נגרמו משימוש לא סביר, לא מתאים להוראות נסיעה בכיסא ממונע ובניגוד להוראות אשר הונפקו על-ידי נציג החברה בישראל.

יצחק זיו: משרד הבריאות אחראי לביצוע תיקונים בכיסאות ממונעים לזכאים מטעמו עם סיום תקופת האחריות שחלה על הספק.

יצחק זיו: הוראות נסיעה בכיסא ממונע ניתנות על-ידי היצרנים כדי לשמור על תקינות הכיסא ועל בטיחותו של המשתמש.

יצחק זיו: עם זאת, המשרד בהחלט פועל להוצאת מסמך שיופץ לכלל ציבור הנכים ובו הנחיות והוראות לשימוש נכון ונסיעה בטוחה בכיסא ממונע.

יצחק זיו: הכנת המסמך תיעשה על-ידי המשרד בשיתוף נציגי הנכים.

יצחק זיו: כיסא ממונע מיועד לנסיעה בבית ובסביבה הקרובה, ואינו אמור לשמש תחליף לניידות ברכב.

יצחק זיו: אכן, יש מגבלות לאופן השימוש בו, לפי הוראות היצרנים.

יצחק זיו: אכן, יש להימנע, ככל שניתן, מנסיעה ברטיבות, לנוכח הנזק העשוי להיגרם לחלקיו החשמליים של הכיסא מחדירת מים.

יצחק זיו: הנסיעה ברטיבות עשויה לגרום להחלקה ולסכן את הנכה עצמו, וכך גם נסיעה בשיפועים חדים, עלייה על מדרכות שלא בכביש מתאים, העלולה לגרום להתהפכות, וכיוצא בזה.

יצחק זיו: משרד הבריאות מחויב לנהוג באופן אחראי כלפי ציבור הנכים, וכן אחראי לכספי הציבור, שמהם נרכשים כיסאות ממונעים בעלויות גבוהות מאוד.

יצחק זיו: נכה המקבל סיוע מכספי הציבור לרכישת הכיסא מחויב אף הוא לנהוג באחריות בציוד המופקד בידיו ולשמור על תקינותו.

יצחק זיו: עלויות גבוהות הנחוצות לתיקון נזקים שניתן היה להימנע מהם בקלות פוגעות, בסופו של דבר, בציבור הנכים כולו.

יצחק זיו: משרד הבריאות מכיר בכך שנזקים נגרמים לעתים גם משימוש סביר, ומשתדל לתת מענה נאות לצורכי הפונים ולמצוא פתרונות מתאימים, אולם המשרד לא יוכל להישאר אדיש למקרים של גרימת נזק באדישות וברשלנות חמורה או משימוש בלתי סביר בציוד שסופק על-ידו.

יצחק זיו: אם מותר לי להוסיף משפט אחד, חבר הכנסת סער, אני מכיר את המקרה הספציפי הזה ונפגשתי עם האדם שלוש פעמים.

יצחק זיו: הוא מעמיד את עצמו כדובר נכים, והוא זקוק לעגלה זו לא רק לצרכיו האישיים, אלא גם לפעילותו הציבורית למען הנכים.

יצחק זיו: זה בהחלט לגיטימי וצריך לברך על כך.

יצחק זיו: אבל כמה פעמים אפשר לתקן עגלה חדשה שמקבל נכה כזה?

יצחק זיו: כמה תיקונים אפשר לעשות וכמה קלקולים יכולים להיגרם לעגלה כזאת?

יצחק זיו: פעם אחת, שתיים, שלוש, ארבע.

יצחק זיו: אחרי הפעם הרביעית – רק אז ביקשו ממנו לחתום.

יצחק זיו: אדוני, עד כאן.

יצחק זיו: אנחנו רואים בעליל שיש גרימת נזק לעגלה – אני לא רוצה להגיד במתכוון, אבל זה לא קורה אצל אחרים.

יצחק זיו: עובדה שהוא המקרה היחיד.

יצחק זיו: אוסיף עוד משהו לנושא הזה שקצת ירגיז כמה חברים – – –

גדעון סער: את מי הוא ירגיז?

יעקב בן-יזרי: את כולנו, כי הוא מביא דוגמה מעגלה אחרת שהוא ניפק למישהו אחר, והוא אומר: אנא, אדוני השר, תסתכל על העגלה הזאת.

יעקב בן-יזרי: העגלה הזאת יותר טובה משלי, זאת שתוקנה כבר ארבע, חמש פעמים, והוא קיבל אותה תקינה, חדשה כדת וכדין, בהתאם לזכאות שלו.

