ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושמונים-ושמונה של הכנסת השבע-עשרה, 2007-12-31 00:00

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שני, כ"ב בטבת התשס"ח, 31 בדצמבר 2007.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2007; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2007.

איל ינון: לדיון מוקדם: הצעת חוק ביטול מועצה מקומית תעשייתית מגדל תפן, התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת דב חנין וזבולון אורלב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – השתתפות במכירה מיוחדת), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על לחם אחיד), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת יצחק לוי, זבולון אורלב, אפי איתם, אריה אלדד, בנימין אלון, אורי אריאל, אליהו גבאי, צבי הנדל וניסן סלומינסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת סדרי השלטון והמשפט (תחולת המשפט בערים, במועצות האזוריות ובמועצות המקומיות), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת בנימין אלון ורוברט אילטוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ציון הסבר לשמות רחובות), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק איסור גביית אגרה בכביש עוקף-קריות, התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס ברכישת דירה ראשונה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אלחנן גלזר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבה במס בגין שירות מילואים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה (תיקון – חובת הצגת דגל וסמל המדינה באתרי אינטרנט ממשלתיים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – מניעת מועמדותו של נשיא לשעבר לכהונה בכנסת), מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – מניעת כהונתו של ראש ממשלה לשעבר כנשיא המדינה), מאת חברת הכנסת מרינה סולודקין; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – שחרור אסירים במסגרת עסקת שחרור), מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת משה שרוני; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד ציבור ושוטר), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת יוחנן פלסנר ודוד רותם; הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון – עיקור וסירוס של כלבים וחתולים), התשס"ח–2007, מאת חברי הכנסת רונית תירוש וגלעד ארדן; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ענישה והגבלה), התשס"ח–2007, מאת חבר הכנסת אריה אלדד וקבוצת חברי הכנסת;

איל ינון: הצעת חוק לתיקון פקודת המסים (גבייה) (הגנה על זכויות הסרבן), התשס"ח–2007, מאת חברת הכנסת ליה שמטוב וקבוצת חברי הכנסת.

איל ינון: נוסח מתוקן של הצעת חוק ייצוג בהליכי נתיחה לאחר המוות (תיקוני חקיקה), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת משה גפני.

איל ינון: דין-וחשבון של ועדת החוץ והביטחון בנושא: הפקת לקחי מלחמת לבנון השנייה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: 1.

דליה איציק: התערבות ראש הממשלה בנושאי הלכה ושיבוש הליכי גיור;

דליה איציק: 3.

דליה איציק: המשך השביתה באוניברסיטאות וסכנת ביטול שנת הלימודים האקדמית

דליה איציק: הנושא הראשון על סדר-היום: הצעות אי-אמון בממשלה.

דליה איציק: ההצעה הראשונה – של סיעת יהדות התורה והאיחוד הלאומי – מפד"ל -להביע אי-אמון בממשלה בשל התערבות ראש הממשלה בנושא הלכה ושיבוש הליכי גיור.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אנחנו מגישים היום הצעת אי-אמון בממשלה הכושלת על תוכניתה החדשה, שהוגדרה כך: הרחבת מערך הגיור וצירוף דיינים הנוקטים גישה מקילה שתאפשר לעמוד ביעד של עשרות אלפי מתגיירים בשנה.

מאיר פרוש: זהו בעצם שימוש במלים מכובסות כמובן, כאשר הכוונה האמיתית היא לשנות לחלוטין את דיני ההלכה ולגייר, במירכאות כפולות ומכופלות, בדרך מהירה, חפוזה, פזיזה, מיידית, שוטפת, בזמן קצר ככל האפשר, אולי אף בשיטת הסרט הנע – המקובל במפעלי תעשייהmass production – בלעז, שיטת הייצור ההמוני.

מאיר פרוש: חבר כנסת אחד מסיעת קדימה, שמגדיר את עצמו כאיש מסורתי, אמר לי בשבוע שעבר: אתה, פרוש, מגזים מאוד בתיאור הכוונה של הממשלה.

מאיר פרוש: הבטחתי לו הוכחה, ואני מביא זאת עתה: בימי כהונתו של השר זאב בוים כשר הקליטה, וזה היה רק לפני חודשים ספורים, הוקמה ועדה בין-משרדית לארגון מחדש של כל מערכות הגיור בישראל.

מאיר פרוש: מטרת הוועדה הוגדרה כך: "להגדיל בצורה משמעותית את מספר המתגיירים באמצעות שינוי מהפכני במערכת בתי-הדין לגיור ועל-ידי הקמת מערך ארגוני ממשלתי חדש שיפקח עליהם".

מאיר פרוש: "שינוי מהפכני", כך קרא לזה השר זאב בוים.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, הרוחות הרעות האלה, שגובלות אפילו בטירוף הדעת, נושבות בקרב חוגים פוליטיים שונים.

מאיר פרוש: במדרש יש ביטוי יפה שאומר: "אילני סרק קולם הולך".

מאיר פרוש: כלומר, עצים שאין עליהם פירות, כאשר הרוח מנענעת את ענפיהם הם משמיעים קול גדול.

מאיר פרוש: אנשים, וביניהם בתפקידים מרכזיים מאוד בפוליטיקה הישראלית, שאינם מבינים ויודעים מהי גרות, מהו ההליך ההלכתי של הפיכת גוי לגר, משמיעים קולם בכל הזדמנות אף-על-פי שבנושא הלכה הם ריקים מתוכן – "אילני סרק קולם הולך".

מאיר פרוש: כך גם שמענו מפי איש, שבגלל מעמדו הרם כיום לא אציין את שמו מפני כבודו, שאמר: "אין עוד לפסוק לפי הכלל ההלכתי הקובע שיהודי הוא מי שנולד לאם יהודייה או שהתגייר לפי ההלכה.

מאיר פרוש: אמור מעתה: יהודי הוא מי שילדיו יהיו יהודים, ואין זה חשוב כלל אם אמו, אביו או רבע סבתו היו כאלה, אלא כיצד הוא מגדיר את עצמו".

מאיר פרוש: למיטב ידיעתי זו היתה הכרזה חד-פעמית, והיום, ביושבו על כיסא מאוד-מאוד חשוב, יש לקוות שלא יחזור יותר על אמירה נבערת זו.

מאיר פרוש: לעומת זאת, אני כן יכול להזכיר את שמו של חבר הכנסת, איש דעתן – שאותו אצטט – ואני מתכוון לחבר הכנסת יוסי ביילין, שחזר על אותו רעיון עצמו וכמעט באותו נוסח.

מאיר פרוש: במאמר שפרסם בעיתון "הארץ", מאמר המוכתר "המשפחה המורחבת", הוא כותב: "היהדות החילונית מוכרחה להגדיר לעצמה מיהו יהודי, ואסור להעניק ליהדות החרדית את המונופול על ההגדרה.

מאיר פרוש: לא ייתכן" – כותב ביילין – "שמי שאביו יהודי והוא מבקש להיות מוגדר כיהודי, יידחה ויידרש לעבור גיור דתי.

מאיר פרוש: לא ייתכן שבני-זוג שנישאו ליהודים יצטרכו בכלל לעבור גיור דתי".

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, אלה הם דברי הבל חסרי ערך, ואני לא אכבס את המלים שלי ואומר ללא כחל ושרק: זו גסות רוח וגם חוצפה ובערות, כי הגיור הוא אקט הלכתי מובהק, ואין לאף אחד סמכות או רשות לשנות קוצו של יו"ד מהדרך המסורה לנו בנושא זה מדורי דורות.

רן כהן: זה עושה לי בעיה – – –

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, מאחורי המלים המכובסות של הממשלה, על הקלות בגיור והאצה בגיור, מסתתרת האידיאולוגיה של חבר הכנסת יוסי ביילין: בן לאב יהודי יוכל להתגייר במהירות; מי שהוא בן-זוג ליהודי יוכל להתגייר בחיפזון, ואולי גם לא יצטרך בכלל לעבור הליך גיור.

מאיר פרוש: אבל נניח, לצורך הדיון בלבד, שהממשלה אינה מתכוונת להרחיק לכת עד כדי כך.

מאיר פרוש: נניח שהכוונה היא באמת אך ורק להקל ורק לזרז.

מאיר פרוש: אומר רק זאת, הליך הגיור איננו מפקד לפריימריס של מפלגה זו או אחרת, חבר הכנסת רן כהן, כי לקראת הפריימריס אכן פוקדים במהירות רבה אלפים רבים, וכל המרבה הרי זה משובח.

מאיר פרוש: את טופסי ההתפקדות דוחסים, כידוע, לארגזים הידועים, והמשטרה צריכה לבדוק את אמיתות החתימות – משום מה, תמיד יש זיופים.

מאיר פרוש: אבל בהליך הגיור אין קיצורי דרך.

מאיר פרוש: אין מושגים כמו האצת הגיור, גיורי קפיצה, גיורי רפורמים, המצאות ופטנטים יצירתיים אחרים.

מאיר פרוש: אין גם מבצעי הנחה ואין שערים שונים לכניסה לעם היהודי.

מאיר פרוש: אומר יותר מזאת, מי שנחלץ לפתיחת שערי העם היהודי לפני כל הרוצה, לפני כל המצהיר על רצונו בכך, אינו מתכוון כלל ללאום היהודי, שדמותו עוצבה בהר-סיני.

מאיר פרוש: הוא שולל למעשה את קיומו של העם ורוצה לעשות אותו מה שאיננו: לאום חדש, מנותק מן העבר, מן המורשת ומן המסורת.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, מתכוונים כמובן ל-300,000 הנוכרים שהיגרו לארץ בחסות חוק השבות.

מאיר פרוש: אינני קורא להם עולים אלא מהגרים.

מאיר פרוש: אין, חלילה, הכוונה ליטול מאיש את זכויותיו האזרחיות, אך מי שלא יעבור הליכי גיור כדת וכדין לא יוכל לזכות בהכרה כיהודי, כי אין דרך עוקפת, אין כאילו, אין הגמשה, אין פישוט ההליכים הביורוקרטיים.

מאיר פרוש: לא מדובר כלל בביורוקרטיה, מדובר בהלכה, חד וחלק.

מאיר פרוש: רבותי חברי הכנסת, הניסוי, במירכאות כפולות ומכופלות, של גיור מזויף כבר נעשה בארצות-הברית, ושם גם הצטבר מידע מעניין.

מאיר פרוש: הוועד היהודי האמריקני פרסם מחקר בנושא, ראשון מסוגו, ועולים ממנו ממצאים מאלפים.

מאיר פרוש: כדאי שכל חבר הכנסת יפנים ממצאים אלה.

מאיר פרוש: למיליון וחצי איש בארצות-הברית יש הורה יהודי והורה לא-יהודי.

מאיר פרוש: אחוז ניכר, יותר מ-30%, מאותן משפחות שרואות עצמן כיהודיות, בני-הזוג הלא-יהודים חשים אשמים באשר לאמונות ולמנהגים שהותירו מאחור.

מאיר פרוש: חמור מכול, הילדים מהווים מראה לפיצול, לרגשות המנוגדים והדו-ערכיים, כאשר הם תופסים עצמם למעשה רק כחצי יהודים.

מאיר פרוש: זהו מצב בעייתי, מצב אומלל לכל הדעות.

מאיר פרוש: מסקנת המחקר בארצות-הברית: צריך ליצור בתים יהודיים, לפחות מסורתיים, שבהם יגדלו הילדים כיהודים לכל דבר.

מאיר פרוש: וקודם כול, שהגיור עצמו לא יהיה כמו הצטרפות למועדון כושר.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, אומר משהו על אותם 300,000 נוכרים שהיגרו לארץ בחסות חוק השבות.

מאיר פרוש: חוק השבות התקבל בכ' בתמוז תש"י, ב-1950, לפני 58 שנים.

מאיר פרוש: עיקרו מנוסח, כידוע, בסעיף הראשון: כל יהודי זכאי לעלות לארץ-ישראל.

מאיר פרוש: אולם במשך עשרות שנים מתריעה יהדות התורה כי כמה מסעיפי החוק ליברליים מדי, אם לא ממש מופקרים, משום שהם מאפשרים הגירה של גויים רבים.

מאיר פרוש: הכנסת חייבת, על כן, לקבל החלטה אמיצה, החלטה אסטרטגית, על סף שנת ה-60 לקיום המדינה, ולהכריע בשאלה, האם אנחנו רוצים, חלילה, להפוך למדינה עם רוב לא יהודי.

מאיר פרוש: לכן הגיעה השעה לשנות כמה מסעיפי חוק השבות, ויפה שעה אחת קודם.

מאיר פרוש: אנחנו גם צריכים להיות מאוד זהירים בכניסתם של מהגרים ועובדים זרים ולחזור מחדש לפעילות הברוכה של משטרת ההגירה.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, כאן אני רוצה, ויש לי גם חובת כבוד להזכיר את הרבי מלובביץ', שהיה הראשון שנזעק נגד החוק האומלל, על כל העיוותים שבו.

מאיר פרוש: הרבי, שהוא מורה דרכה של תנועת חב"ד המפוארת, הרעיש שמים וארץ בסוגיית "מיהו יהודי".

מאיר פרוש: הוא נלחם ללא לאות, גם כאשר רבים חשבו אולי שזו בעיה שולית ובלתי חשובה לכאורה.

מאיר פרוש: הוא ניבא שאי-תיקון החוק עלול חלילה להמיט אסון על עם ישראל, והוא צדק.

מאיר פרוש: כמה שהוא צדק אז.

מאיר פרוש: הוא צפה לפני שנים את הסכנות שאנו מתמודדים אתן היום.

מאיר פרוש: חבל מאוד שעם ישראל לא שמע, לא הקשיב ולא הפנים.

מאיר פרוש: אבל אני חושב שעדיין לא מאוחר, רק צריך לא להמתין אלא לשנות את חוק השבות, ויפה שעה אחת קודם.

דוד רותם: במשך כל הדורות מי שגייר היו הרבנים המקומיים.

דוד רותם: לא היו בתי-דין לגיור.

מאיר פרוש: אז למה אתה נמצא בקואליציה?

מאיר פרוש: הממשלה שאתה נמצא בתוכה, מהרבה סיבות אתה צריך לעזוב אותה, אבל בגלל זה על אחת כמה וכמה.

מאיר פרוש: היא רוצה להאיץ את תהליך הגיור.

דוד רותם: לא, היא רוצה להקל את תהליך הגיור ולהעביר את זה מבתי-הדין – – –

מאיר פרוש: אבל היא לא סמכות כדי להקל.

מאיר פרוש: מי שיכול, או לא יכול, אלה הרבנים, ואתה ודאי יודע את זה.

דוד רותם: אבל רבני עיר, שהם בעלי כושר – – –

מאיר פרוש: גם על השאלה הזאת הרבנים צריכים להחליט.

מאיר פרוש: לבסוף, גברתי היושבת-ראש, אין מנוס מלומר את הדברים הבלתי-נעימים הבאים: אם לא נשמור על תעודת הזהות המקורית שלנו, הדורות הבאים בעמנו ימצאו עצמם חסרי זהות לחלוטין.

מאיר פרוש: היהדות הנאמנה לתורת הר-סיני תיאלץ לשמור ולהגן על עצמה באמצעות פנקס קהילות.

מאיר פרוש: כלומר, יהיה חלילה פילוג בעם: יהיו "יהודים" ללא יהדות, ויהיו יהודים שהם נאמני המורשת.

מאיר פרוש: לכן אסור אפילו לחשוב על חלוקת תעודת יהודי לכל מבקש במסגרת מבצעי הוזלה, כמקובל בבתי-כולבו.

מאיר פרוש: עמיתי חברי הכנסת, זכרו את דברי רבנו סעדיה גאון שאמר: אין אומתנו אומה אלא בתורתה.

מאיר פרוש: זכרו את דברי הנצח, שכתוב: בך בחר ה' להיות לו לעם סגולה מכל העמים אשר על פני האדמה.

דליה איציק: אני מודה לך אדוני, ואני מזמינה את השרה המקשרת, השרה רוחמה אברהם, להשיב על הצעת האי-אמון בשם ראש הממשלה.

דליה איציק: אחר כך נעבור להצעה השנייה, שיציג אותה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

רוחמה אברהם-בלילא: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת פרוש, אין ספק שסוגיית הגיור במדינת ישראל היא סוגיה רגישה, היא סוגיה סבוכה, היא סוגיה הלכתית בעיקרה, והיא נוגעת לעצם המשך קיומנו כעם ולעצם המשך קיומנו כמדינה יהודית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שבנאומך אתה קצת הגזמת בכל מה שקשור למכירת החיסול וכו'.

רוחמה אברהם-בלילא: תרשה לי גם לספר לך קצת מהן מסקנות הוועדה ואיך זה בכלל הולך להיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אין פה מכירת חיסול, אין פה חלוקת תעודות, אין פה איזה מהלך מהיר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה הרבה יותר שקול, זה הרבה יותר ענייני, ואני מקווה שבתום נאומי יובהרו הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינת ישראל מייחסת חשיבות רבה לנושא הגיור בישראל, ולכן היא מבקשת לשפר, לייעל, לעגן ולהרחיב את מערך הגיור בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה מבקש לרכז מאמץ משותף של כל הגורמים העוסקים כיום בגיור על מנת לגרום לשינוי בהתנהלות הגופים בתהליכי העבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: שינוי זה, אם אכן יאושר, יתבסס על עבודת המטה אשר נעשתה בנושא ואשר במהלכה אותרו קשיים מבניים בתהליך הגיור הממלכתי הנהוג היום.

רוחמה אברהם-בלילא: בראשות הצוות, שבחן את הנושא לעומקו, עומד מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, מר ארז חלפון.

רוחמה אברהם-בלילא: בצוות חברים נציגים שונים ממשרד ראש הממשלה ומהמשרד לקליטת העלייה.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה הטיל על מזכיר הממשלה, מר עובד יחזקאל, את האחריות לטפל בכל נושא מערך הגיור במשרד ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, חשוב להבהיר שכל המהלכים הקשורים למלאכת מערך הגיור נעשים בתיאום מלא עם כבוד הרב הראשי לישראל, הרב שלמה משה עמאר שליט"א.

דוד רותם: זאת הבעיה.

דוד רותם: לא יֵצא מזה כלום.

רוחמה אברהם-בלילא: ברשותכם, חברי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לפרט את עיקרי המלצות עבודת המטה.

רוחמה אברהם-בלילא: תוקם יחידת סמך עצמאית, בעלת מבנה ארגוני חדש, אשר תטפל בכל נושא הגיור.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש מערך הגיור יפעיל ויכוון את כלל המערכות המטפלות במתגייר, החל בתוכני הלימודים במכונים השונים וכלה במדיניות בתי-הדין המיוחדים לגיור, בהנחייתו של הרב שלמה עמאר.

רוחמה אברהם-בלילא: המנכ"ל, אשר יהיה כפוף לראש מערך הגיור, ינהל את כלל הפעילויות השוטפות של מערך הגיור וידאג לביצוען, החל בפעילויות הסברה, גיוס התלמידים, מניעת נשירה, ליווי המתגייר והטיפול במתגייר בבתי-הדין וכלה בתעודת ההמרה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל עובדי מערך הגיור יחויבו ליישם את המדיניות ההלכתית של הגיור בישראל כפי שתקבע על-ידי הרב עמאר וראש מערך הגיור.

דוד רותם: בקיצור, אתם לא רוצים – – –

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת רותם, אני חושבת שכל מה שנעשה כאן – אתה מודע לכל מה שנעשה כאן – הוא צעד מרחיק לכת, תוך שמירה חד-משמעית על כל הכללים.

יעקב ליצמן: הרב עמאר – – –

רוחמה אברהם-בלילא: כבוד הרב ליצמן, האם אתה חולק על כבוד הרב עמאר?

יעקב ליצמן: לא, אני שואל.

רוחמה אברהם-בלילא: אז לא, תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: המלצות הוועדה הטעונות שינויים בכללי הגיור, גברתי היושבת-ראש, יובאו – – –

יעקב ליצמן: אם את לא רוצה לענות, את לא חייבת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אענה לך בתום הדברים אם תשאל כמו בן-אדם ולא תצעק.

יעקב ליצמן: זה קריאת ביניים.

רוחמה אברהם-בלילא: המלצות הוועדה הטעונות שינויים בכללי הגיור יובאו – – –

יעקב ליצמן: – – –

דליה איציק: היא תיכף תענה לך.

דליה איציק: היא אמרה שבסיום דבריה, אם תשאל אותה בצורה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אתה גם נכנס באמצע הנאום, אתה לא מגיע לשמוע את נאומו של חברך לסיעה ואת כל הטיעונים שלו, שאתה בטח מודע להם.

רוחמה אברהם-בלילא: מצד שני, אתה משתולל פה כמו אני לא יודעת מה.

רוחמה אברהם-בלילא: תמתין.

יעקב ליצמן: גברתי השרה, יש קריאות ביניים בכנסת.

יעקב ליצמן: את צריכה להתחיל ללמוד את כללי המשחק כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מכבדת את קריאות הביניים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ליצמן, את כללי המשחק למדתי גם ממך עוד כשהיינו חברים יחד בוועדת הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: עם זאת, חבר הכנסת ליצמן – – –

רוני בר-און: לזה אין לך תשובה.

יעקב ליצמן: אין לי תשובה.

יעקב ליצמן: יש קריאות ביניים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ליצמן, כשנכנסים וקוראים קריאות ביניים כשמקשיבים לתחילת נאום, ורואים את כל הנתונים – אני בדרך כלל מאוד יסודית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מגיעה, כשנותנים לי תשובה ממשרד ראש הממשלה, ומקריאה אותה כלשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: בדרך כלל כשאני עולה לנאום אני נוהגת להגיע עם כל הנתונים שיש בידי ולהביא אותם אליכם, חברי הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן, אני מציעה את הדבר הבא: תקשיב לתשובה שלי.

רוחמה אברהם-בלילא: היה וזה לא ימצא חן בעיניך – אני בטוחה שאתה מכבד מאוד את הרב שלמה עמאר.

רוחמה אברהם-בלילא: כדי להחזיר קצת את העניינים – חבר הכנסת ליצמן, גם כעת אתה לא מקשיב.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מכיר את כל המלצות הוועדה שנקבעו?

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מכיר אותן כהלכתן וכלשונן?

רוחמה אברהם-בלילא: חבל, חשוב שתקשיב.

יעקב ליצמן: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: אה, לא צריך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה פוסל את זה מראש.

יעקב ליצמן: את לא שומעת את השאלה שלי.

יעקב ליצמן: האם הרב עמאר ימנה את כל הדיינים?

רוחמה אברהם-בלילא: הרב עמאר מעורב בכל התהליך מתחילתו ועד סופו.

יעקב ליצמן: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: הרב לא יקבע את זה, ואם תקשיב, תשמע בדיוק איך כל העסק הזה עומד להתנהל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני.

ראובן ריבלין: את צריכה להרגיע את חבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: הואיל וראש הממשלה מבין בתאונות דרכים, הוא מבין גם בגיורים – הכול הוא יפתור – – –

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת ריבלין, אני יכולה לומר לך שאני מבינה את הטענות שלך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה חבר אופוזיציה, וזה בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, עוד יתברר – וימים יגידו – שזה אחד מראשי הממשלה הכי טובים שהיו למדינת ישראל, גם אם בעיניך הוא לא מבין בעניינים כאלה ואחרים.

משה גפני: על סמך מה את אומרת את זה?

משה גפני: זה מאוד מעניין מה שאת אומרת.

רוחמה אברהם-בלילא: על סמך עצם העובדה שאתה גם לא מקשיב.

משה גפני: לא, אני מקשיב – – –

יעקב ליצמן: תגידי תודה שאנחנו קצת – – –

רוחמה אברהם-בלילא: מעוררים עניין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אאפשר לכם עוד לעורר עניין – לא, זה בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני השר, האם אתה ממהר?

רוני בר-און: האם את רוצה לענות גם על האי-אמון הבא?

רוחמה אברהם-בלילא: לא, על זה היתה צריכה לענות שרת החינוך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מעריכה אותך על כך שאתה משיב במקומה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מעריכה אותך באופן אישי, ואת כל הפעולות הרבות שאתה עושה למען מדינת ישראל, גם על עצם העובדה שאתה בא להשיב במקום שרת החינוך וגם על עצם העובדה שאתה הוא שר האוצר שבדרך כלל פותר את המשברים האלה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אני יכולה להמשיך?

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת גפני, האם אני יכולה להמשיך?

ג'מאל זחאלקה: מה קרה עכשיו במליאה?

ג'מאל זחאלקה: אני לא הבנתי – – –

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, חבר הכנסת זחאלקה.

קריאה: – – – למה פה?

רוחמה אברהם-בלילא: גם פה.

רוחמה אברהם-בלילא: האם זה כל כך גרוע שעמית אחד מחלק מחמאות לעמית השני?

רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה?

משה גפני: למה זה ראש ממשלה טוב?

משה גפני: על סמך מה את אומרת את זה?

קריאות: – – –

רוחמה אברהם-בלילא: האם הקשבת לחברך מתחילת הנאום?

משה גפני: כל הזמן.

משה גפני: מההתחלה שמעתי את חבר הכנסת פרוש.

משה גפני: השרה רוחמה אברהם, חבר הכנסת פרוש העלה דברים נכונים, ואני מחכה לתשובה.

משה גפני: אמרת שראש הממשלה הזה הוא ראש ממשלה טוב, ואני רוצה לדעת על סמך מה.

משה גפני: אני אשמח מאוד אם זה נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: השר התורן נכנס, עכשיו אני רגועה.

רוחמה אברהם-בלילא: עד עכשיו, אני מוכרחה לומר שדי חששתי למצבי פה.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, המלצות הוועדה הטעונות שינויים בכללי הגיור יובאו לעיונו של הרב עמאר – – איפה ליצמן?

רוחמה אברהם-בלילא: הוא צריך לשמוע את זה.

משה גפני: אני אגיד לו את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: – – לצורך קבלת ההחלטה על-ידו, וייעשו בהתאם להוראת הדין.

דוד רותם: אני רוצה להבין, האם כל הגיור, הרב עמאר – – –

רוחמה אברהם-בלילא: שלום, חבר הכנסת דוד רותם, תודה.

משה גפני: הוא נמצא פה כל הזמן, הוא שואל שאלות ואת מתעלמת.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת רותם, עכשיו ברגע זה – רק השרה.

דליה איציק: גברתי, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: הייעוץ המשפטי אשר יינתן למערך החדש יוכפף מקצועית למשרד המשפטים, ומינהלית – למערך הגיור.

רוחמה אברהם-בלילא: תוקם ועדת שרים לענייני קליטה וגיור בראשות ראש הממשלה, אשר תתכנס מעת לעת לקבלת דיווחים על מצב הגיור בישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: יתוגבר מערך כוח-האדם בבתי-הדין המיוחדים לגיור.

רוחמה אברהם-בלילא: יורחבו אמצעי הפרסום וההסברה בקרב אוכלוסיות העולים והישראלים, הן בעברית הן בשפות ארצות המוצא, כחלק מהגברת המודעות לנושא הגיור, לשינוי התדמית ולהגברת המוטיבציה למתגיירים ולסביבתם הישראלית.

רוחמה אברהם-בלילא: יבוצעו פעילויות שונות למניעת נשירה של המתגיירים בכל שלבי הגיור.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, יוגדלו מאמצי הגיוס של הלומדים לגופי הלימוד השונים.

רוחמה אברהם-בלילא: יימשך אימוץ מדיניות הפתיחות שהנהיגו המשרד לקליטת העלייה ומשרד ראש הממשלה בנושא תקצוב פעילות הכשרה ולימוד ברחבי הארץ באמצעות עמותות שונות.

רוחמה אברהם-בלילא: יוטל על מכוני הלימוד השונים, כפי שקיים היום, לעסוק גם במציאת משפחה מלווה לכל מתגייר, על-פי פרופיל שהוצג לוועדה על-ידי מערך הגיור.

רוחמה אברהם-בלילא: המכונים השונים ימשיכו לפתח ולהרחיב את פעילותן של קהילות מלוות מתנדבות ברחבי הארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: תוקם מערכת מידע ממוחשבת מרכזית אשר תשרת את תהליך הגיור ותקל לעבור אותו בהצלחה.

