ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ותשעים-וחמש של הכנסת השבע-עשרה, 2008-01-15 00:00

דליה איציק: גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת היום, יום שלישי, ח' בשבט, 15 בינואר 2008.

דליה איציק: הודעה למזכיר הכנסת – מזכיר הכנסת, בבקשה.

איל ינון: ברשות יושבת-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת האתיקה בעקבות הקובלנה של התנועה למען איכות השלטון בישראל נגד השר משולם נהרי.

איל ינון: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר-היום: נאומים בני דקה.

דליה איציק: נא הירשמו.

דליה איציק: גם אם לא הספקת, אני ארשום אותך, חבר הכנסת .

דליה איציק: למה זה לוקח כל כך הרבה זמן?

דליה איציק: מה עשינו בלי מחשבים פעם?

דליה איציק: מה קרה?

דליה איציק: איפה איש המחשבים, למה הוא לא כאן?

דליה איציק: נא לקרוא לו.

דליה איציק: אדוני המזכיר, איש המחשבים צריך להיות כאן תמיד באורח קבוע.

דליה איציק: למה הוא לא כאן?

דליה איציק: טוב, בינתיים נתחיל לפי הסדר הזה.

דליה איציק: חבר הכנסת יוסי ביילין, סתם ככה שרירותי.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: לא נבזבז את הזמן.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה על השרירות החיובית הזאת.

יוסי ביילין: חברי חברי הכנסת, אני מוכרח לומר שאני מאוד מאוד הופתעתי וגם התעצבתי לקרוא הבוקר ב"ידיעות אחרונות" מכתב שנשלח לפני שבועיים על-ידי מנהלת מדור החוזים במינהל מקרקעי ישראל צפון ליושב-ראש התאחדות הקבלנים בצפון באשר לפרויקט בנייה של בנייני דירות בכרמיאל, שכולל 60 דירות.

יוסי ביילין: נאמר שם: "מבדיקת חוזה החכירה נמצא כי החוכרים שייכים לסקטור הערבי ובעלות הקרקע הינה של הקק"ל.

יוסי ביילין: לא ניתן לאשר חוזים כרגע והפנייה מועברת למחלקה המשפטית".

יוסי ביילין: קק"ל טוענת כאן בכתבה שאין לה שום קשר לעניין.

יוסי ביילין: בכל מקרה שבו יש אזרח לא יהודי שחוכר קרקעות של קק"ל, יש הסדר שקיים כבר שנים בין קק"ל לבין מינהל מקרקעי ישראל, שקק"ל מקבלת קרקע חלופית והאזרח הלא- יהודי מקבל את הדירה שהוא רוכש במקום שבו הוא מבקש לרכוש.

יוסי ביילין: היינו בסרט הזה.

יוסי ביילין: אני אומר לעצמנו: מדינת היהודים לא יכולה להרשות לעצמה להיות מדינה גזענית.

יוסי ביילין: זה גם בניגוד להוראת היועץ המשפטי וגם בניגוד למצב עם קק"ל.

יוסי ביילין: אני קורא מכאן למינהל מקרקעי ישראל להודיע מייד שמי שכתב את זה, כתב את זה בלי רשות ובלי סמכות, וכל מי שרוצה לחכור קרקע ולרכוש דירה בכרמיאל מוזמן לעשות זאת.

יוסי ביילין: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת אופיר פינס.

דליה איציק: בינתיים זה עדיין ככה ותיכף נחזור לרשימה, שכבר קיבלתי אותה.

אופיר פינס-פז: תודה, גברתי.

אופיר פינס-פז: אני מנצל את ההזדמנות כדי לנסות שוב לפנות לממשלה, לעומד בראשה, בכל מה שקשור להתמשכות האין-סופית של שביתת המרצים באוניברסיטאות, השביתה הארוכה בתולדות מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני חושב, אני יודע, שהמרצים צודקים והאוצר צודק וכולם צודקים.

אופיר פינס-פז: אבל בסוף, במדינת ישראל יש 130,000 סטודנטים – – –

דליה איציק: זה לא ייאמן.

אופיר פינס-פז: יש 130,000 סטודנטים שלא זוכרים מתי הם היו בכיתת לימוד.

אופיר פינס-פז: היתה שביתת הסטודנטים, שנאלצו לעשות אותה כתוצאה מהקמת ועדת-שוחט.

אופיר פינס-פז: אגב, גברתי היושבת-ראש, שרת החינוך אתמול הודיעה שהיא לא מתכוונת בכלל לממש את הצעות ועדת-שוחט.

אופיר פינס-פז: בשביל מה הקימו את הוועדה?

אופיר פינס-פז: בשביל מה עשו את כל העניין?

אופיר פינס-פז: הסטודנטים שכחו מתי הם היו בכיתת לימוד.

אופיר פינס-פז: אני קורא לראש הממשלה: היכנס בעובי הקורה.

אופיר פינס-פז: תושיב בלשכתך את כל הגורמים הנוגעים בדבר ואל תנעל את הישיבה עד שיצא עשן לבן.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, עד שיצא הסכם.

אופיר פינס-פז: מתווכחים על השוליים כבר למעלה מ-90 יום.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שהוא יאזין גם לפניות חברי הכנסת.

דליה איציק: שנת חינוך מלאת שביתות, נורא ואיום.

דליה איציק: מהסוג שלא ידענו ולא הכרנו.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט – בבקשה, אדוני.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, שרת החוץ אישרה אתמול שהיא מנהלת שיחות רציניות עם אבו עלא בסוגיות הליבה, ירושלים וזכות השיבה, ושאנו מוכנים לפשרות כואבות.

שמואל הלפרט: עצם ההסכמה לנהל משא-ומתן על ירושלים ועל זכות השיבה, כשעד עכשיו היה ברור כי שני הנושאים האלה הם מחוץ לכל משא-ומתן – זה חמור מאוד, כי ברגע שהסכמנו למשא-ומתן פירוש הדבר שאנו בעד ויתורים בשני הנושאים.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, אלפיים שנה התפללנו שלוש פעמים ביום: "לירושלים עירך ברחמים תשוב".

שמואל הלפרט: שלוש פעמים ביום אמרנו: "ותחזינה עינינו בשובך לציון ברחמים".

שמואל הלפרט: שלוש פעמים ביום, אחרי שישבנו לאכול, אמרנו: "ובנה ירושלים עיר הקודש".

שמואל הלפרט: באיזו זכות אתם מעזים לדבר על החזרת חלקים מירושלים?

שמואל הלפרט: מי הסמיך אתכם לזה?

שמואל הלפרט: מי נתן לכם מנדט לדבר על ירושלים?

שמואל הלפרט: ירושלים זה לא נושא של ליבה, זה הלב של העם היהודי ועל הלב אף אחד לא מוותר.

שמואל הלפרט: יושבת-ראש הכנסת אמרה בשבוע שעבר, ובצדק, לנשיא ארצות-הברית: בכל מקום שיצאנו ממנו נכנס במקומנו טרור.

שמואל הלפרט: האם אנחנו רוצים להפוך את ירושלים לשדרות?

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל, ואחריה – חבר הכנסת אורי אריאל.

קולט אביטל: גברתי היושבת-ראש, למען האמת התכוונתי לדבר שוב על מקרה מזעזע של תקיפת קשישים בצורה ברוטלית הלילה בביתם, אבל תרשו לי שנייה אחת להשיב לרב הלפרט: עם כל הכבוד, ונכון, ירושלים היא לב האומה, אבל אתה בוודאי לא תגיד לי שעיסאוויה או מחנה פליטים הם חלק מאותו הלב.

קולט אביטל: לא תגיד לי שהם חיוניים לביטחונה ולשלמותה של ירושלים.

קולט אביטל: עכשיו לאותו מקרה.

קולט אביטל: גברתי, שוב התבשרנו הבוקר, שמענו סיפור מצמרר על זוג שבאמצע הלילה מצאו לפניהם אנשים חמושים עם אלות, עם מסכות על הפנים, שגררו אותם למרתף, סגרו אותם, כפתו אותם, שדדו אותם, הכו אותם.

קולט אביטל: אלה אנשים חסרי ישע ואנחנו, כל החברה, חסרת ישע.

קולט אביטל: אנחנו מנסים לחוקק חוקים, ואני שואלת, גברתי: אולי כדאי שננסה לשכנע את המשטרה להתקין את אותו סוג מתקן שמתקינים בדירות של קשישים בתשלום לצורך הבאת רופאים – לחצן מצוקה, שבדרך כלל קשור אך ורק לצורך רפואי?

קולט אביטל: להתקין להם לחצן כזה ליד המיטה או בצורת צמיד שלובשים על היד, ואם וכאשר הם מותקפים הם מסוגלים לקרוא ישר למשטרה.

קולט אביטל: תודה רבה.

דליה איציק: חברת הכנסת קולט אביטל, אני רוצה שתדעי שאני מתכוונת להיפגש עם מפכ"ל המשטרה, עם כל הצוות הבכיר של המשטרה, עם השר דיכטר בוודאי.

דליה איציק: אני מרגישה שנחצה כאן קו אדום, וזה לא מקרי – תחושה של אלימות נוראית שמשתלטת על החברה הישראלית, דווקא כלפי אנשים שהם חסרי ישע.

דליה איציק: ההרגשה שלי היא שכמו שאמרת, חקיקה זו לא הבעיה שלנו.

דליה איציק: יכול להיות שאתייעץ אתך ועם החברים שלי בנשיאות.

דליה איציק: יכול להיות שהכנסת, חבר הכנסת טיבי, צריכה יום אחד פשוט להפסיק את דיוניה, אנחנו פשוט חייבים להעלות את הנושא על סדר-היום, להגיד לפושעים הללו שיש דברים שלא עושים, שזה לא קביל גם בעיני הפושעים, שבדירוג הפשע זה אחד הפשעים האיומים ביותר.

דליה איציק: זה לא רק מי שנפגע, זו גם אמא שלי, אמא שלך, אמהות רבות והורים בבית, שמפחדים לצאת החוצה, והרעיון הזה מזעזע אותי.

דליה איציק: אנחנו חייבים לשבת ולחשוב על זה; אין לי כרגע רעיון ממשי, אבל נדבר על זה בנשיאות.

דליה איציק: אני מאוד מודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חברת הכנסת נאדיה חילו.

אורי אריאל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אחרי הודעת ראש הממשלה והודעת שרת החוץ אתמול פה מעל הבמה, בתשובתה על האי-אמון, על כוונתם לחלק את ירושלים, להחזיר פליטים וכן הלאה, ראוי שהשר ליברמן ממפלגת ישראל ביתנו והשר אלי ישי ממפלגת ש"ס יעזבו את הממשלה, ויפה שעה אחת קודם.

אורי אריאל: אל תיתנו שישתמשו בכם כמו במסטיק ואל תהיו גשר לדברים הכי גרועים שיכולים לקרות לעם הזה בתקופה הזאת.

אורי אריאל: תודה.

דליה איציק: תודה לך, חבר הכנסת .

דליה איציק: חברת הכנסת נאדיה חילו, ואחריה – חבר הכנסת פרוש.

נאדיה חילו: גברתי היושבת-ראש, אני מעלה היום נושא שכבר נדון ועלה כמה פעמים בכנסת, והוא הקמת בית-החולים באשדוד.

נאדיה חילו: השבוע סיירתי שם, נפגשתי עם מטה המאבק והתרשמתי, אחרי למידה של הנושא, שבית-החולים נחוץ מאוד לבריאות האנשים באזור, גם תושבי המקום וגם התושבים מסביב.

נאדיה חילו: מכאן אני רוצה לקרוא גם לממשלה וגם לחברי הכנסת: כל אחד שיוכל לתת יד ולזרז את הליך הקמת בית-החולים בהחלט יבורך.

נאדיה חילו: אם תרשי לי עוד משפט, היום פניתי ליועץ המשפטי לממשלה במכתב מאוד דחוף כדי לעצור את המלגות שניתנות על-ידי מפעל הפיס רק לסטודנטים שהם יוצאי צבא.

נאדיה חילו: אני חושבת ששום חברה לא יכולה להשלים עם ביטויים כאלה של אפליה וגזענות.

נאדיה חילו: גם בית-המשפט העליון אמר את דברו בעניין הזה.

אליהו גבאי: איזו אפליה?

אליהו גבאי: אלה שירתו בצבא שלוש שנים.

נאדיה חילו: זו דעתי, אתה יכול להתווכח אתי.

נאדיה חילו: אני חושבת שבית-המשפט העליון אמר את דברו בעניין.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, יש לך זכות להשיב, תן לה לסיים.

נאדיה חילו: מערכת מפעל הפיס ניזונה מכספי הציבור הרחב, היא לא ניזונה רק מכספים של סוג כזה או סוג אחר.

נאדיה חילו: לכן ההתייחסות שלה צריכה להיות התייחסות שוויונית.

נאדיה חילו: אני מודיעה לך מפה שאם לא יהיה שינוי אני אלך אפילו לבית-המשפט העליון בעניין הזה, כי המערכת הזאת לא אמורה להפלות את הסטודנטים.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, מי שקונה פיס, במקרה הזה, הם גם ערבים.

נאדיה חילו: בדיוק.

נאדיה חילו: הכסף הזה לא שייך להם בכלל.

אליהו גבאי: הם נותנים מלגות לאנשים ששירתו שלוש שנות שירות, אנשים שנתנו את דמם למדינה.

אליהו גבאי: הערבים הלכו לעבוד במשך שלוש השנים האלה וקיבלו משכורת.

אליהו גבאי: הם מגינים גם עלייך, חברת הכנסת .

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, תהיה לך אפשרות להשיב.

דליה איציק: תודה, חברת הכנסת חילו.

דליה איציק: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ביום ראשון לאחר חצות הליל יצאתי לפולין להשתתף שם עם מאות חסידים, בראשות כבוד קדושת האדמו"ר מלעלוב, לציונו – לקברו של האדמו"ר הראשון לבית לעלוב, זכותו תגן עלינו.

מאיר פרוש: אני מביא את הסיפור לכנסת מכיוון שהטיסה לפולין וחזרה התבצעה באמצעות חברת "סאן דור", צ'רטר.

מאיר פרוש: אומנם "סאן דור" ידעה איך להתנהל עם אותם חסידים שנסעו, וכנראה הם לומדים את זה מתלונות ומטענות רבות שיש על טיסות אחרות, שלא מיועדות רק לציבור החרדי, טענות מטענות שונות על הצגת סרטים במהלך טיסה.

מאיר פרוש: אני מזכיר זאת מכיוון שהבוקר קיבלתי מייל על אבא שמתלונן על כך שגם ברכבת ישראל מקרינים סרטים שבהחלט לא מתאימים לסוג מסוים של אוכלוסייה, וודאי שלא לילדים שלו.

מאיר פרוש: והוא טוען: איך יכול להיות שמכריחים כל מי שנוסע ברכבת לצפות בזה על גבי פלזמות גדולות?

מאיר פרוש: האם רכבת ישראל או משרד התחבורה יבינו רק כאשר הציבור החרדי יכריז חרם, שאסור לנסוע ברכבת ישראל מכיוון שזה פוגע בילדים שלו – רק אז יבינו שם, או שאפשר להתנהג אתנו כמו בני אדם?

דליה איציק: יש לי נטייה לחשוב שזה פוגע גם בילדים החילונים, לא רק בדתיים, זה בטח סרטים זוועתיים כאלה.

דליה איציק: לא שראיתי אותם, אבל יש לי נטייה לחשוב.

דליה איציק: חבר הכנסת נפאע, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

דליה איציק: אם חברת הכנסת טרטמן רוצה להירשם – לא?

דליה איציק: וחבר הכנסת אלכס – כן.

דליה איציק: בשמחה.

סעיד נפאע: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, יצא לי לפני יומיים או שלושה ימים לסייר בכרם זיתים בכפר עראבה, שעקרו אותו באישון לילה, וכנראה הדברים האלה חוזרים מדי חודש על עצמם.

סעיד נפאע: אתמול עקרו גם בכפר משהד, ולפני זה עוד פעם בכפר משהד.

סעיד נפאע: הסיפור כל כך פשוט, ואעלה אותו: בעל המקרקעין תבע 34 דונם בפעולות ההסדר.

סעיד נפאע: בסופו של דבר, הגיעו אתו לפשרה.

סעיד נפאע: הפקיעו מחצית ממה שתבע, ונותרה לו מחצית, שהוא נטע אותה בעצי זית לפני 20–30 שנה.

סעיד נפאע: היום, כשמתכננים כביש, במקום לתכנן אותו דווקא בחלק אשר הפקיעו, מתכננים אותו בתוך מה שנותר לו, בתוך כרם הזיתים, ולצורך זה עוקרים מאות עצי זית עתיקים, שלמעשה הם פרנסת ילדיו.

סעיד נפאע: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת נפאע, תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת צבי הנדל.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת גבאי, בנושא הזה של מפעל הפיס צריך ללכת לפי החוק.

אחמד טיבי: אני כבר שנה מנהל התכתבות עם הנהלת הפיס בנושא הזה, והם עוברים על החוק בנושא הזה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, כבר שבועות אנחנו עדים לקריסת מערכת החינוך, כאשר הממשלה לא מראה שהיא משקיעה את המאמצים הדרושים כדי להציל את החינוך.

אחמד טיבי: בסופו של דבר, מי שמשלם את מחיר שביתת המרצים, שהיא שביתה מוצדקת כי שכרם נשחק, זה הסטודנטים, שאו-טו-טו לא מפסידים רק את הסמסטר אלא גם את שנת הלימודים כולה.

אחמד טיבי: על הממשלה לשים את הנושא הזה בראש סדר-היום שעה אחרי שעה, 24 שעות ביממה, כדי לפתור את המצוקה ואת המשבר הנוראי הזה, שמאיים על שנה אקדמית שלמה של הסטודנטים.

דליה איציק: אני מצטרפת לקריאתך.

דליה איציק: חבר הכנסת , בבקשה.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת גבאי.

צבי הנדל: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברי הכנסת, יש שבע בנות בנות פחות מ-15, למיטב ידיעתי, שיושבות כבר שלושה שבועות בכלא, כשכל חטאן ועוונן הוא שאינן מוכנות להזדהות.

צבי הנדל: הן הפגינו על גבעה כלשהי על-יד בית-אל ונעצרו, ולא היו מוכנות להזדהות.

צבי הנדל: זו הסיבה לכך שהן בכלא.

צבי הנדל: הן הובאו לבית-משפט, ובית-המשפט אישר שעד שיזדהו – ברגע שיזדהו ישוחררו, כי הן לא עשו כלום.

צבי הנדל: הן לא הרביצו ולא קיללו, והן אפילו לא הרימו קול.

דליה איציק: מה העילה?

דליה איציק: הן סכנה לציבור?

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, אתה הגנת עליהן.

דליה איציק: מה מבחינה מקצועית?

דליה איציק: גם אני קראתי שזה רק כי הן שותקות.

דב חנין: גברתי – – –

צבי הנדל: למיטב ידיעתי, הן הפגינו על גבעה ליד בית-אל.

דליה איציק: בסדר, אבל הן לא סכנה לציבור.

דליה איציק: למה הן בכלא?

צבי הנדל: באו מהמשטרה ופינו אותן.

צבי הנדל: לא הרימו יד.

צבי הנדל: שאלתי אם הרימו קול או התחצפו או אולי קיללו שוטר, ונשבעו לי שלא.

צבי הנדל: לקחו אותן.

צבי הנדל: הן לא רוצות להזדהות, כי הן כבר יודעות מהחברים שלהן שכל מי שמזדהה, כשהוא מתגייס לצה"ל הוא נשלח לקב"ן.

צבי הנדל: אני לא רוצה להלאות, וזה מעבר לדקה שלי, אבל האמיני לי שיש להן סיבות מאוד מאוד מוצדקות.

צבי הנדל: מדובר פה במישהו שהמדינה מאוד יקרה לו וצה"ל מאוד יקר לו.

צבי הנדל: אבל יש להן מספיק סיבות לא להזדהות.

צבי הנדל: אם אלה היו ילדי, הייתי מבקש שיזדהו, אבל אני אומר לכם שהן יושבות בכלא רק כי לא הזדהו.

צבי הנדל: ברשותך, רציתי להגיד מלה אחת – – –

דליה איציק: אני מבקשת ממזכיר הכנסת שיברר.

דליה איציק: אנחנו נחזיר לך תשובה עוד היום.

דליה איציק: אני רוצה לדעת למה זה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: רציתי להגיד רק עוד מלה אחת על דברי חבר הכנסת ביילין, וחבל שהוא איננו פה.