יעקב בן-יזרי: אז יש פעמים, רבותי, שחברי הכנסת חייבים להיות אובייקטיבים מבחינה זו.

יעקב בן-יזרי: זכותו להתלונן בפני חבר כנסת זה או אחר בכתב, בעל-פה.

יעקב בן-יזרי: זאת זכות של כל אחד ואחד, זכות אלמנטרית, דמוקרטית.

יעקב בן-יזרי: אבל צריך גם לדעת לפני ולפנים את כל הסיבות שהובילו והביאו את המקרה הספציפי הזה למה שהביאו.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה.

יצחק זיו: שאלה נוספת, בבקשה.

גדעון סער: אנצל את זכות השאלה הנוספת רק לומר, מה שהטריד אותי כאשר ראיתי את המסמך, שלא מאלצים את הנכים לחתום על מסמכים דרקוניים לגבי דבר שבראיית האינטרס הכללי – היכולת שלהם לנוע ולתפקד בחברה.

גדעון סער: הדברים שאדוני אמר, בפרט שהכנת המסמך תיעשה בשיתוף עם נציגי הנכים, מניחים את דעתי בכך שלא יהיה דבר שלא יהיה בהידברות אתם – דהיינו שיהיה שרירותי – ואני מקווה שגם התוצאה תשקף את זה.

יעקב בן-יזרי: תודה רבה.

יעקב בן-יזרי: דרך אגב, רק לפני ארבעה ימים ישבתי עם נציגות הנכים – גם בנושאים כגון אלה, כולל עגלות.

גדעון סער: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1560 של חבר הכנסת גדעון סער: ביטול השתתפות הביטוחים המשלימים של קופות-החולים בתרופות שאינן בסל הבריאות.

יצחק זיו: חבר הכנסת גדעון סער שאל את שר הבריאות ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: הביטוחים המשלימים שמציעות קופות-החולים מחייבים המתנה של שנתיים לזכאות לתרופות נגד סרטן שאינן כלולות בסל הבריאות.

יצחק זיו: לאחרונה הודיע שר הבריאות כי רצונו לבטל את השתתפות הביטוחים המשלימים של קופות-החולים בתרופות שאינן בסל הבריאות.

יצחק זיו: ואולם נודע לי כי קופות-החולים ממשיכות בפרסומיהן לרכישת ביטוחים משלימים, כגון ביטוח "פלטינום" של קופת-חולים כללית.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – האם יוחזרו למבוטחים הכספים ששולמו?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה בדבר מבוטחים שהשלימו את תקופת זכאותם?

יעקב בן-יזרי: 1.

יעקב בן-יזרי: קופות-החולים ממשיכות בפרסום תוכניות השב"ן, שכן פרק התרופות מצילות חיים – האמור להתבטל – הוא פרק אחד בלבד מתוך תוכנית רחבה לשירותי בריאות נוספים, הכוללת פרקים אחרים בתחום הבריאות.

יעקב בן-יזרי: יש לציין כי כל הקופות מפרסמות שיש כרגע הצעה לביטול השב"ן, אולם היא טרם אושרה בכנסת ישראל.

יעקב בן-יזרי: אני שמח לבשר שהיום בוועדת הכספים הדבר הזה מוצא – אני מקווה – את פתרונו, כך שבנושא הזה כבר ברור לחלוטין שביטול השב"נים הוא עובדה מוגמרת.

יעקב בן-יזרי: 2.

יעקב בן-יזרי: זו אחת השאלות שהמחוקק צריך לתת לה מענה במסגרת הדיון בביטול פרקים אלו.

יעקב בן-יזרי: אני אמרתי – העניין הזה נגמר בוועדת הכספים היום.

גדעון סער: אבל האם הכוונה היא שיחזירו למבוטחים את הכסף?

יעקב בן-יזרי: אני אמשיך.

יעקב בן-יזרי: 3.

יעקב בן-יזרי: לתוכניות נקבעו הוראות מעבר במקרה שיבוטלו, ובהן נקבע מפורשות כי כל מי שהשלים את תקופת האכשרה, יקבל את מלוא הזכויות כאורך תקופת האכשרה, דהיינו 24 חודשים.

יעקב בן-יזרי: מבוטח שיקבל תרופה בתוך תקופה זו יהיה זכאי להמשיך ולקבל את התרופה כרצף טיפולי גם לאחר ביטול התוכנית ועד להכללתה בסל הבריאות.