רוחמה אברהם-בלילא: השינוי הזה יוביל – כך אנחנו מקווים – להשגת היעד של גיור משמעותי בקרב העולים.

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב לי להבהיר שוב, למען הסר כל ספק, שאין בכך ולא כלום ביחס לשינוי הסטטוס-קוו – שמעתם, חברי חברי הכנסת?

רוחמה אברהם-בלילא: אני אחזור: אין בכך ולא כלום ביחס לשינוי הסטטוס-קוו, אין בכך ולא כלום ביחס לשיבוש הליכי הגיור הנהוגים בהתאם להלכה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מזכירה למגישי ההצעה: הכול נעשה בתיאום מלא ובהסכמה עם הרב הראשי הרב עמאר, שאיש בבית הזה אינו יכול לחלוק על סמכותו הרבנית.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, אכן מדובר ברפורמה, אך מדובר ברפורמה שעיקרה מינהלי.

רוחמה אברהם-בלילא: כל פעולות מערך הגיור מתבצעות בכפיפות הלכתית מוחלטת.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי הכנסת מאגודת ישראל, כשהנושא הזה יצא לתקשורת – אני מציעה לכם להסתכל בערוץ-1, בתוכנית "פוליטיקה".

רוחמה אברהם-בלילא: הרב ישראל אייכלר, שהוא – – –

משה גפני: מה?

משה גפני: השרה רוחמה, דגל התורה לא מסתכלים בטלוויזיה – – –

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת גפני, אני לוקחת על עצמי לספק לך את התקציר של דברי חבר הכנסת לשעבר, הרב ישראל אייכלר.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, גברתי.

דליה איציק: חבר הכנסת מאיר פרוש, אני שמחה שהנושא עלה, כי אני חושבת שזה מסוג הדברים שצריך לשמר, ואני חושבת שהיתה פה תשובה חשובה.

דליה איציק: אתה מסכים עם תוכן התשובה?

דליה איציק: עם העובדות אתה מסכים, לא?

מאיר פרוש: – – – גם הרב עמאר אמר והתברר אחר כך שזה לא היה ככה.

ראובן ריבלין: גם הרב עמאר אמר שזה לא בדיוק – – –

דליה איציק: אני מניחה שימים יגידו אם זה מה שיקרה.

דליה איציק: אבל יש לי נטייה לחשוב שזה מה שיקרה.

דליה איציק: נעבור לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

דליה איציק: לרשותך עשר דקות.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אזרחים רבים, ובעיקר סטודנטים, ביניהם הבת שלי שהתחילה ללמוד, או לא התחילה, כי לא היו לימודים השנה, שואלים מה עושה הכנסת עם מצב שיש בו 70,000 סטודנטים לא לומדים, 4,500 מרצים לא מלמדים.

ג'מאל זחאלקה: שביתת המרצים היתה אמורה להרעיד את דעת הקהל, והנה עוברים השבועות, שבוע אחר שבוע, נדמה לי שאנחנו בשבוע ה-11, ואנשים התרגלו לשביתה, דעת הקהל התרגלה לשביתה, הממשלה התרגלה, וכאילו שום דבר לא קורה.

ג'מאל זחאלקה: אני זוכר, חבר הכנסת ריבלין, כשהייתי סטודנט שבתו המרצים במשך שבוע.

ג'מאל זחאלקה: אני זוכר את הכותרות בעיתונים, את הדיונים הסוערים בכנסת, בוועדת החינוך, שרים, צעקות, הפגנות – אז זה היה נראה ששבוע שלם בלי לימודים זה דבר איום ונורא.

ג'מאל זחאלקה: איום ונורא.

ג'מאל זחאלקה: היום, 11 שבועות של שביתה והעניינים כרגיל.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע איך למדוד את זה, את הנזק האדיר שנגרם לאותם סטודנטים ועוגמת הנפש שנגרמת לאותן משפחות, ואני יכול להעיד – – –

זבולון אורלב: איפה שרת החינוך?

דוד רותם: שר האוצר נמצא כאן והוא ישיב.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול להעיד ממקור ראשון על הדבר הזה, על עוגמת הנפש של אמהות, של הורי הסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: זה מצב שאני חושב שהממשלה לא יכולה להתנער מאחריותה בנושא הזה, וכפי שאני קורא את מה שאומר שר האוצר ושרים אחרים, הדרישות של המרצים מוגזמות.

ג'מאל זחאלקה: הטענות שלהם, כך אמר שר האוצר, מנותקות ואין להם קשר למציאות.

ג'מאל זחאלקה: מה שמבטיחים, אומרים למרצים: תחזרו לעבוד, אנחנו מוכנים לבדוק את שחיקת השכר ולא מוכנים להתחייב על פיצוי מלא.

ג'מאל זחאלקה: יש חילוקי דעות רבים בין המרצים למשרד האוצר ומשרד החינוך, אבל אני חושב וכולנו יודעים שיגיעו לפתרון, כמו שהיה עם שביתת המורים שנמשכה חודשיים ימים.

ג'מאל זחאלקה: ידעו שיגיעו לפתרון, אם כי אני לא אוהב את הפתרון שהגיעו אליו, אבל הגיעו לפתרון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לפתור את הבעיות בלי שביתות, במיוחד במערכת החינוך, אבל מאלצים את המרצים לשבות.

ג'מאל זחאלקה: מ-1997 לא עדכנו את שכרם.

ג'מאל זחאלקה: הדרישה העיקרית של המורים היא פיצוי על השחיקה, דרישה צודקת לכל הדעות.

ג'מאל זחאלקה: אז מה עושים, אני קורא כל מיני כתבים בעיתונים, והייתי בסרט הזה באותה שביתה לפני כמה שנים – אותם דברים.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שהמרצה מלמד שש שעות בשבוע, יש להם דולצ'ה ויטה שהיא שנת שבתון, תקציב לנסיעות לחו"ל, כאילו הם הולכים לטייל בחוץ-לארץ.

ג'מאל זחאלקה: כמו שעשו עם המורים, יש מסע הכפשה נגד המורים, שהם עושים עסקים מהצד.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, יש מיעוט קטן של מרצים שאכן חי טוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: הם יועצים של חברות, הם עובדים במכללות בחלטורות ומרוויחים הרבה כסף, לפעמים יותר מהשכר שלהם; אז מה רוצה משרד האוצר, לעודד את המרצים לעזוב את עבודת הקודש שלהם במחקר ובלימודים ולהשלים את שכר שלהם בשיטות אחרות?

ג'מאל זחאלקה: זה מרשם לפגיעה ברמת הלימודים האקדמיים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שיקרה אם האוצר יעמוד על שלו ולא יבוא לקראת המרצים; התוצאה תהיה שלמרצים יהיה שכר נמוך, לא מספיק, ואז הם ייאלצו לחפש עבודות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: אז האוניברסיטאות ימציאו תוכניות יוקרתיות של ניהול.

ג'מאל זחאלקה: כמו שאנחנו יודעים, יש אנשים שמשלמים עשרות אלפי דולרים לתוכניות מסוימות באוניברסיטאות שהמרצים עושים אותן, ועושים מהן הרבה כסף, וככה יהיה המצב שבו המרצה, עבודתו באוניברסיטה תהיה אחת העבודות.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שיקרה.

ג'מאל זחאלקה: לא במקרה בארצות אחרות נותנים למרצים שכר גבוה, כי יודעים שפרופסור באוניברסיטה מבוקש בשוק.

ג'מאל זחאלקה: כל חברת תרופות – ואני אומר לכם מהמקצוע שלי, כרוקח – תחזר אחרי פרופסור מדופלם שיהיה יועץ שלה, ולו רק כדי לרשום את השם לו, ומקבלים על זה כסף.

ג'מאל זחאלקה: כך גם בדברים אחרים, אנשים הולכים למכללה זו ואחרת ולפעמים עוזבים את האוניברסיטה כדי לקבל שכר גבוה יותר.

ג'מאל זחאלקה: אז באמת יעבדו פחות שעות, אם כי הממוצע של עבודת המרצה באוניברסיטה היום הוא 53 שעות שבועיות, כי עיקר עבודתו של המרצה הוא מחקר.

ג'מאל זחאלקה: לא פרסמת – לא קודמת.

ג'מאל זחאלקה: יותר מזה, באנגלית אומרים, ואני מתרגם: לא פרסמת – נעלמת.

בנימין בן-אליעזר: עכשיו תגיד את זה בערבית.

נסים זאב: יש הרבה שלא עושים כלום, רק מפרסמים.

ג'מאל זחאלקה: לא עליתי על הדוכן כדי להגן רק על המרצים.

ג'מאל זחאלקה: למרצים מגיע שכר הוגן.

ג'מאל זחאלקה: בגישה של האוצר לא רק שאין צדק – אין הגינות, אין מינימום של הגינות.

ג'מאל זחאלקה: יש התעלמות מהפגיעה המתמשכת בשכרם של המרצים, ובכוונה מנפחים את המספרים; היינו בסרט הזה כמה פעמים.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שהדרישות של המרצים הן מיליארד דולר, בסיפורים אחרים אמרו לנו שזה עולה מיליארד ובסוף מסתבר שזה הרבה פחות.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע לעשות את החישוב, אין לי הנתונים לחשב, וכלכלני האוצר אומרים לנו חודשים שהם לא יודעים מה היתה השחיקה; בשביל זה צריך לעשות מחקר שיארך תקופה ארוכה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: לא רק שלא היתה הגינות, אפילו לא היה טיפול יעיל בנושא הזה, כי ההשכלה הגבוהה והחינוך אינם בראש סדר העדיפויות, כמו שצריך להיות.

ג'מאל זחאלקה: הפגיעה העיקרית – אנחנו עומדים בפני סכנה של ביטול הסמסטר, אנחנו נמצאים בספירה לאחור לקראת ה-13 בינואר.

ג'מאל זחאלקה: אם יבוטל הסמסטר, זו תהיה פגיעה אנושה בסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: אפילו אם לא יבוטל הסמסטר הפגיעה בסטודנטים קיימת והיא אדירה.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך יש פגיעה באוניברסיטאות עצמן ובמרצים.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה ששר האוצר יעלה לדוכן היום ויהיה איש בשורה ולא רק יסית נגד המרצים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דוד רותם: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

דוד רותם: שר האוצר ישיב במשולב על ההצעה הזאת וההצעה הבאה, ולכן אני מזמין את חבר הכנסת משה כחלון.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, שרים, חברי הכנסת, יושב-ראש הסיעה גדעון סער התקשר אלי ושאל אם אני מוכן לנמק את הצעת האי-אמון בממשלה.

משה כחלון: אמרתי לו: אל תגיד לי מה הנושא, אני אגיד לך.

משה כחלון: הוא שאל אותי: מה?

משה כחלון: הפרת ההסכם של הממשלה עם ניצולי השואה.

משה כחלון: הוא אמר לי: לא, תן עוד ניחוש.

משה כחלון: הפרת התחייבות הממשלה למפלגת העבודה לעדכן את שכר המינימום.

משה כחלון: אמר לי: לא.

משה כחלון: הפרת הסכם הממשלה עם הגמלאים לעדכן את הגמלאות לפי השכר הממוצע, חוק שרוני; והוא אמר לי: לא – – –

רוני בר-און: הוא לא יצירתי, הוא משעמם, הלך אחרי זחאלקה.

משה כחלון: אז תגיד לי מה, והוא אמר לי: אוזלת היד של הממשלה בנושא שביתת המרצים.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, יש לנו מספיק סיבות ומספיק נושאים כדי להאשים את הממשלה ולדרוש אי-אמון.

משה כחלון: אנחנו כמובן אופוזיציה קטנה, אחרי דיאטה חמורה, אבל החובה שלנו היא לעלות לכאן פעם בשבוע להציף את הנושאים ולחשוף את אוזלת ידה של הממשלה.

משה כחלון: אחת הבעיות היא שהממשלה מנסה לכרוך את הפתרון של שביתת המרצים, הזרמת כספים למרצים, בהעלאת שכר הסטודנטים.

משה כחלון: גאונים.

משה כחלון: אומרים, אתם תעלו את שכר הסטודנטים, אנחנו נזרים לכם כסף.

ג'מאל זחאלקה: שכר הלימוד, לא שכר הסטודנטים.

משה כחלון: שכר הלימוד, תודה על התיקון.

משה כחלון: משרד האוצר, בכל המשבר הזה, כבר 70 יום ו-70 לילה מתנהג, אדוני שר האוצר, כמו שלטון זר, לא גר פה.

משה כחלון: משרד האוצר לא גר פה.

משה כחלון: הייתי שמח אם היית גם נותן פתרונות.

בנימין בן-אליעזר: זה אני, לא אל ביבי אתה מדבר.

משה כחלון: אני יודע בדיוק אל מי אני מדבר.

משה כחלון: במשרד האוצר סיפרו לי שמתגעגעים לימים של ביבי.

משה כחלון: על ביבי אפשר למתוח ביקורת בכמה תחומים, אדוני שר האוצר, אבל באוצר, כשמדברים על נתניהו – קצת צניעות.

משה כחלון: אני חושב שזה טוב לכולם.

משה כחלון: אדוני שר האוצר, אני רוצה לומר לך שהפתרונות שאתם מציעים שוב פוגעים בשכבות החלשות.

משה כחלון: ברגע שאתם מציעים פתרון – ותתקן אותי, אתה שר בכיר ויש לך הזכות לדבר אחרון ואתה יכול להעיר על דברים.

משה כחלון: הפתרונות שאתם מציעים, כמו העלאת שכר הלימוד לסטודנטים – זה פתרון שמרחיק את השכבות החלשות מההשכלה הגבוהה.

משה כחלון: אני לא רוצה לציין את החשיבות של זה; הדבר היחיד שיכול לצמצם פערים ולגרום לשכבות רחבות באוכלוסייה הזאת לצאת מהמעגל הזה, הוא ההשכלה.

משה כחלון: הפתרונות שאתם נותנים, מרחיקים אותם.

משה כחלון: אני מניח שאתה מכיר מנהיג דגול שלנו ששמו מנחם בגין, מן הסתם אתה מכיר אותו.

משה כחלון: אתה בטח גם זוכר את המהלכים שלו, שהיו לקחת את אזורי הפיתוח, את הפריפריה, ולאפשר להם השכלה, לאפשר להם ללמוד, לאפשר להם להדביק את הפערים, ובחלק גדול מהמקומות הוא הצליח.

משה כחלון: לצערי, בשנים האחרונות זה התמסמס קצת.

משה כחלון: אנחנו היום, בהתנהלות שלנו, וזה לא סוד – כל מי שחזק כלכלית, גם הילדים שלו שלא לומדים היום וגם הילדים שלו שלא למדו בעת שביתת המורים, הצליחו באמצעות כסף, באמצעות כרטיס הפלסטיק, כרטיס הפלא, להדביק כל פער.

משה כחלון: מי נפגע מזה שהילדים לא למדו חודשים?

משה כחלון: רק הילדים בשכבות החלשות, שהיום לא מסוגלים להדביק את הפער, ויגיעו לבחינות סוף השנה עם פער אדיר, כי ההורים שלהם לא יכולים לממן להם מורים פרטיים שילמדו אותם.

משה כחלון: האדישות שלכם, חוסר האכפתיות של כל הממשלה הביאו למצב הזה, ואתם מזמינים את זה גם לסטודנטים.

משה כחלון: ההורים החזקים ירימו טלפון למורה פרטי להשלים – כלכלה ניהולית, שיטות מחקר, סטטיסטיקה, כל מה שדרוש, לא תהיה שום בעיה.

משה כחלון: אתה יודע למי תהיה בעיה, אדוני שר האוצר?

משה כחלון: רק לשכבות החלשות, ואיך שאתם לא מסתובבים אתם פוגעים בהם.

משה כחלון: אמרתי לך את זה בפעם הקודמת ולא אהבת את זה: אתם, הממשלה היא האויבת הגדולה ביותר של השכבות החלשות.

משה כחלון: על הרקע הזה, דיברנו על זה לפני כמה שנים, כשהיו תוכניות קשות.

משה כחלון: פשוט אנחנו יודעים שלא היתה ברירה.

משה כחלון: לא אהבתי אותן ולא תמכתי, אבל אפשר היה להגיד שהיתה ברירה או לא היתה ברירה.

משה כחלון: היום יש כסף, תאפשרו לאנשים לחיות, תנו לאנשים ללמוד, תנו לאנשים לרכוש השכלה.

משה כחלון: אנחנו לא יכולים לבוא ולדבר כשרוממות החינוך בגרוננו מבוקר ועד ערב, וכשמגיעים לשורה התחתונה אומרים למרצים: אתם רוצים כסף, תעלו את שכר הלימוד.

משה כחלון: אדוני שר האוצר, אני מצפה ממך שתאמץ – אני לא רוצה להיתלות באילנות גדולים, אנחנו עוד קטנים ליד מנחם בגין, אבל ראוי לאמץ את השיטות האלה, לפתוח לחלשים שורות, לקדם אותם, לא לגרום להם להישאר מאחור.

משה כחלון: יש קבוצה אחת שיכולה לעשות את זה – קבוצת המרצים.

משה כחלון: קבוצת המרצים היא קבוצה של אנשים שיכולה להבדיל אותנו מחברה מפגרת ויכולה באמת לשייך אותנו לחברה נאורה, שכולנו רוצים להשתייך אליה.

משה כחלון: לכן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר וחברי השרים בממשלה – לא יודע אם חברי זאת המלה המתאימה, אני מתנצל אם מישהו נפגע.

משה כחלון: לא התכוונתי.

בנימין בן-אליעזר: תגיד ידידי.

משה כחלון: על כל פנים, שרים נכבדים, תיקחו את הנושא הזה ברצינות.

משה כחלון: שוב, אם אתם רוצים להיות חזקים, תתעסקו עם בעלי ההון.

משה כחלון: תעזבו את השכבות החלשות, תעזבו את הגמלאים, תעזבו את החד-הוריות, תעזבו את העולים, תעזבו את נפגעי הגזזת, תעזבו את נפגעי הפוליו.

משה כחלון: אם דרוש לכם כסף ואתם צריכים לאזן את התקציב – ואני מבין שצריך לאזן תקציב; איך מאזנים תקציב?

משה כחלון: גובים, משיתים מסים, מטילים – בסדר, אבל לא על האוכלוסייה הזאת.

משה כחלון: ואני מבקש, אדוני השר, אם אתה באמת רוצה להביא לנו בשורה – בשורה טובה לעם ישראל – כשאתה עולה להשיב, תאמר שבקיצוץ הרוחבי – שמתוכנן או לא מתוכנן, אני מקווה שלא מתוכנן – אבל אם מתוכנן קיצוץ רוחבי בחודש מרס, תקציבי הרווחה והחינוך לא ייפגעו.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

דוד רותם: תודה לאדוני.

דוד רותם: אני מזמין את השר רוני בר-און להשיב במשולב על הצעת האי-אמון של סיעות בל"ד, מרצ, רע"ם-תע"ל וחד"ש ועל הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו כולנו במתח.

יולי יואל אדלשטיין: מתוכנן קיצוץ במרס או לא מתוכנן?

משה כחלון: הוא לא רואה ממטר – – –

רוני בר-און: לא רואה כלום ממטר בלי המשקפיים.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי הכנסת, אני אגיד לך, ידידי חבר הכנסת כחלון – כמו שיושב-ראש הסיעה שלך הפתיע אותך וביקש ממך להעלות את הצעת האי-אמון הזאת, גם אותי הפתיעו.

רוני בר-און: אני לא הייתי צריך להשיב עליה, וכשפנה אלי מזכיר הממשלה ואמר:

רוני בר-און: אני מבקש ממך להתייצב היום בכנסת להשיב על הצעות אי-אמון, שאלתי אותו של מי ההצעות.

רוני בר-און: הוא אמר: אחת של בל"ד והשנייה של הליכוד.

רוני בר-און: שאלתי אותו: מה ההצעה?

רוני בר-און: אז הוא אמר: זה על רקע שביתת המרצים.

רוני בר-און: אני מייד אמרתי לו: רק משה כחלון ידבר מטעם הליכוד.

משה כחלון: אני הכנתי פה הרצאה על ה"נכבה", אבל ראיתי שזה אתה – העברתי את זה לאוצר.

רוני בר-און: כך או כך, תראה – באמת דיברת על כל הדברים שחשבת שגדעון יציע בגינם אי-אמון: על ניצולי השואה ועל הגמלאים ועל כל הדברים שחשבת.

רוני בר-און: אני מחויב להצעת האי-אמון הזאת ואני אשיב עליה.

רוני בר-און: אני רק רוצה להגיד לך, יש שני כשלים בטיעון שלך.

רוני בר-און: אחת ולתמיד אסביר גם לכם וגם לחבר הכנסת זחאלקה, שבכלל דיבר במנותק מן המציאות, בלי שום קשר לעובדות.

רוני בר-און: אני אסביר לכם אחר כך את העובדות של המחלוקת הזאת בינינו לבין המרצים.

רוני בר-און: אני אתן לך שתי תשובות בעניין מה שדיברת על מעוטי היכולת ועל העניין של – איך קראת לזה?

רוני בר-און: – אכזריות הממשלה בטיפול, בוא נצמצם את זה – בטיפול בשכבות החלשות והיכולת שלהן להשיג השכלה.

רוני בר-און: אנחנו היינו שותפים לגזירות שחבר הכנסת ריבלין אומר, ביושר ובצדק – וגם אני סבור – שהיו נכונות לשעתן, אבל לבוא ולהגיד שאנחנו לא עושים שום דבר – גם זה לא נכון.

רוני בר-און: הממשלה הזאת, ביום הקמתה, בלי שביתה – אני לא הייתי שר האוצר, אני הצבעתי כחבר בממשלה, בוודאי לא הייתי שר החינוך, וגם לא הייתי שר האוצר – באה והניפה את דגל החינוך, והביאה כסף תוספתי של למעלה מ-10 מיליארדי שקל, בהבשלה מלאה, לתוכנית של חמש שנים לחינוך – בלי שביתה, בלי סכסוך שכר, בלי שום דבר.

רוני בר-און: באו ואמרו: 5 נקודה משהו – ללימודים, עוד כמה מאות מיליונים לטיפול בגיל הרך, עוד כ-2.5, כמעט 3 מיליארדי שקלים לבניית 8,000 כיתות לימוד – בגאווה אני אומר, 40% מהן למגזר הלא-יהודי, ששם באמת העוול הוא ארוך יותר בשנים, בולט יותר, ושם צריך לתקן קודם – כל זה בלי להט החרב המתהפכת.

רוני בר-און: ואז קיבלנו את המורים, ועכשיו אנחנו מקבלים את שביתת המרצים.

רוני בר-און: אתה אומר עוד דבר, שיש בו דיכוטומיה לא מבוטלת – אתה מדבר אתנו על מסקנות ועדת-שוחט.

רוני בר-און: ישבה ועדת-שוחט שבעה נקיים, הגישה המלצות של מאות מיליונים לתוספת להשכלה הגבוהה, ואנחנו הולכים לקראת הדבר הזה.

רוני בר-און: ובקצה של זה יש גם העניין של העלייה בשכר הלימוד, אם כי אני אומר לך שהסטודנט יוכל ללמוד הרבה יותר בקלות במתכונת הזאת מאשר במתכונת הקודמת.

רוני בר-און: לא בימים של מנחם בגין, זכרו לברכה, ולא בימים של ביבי נתניהו, ייבדל לחיים ארוכים, יכלו מעוטי היכולת ללכת לאוניברסיטה בלי בעיות.

רוני בר-און: אתה יודע את זה טוב ממני.

רוני בר-און: באנו ואמרנו: ברגע שאנחנו עושים טיפול הוליסטי בהשכלה הגבוהה – גם מביאים הרבה כסף למוסדות והרבה כסף לתוך השכר, אבל גם במידה מסוימת ניאלץ להעלות את שכר הלימוד – אנחנו מוכנים לתת הלוואות ברמה שחבל על הזמן, זאת אומרת, אתה יכול לשלם אותן הרבה שנים אחר כך ורק אם אתה משתכר – רק אם אתה משתכר מדרגות שכר.

רוני בר-און: אם אנחנו עכשיו, במסגרת הקשיחה של מה שהקצבנו לטיפול בהשכלה הגבוהה, במסגרת ועדת-שוחט, נשלם יותר למרצים, מעבר לשחיקה ולחוזים לטווח ארוך, זה ילך על חשבון הסטודנטים, ואת זה צריך להבין.

רוני בר-און: את הכסף הזה לא נוכל לתת לשכר לימוד, ומי שיצטרך להביא אותו חזרה זה הסטודנטים.

רוני בר-און: ועכשיו, אני רוצה לדבר אתכם על העובדות, כי באמת יש פה כשל חמור בעניין העובדות.

רוני בר-און: התערבבו השביתות – שביתת המורים ושביתת המרצים – וזה נכון, הממשלה אשמה.

רוני בר-און: קודם כול, יש שביתה – הממשלה אשמה, ואני מקבל את התזה הזאת, אבל את העובדות צריך לדעת.

רוני בר-און: וכשתדעו את העובדות תקבעו לעצמכם את דעתכם על מה שקורה פה.

רוני בר-און: אנחנו מנהלים משא-ומתן עם הסגל הבכיר באוניברסיטה מתחילת 2007, וכל ההצעות שהצענו להם – נגיד שהמשא-ומתן לא היה מספיק אינטנסיבי לפני שפרצה השביתה; את זה אני גם מוכן לקבל – כל ההצעות שהצענו להם נדחו.

רוני בר-און: אני אומר לך, ואני תיכף אפרט לפניך, ואני גם אשאל אותך לדעתך בעניין הזה, שהדרישות שלהם הן מוגזמות, הן קשוחות, ובמידה מסוימת אפילו עזות פנים.

רוני בר-און: איך אמרו לי?

רוני בר-און: אם עד השביתה דרשנו בין 10% ל-20% תוספת על השחיקה, או החזר שחיקה, מרגע שהתחלנו את השביתה כללי המשחק השתנו: עכשיו אנחנו דורשים בין 30% ל-35%.

רוני בר-און: את זה לא קראתי בעיתון ולא שמעתי מהממונה על השכר; שמעתי במו-אוזני, מהצוות שמנהל את המשא-ומתן, והיו עדים לשיחה הזאת כל הנהלת האוצר הרלוונטית: המנכ"ל, הממונה על התקציבים, הממונה על השכר והסכמי העבודה וכל ועד ראשי האוניברסיטאות, שהם המעסיקים של המרצים.

רוני בר-און: נאמר לי במפורש: היינו מסתפקים בתוספת של בין 10% ל-20% עד השביתה – גררתם אותנו לשביתה, תשלמו קנס, 30%–35%.

רוני בר-און: רגע, זה כסף של אבא שלי?

רוני בר-און: קיבלתי אותו בירושה?

רוני בר-און: מה זה, על מי מטילים קנס?

רוני בר-און: על מי מטילים קנס?

רוני בר-און: מה, יש לי קופה קטנה, עכשיו אני אוציא ואשלם את הקנס הזה, כי זה נגרר לשביתה?

רוני בר-און: איזה מין סגנון זה בדיון?

רוני בר-און: תראו, יש פה שתי מחלוקות.

רוני בר-און: מחלוקת אחת – אני אומר לך – פתורה.

רוני בר-און: מה אנחנו משלמים להם מכאן ולהבא – אנחנו מכירים את כללי המשחק, הם מכירים את כללי המשחק; ככל שהם ייקחו חוזה לטווח ארוך יותר, כך נקבל יותר שקט תעשייתי, והם יקבלו יותר; ייתנו לשנתיים – יקבלו מה שקיבלה ההסתדרות; ייתנו לארבע – יקבלו קצת יותר; ייתנו לשש – עוד יותר; ייתנו לעשר – עוד יותר.

רוני בר-און: איפה הבעיה?

רוני בר-און: הבעיה היא במחלוקת על השחיקה.

רוני בר-און: אומרים: מסתכלים אחורה, נשחק שכרנו.

רוני בר-און: יש מחלוקת ממתי מחשבים.

רוני בר-און: הם אומרים מ-1996, אנחנו אומרים מ-2001.