צבי הנדל: ידידי ורעי, אל תחשוב לרגע שערביי ישראל, ואולי גם כאלה שלא מישראל, בתום לב, סתם כאזרח פשוט, קונים דירה בחדרה, בנצרת-עילית וכו'.

צבי הנדל: יש מימונים זרים בשביל שייכנסו ויקימו שם שכונות.

צבי הנדל: זה לא בתום לב.

צבי הנדל: בתום לב – אני מסכים אתך.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת מילר.

אליהו גבאי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, השר מג'אדלה, שהוא שר מטעם מדינת ישראל לענייני תרבות ומדע, מקיים כנס, יום עיון, עם צוות משרדו, שזה עבודה לכל דבר, בשבת.

אליהו גבאי: יום מנוחה בשבת חל על כלל ישראל.

אליהו גבאי: אנחנו כאן, בכנסת ישראל, כאשר יש ימים של הצבעות בחגים של המוסלמים, אנחנו נמנעים מלקיים אותן כדי לכבד אותם, על מנת שהם יוכלו להשתתף בהצבעות ובדיונים.

אליהו גבאי: מה עושה השר מג'אדלה?

אליהו גבאי: מזמן דיון בשבת, שגם יהודים יגיעו אליו ולא רק הערבים, כאשר זה לא תרבות אלא זו ישיבת עבודה – יום עיון בענייני עבודה.

אליהו גבאי: פניתי ליועץ המשפטי להורות לו להפסיק, כי אני חושב שכאן זו שיטה של השר מג'אדלה לפרוק כל עול וכל סממן של מדינה יהודית.

אליהו גבאי: במקום שהוא יהיה שומר חוק וישמור על כללים אלמנטריים, הוא מפר אותם ובז לחוקי מדינת ישראל.

אליהו גבאי: זה המשך להתבטאויות שלו שחוקי מדינת ישראל לא חלים על הר-הבית.

אליהו גבאי: זה המשך להתבטאויות שלו שהוא לא מחויב לחוקים אלא רק לאסלאם או למצפון שלו.

אליהו גבאי: כלומר, מישהו פה בממשלת ישראל צריך לקרוא אותו לסדר.

אליהו גבאי: אחרת, הוא לא יכול להמשיך לשמש שר של כלל ישראל.

אליהו גבאי: אולי רק של האוכלוסייה הערבית, זה בסדר, אבל לא להיות שר התרבות של כלל ישראל.

אליהו גבאי: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, בהמשך לדברי חבר הכנסת הנדל אני רוצה לומר שזו שערורייה מה שקורה עם העצורות האלה.

דב חנין: אני מאוד רחוק מעמדותיהן הפוליטיות, אבל אני חושב שאין שום הצדקה להמשיך להחזיק אותן בכלא אכן בגלל סירובן להזדהות.

דב חנין: חבר הכנסת הנדל, אני כמובן לא מסכים עם הסיפא של דבריך.

דב חנין: אזרחים ערבים רוצים לגור בכרמיאל, בנצרת-עילית ובעוד מקומות במדינה הזאת, זו זכותם המלאה.

דליה איציק: אז למה אי-אפשר להתאחד ולקרוא להוצאתן?

דליה איציק: למה עוצרים אותן?

דליה איציק: למה אנחנו לא אומרים?

דליה איציק: אדוני, אני מבקשת שתרד עכשיו למטה ותברר את זה.

דליה איציק: אני רוצה לדעת למה זה קורה.

דליה איציק: זה מעניין אותי.

דליה איציק: אפרופו, מעניינים אותי בכלל הרבה דברים של המשטרה – אני רוצה לשמוע מה קורה.

דליה איציק: אני שומעת פה שמודיעים לשר, דרך הרדיו, שהמשטרה ממליצה כך בחמש דקות לחמש ובשעה חמש זה כבר בחדשות.

דליה איציק: יאללה, אנשי ציבור.

דליה איציק: אם אפשר, בבקשה ממך תבדוק את זה.

דליה איציק: תודה.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, תודה.

דב חנין: בעניין כרמיאל, נצרת-עילית ומקומות אחרים אני רוצה לומר, ואני חושב שזו צריכה להיות אמירתה של הכנסת, שאזרחים ערבים הם אזרחים שווים במדינת ישראל.

דב חנין: יש להם כל הזכות לרכוש דירה גם בכרמיאל וגם בנצרת-עילית.

דב חנין: מה שקרה בנושא הזה זו בושה גדולה לכולנו.

דב חנין: שני עניינים נוספים בתמצית.

דב חנין: 17 פלסטינים נהרגו היום מאש צה"ל בעזה.

דב חנין: אנחנו על ספה של הידרדרות מסוכנת.

דב חנין: זה הזמן להשמיע קול ולומר גם לממשלת ישראל: אנחנו צריכים לעשות מאמץ עצום כדי למנוע הידרדרות למלחמה חדשה בדרום, על כל המשמעויות שלה.

דב חנין: מלה אחרונה: התפרסמו היום נתונים מדאיגים מאוד על חומרים מסרטנים בריכוז גבוה בעיר חיפה.

דב חנין: זה רק מלמד אותנו שוב על הצורך במדיניות תקיפה מאוד מול המפעלים המזהמים הגדולים ובהעדפה ברורה מאוד של האינטרסים של הציבור, של בריאות הציבור.

דב חנין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת מילר, בבקשה.

דליה איציק: אחריו – חבר הכנסת זיו.

אליהו גבאי: – – – רוצחים אותו ערבים.

אליהו גבאי: שמעת דבר כזה?

אליהו גבאי: – – –

דליה איציק: אדוני המזכיר, שב בבקשה על-ידו, ואל תפנה לי את הגב.

אלכס מילר: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת – –

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי.

אלכס מילר: – – היום ועדת הכלכלה אישרה הצעת חוק על הקמת חמישה ערוצים חדשים ודחתה את ההסתייגות שלנו על הוספת ערוץ-9 לחבילה הזאת.

אלכס מילר: מחר הולכת להיערך הצבעה כרוויזיה על ההסתייגות שלנו.

אלכס מילר: אני קורא לסיעת האיחוד הלאומי – מפד"ל לשנות את עמדתם כלפי ההסתייגות הזאת ולתמוך, וגם לשאר סיעות הבית, מי שלא תמך בהסתייגות הזאת – לתמוך בהסתייגות הזאת, ולא להעמיד ציבור מול ציבור בנושא של הצפייה וכמובן של קבלת האינפורציה על מה שמתרחש במדינת ישראל.

אלכס מילר: תודה.

דליה איציק: אדוני, תודה לך.

דליה איציק: חבר הכנסת זיו, בבקשה.

דליה איציק: חבר הכנסת דוד רותם – בינתיים כבר יצא.

דליה איציק: אז אנחנו ניתן לך, חבר הכנסת ואסל טאהא.

דליה איציק: גם אלה שלא דיברו עדיין מוזמנים לדבר.

דליה איציק: לפנים משורת הדין, אם יש כאלה שעוד רוצים, בבקשה.

דליה איציק: קודם חבר הכנסת זיו.

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

יצחק זיו: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה – –

דליה איציק: חבר הכנסת סער, גם אם הוא רוצה, כי הוא אף פעם לא מצליח לדבר במליאה, והוא היה רוצה להירשם לנאומים בני דקה – גם הוא יכול.

יצחק זיו: – – החיים של מעוטי היכולת ונטולי היכולת בארץ הפכו לקשים מנשוא.

יצחק זיו: על חרפת הרעב שמאיימת על הקשיש נוספה בחורף סכנה חדשה, סכנת קפיאה מקור, ואכן כבר קרו כמה מקרים של קפיאה בחורף זה.

יצחק זיו: אלפי קשישים פנו לעמותות בבקשה לתרומה של תנורים, מזון ושמיכות.

יצחק זיו: לכך מצטרפת תופעת האלימות שפשתה והשתרשה בארצנו, וזו תופעה מדאיגה.

יצחק זיו: התופעה לא חדשה, אך מתקבל אצלי הרושם שפשוט התרגלנו אליה עד שאיננו רואים אותה יותר.

יצחק זיו: אנו מרגישים בה רק כאשר היא מכה בנו פעם נוספת בכל עוצמתה.

יצחק זיו: הפעם הותקפו בביתם זוג ניצולי השואה קשישים שנכפתו במרתף והוכו ללא רחם כשהם יושבים על הרצפה הקפואה – דבר שהחזיר להם את הזיכרונות הקשים מרדיפות היהודים באירופה.

יצחק זיו: התופעה הפכה למכת מדינה, ומקרה זה מצטרף לרשימה ארוכה של מעשי אלימות נגד קשישים.

יצחק זיו: מכת האלימות מגיעה לשיאים חדשים מדי יום, והיא הפכה לחלק בלתי נפרד מתרבותנו.

יצחק זיו: קשישים רבים הם קהל היעד של אחת מתופעות הפשע החמורות ביותר.

יצחק זיו: אני תקווה שחברי הכנסת יעשו יד אחת וילחמו בתופעה הזאת.

דליה איציק: אדוני, אני מודה לך.

דליה איציק: מי עוד נרשם?

דליה איציק: אדוני, בבקשה.

דליה איציק: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

דליה איציק: חבר הכנסת שנלר?

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כמה זה מזעזע כששומעים שבצרפת השחיתו בתי-קברות יהודיים.

ואסל טאהא: כולנו הזדעזענו בזמנו, מחינו, וכמה זה היה קשה וכמה זה השפיע על הרגשות האנושיים של כל אדם שהוא חש שהוא באמת בן-חורין, כשקרובי משפחה – או כל בית-קברות בעולם שנשלחת אליו יד להשחתה.

ואסל טאהא: אנחנו עדים היום להשחתת בית-קברות אל-בירווה ליד אחיהוד בצפון, על-ידי אנשים שמתכוונים לבנות בתים.

ואסל טאהא: חפרו את בתי-הקברות, שבעליהם וקרובי המשפחה שלהם הם פליטים בתוך הארץ – במכר, בג'דידה, בכאבול.

ואסל טאהא: כולם הזדעזעו וכולם היום בתסיסה שלמה, והם נוהרים לבקר ולראות את בית-הקברות שהושחת.

ואסל טאהא: אני חושב שחברי הכנסת והממשלה צריכים לנקוט עמדה נגד המשחיתים.

דליה איציק: אדוני, תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת עתניאל שנלר, בבקשה.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, אתה רוצה אולי להצטרף לנאומים בני דקה?

דליה איציק: לא.

דליה איציק: אם כך, אנחנו נסיים עם חבר הכנסת שנלר.

עתניאל שנלר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברים, בשבוע הבא, בעזרת השם, אנחנו נחגוג את יום הולדתה של הכנסת בט"ו בשבט, ראש השנה לאילנות ולכנסת.

עתניאל שנלר: לפתחנו בשבוע הקרוב או בשבועיים הקרובים כמה נושאים חמים מאוד.

עתניאל שנלר: הם חמים בעניינים הציבוריים, לקראת פרסום של דוח כזה או אחר, והם חמים במובן הצבאי, כפי שאמר בצורה זהירה מאוד וראויה בעיני חבר הכנסת דב חנין על מה שקורה היום בעזה.

עתניאל שנלר: יהיו ויכוחים קשים מאוד בבית הזה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לאחל ולבקש שדווקא לקראת החג שבו כל ישראל יסתכלו על הבית הזה לזכור שמעבר לוויכוחים שיש בבית אנחנו חלון ראווה, והילדים שלנו והנכדים רואים את כנסת ישראל גם בשעות בעלות מתח בתוך הבית.

עתניאל שנלר: אני רוצה לברך את כולנו בהמון סבלנות ובעיקר בהקשבה בשבוע ובשבועות הקרובים לנו.

עתניאל שנלר: גברתי, תודה רבה.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: רואים שאתה בנשיאות הכנסת.

אופיר פינס-פז: – – –

דליה איציק: חבר הכנסת שנלר, תודה לך.

דליה איציק: אנחנו מסיימים ועוברים לנושא הבא בסדר-היום.

דליה איציק: חבר הכנסת , אנא רד אתי למשרדי, ונשב שם רגע.

דליה איציק: אני רוצה לבדוק אתך משהו.

דליה איציק: חבר הכנסת זיו מחליף אותי כאן.

דליה איציק: [מס' כ/182; "דברי הכנסת", חוב' ח', עמ' 12427; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים להצעת חוק העמותות (תיקון מס' 11) – קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דליה איציק: אני מזמינה את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת פינס, להציג את הצעת החוק.

דליה איציק: להצעת החוק הזאת יש הסתייגות, וחבר הכנסת ודאי יציג אותה.

דליה איציק: בינתיים, חבר הכנסת יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה יבוא אלינו.

קריאה: – – –

אופיר פינס-פז: מתוק, דביק.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק העמותות (תיקון מס' 11) לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אופיר פינס-פז: מדובר בהצעת חוק של חבר הכנסת אורי אריאל.

אופיר פינס-פז: גופים רבים, ואנחנו מדברים כמובן על עמותות, מקבלים תרומות ממדינות זרות ומגופים מדיניים זרים ומגופים סמי-מדינתיים.

אופיר פינס-פז: פעמים רבות תרומות אלו גם משמשות לפעילויות פוליטיות בישראל, אם כי רוב המקרים הם כמובן מקרים אחרים: שיתופי פעולה בתחומי המחקר, הבריאות, התרבות וכדומה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק, שכאמור יזם אותה חבר הכנסת אורי אריאל, לבשה צורות רבות.

אופיר פינס-פז: בסופו של יום אנחנו חוללנו בה הרבה מאוד שינויים.

אופיר פינס-פז: זו הצעת חוק שעוד התחילה להתקדם בכנסת הקודמת, ובזמנו עוררה סערת רוחות גדולה.

אופיר פינס-פז: אבל היום בעצם הגענו להסכמות מאוד רחבות, שקשורות בעיקר לצרכים של השקיפות בכל מה שקשור בתהליך קבלת התרומות האלה.

אופיר פינס-פז: לפיכך, כאמור, ההצעה באה להגביר את השקיפות בהתנהלותן של עמותות וחברות לתועלת הציבור ולאפשר ביקורת ציבורית על פעילותן על-ידי חיובן בפרסום תרומות מעל סכום מסוים המגיעות אליהן מגופים מדיניים זרים.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק קובעת, כי כל עמותה שמחזורה השנתי עולה על 300,000 שקלים תחויב לציין בדוח הכספי המוגש לרשם העמותות אם קיבלה תרומות מישויות מדיניות זרות בסכום כולל העולה על 20,000 שקלים בשנה.

אופיר פינס-פז: עמותה אשר קיבלה תרומות כאלה בסכום האמור תציין לגבי כל תרומה את זהות התורם, את סכום התרומה, את מטרתה ואת התנאים לה, אם יש תנאים כאלה.

אופיר פינס-פז: נוסף על כך, הצעת החוק מציעה לקבוע כי יהיה על עמותה לפרסם באתר האינטרנט שלה את המידע האמור.

אופיר פינס-פז: אם לעמותה, מסיבה כלשהי, אין אתר אינטרנט, יפרסם רשם העמותות את המידע באתר האינטרנט של משרד המשפטים.

אופיר פינס-פז: עוד קובעת הצעת החוק כי חובת הדיווח תחול אם העמותה ידעה או היה עליה לדעת שהתרומה הגיעה מישות מדינית זרה, והיא תידרש לעשות כל שביכולתה כדי לברר את מקור התרומה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק קובעת כי בפנקסי החשבונות שמנהלת העמותה תהיה הפרדה בין הפירוט הנדרש לגבי תרומות בכלל ובין הפירוט הנדרש לגבי תרומות מישות מדינית זרה.

אופיר פינס-פז: הפרדה זו בפנקסי החשבונות של העמותה נועדה אף היא להגביר את השקיפות ואת הפיקוח על תרומות המתקבלות מישויות מדיניות זרות.

אופיר פינס-פז: אבקש לציין כי ההגדרה של ישות מדינית זרה היא הגדרה רחבה, הכוללת, מלבד מדינות, גם ארגונים בין-לאומיים של מדינות, רשויות שלטוניות תת-מדינתיות וכן את הרשות הפלסטינית, האיחוד האירופי ותאגידים כגון אלה.

אופיר פינס-פז: לבסוף, מוצע לתקן את חוק החברות ולהחיל את ההסדרים שהוצעו לגבי עמותות גם על חברות לתועלת הציבור כהגדרתן בחוק זה, שכן העקרונות שבבסיס הצעת חוק זו יפים גם להן.

אופיר פינס-פז: להצעת החוק יש גם הסתייגויות: אחת מהותית של חבר הכנסת חנין, שמציע להעלות את הסכומים, והוא ינמק אותה, והשנייה לא מהותית אלא לצורך הנימוק והדיבור.

אופיר פינס-פז: אני אודה לכם אם תאשרו את הצעת החוק.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין יציג הסתייגות.

יצחק זיו: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, סביב החוק הזה יש ויכוחים, אבל אני לא רוצה לנצל את ההזדמנות של ההסתייגות הזאת כדי לנהל את הוויכוחים המהותיים האלה.

דב חנין: אני רוצה לנמק בצורה לגמרי עניינית.

דב חנין: חבר הכנסת סער, אני רוצה לנסות לשכנע אותך.

גדעון סער: – – –

דב חנין: מאה אחוז.

דב חנין: אז אולי בכל זאת תשתכנע.

קריאה: – – –

דב חנין: אני אשמח.

דב חנין: אני לא מנהל כרגע את הוויכוחים על החוק, עברנו את הוויכוחים.

דב חנין: אנחנו בשלב ההסתייגויות, ואני רוצה לנמק בצורה לגמרי עניינית שתי הסתייגויות.

דב חנין: אני מנמק אותן, ואני אומר את זה בצורה לגמרי פתוחה, כמי שבא מהחברה האזרחית.

דב חנין: באתי מאותו עולם של ארגונים – התארגנויות וולונטריות של אזרחים ואנשים שרוצים לקדם דברים, שינויים בחברה הישראלית.

דב חנין: חלק מהארגונים האלה נעזרים בהחלט בכספים של קרנות, כולל קרנות זרות.

דב חנין: אני חושב שדיווח ושקיפות הם דבר מאוד ראוי, דבר חיובי, דבר חשוב.

דב חנין: אני חושב ברמה העקרונית שבוודאי אם התרומות מגיעות ממדינות זרות צריכה להיות שקיפות רבה יותר וצריך להיות דיווח רב יותר, ועל כך אין לי ויכוח.

דב חנין: על מה אני בכל זאת מתווכח?

דב חנין: שתי הסתייגויות מהותיות.

דב חנין: ההסתייגות האחת מדברת על הרחבת החובה שבחוק ממדינות וממוסדות אחרים ששייכים למדינה לתאגידים שכוללים גם קרנות, אם לתאגידים האלה יש מעמד סטטוטורי בחוק של מדינה מסוימת או אם למדינה מסוימת יש חלק מאותו תאגיד או מאותה קרן.

דב חנין: התוצאה של הסעיף הזה, כפי שאני מבין אותו, היא הטלת נטל מאוד כבד על העמותות לבדוק מה המעמד של כל קרן שמקבלים ממנה כסף.

דב חנין: כי העמותות, בוודאי עמותות קטנות, לא יודעות לבדוק אם הקרן הזאת יש לה מעמד סטטוטורי או אין לה מעמד סטטוטורי בדיני מדינה מסוימת, כזאת או אחרת.

דב חנין: אני חושב שהנטל הזה הוא מוגזם והוא חורג ממטרתו של החוק, שהיא מטרה מאוד ברורה ומובהקת.

ראובן ריבלין: אני מתפלא דווקא עליך, לא בצורה הבוטה אלא בצורה – – –

דב חנין: הידידותית.

ראובן ריבלין: המאוד ידידותית.

דב חנין: אני שמח.

ראובן ריבלין: הכוונה היא לשקיפות.

ראובן ריבלין: אני מאמין שאתה חושב שבחברה הוגנת צריך שתהיה שקיפות.

דב חנין: אני בהחלט בעד שקיפות.

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, אני רק אומר לך מה אני מציע – – –

ראובן ריבלין: אתה לא מתכוון שאני אבוא ואומר:

ראובן ריבלין: קודם תיתן לי את כסף – – – אני מוכן לקבל גם מארגון פשע – – –

דב חנין: חס וחלילה.

דב חנין: יש הוראות שחלות על תרומות ויש הוראות שקיימות גם היום בחוק הישראלי בנוגע לחובות שקיפות.

דב חנין: החוק הזה בא להרחיב חובות שקיפות, ואני לא מתנגד להרחבת חובות שקיפות, אבל אנחנו צריכים לאזן בין חובות השקיפות – שאני בעדן – של העמותות ושל הארגונים בחברה האזרחית לבין הטלת נטל, ופה אני מגיע להסתייגות השנייה שלי.