יעקב בן-יזרי: בהחלטה שהתקבלה היום בוועדת הכספים נאמר, עד כמה שאני זוכר – לא יוחזר הכסף ששולם עד כה עד למועד שבו החבר שילם או היה חבר בביטוח המושלם, או ה"פלטינום", וכו' וכו'.

יעקב בן-יזרי: אבל אנשים ששילמו ונזקקו לשירות רפואי כזה או אחר – והתחילו לקבל אותו – ימשיכו לקבל אותו לתקופה של 24 חודשים.

גדעון סער: אני מבין, אדוני השר, שמי שהשלים – יקבל את זה לאורך תקופת האכשרה.

גדעון סער: את הנקודה הזאת הבנתי.

יעקב בן-יזרי: נכון.

יעקב בן-יזרי: 24 חודשים.

גדעון סער: אני רוצה לשאול לגבי זה שלא השלים את תקופת הזכאות, אבל שילם.

גדעון סער: האם הוא יקבל בחזרה את הכסף שהוא שילם?

יעקב בן-יזרי: לפי ההחלטה של ועדת הכספים היום הוא לא יקבל את הכסף שלו בחזרה, כי בסופו של דבר, גם אם אתה או אני מבטחים רכב, ובסוף השנה לא קרה שום אסון לרכב שלי ולא היתה תאונה או פריצה בדלת, או לא הייתי חולה בכלל – אם אני הפסקתי, או הופסק לי הביטוח, האם אני יכול לבוא ולהגיד: היות שלא ניצלתי את הביטוח, תחזירו לי את הכסף?

יעקב בן-יזרי: אין דבר כזה בתורת הביטוח.

גדעון סער: אני מבין.

גדעון סער: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1564 של חבר הכנסת חנא סוייד – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007): ב"הארץ" פורסם ב-28 באוקטובר 2007 כי דוח של משרד הבריאות מוסר שגילוי ריכוזים חריגים של חנקן במקורות השתייה הביא לפסילת כשליש ממקורות אלה, שרובם באזור המרכז.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – אילו צעדים ננקטו למניעת הזיהום?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: הכתבה ב"הארץ" מסתמכת על דוח של משרד הבריאות שסיכם את נתוני איכות המים במקורות המים השונים בשנים 2001–2005.

יצחק זיו: מתוך יותר מ-1,000 מקורות מי שתייה נפסלו בהוראת משרד הבריאות כ-90 מקורות, שהם 9% מכלל המקורות.

יצחק זיו: 46 מקורות נפסלו בגלל ריכוזי חנקות גבוהים, ורובם אכן באזור המרכז.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מקורות מזוהמים טופלו – על-ידי סינון, מיהול, התפלה ועוד – או נסגרו, כך שהמים המגיעים לברזי התושבים טובים מאוד.

יצחק זיו: מניעת הזיהום, הכוללת אכיפה על מפעלים מזהמים, תחנות דלק, חקלאים וכו', היא באחריות המשרד להגנת הסביבה ורשות המים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1566 של חבר הכנסת אריה אלדד – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: באפריל 2007 הופרטו שירותי הבריאות לתלמיד והועברו לידי האגודה למען שירותי בריאות הציבור.

יצחק זיו: האגודה דורשת מההורים בעד קבלת מידע על תלמידים תשלום בסך 300 שקל, לעומת 60 שקל שדרש משרד הבריאות בעבר בעד אותו שירות.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נעשה הדבר על דעת משרדך?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מה היא הסיבה להפרש הגבוה?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה להפחתת הסכום? 4.

יצחק זיו: מדוע נדרש סכום כזה כדי לקבל עותק של פנקס חיסונים?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: הדבר לא נעשה על דעת המשרד.

יצחק זיו: 2–4.

יצחק זיו: תעריפון משרד הבריאות מ-1 ביוני 2007 קובע מחיר מרבי לאיתור ולהעתקה של מסמכים מרשומה רפואית בסכום של 68 שקל לאיתור והעתקה של מסמכים עד עשרה עמודים, ו-1 שקל עבור כל שני עמודים נוספים.

יצחק זיו: בעקבות השאילתא הובהר לאגודה למען שירותי בריאות הציבור כי הסכום שהיא גובה אינו מקובל על המשרד, וכי עליה להתאים את הסכום לסכום הקבוע בתעריפון המשרד.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1598 של חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: דוח חדש שפורסם בארצות-הברית מגלה כי אלפי אמריקנים מתו בשנת 2005 מחשיפה לחיידק האלים "מרסה".