רוני בר-און: אומר לך בראייה ראשונה – ראיתי את ההסכם של 2001, ולפי דעתי הוא גילם את השחיקה עד אז, אבל אני אומר: תתווכחו.

רוני בר-און: מה הם מבקשים?

רוני בר-און: הם מבקשים שיטות הצמדה שונות ומשונות לבדיקת השחיקה.

רוני בר-און: לקח לנו כמעט ארבעה חודשים לקבל את הנתונים הסטטיסטיים על השכר שלהם מהאוניברסיטאות; אנחנו לא מעסיקים שלהם.

רוני בר-און: אנחנו לא מעסיקים שלהם.

רוני בר-און: אנחנו נמצאים שם כמי שממונה על מדיניות השכר בשוק הציבורי; המעסיקים שלהם הם האוניברסיטאות.

רוני בר-און: הביאו לנו את השכר שלהם.

רוני בר-און: אין קשר בין מה שמופיע שם לבין הבסיס הסטטיסטי לדרישה שלהם.

רוני בר-און: גם אם תקופת השחיקה לחישוב לא נתונה במחלוקת – לפי הטענה שלנו זה נע בין 3% ל-5%.

רוני בר-און: הם באים ואומרים: 35%-30%.

רוני בר-און: איך יכול להיות פער כזה?

רוני בר-און: אני אגיד לך איך יכול להיות פער כזה.

רוני בר-און: הם אומרים: תן לנו את שחיקת השכר.

רוני בר-און: אנחנו חוקרים, אנחנו אקדמאים, תן לנו את שחיקת השכר של החוקרים והממציאים, כלומר ההיי-טקיסטים.

רוני בר-און: נו, באמת.

רוני בר-און: שם אנשים עובדים שלוש שנים, חברת הכנסת יחימוביץ, ארבע שנים, חמש שנים גג; פה אצלנו עובדים 40-0 שנה, ועוד פנסיה כמעט 30 שנה – איך אפשר בכלל להשוות?

רוני בר-און: הביטחון הסוציאלי הזה הולך לעומת דירוג שכר כזה?

רוני בר-און: אז הם אומרים: טוב, אז לא זה.

רוני בר-און: אז אנחנו רוצים את השחיקה שהיתה בחברת החשמל.

רוני בר-און: יש גבול לכל דבר.

רוני בר-און: אתה אומר להם: גם זה לא בא בחשבון כרגע.

רוני בר-און: אז הם אומרים לך: אז את השחיקה בסקטור הפרטי.

רוני בר-און: איך ממשלה יכולה לשלם את זה?

רוני בר-און: עכשיו אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת כחלון – ואני מאוד מעריך את הדאגה שלך לשכבות החלשות, אבל בסוף היום אתה יודע כמוני שאת השכבות החלשות אפשר יהיה לקדם או להציל רק בתנאי שיהיה משק מצליח, שקול, מאוזן, אחראי, כמו שיש היום.

רוני בר-און: בזכות שר האוצר הקודם ובזכות זה שלפניו, ובזכות זה שלפני לפניו, גם בזכות ביבי וגם בזכות סילבן וגם בזכות אלה שבאו אחריהם – זאת לא נחלה פרטית של אף אחד; כולם הלכו לדברים קשים, כולם עשו משמעת תקציבית, כולם עשו את הכי טוב שהם חושבים שהם יודעים, והצליחו בחלקים גדולים.

רוני בר-און: פה ושם היו דברים שצריך לתקן – זה לא עסק פרטי של אף אחד.

רוני בר-און: הם 4,500-4,000 איש.

רוני בר-און: ממוצע השכר שלהם מתקרב ל-22,000 שקל.

רוני בר-און: קודם כול צריך להגיד שהשביתה הזאת היא שביתה מאוד נוחה, כי הם מקבלים את כל המשכורת, והם יכולים לשבות ככה לעולם ועד, כי החלוקה שלהם היא בין מחקר להוראה, אז הם לא מורים.

רוני בר-און: הם הולכים לעשות מחקר ומקבלים את מלוא המשכורת.

רוני בר-און: הם לא המורים המסכנים שלא קיבלו את השכר והרגישו את השביתה על הצוואר.

רוני בר-און: הם מרוויחים 21,000 שקל ומעלה בממוצע לחודש, ובאמת כל תוספת 1% להם זה לא מי-יודע-מה בשמים, זה עולה 27 מיליון שקל.

רוני בר-און: כלכלת ישראל לא תתרסק.

רוני בר-און: אבל בצד עומד הסכם השכר הקיבוצי במשק, ההסכם של עופר עיני, ל-700,000 עובדים, שבו כל 1% תוספת הוא 800 מיליון שקל.

רוני בר-און: אם אני משלם להם 3% מעבר למה שמגיע להם, זאת אומרת יותר ממה שעופר עיני סיכם אתי, מחר בבסיס התקציב זה עוד 2.4 מיליארדי שקל.

רוני בר-און: מאיפה אני אביא לשכבות העניות?

רוני בר-און: רק בשכר.

רוני בר-און: רק ל-700,000.

רוני בר-און: עוד לא דיברנו על 80,000 מורים בהסתדרות המורים, עוד לא דיברנו על 40,000 בארגון.

רוני בר-און: תבין, כל 1% שכר שאני לא יודע לשכנע את עופר עיני שזאת תוספת אמיתית שמגיעה, עולה לי 800 מיליון שקל באותו רגע, עוד לפני שאמרתי "ג'ק רובינזון".

רוני בר-און: הוא לא סתם לא חותם על הסכם שסגרנו באוגוסט.

רוני בר-און: הוא יודע מה המשברים, הוא יודע מה מערכת הלחצים, הוא יכול לחשוב שיש ממשלה שתיכנע, והוא מחכה.

רוני בר-און: אני, אם הייתי הוא, גם אני הייתי מחכה.

רוני בר-און: הנה, אני אומר לך דוגרי.

רונית תירוש: אבל לא מדובר על תוספת שכר.

רוני בר-און: מדובר על תוספת שחיקה שסגרנו גם עם הסתדרות העובדים על שחיקה אחורה; ואם אני אפרוס את ההסכם שעשיתי עם הסתדרות העובדים, אני אשלם את אותו דבר גם לעופר עיני.

רוני בר-און: אני לא מדבר על תוספת שכר, אני מדבר על שיטת חישוב השחיקה.

רוני בר-און: באתי ואמרתי: תראו, אני אפתור את הבעיה הכי בקלות.

רוני בר-און: הדרך היחידה שלי לא לקבל השפעת רוחב היא אם יהיה לי פסק-דין.

רוני בר-און: בוא נשים בורר.

רוני בר-און: בורר יחליט על 100% תוספת שחיקה – אני מוריד את הראש ומשלם; יחליט על 2% או 3% – אתם תורידו את הראש.

רוני בר-און: הם אמרו: בסדר, בתנאי.

רוני בר-און: מה התנאי?

מיכאל איתן: שהבורר – – – למינימום – – –

רוני בר-און: למינימום עוד לא הגענו, אבל מיקי איתן חושב נכון.

רוני בר-און: איך בסיפור הזה?

רוני בר-און: I like the way you think – אני אוהב את הדרך שבה אתה חושב.

רוני בר-און: הם אמרו לי: לא.

רוני בר-און: בתנאי, הם אמרו לי, שהבורר יהיה רשאי לדון בבוררות על-פי שחיקות שכר של ההיי-טק או של הסקטור הפרטי או של חברת החשמל או של עובדי המים.

רוני בר-און: אמרתי: חברים, תמתינו שנייה, אל לכם במהירות.

רוני בר-און: עד שאני מציע לכם בוררות, אני צריך לקבל את אישור היועץ המשפטי לממשלה.

רוני בר-און: השרים שהיו פה יודעים שמדינה לא הולכת לבוררות בלי אישור היועץ המשפטי לממשלה.

רוני בר-און: אבל במשא-ומתן לקחתי את האחריות על עצמי, ואמרתי: אני אביא את היועץ המשפטי לממשלה.

רוני בר-און: אבל היועץ המשפטי לממשלה, כשהוא מסכים לבוררות הוא גם נותן לך – אמרתי:

רוני בר-און: גם את זה אני אקח על עצמי.

רוני בר-און: אני אשכנע את מני מזוז בעניין הזה.

רוני בר-און: אבל אני יכול להסכים לקביעה כזאת?

רוני בר-און: מה קרה?

רוני בר-און: קרה דבר מאוד מעניין: ועד ראשי האוניברסיטאות, שהבין את הטיעון שלי שאין לי דרך, גם אם אני רוצה לתת להם שחיקה של מיליון אחוז – אני לא יכול, יש לי פה סכין מצד אחד ופה סכין מצד שני – אמרו: בואו נלך לבוררות.

רוני בר-און: אמרו: רוצים לחשוב.

רוני בר-און: חזרו, אמרו את אותו מתווה, בתנאי שזה ילך לפי הסקטור הפרטי וכו' וכו', וגם מה שמיקי איתן ניחש – ובלבד שהבורר לא יהיה רשאי לפסוק פחות מ-16% שחיקה.

רוני בר-און: מה זה אני צוחק.

רוני בר-און: הנה, אתה שומע את חברך הטוב מיקי איתן צוחק.

רוני בר-און: אני בכיתי.

רוני בר-און: אני אומר לך בכנות.

גדעון סער: לא באמת בכית.

רוני בר-און: לא באמת בכיתי, אבל בכיתי.

משה כחלון: היית על סף בכי.

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: עכשיו תראה מה קורה פה.

רוני בר-און: עכשיו יושבת ועדה של בוררים, מנהלת את הבוררות שלנו עם הסתדרות הרופאים בישראל.

רוני בר-און: הם עכשיו לא דנים, יש להם זמן, הם רוצים לראות מה יעשה שר האוצר.

רוני בר-און: אם שר האוצר אמר ככה, הם הולכים – את כל השנים שלהם, תכפיל במספר הרופאים – חבל על הזמן, אין פה בכלל על מה לדבר, איזה חורבן יהיה פה.

רוני בר-און: חבל שחבר הכנסת גפני לא פה.

רוני בר-און: חבל שחבר הכנסת מלכיאור לא פה.

רוני בר-און: היה דיון בוועדת החינוך של הכנסת – אולי יש פה מישהו שהיה בדיון הזה לפני חודש וחצי.

רוני בר-און: השביתה היתה בת שבועיים.

רוני בר-און: הם הציעו הצעה.

רוני בר-און: אני לא הייתי.

רוני בר-און: ישבה שרת החינוך – – –

קריאה: רונית תירוש אולי היתה.

רוני בר-און: רונית תירוש תעיד.

רוני בר-און: אני מעיד מהשמועה, אבל אני חושב שאני מעיד נכון.

רוני בר-און: הם הציעו הצעה.

רוני בר-און: ישבה שרת החינוך, ישב הממונה על השכר, ואמרו: אוקיי, אנחנו מקבלים את ההצעה שלכם.

רוני בר-און: ישב חבר הכנסת גפני, כתב את ההצעה בכתב-יד, ושרת החינוך והממונה על השכר חתמו בשמי; המרצים – לא.

רוני בר-און: אז אחר כך מספרים סיפורים שאנחנו הצענו הצעות וחזרנו בנו.

רוני בר-און: אני לא מתכוון להתעמת עם האנשים האלה, באמת אנשים מאוד מכובדים בעיני, אבל לא יכול להיות שהמערכת, מבחינת העובדות, תהיה כל כך לא נכונה.

רוני בר-און: מה עשה ור"ה – ועד ראשי האוניברסיטאות?

רוני בר-און: תמך בבוררות וביקש מהמרצים לדבר על זה; אמרו להם המרצים: לא רוצים; חזר בכיפוף ידיים.

רוני בר-און: פנו אל בית-הדין.

רוני בר-און: בבית-הדין יש דינמיקות.

רוני בר-און: בית-הדין, שהוא בית-הדין לענייני עבודה, ויושבים בו נציגי עובדים בפאנל השופטים – לא בהכרח משפטנים, אבל בוודאי אנשים בקיאים ומובהקים – מכנס את הצדדים ומתחיל ללחוץ אותם.

רוני בר-און: זה ממש קורה בשעות אלה, הם נמצאים שם מהבוקר.

רוני בר-און: היה שם session אחד של ארבע שעות, הלכו קצת להפסקה, אני מכיר את הטכניקה: הוא נותן לאנשים שם להתבשל, והוא ייכנס עוד פעם לארבע שעות ועוד פעם יעשה הפסקה ועוד פעם ארבע שעות, ובשתיים בלילה יביא גם אותי.

רוני בר-און: אני מכיר את המערכת הזאת, ככה זה עובד.

רוני בר-און: יש לזה דינמיקה, וזה עובד, ולפעמים זה מסתדר – הלוואי שיסתדר, גם אני לא רוצה צווי מניעה.

רוני בר-און: אבל מה הם עושים?

רוני בר-און: כשוועד ראשי האוניברסיטאות, המעסיקים שלהם, שיודעים מה נכון ומה לא נכון, והסכימו ללכת לבוררות, אמרו להם: תלכו בכיוון הזה – הם מנהלים עכשיו מסע שיסוי נגדם כדי להדיח אותם.

רוני בר-און: זה קצת לא מתאים לציבור הזה, עם כל הכבוד.

רוני בר-און: ועדיין אני מדבר אתך רק על אחורה, לא דיברתי אתך מלה על קדימה – קדימה, אמרתי לך, פתוח, אין לי בעיה.

רוני בר-און: כי מה שאני אתן להם אני יודע להגיד לעופר עיני כשיבוא בשם 700,000 העובדים: אם אתה נותן לי עכשיו שקט תעשייתי עשר שנים – קדימה, כל מה שנתתי למרצים אני אתן גם לכלל מקבלי השכר במגזר הציבורי.

רוני בר-און: שווה לי.

רוני בר-און: שווה לי פעם אחת גם אם אני לא אהיה פה בעוד עשר שנים.

רוני בר-און: שווה לי שאני יודע שהשארתי למערכת האוצרית – למי שיבוא אחרי, ולמי שיבוא אחריו ואחריו ואחריו ואחריו – הסכם שכר קיבוצי במשק לעשר שנים.

רוני בר-און: אני קיבלתי את זה, עשר שנים לא היה אחורה, אתה יודע את זה טוב מאוד, אתה לא שכחת את השביתה, 130 יום פה, עם כל הבמות שהיו קבועות פה שלושה חודשים, ב-2003 וב-2004, ואחר כך עם עידוד הצמיחה שלקחו מהעובדים, ולא נתת להם.

רוני בר-און: אתה יודע מה?

רוני בר-און: אני לא מתווכח, גם אני הצבעתי אז בשביל הדבר הזה וגם תרמתי את תרומתי הצנועה כחבר בסיעה וכיושב-ראש ועדת הכנסת לצורך העניין הזה.

רוני בר-און: אבל יש לנו אחריות.

רוני בר-און: אני אומר לך, גם אם אני רוצה, ואם זאת משאת חיי לתת להם את כל דרישתם, באחריות הציבורית שלי למשק, באחריות הציבורית שלי גם לשכבות החלשות, כדי שיהיה ממה לתת להם, גם אם אתם אוהבים את התוכניות שלנו, גם אם אתם לא אוהבים את התוכניות שלנו, פשוט אסור לתת להם.

רוני בר-און: אסור לתת להם את זה.

רוני בר-און: צריך להעביר את זה לבורר אחראי.

רוני בר-און: אתה יודע מה?

רוני בר-און: הצעתי להם.

רוני בר-און: הם אמרו: תראה, תיקח אותנו לבוררות, זה ייקח חמש שנים.

רוני בר-און: אמרתי להם: חבר'ה, את מתווה הבוררות, שיקבע פרופסור קווה, שיקבע פרופסור מגידור, שהוא יכין את שטר הבוררות, ואני אישית כשר האוצר מתחייב לעמוד יום-יום, שעה-שעה, על זה שהבוררות תיגמר בתוך הזמן הכי קצר בעולם.

רוני בר-און: אם את זה לא מקבלים, אני באמת לא יודע מאיפה תבוא הישועה לשביתה הזאת.

רוני בר-און: אני מציע לבית לדחות את הצעת האי-אמון הזאת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לדיון משולב, במסגרת שלוש דקות.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

קולט אביטל: שלוש דקות.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, יש לי שלוש דקות לדבר אליך בעניין הזה.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר שמרבית הטיעונים שלך מקובלים עלי ואפילו אוסיף וארחיב.

מיכאל איתן: כשמשלחת המרצים השובתים היתה בסיעת הליכוד, קלטתי שהם אומרים דבר כזה: אנחנו רוצים תיקון השחיקה, אבל מבחינתנו שחיקה זה לא מה אנחנו מרוויחים לעומת מה שהרווחנו בעבר, אלא מה אנחנו מרוויחים לעומת מה שמרוויחים בהיי-טק.

מיכאל איתן: חשבתי על המשפט הזה.

מיכאל איתן: זה לא משפט שאתה יכול להתעלם ממנו, תיכף נדבר עליו.

מיכאל איתן: כשאנשים אומרים שחיקה בשכר ואומרים לך את המשפט הזה, הם עובדים על דבר מאוד יסודי, שאם אתה כשר האוצר במדינת ישראל צריך לעמוד מול חזית השכר שהיא אחת החזיתות החשובות מאוד מבחינת מקרו-כלכלית, ההשלכות שלה, אתה מוכרח להיכנס לראש שלהם.

מיכאל איתן: האנשים האלה אומרים כך: אני למדתי באוניברסיטה, עשיתי דוקטורט, ביליתי, השקעתי ואני מקבל היום שכר כמרצה.

מיכאל איתן: החבר שלי עשה בדיוק אותו הדבר והיום הוא עובד בהיי-טק וקנה מכונית חדשה.

מיכאל איתן: איפה אני?

מיכאל איתן: זאת אומרת, אנחנו נכנסים לסוגיה אחרת שהיא נכונה גם למורים, לעובדים, לאחיות ולרופאים.

מיכאל איתן: הצרה הזאת תהיה לך לאורך כל הדרך, כמו שיש צרה כזאת לכל מי שצריך להעסיק כל כך הרבה אנשים בשירותים.

מיכאל איתן: מה קורה בשלב של צמיחה?

מיכאל איתן: בשלב של צמיחה, כשהפירמות הפרטיות מרוויחות יותר, הן יכולות לשלם שכר גבוה יותר.

רוני בר-און: מה שאתה בעצם אומר – – –

מיכאל איתן: תן לי רק עוד שנייה להציג את העניין.

מיכאל איתן: כשפירמות פרטיות מייצרות יותר, מוכרות יותר, הן יכולות לשלם שכר גבוה יותר.

מיכאל איתן: בסקטור הציבורי אין בדיוק מדד של אחד לאחד.

מיכאל איתן: אותו מרצה לימד קודם ומלמד עכשיו, מישהו מדד שעכשיו הוא מלמד טוב יותר, שהוא משקיע יותר שעות, שהתפוקה והתשומות נמדדות איכשהו?

מיכאל איתן: זה לא קיים.

מיכאל איתן: מה כן קיים – שהמדינה מרוויחה יותר ממסים, ואז הם אומרים, הרווחת יותר ממסים, תשלם לי.

מיכאל איתן: אי-אפשר לברוח מהעניין הזה, כי זה חלק גדול מכל העניין ומכל תביעות השכר.

מיכאל איתן: אלה תהליכים פסיכולוגיים.

מיכאל איתן: האנשים יכולים אולי לחיות, אבל כשהפערים גדלים, כשיש קטר שמוביל לסקטור הפרטי, אין ברירה, הוא גורר אחריו.

קולט אביטל: נא לסיים.

מיכאל איתן: אני מייד מסיים.

מיכאל איתן: הם אומרים, תשמע, באמריקה ככה ובאמריקה ככה ומוחות בורחים.

מיכאל איתן: אנחנו לא יכולים להתמודד עם אמריקה בגובה השכר שניתן לאנשים מוכשרים ולחוקרים.

מיכאל איתן: אמריקה היום היא ציידת הגולגולות הגדולה ביותר, ואנחנו לא יכולים להתמודד עם זה.

מיכאל איתן: עם מה אנחנו כן יכולים להתמודד?

מיכאל איתן: עם איזו תחושה שאנחנו נותנים לציבור שלנו, לא אומרים לאנשים, תעבדו, חכו 40 יום עד שהחברה שלכם תתפתח, לא עושים כך, מנסים ללכת להידברות ברמה לאומית.

קולט אביטל: חבר הכנסת איתן, נא לסיים.

מיכאל איתן: תפוס את השור בקרניו, קח את כל הסקטור הציבורי, תלך למהלך של הידברות.

מיכאל איתן: במצב כזה, תעבוד אתה על הצד הפסיכולוגי, תן לאנשים תחושה, שגם אם הם מקבלים פחות מאמריקה, הם חיים בחברה שבה יש להם השפעה והם יכולים להתקיים כאן עם קצת פחות.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בבקשה.

רוני בר-און: מה שאתה מבקש, חבר הכנסת איתן – להפריט את ההשכלה הגבוהה.

רוני בר-און: זאת התשובה ברמה הנורמטיבית.

רוני בר-און: ברמה המניפולטיבית, בשביל לעשות שירות ציבורי, כמו שעושים כמה מרצים, גם חלק מאתנו – תראה, הבוקר מיניתי את פרופסור זוהר גושן, ליושב-ראש הרשות לניירות ערך.

רוני בר-און: אם אתה חושב שהוא לא יורד בשכרו ברגע זה ממש, אתה טועה.

רוני בר-און: אותו כנ"ל רם בלינקוב.

מיכאל איתן: הוא מקבל ממך יחס.

רוני בר-און: לחבק ולנשק אני מוכן מהבוקר עד הלילה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברוורמן.

אבישי ברוורמן: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר האוצר, חברי הכנסת, הקשבתי לדבריו של שר האוצר, גם בעבר וגם עכשיו, אני מבין הרבה מהנימוקים שלו.

אבישי ברוורמן: אני זוכר שאני, כיושב-ראש ועד ראשי האוניברסיטאות, ב-1991, נשיא צעיר, מיניתי את צבי צור, זיכרונו לברכה, ליושב-ראש הוועדה לשינוי שכר הסגל.

אבישי ברוורמן: בייגה שוחט היה שר האוצר.

אבישי ברוורמן: היתה שביתה גדולה, רצינו להשיג שינוי דיפרנציאלי, היתה גם פריצת שכר, מצד שני היה שינוי.

אבישי ברוורמן: לכן אני מבין מאוד – – –

רוני בר-און: בייגה היה שר האוצר רק מ-1992.

אבישי ברוורמן: אז ב-1992, אבל התחיל הדיון – – –

רוני בר-און: ואת המחיר של פריצת הסכמי השכר שילמנו עד 2003.

אבישי ברוורמן: שר האוצר, אני מדבר אליך.

אבישי ברוורמן: היו שני דברים, היה שיפור בשכר הממוצע של הסגל, ולא הצלחנו, מה שבזמנו החלטנו, לתת דיפרנציאציה לאותם 5%, אותם המיוחדים.

אבישי ברוורמן: המסקנה שהסקתי מכך – פה הביקורת שלי על מה שקרה.

אבישי ברוורמן: שמעתי את דבריך גם לגבי הלוואות, ובעבר גם אני תמכתי בהלוואות.

אבישי ברוורמן: אבל אני מסתכל היום.

אבישי ברוורמן: אדוני שר האוצר, משא-ומתן זה לא רק משא-ומתן מטריאלי, כמו שאמר חבר הכנסת איתן.

אבישי ברוורמן: יש בו אלמנטים של פסיכולוגיה.

אבישי ברוורמן: השבוע מביאים את פיטר סאלווי, המומחה ל-emotional intelligence, EQ, ולכן אני טוען שלא תוכל להעלות את שכר הלימוד, זה לא יהיה מקובל, זה לא יתקבל בציבור עכשיו.

אבישי ברוורמן: לכן, את התוספת של חצי מיליארד שקל, על פני זמן, יכולת לעשות את זה קודם, לא אתה.

אבישי ברוורמן: לגבי בעיית המרצים – הרי סלע המחלוקת, עוד לפני שנכנסת לתפקידך, האוצר לא דיבר עם המרצים; הוא דיבר על 3%-2.5% ומצד שני דיברו על 35%.

אבישי ברוורמן: ברור שהאמת היא באיזה מקום באמצע, מכיוון שיש בעיה למרצים וחבר הכנסת איתן הדגים אותה.

אבישי ברוורמן: אכן המרצים – והציע את זה חתן פרס ישראל, מועמד לפרס נובל, פרופסור אריאל רובינשטיין, דבר שגם אני בעבר חשבתי שהוא נכון – בארצות-הברית יש שלוש דרגות, assistant professor, associated professor ו-full professor , והקידום הוא מהיר.

אבישי ברוורמן: כאן יש ויה דולורוזה ממרצה למרצה בכיר, ואנשים מגיעים לגיל 40 והם עוד לא מרצים בכירים, כשבארצות-הברית הכול פתוח לפניהם.

אבישי ברוורמן: ואז הם גם מקבלים כתבות בעיתון – לא מגיע לכם, אתם עובדים שש שעות בשבוע.

אבישי ברוורמן: גם טייס של F-16, כמה הוא טס, ארבע שעות בשבוע?

אבישי ברוורמן: אני לא יודע.

אבישי ברוורמן: יש מצב שמכיוון שהאלטרנטיבה, במיוחד של המצוינים, היא בחוץ, הם לא מקבלים את הכבוד היום.

אבישי ברוורמן: וכאן יש טעות נוספת.

אבישי ברוורמן: לנהל אוניברסיטה, להיות נשיא אוניברסיטה, זה לא כמו מפעל לקרטונים.

אבישי ברוורמן: הבעיה היום, שברגישות שבה אתה מנהל מול הסגל, עם המבנה המיוחד שקיים בישראל, עם כל הרפורמות שהנשיא הוא בעל-הבית, עם מגבלות – מה שקרה כרגע, האיום של נשיאי האוניברסיטאות בצווי מניעה גרם למשבר פנימי, שהמשמעות שלו תהיה ארוכת טווח גם כשזה יסתיים.

אבישי ברוורמן: זה יצר חוסר אמון בסיסי בתוך המערכת, במערכת שהיא שבירה ורגישה.

אבישי ברוורמן: ולכן הבקשה שלי – כאן זה חוכמתו של פרופסור אדלר, הייתי ממליץ לו שלא להוציא צווי מניעה, לשבת במשא-ומתן ולהשתמש בחוכמתו כדי להגיע לאותו מקום של 16% ו-20%.

אבישי ברוורמן: כי ביום שיוצאו צווי המניעה האלה, המשבר יקרה עם הנשיאים.

אבישי ברוורמן: חלק מהנשיאים יאבדו את הסמכות, כי הסמכות לא באה רק מהכוח.

אבישי ברוורמן: האוטוריטה באה גם כשאנשים מאחוריך מאמינים בך.

קולט אביטל: פרופסור ברוורמן, נא לסיים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבשביל 16% שר האוצר לא צריך עצה ממך.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברוורמן, זמנך תם.

רוני בר-און: שחיקה אחורה?

קולט אביטל: זה בלתי אפשרי ככה.

אבישי ברוורמן: אותה הצעה שהיתה, שחבר הכנסת גפני דיבר עליה – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ברוורמן, בפעם החמישית.

אבישי ברוורמן: אני מסיים.

אבישי ברוורמן: אני לא יכול לסרב לחברתי, חברת הכנסת קולט אביטל, שלא לסיים – – –

רוני בר-און: שחיקה של 14.7%, פלוס תוספת שהם נותנים כתוצאה מוועדת-שוחט.

רוני בר-און: אני אמרתי להם, שאם שוחט לא יעבור והם לא ייתנו עבודה, אני אקח להם את הכסף, כי אני לא משלם פיקציה.

רוני בר-און: אז הם אמרו לי: קח, אנחנו לא רוצים.

רוני בר-און: הכול כאן פיקציות.

רוני בר-און: ישראבלוף.

רוני בר-און: אתה רוצה אחר כך לנהל את המשק.

רוני בר-און: אתה זוכר מה שהיה אצל בייגה?

אבישי ברוורמן: זוכר והזכרתי.