דב חנין: החוק מטיל חובות דיווח יתירות, שימו לב, על עמותה שמקבלת סכום של מעל 20,000 ש"ח מצטבר לאורך השנה.

ראובן ריבלין: אם יש לה 300,000 ש"ח – – –

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, בצדק אתה מעיר את הערתך, ואני רוצה לומר לך שעמותה שסדר הגודל של כלל פעילותה הוא 300,000 ש"ח היא במקרים רבים עמותה שבכלל אין לה פונקציונרים בשכר.

דב חנין: היא מנהלת פעילויות, מקבלת על זה כספים, ואנחנו מדברים – שים לב, חבר הכנסת ריבלין – על סכום כולל לאורך השנה שהיא קיבלה מאיזו קרן, של 20,000 ש"ח מצטבר, שזה אומר שכמעט כל עמותה בישראל תצטרך לבצע את הדיווח העודף הזה.

דב חנין: לכן, אני אומר גם ליוזם החוק וגם לחברי ועמיתי חבר הכנסת פינס, יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, שהאיזון הנכון בחוק הזה יכול להישמר ויכול להיות ראוי יותר וטוב יותר אם שתי ההסתייגויות שאני מציע תתקבלנה.

דב חנין: זאת אומרת, החוק יחול באופן מלא על מדינות, על גופים מדינתיים וכמובן על גופים מקומיים של המדינה וכדומה – זה אחד.

דב חנין: ואנחנו נעלה במעט, חבר הכנסת ריבלין, את אותו סכום שאנחנו מדברים עליו מ-20,000 ש"ח ל-40,000 ש"ח, כדי שנמנע מצב שבו בעצם כל העמותות בישראל מעכשיו יצטרכו לבצע מערכת כפולה של דיווחים.

דב חנין: תודה רבה.

יצחק זיו: נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: לסעיף 1 יש שתי ההסתייגויות.

יצחק זיו: נצביע כעת על ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת דב חנין.

יצחק זיו: נעבור להצבעה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 19 נמנעים – אין הסתייגות 1 של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק זיו: נגד – 19, חמישה בעד, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההסתייגות הראשונה נדחתה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגות השנייה.

יצחק זיו: נא להצביע.

יצחק זיו: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 20 נמנעים – אין הסתייגות 2 של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 1 לא נתקבלה.

יצחק זיו: נגד – 20, חמישה בעד, אין נמנעים.

יצחק זיו: ההסתייגות לא התקבלה.

יצחק זיו: נעבור להצביע על סעיף 1 כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 24 נגד – 4 נמנעים – אין סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 24, נגד – 4, אין נמנעים.

יצחק זיו: סעיף 1 התקבל כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

יצחק זיו: לסעיפים 2–4 אין הסתייגויות, לכן נצביע עליהם כהצעת הוועדה.

יצחק זיו: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 2–4 – 26 נגד – 1 נמנעים – אין סעיפים 2–4 נתקבלו.

יצחק זיו: בעד – 26, נגד – 1, אין נמנעים.

יצחק זיו: סעיפים 2–4 התקבלו.

יצחק זיו: נעבור להצביע על שם החוק, כהצעת הוועדה, כי אין הסתייגויות.

יצחק זיו: הצבעה מס' 6 בעד שם החוק – 25 נגד – 3 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 25, נגד – 3, אין נמנעים.

יצחק זיו: אני קובע כי שם החוק כהצעת הוועדה התקבל בקריאה שנייה.

יצחק זיו: אנחנו עוברים כעת להצבעה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 24 נגד – אין נמנעים – 2 חוק העמותות (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, נתקבל.

יצחק זיו: בעד – 24, נגד – אין, נמנעים – 2.

יצחק זיו: אני קובע כי הצעת החוק העמותות (תיקון מס' 11), התשס"ח–2008, התקבלה בקריאה שלישית.

יצחק זיו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/197).

יצחק זיו: ]

יצחק זיו: אנחנו עוברים להצעת חוק להסדר הימורים בספורט (תיקון מס' 5) (שימוש ביתרת הכנסות), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יצחק זיו: בבקשה.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביקשתי להעלות הצעת חוק שלפיה מרכזי הספורט לא יקבלו 15% מתוך ה-100% שמגיעים לאגודות ולקבוצות הספורט השונות ברחבי הארץ, משום שהכסף שמגיע לקבוצות הוא ממילא בהיקפים מאוד מאוד נמוכים.

רונית תירוש: ולכן, אם וכאשר צריך לסייע למרכזים כדי שיוכלו להפעיל ספורט עממי וחובבני, הדברים צריכים להיות על השולחן בצורה ברורה, כך שיהיה ניתן גם לבדוק שאכן התקציבים הללו הולכים למקומות הנכונים.

רונית תירוש: אי לכך ביקשתי להגיש תיקון לחוק להסדר ההימורים בספורט, ובו אני מבקשת לבטל את הסעיף שלפיו נותנים 15% למרכזים, ובמקביל לאפשר למרכזים לקבל בערוץ אחר, חלופי, תקציב דומה, מקביל בהיקפו, כדי שלפחות – וגם יירשם בחוק – 50% ממנו יוקדשו לטובת פעילות ספורט עממי וספורט חובבני.

רונית תירוש: כך הקבוצות גם תוכלנה ליהנות מכל ה-100% המגיעים להם על-פי הקריטריונים שהוועדות הרלוונטיות מחליטות, וגם – לצד זה המרכזים יוכלו לעשות למען טיפוח ספורט עממי, ספורט חובבני, שהוא כל כך חשוב גם לבריאות הגוף וגם כדי לטפח לימים לבוא ספורטאים שיכולים להתחרות ולשמש חלק מהספורט התחרותי-המקצועני של מדינת ישראל.

רונית תירוש: לפיכך, כאשר הגעתי להסכמות גם עם מרכזי הספורט בנושא – אני חושבת שהתיקון הזה הוא אכן שלב ראשון בסדרת תיקונים כדי שהספורט בישראל יוכל ליהנות מהתקציבים המגיעים לו, ונמקסם כל אגורה לנושא הזה לטובת פעילות ספורטיבית ממשית, ולא לטובת טיפוח או פיתוח של מנגנונים למיניהם.

רונית תירוש: לפיכך, אני מבקש את הצבעת החברים שנותרו כאן במליאה בעד החוק.

רונית תירוש: תודה רבה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

יצחק זיו: חברי הכנסת חיים אורון, רוברט אילטוב וזאב אלקין – אינם נוכחים.

יצחק זיו: חבר הכנסת אלחנן גלזר.

אלחנן גלזר: מוותר ותומך בחוק.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, החוק הזה הוא חוק ראוי.

אבשלום וילן: אני חושב שהפשרות שחברת הכנסת תירוש הגיעה אליהן עם המרכזים וועדת הכלכלה דנה בהן – אני מניח שלקראת הקריאה השנייה והשלישית יסוכמו הדברים עד תומם ויהיה חוק בהחלט טוב.

אבשלום וילן: הגיע הזמן שנצליח להוציא את הספורט לדרך המלך, תרתי משמע, עם הרבה פחות פוליטיקה של ארגוני ספורט והרבה יותר תמיכה של המועצה להסדר הימורים בספורט, לא רק בספורט ההישגי אלא גם בספורט העממי על צורותיו, ושבאמת הדברים יזרמו ויתנהלו כבמדינה מודרנית, ולא בחלקים שעדיין שייכים לשנות ה-50.

אבשלום וילן: אולי אתה, היושב-ראש, היחיד שזוכר – אולי גם חבר הכנסת ריבלין – איך הרכיבו את נבחרת הכדורגל בשיטת "הפיפטי-פיפטי": כמה "הפועל", כמה "מכבי" ומישהו מ"בית"ר".

אבשלום וילן: מרכזי הספורט – בצורה אלגורית – חלק מהם עוד נתקע בשנים ההן, ואני תקווה שהחוק הזה, עם צעדים נוספים, באמת יצעיד את הספורט הישראלי לעבר המודרניזציה הראויה.

אבשלום וילן: תודה.

יצחק זיו: תודה רבה.

יצחק זיו: חברי הכנסת יואל חסון, אלכס מילר, שרה מרום-שלו ומיכאל נודלמן – אינם נוכחים.

יצחק זיו: חברת הכנסת אורית נוקד.

אורית נוקד: – – – אני מברכת שהגיעו להסכמות.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת דוד רותם – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה הנכבדה, חברותי וחברי חברי הכנסת, כשאני נולדתי, נולדה באותה שנה "בית"ר ירושלים".

ראובן ריבלין: שנות חיי כשנות מרכזי הספורט.

ראובן ריבלין: היתה תקופה, לפני קום המדינה, שהיה צריך מוסדות כדי לקיים את חיי החברה בישראל, של העם היהודי השב לארצו ושעדיין אין לו מדינה.

ראובן ריבלין: בתחילת המדינה אמרו לנו: תראו, הכול זה "פיפטי-פיפטי" והכול זה כרטיס מפלגה.

ראובן ריבלין: אני נאלצתי, אפילו בגיל צעיר – הייתי יושב-ראש של קבוצת "בית"ר ירושלים" ולא הבנתי מדוע אני צריך להיות, למרות תמיכתי המלאה במנחם בגין ובתנועת החרות, מדוע אני צריך ב"בית"ר ירושלים" את שירותיו של מרכז בית"ר.

ראובן ריבלין: אפילו היה לי לטורח מעט, כי אמרתי שאני עושה את העבודה והם צריכים להיות בעל-בתים שלי.

ראובן ריבלין: היו לי חברים טובים ומעולים, עד שיוסף קרמרמן, אחד מראשי חרות, אמר: אם אתם רוצים לקיים את המרכזים, אז נכניס את ריבלין למרכז, כי לפחות הוא עובד.

ראובן ריבלין: וגם כשהייתי במרכז חשבתי שהמרכזים – תם תפקידם.

ראובן ריבלין: היה להם תפקיד היסטורי חשוב מאוד בקידום הספורט, היתה גם אגודה, "מכבי", שהיתה א-פוליטית, עולמית, שהיה בה איזה היגיון.

ראובן ריבלין: משהפך הספורט להיות ספורט מקצועני לכל דבר – כי בזמנו נסים זאב לא היה הולך, חלילה, אלא אם כן "בית"ר" היתה משחקת ביום שישי, הרבה לפני תפילת קבלת שבת, או ביום ראשון או במוצאי שבת, כאשר השבת יצאה מוקדם מאוד – לא היינו צריכים את האגודה-האם שלנו, מרכז בית"ר, ובאו ואמרו לנו: אנחנו ניקח 100% של הכספים המגיעים לכם, ואנחנו ניטול מהם חלק, או אתם תקבלו חלק.

ראובן ריבלין: באתי ואמרתי: מה אתם מתערבים בכספי האגודה, אשר היא בפעילותה יוצרת את ההכנסות, שהרי כל הכנסות המרכזים באות מהמועצה להימורים או מהכספים שמתקבלים מפעילויות כאלה שניתנות ברשיון על-ידי משרד האוצר.

ראובן ריבלין: היום זועקים המרכזים שהצעת החוק המובאת בפנינו, של חברת הכנסת תירוש, יכולה להביא לידי מצב שבו הקבוצות שבאמת זקוקות למשען, יישבר משענן ויישבר גבן, ואנה אנו באים.

ראובן ריבלין: רק הקבוצות העשירות ורק הקבוצות היכולות יתקיימו, והספורט העממי לא יתקיים.

ראובן ריבלין: אני מרגיע אותם: חברת הכנסת תירוש תסכים, בוודאי, שכל מי שרוצה להיות במרכז וחושב שהוא צריך את המרכז – יקבל את הכסף וישלם למרכז את דמי החבר למרכז.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שבגלל זיקה היסטורית גם "בית"ר ירושלים" – שאיפה היא ואיפה ירושלים ואיפה בית"ר – אבל גם היא ששמה "בית"ר ירושלים", יכול להיות שהיא תרצה לשלם 15% כדי לשמר את הזיקה ההיסטורית.

ראובן ריבלין: אבל הדבר צריך להיות לפי החלטתה ושיקול דעתה של האגודה, ולא יכול להיות שישימו לך פטרון כאשר אתה לא מבקש אותו, כי מי שרוצה להיות פטרון שלך, הוא בא לעזור לך, ולא קודם כול לגבות ממך מס.

ראובן ריבלין: לכן, אני אתמוך בחוק הזה, ואני רוצה להרגיע את כל חברי במרכז בית"ר שרואים בדבר זה שליחות חשובה ביותר: הסירו דאגה מלבכם, כל מי שרואה אתכם, ובצדק, כשליחי ציבור נאמנים, בוודאי יתנדב בעצמו לבוא ולהיות מסתופף תחת דגלכם ותחת גבכם ותחת מטענכם הרב.

ראובן ריבלין: לכן, מכאן תבוא גאולה לעמנו, לארצנו ולכל קבוצות הספורט.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חברי הכנסת יוסף שגאל, משה גפני ואורי אריאל – אינם נוכחים.

יצחק זיו: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אני תומך בחוק ומברך את המציעה.

יצחק זיו: תודה.

יצחק זיו: חבר הכנסת – אינו נוכח.

יצחק זיו: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סוף-סוף יש עוד דבר מעניין בכנסת, מעבר לפרישתו של השר ליברמן וחלוקתה של ירושלים.

נסים זאב: יש עוד נושא מרכזי חשוב – – –

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני מתחנן לפניך, כסגן ראש העיר של עיריית ירושלים, כשומר אמוני חומות ירושלים, אל תזלזל בסכנה הקיימת לירושלים.

ראובן ריבלין: אל תזלזל.

ראובן ריבלין: אני מזהיר אותך.

ניסן סלומינסקי: כבוד הדובר – – – לא שמעתי.

נסים זאב: אני לא מזלזל.

נסים זאב: אל תאשים אותי בדבר שאני לא חשוד בו, בבקשה.

נסים זאב: מועדוני הספורט ואגודות הספורט הם מאוד חשובים.

נסים זאב: סרח העודף של כספי ההכנסות מההימורים, חשוב שהם יעברו ישירות לאותם ארגונים ויזכו את אותן אגודות בנתח גדול ושמן יותר.

נסים זאב: ארגוני הספורט לא צריכים לקבל את התקורה הגבוהה של 15%.

נסים זאב: זה מיותר לחלוטין.

נסים זאב: אבל אני מנצל את ההזדמנות לדבר על העניין שההימורים האלה והמשחקים עדיין מתקיימים בשבת.

נסים זאב: היה חלום בכנסת, הבאנו הצעות חוק שזה יתקיים בימי שישי ובימי ראשון.

נסים זאב: היום המצב הוא שרוב המשק שובת בימי שישי וחלק בימי ראשון – כמו הבנקים ועוד אחרים – ועדיין המשחקים נשארו בימי שבת.

נסים זאב: אם כל כך היה חשוב לנו לשמור גם על הספורט, שהוא כל כך יקר לכולם – אולי לא לי באופן אישי – יש רבים שהיו רוצים גם ליהנות מיום השבת ולהתענג ביום השבת, וגם אולי לזכות להיות באותם משחקים שמעניינים אותם.

נסים זאב: אני חושב שצריך להחזיר את הנושא הזה לדיון בכנסת ואולי לשנות את המועדים, ואולי תהיה הסכמה, בעקבות כל הרצון הטוב של רוב החברים בבית הזה, שיודעים כולם שגם אנשים שומרי מצוות היו רוצים להיות באותם המשחקים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים בהצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5) (שימוש ביתרת הכנסות), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת וקבוצת חברי הכנסת, קריאה ראשונה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק להסדר ההימורים בספורט (תיקון מס' 5) (שימוש ביתרת הכנסות), התשס"ח–2008, לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 9, אין מתנגדים, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, ותוכן לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/195).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 106) (דמי אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת אורית נוקד – קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נוקד תציג את הצעת החוק ולאחר מכן יתקיים, כמקובל, הדיון.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש – – –

ראובן ריבלין: האם חבר קיבוץ הוא גם עובד עצמאי?

אורית נוקד: החוק כרגע לא חל עליו, ויש ועדה שבוחנת את הנושא.

ראובן ריבלין: – – –

אורית נוקד: נכון ותודה.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק מציעה לקבוע כי גם עובד עצמאי יהיה מבוטח בביטוח אבטלה.

אורית נוקד: בעיני, החשיבות של הצעת החוק גדולה מחשיבות סוגיית העצמאים לבדה, כי מדובר בשאלה כיצד אנו רואים את תפקידה של מדינת ישראל: האם אנו רוצים מדינה שעוזרת לאזרחים בצרה או מתעלמת מהם?

אורית נוקד: קשה מאוד להיות עצמאי במדינת ישראל.

אורית נוקד: המדינה לא קידמה כלל בשנים האחרונות את המגזר הזה, ואפילו הקשתה עליו.

אורית נוקד: על-פי נתוני המוסד לביטוח לאומי, למשל, בשנת 2004 היה השכר הממוצע של השכירים גבוה מזה של העצמאים.

אורית נוקד: במצב החוקי הקיים רק מובטלים שהיו שכירים בתקופה שקדמה לאבטלתם זכאים לקבל דמי אבטלה באמצעות המוסד לביטוח לאומי.

אורית נוקד: המצב הזה יוצר מציאות שבה אנשים שניהלו עסק עצמאי במשך שנים ומסיבות שונות נאלצו לסגור אותו נותרים לעתים מובטלים, בלא הגנה סוציאלית בסיסית.

אורית נוקד: מדובר ביותר מ-300,000 אנשים שחיים ללא רשת הגנה, וזה מבלי להכליל את מאות אלפי בני משפחותיהם.

אורית נוקד: באופן אירוני, מדובר במגזר שזקוק ליותר הגנה סוציאלית משכירים, כי זהו המגזר הרגיש ביותר לתקופות מיתון ולמצבי חירום, כפי שגילינו לאחרונה במלחמת לבנון השנייה ובמתיחות ביישובי שדרות ועוטף-עזה.

אורית נוקד: לעצמאים יש בעיה בדרך שהציבור תופס אותם.

אורית נוקד: מכיוון שהעצמאים בעשירונים העליונים מרוויחים יותר מהשכירים, נראה כאילו העושר נמצא בקרב אלה שיש להם האומץ לפתוח עסק עצמאי.

אורית נוקד: אך המציאות שונה לחלוטין, מכיוון שעובדתית, בכל העשירונים הנמוכים ועשירוני הביניים, עצמאים הם עניים יותר בהשוואה לשכירים.

אורית נוקד: ראש לשכת העצמאים בישראל הגדיר זאת היטב: "אין הבדל בין מצוקה כלכלית של משפחה שבה ההורים הם שכירים שפוטרו מעבודתם למשפחה שבה ההורים הם בעלי עסק שהתמוטט.

אורית נוקד: בשני המקרים דמי האבטלה מהווים את רשת הביטחון האחרונה של אותן משפחות לפני הגיען לחרפת רעב".

אורית נוקד: לטעמי, החוק המוצע עוזר לא רק לעצמאים אלא להתנעת כלל הכלכלה הישראלית.

אורית נוקד: רוב העסקים בישראל הם קטנים ובינוניים.

אורית נוקד: העסקים הקטנים הם בעלי חשיבות מהותית בסיוע בצמצום האבטלה והעוני, בעיקר בתקופות של מיתון כלכלי ואבטלה גבוהה, ובפרט בקרב אוכלוסיות המתקשות להשתלב בשוק העבודה, כמו תושבי הפריפריה.

אורית נוקד: עסקים עצמאיים הם גם מנוע חשוב לדחיפת יוזמות חדשות וגמישות בכלכלה.

אורית נוקד: יש מי שטוען שביטוח אבטלה נועד להגן על עובדים שכירים מפני פיטורים שאינם בשליטתם, ולא על עצמאים שמפסיקים את העבודה ביוזמתם.

אורית נוקד: שמעתי גם טענות לגבי הקושי לאכוף את הנושא ולמנוע רמאויות.

אורית נוקד: לעניין השליטה בפיטורים, אני רוצה לציין שלרוב העסקים העצמאיים אין שליטה במשק, ופעמים רבות הם מתמוטטים מסיבות חיצוניות לעסק, שלא היו בשליטתם כלל.

אורית נוקד: לגבי הקשיים הביורוקרטיים, אני לא חושבת ששיקולים כאלה צריכים לעצור הצעת חוק, ולכן צריך למצוא את הפתרונות היצירתיים.

אורית נוקד: ולבסוף, אני טוענת שבמשך שנים ממשלת ישראל עסוקה יותר מדי בכיבוי שרפות ופחות מדי במניעת שרפות.