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם החיידק נמצא גם בישראל?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: האם תושבי ישראל חשופים לחיידק כלשהו?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: אילו מחלות זיהומיות נפוצות בישראל?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: החיידק מצוי בישראל והוא אחד המזהמים העיקריים הגורמים לזיהומים הנרכשים בבתי-חולים ובמוסדות אשפוזיים אחרים בארץ.

יצחק זיו: החיידק גורם למגוון מחלות, כגון זיהומי עור קשים, זיהומי עצמות, אלח דם – זיהום המתפשט דרך מערכת הדם – זיהום של מסתמי הלב, דלקת ריאות, זיהומים לאחר ניתוחים ועוד מחלות רבות.

יצחק זיו: שיעור ה"מרסה" בכלל החיידקים ממשפחה זו מגיע, על-פי דיווח מהארץ לרשת האירופית למעקב אחר עמידות לאנטיביוטיקה (EARSS), לכ-40% – שיעור מהגבוהים באירופה.

יצחק זיו: החיידק מצוי לא רק במוסדות אשפוז, ובשנים האחרונות הוא מתפשט גם בקהילה.

יצחק זיו: בארצות-הברית הדבר הפך למגפה של ממש באוכלוסיות מסוימות, שבהן החיידק נמצא ב-7% מהאנשים הבריאים, והחיידק גורם ל-50% מהפניות למיון בשל זיהומי עור.

יצחק זיו: באירופה ובישראל החיידק התפשט בקהילה במידה פחותה בהרבה מאשר בארצות-הברית, אך כבר מופיעות התפרצויות בקהילה גם באירופה.

יצחק זיו: המחקר האחרון על התפשטות החיידק מחוץ למוסדות אשפוז בישראל נערך לפני כשלוש שנים.

יצחק זיו: אז נמצא החיידק בחמישה מתוך כ-3,000 נבדקים בריאים – שיעור נשאות של 1.5 לכל 1,000 תושבים.

יצחק זיו: 2–3.

יצחק זיו: המחלות הזיהומיות העיקריות הנרכשות במשך האשפוז: דלקת ריאות, זיהום בדרכי השתן, אלח דם – זיהום המגיע למערכת הדם – זיהום בפצע ובאתר הניתוחי, זיהומים של מערכת העצבים המרכזית, בעיקר לאחר ניתוחים – זיהומי עצם ומשתלים.

יצחק זיו: מקובל בעולם כי בין 5% ל-10% מהמתאשפזים רוכשים זיהום במשך אשפוזם, וכי למעלה מ-50% מזיהומים אלו ניתנים למניעה על-ידי שמירה על כללי מניעה נכונים.

יצחק זיו: החיידקים העיקריים הגורמים מחלות אלו הם חיידקים עמידים לתרופות אנטיביוטיות, אשר מקורם בדרך כלל במוסדות אשפוזיים.

יצחק זיו: זיהומים מחיידקים אלו אינם נמנעים על-ידי טיפול אנטיביוטי הניתן לפני ניתוחים כדי למנוע זיהומים.

יצחק זיו: קשה לטפל בזיהומים מחיידקים אלו בשל עמידותם לתרופות אנטיביוטיות רבות.

יצחק זיו: כדי להתמודד עם בעיית העמידות של חיידקים לאנטיביוטיקה בבתי-חולים הקים משרד הבריאות יחידה ארצית למניעת זיהומים ועמידות לאנטיביוטיקה.

יצחק זיו: יחידה זו מנחה את בתי-החולים כיצד למנוע את התפשטות החיידקים העמידים מחולה לחולה.

יצחק זיו: בחודשים הראשונים לפעילותה התמקדה היחידה בעיקר בבלימת חיידק הקלבסיאלה העמיד, והביאה בתוך כמה חודשים לבלימת ההתפרצות ולירידה של 50% במספר החולים הרוכשים זיהום של חיידק זה, על-ידי שינוי שיטות העבודה בבתי-החולים ויצירת בידוד ברמה גבוהה של חולים הנושאים חיידק זה.

יצחק זיו: שינוי זה הושג על-ידי חקירת התפשטות החיידק בשיטות של אפידמיולוגיה מולקולרית, הפצת הנחיות לטיפול בנושא, הדרכת צוותים, קבלת מידע יומי מבתי-החולים, ביקורת יומית על דיווחי בתי-החולים ומתן משוב, וביקורים והדרכות בבתי-החולים.