אבישי ברוורמן: וגם הטעויות שנעשו אז.

רוני בר-און: אני לא אחזור לגיהינום הזה.

אבישי ברוורמן: אני מבין אותך.

קולט אביטל: אדוני השר, אתה פשוט נותן לו חמש דקות נוספות.

קולט אביטל: אי-אפשר לנהל ככה דיון.

רוני בר-און: פעם אחת צריך לברר את הסוגיה הזאת.

קולט אביטל: נא לעשות בירור כללי.

אבישי ברוורמן: יש מחיר גדול נוסף על מה שאמרת, יש פריצת שכר מצד אחד, שאתה אמון עליה, אבל יש נקודה שנייה, ברגע שהסגל במדינת ישראל ירגיש שהוא לא חלק במשחק הזה, המחיר לישראל – ויש פשרה שאפשר להגיע אליה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב מרגי.

קולט אביטל: לאחר מכן – הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, מכובדי יושב-ראש הכנסת לשעבר, אנחנו נדרשים שוב להתייחס להצעות האי-אמון השבועיות; שתיים מהן מדברות על שביתת המרצים באוניברסיטאות, והשלישית – על ניסיון להתערבות במהלכי הגיור על-ידי ראש הממשלה.

אבישי ברוורמן: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת ברוורמן, לך לא הפריעו.

יעקב מרגי: מכובדי כבוד השר, המשך שביתת המרצים באוניברסיטאות איננה מוסיפה כבוד, לא למדינה, לא לממשלה, לא למרצים ולא לאוניברסיטאות.

יעקב מרגי: ההתעלמות, לכאורה, של ראש הממשלה מהמשבר שקיים באוניברסיטאות, גורמת נזק עצום, ולצערי הרב, לא לומדים ולא מפיקים לקחים.

יעקב מרגי: רק לאחרונה הסתיימה שביתת המורים עם התעקשות של ראש הממשלה שלא להתערב, עם התעקשות של השרים, שר האוצר ושרת החינוך, והתבצרות בעמדתם והתבצרות של יושב-ראש הסתדרות המורים וארגוני המורים.

יעקב מרגי: ולבסוף, כשהמחיר כואב והלב דואב, כל מי שלא רצה להתערב, התערב.

יעקב מרגי: וחזרו גם המורים וגם הממשלה לשולחן הדיונים והגיעו למשהו שאף אחד מהם לא רצה להגיע.

יעקב מרגי: הנזק נעשה, לתקן את הנזק בבתי-הספר התיכוניים, רבותי, כמה שהם אומרים שייקח, עוד חודש וחצי על חשבון החופשות וחופשת הקיץ, אני אומר לכם, מי שיודע ומי שמדבר עם המורים יודע שזה נזק שיתוקן במהלך שנה עד שנתיים.

יעקב מרגי: אני חושש שזה מה שהולך לקרות גם כאן במשבר עם המרצים.

יעקב מרגי: אני קורא לראש הממשלה לעשות הכול, להציב לעצמו יעד של כמה ימים בודדים, שישבו ביחד ויגיעו.

יעקב מרגי: אוי לנו אם הסמסטר יבוטל; מה הנזק הכלכלי, מה הנזק החברתי.

יעקב מרגי: נפגשתי עם תלמידים היום, הם לא מבינים את ההתעלמות הזאת, ועלינו לעשות הכול.

יעקב מרגי: אתייחס לנושא האחרון, האי-אמון שמדבר על ניסיון ההתערבות של ראש הממשלה בהליך הגיור.

יעקב מרגי: אני מבקש שוב להרגיע את הציבור; לאחרונה נגזר עלי להיות המרגיע הלאומי, נחמן שי בנושא דת.

יעקב מרגי: אז אני רוצה להרגיע את הציבור, שראש הממשלה לא מתכונן להתערב בהליכי הגיור שלא על דעת הרבנים הראשיים.

יעקב מרגי: יש לנו רבנות במדינת ישראל, רבנות ממלכתית.

יעקב מרגי: כשאני – היו תקופות שלא החזקתי ממנה, ואמרו לי: הרבנות הממלכתית, מה אתה דואג.

יעקב מרגי: פתאום, אלה שהעריצו את הממלכתיות, חוששים.

יעקב מרגי: יש רבנות בישראל, יש רבנים ראשיים בישראל.

יעקב מרגי: ראש הממשלה לא יעשה ולא ינקוף אצבע כנגד מהלכי הגיור בניגוד לדעת הרבניים הראשיים.

קולט אביטל: נא לסיים, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: ברשותך, כמה מלים.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר, דווקא אחרי ועדת-נאמן חשבנו שהנה הגאולה באה למערך הזה והעבירו את זה לגורמים הנאורים במדינת ישראל, רק לא לחרדים, רק לא לרבנות הראשית.

יעקב מרגי: וראינו, כשהגיור לא נמצא בידי הרבנות הראשית, מה קורה.

יעקב מרגי: המצוקה קשה יותר.

יעקב מרגי: הפתרון הוא להעביר חזרה את הגיור ולתת את הסמכות בידי הרבנים הראשיים.

יעקב מרגי: תאמינו לי, הם יפשטו את ההליכים, כי להם יש הכוח לעשות הכול ברוח ההלכה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

קולט אביטל: לאחר מכן חבר הכנסת ליצמן; אני מבינה שהסכמתם להתחלף.

): עמיתתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות כדלקמן: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות חוק למניעת העסקת עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון – עונשין), התשס"ו-2006, הצעות חבר הכנסת יואל חסון וחבר הכנסת זבולון אורלב.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: הפסקת בדיקת זכאי העלייה מאתיופיה, הצעתו של חבר הכנסת צבי הנדל.

): ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: ניסויים בקופים במכון ויצמן, הצעות חברי הכנסת יואל חסון, אריה אלדד, ואיתן כבל.

): כמו כן, גברתי, אני מבקש להודיע בזאת על חילופי אישים בוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים לתקציב הכנסת: מטעם ועדת הכספים – במקום חברת הכנסת אורית נוקד תכהן חברת הכנסת .

): תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: 1.

קולט אביטל: התערבות ראש הממשלה בנושאי הלכה ושיבוש הליכי גיור;

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: המשך השביתה באוניברסיטאות וסכנת ביטול שנת הלימודים האקדמית

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת סופה לנדבר.

יעקב ליצמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, תודה לחברי הכנסת שהסכימו להתחלף אתי, יש לי בעיה דחופה למטה.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת מרגי יצא – בנושא הגיור, אני לא מבין את ההתערבות של ראש הממשלה, מה יש לו לחפש בנושא הגיור.

יעקב ליצמן: אם יש בעיה, יש הרבנים שמטפלים בזה.

יעקב ליצמן: אם אין בעיה, מה יש לו להתערב?

יעקב ליצמן: מה יש לו למנות דיינים?

יעקב ליצמן: הוא הולך למנות 20 דיינים.

יעקב ליצמן: מה יש לאולמרט להתערב?

יעקב ליצמן: האם ראש הממשלה אולמרט היה מתערב, למשל, בשאלה מי יהיה ראש המחלקה לאורתופדיה ב"הדסה"?

יעקב ליצמן: הוא היה מביא אינסטלטור שיהיה ראש מחלקה?

יעקב ליצמן: מה יש לו להתערב בכל הדברים האלה?

יעקב ליצמן: הוא מבין ברבנות?

יעקב ליצמן: הוא מבין בדיני גיור?

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר דבר נוסף: לצערי, הוא לא מבין בשום דבר.

יעקב ליצמן: במלחמה – בואו נראה את דוח ועדת-וינוגרד בעוד כמה שבועות, איך הוא מבין.

יעקב ליצמן: כלכלה – פגיעה בחלשים, ראינו את כל המכונים למיניהם.

יעקב ליצמן: דת, רבנות, מה הוא מבין?

מיכאל איתן: בש"ס הוא מבין מצוין.

יעקב ליצמן: בש"ס?

יעקב ליצמן: לא.

מיכאל איתן: לא בשישה סדרי משנה.

יעקב ליצמן: הבנתי, בסיעת ש"ס.

יעקב ליצמן: אני לא מבין, ממתי הוא מבין בהלכה?

יעקב ליצמן: ממתי הוא מתערב?

יעקב ליצמן: אני לא מבין מה יש לחפש בזה.

יעקב ליצמן: ממתי הוא מבין בהלכה?

יעקב ליצמן: ממתי הוא מתערב?

יעקב ליצמן: מה יש לו בעסק הזה?

יעקב ליצמן: יש בעיה בגיור?

יעקב ליצמן: אז בסדר, שיפנו לרבנים הראשיים – לרב עמאר שאני סומך עליו, שהוא ימנה את הדיינים.

יעקב ליצמן: הולכים להגדיל את המספר מעשרות גיורים ל-300,000 גיורים בשלוש שנים.

יעקב ליצמן: ופתאום יש כסף, הכול בסדר.

יעקב ליצמן: הרי משהו מונח כאן מתחת, שאף אחד לא יספר לי, חבר הכנסת מרגי – שכבר יצא – סיפורים שהכול על דעת הרב עמאר.

יעקב ליצמן: אני יודע שהרב עמאר מתנגד.

יעקב ליצמן: הוא רוצה למנות דיינים, ואני מצדיק אותו ואנחנו גם סומכים עליו שהוא ימנה את הדיינים.

יעקב ליצמן: אבל ראש הממשלה הולך לעשות את זה כאילו הוא מבין בהלכה.

יעקב ליצמן: באיזה הלכה הוא מבין?

יעקב ליצמן: מה הוא מבין?

יעקב ליצמן: לכן, גברתי, אני מציע שנצביע אי-אמון בממשלה, כי ההבנה של ראש הממשלה מאוד מצומצמת, גם בכלכלה וגם בנושאים חברתיים וגם בביטחון, קל וחומר בן בנו של קל וחומר, בהלכה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

משה שרוני: חבר הכנסת ליצמן, ראש הממשלה מבין בהליכה.

משה שרוני: הוא הולך על זה.

יעקב ליצמן: הליכה לנשיא?

קולט אביטל: אחריה – חבר הכנסת יצחק לוי.

סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, בתהליך ההתפרקות-הנפילה של ברית-המועצות התחילה העלייה ההמונית אשר בתוכה יותר מ-300,000 עולים שאינם יהודים.

סופה לנדבר: מה שקורה כאן באולם הכנסת הוא לדעתי ריב על הכסף.

סופה לנדבר: הרי אנחנו מבינים שהיום העלות פר-מתגייר היא 40,000 שקל.

סופה לנדבר: אם האדם לא עבר גיור והוא צריך להיכנס שוב לתהליך הזה, שוב 40,000 שקל על אותו בן-אדם.

סופה לנדבר: אני חושבת שזו רמאות, תרגילים ומכונת כספים.

סופה לנדבר: בזמן מלחמת לבנון השנייה הייתי בבית של הנער דניס – אתם בוודאי זוכרים את המקרה של מוסך הרכבת בחיפה.

סופה לנדבר: הוא עבר גיור בדיוק לפני שהוא נהרג במוסך רכבת.

סופה לנדבר: קראתי מכתב שהוא כתב ובספר של אלה שישבו שבעה בבית שלו.

סופה לנדבר: הוא כתב:

סופה לנדבר: הייתי אותו בן-אדם לפני הגיור ואחרי הגיור.

סופה לנדבר: צר לי שאחרי הגיור האדם נהרג, ומה שהוא זכה לו במדינת ישראל, זה חלק בבית-קברות.

סופה לנדבר: כנראה לא עשו נגדו תהליכים שעושים נגד אנשים שאינם יהודים.

סופה לנדבר: לדעתי, לעתים קרובות הרבנים מונעים מאנשים לעבור את הגיור כמו שצריך, בצורה ידידותית.

סופה לנדבר: הרי הם לא שליחי אלוהים.

סופה לנדבר: איזו מדינה אנחנו, מדינה מקרבת או מרחיקה?

סופה לנדבר: רבותי, יש הרבה עולים – והיושבת-ראש יודעת את זה, כי היא היתה יושבת-ראש הוועדה לקליטת העלייה – שמוכנים לאמץ את ציון החגים, אכילת מזון כשר, עריכת קידוש, אבל אין להם כוונה לשנות בצורה רדיקלית ולעבור לחיים חרדיים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהם צודקים.

סופה לנדבר: גיור צריך להיות ידידותי.

סופה לנדבר: זו דרישה של החברה, מציאות אחרת של החברה הישראלית.

סופה לנדבר: תזכרו, רוב היהודים בישראל אינם דתיים.

סופה לנדבר: זה פער שקיים היום בחברה הישראלית.

סופה לנדבר: זה פער בתפיסות, ביחס לדרך הכניסה ליהדות.

סופה לנדבר: אני רוצה להזכיר חוק של חבר הכנסת דוד רותם, חבר הכנסת מישראל ביתנו, שמחזיר אותנו לגיור של רבני המועצות והערים.

סופה לנדבר: שם החוק הזה ייתן אפשרות לעבור גיור בצורה אחרת, בצורה שהיתה במדינת ישראל, בצורה מחבקת וידידותית.

סופה לנדבר: אני חושבת שמי שמצביע היום בעד אי-אמון בממשלה, מצביע נגד הפתרון לגיור שקיים היום.

סופה לנדבר: זו לא צורה לקלוט עלייה, כי היום הגיור הוא תהליך של קליטת עלייה והוא צריך להיעשות אחרת במדינת ישראל.

סופה לנדבר: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד ומזדהה עם מה שאמרת.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק לוי, ואחריו – חבר הכנסת יצחק גלנטי.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל דקה מהזמן לנושא הגיור ואחר כך אדבר על המשבר באוניברסיטאות.

יצחק לוי: חברת הכנסת לנדבר, גיור זה לא עניין חברתי.

יצחק לוי: גיור זה עניין הלכתי.

יצחק לוי: לכן אין מה לעשות, ההלכה קובעת איך לגייר.

יצחק לוי: אפשר לומר שרוב האנשים לא דתיים.

יצחק לוי: אפשר לומר שיש צורך חברתי.

יצחק לוי: הכול נכון, חוץ מגיור, כי גיור הוא הלכתי.

יצחק לוי: זה העניין, ולכן צריך לקבל את זה ולהשלים עם זה.

יצחק לוי: אין מנוס.

יצחק לוי: הביאו 300,000 – – –

סופה לנדבר: זו דרך כניסה ליהדות.

יצחק לוי: דרך כניסה ליהדות כפי שקבעו אותה, איך שהיא צריכה להיות, ולא כמו שכל אחד חושב שזה צריך להיות.

יצחק לוי: ההצעה של חבר הכנסת דוד רותם אומרת להעביר את זה לרבני הערים, אבל רבני הערים יעשו את אותו תהליך כמו שעושה הרבנות הראשית.

יצחק לוי: זה לא יהיה תהליך אחר.

יצחק לוי: מה שאת קוראת "ידידותי" זה בעצם לצאת מההלכה ולומר לעשות את זה אחרת – לא צריך לקיים מצוות, לא צריך לקיים אורח חיים דתי.

יצחק לוי: אז בסדר, לא צריך כלום, רק לבוא לארץ וזה הכול.

יצחק לוי: בעצם, כל מי שבא לארץ ניתן לו אוטומטית להיות יהודי.

יצחק לוי: בשביל מה בכלל צריך לעבור תהליך גיור?

יצחק לוי: אין צורך – – –

יצחק גלנטי: הרב יצחק לוי, אבל יש בית שמאי ויש בית הלל.

יצחק לוי: כמובן, ואנחנו הולכים תמיד לפי בית הלל.

מיכאל איתן: מה שהיא אומרת, שלא צריך לדרוש מיהודי שמצטרף שיהיה יותר חרדי מהממוצע בכנסת – – –

יצחק לוי: זו קביעה חברתית, לא קביעה הלכתית.

יצחק לוי: אם אתה רוצה להפוך את הלכות הגיור לעניינים חברתיים, זה בסדר גמור.

מיכאל איתן: יש פנים רבות להלכה.

יצחק לוי: אבל מה לעשות שאני לא יכול לאמוד את שמירת השבת לפי מה שהרוב עושים.

יצחק לוי: אז בואו נחליט ששמירת שבת זה רק קידוש והדלקת נרות.

יצחק לוי: למה?

יצחק לוי: כי כך הרוב עושים.

מיכאל איתן: למה עזרא ידע לעשות מה שלא עשו לפניו?

קולט אביטל: חבר הכנסת איתן, יש לו זכות דיבור.

קולט אביטל: חבר הכנסת איתן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל איתן: – – –

קולט אביטל: אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

מיכאל איתן: כל כך נעים לכם שהכנסת מדברת לכיסאות ריקים?

קולט אביטל: לא, אבל אתה לוקח מזמנו.

מיכאל איתן: שאלתי שאלה – – – אני מתעניין בדיון.

קולט אביטל: אבל אתה לא יכול להפסיק כל דובר.

קולט אביטל: אתה מפסיק כל דובר באמצע.

מיכאל איתן: אני מתעניין בדיון.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: גם אני מתעניינת בגיור ואני לא מפסיקה אנשים.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, אני שמח על השאלה, מכיוון שזו שאלה מאוד רצינית.

יצחק לוי: היה לנו פעם הליך גיור המוני של עזרא ונחמיה.

יצחק לוי: בהליך הגיור ההמוני של עזרא ונחמיה הם לא סטו מהגיור הרגיל.

יצחק לוי: מה שקרה שם הוא שהם טיהרו ממזרים.

יצחק לוי: זה היה החידוש של עזרא ונחמיה.

יצחק לוי: החידוש של עזרא ונחמיה הוא שמכיוון שהייחוסים היו ייחוסים בעייתיים, הם אמרו שאם אין ראיה ממש שהוא ממזר – הוא לא ממזר.

יצחק לוי: כלומר, אין לנו ספקות, וזה מה שאנחנו עושים היום.

יצחק לוי: דרך אגב, יש היום מעט מאוד פסיקות של ממזרות, אנחנו לא מתעסקים עם ממזרים.

יצחק לוי: כל זה לא נוגע לגיור שהם עשו – הוא הביא את כולם לבית-המקדש, עשה להם יום כיפור לכולם, אמר להם לגרש את הנשים הנוכריות.

יצחק לוי: תקרא את עזרא ונחמיה.

יצחק לוי: ההקלה של עזרא ונחמיה היתה לגבי היוחסין, ועד היום אנחנו אוחזים בה.

יצחק לוי: אנחנו אוחזים בעניין הזה ואומרים לגבי ממזרות שיש לנו קבלה מעזרא שאנחנו לא בודקים בממזרות ולכן אנחנו מקילים מאוד.

מיכאל איתן: צריך עזרא מודרני שייתן לנו עזרה.

יצחק לוי: אבל אין לנו עזרא מודרני היום, ועזרא המודרני היום זה הרב עובדיה יוסף והרב שלמה עמאר, שהם כן כאנשי בית הלל, הם קובעים את הנורמות.

יצחק לוי: אנחנו לא קובעים את הנורמות לפי הממוצע בארץ – נבוא ונגיד: זאת שמירת השבת הממוצעת אז זה מה שנדרוש מהגר, שרק ידליק נרות ויקדש.

יצחק לוי: בסוכות נדרוש ממנו רק שפעם אחת ייקח לולב ביד, ואת כל השאר לא נדרוש ממנו.

יצחק לוי: זו לא שיטה יהודית.

יצחק לוי: זאת שיטה סוציאלית.

יצחק לוי: זה אולי עניין שבסקר, עניין שבאיחוד החברה.

יצחק לוי: אני רוצה לומר משפט אחד על נושא האוניברסיטאות.

יצחק לוי: אני מצטער ששר האוצר לא נמצא כאן.

יצחק לוי: אני חושב, חבר הכנסת איתן, שאתה תסכים אתי.

יצחק לוי: שביתה מסיימים כמה שיותר מוקדם.

יצחק לוי: שביתה שנמשכת 40 יום או יותר – סימן שאיבדו שליטה על המשא-ומתן.

יצחק לוי: מה שקרה כאן זה דבר מדהים.

יצחק לוי: מי מנהל את המשא-ומתן?

יצחק לוי: שר האוצר אומר: אני מנהל את המשא-ומתן, לא ראש הממשלה.

יצחק לוי: אל תערבו את ראש הממשלה במשא-ומתן, אני מנהל אותו.

יצחק לוי: מתי שר האוצר נכנס לדיון?

יצחק לוי: אחרי 30 יום של שביתה.

יצחק לוי: למה שר האוצר לא נכנס אחרי שלושה ימים של שביתה לעצם הדיון?

יצחק לוי: הבעיה היתה נפתרת.

יצחק לוי: היום הבעיה איננה רק של המרצים, היום הבעיה היא של הסטודנטים.

יצחק לוי: היום הבעיה היא של הרישום לשנה הבאה.

יצחק לוי: בעיה גוררת בעיה גוררת בעיה גוררת בעיה.

יצחק לוי: לכן, אין מנוס אלא לקבוע שהממשלה לא תפקדה כראוי בניהול השביתות האלה, שני המשברים שהיו בחינוך.

יצחק לוי: אנחנו נצביע אי-אמון בממשלה.

יצחק לוי: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק גלנטי, בבקשה.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, אני לא רוצה להרבות במלים, אני רק אקריא מעל במה זו שני מכתבים מני רבים שקיבלתי.

יצחק גלנטי: המכתב הראשון הגיע בגרסאות שונות ממספר רב של סטודנטים.

יצחק גלנטי: כותב לי אחד מהם: "אני כותב לכם מתוך ייאוש הולך וגובר.

יצחק גלנטי: כסטודנט באוניברסיטת בן-גוריון בשנתו הראשונה, מצוקתי הכלכלית והאקדמית מתגברת כל יום, ואתה ההבנה שלאף אחד לא אכפת מאתנו.

יצחק גלנטי: מילואים?

יצחק גלנטי: ארנונה?

יצחק גלנטי: שכר דירה?

יצחק גלנטי: ביטוח לאומי?

יצחק גלנטי: את זה המדינה גובה ללא הפסקה.

יצחק גלנטי: אבל כשמגיע הזמן להחזיר שחיקה מתוכננת פתאום כל המנגנונים כושלים?

יצחק גלנטי: מה צריך לקרות על מנת שיפסיקו להתעלם מבעיות החינוך ולנסות לפתור אותן, ולא על-ידי הפרטה?

יצחק גלנטי: האם עלי לעזוב את הארץ וללמוד בחו"ל?

יצחק גלנטי: דחפתם אותנו לפינה עם הגב אל הקיר.

יצחק גלנטי: החזרה ללימודים מלווה במה שנקרא כניסיון של האוצר לכפות עלינו את חוות דעת ועדת-שוחט, כלומר הפרטת מערכת ההשכלה הגבוהה.

יצחק גלנטי: ראו מייל זה כפניית הציבור אליכם לעזרה, לפני שיהיה מאוחר מדי".

יצחק גלנטי: המכתב השני הגיע מחוקר בשם איתן רובין מאוניברסיטת בן-גוריון, וכך הוא כותב: "אני שובת מהוראה זה חודשיים.

יצחק גלנטי: אני כותב לך על מנת לבקשך להפעיל את כל כוחך הפוליטי על מנת להביא לסיום מהיר, לא כוחני, אך מועיל, של השביתה.

יצחק גלנטי: עזבתי משרה מכניסה מאוד באוניברסיטת הרווארד היוקרתית בארצות-הברית וחזרתי לארץ על מנת לעזור ולבנות את הנגב, המדע והחברה בישראל.

יצחק גלנטי: אני חוקר מצליח במדעי הטבע, כך שהרפורמות שהאוצר מנסה לכפות על המרצים דרך תיקון השכר שלהם לא יפגעו בי אישית.

יצחק גלנטי: אבל אני ממש מודאג.

יצחק גלנטי: העובדה שהאוצר, ולא חברי הכנסת הנבחרים, הוא העוסק בשאלת מבנה ההשכלה הגבוהה בישראל – זה מה שמפחיד אותי.

יצחק גלנטי: אני חושש שאין בידי פקידי האוצר היכולת לבחון את צורכי המדינה והחברה בצורה כוללנית.

יצחק גלנטי: ניסיונותיהם לייעל כל מה שזז עד כדי אבסורד צריכים להיות מאוזנים על-ידי חברי הכנסת ושרים אחראיים המתייחסים לצרכים ולרצונות של העם בצורה כוללנית ובעלת ראייה ארוכת טווח.

יצחק גלנטי: אני מרגיש שפקידי האוצר מתנהגים כפי שהם מתנהגים בהעדר מלך, במירכאות", אני מרים מעל במה זו קול קריאה: האוניברסיטאות הן תפארת המדינה והמפתח להתפתחותה.

יצחק גלנטי: יש למנוע מהאוצר להפוך אותן לכלי המנפיק תארים בנוסח לטביה.

יצחק גלנטי: הצדדים חייבים לחזור למשא-ומתן, להסתגר בחדר אחד לשם סיעור מוחות ולא לצאת ממנו עד חתימת ההסכם.

יצחק גלנטי: תודה לכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אבשלום וילן, ולאחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אבשלום וילן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, מה שקורה עם השביתות במערכת החינוך הוא דבר בלתי אפשרי שמעיד על עומק השבר.

אבשלום וילן: לפני שנה שבתו הסטודנטים, זה לקח כמעט חודשיים, ואז סיימו את סמסטר הקיץ על ארבע.

אבשלום וילן: הפעם התחלנו עם שביתה בבתי-הספר התיכוניים, שהיתה צריכה לקחת כל כך הרבה זמן בהתחשב בתוצאה שהיתה ברורה מראש.

אבשלום וילן: עכשיו שובתים המרצים, וקבעו את 13 בינואר כ"דד ליין" שבו בעצם, אם לא יגיעו עד אז להסדר – הולך הסמסטר.

אבשלום וילן: סדר-הגודל של הנזק למשק הלאומי מוערך במיליארד וחצי שקלים; בואו נגיד מיליארד שקל ומעלה.

אבשלום וילן: אני לא מבין איך הממשלה הזאת מושלת.

אבשלום וילן: נניח שהמרצים לחלוטין לא צודקים, לצורך הדוגמה.

אבשלום וילן: למה לא מדברים אתם?

אבשלום וילן: למה לא באים בנוסחאות לצאת מהמשבר?

אבשלום וילן: הארץ הזאת הפכה כבר כל כך צינית, שלמרצים ולממשלה ברור שב-12 בינואר בלילה אולי יתחיל המשא-ומתן.

אבשלום וילן: מי משלם את המחיר?

אבשלום וילן: הסטודנטים.

אבשלום וילן: מי משלם את המחיר?

אבשלום וילן: כלכלת ישראל.

אבשלום וילן: מה הסיפור הזה שראש הממשלה, אדוני שר התשתיות, לא מסוגל להתערב?

אבשלום וילן: אני בטוח שאם אתה היית ראש הממשלה, בתוך שבוע היית מכניס את כולם אליך לחדר, סוגר אותם ל-14, 16 שעות, ובלי עשן לבן איש לא היה יוצא מהחדר.

אבשלום וילן: זאת מנהיגות?

אבשלום וילן: מה זה הסיפור הזה?

אבשלום וילן: שר האוצר מומחה בניהול משא-ומתן, הוא לא נותן לראש הממשלה להתערב.

אבשלום וילן: ראש הממשלה ממלכתי, ולא רוצה להתערב.

אבשלום וילן: מה תספרו לנשיא בוש?

אבשלום וילן: הנשיא בוש מגיע בעוד שבוע ימים לישראל, ינאם פה בכנסת, ויגידו לו: המרצים האקדמאים שובתים אצלנו ואין מלך בישראל ואין מי שמסוגל לסיים את השביתה, לנהל משא-ומתן ולהגיע להסכם.

אבשלום וילן: איפה אנחנו חיים?

אבשלום וילן: במדינה הזאת הציניות כבר שוברת את כל השיאים.

אבשלום וילן: צר לי שהממשלה אדישה, מסבירה לנו שהמרצים כן צודקים, לא צודקים.

אבשלום וילן: אני חושב שבעיקרון הם צודקים, אבל אני חושב שהיה צריך לנהל אתם משא-ומתן והיה צריך לגמור אתם הסכם.