אורית נוקד: לכן, אני מאמינה שיחד עם חוק זה חשוב מאוד למצוא דרכים נוספות לסייע לעצמאים שנקלעו לקשיים לפני סגירת העסק, ולא לחכות שהעסק ייסגר.

אורית נוקד: אודה לכם אם תתמכו בהצעה הזאת.

אורית נוקד: למען השקיפות אני רוצה לציין שלפני שבוע עברה הצעת חוק דומה של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ואני מאוד מקווה שגם חבר הכנסת טל יעביר את הצעתו שלו, שאף היא דומה מאוד לזו.

אורית נוקד: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת אורית נוקד.

יולי יואל אדלשטיין: אם אני לא טועה, הצעת החוק של חבר הכנסת מיסז'ניקוב היא בעצם הצעתו של חבר הכנסת יורי שטרן המנוח.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שכל ההצעות גם יחד יחוקקו כאן, ויש לנו גם סנטימנט מסוים לנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 106) (דמי אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: רשימת הדוברים היא כדלקמן: חבר הכנסת יעקב מרגי – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת אורי אריאל, אברהם רביץ, משה גפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דב חנין, האם אדוני רוצה לנאום?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת מאיר פרוש ונסים זאב.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, עמיתי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא הצעה טובה.

דב חנין: אני תומך בה.

דב חנין: אני רוצה לברך את המציעה על הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אני גם רוצה להצטרף לדבריה הנכונים על המשמעות של הצעת החוק כחלק מיצירת רשת של ביטחון חברתי לאנשים שנמצאים במצוקה של אבטלה.

דב חנין: למרבה הצער, בחברה שלנו האבטלה איננה רק תופעה של אנשים שהיו בעברם שכירים.

דב חנין: האבטלה היא תופעה שמאפיינת גם עצמאים, בוודאי במצבים של משבר כלכלי או אפילו במצבים של מין צמיחה כזו, כמו שאנו חווים.

דב חנין: יש כאלה שצומחים במהירות, ויש כאלה שבכלל לא צומחים אלא אפילו קמלים במדיניות הכלכלית והחברתית שמתנהלת בישראל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני עליתי לדוכן גם לומר את הדברים האלה, וגם כדי לעמוד אל מול הטענות שאנחנו ניתקל בקשיים באכיפתו של החוק הזה ובקשיים ביישומו בפועל נוכח ההבדל שיש בין עובדים עצמאים לעובדים שכירים – טענות שעלו כבר בדיון בהצעת החוק של חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

דב חנין: לכל הטענות האלה יכולות להיות תשובות מאוד טובות.

דב חנין: אגב, לא צריך להמציא את הגלגל, כי יש מודלים שקיימים גם במקומות אחרים בעולם, וגם בהם ניתן להסתייע.

דב חנין: הדברים האלה יכולים למצוא את פתרונם הראוי והנכון במהלך הכנתו של החוק לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: לכן אני מציע לכל חברי לא לשמוע לאותם קולות של ספק, לאמץ את החוק הזה ולהתמודד עם הקשיים ועם השאלות המתעוררות לקראת המשך הדרך, בהכנתו לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, כהרגלו, יהיה אחרון הדוברים בדיון בהצעת חוק זו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא מסכם את הדיון.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא בטוח שביטוח האבטלה הזה הוא ביטוח למובטל.

נסים זאב: האבטלה תלך ותתרחב.

נסים זאב: אין ביטוחים לאבטלות פה.

נסים זאב: אנחנו יותר ויותר הולכים לכיוון ייבוא, ואנחנו יותר ויותר סוגרים בתי-חרושת.

נסים זאב: המכולות הקטנות נסגרות, והולכים יותר לסופרמרקטים.

נסים זאב: אנחנו יודעים שיש הרבה נפילות בעניין של השוק, של אנשים שבקושי רב משתכרים למחייתם, ובסופו של דבר העסקים הקטנים והבינוניים נסגרים.

נסים זאב: שמעתי רבים, אם זה מסגר או נגר, שאומרים: כשאין לי עבודה, ואני נאלץ לסגור את החנות שלי כי באמת אין לי מה לעשות בחנות, אין לי ממי לקבל פרוטה כדי לקבל את פת לחמי.

נסים זאב: לכן הצעת החוק הזאת מאוד חשובה לאותם אנשים.

נסים זאב: ההתמודדות לא תהיה פשוטה במסגרת של החקירות האין-סופיות של החשודים למיניהם.

נסים זאב: פה מי שפותח עסק הוא כבר נהיה מיליונר, הוא כבר נדרש לחקירות.

נסים זאב: תארי לך, חברת הכנסת המציעה, מה יקרה כשהוא פתאום יסגור ויהיה חשוד שהוא סגר רק כדי לקבל את דמי האבטלה שלו.

נסים זאב: עוד פעם יראו שהוא פתח, יגידו לו: אתה פתחת עכשיו כדי לזכות עוד הפעם בדמי אבטלה נוספים.

נסים זאב: זה מין מעגל כזה, שייצור מצב שבו אותם המובטלים יעמדו בחקירות רבות עד שיזכו שהממסד יכיר בהם באמת.

נסים זאב: צריך לבחון את הוועדה שבודקת, שיהיו קריטריונים ברורים בעניין הזה, שאנשים לא ייאלצו, במקום לקבל דמי אבטלה, להיות בחקירות ואולי גם בתביעות לפלילים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 106) (דמי אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ח–2008, של חברת הכנסת אורית נוקד – קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד – נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 106) (דמי אבטלה לעובד עצמאי), התשס"ח–2008, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הבית, עשרה בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, ותוכן לקראת קריאה שנייה ושלישית בוועדת הכספים של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, חברת הכנסת נוקד?

אורית נוקד: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/196).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הנושא הבא: הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מטבע הדברים, חבר הכנסת יציג את הצעת החוק.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן יתקיים דיון.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם בצורה מתונה ושקולה, ככל שאני יכול, שההצעה שמונחת היום לאישורה של הכנסת בקריאה ראשונה היא הצעת חוק סביבתית חשובה ביותר וגם הצעת חוק חברתית חשובה ביותר.

דב חנין: אני רוצה להתחיל בנושא הסביבתי.

דב חנין: יש לנו לא מעט חקיקה סביבתית בישראל, אבל יש לנו בעיה מאוד קשה.

דב חנין: יש לנו צוואר בקבוק, וצוואר הבקבוק הגדול ביותר שלנו הוא האכיפה.

דב חנין: הרבה מאוד חוקים סביבתיים בישראל הם חוקים ראויים וטובים, אבל אין להם, למרבה הצער, קשר לעולם המציאות.

דב חנין: אין מי שיבוא ויאכוף את החוקים האלה.

דב חנין: אנחנו, חברי הכנסת, הארגונים הסביבתיים והציבור הרחב, בצדק, באים למשרד להגנת הסביבה ודורשים ממנו אכיפה סביבתית.

דב חנין: בא המשרד להגנת הסביבה ועונה לנו, בצדק: איך אני אבצע אכיפה סביבתית, מאילו תקציבים?

דב חנין: התקציב של המשרד להגנת הסביבה הוא אפס-נקודה-אפס-אפס אחוז מתקציב המדינה.

דב חנין: אין כסף לאכיפה.

דב חנין: צודקים.

דב חנין: אנחנו באים אל השלטון המקומי ואומרים להם: למה אתם לא מבצעים אכיפה סביבתית?

דב חנין: אומר השלטון המקומי: ולנו יש כסף?

דב חנין: יש לנו אפשרות לבצע אכיפה?

דב חנין: בקושי אנחנו משלמים משכורות לעובדים.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה בא לפתור שתי בעיות, והוא חותך את הקשר הגורדי הזה באמצעות מהלך שמשיג שתי מטרות.

דב חנין: המטרה הראשונה היא מטרה של הגנת הסביבה; המטרה השנייה היא מטרה של חיזוק השלטון המקומי.

דב חנין: החוק הזה עושה דבר מאוד פשוט: הוא נותן לרשות המקומית סמכות להכשיר פקחים שתהיינה להם סמכויות לבצע אכיפה סביבתית.

דב חנין: הפקחים האלה יוכלו להטיל קנסות לפי כל החוקים הסביבתיים שהחוק מונה, והרשימה נקובה בחוק שלפניכם, והכספים האלה ילכו לקופתה של הרשות.

דב חנין: כך אנחנו יוצרים מנגנון שנותן לרשות המקומית תמריץ לבצע אכיפה סביבתית.

דב חנין: היא לא תעשה את האכיפה הסביבתית כמי שכפאו שד, מכיוון שדורשים ממנה, לוחצים עליה ורוצים ממנה.

דב חנין: היא תעשה את זה כי זה יהיה לה כדאי.

צבי הנדל: אתה לא משנה את הסמכויות של הפקח, אתה פשוט דואג שיהיו פקחים.

דב חנין: אני מקנה לרשות המקומית סמכות להכשיר פקחים.

דב חנין: אנחנו נצטרך כמובן לתת לפקחים האלה סמכויות.

דב חנין: הנושא הזה עדיין נדון בוועדה ומעורר שאלות.

דב חנין: בדברי ההסבר אנחנו מדברים גם על הנושאים שנצטרך לשקול, בשים לב לכל העדינות והרגישות של הסמכת פקחים.

צבי הנדל: בחוק כזה אתה לא מרחיב את סמכויות הפקח.

דב חנין: סמכויות הפקח בחוק הזה נקובות בסעיף 4 – סמכויות הפקח הסביבתי.

דב חנין: לפי סעיף 4, חבר הכנסת הנדל, אחרי שהוא מזדהה, יש לו סמכויות להיכנס למקום פיקוח בכל עת סבירה, ובלבד שלא ייכנס למקום שמשמש למגורים אלא על-פי צו של בית-משפט, וכמובן הוא לא יוכל להיכנס למקום המוחזק על-ידי מערכת הביטחון אלא אם כן יש לו אישור כניסה מאת הגורמים הביטחוניים, אבל למקומות אחרים הוא יוכל להיכנס.

דב חנין: הוא יוכל לדרוש ממפוקח ומכל עובד שמועסק על-ידו ומכל נושא משרה בתאגיד רלוונטי להזדהות, למסור שם ומען ולהציג תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת שמזהה, וכן לדרוש מאותם אנשים – – –

ראובן ריבלין: אתה מקנה להם את הסמכויות שקיימות לפקח לפי החוק היום.

ראובן ריבלין: אתה לא מרחיב את הסמכויות.

דב חנין: לא, החוק בעצם מגדיר מערכת מאוד מוגדרת ומתוחמת של סמכויות, שהמטרה שלה לאפשר לפקחים לעשות את עבודתם, ולא מעבר לזה.

דב חנין: הרעיון של החוק, חבר הכנסת הנדל, שגם עבירות סביבתיות יהיו כמו עבירות חנייה.

דב חנין: אתה יודע שלרשות המקומית יש אינטרס לפקח על עבירות חנייה כי זה מקור כספי.

דב חנין: אני אומר, למה לא ננהג כך גם בנושאים סביבתיים?

דב חנין: במקום שנצטרך לרוץ אחרי הרשות המקומית, הרשות המקומית תרוץ אחרי העבריינים, כי יהיה לה כדאי לרוץ אחרי העבריינים, כי הכסף הזה יגיע לקופתה ויוכל לעזור לה להתמודד עם שאלות סביבתיות, חברתיות, תרבותיות.

דב חנין: הרי יש משבר אמיתי של השלטון המקומי, בוודאי של רשויות מקומיות עניות.

דב חנין: לכן, עמיתי חברי הכנסת, החוק הזה קובע מערכת מאוד נכונה, מערכת של תמריץ כלכלי לפעולת השלטון המקומי, כדי לחזק את האכיפה הסביבתית, שזה באמת נושא שראוי לחיזוק מאוד דרמטי אצלנו, ובמקביל – כדי לעזור לשלטון המקומי.

דב חנין: אלה שתי מטרות מאוד ראויות.

דב חנין: אם נרוויח מקור כספי לשלטון המקומי אנחנו נשמח, ובוודאי אם התוצאה תהיה שיפור משמעותי באכיפה הסביבתית, כפי שהחוק הזה מציע.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, בדברי ההסבר שנמצאים לפניכם – לא ארחיב – תיארנו את הנושאים שהוועדה תצטרך להמשיך ולשקול לקראת הכנת החוק הזה לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: הושקעו בחוק הזה עבודה רבה ומחשבה רבה.

דב חנין: אני רוצה להודות למשרדי הממשלה השונים שאתם היינו בתהליכים של הידברות, שהביעו נכונות והבנות והסכמות שאפשרו לנו לקדם את החוק הזה, ואני מקווה שיאפשרו לנו להמשיך לקדם אותו גם הלאה.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה לכל חברי ועדת הפנים והגנת הסביבה, ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אופיר פינס ולצוות הוועדה, שעשו עבודה טובה כדי לקדם את החוק במהירות.

דב חנין: אני רוצה להביע תקווה, עמיתי חברי הכנסת, שלא רק נאשר אותו היום בקריאה ראשונה – ואני בטוח שנאשר אותו פה אחד – אלא אני מקווה שנצליח לאשר אותו במהירות בקריאה שנייה ושלישית, ובאמת להביא לשיפור גם בתחום הסביבתי וגם בתחום השלטון המקומי בישראל.

דב חנין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חנין.

יולי יואל אדלשטיין: טוב שאמרת בקריאה ראשונה, כי אחרי כל מסכת התודות חשבתי שהסתיימה כבר קריאה שנייה ושלישית, אבל טרם הסתיימה אפילו ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים) של חבר הכנסת חנין וקבוצת חברי הכנסת – מתחיל הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת , בבקשה.

רונית תירוש: – – –

יולי יואל אדלשטיין: הבנו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת מוחמד ברכה, רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ראובן ריבלין, לא רק שלא איננו, אלא נוכח.

ראובן ריבלין: אני מברך על החוק, אלא אם כן יאיר את עיני – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ריבלין מביע את תמיכתו מהמקום.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת , מרינה סולודקין, , אורי אריאל, אברהם רביץ, חבר הכנסת .

צבי הנדל: אני השתכנעתי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת הנדל השתכנע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, השכלתי עכשיו להבין את המשמעות "שופטים ושוטרים תיתן לך בכל שעריך".

נסים זאב: צריך שהשופטים והשוטרים והפקחים יהיו מתוך השערים, מתוך הערים.

נסים זאב: לא משהו ארצי – משהו עירוני, משהו מתוך המערכת, לתת להם מוטיבציה.

נסים זאב: איך נותנים מוטיבציה?

נסים זאב: אז אתן לכם את הדוגמה של דוחות החנייה.

נסים זאב: עומדים כמו עורבים ומחכים שיצא מהרכב, וכשהוא רואה אותו ליד האוטו, הוא כבר צילם אותו.

נסים זאב: הוא אומר לו: אדוני, אני עומד.

נסים זאב: הוא אומר לו: לא יעזור לך, כי כבר רשמתי את הדוח.

נסים זאב: אז נותנים להם מוטיבציה, ואני אומר לכם שזה לא יעבוד עד שלא ייתנו מוטיבציה לאותם הפקחים שירדפו אחרי אותם האנשים שאולי השאירו בקבוק פה ופח זבל שם, כדי לרדוף אחריהם ולתפוס אותם כמו שתופסים עם דוחות חנייה, וזה לא יעבוד – – –

ראובן ריבלין: לא היה אף עבריין בארץ – – –

נסים זאב: ודאי שלא היה עבריין, גם לא היה לאנשים מה לשלם.

נסים זאב: באמת, זה כבר מוגזם.

נסים זאב: כשרוצים לסמא עיניים – סליחה, כשמערכת רוצה לעצום את עיניה, אתם יכולים לראות שכונות שלמות נבנות, ואני לא רוצה לומר איפה בדיוק, שלא יגיעו מחר בבוקר הפקחים, אבל בונים קומות שלמות ואין פקחי עירייה בכלל.

נסים זאב: לא רואים ולא שומעים.

נסים זאב: עיניים להם ולא יראו.

נסים זאב: אבל פתאום פה, בהצעת החוק הזאת, תהיה מוטיבציה כל כך גבוהה לאותן רשויות כדי שתהיה להן עוד הכנסה.

נסים זאב: אני מאחל להם עושר ואושר וגם קצת כבוד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח–2008, לוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תשעה בעד, אין מתנגדים ויש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/195).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 55) (אי-התיישנות עבירות הקשורות לרצח ראש הממשלה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת צבי הנדל – קריאה ראשונה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לוועדת החוקה, שמאוד התרגשה כשדנה בחוק הזה, ואישרה להעלות אותו לקריאה ראשונה.

צבי הנדל: אני חייב להסביר בשני משפטים את החוק.

צבי הנדל: מובן שהדבר שהביא אותי לידי חשיבה על חקיקה כזאת היה רצח ראש הממשלה שלנו יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

צבי הנדל: לאחר הרצח שמעתי טיעונים וטיעונים שכנגד משני צדי המתרס הפוליטי בישראל: אלה טוענים שיש ציבור שהסית וצריך להעמיד אותו לדין וכו', ואלה טוענים שהסתירו הרבה דברים ויש פה קונספירציה, ולכל אחד יש טענות מטענות שונות והוא משוכנע שעוד יבוא יום ויגלו שלא רק הרוצח הוא הרוצח וכו'.

צבי הנדל: לגבי זה שהרוצח הוא הרוצח אין לי שאלה ואין לי ספק, והוא בכלא.

צבי הנדל: עליו אין לי תיקוני חקיקה.

צבי הנדל: אני רציתי שכל מי שיתברר בעתיד שהיה שותף בדרך כזאת או אחרת ברצח ראש ממשלה, שהוא רצח פוליטי – – –

ראובן ריבלין: שהיה שותף או שיהיה שותף חלילה.

צבי הנדל: לעתיד, בוודאי.

צבי הנדל: – – – בדרך כלשהי לרצח ראש ממשלה – והלכנו על ראש ממשלה כי הקואליציה ביקשה שאני אתמקד בזה, כי רציתי לדבר בכלל על חברי ממשלה.

ראובן ריבלין: רצח פוליטי.

צבי הנדל: אבל הם ביקשו ראש ממשלה, אז לא אכפת לי.

צבי הנדל: כי באמת האירוע המכונן אצלי היה האירוע הזה, וידע כל מי שמתכנן לעתיד – חס וחלילה, אני מקווה שלא – שידע שאין על זה התיישנות.

צבי הנדל: אין מצב שאם הצלחתי להתחמק 10 או 20 שנה, אז יותר לא ירדפו אותי.

צבי הנדל: והלוואי שלא יימצא אף אחד אף פעם, וגם באירוע הזה של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, יתברר שבאמת הרוצח הוא הרוצח ואין בלתו, לא היה עוד מישהו בשום צורה שהיא, לא מצד זה ולא מצד זה.

צבי הנדל: אבל אם יתברר, אז אין לגביו התיישנות.

צבי הנדל: אני מבקש מהחברים לתמוך.

צבי הנדל: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בקריאה ראשונה, לכן נעבור לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , חבר הכנסת אורי אריאל, חבר הכנסת אברהם רביץ, חבר הכנסת , חבר הכנסת – אינם נוכחים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק ראויה, ובוודאי אי-אפשר לעבור לסדר ולומר שיש התיישנות ברצח ראש הממשלה או מי שהיתה לו קשירת קשר לרצח ראש ממשלה.

נסים זאב: אבל אני חושב שעל שום רצח שבעולם אי-אפשר למחול.

נסים זאב: אגב, בשבוע שעבר שר המשפטים דיבר פה בנושא של סגירת תיקים אחרי שבע שנים, והוא אמר שאנחנו לא יכולים כל פעם לחדש שבע שנים מיום החקירה כשמדובר בעבירות קלות.

נסים זאב: בעבירות חמורות, כגון רצח או פדופיליה וגילוי עריות וכו', אדרבה, יש להאריך את זה: במקום 20 שנה ל-25 שנה.

נסים זאב: אני חושב שהמסר שזה רק ראש ממשלה ולא שרים ולא רצח פוליטי כלשהו, כשמדובר גם בחברי כנסת – הרי אנחנו הולכים לעידן שאני לא יודע לאן אנחנו מובילים את הציבור שלנו בתקופה הזאת ובתקופה הבאה, ואנחנו זקוקים לרחמי שמים מרובים.

נסים זאב: אז הקיצוניות יכולה להיות לכאן ולכאן.

צבי הנדל: בכל מקרה רחמי שמים יותר חשוב.

נסים זאב: לכן אני חושב שלא צריך לצמצם, ולא צריך להיכנע לוועדת שרים שאמרה שצריך למקד את זה אך ורק ברצח ראש ממשלה, כי זה אומר שמכלל הן אתה שומע לאו.