יצחק זיו: מודל התמודדות מוצלח זה יתורגם בשנה הקרובה לחיידקים אחרים ולנושאים נוספים.

יצחק זיו: לצורך זה מתוכננת יצירת מאגר נתונים ארצי על עמידות חיידקים "חדשים" לאנטיביוטיקה, ניתוח בזמן אמיתי של נתונים אלו כדי לגלות מוקדם תופעות של חיידקים מאיימים ופיקוח על מניעת התפשטות החיידקים בבתי-חולים ובמוסדות אשפוז אחרים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1626 של חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת שאל את שר הבריאות ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: קיבלתי מידע על אי-ביצוע חיסונים לילדי כיתות א' באשדוד ועל מחסור בנתונים מדויקים במשרדך על מקבלי החיסונים.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – האם כל ילדי אשדוד קיבלו את החיסונים הנדרשים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: האם משרדך מעודכן כראוי בנושא?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: בשנת הלימודים תשס"ז, עד חודש אפריל 2007, השירות לתלמיד היה באחריותו ובהפעלתו הישירה של משרד הבריאות.

יצחק זיו: על-פי דיווח לשכת הבריאות המחוזית אשקלון, חוסנו 2,911 תלמידי כיתות א' בחיסון MMR מתוך 3,429 תלמידים – 85%.

יצחק זיו: כמו כן, חוסנו 82% מתלמידי כיתות ב' בחיסון נגד בוסטריקס ו-73% מתלמידי כיתות ח' בחיסון DT.

יצחק זיו: האגודה למען שירותי בריאות הציבור, בניהולו של מר יהודה כהן, החלה להפעיל את השירות ב-11 באפריל 2007.

יצחק זיו: על-פי דיווחים שנתקבלו מהם, חוסנו מתאריך זה ועד לסיום שנת הלימודים 328 תלמידים בחיסון MMR, 452 תלמידים בחיסון נגד בוסטריקס ו-351 תלמידים בחיסון DT.

יצחק זיו: לא ברור מהדיווח אם מדובר בחיסוני שגרה או בהשלמות.

יצחק זיו: הדיווח לגבי ביצוע הפעילויות שהתקבל בלשכת הבריאות באשקלון, כמו בכל הארץ, הוא חלקי, לכן לא ניתן לחשב את שיעור הכיסוי.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: א.

יצחק זיו: מהקיץ האגודה למען שירותי בריאות הציבור מושכת תרכיבי חיסון ישירות מחברת "שראל", ולא באמצעות לשכות הבריאות.

יצחק זיו: משרד הבריאות מאשר את הזמנות הספק לחיסונים, כך שיש בידו מידע על כמויות שנמשכו מחברת "שראל".

יצחק זיו: המידע לא נמצא בלשכות הבריאות; ב.

יצחק זיו: מכיוון שמערכת החיסונים היא ארצית, לא ניתן בשלב זה לדעת באילו מקומות בוצעו החיסונים ולכמה תלמידים; ג.

יצחק זיו: בשנת הלימודים תשס"ח, כמתחייב מההסכם, הספק אמור לדווח ב-31 בדצמבר 2007, ב30- במרס 2008 וב-15 ביולי 2008; לשנת הלימודים תשס"ז התקבלו דיווחים על ביצוע חיסונים.

יצחק זיו: לא ניתן פירוט אם מדובר בחיסוני שגרה או השלמה.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1650 של חבר הכנסת חיים אמסלם – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת חיים אמסלם שאל את שר הבריאות ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007):

יצחק זיו: פורסם כי מחלת החצבת התגלתה בציבור החרדי בירושלים וכי משרד הבריאות אינו עושה די להגדלת המודעות בקרב הורים ובעלי סיכון.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – כמה חולי חצבת התגלו בירושלים ב-2007, וכמה מהם חרדים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה נעשה להגברת המודעות בציבור החרדי בעניין זה?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יצחק זיו: מאז תחילת חודש אוגוסט שנה זו ועד מועד כתיבת התשובה דווח ללשכת הבריאות המחוזית על 295 מקרי תחלואה בחצבת במחוז ירושלים – כשני-שלישים מהם בעיר ירושלים, כשליש בעיר בית-שמש, ומקרים בודדים היו גם בעיר ביתר-עילית.