אבשלום וילן: הקיצוץ הדרמטי שנתניהו הוביל כשר האוצר בתקציב ההשכלה הגבוהה – כבר ארבע שנים לא מצליחים לסגור את הפער ולא מצליחים להתמודד עם זה.

אבשלום וילן: יש הרבה כסף בקופה, ותפסיקו לספר את הסיפורים האינפנטיליים האלה שהדבר החשוב ביותר מבחינה כלכלית הוא להקטין את החוב הלאומי.

אבשלום וילן: לא נכון.

אבשלום וילן: החוב הלאומי שלנו היום הוא בממוצע של ה-OECD.

אבשלום וילן: גמרנו את תקציב 2008, אפשר להוביל את המהלך שמותר להגדיל את התקציב גם ב-2.5% ולהתחייב לגמור גם עם המרצים וגם עם ההשכלה הגבוהה.

אבשלום וילן: מה יש בסופו של דבר במדינת ישראל פרט למוח האנושי?

אבשלום וילן: איזה מחצב לאומי יש לנו?

אבשלום וילן: אז גם אותו ברוב איוולתנו נחסל?

אבשלום וילן: פשוט חבל.

אבשלום וילן: לכן, אם הממשלה לא מסוגלת לגמור סכסוך כזה, אין ברירה אלא להצביע נגדה ולהביע בה אי-אמון.

אבשלום וילן: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

קולט אביטל: לאחריו – חבר הכנסת דב חנין.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, בתחילת דברי אני רוצה לברך את המשלחת שנמצאת ביציע הכבוד, לרבות האורח מאיטליה, ג'ורג'יו, שהגיע לכאן.

טלב אלסאנע: הם פועלים למען קידום השלום באזורנו.

טלב אלסאנע: יש כאלה במדינות אחרות שרואים חשיבות בשלום, חוץ מהעמים שנמצאים באזור כאן, שיכולים לדבר על השלום אבל אינם פועלים להגשימו.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, שני הנושאים שהועלו כאן בקשר לאי-אמון – הן בקשר להגדרה מיהו יהודי והחלטת הממשלה לגבי הגיור, הן לגבי שביתת המרצים – מראים בעיה עמוקה בהתנהלות הממשלה.

טלב אלסאנע: ראו זה פלא, כשיש מחלוקת בין יהדות התורה לבין ראש הממשלה על הגדרת מיהו יהודי, הממשלה באה בדרישות לצד הפלסטיני להכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, הם עצמם לא פתרו את הבעיה, לא יודעים להגדיר מיהו יהודי, לא יודעים לקבוע את הקשר בין הדת למדינה, והם רוצים שהפלסטינים יפתרו להם את הבעיה שהם לא פתרו.

טלב אלסאנע: כאילו לא די בבעיות עצמן שעומדות על שולחן המשא-ומתן: עניין הפליטים, עניין ירושלים, עניין ההתנחלויות – גם סוגיה שהיא ישראלית אזרחית פנימית מגלגלים לפתחם של הרשות הפלסטינית ואבו מאזן.

טלב אלסאנע: זה חושף את המגמה, שרוצים להכניס את כל התהליך למצב של תהליך בלי פתרון, תהליך בלי סיום, בלי סוף.

טלב אלסאנע: אם יש סיכוי לפתור את הבעיות התלויות ועומדות, אל תתפלאו שהממשלה תשים עוד מכשול ועוד מכשול, עוד הכרה ועוד הגדרה, כדי שלא יגיע המשא-ומתן הזה לתכלית ולייעוד שאנחנו מצפים להם.

טלב אלסאנע: לגבי הסוגיה הנוספת, שביתת המרצים, כולנו יודעים שיש צמיחה כלכלית שעולה על 4.5%, יש רזרבה בתקציבים, יש גבייה של מסים.

טלב אלסאנע: המצב הכלכלי מצוין.

טלב אלסאנע: מצד שני, יש שביתות של המורים – רק לאחרונה סיימו אותן – יש שביתות של המרצים, יש עלייה במחיר הלחם, יש עלייה במחיר החשמל, יש עלייה במחיר המים.

טלב אלסאנע: אז איזו צמיחה זו שהאזרח הקטן לא חש בה והוא משלם את המחיר שלה?

טלב אלסאנע: איזו מדיניות כלכלית זו שאין בה ממד חברתי ויש בה התעללות חברתית?

טלב אלסאנע: יכול להיות שיש במדיניות הכלכלית הקיימת איזה שכל, אבל אין בה לב.

טלב אלסאנע: אילו היה בה לב, היא היתה מתייחסת לאזרח, כי כל המדינה באה לשרת מטרה אחת: לשרת את האדם, לשרת את רווחתו, ולא שהאדם יהפוך להיות כלי שיקריב את חייו, את הרווחה שלו, למען הגשמת מדיניות כלכלית.

טלב אלסאנע: הממשלה לא יכולה לומר שהמצב הכלכלי לא מאפשר.

טלב אלסאנע: המצב הכלכלי מאפשר, אבל חוסר הפתיחות, חוסר הנכונות, הם שגורמים למציאות הקשה.

טלב אלסאנע: כאשר אנחנו דורשים מהמורים להשקיע בחינוך, כאשר באים בטענות שההישגים של התלמידים נמוכים, צריכים לשאול באיזו מידה הממשלה מקצה למורים את הכלים, מעצימה את מעמדם ומעלה את שכרם.

טלב אלסאנע: מי שאין לו, לא יכול לתת.

טלב אלסאנע: לכן, הממשלה במדיניותה אחראית גם לרמת החינוך וגם למציאות הקשה.

טלב אלסאנע: לכן, אנחנו נצביע אי-אמון בממשלה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח את דברי בברכות לאזרחי ישראל ולתושבים שחוגגים היום את תחילת השנה הנוצרית החדשה – תחילת השנה הכללית החדשה.

דב חנין: זו הזדמנות להגיד לכולנו שנה טובה, ואני מקווה שזו באמת תהיה שנה של הרבה מעשים טובים, הרבה שמחה, שלום, בריאות, חינוך, סביבה וכל הדברים הטובים שאנחנו נאבקים עליהם.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, לצערי הרב מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל במשבר מאוד קשה.

דב חנין: אני מכיר את המשבר הזה היטב – באתי מהמקום הזה, מהאוניברסיטה.

דב חנין: אני מסתכל על המצב של האוניברסיטה בצער ובכאב.

דב חנין: האוניברסיטאות הן מהמקומות החשובים בחברה מתקדמת.

דב חנין: האוניברסיטאות הן מקום של ייצור ידע, זירה של דיון ציבורי, מקום של כניסה של אנשים צעירים וחדשים, נשים וגברים, לתחומים של מחקר, של התפתחות, של יצירה ושל דמיון.

דב חנין: משבר האוניברסיטאות לא נולד אתמול.

דב חנין: הוא משבר בן שנים, אבל הוא הולך ומחמיר.

דב חנין: הביטוי האחרון שלו הוא השביתה הארוכה והקשה של המרצים.

דב חנין: אנחנו הולכים ומתקרבים למצב שבו הסמסטר הראשון של שנת הלימודים יתבטל באירוע חסר תקדים – לא רק בישראל, אלא למיטב ידיעתי בארצות המערב.

דב חנין: אנחנו ללא ספק נמצאים במשבר קשה ביותר.

דב חנין: המרצים, גברתי היושבת-ראש, צודקים לחלוטין במאבק שלהם.

דב חנין: אני חושב שראוי לשפר במידה ניכרת את שכרם שנשחק בשנים האחרונות בצורה מאוד קשה.

דב חנין: ראוי לשפר בצורה משמעותית את תנאי העבודה והשכר של הסגל הזוטר באוניברסיטאות, אותו סגל שאחראי לחלק גדול מעבודת המחקר וההוראה, אבל בעצם מלמד באוניברסיטאות בתנאים מאוד דומים לתנאים של עבדות.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, עדיין פתוחה ועומדת לפנינו שאלת שכר הלימוד באוניברסיטאות, מכיוון שמסקנות ועדת-שוחט, לצערי הרב, עדיין לא נקברו סופית ועדיין קיימת סכנה אמיתית של העלאה אמיתית של שכר הלימוד באוניברסיטאות.

דב חנין: אנחנו נמצאים בסכנה.

דב חנין: ההשכלה הגבוהה הציבורית בישראל נמצאת בסכנה.

דב חנין: האוניברסיטה, כמקום של הכשרה מקצועית, כמקום של מחקר, של ידע, נמצאת בסכנה.

דב חנין: ממשלה ישראל הנוכחית – אני אומר את הדברים בצער רב – מתייחסת למשבר באוניברסיטאות כאילו הוא מתנהל לא רק בארץ אחרת, אלא בכוכב אחר.

דב חנין: לכן, גברתי היושבת-ראש, אפילו אם לא היו סיבות נוספות – ויש סיבות נוספות למכביר – המשבר הקשה בהשכלה הגבוהה וחוסר האונים, המחדל של הממשלה בהתמודדות אתו, הם סיבה טובה שהכנסת היום תשלח אותה הביתה.

דב חנין: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת סעיד נפאע, בבקשה.

קולט אביטל: אחרונת הדוברים – חברת הכנסת רונית תירוש.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, אחד ממנהיגי האוכלוסייה הערבית היה רגיל לומר: גם אם לא יפרח השקד באביב, הממשלה אשמה.

סעיד נפאע: במקרה שלנו, כאופוזיציונר וכבעלים של אחת מהצעות האי-אמון, אני לא כל כך יודע מי אשם ומי צודק: אלה שדורשים 16% לפני הכניסה לבוררות או אלה שמוכנים לתת 5% לפני הכניסה לבוררות.

סעיד נפאע: מה שמדאיג אותי יותר בהקשר זה הוא מה פורסם לא מזמן ב"הארץ", כהאי לישנא: חזר חוקר ישראלי ממוצא מזרחי ונושא שם בעל גוון מזרחי בולט, אחרי תקופת מחקר באוניברסיטת הרווארד, לאוניברסיטה העברית, וביקש לסדר מקום חנייה קבוע לרכבו, כמקובל.

סעיד נפאע: הפקידה האחראית הודיעה לו ששמו אינו מופיע ברשימה של זכאי החנייה, וקראה לאחראי, וגם הוא הודיע לו ששמו נעדר מהרשימה.

סעיד נפאע: בבדיקה מעמיקה התברר שהן הפקידה והן הממונה עליה סיווגו את האדם על-פי השם אוטומטית לעובדי התחזוקה, ושם חיפשו את שמו, ולכן לא מצאו.

סעיד נפאע: הדברים שלעיל הם ממחקר שערך המגיסטר ישראל בלכמן, והוא ממשיך: המרצים המערביים הם 90.

סעיד נפאע: 12% מהמרצים באוניברסיטאות; המזרחים הם 8.93%; הערבים הם 0.93%.

סעיד נפאע: ממחקר קודם, של הגברת איריס זריני, למדים אנו שמתוך 675 פרופסוריות, 23 הן מזרחיות, ולא ערבייה אחת.

סעיד נפאע: בהתאם לדברי ד"ר נסים מזרחי מהחוג לסוציולוגיה באוניברסיטת תל-אביב, אפליה זו מקורה באלה היושבים בראש ועדות הקבלה ובדרכי הקבלה.

סעיד נפאע: ועדות הן אליטיסטיות, סגורות.

סעיד נפאע: שמו לנגד עיניהם כללי קבלה סמנטיים, למשל מספר המאמרים שפרסם המועמד.

סעיד נפאע: אבל, לאמיתו של דבר, קיימים גופים ממליצים נסתרים.

סעיד נפאע: לדוגמה, הגופים המנפיקים כתבי המלצות או סוג האנשים מחברי ועדות הקבלה, אשר עושים על מנת להביא למערכת את דומיהם, בדרך של שכפול עצמי.

סעיד נפאע: פרופסור שלמה גרוסמן, ראש ועדת התכנון והתקצוב במועצה להשכלה גבוהה, מביע פליאה.

סעיד נפאע: משיבה לו ד"ר הנרייט דהאן מאוניברסיטת באר-שבע: "הוא מתעלם מקיום גופים אנונימיים כשומרי סף ורשתות סוציולוגיות, ושוני ביכולת הגעה למאגרי הכוח והסיווג בבחירת הדומים להם".

סעיד נפאע: אם הם פלסטינים או מזרחים שלא התמערבו דיים, הם נותרים בחוץ.

סעיד נפאע: האם בסופו של דבר המשא-ומתן, הבוררות או ההכרעה בבית-הדין לעבודה, תהיינה התוצאות אשר תהיינה, יביאו שינויים לטובה?

סעיד נפאע: גם כאן – האם רק הממשלה ראויה לאי-אמון או גם ועדות הקבלה האלה?

סעיד נפאע: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, ביקשתי להביע את אשר על לבי בנושא הכאוב הזה, ואני לא ממש הולכת להגן באופן מלא על משרד האוצר או על הממשלה.

רונית תירוש: אני דווקא רוצה לקרוא לממשלה להתעשת ולעשות מעשה שלא בדרך הטבע, דהיינו, שלא בדרך שבה מתישים את השובתים – במקרה הזה את המרצים בסגל הבכיר באוניברסיטאות בארץ: מביאים אותם לבית-הדין, שם עוברים לשלב התשה, ובסוף מגיעים לאיזו פשרה – מכופפים את ידיהם, ונדמה, לפחות לאוצר, שהם יצאו נשכרים, עם פחות נזקים מבחינת עלויות.

רונית תירוש: מאבק המרצים מתמקד בתוספת שחיקה, שכולם אומרים – גם האוצר – שאכן מגיעה להם.

רונית תירוש: הוויכוח הוא על היקף תוספת השחיקה, אשר לדעת האוצר מסתכם בכ-16% ולדעת המרצים מסתכם בכ-32%.

רונית תירוש: הדבר השני שהמרצים נאבקים עליו הוא, שהם מבקשים מנגנון קבוע שיעקוב אחר שחיקת שכרם, כדי שלא נגיע בעוד שנים אחדות למצב דומה, והם יצטרכו לשבות על מנת לתבוע את מה שמגיע להם.

רונית תירוש: אני רוצה לפנות אל השכל הישר של משרד האוצר, וגם אל ראש הממשלה, שכן הייתי רוצה שיתערב בנושא הזה, כדי שיביא לפתרון, לפני שבית-הדין לעבודה כופה אותו בדרך כזאת או אחרת.

דליה איציק: חברי, נא לפזר את ההפגנה.

דליה איציק: תודה.

רונית תירוש: חבר הכנסת כחלון, תראה איך אני מביאה את הבעיה לפתחם של המסכנים יותר, העניים יותר.

רונית תירוש: מה שקורה היום בהשכלה הגבוהה זה שני דברים: 1.

רונית תירוש: הרבה מאוד מרצים טובים עוזבים את הארץ, הרבה מוחות טובים עוזבים את הארץ, בגלל התנאים, בגלל תנאי השכר, בגלל המעמד המופחת שיש להם כאן לעומת מעמדם בארצות חוץ.

רונית תירוש: כך אנחנו מפסידים מוחות טובים.

רונית תירוש: במספרים: 3,000 מרצים טובים עזבו את הארץ ונשארו 4,500.

רונית תירוש: הדבר השני שקורה, שהרבה מהמרצים הטובים ביותר נקנים בכסף טוב על-ידי המכללות.

רונית תירוש: כלומר, אנחנו פחות ופחות מוצאים אותם באוניברסיטאות.

רונית תירוש: המשמעות היא שאנחנו מפסידים אותם במחקר, בפיתוח, בכל המסלולים החשובים שמתקיימים באוניברסיטאות ולא מתקיימים במכללות.

רונית תירוש: הרי מדינת ישראל מתהדרת בפרסי נובל של החוקרים הטובים שלנו, בפיתוחים הטובים שלנו, וכל זה קורה – – –

דליה איציק: חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: סדרנים, נא לסגור דלתות.

דליה איציק: נא להיכנס, אנחנו מצביעים.

רונית תירוש: אני רוצה לחזור ולומר, שבלי להיכנס לנקודות הוויכוח מי צודק יותר מי פחות, כמה תוספת שחיקה צריכה להינתן באחוזים, חשוב לזכור שהמרצים הטובים מוצאים את דרכם למכללות, ולכן הם לא עוסקים עוד לא במחקר ולא בפיתוח, וזה הפסד שלנו כמדינה.

רונית תירוש: שלא לדבר על זה שמי שמרוויח אותם זה הסטודנטים, בעיקר במכללות הפרטיות.

רונית תירוש: וכאן, חבר הכנסת כחלון, מי נהנה מהמרצים הטובים ביותר?

רונית תירוש: מי שידו משגת, מי שמסוגל לשלם 30,000 שקלים, 27,000 שקלים, על מנת לממן לימודים במכללות פרטיות.

רונית תירוש: הם לא נמצאים יותר עבור הסטודנטים שלנו באוניברסיטאות.

רונית תירוש: יש מי שרוטן על גאידמק שקונה כל דבר שזז במדינה.

רונית תירוש: אני חושבת שמה שקורה היום זה שהמכללות קונות את המרצים הטובים, ולא ירחק היום שבו ניאלץ לאשר מחקר במכללות, כי נרצה מחקר ונרצה פיתוח.

רונית תירוש: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו הוא הנזק שנגרם לסטודנטים על לא עוול בכפם, משום שהשביתה הזאת מתנהלת על גבם.

רונית תירוש: הסטודנטים עומדים להפסיד לא רק סמסטר, אולי גם שנת לימודים.

רונית תירוש: ההפסד למשק ולכלכלת המדינה הוא ברור, משום שמחזור שלם שצריך לצאת לשוק העבודה יתעכב מלצאת לשוק העבודה מאחר שהוא יצטרך להשלים את לימודיו, והוא יידרש לעוד שנת לימודים.

רונית תירוש: יתירה מזו, מחזור נוסף חדש לא יוכל להיקלט לשנה א' באוניברסיטאות, משום שהמחזור שקיים כרגע יצטרך להשלים את שנת הלימודים שלו.

רונית תירוש: אני רוצה להזכיר לכולנו שהסטודנטים עלולים לאבד סמסטר קיץ נוסף בזה שהם יצטרכו לשבת וללמוד, ולא יוכלו לצאת לעבוד כפי שהם נהגו על מנת לממן שנת לימודים נוספת.

רונית תירוש: להזכירנו, בקיץ 2006 הם נדרשו לצאת ללחימה בלבנון; בקיץ 2007 הם נדרשו להשלים סמסטר משום שהם שבתו בגין ועדת-שוחט.

רונית תירוש: אנחנו עלולים למצוא אותם בקיץ שלישי שוב לומדים על מנת להשלים את הסמסטר האבוד הזה.

רונית תירוש: אני קוראת לאוצר ולממשלה להכריע ולא לתת לבית-דין לעבודה להכריע.

רונית תירוש: יש להבין שבסופו של יום שכר המרצים, למרות כל הוויכוחים, הוא לא כזה גבוה, ועובדה היא שהם הולכים למכללות.

רונית תירוש: אדוני שר האוצר, אני לא מתערבת במשא-ומתן, אבל המרצים הטובים הולכים למכללות.

רונית תירוש: אני רוצה שהם יישארו במחקר ופיתוח באוניברסיטה, ולכן אני מבקשת אוזן קשבת, ואני מקווה שגם מצדם תהיה אוזן קשבת ותגיעו לפתרון לפני שבית-הדין לעבודה יעשה זאת.

דליה איציק: תודה לחברת הכנסת תירוש.

דליה איציק: אנחנו עוברים לשלב ההצבעה.

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, שלוש הצבעות אי-אמון.

דליה איציק: אנחנו תחילה מצביעים על הצעת סיעת יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל – להביע אי-אמון בממשלה בנושא התערבות ראש הממשלה בנושאי הלכה ושיבוש הליכי גיור.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה – 19 נגד – 62 נמנעים – 6 הצעת סיעות יהדות התורה – האיחוד הלאומי – מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון מטעם סיעות יהדות התורה והאיחוד הלאומי לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת סיעות בל"ד, רע"ם-תע"ל, חד"ש ומרצ-יחד להביע אי-אמון בממשלה: המשך שביתת המרצים.

דליה איציק: הצבעה.

קריאה: גברתי, אין לי הכפתורים.

קריאה: נא לרשום אותי נגד.

דליה איציק: המזכיר ירשום אותך.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות בל"ד–מרצ–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 27 נגד – 60 נמנעים – אין הצעת סיעות בל"ד–מרצ–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון לא התקבלה.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת סיעת הליכוד, המבקשת להביע אי-אמון בממשלה בנושא המשך השביתה באוניברסיטאות וסכנת ביטול שנת הלימודים.

דליה איציק: הצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 28 נגד – 60 נמנעים – אין הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

דליה איציק: אני קובעת שהצעת האי-אמון לא התקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת.

דליה איציק: דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר סעדיה מרציאנו, זכרו לברכה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, בסוף השבוע הלך לעולמו חבר הכנסת לשעבר סעדיה מרציאנו, זכרו לברכה.

דליה איציק: סעדיה כיהן בכנסת התשיעית תקופה קצרה.

דליה איציק: הוא היה חבר בוועדת העבודה ובוועדת החינוך.

דליה איציק: האשה ויקי נמצאת אתנו כאן, האחים דני, עמרם, אברהם, מאיר, רפי, יהודית, אילה, אסתר.

דליה איציק: נכבד את זכרו בקימה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: )

דליה איציק: נא לשבת.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, מותו של סעדיה בא לנו לפתע, בטרם עת.

דליה איציק: הוא הלך לעולמו ממחלה ממארת בשנתו ה-58.

דליה איציק: סעדיה מרציאנו היה מהפכן חברתי.

דליה איציק: שמו נקשר בתנועת המחאה "הפנתרים השחורים", שהובילה בשנות ה-70 של המאה הקודמת מאבק חברתי למניעת קיפוח ואפליה של הציבור המזרחי.

דליה איציק: עליית "הפנתרים השחורים" בשנת 1971 סימנה התפתחות חדשה בחברה הישראלית, וסעדיה היה אחד ממחולליה וממפעיליה הבולטים.

דליה איציק: התנועה צמחה בשכונת מוסררה בירושלים – שכונת מצוקה, מוכת אבטלה ועוני.

דליה איציק: התנועה קמה במחאה על קיפוח ישראל השנייה ועל האפליה של יוצאי צפון-אפריקה.

דליה איציק: האכזבה בשל מצבם הכלכלי הירוד היא שהמריצה את מרציאנו ואת חבריו לצאת ולהפגין.

דליה איציק: רבים נשאבו פנימה לתנועת המחאה, כשסעדיה משמש להם עוגן.

דליה איציק: ההתפרצויות כוונו אומנם אל הממסד, אולם הופעת "הפנתרים השחורים" העלתה לתודעה הציבורית את העוני ואת המצוקה, שנוח היה אז להתעלם מהם.

דליה איציק: ההפגנות הסוערות עוררו נחשול של ויכוחים ציבוריים, שכללו האשמות הדדיות, בחוגים רחבים של הציבור הישראלי, והביאו להכרה בחומרת הבעיה החברתית.

דליה איציק: זו היתה תרומה של ממש לשיח.

דליה איציק: "המטרה שלי היתה לשנות את העוול שקיים בחברה הישראלית.

דליה איציק: זו חברה חולה.

דליה איציק: יש לי מחויבות לבוחרים שאני מתיימר לייצג אותם, כי ממנה באתי", אמר מרציאנו.

דליה איציק: "הפנתרים השחורים" שינו בדרכם את תרבות המחאה בישראל והציבו סוגיות חברתיות מהותיות במרכז השיח הציבורי.

דליה איציק: לסעדיה היתה תרומה חשובה לתהליך הזה.

דליה איציק: כל רצונו, הוא נהג להסביר, היה מימוש הזכות להשתלב בחברה ולהפסיק את הקיפוח העדתי שבה.

דליה איציק: רק היום שמעתי ברדיו שקצינה אמרה לחיילת משהו מהסוג "אולי לא הייתי צריכה לתת לך צ'אנס כי את כזאת וכזאת".

דליה איציק: המסר שהוא הותיר לנו הוא הסכנה הצפויה מפערים חברתיים לחוסננו כמדינה.

דליה איציק: פעמיים התמודדו "הפנתרים השחורים" בקלפי, אך כשלו.

דליה איציק: אבל, נציגיהם המובהקים חברו למפלגות קיימות, וכך נסללה דרכם לבית-הנבחרים הישראלי.

דליה איציק: סעדיה הצטרף אז לסיעת השמאל של"י, והוא נבחר לכנסת.

דליה איציק: אחר כך הוא ניסה להקים סיעת יחיד.

דליה איציק: לבסוף הצטרף למפלגת העבודה, אולם לכנסת הוא לא חזר.

דליה איציק: הוא המשיך להיות פעיל למען שכונות המצוקה, ובשנים האחרונות הוא נאבק בנגע הסמים ופעל לגמילת נרקומנים.

דליה איציק: הוא התמסר למלחמה בסמים.

דליה איציק: ראינו אותו פה בחודשים האחרונים די הרבה פעמים.

דליה איציק: היעד שלו היה ונותר הושטת כתף תומכת לחוליות החלשות בחברה ולאלה שנגע הסמים פשה בקרבם והרחיק אותם מהחברה.

דליה איציק: הוא מעולם לא התייאש.

דליה איציק: גם מי שראה אותו כאן, וראה שהגוף בוגד בו, ראה שהוא נחוש להיאבק.

דליה איציק: מעולם לא נטש את הנזקקים.

דליה איציק: האיש הזה היה איש עם לב טוב.

דליה איציק: נמצאים אתנו כאן חבריו של סעדיה לדרך – חבר הכנסת לשעבר צ'רלי ביטון, ייבדל לחיים ארוכים.

דליה איציק: הוא נפרד מאתנו בשקט ובדומייה.

דליה איציק: בגיל צעיר מדי הלך לעולמו.

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

יורם מרציאנו: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, משפחת מרציאנו היקרה, הרעיה ויקי, הבן אלי, האחיות והאחים.

יורם מרציאנו: זכות גדולה נפלה בחלקי להיות מי שיספיד את חבר הכנסת לשעבר סעדיה מרציאנו.

יורם מרציאנו: ואולם, לא מדובר בזכות לבדה אלא גם בעול כבד מנשוא, הואיל ועוד משחר נעורי שימש עבורי סעדיה מרציאנו דמות גדולה מהחיים למופת ולחיקוי, ולא מעט פעמים בחיי – בעיקר עת התבקשתי לקבל הכרעה בתפקידי הציבוריים – מצאתי את עצמי תוהה כיצד היה נוהג באותם מקרים סעדיה מרציאנו.

יורם מרציאנו: חייו של סעדיה מרציאנו לא היו פשוטים כלל ועיקר.

יורם מרציאנו: סיפורו הוא סיפורה של הארץ הזאת בראשית שנות ה-60 וה-70.

יורם מרציאנו: אלה היו שנים לא פשוטות עבור חלקים לא מבוטלים בעם, ובימי שכונת מוסררה בירושלים כל אותם תחלואים ובעיות היו לחם חוק לו, למשפחתו ולחבריו.

יורם מרציאנו: תמיד כשהתבוננתי בסעדיה מרציאנו נדמה היה לי כי על פניו חרוטים המצוקות החברתיות והפערים הבלתי-נתפסים בין השכבות בישראל באותם ימים, שמלווים אותנו עד עצם היום הזה.

יורם מרציאנו: ואולם, חרף המצב הבלתי-אפשרי, צוק העתים ובעיות פרנסה, לא איש כסעדיה מרציאנו יתייאש וירים ידיו טרם קרב.

יורם מרציאנו: בחינת דרכו ופועלו של סעדיה מרציאנו מלמדת כי הוא מעולם לא קיבל את המצב כפשוטו, בחינת כזה ראה וקדש, אלא נלחם בכל מוסכמה קיימת, זעזע את אמות הספים, הפך מוסדי ארץ, והכול כדי להוביל לשינוי משמעותי לטובה עבור כל אותם חלשים אשר במשך שנים הרבה שימש להם כאב וכאם, אך בעיקר כְּפֶה לזעוק את מצוקתם.

יורם מרציאנו: כללי משחק קבועים וחנפנות לשלטון מעולם לא היו כוס התה של סעדיה מרציאנו.