נסים זאב: אז ברצח של שרים כמו רחבעם זאבי, זה לא כל כך נורא.

נסים זאב: מה יקרה בעוד 15 שנה או 20 שנה, כשאותם רוצחים ארורים יהיו בידינו?

נסים זאב: אז מה, לא נעשה משפט צדק עם אותם רוצחים?

נסים זאב: מה, יהיה מצב שיהיה חוק ההתיישנות?

נסים זאב: לכן אני חושב שצריך להרחיב את המעגל בעניין הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 55) (אי-התיישנות עבירות הקשורות לרצח ראש הממשלה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת , קריאה ראשונה – מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 55) (אי-התיישנות עבירות הקשורות לרצח ראש הממשלה), התשס"ח–2008, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, יש לנו שבעה קולות בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותוכן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/197).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק נכי המלחמה בנאצים (תיקון מס' 16) (חישוב הכנסה לנכה נצרך ולנכה נזקק), התשס"ח–2008, של חברי הכנסת ושלי יחימוביץ – קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , היום מחוקק פעיל מאוד, יציג את החוק לקריאה ראשונה.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מאחר שהחוק הזה הוא חוק תקציבי, אז בעצה אחת עם הקולגה שלי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, הסיכום של הדיון וההצבעה יהיו במועד אחר.

צבי הנדל: את הסיכום תעשה חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני עושה את ההקדמה.

צבי הנדל: אני חייב להגיד שגם בקריאה הטרומית ולצערי גם בקריאה הראשונה הממשלה מתנגדת לחוק הזה.

צבי הנדל: אנחנו אומנם שומעים תמיד שיח ציבורי שבו מדברים גבוהה גבוהה, בכל כלי התקשורת, כל השרים, ברגע שאנחנו באים לדון בסוגיות שנוגעות לאנשים שנפגעו בתקופת הנאצים; אבל ברגע שמגיעים לחקיקה וזה צריך לעלות קצת כסף, ולא מדובר בהרבה, מייד קופצים ומתנגדים.

צבי הנדל: אנחנו עוסקים כאן בנכים שנלחמו בנאצים, זאת אומרת, זאת אוכלוסייה שהיא הקצה של הסובלים בכל הסוגיה הזאת, אנשים שנשארו נכים בעקבות זה שהם נלחמו נגד הנאצים, ויש לגביהם חוק.

צבי הנדל: הבעיה היא שאם הם מקבלים הטבה אחרת מביטוח לאומי, אז מייד זה מקזז להם מהחוק הזה.

יעקב כהן: רק מי שנלחם?

צבי הנדל: לא, גם מי שנלחם וגם מי שנכה רדיפות הנאצים.

צבי הנדל: זה אותו חוק, אתה צודק.

צבי הנדל: לכן באנו לתקן את החקיקה, שמי שסובל ומקבל קצבת זיקנה, למשל, או כל קצבה אחרת, ועקב נכותו כנכה רדיפות הנאצים או המלחמה בנאצים הוא מקבל את הפיצוי הזה, שזה יהיה פיצוי נוסף.

צבי הנדל: אני מסכים שזה פיצוי נוסף, אבל יש לו בעיות נוספות, הוא נכה.

צבי הנדל: ובדרך כלל מדובר באנשים מבוגרים מאוד מאוד.

צבי הנדל: לכן אין מקום לייתר את החקיקה לגבי הנכים מתקופת הנאצים, הן נכי רדיפות הנאצים והן נכי המלחמה בנאצים.

צבי הנדל: לכן באנו לתקן את הסוגיה הזאת.

צבי הנדל: אני חושב שזה מאוד ראוי.

צבי הנדל: לא אחת היו ניסיונות לתקן את החוק הזה, תמיד זה נדחה.

צבי הנדל: שמחתי מאוד שהכנסת, קואליציה ואופוזיציה, אפשרה לנו להעביר את החוק הזה בקריאה טרומית, אף-על-פי שהממשלה לא ראתה את זה בעין יפה.

צבי הנדל: אני מקווה שכך זה יהיה גם בקריאה ראשונה וגם בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

צבי הנדל: יש ציבור לא גדול, לצערי, והוא הולך ומתמעט, שמצפה לחוק הזה מאוד מאוד.

צבי הנדל: כמובן הם דחקו בנו, גם בחברת הכנסת יחימוביץ וגם בי, וביקשו שנעזור להם להעביר את החוק, ואני מצפה שבעזרת השם כשנעלה את זה לדיון במליאת הכנסת, כשהמליאה תהיה מלאה יותר, על מנת שנוכל להשיג למעלה מ-50 מצביעים – כי מדובר בחוק תקציבי – אכן יהיו לנו המצביעים הדרושים, ויבוא לציון גואל, ובעיקר לאותם זקנים נכים שראוי שנתחשב במצבם ונעזור להם.

צבי הנדל: תודה לכל אלה שנשארו בסבלנות לשמוע אותי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת החוק, בעיני ובעיני רבים, חשובה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו דיון.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה, כאמור, במועד אחר.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון הוא חבר הכנסת יעקב כהן, כיוון שחבר הכנסת מאיר פרוש לא נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין, ואחריו, במפתיע, יסכם חבר הכנסת נסים זאב.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני חושב שהצעת החוק הזאת היא הגונה, חיונית והכרחית, ובאה לתקן עוול בל-ישוער שעשו לקומץ אלה שהם שארית הפליטה.

יעקב כהן: הקומץ הזה, שעבר את כל מאורעות השואה – אי-אפשר לתאר מה הסבל והצרות והרדיפות שהם עברו.

יעקב כהן: אני זוכר שנסעתי פעם למסע לחוץ-לארץ עם אחד הפליטים האלה, והוא אמר לי: כשאני משחזר אני לא מאמין בעצמי שעברתי את הטרגדיות האלה, ואיך יכולתי לחיות; זה מטיל בי ספק אם יכול להיות שעברתי את גודל הזוועות שעברנו.

יעקב כהן: הם עברו את כל זה והם הוכרו כנכים, וממשלת ישראל קיבלה בעבורם סכומי עתק בשנות ה-50 – ומזה בנו את המדינה בראשית צעדיה; חרף העובדה שחלק מהאוכלוסייה של הפליטים ושל הנכים ונרדפי הנאצים קיבלו ישירות מהגרמנים – בחרו משום-מה וקיבלו ממדינת ישראל, ומדינת ישראל קיבלה את מלוא התמורה, ומזה בנו את המדינה.

יעקב כהן: בניגוד לאחרים – לא נותנים להם מתנה וזה לא איזה מין חסד.

יעקב כהן: זה דבר שמגיע להם וצריך לתת להם, והולכים ומקזזים להם את הקצבאות שהם אמורים לקבל כמו כל אזרח במדינה.

יעקב כהן: אני חושב שזה לא מן היושר, לא מן ההגינות.

יעקב כהן: לכן החוק הזה הוא חוק חיוני.

יעקב כהן: זה פשוט תיקון עוול.

יעקב כהן: ואני מקווה, בזמן שהיום נכנסה התודעה להיטיב עם ניצולי השואה, והיום מדברים על כל הדברים שמדברים בהצעות ובהחלטות בעניין ניצולי השואה – לא שנרדפו והוכו, חלקם פשוט ברחו בשנות השואה למדינות אחרות, וגם את זה, כמובן, צריך וראוי לְזַכּוֹת, אבל הם לא באותה אוכלוסייה.

יעקב כהן: לא אותן טרגדיות הן עברו, שתי האוכלוסיות האלה.

יעקב כהן: הן אינן דומות.

יעקב כהן: בטח ובטח האוכלוסייה, הקומץ הזה, שמיום ליום הולך ודל, לצערנו.

יעקב כהן: את שארית חייהם, את הימים האחרונים שהם צריכים לחיות, ודווקא בימים האלה, בזיקנה, שגדלים הקשיים ונזכרים, והמחלות מתגברות, והזיכרונות וכל האירועים שהם עברו משפיעים עליהם בשנים האלה, הם צריכים דווקא לקבל יותר, ודווקא אז מורידים להם את קצבאות הזיקנה שמגיעות להם.

יעקב כהן: אין בזה היגיון, ואני חושב שהחוק הוא מאוד חיוני, וצריך לראות שהוא יעבור, ואני מקווה שהוא יעבור כדי לתקן את העוול הנוראי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה הנכבדה, חברי חברי הכנסת, בטרם הצטרפותך מחדש לכנסת, אדוני היושב-ראש, שימשתי, מטעם סיעתי, בוועדת העלייה והקליטה, ויחד עם חברי בוועדה אנחנו דאגנו, באמת, כוועדה – שהיא המקום היחיד שבו יכולים לשטוח אותם עולים, או אותם אלה שנפלו בין הכיסאות והם ניצולים, אולי האודים האחרונים לניצולים מהמאורעות האיומים של השואה, והיינו להם לפה.

ראובן ריבלין: גם בוועדת הכספים, פעמים רבות, אנחנו נתקלים בנושא זה.

ראובן ריבלין: אתה היית עסוק בנושאים אחרים, בוועדה אחרת, וביקשת ממני להשתתף בוועדה שדנה בהצעת החוק של חבר הכנסת הנדל ושל חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

ראובן ריבלין: נקלעתי, עוד פעם, לדבר שבו הזעקה היא כזאת שאנחנו לא יכולים להתעלם ממנה בשום פנים ואופן, כאשר יושבים מולנו אותם אנשים, אשר חלקם מקבלים את הדמים המעטים שאנחנו יכולים כמדינה להרשות לעצמנו, כי מהכספים שקיבלה המדינה כפיצויים מגרמניה, עבור כל המעשה הנורא שנעשה לעמנו, אנחנו הקמנו את המדינה.

ראובן ריבלין: אבל זה לא מספיק לאלה שהם היום, במידה רבה, חסרי ישע או אלה אשר הדמים היחידים שמקיימים את דמם הם אותם פיצויים שאנחנו כמדינה מבקשים להעניק להם בגלל המאורעות אשר באמת פגעו בהם והשאירו אותם כהוכחה ואנדרטה היסטורית.

ראובן ריבלין: אנחנו ישבנו ויכולנו להבדיל בין דם לדם, בין אותם אנשים אשר היו באותן מדינות אשר לחמו בנאצים – אותם אנשים אשר לא הלכו כצאן לטבח, אלא עמדו יחד עם אנשים בעולם כולו, עם צבאות שונים ונלחמו בנאצים.

ראובן ריבלין: היו כאלה שהגיעו לפני 1952, כאשר חוקקנו את חוק נכי רדיפות הנאצים.

ראובן ריבלין: היו כאלה שהגיעו אחרי כן, והיו כאלה שזה מקרוב הגיעו, והיו בכל אותם אירועים ומאורעות אשר היו נחלת האנשים אשר חיו בזמן מלחמת העולם השנייה והיו במדינות אשר היו למרמס ולמאכלת החיה הנאצית.

ראובן ריבלין: אנחנו יושבים וצריכים פתאום, בגלל מגבלות האוצר, להבחין בין אנשים לאנשים.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לשבח את עמידתו של חבר הכנסת הנדל מול כל הלחצים והאמירה הברורה שאנחנו מבינים את מגבלות האוצר, אבל כאשר אנחנו מדברים על אוכלוסייה שכל יום אחוזים ממנה פשוט הולכים לעולמם, אנחנו לא יכולים יותר להפקיר אותם.

ראובן ריבלין: אף-על-פי שהחוק הופך להיות חוק תקציבי, אנחנו בכנסת ניתן להם את פתחון הלב על מנת לתת מענה, לא רק מענה לשון והכרזות.

ראובן ריבלין: כבר ציינתי לא פעם שראש הממשלה שלנו באמת התברך, או יש לו התכונות המאפשרות לו לשון קלה.

ראובן ריבלין: הוא יכול להבטיח הבטחות, יכול לגרום למצב שבו באותו רגע אנשים מקבלים באמת איזה משב רוח ואיזו התעלות אשר מבטיחה רבות, ובסופו של דבר מתבררת כהבטחת שווא.

ראובן ריבלין: פעמים רבות אמירת האמת לאנשים יותר גדולה ויותר חשובה ממתן הבטחות שהן נשיאים ורוח וגשם אין.

ראובן ריבלין: מתת, כפי שאומר משלי, הבטחת מתת לעני על-ידי עשיר ואי-מילוי הבטחה זו – יותר גרוע.

ראובן ריבלין: כמו שאנחנו מצפים לגשם ורואים את העננים והרוח והקור העז התופס אותנו והגשם נמנע מאתנו מפני חטאינו, כנראה.

ראובן ריבלין: אנחנו כך, כאשר אנחנו מתייחסים לאותה אוכלוסייה ומבטיחים בקולות ובתרועות שהנה אנחנו הולכים להסדיר את העניינים האלה, ואחר כך שומעים פתאום שאנחנו מעבירים את הכול לוועידת התביעות, שהיא בכלל לא חלק ממדינת ישראל, ואולי פועלת פעמים רבות בניגוד לאינטרס של מדינת ישראל ובניגוד להשקפת עולמה של המדינה כמדינה והחברה בישראל כחברה – כיצד צריכים אנחנו לנהוג כלפי אותם אנשים אשר אנחנו היום צריכים לשריין אותם, בימי בלותם, ולתת להם את האפשרות שזיקנתם תוכל להיות כזאת אשר הם יתברכו בה, או לפחות יוכלו לאחוז את בשרם, את לבם ואת נפשם יחד?

ראובן ריבלין: לכן, אני חושב שצריך לברך את חבר הכנסת הנדל ולקרוא לכל חברי הכנסת לבוא ולהצביע ביום הקובע, אם הם מהאופוזיציה, אם הם מהקואליציה, כי אנחנו לא יכולים, בעניין זה, להבחין בין קואליציה לאופוזיציה.

ראובן ריבלין: אני קורא לכל חברי הכנסת, יהודים וערבים, לבוא ולתת את קולם על מנת שהמדינה תבין שבעניין זה לא עושים חשבון.

ראובן ריבלין: אני מן החברים בוועדת הכספים של הכנסת, שלמרות היותי באופוזיציה, גברתי השרה הנכבדה, נוהג מנהג ממלכתי ביותר.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע שנאומך, אדוני היושב-ראש, מלווה בליווי מוזיקלי?

ראובן ריבלין: אני לא יודע מי פתח פה את המוזיקה שלו, אבל כנראה הבטחתו של ראש הממשלה ש"קול המוזיקה" לא יבוטל, אף-על-פי שהוא לא יודע ואין לו מושג מה הוא אמר ומה הוא הבטיח – נראה שבכל זאת זה מתגשם.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, יש נבואות שמגשימות את עצמן גם אם לא שמים לב מה תוכנן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני חושב שכך אנחנו צריכים לעשות ונחכה ונמתין עד שיבואו חברי הכנסת, כל ה-120, ויצביעו בעד החוק.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מעלה על הדעת אפילו שיהיו מתנגדים להצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב הוא אחרון הדוברים בדיון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שהיה נוהג לומר ראש ממשלתנו לשעבר, אריאל שרון, שכולנו מאחלים לו בריאות, במקרים כאלה הוא היה אומר: "תיזהר, הפרוטוקול לא רואה את החיוך".

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המפרשים אומרים: למה ויקחו לי תרומה ולא ויתנו לי?

נסים זאב: כי צריך האדם הנותן להבין שזה לא כסף שלו, הוא בסך הכול עושה העברה.

נסים זאב: הממשלה הזאת מקבלת את הכספים על-פי דין כדי להעביר את זה הלאה.

נסים זאב: זה לא כסף ממשלה שהיא יכולה לחשב את זה בתגמולים או בהכנסות של המקבל.

נסים זאב: חוק נכי המלחמה בנאצים בא להוסיף תגמול מיוחד לאותה קבוצה ייחודית שסבלה כל כך הרבה שנים, שסובלת מבעיות נפשיות קשות, מטראומה, עד היום הזה.

נסים זאב: התגמולים שמשולמים לנכה נצרך או נזקק בוודאי לא יכולים להיכלל במבחן ההכנסות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף דבר אחד, צריך לקחת בחשבון שזה לא ייכלל במבחן ההכנסה, למשל גם לצורך הנחה בארנונה.

נסים זאב: יש הרבה מיסויים, כשאתה מגיע לרמה מסוימת אתה נחשב כבעל הכנסה.

נסים זאב: הצעת החוק בעצם אומרת שהוא יוכל לקבל בכל זאת את קצבת הנכות שמגיעה לו על-פי דין, אף-על-פי שהוא מקבל את התגמול באמצעות חוק נכי המלחמה בנאצים, וזה לא ייחשב כהכנסה נוספת.

נסים זאב: אבל צריך להסתכל גם בפן האחר של הדבר, שלא תיחשב ההכנסה הזאת כהכנסה מנופחת לצורך ההנחות שהיו מגיעות לו, לאותו נכה, על-פי דין, ומשום שעכשיו ההכנסה גדלה הוא לא זכאי ולא נכנס לאותם קריטריונים.

נסים זאב: יש לקחת את זה בחשבון לקראת הקריאה השנייה והשלישית, זה הרבה כסף, ידידי , ויש לזה הרבה משמעויות במיסויים כאלה ואחרים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, סיכום הדיון והצבעה – אם חבר הכנסת או חברת הכנסת ירצו להשיב למתדיינים, הם יוכלו לעשות זאת בסמוך להצבעה, וההצבעה תתקיים כשאולם המליאה יהיה קצת יותר מלא.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/194).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 42) (שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה), התשס"ח–2008, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את החוק חבר הכנסת עתניאל שנלר.

עתניאל שנלר: אדוני ראש הממשלה – אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

יולי יואל אדלשטיין: אני סולח לך על הטעות.

עתניאל שנלר: אתה אומר שזו הזדמנות לראות את החזון לעתיד.

עתניאל שנלר: ייקח עוד זמן, אבל בהצלחה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, לעתים אתה עומד כאן ומנסה לחוקק חוקים אשר תפקידם לשנות דברים במהות.

עתניאל שנלר: הפעם לפניכם חוק שכל מטרתו לקחת לעומק, לרצינות הכי עמוקה והכי רבה, את עבודתו של מבקר המדינה.

עתניאל שנלר: מבקר המדינה עושה עבודת קודש.

עתניאל שנלר: גם אם לעתים אנחנו עשויים לחלוק על חלק ממסקנותיו, אולי על התהליכים, ככלות הכול מבקר המדינה עושה עבודה מאוד חשובה, ואחד הדברים היותר מהותיים הוא בסוגיות הביטחוניות, שבהן הוא חופר, בודק ומוצא לעתים ליקויים שהם אינם בגדר חיי היום-יום אלא בגדר שאלות קיומיות.

עתניאל שנלר: משום שהנושאים חסויים בחלקם הגדול, עולה השאלה אם לדון בהם בוועדה לביקורת המדינה.

עתניאל שנלר: לצורך כך קבע המחוקק שהוועדה לביקורת המדינה, תפעל בתוכה ועדת משנה שתדון באותן סוגיות רגישות שראוי לדון בהן לעומקם של דברים, אבל בדיון מקצועי ולא ציבורי, מטעמים מובנים.

עתניאל שנלר: ההחלטה אם הדיון יהיה חסוי או גלוי, או אם לדון בפורום זה או אחר, נתונה היום אך ורק ליושב-ראש הוועדה על-פי החוק, משום שכנסת ישראל זוכה תמיד ליושבי-ראש ועדות טובים – גם היום יש יושב ראש ועדה מצוין, חבר הכנסת אורלב.

עתניאל שנלר: אבל הנוהל הוא שהוועדה הזאת היא בידי האופוזיציה.

עתניאל שנלר: יכול לעלות על הדעת שאולי, שמא, מתוך חשד אפילו, יושב-ראש הוועדה ינהג שלא כראוי, לא עלינו, בסוגיות הרגישות.

עתניאל שנלר: אשר על כן, הצעת החוק אומרת שכל אותם דוחות בתחום הביטחוני אשר יגיעו לשולחנו של יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, משום האחריות הגדולה מוטלת על כתפיו, יידונו באותם חלקים בוועדת המשנה לביטחון, אשר תדון בהרחבה בדוח, דיון מעמיק, תחליט מה לצנזר מתוכו ומה לא, ומה שנוגע לפרסום אותו דוח, ותחליט על דרכי הדיון וההתמודדות עם הסוגיות האלה בהקשרים הרחבים.

עתניאל שנלר: מאוד שמחתי לראות את מלאכתה של הוועדה לביקורת המדינה בראשותו של יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אורלב, שמבצע את תפקידו בצורה יוצאת מהכלל, עם אחריות ממלכתית ראויה לציון.