יצחק זיו: כל המקרים, פרט לתשעה, הם בקרב אנשים המשתייכים לקהילות חרדיות בערים הנדונות, כולם אינם מחוסנים, וחלקם הגדול משתייכים למשפחות ולומדים במוסדות חינוך אשר הוריהם ומנהליהם סירבו לשתף פעולה עם צוותי הבריאות של לשכת הבריאות המחוזית ולא נענו להמלצותיהם – חיסון מהיר של המגעים.

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: אחיות לשכת הבריאות המחוזית וטיפות-החלב מבצעות חקירות אפידמיולוגיות בעקבות כל מקרה מדווח, פונות אל המשפחות, אל הגננות, אל מנהלי תלמודי-התורה ובתי-הספר שבהם אותרו מקרים ומפנות את המגעים לקבלת חיסון.

יצחק זיו: כמו כן, נעשה איתור אקטיבי של משפחות המשתייכות לקהילות הנ"ל ואשר לא חיסנו מעולם את ילדיהן.

יצחק זיו: כל אלו, קטנים וגדולים כאחד, מוזמנים לקבל חיסון חינם אין כסף בטיפות-החלב הסמוכות למקום מגוריהם או בלשכת הבריאות המחוזית.

יצחק זיו: במקביל, נערכות שיחות עם רבנים בעלי השפעה בקהילות החרדיות, וכן מפורסמות קריאות לקבלת החיסון באמצעי התקשורת – עיתונות ורדיו – של הקהילות החרדיות.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1655 של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את שר הבריאות ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007): תקנה מ-2006 של משרד הבריאות קובעת, כי על עובדי מעבדה רפואית – לבורנטים – להתמחות במשך מאות שעות ללא מימון משרד הבריאות.

יצחק זיו: מנהלי המעבדות אינם קולטים את הלבורנטיות מחוסר תקציב.

יצחק זיו: לכן, מי שאינו מוכן להתמחות ללא שכר, הוא מובטל או עבר הסבה מקצועית.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מדוע הופסק המימון?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: האם תשונה התקנה ומתי?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יצחק זיו: בפברואר 2006 נכנסו לתוקף תקנות חדשות הנוגעות לעובדי המעבדות הרפואיות.

יצחק זיו: על-פי תקנות אלה – תקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות) (תיקון), התשס"ה–2004 – תושבי מדינת ישראל בעלי ההשכלה המתאימה המבקשים תעודת הכרה כעובדי מעבדה רפואית, נדרשים להמציא אישור על עבודה במעבדה רפואית מוכרת באחד מהתחומים המטולוגיה, ביוכימיה או מיקרוביולוגיה, במשך 1,200-600 שעות, לפי העניין, וכן לעמוד בהצלחה בבחינה ממשלתית במעבדנות בכתב.

יצחק זיו: למשרד הבריאות אין תקציב למימון עבודה זו, וגם בעבר לא השתתף משרד הבריאות במימון תקופות השתלמות או עבודה במעבדות לצורך קבלת התעודה.

יצחק זיו: עם זאת, בעבר הסכימו מנהלי המעבדות הרפואיות לקבל את המשתלמים לעבודה במעבדה בהתנדבות, ומצדם, השקיעו רבות בהכשרתם המקצועית.

יצחק זיו: לאחר שבעלי מקצועות רפואיים – עובדי מעבדה רפואית ואחרים – שהשתלמו בהתנדבות, הגישו תביעות שכר על עבודתם בתקופה זו לבתי-המשפט וזכו בעתירותיהם, סירבו מנהלי בתי- חולים, מנהלי קופות-החולים ומנהלי המעבדות להמשיך ולקבל משתלמים להכשרה במעבדותיהם, שכן גם להם אין תקציבים המיועדים למטרה זו.

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: לפיכך, נוצר צורך לתקן את התקנות, מתוך תקווה שהשינויים יאפשרו למבקשי התעודה לעמוד בדרישות לשם קבלתה.

יצחק זיו: תיקון התקנות בנושא הוא בשלבי חקיקה אחרונים, ואנו מקווים כי הן יובאו לאישורה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בכנסת בשבועות הקרובים.

יצחק זיו: למותר לציין כי כל עוד התקנות הנוכחיות בתוקף, חייבים הכול לעמוד בדרישותיהן.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1687 של חבר הכנסת דוד טל – אינו נוכח; לפרוטוקול.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד טל שאל את שר הבריאות ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007): בעיתון "ישראל היום" מ-8 בנובמבר 2007 פורסם כי מאות תלמידים בירושלים לא קיבלו ארוחת הצהריים.