יורם מרציאנו: בקולו הכבד והברור הוא זעק את זעקת ההמון, הציב לעצמו מטרות והשיג אותן בדרכו המיוחדת, בבחינת – היישמע שופר בעיר והעם לא יחרדו?

יורם מרציאנו: סעדיה האמין כי מן המצוקה תבוא גאולה, מן הגזירה תעלה ברכה, ומן הייאוש תיוותר תקווה.

יורם מרציאנו: חברי חברי הכנסת, נדמה כי אם נבקש לבחור מלה אחת אשר יהיה בה כדי לייצג כראוי את פעילותו רבת השנים וההישגים של סעדיה מרציאנו ברשות המחוקקת ומחוצה לה, יהיה נכון להגדירו לוחם חברתי ללא פשרות.

יורם מרציאנו: יש לומר בקול גדול וברור כי סעדיה מרציאנו היה אחד האבות המייסדים של הפעילות החברתית, והתרומה שלו בישראל ושמו ופועלו חקוקים כאבן דרך לכל אותם פעילים חברתיים בימנו שעדיין נלחמים למען חברה צודקת.

יורם מרציאנו: הוא הקים את הגף העוסק בשכונות ובתרבות במשרד החינוך, שמהווה קרן אור לאלפי בני-נוער בשכונות ובערי הפיתוח, שהפכו למוזיקאים, לציירים, לשחקנים ולאמנים.

יורם מרציאנו: כמו כן, סעדיה הקים את מרכז הגמילה מסמים "זוהרים", ובזכותו נגמלו אלפי אזרחים במדינת ישראל.

יורם מרציאנו: בתהילים פרק ט"ו דוד המלך מדבר על מידות טובות או תכונות יסוד המהוות תמצית למצוות כולן, וזה אשר פועל על-פיהן – מקומו באוהלו של הקדוש-ברוך-הוא מובטח.

יורם מרציאנו: אין בלבי ספק כי במעשיו ובפועלו של סעדיה מרציאנו גלומות כל אותן תכונות.

יורם מרציאנו: אני מבקש להביא לפניכם את דבריו של שותפו לדרך, חבר הכנסת לשעבר צ'רלי ביטון, שאמר ביום זה, אשר בו אנו חולקים כבוד לאחד מחברינו למשכן שהלך לעולמו: אני מהרהר בהישגיו של סעדיה, חברי ורעי למאבק הקשה, שנוהל בתקופת הפנתרים, ומגלה שגדולתו היתה, בין שאר מעלותיו, בדבקותו ללא הפשרות, גם בעת שבה היה הוא בעצמו חלש ונזקק, בעזרה לחלשים בחברה הישראלית, שהרי זה סיפור חייו ושורת חייו שבאמצעה נפסקה – נקטעה כאשר היה עסוק במה שעשה תמיד.

יורם מרציאנו: היתה זו עזרה שהגמול המשמעותי והיחידי בה היה הידיעה שעוד נפש אבודה בישראל חזרה, ולו לרגע, מתחתית התהום, זקפה גב וחשה שוב כבוד עצמי מהו.

יורם מרציאנו: עזרה שבצדה תקווה, שאף שלעתים נדמה היה שאבדה, שעוולות החברה יתוקנו וצדק ייעשה.

יורם מרציאנו: סעדיה, גם כשהיה חלש וחולה, שאב סיפוק אדיר מעשייתו זו, ולמעשה לא חדל מלעשות כך עד נשימתו האחרונה.

יורם מרציאנו: בימים האחרונים מתפרסמים נתונים קשים מאוד המעידים על הידרדרות חדה בנושאים החברתיים, על עוני קשה, רעב, חינוך לקוי, ילדים רעבים ללחם שלא יכולים ללמוד.

יורם מרציאנו: ילד שלא לומד ירעב ללחם.

יורם מרציאנו: מותו של סעדיה צריך לעורר את החושים שהתקהו.

יורם מרציאנו: צוואתו של סעדיה לנו היא לא לשקוט ולא לנוח, לשאוף ללא לאות לתקן את התמונה הקשה, לסגור את הפערים ולעשות צדק אשר יוציא את העגלה התקועה ממעגל העוני הקשה.

יורם מרציאנו: סעדיה צמח בעוני והנהיג שינוי היסטורי בתודעתו של עמנו כשאמר בקול חזק וברור שלא נשלים עם קיפוח ולא נשלים עם חוסר צדק.

יורם מרציאנו: סעדיה, תחסר לי כחבר, אמר צ'רלי, אדם ולוחם חברתי אשר גאה הייתי ועודני להיות שותפו לדרך.

יורם מרציאנו: יהי זכרו ברוך.

יורם מרציאנו: יהי זכרו של חבר הכנסת סעדיה מרציאנו ברוך ותהא נשמתו צרורה בצרור החיים, אמן כן יהי רצון.

יורם מרציאנו: שלום לך, חבר, לוחם ופנתר.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת יורם מרציאנו.

דליה איציק: יחתום חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברות וחברי הכנסת, בהחלט לכבוד לי לומר דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר סעדיה מרציאנו.

רן כהן: משפחתו היקרה, אשתו ויקי, אחותו אילה סבג, פייטרית לצדק ולזכויות חברתיות בפני עצמה, כל משפחתו היקרה, חבר הכנסת לשעבר צ'רלי ביטון, שותפו של סעדיה מרציאנו, אנחנו כאן במעמד הכל-כך מכובד הזה, וכמעט כל הממשלה נמצאת כאן, כמעט כל חברי הכנסת.

רן כהן: נדמה לי שאין ראוי מלהנציח את זכרו של סעדיה מאשר במעמד הזה.

רן כהן: אני זכיתי, רבותי חברי הכנסת, להכיר את סעדיה מרציאנו בשנות ה-70 המוקדמות, כאשר היתה לי הזכות להיות אחד המייסדים של שי"ח – שמאל ישראלי חדש, תנועה חוץ-פרלמנטרית בפני עצמה, שפה ושם נשקה ל"פנתרים השחורים" ובעיקר לאחר מכן, ב-1977, כאשר לובה אליאב יסד את של"י – שלום לישראל, שוויון לישראל – וחשב שהדבר הנכון ביותר הוא שבמחנה הזה, שנקרא מחנה של"י, יהיו אוהלים רבים, ואחד מהם יהיה האוהל של אותו פלג של "הפנתרים השחורים" שסעדיה מרציאנו הנהיג אותו.

רן כהן: ההיכרות הזו יצרה בי באמת התרגשות אדירה, כיוון שסעדיה היה איש מאוד מיוחד, יצירתי, פעיל, לוהט בכל לבו ובכל נשמתו נגד עוול ולמען צדק חברתי.

רן כהן: נדמה לי שהדמויות הללו – סעדיה, צ'רלי ביטון, ייבדל לחיים ארוכים, וחבריהם – יצרו בארץ הזאת מהלך שהיום רבים מאוד נזכרים בו בערגה ובאופוריה.

רן כהן: רבותי, באותה תקופה זה היה מאבק אדיר להיות בכלל נשמעים.

רן כהן: לא רק שגולדה מאיר אמרה "לא נחמדים", הם היו זרוקים.

רן כהן: רובנו, כל מי שהיה בתנועה החוץ-פרלמנטרית, היה זרוק מהמפה הפוליטית, דחוי מהתקשורת.

רן כהן: סעדיה היה באופן מאוד מפתיע פורץ דרך ללבם – גם של אלה שרצו להקיא את האנשים הללו, אותנו, אותם, את הפנתרים קודם כול, מהחברה הלגיטימית.

רן כהן: נדמה לי שבהקשר זה, היכולת האישית של סעדיה, היכולת שלו לכבוש אותך בלבו, בדבריו, בדרך הגשתו את עצמו ואת הרעיונות שעליהם הוא נלחם, היתה כל כך כובשת שהיה לזה חלק אדיר בעבודת הפנתרים, בפעולת הפנתרים כלפי החברה הישראלית.

רן כהן: חברי הכנסת, נדמה לי שאי-אפשר שלא לחתום בהזכרת לבו הטוב של סעדיה כלפי נזקקים.

רן כהן: היום אנחנו מכירים כל מיני גבירים שתורמים פה ושם לחברה הישראלית.

רן כהן: היתרון של סעדיה מרציאנו היה שהוא תרם גם כשלא היה לו כלום, גם כשהוא עצמו היה כמעט רעב, אפילו רעב ללחם – דבר שהוא נדיר במחוזותינו, ואף-על-פי-כן הוא הציב בחברה הישראלית אבן דרך של עשייה, של נתינה, של אהבה לציבור שהוא שירת.

רן כהן: נדמה לי שאי-אפשר שלא לחתום באמירה שיכולה להיות כמעט מצבה לזכרו, שהצדק החברתי שלמענו לחם סעדיה מרציאנו, זכרו לברכה, הוא עיקרון כל כך עליון, שבאמת היה מוטב להקדיש חיים למענו, ואכן סעדיה מרציאנו הקדיש את חייו למען הצדק החברתי.

רן כהן: מאז אותה פעולה של הפנתרים אי-אפשר בארץ הזאת לחיות במצפון נקי כאשר מתקיים עוול חברתי.

רן כהן: בכך הוא חרת את שמו ואת פעולתו בחיי הפוליטיקה של מדינת ישראל.

רן כהן: יהי זכרו של סעדיה מרציאנו נצור בצרור חיינו לעולם.

רן כהן: תודה רבה.

דליה איציק: המקום ינחם אתכם.

דליה איציק: תהי נשמתו צרורה בצרור החיים.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוברת י', עמ' 12777.]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת סיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל שלא להחיל דין רציפות על הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 7) (ספרי לימוד), התשס"ו–2005.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה; חמש דקות לרשותך.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה, גבירותי ורבותי השרים, שרת החינוך, חברי הכנסת, ביקשתי להתנגד לתיקון בחוק ספרי הלימוד המוצע לא משום שאני סבור שהחוק עצמו רע, אלא משום שבחוק יש אמירה שללא יוחלפו ספרי לימוד אלא אם כן חלפו חמש שנים מיום שהוצאו.

אריה אלדד: אני בא לומר: יש ספרים שאסור להחליף לעולם, כי אם לא היו מחליפים את ספרי הלימוד, יכול להיות שראש הממשלה – היוצא מן האולם ברגע זה – לא היה שוכח את השיעור על הספר הלבן.

אריה אלדד: מה אמר לנו השיעור בספר ההיסטוריה – – –

ראובן ריבלין: זה אף פעם לא עניין אותו – – – חוץ ממה – – – לא עניין אותו מעולם שום דבר.

אריה אלדד: כנראה חבר הכנסת ריבלין צודק, והספר הלבן מעולם לא עניין את ראש הממשלה, אבל ראוי שתלמידי ישראל ילמדו על הספר הלבן ולא יחליפו להם.

אריה אלדד: לכן אני רוצה לקבוע שמה שהם לומדים היום הם ילמדו לעולם, ולא יחליפו להם בעוד חמש שנים.

אריה אלדד: הספר הלבן אסר על יהודים בארץ-ישראל לקנות אדמות, לבנות בתים בארץ-ישראל, להתיישב, להרחיב יישובים – ואתמול שמענו שראש הממשלה הוציא הנחיה, למשל לשר השיכון, חבר הכנסת בוים, שברור לי שלמד את גזירות הספר הלבן היטב – – –

ראובן ריבלין: למד ולימד.

אריה אלדד: למד ולימד – –

ראובן ריבלין: ויודע עד היום.

אריה אלדד: – – והוא מצווה היום שלא לבנות בשום מקום בארץ-ישראל, אלא אם קיבל אישור מפורש של ראש הממשלה.

אריה אלדד: אפילו הנציב העליון לארץ-ישראל לא התעקש לאשר באופן אישי כל סגירת מרפסת בגוש-עציון, אבל ראש הממשלה מתעקש.

אריה אלדד: לוּ למד ראש הממשלה את הלקח ההיסטורי, מה עשה הספר הלבן ליישוב היהודי בארץ-ישראל – איך הוא גיבש את המחנה הציוני בארץ למחנה אחד, שנלחם בגזירות האלה, הוא לא היה נופל בפח הזה של כניעה לתביעות האמריקניות והערביות.

אריה אלדד: הוא איננו מבין שבכך שהוא הופך רבע מיליון אזרחים ישראלים ביהודה ושומרון לעבריינים.

אריה אלדד: הוא יגרום לכך ששום חוק לא יהיה מכובד יותר בעיניהם, כי אם להרחיב דירה לצורכי גידול טבעי – גם זה זקוק לאישור ראש הממשלה, אז כל המתיישבים עבריינים.

אריה אלדד: ואם כניעתו של ראש הממשלה לתכתיבים הערביים והאמריקניים בירושלים, בהר-חומה, בשכונות נוספות בירושלים שהוחל בתכנון לגביהן – אם הכניעה הזאת לא תיפסק, אז גם רבע מיליון תושבים אזרחים ישראלים יהודים בירושלים, גם הם יהיו כפופים לחוקי הספר הלבן שראש הממשלה מבקש לחוקק.

אריה אלדד: אם אני אבוא ואומר לכם שמחר יבואו הערבים וידרשו להפסיק את העלייה, וגם אז ראש הממשלה עשוי להיכנע – ודאי תגלגלו עיניים ותגידו: הוא מגזים, וחוץ מזה ממילא אין עלייה, מה אתה מודאג.

אריה אלדד: מי שהאמין לפני שנה שראש הממשלה יקבל תכתיב לגבי ירושלים ויסכים להנחות את שר השיכון שלא לתכנן ולא להוציא מכרזים גם בירושלים – מי שלא האמין אז, לא יאמין בוודאי שראש הממשלה גם יקבל בעתיד תכתיבים לגבי הפסקת העלייה היהודית לארץ-ישראל.

אריה אלדד: אבל אין חצי ציונות.

אריה אלדד: אפילו השמאל הקיצוני במדינת ישראל לא האמין שנגיע לימים שממשלת ישראל היא פוסט-ציונית כפי שהיא היום, ואי-אפשר לסגור מרפסת בגוש-עציון בלי חתימתו של הנציב העליון לממשלת ישראל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קריאה: תסבירי את ההצבעה.

קולט אביטל: משמעות ההצבעה, שאם ההתנגדות תוסר, הכנסת תומכת בהחלטת הרציפות.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד הודעת הוועדה – 24 נגד – 6 נמנעים – 1 הודעת ועדת החינוך, התרבות והספורט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון מס' 7) (ספרי הלימוד), התשס"ו–2005, נתקבלה.

קולט אביטל: נגד הצעת סיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל הצביעו 24, בעדה הצביעו שישה, נמנע אחד.

קולט אביטל: אני קובעת כי ההתנגדות הוסרה, ולפיכך דין הרציפות יחול על הצעת החוק, והיא תועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט לשם הכנתה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 61).

קולט אביטל: אני מזמינה את השר משולם נהרי.

קולט אביטל: השר נהרי?

קולט אביטל: אנחנו נעבור לנושא הבא, כי השר לא נמצא כאן.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/351).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 37), קריאה ראשונה – אני מזמינה את שר הבריאות יעקב בן-יזרי.

קולט אביטל: בבקשה.

יעקב בן-יזרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להגיש לחברי הכנסת תיקון מס' 37 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי לקריאה ראשונה.

יעקב בן-יזרי: רבותי חברי הכנסת, סעיף 3(א) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע כי "כל תושב זכאי לשירותי בריאות לפי חוק זה, אלא אם כן הוא זכאי להם לפי חיקוק אחר".

יעקב בן-יזרי: הסעיף האמור פוטר את קופות-החולים מחובתן לספק שירות למבוטח הרשום אצלן, אף אם הוא כלול בסל השירותים שלפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, במקרים שבהם הוא זכאי לקבלו לפי חיקוק אחר.

יעקב בן-יזרי: לדוגמה: נכי צה"ל שדרגת נכותם מעל 20% זכאים לקבל, לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום), את השירותים הקשורים לנכותם מאגף השיקום בצה"ל.

יעקב בן-יזרי: לפיכך, אין הם זכאים לקבל את השירותים הקשורים לנכותם מקופות-החולים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יעקב בן-יזרי: דוגמה נוספת: נפגע עבודה זכאי לקבל שירותים בגין תאונת העבודה שעבר מהביטוח הלאומי, לפי חוק הביטוח הלאומי; נפגעי פעילות איבה זכאים לקבל שירותים רפואיים מן המוסד לביטוח לאומי, לפי חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה.

יעקב בן-יזרי: עם זאת, לקופות-החולים אין מידע בדבר זכאות המבוטח לשירות לפי חיקוק אחר, ואין כיום הוראת חוק ראשית המחייבת או מאפשרת לגוף, האחראי לפי חוק למתן שירותי בריאות לאדם, לפי החיקוק האחר – לתת הודעה מתאימה לקופות-החולים.

יעקב בן-יזרי: כך, למשל, אין היום הוראה המסמיכה ומחייבת את משרד הביטחון להעביר לקופות-החולים מידע בדבר רשימת מבוטחים הזכאים לשירותי בריאות לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום).

יעקב בן-יזרי: בית-המשפט העליון, בפסיקה 8825 משנת 2003, שירותי בריאות נגד משרד הביטחון, ציין כי הסוגיה מחייבת פתרון במישור החקיקתי, שכן "המצב שנוצר אינו ראוי ואינו צודק".

יעקב בן-יזרי: הצעת חוק זאת קובעת אפוא כי גוף האחראי למתן שירותים למבוטחי קופות-החולים לפי חיקוק אחר, יהיה חייב למסור מידע לקופות בדבר מבוטחיהן הזכאים לקבל מידיו את השירותים.

יעקב בן-יזרי: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את ההצעה ולהעבירה לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יעקב בן-יזרי: תודה לכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים עכשיו לדיון על הצעת החוק.

קולט אביטל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה רוצה לבוא להתייחס?

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: אחריו – חבר הכנסת דב חנין.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, אדוני שר הבריאות, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעה ראויה ואנחנו נתמוך בה.

אורי אריאל: ברשותך, אדוני השר, אני רק רוצה לשאול אותך שאלה, ואולי תגיב אחרי כן.

אורי אריאל: מה עושים עם ממשלה חולה, שמתוקף חוקי-יסוד מקבלת סך הכול את הטיפול, אדוני השר איתן, אבל היא רוצה עוד טיפולים?

אורי אריאל: היא רוצה גם טיפול כזה וגם כזה.

אורי אריאל: ואז אתה בוחן את הדברים, ואתה רואה שבמקום להבריא, ככל שאתה מוסיף סל בריאות לממשלה היא נעשית יותר חולה.

אורי אריאל: ואז ראש הממשלה נותן מכתבים לשר הבינוי והשיכון, ואומר לו: תהיה אתה חולה; אני חולה, גם אתה תהיה חולה.

אורי אריאל: וכן הלאה וכן הלאה.

אורי אריאל: קצרה היריעה מלהסביר כאשר היושבת-ראש מבקשת לקצר.

אורי אריאל: אני מציע לאדוני השר ומבקש ממנו לשקול להכניס תיקון לחוק שיוכל לעסוק גם בנושא כאוב זה.

אורי אריאל: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דב חנין – אינו נמצא; חבר הכנסת צבי הנדל – אינו נמצא; חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השרים, כנסת נכבדה, דיון בהצעה לתיקון חוק ביטוח בריאות ממלכתי – שאני מודיע מראש שאנחנו נתמוך בו, וננהג כמנהגנו כאופוזיציה עניינית אשר שופטת כל דבר חקיקה לגופו של עניין – הוא בהחלט הזדמנות טובה לדבר על שר הביטחון, אשר ביום שישי האחרון, בפורום מפלגתי, התחפש לחברתי.

גדעון סער: עומד לו אהוד ברק – ואנחנו עוסקים עכשיו בעניין מתחום הבריאות, ואנחנו זוכרים את הקמפיין ב-1999 על הזקנה במסדרון שחיכתה כל הקדנציה הקצרה שלו במסדרון, ואנחנו זוכרים עד היום את התגובה של אהוד ברק על דוח העוני.

גדעון סער: מה הוא אמר?

גדעון סער: הוא לא חלם בכלל שהממשלה תעשה משהו.

גדעון סער: הוא אמר: תפתחו את המקררים, תעזרו לעניים.

גדעון סער: אבל מאז הוא עשה חיל, ואם לא חיל, הוא עשה כסף – – –

קולט אביטל: ובינתיים אתם באמת שיפרתם את המצב הכלכלי, הליכוד.

גדעון סער: גברתי, כאשר אדם ממרומי "מגדלי אקירוב" בא ומתחפש ללוחם חברתי, זה מעורר – – –

קולט אביטל: אני מציעה שלא נדבר על מגדלים.

קולט אביטל: יש עוד כמה ראשי מפלגות שמצבם לא רע.

יולי יואל אדלשטיין: אבל הם לא מתחפשים.

קולט אביטל: אה, הם לא מתחפשים.

גדעון סער: אני חושב שכשאתה מתחפש לרובין הוד, כשאתה מתחפש לסוציאליסט גדול, אז השאלה אם אתה עושה את זה ממרומי "מגדלי אקירוב" היא שאלה רלוונטית.

גדעון סער: לכן, אנחנו אומרים – – –

דני יתום: למה היא רלוונטית?

דני יתום: לא הבנתי.

גדעון סער: אם אתה מתחפש לרובין הוד, אבל הרקורד שלך בעניינים חברתיים הוא כל כך דל; המילייה שלך הוא הכול חוץ מחברתי, הוא רק עשירי הארץ – –

קולט אביטל: מה זה משנה לך?

גדעון סער: – – אז זה קצת בלתי אותנטי, זה לא נתפס, זה מריח מזיוף, מריח מחוסר אמינות.

ראובן ריבלין: אפשר לשאול את פרץ אם הוא חושב שאתה צודק.

גדעון סער: אני יודע שאני צודק אפילו בלי לשאול את עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: – – –

גדעון סער: אם הוא היה הייתי שואל אותו.

גדעון סער: הוא לא כאן כרגע.

קולט אביטל: הוא עשה ביקור אורח.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, מצב הביטחון בימים אלו איננו פשוט: ירי ה"קסאמים" על שדרות, לצערנו, הולך ומחריף; רק ביום שישי האחרון היינו עדים לפיגוע רצחני נגד מטיילים ליד חברון – –

קולט אביטל: נא לסיים.

גדעון סער: – – ועל כן אני מציע לשר הביטחון אהוד ברק לעסוק בתחום שהוא מופקד עליו, וכאשר ירצה להתחפש – למה שהוא לא ירצה להתחפש, הרי אנחנו יודעים שחג הפורים איננו רחוק, והוא יוכל לנצל את החג הזה לתחפושות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 37).

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 37), התשס"ח–2007, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: בעד הצביעו 23, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת בזאת שהצעת החוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 37) התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תעבור לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

קולט אביטל: [מס' כ/183; "דברי הכנסת", חוב' ח', עמ' 12398; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 28) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

קולט אביטל: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

קולט אביטל: בבקשה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת והשרים, אנחנו כולנו השתדלנו בהצבעות על תקציב המדינה בשבוע שעבר לייצר את אותו סעיף תקציבי שיאפשר את תחילת המיגון של שדרות ושל עוטף-עזה, והחוק הזה קשור לזה.

גדעון סער: מחר כבר ינואר, וראש הממשלה הבטיח שבינואר יעבור כסף.

אופיר פינס-פז: בינואר יעבור כסף לְמה?

אופיר פינס-פז: לניצולי השואה, אתה מתכוון.

גדעון סער: – – –

אופיר פינס-פז: אני מדבר על שדרות, אבל הבטחה – הבטחה, אתה יודע.

גדעון סער: מה, יכול להיות שראש הממשלה לא יקיים הבטחה שהוא נתן מעל דוכן הכנסת?

אופיר פינס-פז: לא מתקבל על הדעת, אבל האמת היא שהוא לא דיבר מעל דוכן הכנסת, הוא דיבר מהמקום.

גדעון סער: – – –

קולט אביטל: מה זה משנה?

אופיר פינס-פז: אדרבה ואדרבה.

אופיר פינס-פז: גברתי היושבת בראש, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 28) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזאת, אגב, היא ביוזמתו של חבר הכנסת דוד אזולאי.

אופיר פינס-פז: בשנת 1991 נקבע כי יש להגן על תושבי המדינה מפני התקפות אויב באמצעות מרחבים מוגנים שייבנו בהתאם לכללים שיקבע פיקוד העורף.

אופיר פינס-פז: החובה לבנות מרחבים מוגנים, כאמור, עוגנה בדין, וכך בנייתם של בניינים חדשים אינה מותרת אלא אם כן מוקמים בהם מרחבים מוגנים כנדרש.

אופיר פינס-פז: זאת המציאות היום, אם כי אני רוצה להגיד לכם דבר מדהים ששמעתי מאנשי משרד הפנים, שהיום בשדרות – אל תשאלו אותי איך – יש תופעה שבתים חדשים נבנים ללא ממ"ד.

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: שמעת, חבר הכנסת אזולאי?

אופיר פינס-פז: אמר לי גורם במשרד הפנים שאני סומך עליו, שהיום, ב-2007, בשדרות יש מצב שבו דירות חדשות נבנות ללא ממ"ד.

אופיר פינס-פז: צריך לבדוק את זה.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, בעבר, כפי שאמרנו, הוטלה חובה בחוק לבנות בכל בניין חדש ממ"ד, מ-1991; עם זאת, לא הוטלה חובה להקים מרחבים מוגנים בבניינים שנבנו לפני 1991, ובבניינים אלה הקמת מרחבים מוגנים נתונה לשיקול דעתם של בעלי הדירות.

אופיר פינס-פז: נוכח החשיבות שבבניית מרחבים מוגנים להתגוננות האוכלוסייה האזרחית בשעת התקפה על העורף, וכן בעת אסונות טבע, כגון רעידות אדמה, מוצע בהצעת חוק זו להקטין את הרוב הדרוש של בעלי הדירות בבית משותף להחלטה שעניינה הצמדת חלק מהרכוש המשותף לדירה או לדירות מסוימות לשם בניית מרחב מוגן.

אופיר פינס-פז: בקיצור, יש צורך ברוב של דייירים בכל דבר מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק הזו מבקשת לצמצם את הרוב במקרה הספציפי של בניית ממ"ד.

אופיר פינס-פז: חוק המקרקעין קובע כי ככלל, כדי להחליט על הקצאת חלקים מסוימים מהרכוש המשותף ועל הצמדתם לדירה פלונית לשם הרחבת אותה דירה דרושה הסכמה של מי שבבעלותם שלושה-רבעים מהדירות ושני-שלישים מהרכוש המשותף צמוד לדירותיהם.

אופיר פינס-פז: זה כמובן רוב מאוד גדול, ויש קושי להגיע להסכמה במקרים כגון אלה.

אופיר פינס-פז: מוצע לקבוע כי לשם החלטה כאמור, שעניינה הרחבת דירות לשם בניית מרחב מוגן דירתי או מרחב מוגן קומתי, תידרש הסכמה של מי שבבעלותם רק 60% מהדירות.

אופיר פינס-פז: במקום 75% הורדנו את הרוב הדרוש ל-60% כדי למצוא בכל זאת את האיזונים הדרושים בין הצורך לקדם נושאים כגון אלה ובין שמירת הזכויות של דיירים בבניין משותף.

אופיר פינס-פז: בהצעתו המקורית הציע המציע כי יידרש רוב של 50% בלבד מבעלי הדירות, ואילו הממשלה סברה כי יש לדרוש רוב של שני-שלישים.

אופיר פינס-פז: לדעת ועדת הפנים והגנת הסביבה, רוב של 60% מבעלי הדירות מהווה איזון ראוי בין הצורך בהקלת הדרישות הנוגעות לבניית מרחבים מוגנים לבין שמירה על זכויות הקניין של בעלי הדירות בבית המשותף.

אופיר פינס-פז: הצעה זו, חברי חברי הכנסת, משלימה למעשה תיקון שאומץ לאחרונה על-ידי הכנסת בחוק התכנון והבנייה, ולפיו בניית מרחב מוגן תהיה פטורה מהיטל השבחה.

אופיר פינס-פז: עשינו את זה כדי להקל בהוצאות.