עתניאל שנלר: לכן אנחנו מציעים להעביר את הדיון הקונקרטי בשאלות הביטחוניות מידיו הבלעדיות של יושב-ראש הוועדה לאותה ועדת משנה לביטחון הפועלת בתוך הוועדה לענייני ביקורת המדינה, ויהיה בכך גיבוי יותר רחב והתייחסות יותר מעמיקה לדוח של מבקר המדינה – לחזק את מעמדו של מבקר המדינה ואת מוסד הכנסת בהקשר זה.

עתניאל שנלר: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה קריאה ראשונה, ולהחזיר אותה לוועדה שלנו, הוועדה לענייני ביקורת המדינה, על מנת שנוכל לדון בה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עתניאל שנלר, גם על התואר שהעניק לי.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 42) (שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת עתניאל שנלר – רשימת הדוברים היא: חברי הכנסת , , אברהם רביץ, , .

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כולנו זוכרים: אחרי מלחמת לבנון השנייה דנו באותם נושאים בוועדות השונות.

נסים זאב: למשל, חבר הכנסת ריבלין, נושא תפקוד פיקוד העורף – זה נדון בוועדת המשנה, זה נדון בוועדת חוץ וביטחון וגם בוועדת המשנה, גם בוועדה לענייני ביקורת המדינה.

נסים זאב: ולא ידענו באילו חלקים המבקר אכן צריך לשים את הדגש ולתת את הדעת עליהם ואילו חלקים קשורים אך ורק לוועדת החוץ והביטחון.

נסים זאב: נוצר מצב שאפילו חשבו על ועדה משותפת, כאילו מדובר בוועדת הכלכלה ואולי בוועדת המדע כשיש נושא משותף.

נסים זאב: האחריות כאן, חבר כנסת שנלר, וגם אני חתמתי על הצעת החוק, אני חושב, זה מתוך אחריות ממלכתית, שאכן צריך לסווג את זה ולמקד את זה בדברים ובנושאים שהם רגישים לביטחון המדינה, שיידונו אך ורק בוועדת החוץ.

נסים זאב: שאלתי אליך: האם מבקר המדינה יוזמן לוועדת המשנה של חוץ וביטחון?

ראובן ריבלין: מה השאלה?

ראובן ריבלין: ודאי שהוא יוזמן.

נסים זאב: זו שאלה.

נסים זאב: למה זה בוודאי?

נסים זאב: עד היום אני לא יודע אם הוא הוזמן לוועדות המשנה, לא ידוע לי שהוא הוזמן לוועדת המשנה של חוץ וביטחון.

נסים זאב: הרי אנחנו אומרים שוועדת המשנה תחליט אילו נושאים להשאיר אצלה לדיון.

נסים זאב: השאלה אם יש מקום בחקיקה הזאת להזמין את מבקר המדינה, או שגם הוא, אסור לו להשתתף באותן ועדות ובאותם חלקים.

ראובן ריבלין: הוא כתב את הדוח, אז איך אסור?

נסים זאב: אבל עכשיו החוק בא לשנות את מה שהיה עד היום ובא לומר שיש נושאים שהם רגישים, שאולי גם המבקר לא טוב שידע אותם, מי יודע?

נסים זאב: ייתכן.

ראובן ריבלין: החוק, כפי שאני הבנתי, הוא שמה שהיה בסמכותו של היושב-ראש יהיה מעכשיו בסמכותה של הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עתניאל שנלר.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת נסים זאב, אני מאוד שמח על הדברים, ואני רוצה להבהיר הבהרה קטנה.

עתניאל שנלר: ועדות המשנה שלנו בחוץ וביטחון, ששנינו חברים בחלק מהן, עוסקות באופן סדור בנושאים הביטחוניים.

עתניאל שנלר: בין הצעת החוק לבין ועדות המשנה של חוץ וביטחון אין קשר כלל ועיקר.

עתניאל שנלר: כל שהצעת החוק אומרת הוא, שאם וכאשר מבקר המדינה, באמצעות מערכת הביטחון הפועלת בתוכו, חקר נושא כלשהו – ואני אומר חלק מהדברים: למשל, חקר מבקר המדינה את מצב מלאי התחמושת בצה"ל – חלק מהחומר הזה סודי וחלק גלוי.

עתניאל שנלר: במקום שיחליט יושב-ראש ועדה לביקורת המדינה לבד מה סודי ומה לא סודי, במה לדון ובמה לא לדון, ועדת המשנה של הוועדה לביקורת המדינה, שיש לי הזכות להיות חבר בה, היא זו שתחליט מה ראוי להידון בפורום גלוי ומה ראוי להידון בפורום חסוי.

עתניאל שנלר: על-ידי זה אנחנו ניתן עזרה ליושב-ראש הוועדה וניתן לו עוד גב לאחריות הגדולה שהוא נושא בה, ובכך ניתן כוח גם למבקר המדינה, בדיונים מקצועיים בתחומים החסויים.

עתניאל שנלר: אני מקווה שהבהרתי את החוק לאדוני.

ראובן ריבלין: האם כאשר תדונו, נציג מבקר המדינה יהיה שותף לדיון הזה, ימליץ?

עתניאל שנלר: בכל דיון העוסק בדוח מבקר המדינה, בהגדרה, מבקר המדינה או נציגו המוסמך לכך משתתף, בכל דיון.

עתניאל שנלר: אין דיון על דוחות מבקר המדינה כשהוא לא נמצא שם.

ראובן ריבלין: זה מה שהוא שאל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שנלר.

יולי יואל אדלשטיין: התשובה ברורה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו יכולים לעבור להצבעה על הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 42) (שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה), התשס"ח–2008, של חבר הכנסת עתניאל שנלר וקבוצת חברי הכנסת – קריאה ראשונה מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 42) (שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה), התשס"ח–2008, לוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 10, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק מבקר המדינה (תיקון מס' 42) אושרה בקריאה ראשונה, ותוכן לקריאה שנייה וקריאה שלישית בוועדה – –

קריאה: ביקורת.

יולי יואל אדלשטיין: – – לענייני ביקורת המדינה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשאילתא לשרה -בלילא, הלוא היא השרה המקשרת.

יולי יואל אדלשטיין: יש שרה, אבל בעל השאילתא איננו.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1791 של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שאיננו – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את ראש הממשלה ביום י"ז בטבת התשס"ח (26 בדצמבר 2007):

יולי יואל אדלשטיין: מדד יוקר המחיה המחושב כיום אינו מבטא באופן מלא את עליית יוקר המחיה הריאלית בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם ידוע ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה שיעור הפער בין העלייה ביוקר המחיה המצטיירת מהמדד לבין העלייה הריאלית ביוקר המחיה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תשונה דרך חישובו של המדד או תשונה דרך איסוף המידע?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יוצעו כלים חלופיים לחישוב העלייה ביוקר המחיה, כדי למנוע את המשך שחיקת השכר הנובעת מחישובו הנוכחי של המדד?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת השרה המקשרת רוחמה אברהם-בלילא: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בשם ראש הממשלה ולאחר בדיקה מול הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הריני להשיבך על השאילתא שבנדון: 1–3.

יולי יואל אדלשטיין: ראשית, מדד יוקר המחיה הוא מושג עממי, שנקרא למעשה בשם מדד המחירים לצרכן, ומקורו במדד המחירים לצרכן בארץ-ישראל שנוסד בשנת 1922 בתקופת המנדט הבריטי.

יולי יואל אדלשטיין: המדד מודד את אחוז השינוי החל במשך הזמן בהוצאה הדרושה לקניית "סל" המשקף את הממוצעת של משקי-הבית ב.

יולי יואל אדלשטיין: המדד מחושב על-ידי , ומפורסם מדי חודש, ב-15 בחודש.

יולי יואל אדלשטיין: סל התצרוכת מורכב מעשרה תחומים עיקריים ובהם: , , , ו, ו, ו.

יולי יואל אדלשטיין: לכל אחד מהמרכיבים יש חלק שונה במדד.

יולי יואל אדלשטיין: הואיל והרגלי הצריכה שלנו משתנים עם הזמן, בכל שנתיים נבנה סל חדש במטרה לשקף את השינויים הללו.

יולי יואל אדלשטיין: כדי לדעת עד כמה הסל משקף את הרגלי הצריכה בחברה, עורכת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדי שנה סקר המכונה "" בקרב 500 משפחות, המהוות מייצג של כלל משקי-הבית במדינה.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת זו מחויבת המשפחה לתעד ביומן מיוחד במשך שבועיים את כל פרטי ההוצאות שלה, ולאחר שבועיים נערך עמה ריאיון על מנת לברר בנוגע להוצאות שאינן יומיומיות.

יולי יואל אדלשטיין: הצירוף של שני סוגי ההוצאות הללו מאפשר לבנות את הרכב ההוצאות של משק-בית ממוצע בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: במקביל, לצד הפנייה למשקי-בית, פונה הלמ"ס לבעלי עסקים, חנויות וסוחרים.

יולי יואל אדלשטיין: הדיווחים שהם מוסרים מאפשרים לשקלל את המחירים של המוצרים שנמצאים בתוך סל התצרוכת.

יולי יואל אדלשטיין: לבסוף, כלל הנתונים נאספים ומשוקללים ליצירת מדד המחירים לצרכן.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי שינוי דרך חישוב המדד, הרי שהחישוב נעשה על-פי התקנים של ארגון העבודה הבין-לאומי – ILO.

יולי יואל אדלשטיין: עד כה לא נמצאה כל ראיה לשחיקת שכר הנובעת מדרך חישובו של המדד ולכן אין כל כוונה לשנות את אופן איסוף המידע לצורך חישוב המדד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לך.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לגברתי השרה.

יולי יואל אדלשטיין: [מס' מ/352; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 13983; נספחות.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עתניאל שנלר יציג את החוק מטעם ועדת החוץ והביטחון.

נסים זאב: זו תוספת לסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: נכון.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת הנמצאים במליאה וגם כאלה שלא, יש לנו תוספת של שני חוקים לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: החוקים הונחו על שולחן חברי הכנסת.

נסים זאב: לא ראיתי אותם.

אורי אריאל: הונחו.

יעקב כהן: אבל זה לא בסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעות חוק שירות ביטחון העוסקות בשאלת שירות המילואים.

עתניאל שנלר: הצעת החוק התקבלה בכנסת בינואר 2008.

עתניאל שנלר: סעיף 29ב(א) לחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986, מטיל מגבלות על קריאתו של חייל מילואים לתעסוקה מבצעית, אם מלאו לו 41, כלומר הוא מעבר לגיל 41, והוא שירת מעל לעשר שנים ביחידה קרבית.

עתניאל שנלר: עקב האירועים הביטחוניים בשנים האחרונות והמשימות הביטחוניות המוטלות על צה"ל, קיים, כידוע, מחסור בכוח-אדם, ובמיוחד בתפקידי הקצונה ביחידות המילואים הלוחמות.

עתניאל שנלר: כדי לענות על הצרכים המבצעיים, נחקק בדצמבר 2001, כהוראת שעה לשנה, חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה), וההוראה הזאת אפשרה את קריאתם לשירות מילואים של יוצאי צבא קצינים שמלאו להם 41 שנים לביצוע תעסוקה מבצעית, על אף ההגבלות הקבועות בחוק כפי שאמרתי – זאת אם הרמטכ"ל או מי שהוסמך לכך השתכנע כי קיימים טעמים המצדיקים את קריאתם לשירות המילואים.

עתניאל שנלר: בשל המצב הביטחוני השורר במדינה היום, המחייב את הצבא להיערכות שונה ומוגברת של מערך המילואים, עדיין קיים צורך בגיוסם של קצינים במילואים המשרתים ביחידות קרביות לצורך ביצוע תעסוקה מבצעית, גם אם גילם מעבר ל-41 שנים.

עתניאל שנלר: הלחימה במלחמת לבנון השנייה חידדה את הצורך הזה, כפי אנחנו רואים.

עתניאל שנלר: נדמה לי שגם אירועי היום ומה שקורה בדרום מבהירים את הצורך.

עתניאל שנלר: ביחידות הצפויות לבצע שירות מילואים במהלך השנים 2008 ו-2009 צפויים להשתבץ קצינים רבים מגיל 41 עד גיל 42, במערכים מגוונים, אשר תפקידם נדרש לכשירות הצבא.

עתניאל שנלר: הם חייבים להיות שם ולבצע את המילואים.

עתניאל שנלר: יותר מזה, בשל הלקחים מהמלחמה, בשנים אלה הבאות עלינו לטובה יופעלו באופן מוגבר יחידות דרג לוחם לשם ביצוע משימות תעסוקה מבצעית – דבר שיצריך את קריאתם של קצינים רבים יותר למילואים לעומת שנים קודמות.

עתניאל שנלר: מכאן שביטול האפשרות לגייס קציני מילואים בני 41–42 יגרע בהכרח מיכולת ההיערכות והיכולת המבצעית של מערך המילואים ומהמוכנות שלו.

עתניאל שנלר: אם כן, הוראת השעה הוארכה מעת לעת, וכעת מוצע להאריכה בשנתיים נוספות.

עתניאל שנלר: במקביל, מוצע להאריך את תוקפן של הוראות השעה בסעיף 1א להוראת השעה, הקובעות את הזכאות לתשלום מיוחד לקציני המילואים שגילם עולה על 41 הנקראים לביצוע תעסוקה מבצעית.

עתניאל שנלר: להצעת החוק, שכפי שאמרתי אנחנו מבקשים להאריך את תוקפה בשנתיים נוספות, לא הוגשו הסתייגויות.

עתניאל שנלר: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה רוצה להציג גם את התיקון הבא, ואז נצביע בנפרד על שניהם?

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, אני אשמח.

עתניאל שנלר: [מס' מ/352; "דברי הכנסת", חוב' י"ד, עמ' 13985; נספחות.

עתניאל שנלר: ]

יולי יואל אדלשטיין: נשמע את חבר הכנסת עתניאל שנלר מציג גם את הצעת החוק הבאה:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק שירות הביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008.

נסים זאב: הצבעה.

עתניאל שנלר: אחר כך נצביע אחד אחד.

אברהם מיכאלי: – – –

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שאנחנו נקיים הצבעות בנפרד.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו רק למען הסר ספק נגיד את זה.

יולי יואל אדלשטיין: זה פשוט כדי לא להאריך.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, שוב, זיכית אותי בלימוד עוד נוהל, ואני מודה לך גם על כך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

עתניאל שנלר: חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008.

עתניאל שנלר: הצעת החוק התקבלה בכנסת ביום כ"ט בטבת התשס"ח, 7 בינואר 2008.

עתניאל שנלר: סעיף 24א לחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו–1986, מאפשר הצבתו של יוצא צבא, כהגדרתו בחוק האמור, ביחידות של משטרת ישראל שאינן משמר הגבול, שעיקר תכלית פעילותן היא ביטחון המדינה ותושביה.

עתניאל שנלר: הסעיף הוסף בחוק שירות ביטחון, באותו תיקון מס' 7 והוראת שעה – כפי שאמרתי, זה חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר), התשנ"ה–1995 – שנקבע כהוראת שעה לתקופה שנתיים.

עתניאל שנלר: הוראת שעה זו הוארכה כמה פעמים מאז ועד היום.

עתניאל שנלר: שוב, בשל המצב הביטחוני השורר כיום נדרשת משטרת ישראל למאמצים מיוחדים בהרמת נטל האחריות לסיכול פיגועים לשם שמירה על ביטחון הפנים של המדינה.

עתניאל שנלר: אחת הדרכים לסייע למשטרה בביצוע מטלות אלה היא תגבורה בחיילים בשירות חובה, נוסף על החיילים המשרתים במשמר הגבול.

עתניאל שנלר: לפיכך, חברי חברי הכנסת, מוצע להאריך את הוראת השעה בשישה חודשים נוספים, עד יום כ"ז בסיוון התשס"ח, 30 ביוני 2008.

עתניאל שנלר: יצוין כי בימים אלה נבחן נושא הצבת יוצאי צבא ביחידות משטרת ישראל בכללותו – ובפרט הגבלת הצבתם של יוצאי הצבא ביחידות מסוימות – בידי משרד הביטחון, המשרד לביטחון הפנים, צבא-הגנה לישראל ומשטרת ישראל.

עתניאל שנלר: עם סיום הבחינה כאמור תתוקן הוראת השעה בהתאמה ובכפוף לעבודת המטה שנעשתה.

עתניאל שנלר: יודגש כי הצבת יוצא צבא בשירות במשטרה לפי סעיף 24א לחוק כאמור, היא אך ורק בהסכמתו של אותו מתגייס.

עתניאל שנלר: כמו כן, יובהר כי ליוצאי צבא המוצבים בשירות המשטרה יש מעמד זהה לחלוטין לחיילי צה"ל בכל הנוגע לחוקים הנוגעים לחיילים משוחררים וחוקי השיקום.

עתניאל שנלר: כאמור בחוק הקודם, גם להצעת חוק זו לא הוגשו הסתייגויות, ואבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עתניאל שנלר.

יולי יואל אדלשטיין: כאמור, הוא הציג לנו שתי הצעות חוק שונות לקריאה שנייה ושלישית, ואנחנו נתחיל מהצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, נצביע על כל החוק כהצעת ועדת החוץ והביטחון בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 13 בעד סעיפים 1–3 – 6 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 1–3 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 6, אין מתנגדים, שני נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – 2 חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 8, אין מתנגדים, שניים נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008 – קריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצבעה בקריאה שנייה על כל החוק על-פי נוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–2 – 8 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1–2 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 8, מתנגד אחד, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 7 נגד – 1 נמנעים – 1 חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 8), התשס"ח–2008, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 7, אחד מתנגד, אחד נמנע.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בעקבות דיון מהיר בנושא: חשש להתפרצות שפעת העופות בישראל.

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט בדבר חלוקת הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 15) (בחירות מקדימות), התשס"ז–2007, בהתאם להוראות סעיפים 121 ו-141 לתקנון הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ["דברי הכנסת", חוב' י', עמ' 12807.]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא דוח עמותת "לתת" על העוני בישראל, דיון בעקבות הצעות לסדר-היום של חברי הכנסת וחנא סוייד.

יולי יואל אדלשטיין: יפתח את הדיון חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, הדוחות על התרחבות העוני שמתפרסמים חדשים לבקרים, לצערנו, חייבים דיון וחייבים שהממשלה תתכנס ותיטול עליה אחריות ותסיק מסקנות.

יעקב כהן: אי-אפשר להמשיך במצב הזה.

יעקב כהן: בדוחות העוני למיניהם מתפרסם שהפערים מתרחבים.

יעקב כהן: הפערים החברתיים מתרחבים משנה לשנה, העוני גדל, העשירים מתעשרים יותר והעניים נהיים עניים יותר.

יעקב כהן: הגענו למצב ש-20% מהשכירים חיים מתחת לקו העוני.

יעקב כהן: מיליון ו-700 אזרחים חיים מתחת לקו העוני.

יעקב כהן: זה דבר שלא יכול להימשך.

יעקב כהן: אנחנו שומעים על פרסומים שעמותות החסד מצהירות שגדל מיום ליום מספר הפונים אליהם עקב המצוקות הגוברות – והמצוקות גוברות בכל הנושאים, בכל התחומים.

יעקב כהן: המצוקות פוגעות בנושאי הבריאות, המחיה, ההשכלה ועוד.

יעקב כהן: זה מחייב אותנו להסיק מסקנות.

יעקב כהן: לא יכול להיות, בזמן שאנחנו חיים בצמיחה, שהצמיחה תהיה לא מאוזנת אלא תיטיב רק עם העשירים.

יעקב כהן: לצערנו, גל ההתייקרויות גובר והולך.

יעקב כהן: מיום ליום אנחנו שומעים על מוצרים חדשים שמתייקרים, וזה הופך לשרשרת, כדור שלג – כל מוצר סוחב את המוצר השני.

יעקב כהן: אפשר לומר שאין דבר שלא התייקר בשנה האחרונה: חלב, חשמל, מים, לחם, ביצים, תרופות, דלק, גז ומה לא.

יעקב כהן: אפשר לומר שההתייקרויות, יש להן סיבה, ואולי סיבה מוצדקת.

אלי אפללו: הדולר לא.

יעקב כהן: הם לא קונים את הדולרים, הם קונים את המוצרים.

יעקב כהן: אני מדבר על אוכלוסייה שקונה מוצרים.

יעקב כהן: בכל אופן, עקב ההתייקרויות של המוצרים הבסיסיים בעולם – זה מביא למצב שבאמת יש הצדקה להתייקרויות.

אלי אפללו: יש הצדקה להתייקרויות, ברוך השם.

יעקב כהן: יש הצדקה להתייקרויות בחלקן.