יצחק זיו: בבדיקה אקראית של השירות הווטרינרי היא נמצאה בלתי ראויה למאכל אדם, לאחר שהוחזקה במיניבוס לא ממוזג בטמפרטורה של מעל 40 מעלות.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: האם נכון הדבר?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: אם כן – מדוע רק הודות לבדיקה אקראית של אנשי השירות הווטרינרי נמנעה הרעלתם של כ-500 תלמידים?

יצחק זיו: 3.

יצחק זיו: מה ייעשה כדי שתופעה זו תיפסק?

יצחק זיו: תשובת שר הבריאות יעקב בן-יזרי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–3.

יצחק זיו: אכן, מבירור מול המחלקה הווטרינרית בעיריית ירושלים עולה כי בוצעה בדיקה לרכבי הובלת מזון, ובמהלכה נמצא מזון שהוגדר כבלתי ראוי למאכל אדם מאחר שהוחזק בטמפרטורה לא מתאימה.

יצחק זיו: מניעת הרעלות ממזון היא פעילות חשובה ומבורכת, ומהווה חלק נכבד מהפעילות היזומה של הרשות המקומית באמצעות המחלקות הווטרינריות העירוניות.

יצחק זיו: בכוונת גורמי הפיקוח להגביר את שיתוף הפעולה ואת האכיפה על מפעלי קייטרינג המובילים מזון באופן כללי, ובפרט לאוכלוסיות רגישות כגון אוכלוסיית הילדים.

יצחק זיו: שאילתא מס' 1696 של חבר הכנסת משה שרוני: מחלקות בתי-החולים במחוז הצפון.

יצחק זיו: בבקשה.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה שרוני שאל את שר הבריאות ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007): בבתי-החולים במחוז צפון אין כיום מחלקות אונקולוגיות ומחלקות נוירולוגיות.

יצחק זיו: רצוני לשאול: 1.

יצחק זיו: מדוע צריך להעביר חולים הזקוקים לטיפול אונקולוגי או נוירולוגי לבית-החולים "רמב"ם"?

יצחק זיו: 2.

יצחק זיו: מדוע לא מתאפשר טיפול באזור מגוריהם?

יצחק זיו: שר הבריאות יעקב בן-יזרי: 1–2.

יצחק זיו: ברשותכם, להלן התשובה: טיפולים אונקולוגיים הם טיפולים מאוד מאוד מורכבים ודורשים ידע מקצועי מיוחד וציוד יקר שאחזקתו מורכבת ויקרה.

יצחק זיו: לפיכך, מקובל בכל העולם לרכז את הטיפולים בחולים אלה, וגם במקצועות אחרים, במרכזים גדולים.

יצחק זיו: קיום מרכז מתמחה כזה מאפשר ריכוז של ידע, של ניסיון ושל משאבים ומתן טיפול מיטבי לחולים האלה.

יצחק זיו: יצוין כי לא קיימת אי-ספיקה בטיפול, ומרכזי-העל נותנים את המענה בכל המדינה לכל צורכי האוכלוסייה.

יצחק זיו: לאור זאת, אין מקום לפתיחת מרכזי מעקב אונקולוגיים בבתי-חולים שאינם מרכזי-על.

יצחק זיו: שירות נוירולוגי קיים בכל בתי-החולים.

יצחק זיו: שירות ניתוחי נוירו-כירורגי – נוירו-כירורגיה – זה משהו אחר.

יצחק זיו: גם זה כרוך במורכבות גדולה מאוד, שמתאפשרת אך ורק במרכזים רפואיים גדולים.

יצחק זיו: אי-אפשר להקים – יש בדרך כלל רפואה ראשונה, שהולכים לרופא המטפל במרפאה; יש רפואה שניונית, שהולכים לרופא המקצועי: עיניים, אף-אוזן-גרון, עור, נשים, וכו'; יש רפואה שלישונית, שאנחנו מקבלים אותה בבתי-חולים במחלקות הרגילות, ויש רפואת-העל, שאי-אפשר לפתח אותה בכל אחד מבתי-החולים, וזה קיים בכל העולם.

יצחק זיו: לכן, השתלת איברים, ניתוחים נוירו-כירורגיים, ניתוחי לב פתוח, מכונים אונקולוגיים מרכזיים – את אלה אפשר לתת אך ורק בידע מקצועי רב, בכישורים מצוינים, בציוד מורכב ביותר, ואלה ניתנים בבתי-החולים הגדולים, בדרך כלל, נכון להיום.