אופיר פינס-פז: כרגע זה גם מתווסף לעניין 50 מיליון השקלים לשדרות ועוטף-עזה לצורך מימון הבנייה באותם המקומות עצמם.

אופיר פינס-פז: יש לקוות כי כל סל ההקלות הזה יחדיו יעודד את בניית המרחבים המוגנים בבניינים שנבנו לפני 1991 בשדרות, בעוטף-עזה, בקו העימות בצפון, ואפילו אצל אמו של השר שמחון, אשר עדיין אין לה מרחב מוגן, אף שהיא גרה במושב על גבול הצפון – זה לא כתוב לי בטקסט, אבל ברשותכם הוספתי את זה.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק זאת מוגשת בצירוף הסתייגות דיבור של חבר הכנסת אזולאי, ואני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לו על היוזמה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בחוק, על-פי נוסח הוועדה, בקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, לייעוץ המשפטי של הוועדה ולנציגי הממשלה, שתרמו את חלקם בדיונים בהצעת החוק בוועדה; וכמובן לחברי הכנסת, חברי ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד אזולאי, יש לך הסתייגות.

דוד אזולאי: אני מושך את ההסתייגות, ואדבר אחר כך.

קולט אביטל: תדבר אחר כך, בסדר גמור.

קולט אביטל: אם כך, מכיוון שאין הסתייגויות, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נצביע על הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 28) בקריאה שנייה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–2 – 17 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

קולט אביטל: בעד – 17, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת כי הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק המקרקעין (תיקון מס' 28), התשס"ח–2007, נתקבל.

קולט אביטל: בעד הצביעו 18, אין מתנגדים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 28) עברה.

קולט אביטל: אני קוראת לחבר הכנסת דוד אזולאי להגיד כמה מלים.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, ראשית, אני רוצה להודות לכל אלה שתמכו בהצעת החוק בכל הקריאות, החל מהקריאה הטרומית וכלה בקריאה השנייה והשלישית.

דוד אזולאי: הצעת החוק הזאת באה להקל במעט על האזרחים המעוניינים לבנות ממ"ד, אבל היא עדיין לא נותנת מענה מלא.

דוד אזולאי: זה עדיף על מה שהיה.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הפנים, שהציע את הצעת הפשרה בין הצעת החוק שלי ל-50% לבין הדרישה הממשלתית לשני-שלישים, ובעצם ההמצאה של 60% היתה הצעתו של יושב-ראש ועדת הפנים, ועל כך אני רוצה להודות לו.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות גם למחלקה המשפטית, עידו ותומר, למנהלת הוועדה – כולם נתנו יד לתמוך ולסייע בקידום החקיקה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לשאילתות לשר הרווחה.

קולט אביטל: אדוני שר הרווחה, בבקשה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 772 של חבר הכנסת מרציאנו – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יורם מרציאנו שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: ב-1 בינואר ייכנס לתוקף ביטול מענק עבודה מועדפת בתעשייה לחיילים משוחררים, ומספר העובדים הצעירים בענף התעשייה יקטן.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע הוחלט לבטל את המענק למועסקים בתעשייה? 2.

קולט אביטל: כיצד ימשוך ענף התעשייה עובדים צעירים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקרא נמסרה לפרוטוקול( בדיקה קפדנית שלנו העלתה כי מענק עבודה מועדפת לחיילים משוחררים המועסקים בתעשייה כלל אינו עומד להתבטל.

קולט אביטל: מאחר שהנתון שעליו נסמך חבר הכנסת אינו נכון, מתייתרות התשובות לשאלות 2 ו-3.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1806 של חבר הכנסת מוחמד ברכה – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את שר הרווחה והשירותים החברתיים ביום י"ז בטבת התשס"ח (26 בדצמבר 2007): יש בעיות רציניות בנגישות הנכים למבנה המוסד לביטוח לאומי בשפרעם.

קולט אביטל: המבנה ממוקם סמוך לכיכר שתנועת הרכב בה רבה, אין מקומות חנייה סמוכים וחדר ההמתנה אינו מספיק לפונים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה נעשה בנדון?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – מה ייעשה לפתרון הבעיה?

קולט אביטל: תשובת שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: (לא נקראה נמסרה לפרוטוקול( להלן תשובות על השאלות שהועלו: 1–3.

קולט אביטל: המוסד לביטוח לאומי מפעיל סניף משנה בשפרעם, וזאת במסגרת המדיניות הנקוטה על-ידו לקרב את השירות אל המבוטחים במקום מגוריהם.

קולט אביטל: המבנה הקיים אינו מתאים לייעודו, ולפיכך אנו נפרסם בקרוב מכרז למציאת מבנה אחר אשר יהיה ראוי יותר למתן שירות לציבור.

קולט אביטל: תודה, אדוני השר.

קולט אביטל: אפשר לקרוא לשר להגנת הסביבה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני השר, אנחנו ממתינים לך.

קולט אביטל: השר להגנת הסביבה ישיב על השאילתות הבאות: שאילתא מס' 1436 של חברת הכנסת אורית נוקד – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1446 של חבר הכנסת יצחק גלנטי – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1447 של חבר הכנסת יצחק גלנטי – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1484 של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – לפרוטוקול; שאילתא מס' 1517 של חבר הכנסת יעקב מרגי – לפרוטוקול, ושאילתא מס' 1532 של חבר הכנסת מוחמד ברכה – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת אורית נוקד שאלה את השר להגנת הסביבה ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007): נהרייה סובלת ממפגע אזבסט חמור שנוצר ממפעל "איתנית" שפעל במקום ונסגר.

קולט אביטל: הזיהום וכן השלכת פסולת אזבסט גורמים נזקים בריאותיים, בהם סרטן מסוג מזותליומה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע לא פועל המשרד להסרת כל המפגעים באופן מקצועי שימנע היווצרות זיהום נוסף?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע לא יגבה המשרד כפל הוצאות מהמזהמים בהתאם לחוק שמירת הניקיון?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: ניקוי קרקעות הגליל המערבי מפסולת אזבסט הוא אחד היעדים המרכזיים של המשרד להגנת הסביבה לשנים הקרובות.

קולט אביטל: המשרד פועל להסרת המפגעים ואף החל להקצות תקציב לעניין זה משנת 2006.

קולט אביטל: בשלב זה, התקציב ממומש לביצוע עבודות לפינוי האזבסט מהקרקע ולהשלמת מיפוי האתרים שבהם מושלכת או קבורה פסולת אזבסט.

קולט אביטל: בשלב הבא בכוונת המשרד לממן ניקוי קרקעות פרטיות וציבוריות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המשרד להגנת הסביבה, בשיתוף משרד המשפטים ומשרד האוצר, בוחן את הדרכים שבהן תוכל המדינה לבצע את פעולות סילוק פסולת האזבסט בהשתתפות מפעל "איתנית" במימון הוצאות הניקוי.

קולט אביטל: הוראות חוק שמירת הניקיון אינן רלוונטיות למפגעים אלה, בין היתר מן הסיבה שחלק ניכר מהשטחים המזוהמים בפסולת אזבסט הם בבעלות פרטית.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את השר להגנת הסביבה ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: לאחרונה פורסם כי יציאתו לפועל של פרויקט הפיכת אשפה לביו-גז בהר האשפה שבמפרץ חיפה מצוי בסימני שאלה כבדים בשל קשיי מימון של עיריית חיפה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם המשרד להגנת הסביבה מעורב בפרויקטים מסוג זה?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: האם המשרד להגנת הסביבה מתקצב פרויקטים מסוג זה?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי לסייע לעיריית חיפה בתקצוב הפרויקט?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: המשרד להגנת הסביבה מעורב בפרויקטים של ניצול ביו-גז ממטמנות פסולת סגורות במסגרת הליך השיקום הכולל למטמנה.

קולט אביטל: מעורבות המשרד מתבטאת בליווי המקצועי של הפרויקט, בהנחיות לתכנון ובפיקוח על הביצוע.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המשרד להגנת הסביבה מסייע בשיקום אתרי פסולת שנסגרו בהתאם ליכולת התקציבית של המשרד ועל-פי קריטריונים שנקבעו במסגרת ה"קול הקורא".

קולט אביטל: עד כה תמך המשרד להגנת הסביבה בתכנון שיקום אתר חיפה בסכום של 165,000 ש"ח לעריכת סקר, לפני הכנת תוכנית לשיקום האתר בחיפה.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האחריות לשיקום האתר ולמניעת המשך הזיהום ממנו חלה על עיריית חיפה.

קולט אביטל: המשרד להגנת הסביבה יכול לסייע אך ורק במסגרת הליך של "קול קורא", המתפרסם מדי שנה, ועל-פיו ניתן סיוע חלקי.

קולט אביטל: הקריטריונים ב"קול קורא" מאפשרים סיוע לביצוע של עד 1.5 מיליון ש"ח בלבד.

קולט אביטל: תוספת למימון ביצוע השיקום הינה באחריות העירייה, וגיוס משאבים כספיים מגורמים נוספים לצורך העניין.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק גלנטי שאל את השר להגנת הסביבה ביום י' באב התשס"ז (25 ביולי 2007):

קולט אביטל: על-פי דוח איגוד ערים חיפה להגנת הסביבה, חלה הרעה בזיהום מאוזון וחלקיקים נשימים.

קולט אביטל: כמו כן, דווח כי בנמל חיפה היו מקרים של השהיות חומרים רעילים ואי-ציות לצווים, שיצרו סכנה ממשית לתושבים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – אילו צעדים יינקטו כדי לצמצם את הזיהום ולאכוף את ביצוע הצווים?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: המידע המתפרסם בדוח איגוד ערים לאיכות סביבה חיפה הוא נכון.

קולט אביטל: המידע מתבסס על נתוני מדידה מ-15 תחנות קבועות לניטור איכות אוויר הפזורות באזור חיפה והקריות.

קולט אביטל: בתחנות הללו נמדדים מזהמי האוויר בהתאם לקריטריונים המקובלים בתחנות הניטור במדינות המפותחות בעולם.

קולט אביטל: הרעה בזיהום מחלקיקים נשימים נובעת מעלייה במספר האירועים של סופות אבק, תופעה הקשורה למצבי מזג אוויר ומשתרעת על פני כל הארץ ואינה בשליטתנו.

קולט אביטל: עם זאת, משרדי פועל להפחתת הפליטות של החלקיקים האנתרופוגניים (מעשה ידי אדם) מהתחבורה ומהתעשייה: שיפור איכות הדלקים לתעשייה ולתחבורה, קידום השימוש ברכבים ידידותיים לסביבה, התקנת אמצעים טכנולוגיים לצמצום הפליטות בתעשייה.

קולט אביטל: האוזון הינו מזהם שניוני, הנוצר כתוצאה מתגובה פוטוכימית בין מזהמים ראשוניים, כדוגמת תחמוצות חנקן ופחמימנים בנוכחות קרינת שמש.

קולט אביטל: מזהם זה מתקבל רחוק ממקורות הפליטה של המזהמים במורד הרוח.

קולט אביטל: על מנת להפחית את הפליטות של "מבשרי האוזון" ננקטים הצעדים הבאים: התקנת אמצעים טכנולוגיים לצמצום פליטות הפחמימנים במסופי הדלק; התקנת אמצעים להפחתת ממיסים בתעשייה.

קולט אביטל: אשר לטענה אודות מקרים של השהיות חומרים רעילים ואי-ציות לצווים – המידע נכון, אך מדובר על תקופת מלחמת לבנון השנייה בלבד.

קולט אביטל: כיום לא ידוע למשרדי על חריגות בנושא זה.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אילו צעדים יינקטו כדי לצמצם את הזיהום ולאכוף ביצוע הצווים?

קולט אביטל: עם גילוי השהיית החומרים המסוכנים הורה משרדי על פינוים המיידי והנהלת נמל חיפה הוזמנה לשימוע על-ידי מנהל מחוז חיפה.

קולט אביטל: לאחר מכן נפתחה חקירה פלילית על-ידי המשטרה הירוקה.

קולט אביטל: כלל הגורמים נחקרו ואיסוף חומר החקירה הסתיים.

קולט אביטל: התיק נמצא בשלב של סיכומים והמלצות.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ז באב התשס"ז (1 באוגוסט 2007): לאחרונה פורסם על הכוונה להקים מפעל אלומיניום באזור התעשייה ציפורית.

קולט אביטל: מועצת העיר נצרת-עילית אישרה את הקמתו.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם המפעל עומד בקריטריונים הדרושים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם נעשו הערכות השפעה סביבתית של המפעל?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם כן – מה הן? 4.

קולט אביטל: מה היא עמדת המשרד להגנת הסביבה?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: ביחס לקריטריונים המוכתבים בתקנון אזור התעשייה – המפעל אינו עומד בהם.

קולט אביטל: דרישת המשרד היתה כי המפעל יעבור תהליכי תכנון ובנייה כפי שמחייב החוק, ואכן בימים אלו מתנהל הליך לאישור תוכנית מפורטת בנושא המפעל בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז הצפון.

קולט אביטל: ביחס לקריטריונים סביבתיים – המפעל עומד בהם כפי שיובהר בתשובות לשאלות הבאות.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: המפעל ערך, על-פי בקשת המשרד להגנת הסביבה, סקר סביבתי.

קולט אביטל: מעבר לכך, נציגי המשרד להגנת הסביבה בדקו את המפעל הקיים בחיפה והמפעל המוקם בציפורית.

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: הסקר בדק את ההיבטים הבאים: איכות אוויר – השפעת הפליטות מהמפעל בנוסף לפליטות הקיימות מהמפעלים הקיימים באזור התעשייה והשוואה לערכי הייחוס הסביבתיים ותקנות למניעת מפגעים (איכות אוויר), 1992.

קולט אביטל: שפכים – הטיפול בשפכים תעשייתיים ומניעת זיהומי קרקע ומי תהום.

קולט אביטל: חומרים מסוכנים – החומרים שבהם ישתמש המפעל, אופן האחסון ומניעת אירועי חומרים מסוכנים.

קולט אביטל: מהמסמכים הסביבתיים ומהביקור במפעל הגיעו נציגי המשרד למסקנה, כי השפעות המפעל בתחומים אלו זעירות ולא מהוות סכנה לשלום הציבור או לפגיעה בסביבה.

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: לאור כל האמור לעיל, אין מניעה להכנסת המפעל לאזור התעשייה ציפורית ובלבד שיערך תהליך תכנוני על-פי דרישות חוק התכנון והבנייה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: לפי דוח של משרד הבריאות, שהוצג במסיבת עיתונאים מטעם האגודה למלחמה בסרטן, שיעור התחלואה בסרטן בנפת באר-שבע גבוה ב-26% מהממוצע הארצי.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם הדוח מוכר במשרדך?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם התחלואה בנגב גבוהה יותר מאשר באזורים אחרים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם זיהום האוויר שבנגב גבוה?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: מה הם מוקדי הזיהום בנגב וכיצד הם מטופלים?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) עניינה של השאילתא הוא פרסום דוח משרד הבריאות שממנו עולה כי חלה עלייה תלולה בתחלואת הסרטן בשל זיהומים סביבתיים בעיקר בנפת באר-שבע.

קולט אביטל: 1.

קולט אביטל: דוח משרד הבריאות הועבר למשרד להגנת הסביבה לאחר פרסום הכתבה ואנשי המקצוע במשרדי לומדים את הנתונים.

קולט אביטל: עם זאת, הנתונים המוצגים בכתבה מדאיגים מאוד ודורשים בחינת מדוקדקת של כל הנתונים והמקורות האפשריים לעלייה הדרמטית בתחלואת הסרטן בנפת באר-שבע על-ידי כל הרשויות הרלוונטיות במדינת ישראל.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: הדוח הוכן על-ידי רשם הסרטן במשרד הבריאות, ושאלות בעניין הדוח יש להפנות לשר הבריאות.

קולט אביטל: עם זאת, אנשי המקצוע במשרדי לומדים את הדוח ופועלים לאיתור הסיבות לגידול המדאיג בתחלואת הסרטן בנפת באר-שבע.

קולט אביטל: 3–4.

קולט אביטל: המשרד להגנת הסביבה זיהה כבר בעבר את בעיית איכות האוויר בסביבות רמת-חובב והגדירה כאחת מהבעיות וממוקדי הזיהום העיקריים במדינת ישראל, בצד מוקדי זיהום נוספים כגון מפרץ חיפה ותל-אביב.

קולט אביטל: מבלי לחכות לתוצאות דוח משרד הבריאות, החל המשרד להגנת בשנת 2004 ביישום תוכנית פעולה כוללת ומחמירה להפחתת מפגעי זיהום האוויר, המים והקרקע מאזור התעשייה רמת-חובב.

קולט אביטל: תוכנית פעולה זו אושרה על-ידי ממשלת ישראל בהחלטת ממשלה והוקצבו תקציבים רבים ליישומה, ומשרדי מעדכן את הדרישות מהמפעלים באמצעות עדכון תנאי רשיונות העסק של מפעלי רמת-חובב והתאמת תקניהם לתקנים האירופיים המתקדמים ביותר.

קולט אביטל: בשלב הראשון טופלה בעיית השפכים במפעלי רמת-חובב.

קולט אביטל: הטיפול בשפכים הוסב מטיפול מרכזי שנכשל לטיפול יחידני באחריותו הבלעדית של כל מפעל אשר יפעל בסטנדרטים הסביבתיים המחמירים ביותר.

קולט אביטל: עד סוף שנת 2007 ייסגרו מתקן הטיפול המרכזי ובריכת האיזון ובהמשך תופסק ההזרמה וישוקמו בריכות האידוי הישנות שהיוו אחד ממוקדי זיהום אוויר העיקריים.

קולט אביטל: בימים אלה מוקמים על-ידי מפעלי רמת חובב מתקנים מתקדמים ביותר לטיפול בפליטות מארובות המפעלים.

קולט אביטל: כמו כן, פועל משרדי לשיקום המפגעים הסביבתיים מאתר הפסולת הרעילה.

קולט אביטל: לפעולה זו הקצתה מדינת ישראל 230 מיליון ש"ח.

קולט אביטל: בסקרים שבוצעו על-ידי המשרד להגנת הסביבה נמצא שמקור פליטה משמעותי מאזור התעשייה רמת-חובב הינו מדליפות ממקורות שאינם מוקדיים (וזאת בנוסף לארובות המפעלים), מפליטות שטח מבריכות האידוי ומכלי אחסון.

קולט אביטל: בעקבות ממצאים אלו נדרשו מפעלי רמת-חובב ליישם תוכנית מיידית להפחתת הפליטות הלא-מוקדיות בלפחות 80% בתוך שלוש שנים, בדומה לנהוג בארצות-הברית ובמדינות אירופה, שבהן מיושמים התקנים הסביבתיים המחמירים ביותר.

קולט אביטל: במקביל לפעילויות אלה, הורחב הניטור הסביבתי ודיגום הפליטות מהמפעלים, וזאת על מנת לאתר תקלות וחריגות וכן לצורך בקרה על פעילות המפעלים על-פי הסטנדרטים הנדרשים מהם.

קולט אביטל: בשנת 2007 הקציב המשרד 5 מיליוני ש"ח לביצוע ניטור ודיגום אוויר ברמת-חובב וסביבותיה, וזאת בנוסף לתקציב זהה של המועצה.

קולט אביטל: בנוסף לאמור לעיל, קיימת פעילות אינטנסיבית נוספת באזור התעשייה רמת-חובב בתחום הטיפול ב, מניעה וטיפול באירועי חומרי מסוכנים ופעולות רבות נוספות שזיהה המשרד כדורשות תיקון ומחייבות פעולות נוספות של המפעלים, המשרד והמועצה.

קולט אביטל: בהמשך לנתונים שהוצגו בדוח ובכתבה, הנני פונה לשר הבריאות בבקשה להמשיך ולבצע מחקרים בריאותיים ואפידימיולוגיים על מנת לאתר את המקורות והגורמים האפשריים לעלייה הדרמטית בתחלואת הסרטן בנפת באר-שבע בפרט וברחבי מדינת ישראל בכלל.

קולט אביטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: נודע לי על פרויקט להקמת מפעל מיחזור וחידוש צמיגים בשפרעם על שטח של כ-6 דונמים.

קולט אביטל: לדברי התושבים יש בו סכנה לבריאות בשל עבודות המיחזור ומיקומו הקרוב לאזורים מאוכלסים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם קיבל המפעל את כל האישורים הדרושים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – מה ייעשה בנדון?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם הקמת המפעל תפגע באיכות הסביבה ובבריאות התושבים?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

קולט אביטל: הדבר אינו נכון.

קולט אביטל: היתה פנייה של יזם לעיריית שפרעם להקמת מפעל למיחזור צמיגים, והפנייה נענתה בשלילה.

קולט אביטל: על-פי המידע המצוי בידי משרדי והגיע מעיריית שפרעם, היזם פנה לאזור התעשייה בעכו ואין בכוונתו להקים מפעל בשפרעם.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1535 של חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: ברחבי מדינת ישראל פזורות אנטנות סלולריות לרוב.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: כמה אנטנות סלולריות מוצבות ברחבי הארץ?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: כמה בכל עיר?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: האם בפיזור האנטנות מתחשבים בריכוזי אוכלוסייה צפופים?

קולט אביטל: 4.

קולט אביטל: האם למשרדך מידע באשר למיקומן המדויק של כל האנטנות?

קולט אביטל: 5.

קולט אביטל: מי בודק אם אין הן מהוות סכנה לציבור?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: חבר הכנסת אזולאי, גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, שאלת כמה אנטנות סלולריות מוצבות ברחבי הארץ?

גדעון עזרא: המספר היום – 6,773 מוקדי שידור.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: כמה בכל עיר?

גדעון עזרא: 647 בתל-אביב–יפו; 425 בירושלים; 281 בחיפה; 156 בבאר-שבע.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: פיזור האנטנות מתחשב בדרישה לשירות תקשורת אלחוטית במונחים של כיסוי וקיבולת.

גדעון עזרא: לכן באזורים צפופי אוכלוסייה בכלל ובאזורים שבהם יש מספר רב של אנשים המשתמשים בטלפון סלולרי באופן תדיר וממושך, יש צפיפות רבה יותר של אנטנות.

גדעון עזרא: 4.

גדעון עזרא: התשובה היא – כן.

גדעון עזרא: במפה אינטראקטיבית שמופיעה באתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה קיים מידע מפורט על כל האנטנות הסלולריות בארץ.

גדעון עזרא: על-ידי הכנסת הכתובת יכול כל אזרח לקבל מידע רב וספציפי לגבי האנטנות בסביבת מקום מגוריו.

גדעון עזרא: 5.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה בסיוע הרשויות המקומיות בודק שהאנטנות מוקמות ומופעלות באופן שרמות הקרינה סביבן לא עולות על מה שנקבע כמותר, בהתאם לעקרון הזהירות המונעת.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

דוד אזולאי: אדוני השר, תודה רבה על התשובה המפורטת.

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול, האם הצבת האנטנות עוברת תהליך רישוי שמפוקח על-ידי המשרד להגנת הסביבה?

דוד אזולאי: והאם ננקטים אמצעים כאשר אנטנה מהווה סכנה לדיירי הסביבה?

גדעון עזרא: ללא כל ספק.

גדעון עזרא: ניסיתי ואמרתי לך, התהליך הוא כזה, ברגע שחברת סלולר רוצה להתקין אנטנה והיא מבקשת את אישור המשרד להגנת הסביבה – כרגע אני לא נוגע בנושא של הרשות; ביקשה מהמשרד להגנת הסביבה אישור להצבת האנטנה, במשרד להגנת הסביבה יש כמה חברות שאמונות על המשרד, והחברה צריכה לפנות לאחת מהחברות שאמונות על המשרד והן בודקות אם יש סכנת קרינה או אין סכנת קרינה.

גדעון עזרא: רק לאחר שהן מודיעות שאין סכנת קרינה, המשרד מוציא את האישור לאנטנות.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1536 של חבר הכנסת מיכאלי: פליטת אוויר מזוהם מכלי רכב.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007):

קולט אביטל: בשעות הבוקר נוסעים בערים החרדיות מאות אוטובוסים וטנדרים המסיעים רבבות ילדים וכן האוטובוסים של חברות "אגד" ו"דן"; כל אלו מזהמים את האוויר.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נמדדה פעם רמת זיהום האוויר מאותם אוטובוסים וטנדרים?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם היא ברמה המותרת?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: אם לא – מה ייעשה לשם ביצוע בדיקה כזו?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: חבר הכנסת מיכאלי, שאלת: האם נמדדה פעם רמת הזיהום מאותם אוטובוסים וטנדרים?

גדעון עזרא: התשובה: כלי רכב מנועי חייב בבדיקת הרישוי השנתית, בטסט, להיבדק גם בנושא פליטת הזיהום, ואם הוא נכשל בבדיקה הוא מופנה לתיקון.

גדעון עזרא: נוסף על כך, היות שזיהום האוויר מתחבורה גורם לפגיעה משמעותית בבריאות הציבור וכן היות שכלי הרכב הבלתי-תקינים הם גורם דומיננטי בגרימת הזיהום, המשרד להגנת הסביבה מפעיל כיום חמש ניידות אכיפה בדרך, שתיים מהן משותפות עם עיריית ירושלים וארבע רשויות מקומיות בגוש-דן – תל-אביב, בני-ברק, פתח-תקווה ורמת-גן.

גדעון עזרא: הניידות בודקות בעיקר רכבי דיזל, היות שרכבי הדיזל פולטים זיהום רב הפוגע באופן המשמעותי ביותר בבריאות הציבור.

גדעון עזרא: הניידות מופעלות גם באזורים שבהם פועלות חברות ההסעות הנותנות שירות לציבור החרדי, כמו בני-ברק וירושלים.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: שאלת: האם היא ברמה המותרת?

גדעון עזרא: תשובה: ניידות האכיפה בודקות כלי רכב באופן אקראי ורכב שנמצא מזהם נקנס ובחלק מהמקרים גם מקבל הודעת אי-שימוש ברכב עד לתיקון הליקויים.

גדעון עזרא: יש לציין, כי כיום הערך המרבי המותר לפליטת עשן אינו משקף את יכולות הפליטה האמיתיות של כלי הרכב ונוצר מצב שבו במקרים רבים כלי רכב בלתי תקינים אינם נכשלים בבדיקה.

גדעון עזרא: המשרד להגנת הסביבה פועל מול משרד התחבורה – ופעלנו מול משרד התחבורה – לקבוע לכל דגם רכב ערך פליטה מרבי המתאים לו, כפי שהדבר מקובל במדינות רבות בעולם.

גדעון עזרא: 3.

גדעון עזרא: שאלת: מה ייעשה לשם ביצוע בדיקה כזו?

גדעון עזרא: התשובה: עלות שנתית להפעלת ניידת לאכיפת תקנות פליטת זיהום אוויר היא כ-800,000 ש"ח.

גדעון עזרא: עלות הניידת והציוד הינה כ-400,000 ש"ח נוספים – רכישה חד-פעמית.

גדעון עזרא: ההכנסה מקנסות אינה מכסה ולו רבע מעלות ההפעלה.

גדעון עזרא: למשרד להגנת הסביבה תקציב מוגבל שאינו מאפשר הצטיידות והפעלה של ניידות אכיפה רבות נוספות כנדרש על מנת ליישם אכיפה יעילה יותר.

גדעון עזרא: לפיכך, המשרד בוחן כיום אפשרות לתוספת ניידות באמצעות התקשרות להפעלתן במשותף עם הרשויות המקומיות.

גדעון עזרא: מעבר לכך, לאחרונה העברנו תקנות בממשלה, וכידוע לך, גם משרד התחבורה מפעיל ניידות בשטח, והניידות הללו תבדוקנה גם את נושא זיהום האוויר.

גדעון עזרא: נוסף על כך, אנחנו דורשים החמרה בטסטים לרכבים, מעבר למה שקיים היום.

גדעון עזרא: עד כאן.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני השר, על התשובה המפורטת.

אברהם מיכאלי: אבל מכיוון שבשאי

אברהם מיכאלי: לתא הדגשתי את הערים עם המשפחות מרובות הילדים, ששם התחבורה מסתובבת יותר מאשר בכל עיר אחרת, האם יש רשימה של הערים שבהן נדרשת מידה יתירה של פיקוח לעומת ערים אחרות?