יעקב כהן: השאלה הנשאלת היא במה אנחנו מפצים את המשפחות החלשות.

אלי אפללו: בכל העולם מפצים?

יעקב כהן: ברור.

אלי אפללו: באיזה מדינה מפצים?

אלי אפללו: תגיד לי.

יעקב כהן: אנחנו במדינה שבסולם העוני אנחנו עומדים בתחתית.

יעקב כהן: הכי הרבה עניים מהמדינות המערביות.

אלי אפללו: אל תגיד לי שאתה מצטט – – –

יעקב כהן: אני מצטט לך את העיתונות, אני לא מצטט לך את עיתון "המודיע" או "יתד נאמן".

יעקב כהן: אני מצטט לך סקרים.

יעקב כהן: אנחנו עומדים בתחתית התמיכות בקצבאות.

אלי אפללו: אתה מצטט מ"המודיע"?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת כהן אמר:

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מצטט את עיתון "המודיע".

יולי יואל אדלשטיין: אומנם אני לא יודע למה הוא פוגע בעיתון "המודיע".

יעקב כהן: שלא תגיד שזה דבר חד-צדדי.

יעקב כהן: אני מדבר מהעיתונות הכללית, אלה נתונים שאי-אפשר להתכחש להם.

אלי אפללו: מה עם "יתד נאמן"?

יעקב כהן: המצב הוא רציני מכדי שאתה תשב על הכיסא ותצחק.

יעקב כהן: אני מדבר אליך בתקופה שיושבים אזרחים שאין להם לתת אוכל; העמותות מפרסמות סיפורים שילדים מבקשים סנדוויצ'ים – – –

אלי אפללו: תזכיר לי מתי הורידו קצבאות ילדים – – –

יעקב כהן: בהרצלייה – – –

אלי אפללו: מתי?

יעקב כהן: אבל לא היה מצב כמו עכשיו, מצב שאנחנו בכזה מין שפע כלכלי.

יעקב כהן: אנחנו בשפע כלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: זה בדיוק מה שאני אגיד לך, חבר הכנסת אפללו.

יולי יואל אדלשטיין: זה מתחיל להזכיר לי שבת תרבות כזאת, ששואלים שאלות חברי כנסת, אז מספיק.

יעקב כהן: ואני חוזר ושואל, עקב גל ההתייקרויות, במה אנחנו מפצים את האוכלוסייה הזאת?

יעקב כהן: לא נדבר על השכבות החלשות, על 830,000 ילדים שחיים תחת קו העוני ומבקשים, ועמותות בהרצלייה ובתל-אביב מחלקות להם סנדוויצ'ים.

יעקב כהן: אני מדבר אפילו על אוכלוסייה בינונית שיורדת עקב המצב, שעמדה תמיד בבינוני ובאמצע ויורדת אל מתחת לקו העוני.

יעקב כהן: זה מחייב אותנו לחשוב על פתרון.

יעקב כהן: רבותי, אין פתרון.

יעקב כהן: הפיצוי שאנחנו נותנים הוא פיצוי לא הולם, ואין לנו פיצוי לזה.

יעקב כהן: אנחנו חייבים להחזיר את הקצבאות, להגדיל את הקצבאות, להחזיר את קצבאות הילדים.

יעקב כהן: אבל אני רוצה להתייחס לעוד נושא.

יעקב כהן: לצערנו, יש מוצרים שכבר התייקרו בשנה האחרונה כמה פעמים ובאחוזים נכבדים, וסך הכול המדד מראה – נראה שב-2007 הוא יהיה 3.2% או 3.3%.

יעקב כהן: אני חושב שזה לא משקף את המציאות, וחבל שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שמפרסמת את עליית המדד – יש פער גדול בין העלייה ביוקר המחיה לנתונים שמצטיירים במדד של העלייה הריאלית.

יעקב כהן: אני חושב שחייבים לשנות את המדד, חייבים לשנות את הנתונים ואת השיטה של האיסוף, כי זה לא אמיתי ולא משקף את המציאות.

יעקב כהן: חייבים למצוא כלים חלופיים לחישוב העלייה ביוקר המחיה, כדי למנוע את המשך שחיקת השכר שנובע מחישובו הנוכחי של המדד, שהוא נתון – אני לא רוצה לומר בדוי, אבל בכל אופן לא אמיתי.

יעקב כהן: רבותי, בזמן שאנחנו שומעים פרסומים על כך שאנשים מחטטים באשפתות; שילדים מתחננים בבית-הספר לקחת הביתה עוד פרוסת לחם; בזמן שאנשים לא מדליקים תנורים מחוסר אפשרות – חייבים אנחנו לקרוא לממשלה, ואני קורא לכל סיעות הקואליציה, במיוחד לסיעות שנשאו לפני הבחירות את הדגל החברתי, בהבטחה שהן יפעלו למען השכבות החלשות – איפה הן, למה לא נשמע קולן?

יעקב כהן: בגלל גל ההתייקרויות יש להחזיר את קצבאות הילדים, להגדיל את הקצבאות, ובמקביל לזה למצוא תחליף למדד המתפרסם, שיהיה פיצוי אמיתי יותר, כדי להיטיב את המציאות הקודרת של העוני המתרחב ולתת פיצוי לשכבות הנתונות במצוקה.

יעקב כהן: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת היה יוזם הדיון ושאר חברי הכנסת יקבלו עד שלוש דקות.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון שבהם הוא חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הדוח השנתי של עמותת "לתת", אשר התפרסם לאחרונה, מעלה נתונים קשים ביותר על מצב העוני בישראל.

שמואל הלפרט: על-פי המתפרסם, בחמש השנים האחרונות הוכפל מספר הפונים לעמותות כדי לקבל סיוע, ורבע מהנזקקים – חבר הכנסת אפללו, חשוב מאוד שאתה תשמע – בשעה שאנחנו יושבים ומתבדחים כאן, שוקלים להתאבד בגלל המצב הכלכלי הקשה.

שמואל הלפרט: תאמין לי שזה לגמרי לא מבדר.

שמואל הלפרט: מצב נוראי.

שמואל הלפרט: המצב יותר נורא שאנחנו יושבים כאן בבניין הזה ולא מתייחסים די ברצינות למצב הכלכלי הנוראי.

שמואל הלפרט: פעם היו מדברים על משפחות במצוקה, היום כבר מדובר בחיי אדם ממש.

שמואל הלפרט: אלפי בני אדם בישראל שקלו לשים קץ לחייהם עקב המצב הכלכלי.

שמואל הלפרט: זהו מצב מחריד ומזעזע שלא היה כדוגמתו.

שמואל הלפרט: בעבר המדיניות הכלכלית הושתתה על הערך היהודי, על דאגה לנושאים חברתיים, על "כל ישראל ערבים זה לזה", עזרה הדדית.

שמואל הלפרט: היום מדינת ישראל החליטה לדאוג רק לעשירים וסומכת על עמותות פרטיות שידאגו לעניים.

שמואל הלפרט: אתה שומע, חבר הכנסת אפללו?

שמואל הלפרט: חשוב שתשמע.

אלי אפללו: זה שאני לא מסתכל לא אומר שאני לא מקשיב.

שמואל הלפרט: אי-אפשר גם לדבר וגם לשמוע.

שמואל הלפרט: אפילו מלאך לא יכול לעשות שתי שליחויות באותו זמן.

שמואל הלפרט: אם אתה יותר ממלאך, זה כבר משהו אחר.

אלי אפללו: – – –

שמואל הלפרט: בעבר, אדוני היושב-ראש, אמרו שכל הרעות החולות של גירעון תקציבי הן בגלל המצב הכלכלי הקשה.

שמואל הלפרט: כיום מדינת ישראל נמצאת בצמיחה כלכלית מזהירה.

שמואל הלפרט: בקופת האוצר קיימות רזרבות של מיליארדים והגירעון התקציבי ירד למינימום.

שמואל הלפרט: איך אפשר להשלים עם כך שרבבות אנשים נאלצים להתבזות ולחפש ארוחה חמה בבתי-תמחוי, שכל נזקק חמישי הוא חולה כרוני וש-35% מהנזקקים זקוקים לטיפול תרופתי קבוע אך לא מקבלים אותו עקב המצב הכלכלי?

שמואל הלפרט: רובם, 95%, אינם יכולים לממן לעצמם טיפולי שיניים.

שמואל הלפרט: זהו מצב קטסטרופלי.

שמואל הלפרט: למאות אלפי אנשים אין אמצעים לקנות ארוחה אחת ביום, אנשים לא יכולים לממן לעצמם תרופות חיוניות, בהם אנשים עובדים – עובדים, חבר הכנסת אפללו, וחיים מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: חבר הכנסת אפללו, אולי אתה יודע שכאן במדינת ישראל יש יותר ממיליון איש שעובדים – לא מתבטלים, אפילו לא לומדים – והכנסתם מתחת ל-3,000 שקלים בחודש ויש להם גם ילדים?

שמואל הלפרט: אתה יודע מזה?

אלי אפללו: – – –

יולי יואל אדלשטיין: אתה אפילו יכול להירשם לדיון, אבל חבר הכנסת צריך לסיים.

שמואל הלפרט: במקום שהממשלה תחזיר את קצבאות הילדים, שגזלה מהם באכזריות – –

אני זוכר את זה.

שמואל הלפרט: – – תעדכן את שכר המינימום, תגדיל משמעותית את סל התרופות – שאומנם הוגדל, אבל לא מספיק – ותתמוך בכל אותם בתי-התמחוי המופעלים באמצעות עמותות וולונטריות – ואני שולח להן מכאן ברכה על המאמצים הגדולים שהן עושות.

שמואל הלפרט: הם עושים זאת מתרומות של אנשים פרטיים ולא מתמיכות ממשלתיות.

שמואל הלפרט: אבל במה עסוקה הממשלה?

שמואל הלפרט: בהורדת מס לעשירים ובמתן עוד הטבת לעשירונים העליונים.

שמואל הלפרט: במקום שהממשלה תפעל למיגור העוני ותדאג לתיקון המצב, היא מכריזה שהנתונים מוגזמים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמואל הלפרט.

שמואל הלפרט: עוד משפט אחד, אני כבר מסיים, בלאו הכי אין הרבה נואמים.

שמואל הלפרט: אמרתי כבר כמה פעמים שהמשך המדיניות הזאת הוא פצצה מתקתקת.

שמואל הלפרט: התעלמות הממשלה מהבעיות החברתיות הקשות של מדינת ישראל, מהפערים הבלתי-נתפסים בין עשירים לעניים, שאין כדוגמתם בכל העולם – המשמעות המעשית של הדבר הזה היא הנצחת העוני בקרב הדור השני והשלישי.

שמואל הלפרט: ככל שנתמהמה יותר, השקעת המדינה כדי לחלץ את אותם אנשים ממעגל העוני והחזרתם למסגרות נורמטיביות תעלה פי כמה וכמה.

שמואל הלפרט: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שמואל הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת מאיר פרוש, דב חנין ואברהם רביץ – אינם נוכחים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – יסכם את הדיון השר יצחק כהן, שביקש להביא את עמדת משרד הרווחה לדיון הזה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לאחר מלחמת לבנון השנייה היה סקר על ההשלכות של המלחמה הזאת על תקציב המדינה.

נסים זאב: דובר על עלות ישירה ועל הוצאה עקיפה של מערכת הביטחון, שהסתכמו ב-8–9 מיליארדי שקלים על הנזקים הישירים, ועל הנזקים העקיפים עוד 4–5 מיליארדים.

נסים זאב: בסופו של דבר זה עלה יותר מ-14 מיליארד שקלים.

נסים זאב: עברנו את מלחמת לבנון השנייה.

נסים זאב: מדינת ישראל, בעזרת השם, עם כל המשבר שפוקד את העולם, ויש משבר כלכלי – תראו מה קורה בארצות-הברית ובמדינות אחרות – מדינת ישראל ממשיכה בצמיחה הכלכלית שלה, ושכך נמשיך.

נסים זאב: השאלה היא אם הצמיחה היא מטרה או אמצעי למטרה.

נסים זאב: מטרת הצמיחה היא לתת שירותיים חברתיים, לספק יותר שירותים, שירותי רווחה, לתת יותר לעניים.

נסים זאב: הממשלה חייבת לשנות את מדיניותה.

נסים זאב: אני אומר את זה באופן חד-משמעי: כל התיקונים למיניהם שניסתה הממשלה, וגם הצעות חוק פרטיות – לתת מזון בבתי-ספר, ארוחה לתלמיד, ארוחה חמה, ארוחה קרה – כל אלה לא יכולים לכבד את המשפחה ולהחזיר את כבודן האבוד של אותן משפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: בלי להחזיר את קצבאות הילדים ולהצמיד אותן למדד, משפחות ברוכות ילדים, משפחות שנמצאות מתחת לקו העוני, לא יוכלו להתמודד עם המצב הכלכלי הקשה.

נסים זאב: אז דובר על עליית הלחם.

נסים זאב: שערורייה גדולה עשו מזה.

נסים זאב: השר אלי ישי עשה מאמץ, כממונה על הנושא, ואמר: אני לוקח אחריות, אפצה את אותן משפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: אבל רק הבוקר שמענו שהשמָנים, למשל, עולים ב-25% בממוצע.

נסים זאב: מישהו חושב כמה שמן משפחה ממוצעת צורכת בחודש?

נסים זאב: מה המשמעויות של העלויות של מוצרי יסוד למיניהם?

נסים זאב: אני כבר לא מדבר על מים, אני לא מדבר על חשמל.

נסים זאב: היוקר של הבנזין, ושל הנפט בעקבותיו, מוביל לעליות מחירים בנושאים רבים, במוצרי היסוד.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אתה הנציג שלנו, של עם ישראל.

נסים זאב: הממשלה צריכה לדעת שהגיע הזמן – 2008–תשס"ח – שהממשלה הזאת תקבל על עצמה לשנות מדיניות, לא רק כדי להציל את עורה ולהישאר בקואליציה, אלא משום שהיא מאמינה בדרך, בקו הזה.

נסים זאב: הקואליציה היא רק אמצעי לשרת את הציבור שסומך, ואנחנו השליחים שלו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , השר לשירותי דת – בבקשה, אדוני.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הרב , הרב , המציעים, אני חושב שאין באולם חבר כנסת אחד שלא מזדהה עם הדוברים ועם ההצעות לסדר-היום שהם הגישו, דווקא בימים אלה, כשקור מקפיא עצמות בחוץ.

יצחק כהן: אותן אוכלוסיות שאין להן המעט לחמם את הבתים, את מעט המזון, רואות שמישהו פה מביא את מצוקתן לבית-המחוקקים הישראלי.

יצחק כהן: התבקשתי על-ידי שר הרווחה, השר יצחק הרצוג, שנבצר ממנו להגיע, לענות בשמו.

יצחק כהן: אענה, אבל עוד בממשלה הקודמת אני זוכר שהתרענו, סיעת ש"ס – יושב לידי חבר ותיק – שהגזירות שגזר שר האוצר הקודם, מר בנימין נתניהו, על השכבות החלשות, הגזירות על קצבאות הילדים, על קצבאות הזיקנה, השבר והכאוס שזה יביא – אף אחד לא שמע.

יצחק כהן: היה איזה רוב דורסני שהעביר את ההצעות האלה בבליץ.

יצחק כהן: אף אחד לא שמע לנו – לא לחברי הכנסת של ש"ס, לא לחברי הכנסת של יהדות התורה – שזה יהיה אסון חברתי.

יצחק כהן: לכן, התוצאה היא ש-800,000 ילדים במצב – – –

שמואל הלפרט: – – –

יצחק כהן: 30% מהאוכלוסייה נמצאים במצב כל כך קשה.

יצחק כהן: אני חושב שהממשלה הזאת לקחה על עצמה את הטיפול בעוני.

יצחק כהן: ברשותכם, אמסור את דבריו של שר העבודה והרווחה, מר יצחק הרצוג.

יצחק כהן: כך הוא מוסר: "עמותת 'לתת' נוהגת כבר חמש שנים לפרסם דוח עוני אלטרנטיבי.

יצחק כהן: מדובר בדוח שלדברי כותביו 'מבקש להמחיש את מהות החיים בעוני על כל מכלול החיים'.

יצחק כהן: אחת הדרכים להמחיש את העוני היא לתאר את מצב הפונים לעמותות המחלקות מזון.

יצחק כהן: מדובר בתופעה קשה מאוד של אלפי בני-אדם, זקנים וצעירים, נשים וגברים, הורים במשפחות ברוכות ילדים במצב כלכלי קשה, שנאלצים להתדפק על דלתות העמותות ולקבל מהן מזון".

יצחק כהן: השר הרצוג מבקש להדגיש כי "לכל הדעות, במדינת ישראל יש מצב שקרוי בשפה המקצועית 'אי-ביטחון תזונתי'.

יצחק כהן: 'אי-ביטחון תזונתי' מוגדר כחוסר יכולת לרכוש באופן אמין וסדיר מספיק מזון מזין בדרכים החברתיות המקובלות, עקב קשיים כלכליים".

יצחק כהן: בחודש ספטמבר הקים השר הרצוג במשרד הרווחה "ועדה בין-משרדית לבחינת האחריות של המדינה להבטחת ביטחון תזונתי לאזרחיה.

יצחק כהן: בראשה עומד מנכ"ל משרד הרווחה, מר נחום איצקוביץ'".

יצחק כהן: אני מכיר אותו כאחד האנשים היותר טובים והחרוצים.

יצחק כהן: אין ספק שהוא יעשה עבודה טובה מאוד, כפי שהוא עשה עד היום בשירות הציבורי.

יצחק כהן: "הוועדה תקבע, לראשונה בתולדות המדינה, את עמדת הממשלה בשאלה אם קיימת אחריות של המדינה לאספקת מזון לאזרחים.

יצחק כהן: " אם יורשה לי, בתור שר שאומר את דבריו של השר הרצוג – אני אומר לכם שכבר יש אחריות למדינה, אבל הוא רוצה שזאת תהיה מסקנת הוועדה.

יצחק כהן: "אם יוחלט שכן, הוועדה התבקשה לגבש המלצות בסוגיות האלו: מעורבות המדינה בהספקת מזון לאזרחים; הדרכים לבחינת הכמות והאיכות של המזון שיש לספק; הדרכים לבחינת היקף הזכאות למזון שיסופק; הדרכים לאספקת מזון למי שזכאותו הוכרה.

יצחק כהן: הוועדה קיימה כבר כמה דיונים ושמעה נציגים של עמותות שונות, כולל את נציגי עמותת 'לתת'.

יצחק כהן: הדוח הרשמי של מדינת ישראל על מדדי העוני הוא הדוח שמפרסם המוסד לביטוח לאומי.

יצחק כהן: זה דוח אמיתי ומקצועי, שנמדד בכלים ובמדדים מקצועיים, על-פי המקובל בכל העולם.

יצחק כהן: ממצאיו גם הם", כפי שדיווח השר בעבר, "חמורים ביותר ומחייבים תוכנית אסטרטגית של הממשלה.

יצחק כהן: " "הממשלה הזאת החליטה, בפעם הראשונה, על יעד ברור של צמצום העוני.

יצחק כהן: הממשלה אימצה את האג'נדה הכלכלית-חברתית שגיבשה המועצה הלאומית לכלכלה בראשות הפרופסור מנואל טרכטנברג.

יצחק כהן: התוכנית הזאת פועלת בשני צירים.

יצחק כהן: האחד, צמצום העוני תוך עידוד צמיחה, כשהמפתח לכך הוא עידוד תעסוקה עם שכר הולם ואופק כלכלי תוך התמקדות במוקדי העוני, שהם האוכלוסיות החרדיות והערביות.

יצחק כהן: האחר, יצירת מנופים לצמיחה מאוזנת לטווח הארוך, כשהמפתח לכך הוא חיזוק החינוך על כל רבדיו, המדע, הטכנולוגיה, מחקר ופיתוח.

יצחק כהן: הממשלה כבר החלה בתהליך של יישום ההמלצות החשובות הללו.

יצחק כהן: היא החליטה על יעד לצמצום העוני והאבטלה.

יצחק כהן: " בעזרת השם, "עד 2010 נוריד את שיעור המשפחות העניות מ-20.2% היום ל-17.2%, ונעביר בכך 60,000 משפחות, הכוללות 115,000 ילדים, מעל קו העוני".

יצחק כהן: "להשגת היעדים החליטה הממשלה על כמה צעדים: טיפול במוקדי עוני ואבטלה – חרדים ומיעוטים; הקניית כלים פרטניים להשתלבות בתעסוקה; הפעלת מס הכנסה שלילי; אכיפה מוגברת של חוקי העבודה – –

יעקב כהן: רק קצבאות ילדים להחזיר.