יצחק זיו: נכון שזאת טרחה לאלה שלצערנו הרב זקוקים לשירות כזה – כאשר הם צריכים אותו – אבל אין ספק שהם מקבלים אותו במקומות המקובלים, המקצועיים, כדי לטפל בהם.

יצחק זיו: חבר הכנסת משה שרוני, שאלה נוספת.

משה שרוני: אדוני השר, איך תסביר שלתושבי הצפון, שהם מיליון ו-960,000 תושבים – ובתל-אביב 2 מיליונים, ב-40,000 יותר – אין אותן המחלקות שיש בתל-אביב?

יעקב בן-יזרי: מה עושים אנשי חדרה כשצריכים נוירו-כירורגיה?

יעקב בן-יזרי: מה עושים אנשי אילת, דימונה, באר-שבע ואשקלון – – –

משה שרוני: לא הבנת את השאלה, אדוני.

יעקב בן-יזרי: אולי.

יעקב בן-יזרי: אולי.

יעקב בן-יזרי: אולי.

משה שרוני: כמה מחלקות נוירו-כירורגיות יש בתל-אביב וכמה יש בצפון – על אותו מספר התושבים?

יעקב בן-יזרי: אתה צריך להביא בחשבון גם את הפיזור.

משה שרוני: אותו פיזור.

יעקב בן-יזרי: אתה צריך להביא בחשבון את הריכוז של האוכלוסייה במקום מרכזי.

יעקב בן-יזרי: אני לא יכול לקחת אוכלוסייה – – –

משה שרוני: אדוני, אם אני אקח גם את המרכז – לא לקחתי את המרכז, לקחתי את תל-אביב, 2 מיליונים; בצפון – מיליון ו-960,000.

משה שרוני: כמה מחלקות יש בתל-אביב ל-2 מיליונים, וכמה מחלקות יש בצפון על מיליון ו-960,000 תושבים, אדוני?

יעקב בן-יזרי: בגוש-דן יש שלוש מחלקות נוירו-כירורגיות, יש שלושה מרכזים לניתוחי לב פתוח ויש שני מרכזים להשתלה, בשלושה בתי-חולים: בית-החולים "שיבא", בית-החולים "בילינסון" ובית-החולים "איכילוב".

יעקב בן-יזרי: ביתר בתי-החולים אין.

יעקב בן-יזרי: ב"אסף הרופא" אין אונקולוגיה כפי שהיא נדרשת.

יעקב בן-יזרי: ב"אסף הרופא" – – –

משה שרוני: אדוני, בתל-אביב, על 2 מיליונים, יש לך שלושה.

משה שרוני: בצפון יש לך מחלקה אחת – תסלח לי – על אותו מספר אנשים.

משה שרוני: אני מדבר על מספר האנשים.

יצחק זיו: סליחה.

יצחק זיו: אני מבקש לתת לשר להשיב ולא לקטוע באמצע.

יצחק זיו: תודה.

יעקב בן-יזרי: כך זה מקובל בכל העולם, כך מקובל גם במדינת ישראל.

יעקב בן-יזרי: אי-אפשר לפזר כל כך הרבה.

יעקב בן-יזרי: אנחנו לא נלך עכשיו לסגור מחלקה ב"תל השומר" כדי לתת אותה לבית-החולים "פורייה", כשם שאנחנו לא יכולים לצמצם שירותים כלשהם שניתנים כעת.

יעקב בן-יזרי: אם וכאשר יגיע הזמן שגם בצפון ייפתח מרכז רפואי ענק, גדול, שיוכל לתת שירותי-על רפואיים, ייתכן שהדבר הזה יבוא על תיקונו.

יעקב בן-יזרי: בשלב הזה, עם כל הכבוד, בבתי-החולים הקיימים, בצפת וב"פורייה", ואפילו בנהרייה, אין אפשרות להקים מחלקות גדולות כאלה, שהן מקצוע על-רפואי.

יעקב בן-יזרי: תודה.

משה שרוני: לסיכום, תושבי הצפון מקבלים שירות סוג ב' ותושבי תל-אביב מקבלים שירות סוג א'.

יעקב בן-יזרי: לצערי הרב זאת עובדה.

יצחק זיו: תודה רבה לכבוד שר הבריאות יעקב בן-יזרי.

יצחק זיו: תם סדר-היום.

יצחק זיו: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, ט"ז בטבת התשס"ח, 25 בדצמבר 2007, בשעה 16:00.

יצחק זיו: ישיבה זו נעולה.