גדעון עזרא: הפיקוח שווה לכל כלי הרכב, בערים הללו ובמקומות אחרים.

גדעון עזרא: אין פיקוח צמוד יותר, אלא אם בבני-ברק יש ניידת של הרשות המקומית, ואז הסיכוי שרכב מזהם ייתפס על-ידי הניידת יותר גדול.

גדעון עזרא: אבל עיקר הבחינה הוא בטסט או בתהליך מקרי בדרך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1541 של חברת הכנסת אורית נוקד – לפרוטוקול, ושאילתא מס' 1550 של חבר הכנסת משה גפני – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חברת הכנסת אורית נוקד שאלה את השר להגנת הסביבה ביום י"ב בחשוון התשס"ח (24 באוקטובר 2007): המפעלים "רותם אמפרט" ו"חיפה כימיקלים דרום" חרגו במשך שנים במאות ואף באלפי אחוזים מתקן זיהום האוויר.

קולט אביטל: חריגות אלה אותרו על-ידי המשרד להגנת הסביבה, שקיבל התראות עליהן מארגונים סביבתיים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: מדוע עד כה לא הוגשו כתבי אישום בגין העבירות הללו?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) המפעלים המוזכרים בשאילתא מוכרים במשרדי ומטופלים על-ידו, כמפורט להלן: מפעל "רותם אמפרט נגב בע"מ" – במהלך שנת 2002 בוצעו דגימות פתע בכמה מתקנים במפעל "רותם אמפרט נגב בע"מ" ונמצאו חריגות בחומרים שונים.

קולט אביטל: בעקבות הממצאים נשלחה למפעל התראה לפי סעיף 14 לחוק רישוי עסקים, ובעקבותיה הגיש המפעל תוכנית להפחתת פליטות ולביצוע שיפורים עד לעמידה בדרישות תנאי רשיון העסק וערכי הפליטה לאוויר, כולל לוח זמנים לביצוע.

קולט אביטל: משרדי עומד בקשר רציף עם המפעל ועוקב אחר עמידתו בתוכנית-האב שהוגשה, כאמור לעיל.

קולט אביטל: בהקשר זה אציין, כי כיום, על-פי דיווחי המפעל, הסתיימה תוכנית השיפורים במרבית המתקנים.

קולט אביטל: בבדיקות פתע נוספות בשנת 2006 נמצאו חריגות נוספות במתקן נוסף.

קולט אביטל: בעקבות הממצאים הוצאה התראה נוספת לפי סעיף 14 לחוק רישוי עסקים, ובעקבותיה הודיע המפעל כי בכוונתו לנקוט צעדים הנדרשים לשדרוג המתקן עד לעמידתו בתנאי רשיון העסק, וזאת עד סוף שנת 2007.

קולט אביטל: לאור האמור לעיל, החליט משרד להמתין ולא להגיש כתב אישום בשלב זה כנגד המפעל.

קולט אביטל: מפעל "חיפה כימיקלים דרום בע"מ" – בעקבות ממצאי החריגות של מפעל "חיפה כימיקלים בע"מ", המליץ מנהל מחוז הדרום, מר אריק בר-שדה, למנהל המשטרה הירוקה לפתוח בחקירה פלילית נגד המפעל ומנהליו.

קולט אביטל: חקירה כאמור נפתחה, ולמיטב ידיעתנו בימים אלו מועבר התיק להגשת כתב אישום.

קולט אביטל: נוסף על האמור לעיל מתקיימות ישיבות בנושא שיפורים ותיקון הליקויים בין הנהלת מחוז הדרום במשרדי לבין הנהלת המפעל.

קולט אביטל: עקב כך כבר חלו שיפורים, כגון שימוש בדלק דל-גופרית לייצור אנרגיה, במקום שימוש בדלק רב-גופרית, אשר מפחית את הפליטות בצורה משמעותית.

קולט אביטל: יצוין כי מכתבים ברוח דברים אלו הועברו גם לארגונים הסביבתיים, בעקבות פניות דומות מצדם למשרדי.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ט בחשוון התשס"ח (31 באוקטובר 2007): אושרה התקנת חמש אנטנות סלולריות ברחוב מגדל הלבנון במודיעין.

קולט אביטל: האתר ממוקם בלבו של קומפלקס בניינים שבו 270 משפחות, גני-ילדים ומעונות יום, במרחק של כ-10 מטרים מהאנטנות.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מה ייעשה למניעת הקרינה בגני-הילדים ובבתי הדיירים?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

קולט אביטל: הדבר נכון.

קולט אביטל: אושרה התקנת שלוש אנטנות סלולריות, מתוכן שתיים דו-תחומיות, ברחוב מגדל הלבנון במודיעין.

קולט אביטל: מדובר על מתקן גישה אלחוטי מן הסוג שהתקנתו אינה לפי היתר בנייה.

קולט אביטל: סוג זה של מתקנים מוקמים באזורים שבהם למרות הדרישה לשירותים סלולריים הרשות המקומית אינה מספקת תוכנית לפריסת מתקני תקשורת.

קולט אביטל: אציין שבמודיעין הוכנה תוכנית בשיתוף הציבור, המהווה מודל שהוכן על-ידי ועדת המנכ"לים בנושא פריסת אנטנות סלולריות במדינת ישראל, אך התוכנית לא אושרה במועצת העיר.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אנטנות סלולריות, שלא כמו אנטנות לשידורי רדיו וטלוויזיה, משדרות אך ורק כאשר יש דרישה לקליטת שידור סלולרי.

קולט אביטל: הספק השידור עולה עם מספר המשתמשים בו-זמנית בסלולרי ועם המרחק הפיזי של המשתמשים מן האנטנה.

קולט אביטל: יש לציין בסוגריים, כי בכל אנטנה יש ערוץ בקרה ואיתות המשדר באופן קבוע אך בהספקים זניחים.

קולט אביטל: בבדיקה שערכו אנשי המקצוע במשרד להגנת הסביבה התברר כי רמות הקרינה המרביות שהאנטנות הספציפיות מסוגלות לגרום בסביבתן הן נמוכות מן המותר.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1568 של חבר הכנסת נסים זאב: בעיות נשימה לתינוקות במודיעין-עילית.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום כ"ו בחשוון התשס"ח (7 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: פורסם כי ילדי מודיעין-עילית סובלים מבעיות נשימה במידה רבה יותר מהרגיל, כנראה בשל מגרסה הפועלת באזור באישור המשרד להגנת הסביבה.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נבדק החשש שהאוויר באזור מזוהם יותר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע אתם מתירים, או אף דורשים, הפעלת המגרסה באזור?

קולט אביטל: השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: ידידי חבר הכנסת נסים זאב, שאלתך – פורסם כי ילדי מודיעין-עילית סובלים מבעיות נשימה במידה רבה יותר מהרגיל, כנראה בשל מגרסה הפועלת באזור באישור המשרד להגנת הסביבה.

קולט אביטל: 1.

קולט אביטל: האם נבדק החשש שהאוויר באזור מזוהם יותר?

קולט אביטל: תשובה: איגוד ערים לאיכות הסביבה שומרון מבצע מעת לעת בדיקות איכות אוויר באזור מודיעין-עילית.

קולט אביטל: היו מקרים שבהם נמצאו חריגות וניתנו הנחיות לשינוי בפעילות של מגרסה הפועלת במקום ומופעלת על-ידי חברת "קל בניין".

קולט אביטל: כך גם לגבי מגרסה ניידת של חברת "דחפורי הבקעה", המקבלת הנחיות הפעלה מהאיגוד.

קולט אביטל: יצוין כי במודיעין-עילית תנופת פיתוח ובנייה אדירה, והמגרסות מהוות רק חלק קטן מהפעילות הכללית במרחב, הכוללת, בין היתר, תנועת משאיות, פעילות טרקטורים, תנועה בדרכי עפר, פעילות בנייה והריסה, מקדחות ועוד.

קולט אביטל: בהמשך לפנייה זו, בעקבות השאילתא שלך, הודיע קמ"ט איכות הסביבה במינהל האזרחי על כוונתו להציב ניידת ניטור אוויר ביישוב.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מדוע אתם מתירים, או אף דורשים, הפעלת המגרסה באזור?

קולט אביטל: התשובה: פעילות של מגרסות אינה מחויבת תמיד באישורים, ומגרסות ניידות פועלות גם בתוך אתרי בנייה כחלק מהפעילות של הקבלנים.

קולט אביטל: פעילות זו חשובה לקידום מיחזור ומניעת מפגעי פסולת.

קולט אביטל: בתנאי הפעלה נכונים, פעילות זו אינה אמורה ליצור מטרדים.

קולט אביטל: ביישוב פועלת המגרסה המוזכרת ללא אישורים, אולם המגרסות נמצאות בפיקוח איגוד ערים לאיכות הסביבה שומרון לצורך מניעת מפגעים, ובשלבי הסדרה מול המינהל האזרחי.

קולט אביטל: אני רוצה להוסיף בעל-פה.

קולט אביטל: הייתי מצפה שבכל מקום שנבנה גוש בניינים כזה או אחר תהיה גריסה, יהיה שימוש בעודפי עפר, והפסולת תישלח להטמנה.

קולט אביטל: מה שנעשה במודיעין-עילית הוא דוגמה טובה.

קולט אביטל: אלא מה?

קולט אביטל: עיקר המטרד הוא האבק.

קולט אביטל: צריך להבין שאם הייתי מביא משאיות שהיו לוקחות את עודפי העפר, האבק לא היה מועט יותר.

קולט אביטל: בנושא של מטרדי אבק, חשוב שתהיה הרטבה מתמדת של השטח על מנת שהאבק לא יתפזר.

קולט אביטל: זה עיקר הבעיה.

קולט אביטל: כאמור, מטפלים בעניין הזה, ואני מודה לך על השאלה שלך.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

נסים זאב: אדוני השר, לא היה מן הראוי שהמשרד שלכם יפקח על העניין?

נסים זאב: לא שאני רוצה להכביד בעניין, אתם סומכים על אותו איגוד, אני בטוח שהם עושים עבודתם, הפיקוח אולי נותן יותר בקרה ואולי זהירות יתר כשיש עוד מישהו שמפקח מעל.

נסים זאב: מה שאדוני בעצם הציע, שזאת בעיה שצריך להרטיב את השטח – אני מסכים לכך בהחלט, אבל הבעיה היא שלא מרטיבים את השטח ולפעמים ענני האבק מתפזרים לכל עבר.

קולט אביטל: תודה.

גדעון עזרא: ידידי, יש לנו 28 שוטרים ירוקים בלבד בכל הארץ, ואני רואה באיגודי איכות הסביבה ובכל הגופים הללו שקשורים לרשויות, גוף חיוני מאוד שיסייע למשרד.

גדעון עזרא: יתר על כן, אני גם שואף לממן את כל הגופים הללו, מאחר שמשרד הפנים איננו עושה כך.

גדעון עזרא: הגופים הללו חשובים מאוד, במקום שצריך לקבל אישור, אני נותן או לא נותן אישור.

גדעון עזרא: במקרה הזה לא צריך לתת אישור, לא מזדקקים לאישור, אבל עדיין בהחלט אכפת לי כאשר יש מטרדי אבק.

גדעון עזרא: אתה יודע מה קורה בקריית-ספר, במודיעין-עילית – כפי שאתה קורא לה – אתה יודע מה קורה שם, אתה יודע את תנופת הבנייה שקיימת במקום.

גדעון עזרא: האזור צפוף, וצפוף למדי.

גדעון עזרא: צריך לברך את החברות שבונות בקריית-ספר, שלא משליכות את הפסולת לוואדיות.

גדעון עזרא: אבל מצד שני, צריך להילחם בתופעה של האבק.

גדעון עזרא: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1622 של חבר הכנסת יואל חסון – לפרוטוקול.

קולט אביטל: חבר הכנסת יואל חסון שאל את השר להגנת הסביבה ביום ד' בכסלו התשס"ח (14 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: נודע לי כי תורן בגובה 60 מטר שעליו ימוקמו 24 אנטנות סלולריות יוקם בכפר-יונה במרחק של כ-50 מטר מבתי התושבים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – מדוע ניתן אישור להקמת האנטנה במרחק כה קצר מבתי התושבים?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי להגן על בריאות התושבים?

קולט אביטל: תשובת השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

קולט אביטל: הדבר אינו נכון.

קולט אביטל: מבדיקה שנערכה במשרדי עלה כי בשנה שחלפה לא הוגשה למשרד להגנת הסביבה בקשה לקבלת היתר הקמה למוקד שידור, כפי שנטען בשאילתא.

קולט אביטל: אם ניתן בעבר היתר הקמה למוקד שידור כזה, הוא אינו תקף יותר, מאחר שהיתר הקמה ניתן לכל היותר לשנה.

קולט אביטל: יצוין כי גם בהנחה המחמירה והבלתי-מציאותית שכל 24 האנטנות משדרות לכיוון חדר מגורים הנמצא 50 מטר מן התורן, רמת החשיפה בתוך החדר לא תעלה על המותר בישראל.

קולט אביטל: רמת הקרינה המותרת בישראל נמוכה פי-10 (כלומר מחמירה) מן המומלץ על-ידי ארגון הבריאות העולמי.

קולט אביטל: לפי מיטב הידע העדכני הנמצא ברשות משרדי, חשיפה לרמות קרינה שאינן עולות על המלצות ארגון הבריאות העולמי, אינה יכולה לסכן את הבריאות.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1645 של חבר הכנסת מיכאלי: חריגות קרינה במתקני גישה אלחוטיים.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"א בכסלו התשס"ח (21 בנובמבר 2007):

קולט אביטל: פורסם כי בבדיקה שערכה עמותת מלר"ז – המועצה הציבורית למניעת רעש וזיהום אוויר בישראל – התגלתה חריגת קרינה ברחוב בבני-ברק שאחד מדייריו הציב על גג ביתו מתקן גישה אלחוטי בתמורה לתשלום מחברה סלולרית.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם למתקן כזה דרושים רשיון ואישור?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה נעשה כדי שאזרחים נוספים לא יתקינו מתקנים דומים?

גדעון עזרא: 1.

גדעון עזרא: מתקני גישה אלחוטיים חייבים בקבלת היתר הקמה והיתר הפעלה מהמשרד להגנת הסביבה על-פי חוק הקרינה הבלתי-מייננת, אך על-פי חוק התקשורת הם פטורים מקבלת היתר בנייה מהרשות המקומית.

גדעון עזרא: כל מתקני הגישה שהוקמו על-פי היתר של המשרד להגנת הסביבה אינם גורמים לקרינה העולה על המותר, וכך גם המצב במתקן שנבדק ונמדד על-ידי עמותת מלר"ז.

גדעון עזרא: עמותת מלר"ז מצאה שהחשיפה סביב מתקן הגישה גבוהה, אם כי במסגרת התקן, ביחס לרמות הקרינה סביב מתקני תקשורת רגילים.

גדעון עזרא: 2.

גדעון עזרא: שאלת מה נעשה כדי שאזרחים נוספים לא יתקינו מתקנים דומים.

גדעון עזרא: שאלת הפטור מהיתר בנייה למתקני גישה אלחוטיים עומדת בפני היועץ המשפטי לממשלה.

גדעון עזרא: עמדת המשרד להגנת הסביבה היא כי המצב הרצוי הוא שכל מתקן תקשורת יידרש לקבל את אישור הרשות המקומית.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

אברהם מיכאלי: אדוני השר, תודה.

אברהם מיכאלי: מכיוון שאדוני כבר ציין את נושא ההיתר מהרשות המקומית, האם באמת הדבר הזה עומד במקום כלשהו בסדר העדיפויות, או אצל היועץ המשפטי או במשרד הפנים, שאמור לדעתי לטפל בזה?

אברהם מיכאלי: אם לא, אולי עדיף שבסוף ניזום איזו חקיקה פרטית בעניין זה.

גדעון עזרא: אני סומך על היועץ המשפטי לממשלה שיוציא את דברו מוקדם ככל האפשר.

גדעון עזרא: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1701 של חבר הכנסת פלסנר: אי-אכיפת חוקי תברואה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יוחנן פלסנר שאל את השר להגנת הסביבה ביום י"ח בכסלו התשס"ח (28 בנובמבר 2007): הובא לידיעתי כי ביישובים רבים בארץ שבהם פועלות רפתות לא נאכפים חוקי התברואה ואיכות הסביבה, ובעונת החורף תעלות הניקוז מוצפות במי שופכין ואשפה מצטברת בשטח היישובים.

קולט אביטל: הפקחים רושמים קנסות, אך אלה לא אפקטיביים כלל.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם התופעה מוכרת?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה לפתרון הבעיה?

גדעון עזרא: 1–2.

גדעון עזרא: לא נכון שחוקי התברואה ואיכות הסביבה ביישובים שבהם קיימות רפתות אינם נאכפים, ואם יש לך דוגמאות כאלו תביא לידיעתי.

גדעון עזרא: אני מקווה שאתה יודע שהיה פרויקט הרפורמה במשק החלב, שהחל בשנת 1999 והסתיים בסוף שנת 2006, למעט במחוז צפון ובאזור סובב-עזה, שם, על-פי סיכום בין משרד החקלאות למשרד האוצר, עקב המצב הביטחוני יימשך המבצע עד סוף שנת 2007, קרי – הוא צריך להסתיים בימים אלה.

גדעון עזרא: הרפורמה נתנה למשרד להגנת הסביבה אפשרות להשתמש גם במקל וגם בגזר: לביצוע הרפורמה ברפת החלב אושרו השקעות בסך 1.7739 מיליארד שקל, ומתוכם אושרו מענקים בסך 717.8 מיליון שקל לביצוע תשתיות ומתקנים להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: אושרו השקעות בסך מיליארד שקל, ומתוכם אושרו מענקים בסך 483 מיליון שקל.

גדעון עזרא: במהלך הרפורמה צומצם מספר רפתות החלב ב-30%, מ-1,453 ל-1,025.

גדעון עזרא: בעלי רפתות פשוט התאחדו כדי שיוכלו לפעול ביתר יעילות.

גדעון עזרא: 98% מהרפתות – 1,004 בסך הכול – הגישו תוכניות הסדרה והן אושרו, וכ-80% מהן השלימו את הביצוע ועומדות בדרישות המשרד להגנת הסביבה.

גדעון עזרא: כ-50% ממצבת הבקר במשק החלב הישראלי נקשרו במסגרת הרפורמה עם מערכים אזוריים מסודרים לפינוי ולטיפול בזבל, דוגמת מפעל הביו-גז "אקו-אנרגיה", שאני מציע לך לבקר בו, שאושר, תוקצב – כולל מענק – ונמצא בשלבי הקמה במושב תימורים, וישרת את רפתות באר-טוביה.

גדעון עזרא: אנו נמצאים בתקופת ביניים של הקמת המפעלים האזוריים לטיפול בזבל.

גדעון עזרא: רפתות שהשלימו את ביצוע ההשקעות כנדרש עדיין לא נהנות משירותי פינוי הזבל שהמפעל אמור לספק בתדירות גבוהה שתמנע התפתחות זבובים.

גדעון עזרא: המפעל אמור להתחיל לפנות זבל מהרפתות לקראת חורף 2008.

גדעון עזרא: במקביל לכל אלו, משרדי מפעיל אמצעי אכיפה מול רפתות שעדיין מזהמות, כולל קנסות – דוחות ברירת משפט על-פי החוק לשמירת הניקיון – ופתיחת תיקי חקירה והגשת תביעות משפטיות.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

יוחנן פלסנר: אדוני השר, אני מודה לך על התשובה המפורטת.

יוחנן פלסנר: עם השאילתא שלחתי למשרדך גם תמונות של רפתות מהמועצה האזורית באר-טוביה, שמזהמות וגורמות סבל רב לתושבים.

יוחנן פלסנר: הדגש בתלונות שאני שמעתי, גם שם וגם במקומות אחרים, היה על כך שגם כשמגיע הפקח לתת קנס, כל נושא האכיפה אורך חודשים רבים ולא יוצר הרתעה מספקת.

יוחנן פלסנר: התוצאה היא שהנושא לא נפתר.

יוחנן פלסנר: אני לא מכיר את כל שרשרת המזון, איפה תחום האחריות של משרדך ואיפה זה יחד עם המועצה המקומית, אבל השורה התחתונה היא שהתושבים סובלים.

גדעון עזרא: אם מדובר בברירת קנס והאיש רוצה לעמוד למשפט, זו זכותו, ואז זה לוקח זמן.

גדעון עזרא: לגופו של עניין, אני מוכן שתבוא אתי בדברים, תדבר אתי על מקום ספציפי ונבדוק את הדוח הספציפי.

גדעון עזרא: זה מעניין אותי מאוד לדעת.

יוחנן פלסנר: אני מקבל את הצעתך, תודה.

גדעון עזרא: אני רק מבקש לומר דבר אחד.

גדעון עזרא: צריך להבין שכאן מדובר על רפתות.

גדעון עזרא: יש בארץ, לצערי, הרבה מאוד דירים בהרבה מאוד מקומות ששם הדברים לא מוסדרים.

גדעון עזרא: ביישוב הערבי יש הרבה מאוד דירים, גם בלב היישובים, וצריך להוציא אותם החוצה.

גדעון עזרא: זה מבצע גדול מאוד, בעייתי מאוד – – –

קולט אביטל: צריך להקצות לכך קרקע.

גדעון עזרא: אנחנו עושים את זה.

גדעון עזרא: עם זאת, יש גם מבצע שאנחנו מתחילים עם משרד החקלאות לסילוק הלולים מבתי המושבים למקומות מבודדים יותר.

גדעון עזרא: גם זה מבצע שיעלה הרבה כסף.

גדעון עזרא: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאילתא מס' 1750 של חבר הכנסת דני יתום: הקמת צינור עוקף-קישון.

קולט אביטל: חבר הכנסת דני יתום שאל את השר להגנת הסביבה ביום ג' בטבת התשס"ח (12 בדצמבר 2007):

קולט אביטל: פורסם כי המשרד פועל להקמת צינור עוקף-קישון, ויש חשש שכתוצאה מכך מפעלי הקישון ימשיכו בהזרמת שפכים בלי לנקוט צעדים להפחתת הזיהום.

קולט אביטל: ברצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: מדוע המשרד אינו מחייב את המפעלים להפחית את הזיהום?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: מה ייעשה כדי לפקח על הזרמת השפכים?

קולט אביטל: השר להגנת הסביבה גדעון עזרא: 1.

קולט אביטל: בשנת 1997 החל המשרד להגנת הסביבה בהוצאת דרישות למפעלי הקישון לשיפור איכות השפכים המוזרמים לנחל.

קולט אביטל: במקביל, הוקמה ועדת מומחים, והיא קבעה את איכות המים הנדרשת לנחל כמטרה שיש להגיע אליה.

קולט אביטל: עד שנת 2001 השלימו המפעלים את ביצוע מרבית הדרישות.

קולט אביטל: כתוצאה מכך השתפרה מאוד איכות הקולחים ואיכות מי הנחל, והחיים חזרו לנחל ולגדותיו.

קולט אביטל: אני מציע למי שלא ביקר שם – כדאי לבקר.

קולט אביטל: עם זאת, איכות המים עדיין אינה מספקת וגורמת להתפתחות לא מבוקרת ולא רצויה של אצות.

קולט אביטל: כתוצאה מהשפכים מתפתחות אצות, אבל המים האלו הם מים מלוחים שמתאימים לים.

קולט אביטל: נוסף על כך, מעת לעת מתרחשות תקלות הגורמות להגלשת שפכים מטופלים חלקית ולתמותה של דגים ובעלי-חיים אחרים.

קולט אביטל: לפיכך החליט המשרד להגנת הסביבה לקדם צינור מוצא ימי, שימנע כליל הזרמת קולחים תעשייתיים לנחל ויאפשר את שיקומו המלא.

קולט אביטל: יצוין כי במקביל מתקדם גם תכנון מערכת הולכה חקלאית וניצול של כל הקולחים המיוצרים במכון טיהור השפכים של איגוד ערים חיפה לביוב.

קולט אביטל: בכוונתנו לפרסם בשבועות הקרובים מכרז לייעוץ בין-לאומי למשרד בדבר הטכנולוגיות הישימות הטובות ביותר הקיימות כיום לטיפול בשפכי תעשיות הקישון, בהתאם להמלצות שנקבל מהמפעלים, כך שההזרמה לים לא תיצור סיכון סביבתי.

קולט אביטל: עבודות שנעשו כבר לפני כשבע שנים על-ידי המכון לחקר ימים ואגמים בישראל הראו כי צינור מוצא ימי, אפילו באיכות הקולחים הנוכחית, עדיף כמה מונים על החלופה הנוכחית של הזרמה לנחל.

קולט אביטל: זאת, גם עבור הסביבה הימית, שכן בנחל כמעט לא מתקיים מיהול, וכך נוצרת תנועת מזהמים המתפשטת על פני חופי מפרץ חיפה.

קולט אביטל: הזרמה ללב ים, בעומק 5 קילומטרים ויותר, תמנע תופעה זו ואף תמנע פגיעה ברכס הכורכר שבמפרץ חיפה.

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: שאלת מה ייעשה כדי לפקח על הזרמת השפכים.

קולט אביטל: תשובה: אגף ים וחופים במשרדנו ורשות נחל קישון מקיימים כבר שנים רבות פיקוח הדוק על המפעלים באופן המגלה במהירות וביעילות סטיות מאיכות הקולחים הנדרשת ובמערך הטיפול המפעלי.

קולט אביטל: מנגנון פיקוח ובקרה זה ימשיך לפעול ביתר שאת גם אחרי הקמת צינור המוצא הימי.

קולט אביטל: בשנים הרעות הזכורות לנו, עם כל הבעיה של הקישון, שהיה מזוהם לחלוטין, שקעו הרבה סדימנטים בנחל.

קולט אביטל: זיהינו את הסדימנטים ועכשיו אנחנו מתכוונים לצאת למכרז להוצאת הסדימנטים, גם הסדימנטים מהעבר, כדי שזה לא יחזור לקישון.

קולט אביטל: אנחנו עומדים היטב על המשמר, אכפת לנו מה שמוזרם לים ואכפת לנו מה שמוזרם לקישון.

קולט אביטל: אנחנו דואגים לשניהם.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: שאלה נוספת.

דני יתום: תודה, השר עזרא, על התשובה המפורטת.

דני יתום: השאלה הנוספת היא: בהנחה שעדיין צריך צינור שיזרים את השפכים לעומק 5 קילומטרים, משמע שהמים שיזרמו בצינור עדיין יהיו מזוהמים, שהרי אם לא היו מזוהמים היה אפשר לשפוך אותם בכל מקום אחר או להפנות לחקלאות – למה לעשות את הצינור עוקף-קישון במקום לחייב את המפעלים להגיע למצב שכאשר הם מזרימים מים, מזרימים שופכים או שופכין, השופכים האלה מטוהרים עד כדי כך שאפשר לעשות בהם שימוש לחקלאות, למשל?

גדעון עזרא: שאלה טובה.

גדעון עזרא: מדובר בתמלחות.

גדעון עזרא: אתה לא יכול לעשות את זה, אלא אם כן אתה מקים מכון התפלה.

גדעון עזרא: את התמלחות אתה יכול להזרים או לנחל או לים.

גדעון עזרא: הים לא סובל מכך שמזרימים לו מים שדומים למים שנמצאים בו.

גדעון עזרא: בנחל – הדבר יכול להביא לאצות, וכתוצאה מכך ימותו הדגים.

גדעון עזרא: יש הקפדה בלתי רגילה של המשרד על מה שנעשה במפעלים במפרץ חיפה.

גדעון עזרא: אני מוכרח לומר שגם המפעלים מבינים את הדברים הללו.

גדעון עזרא: כאמור, לצערי יש לפעמים חריגות כאלה ואחרות, ובהן אנחנו צריכים להילחם, וגם המפעלים נלחמים.

גדעון עזרא: תודה.

קולט אביטל: אדוני השר, תודה רבה.

קולט אביטל: ובכן, חברי הכנסת, תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ג בטבת, 1 בינואר 2008, בשעה 16:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.