יעקב כהן: זה בידיכם.

יעקב כהן: אם נעשה את המאמץ שעשינו אתמול לקצבאות ילדים, תראה שיהיה לכם את זה.

יצחק כהן: אני אומר עכשיו את דבריו של שר הרווחה, בסוף תשמע את דברי שלי.

יצחק כהן: – – צמצום נוסף במספר העובדים הזרים; ייעול מערך הקצבאות והעצמת שירותי הרווחה.

יצחק כהן: " הגורם הישיר למצב הקשה של העוני הוא בוודאי קיצוץ הקצבאות, אין שום ספק.

יצחק כהן: גם בציר של הטווח הארוך החלו משרד הרווחה והממשלה לפעול: "אנו מתחילים בימים אלה ביישום דוח-שמיד לטיפול בילדים ובנוער בסיכון; טיפול בגיל הרך באמצעות התוכנית 'התחלה טובה'; התנעה מחדש של הרפורמה במערכת החינוך, כולל הכשרת מורים ושכר, וכמובן, רפורמה בהשכלה הגבוהה ויישום המלצות ועדת-שוחט".

יצחק כהן: "הממשלה הזאת היא הממשלה הראשונה שמטפלת בעוני בצורה רצינית" – היא קיבלה ירושה מאוד קשה – "תוך ראייה לטווח הקצר ולטווח הארוך.

יצחק כהן: לא מדובר על פתרונות ברמה של העלאת קצבאות", וחבל.

יצחק כהן: פה אני חולק על ידידי יצחק הרצוג ועל מעצבי המדיניות הכלכלית.

יצחק כהן: פה כן צריך להעלות את קצבאות הילדים.

יצחק כהן: "הממשלה הולכת לתוכנית כוללת לטווח ארוך.

יצחק כהן: ייקח זמן כדי שנוכל לראות ולחוש בפירותיה של התוכנית הזאת", אך מאמין השר הרצוג שנעשה וגם נצליח; בעזרת השם.

יצחק כהן: בשם ה' נעשה ונצליח.

יעקב כהן: זה בידיך.

יצחק כהן: השר הרצוג סבור שיש להעביר נושא זה לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, וגם אני חושב כך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר כהן, השר לשירותי דת, שמסר את תשובתו של שר הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: תמה רשימת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לא הוגשו לי הצעות סיכום לדיון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: זה דיון בעקבות הצעות לסדר-יום.

יולי יואל אדלשטיין: ["דברי הכנסת", חוב' י"ג, עמ' 13877.]

יולי יואל אדלשטיין: דיון בעקבות הצעות לסדר-היום בנושא: דוח המועצה הלאומית לשלום הילד.

יולי יואל אדלשטיין: יפתח את הדיון חבר הכנסת , ולאחר מכן – רשימת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השר כהן, הדוח השנתי של המועצה הלאומית לשלום הילד חושף תמונת מצב קשה על ילדי ישראל.

זבולון אורלב: ראשית, אני חושב שצריך להכיר תודה למועצה הלאומית לשלום הילד, שהיא עמותה וולונטרית ציבורית שממלאת תפקיד חשוב מאוד בשמירת בריאותו, רווחתו ושלומו של הילד בישראל, וזוכה להערכה רבה, לאמון רב.

זבולון אורלב: המועצה, מעבר לדוח השנתי שמצביע על מצבם של ילדים בישראל, תורמת תרומה מאוד משמעותית לעבודה הפרלמנטרית, מסייעת לחברי הכנסת בהצעות חוק שונות שקשורות לשלומו של הילד, וגם בהשתתפות בדיונים.

זבולון אורלב: אני חושב שראוי מאוד להכיר תודה למנכ"ל המועצה הלאומית לשלום הילד, ד"ר יצחק קדמן, על עבודה ראויה, מקצועית, מסורה, ללא משוא פנים, שמסייעת לציבור לפעול לשלומו של הילד.

זבולון אורלב: כאמור, הדוח השנתי חושף תמונה קשה של הילדים בישראל.

זבולון אורלב: האבסורד הוא, חברי חברי הכנסת, שאף שהמצב הכלכלי משתפר ונחלצנו מהמצוקות של ראשית שנות האלפיים, ובארבע השנים האחרונות יש צמיחה גדולה באופן יחסי לעולם המערבי בכלכלה הישראלית, בין 4% ל-6%, תלוי באיזו שנה; אף שיש עודף גדול מאוד של הכנסות; אף שהגירעון במאזן התשלומים יורד; אף שהשכר הממוצע במשק עולה – כלומר, כמעט כל הפרמטרים הכלכליים במובן הלאומי משתפרים; אף שמספר המועסקים עולה ומספר המובטלים יורד, בכל זאת, בכל מה שקשור במצבם של הילדים, בעיקר בכל מה שקשור בעוני, חרף המדדים החיוביים הלאומיים – אני מדגיש: הלאומיים ולא הפרטיים – מצבם של הילדים בישראל נעשה קשה.

זבולון אורלב: לא מדובר פה בגזירת גורל ולא מדובר פה באיזו גזירה משמים שלא ניתנת לשינוי.

זבולון אורלב: פה מדובר במעשי אדם מכוונים, במדיניות שתלויה בהחלטות אנושיות.

זבולון אורלב: מדובר בגיבוש דרך שידועה מראש, מודעת מראש.

זבולון אורלב: אין כאן מדיניות ממשלתית שבטעות, חשבו שלא תגיע למצב הזה.

זבולון אורלב: המצב החמור של הילדים משקף מדיניות שהיה ברור מראש ומלכתחילה שהיא תוביל למצב הזה של הילדים.

זבולון אורלב: התמונה הקשה, אדוני היושב-ראש, היא בכל המדדים, כלומר, גם בממדי עוני אובייקטיביים, ולצערנו דוח "יוניסף" מלמד שבהשוואות בין-לאומיות ישראל הצליחה להגיע למקום הראשון בשיעור העוני של ילדים במדינות המערב.

זבולון אורלב: פעם היינו במקום השני, ועכשיו הצלחנו, במאמצים רבים, לדחוק את מקסיקו למקום השני ואת ארצות-הברית למקום השלישי.

זבולון אורלב: אנחנו מובילים, כשכמעט כל ילד שלישי בישראל חי מתחת קו העוני.

זבולון אורלב: הפרמטרים האלה הם לא רק מדדים של עוני, הם גם מדדים שהולכים לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: אלה גם אותם ילדים שהסיכוי שלהם לעבור את בחינות הבגרות שואף לאפס, ולכן הסיכוי שלהם להגיע להשכלה גבוהה כמעט לא קיים, ולכן גם אין סיכוי להשתלב בתעסוקה, ולכן גם אין סיכוי להגיע לרמות שכר גבוהות.

זבולון אורלב: מאידך גיסא, יש סיכוי גבוה מאוד שהם ייכנסו לסטטיסטיקה של תת-תרבות עבריינית, כלומר, הידרדרות לסמים, הידרדרות לאלימות, הידרדרות להימורים, לאלכוהול ועוד כל הדברים השליליים האלה.

זבולון אורלב: הבעיה, חברי חברי הכנסת, היא לא רק באותם אמצעים ומשאבים שהמדינה מעמידה מול משפחה או מול פרט.

זבולון אורלב: זה לא רק עניין של הקצבה או השחיקה או הקיצוץ או הירידה במשאבים, בקצבאות ובכספים שהמדינה נותנת למשפחה או לילד באופן ישיר.

זבולון אורלב: גם השירותים שהם שירותים כלליים, שניתנים על-ידי המדינה לילדים, גם בהם חלה שחיקה גדולה, בעיקר, למשל, במערכת החינוך.

זבולון אורלב: כשאתה בודק מה קורה עם העדפה מתקנת במשאבי החינוך לאוכלוסיות חלשות, אתה רואה שגם בזה יש שחיקה גדולה מאוד.

זבולון אורלב: במקום שתהיה העדפה מתקנת באופן משמעותי לאוכלוסיות בפריפריה גיאוגרפית או בפריפריה חברתית, לאמור: אותם ילדים שבאים מרקע חברתי-כלכלי בעייתי, שזקוקים שבית-הספר ישלים את המחסור שקיים בבית – גם לאותם ילדים אין המענה ההולם.

זבולון אורלב: אותו דבר אתה רואה בשירותי הרווחה, בכל מה שקשור בשירותי ילדים ונוער, בקציני מבחן.

זבולון אורלב: אתה רואה את זה אצל כל העובדים הסוציאליים, פקידי סעד, שעובדים לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), וכל יתר החוקים – רשת הביטחון שהמדינה התכוונה לתת לילדים.

זבולון אורלב: לכן אני אומר שלא מדובר כאן בגזירת גורל, אלא באמת מדובר במעשי מדיניות מכוונים.

זבולון אורלב: דרך אגב, בהיותי שר הרווחה חידשתי ועדה ממלכתית לבחינת מצבם של ילדים בסיכון, בראשותו של פרופסור הלל שמיד, והוא הגיש את המסקנות כבר לאחר שהתפטרתי מתפקידי בגלל ההתנתקות.

זבולון אורלב: כידוע, לא היה שר רווחה – גם זה במסגרת ההזנחה של הטיפול בילדים, בין היתר – במשך כשנתיים.

זבולון אורלב: השר הרצוג כמדומני התמנה לפני למעלה מחצי שנה, ויש תוכנית לאומית, בהמלצות הדוח, כדי לתקן ולשפר את מצבם של ילדים, בעיקר של ילדים בסיכון.

זבולון אורלב: אבל כשאתה בודק את הדברים, יש מלים, יש תוכניות, הידע קיים, אבל כשאתה מתחיל לפרוט את הדברים לפרוטות – למשל, אדוני היושב-ראש, בוא נבדוק כמה משאבים מערכת החינוך מקדישה למאבק בסמים בקרב ילדים; בואו נבדוק את התקציבים – כמה מערכת החינוך מקצה לטיפול באלימות.

זבולון אורלב: האלימות במוסדות החינוך בישראל גם היא בשיעורים גבוהים מאוד ביחס לעולם המערבי.

זבולון אורלב: קרוב ל-50% מהתלמידים שלנו מתלוננים שהם נפגעו מאלימות פיזית או מאלימות מילולית באחד משלבי החינוך שלהם, וזה נתון מאוד מדאיג.

זבולון אורלב: אתה אומר: זו מכת מדינה, אז בוודאי למערכת החינוך יש אפשרות להתמודד.

זבולון אורלב: אין.

זבולון אורלב: גם בתחומים האלה אין טיפול מערכתי ראוי.

זבולון אורלב: כלומר, יש כאן מלכודת, שגם הטיפול האישי – הקצבאות האישיות של ילדים, של משפחות, מקוצצות, ומאידך גיסא, גם המסגרות המערכתיות, שאמורות לתת את הטיפול, גם בהן יש שחיקה.

זבולון אורלב: לכן, לצערנו הגדול, אנחנו פוגשים את הילדים האלה אחרי זה במערכות של בתי-הסוהר ובכל המערכות שצריכות לטפל באותם ילדים שנפלטו.

זבולון אורלב: אני מאוד מקווה ששורה של חוקים שהכנסת חוקקה, ובהם חוק חינוך חובה עד סוף כיתה י"ב, שהיתה לי הזכות להיות שותף לו, יעזרו.

זבולון אורלב: הוספנו את כיתות י"א–י"ב כדי להפחית את הנשירה ולטפל באותם 30,000–40,000 בני נוער שמשוטטים ללא מסגרת לימודים וללא מסגרת עבודה.

זבולון אורלב: אולי אלה הם קרנות אור.

זבולון אורלב: לפי דעתי, הכנסת תצטרך לתת דעתה ולהיות יותר נחרצת, להבין שמדובר בעתידה של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: סך הכול האוצר האנושי שיש לנו הוא היתרון היחסי שיש לנו.

זבולון אורלב: האוצר האנושי הזה הוא הילדים.

זבולון אורלב: ככל שנדע לטפח את כל ילדינו, שימצו את היכולות שלהם, ככל שילדינו יגדלו בביטחון, בשלווה, ברווחה, כך תהיה מדינת ישראל מדינה ראויה יותר, טובה יותר ובטוחה יותר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד ליוזם הדיון בנושא, חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו כמה דוברים, והראשון שבהם הוא חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: עד שלוש דקות לכל דובר, בשונה מהיוזם.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מנתוני דוח המועצה לשלום הילד לשנת 2007 עולה כי בשנות ה-80 כ-10% מכלל הילדים בישראל חיו מתחת לקו העוני, ואילו כיום 36% מהילדים, שהם 840,000 ילדים, חיים מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: כבוד השר, אתה ודאי תצטרך להשיב, כדאי שאתה תקשיב לי.

שמואל הלפרט: מתוכם 350,000 ילדים בסיכון.

שמואל הלפרט: אולם, לצערנו הרב, הממשלה לא מתייחסת כלל לבעיה הקשה והכואבת של 840,000 ילדים הסובלים חרפת רעב ושל מאות אלפי הורים חסרי אונים שלא יכולים לבוא לעזרתם.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, פרעה לא גזר אלא על הזכרים, וממשלת ישראל החליטה להילחם בכל ילדי ישראל.

שמואל הלפרט: את קצבאות הילדים ביטלו בתואנה שרוצים לעודד אנשים לצאת לעבוד.

שמואל הלפרט: לפני חודשיים העליתי הצעת חוק להחזיר את נקודות הזיכוי במס גם לגבר עובד בגין כל ילד, כפי שהיה עד לשנת 1975 – הצעה שבאה להיטיב עם ילדים שהוריהם כן עובדים, אדוני השר, וגם לזה התנגדה הממשלה.

שמואל הלפרט: חמור מכול הוא שהממשלה אומרת שההחלטה להילחם בילדים היא מטעמים אידיאולוגיים.

שמואל הלפרט: לו היתה הממשלה באה ואומרת שאין לה תקציב – גם זו לא סיבה להרעיב ילדים – אולם כשהממשלה באה בשעה שיש לה עודף תקציבי ומקצצת באכזריות בקצבאות הילדים, אך ורק מטעמים אידיאולוגיים, זה חמור פי כמה.

שמואל הלפרט: הממשלה הצליחה בדבר אחד, להחדיר בלב הציבור שקצבאות הילדים זה דבר מגונה, שאסור לדבר על כך.

שמואל הלפרט: עד כדי כך שהדבר השפיע גם על המועצה לשלום הילד, שחששה לקבוע בדוח מהן הסיבות האמיתיות לעוני הנורא בקרב כמעט 40% מילדי ישראל.

שמואל הלפרט: עובדה היא שמאז קיצצה הממשלה בקצבאות הילדים, מספר הילדים העניים בישראל הוכפל, מ-410,000 ל-840,000 כיום.

שמואל הלפרט: המספר הזה מתייחס לשנת 2006, ולפי כל הנתונים בשנת 2007 המצב היה חמור יותר, ואנו מתקרבים למיליון ילדים עניים ורעבים.

שמואל הלפרט: אם הממשלה תחליט להחזיר את הגזלה, תחזיר את קצבאות הילדים, אפשר באופן מיידי לחלץ חצי מיליון ילדים מעוני.

שמואל הלפרט: חברי כנסת, איזו אטימות אחזה בנו?

שמואל הלפרט: קרוב למיליון ילדים רעבים, ואנו עוברים לסדר-היום, ויכולים לומר "שלום עלייך נפשי"?

שמואל הלפרט: הממשלה הזאת עתידה לתת את הדין על הפשע הנורא כלפי ילדים קטנים שסובלים חרפת רעב על לא עוול בכפם.

שמואל הלפרט: יש הרבה סיבות לסיום כהונת הממשלה הזאת, אדוני היושב-ראש, אולם הרעבת מיליון ילדים היא בין הסיבות המרכזיות לסיום כהונתה.

שמואל הלפרט: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת אפללו.

שמואל הלפרט: הוא ביקש לדעת מתי הפסיקו לתת את קצבאות הילדים, או קיצצו במחצית.

שמואל הלפרט: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת אפללו, אם הוא שכח, שהיתה זו ממשלת ליכוד ושינוי, בתמיכת המפד"ל, שהחליטה לפגוע בצורה אכזרית בקצבאות הילדים ולגרום לכך שקרוב למיליון ילדים יחיו מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: יסכם את הדיון חבר הכנסת, השר .

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, אני מבין שהפעם כן יוגשו הצעות הסיעות לסיכום הדיון.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת המציעים, גם אני רוצה להצטרף לברכות לד"ר יצחק קדמן, יושב-ראש המועצה לשלום הילד, ששנים הקדיש את חייו לילדי ישראל ועושה עבודה יוצאת מן הכלל.

יצחק כהן: אי-אפשר לחשוב מה היה קורה בחברה הישראלית, בחברת ילדי ישראל, אם חלילה המועצה הזאת, שבראשה עומד ד"ר יצחק קדמן, לא היתה פעילה.

יצחק כהן: בכל הזדמנות אני מוסר לו מעל בימה זו יישר כוח.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, המועצה לשלום הילד מפרסמת דוח שנתי המבוסס על נתונים שקיבלה ממשרדי הממשלה השונים, מהמוסד לביטוח לאומי ומהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יצחק כהן: הדוח מפרט את מצב הילדים בישראל בתחומים שונים, ובהם עוני, חינוך, בריאות ועוד.

יצחק כהן: מרבית הנתונים כבר פורסמו על-ידי המשרדים השונים ונדונו מעל בימת הכנסת.

יצחק כהן: נתוני העוני, למשל, נלקחו מדוח הביטוח הלאומי, אשר פורסם בחודש ספטמבר, ואז התכנסה הכנסת לדיון מיוחד בפגרה לדון בנושא העוני במדינה.

יצחק כהן: חברי הכנסת שדיברו לפני הזכירו את הקיצוץ החד בקצבאות הילדים, פרי עמלו של שר האוצר בנימין נתניהו, כאחד הגורמים העיקריים לעוני ולמצוקה של ילדים בישראל.

יצחק כהן: אין ספק כי קיצוץ זה פגע קשות בילדים.

יצחק כהן: אנו סבורים שיש להגדיל את קצבאות הילדים, משום שהילדים אינם אשמים בכך שהוריהם אינם עובדים, כל שכן ילדים שהוריהם עובדים.

יצחק כהן: ילדים שחיים במשפחות עניות נידונים להישאר בעוני, מאחר שהם מופלים לרעה גם בנושא החינוך.

יצחק כהן: כידוע, הדרך להוציא ילדים ממלכודת העוני היא באמצעות החינוך.

יצחק כהן: לדעתי ולדעת חברי יש להחזיר את הקצבאות לרמתן שלפני הקיצוץ הגדול ובכך לסייע לילדי ישראל.

יצחק כהן: ממשלת ישראל הכירה בחשיבות הטיפול בילדים החל מהגיל הרך, והחליטה לאחרונה על הפעלת תוכנית לאומית לילדים ולנוער בסיכון.

יצחק כהן: מטרת התוכנית היא להרחיב באופן ניכר את הטיפול בנוער ובילדים הנמצאים בסיכון, תוך השקעת מחצית מהמשאבים בתוכניות מניעה וטיפוח לילדים בגיל הרך.

יצחק כהן: תוכנית "התחלה טובה" נועדה, בין השאר, ליצור מערכות תמיכה ביישובים לשירותים המיועדים לילדים מגיל אפס עד שש, תוך התמקדות באוכלוסיות מוחלשות – המלה "מוחלשות" היא נכונה, כי הן היו פעם אוכלוסיות חזקות, הן הוחלשו במהלך השנים הקודמות, בקדנציה הקודמת – והגדלת המשאבים המופנים לטיפול מניעתי בקהילה, במטרה לצמצם בעתיד את ההזדקקות לטיפול חוץ-קהילתי.

יצחק כהן: אחד הדברים הייחודיים לתוכנית הוא שיתוף הפעולה בין כל הגורמים המטפלים בילדים בקהילה.

יצחק כהן: השותפים הבכירים הם משרד הרווחה והשירותים החברתיים, משרד החינוך והרשות המקומית ביחד עם משרד הבריאות והמגזר השלישי.

יצחק כהן: הם ינתחו את הצרכים המיוחדים של הילד וייתנו מענה הולם.

יצחק כהן: שר הרווחה אומר: אני מאמין שהתוכנית הזו תביא למפנה ותאפשר לילדים לגדול בסביבה תומכת שתאפשר להם למצות את יכולתם.

יצחק כהן: אחד הנתונים המעניינים והמעודדים בדוח שפורסם הוא הנתון של-93% מהילדים יש מחשב בבית.

יצחק כהן: כלומר, לילדים עניים יש הזדמנות להשתלב מבחינה טכנולוגית ולרכוש ידע באמצעות הטכנולוגיה.

יצחק כהן: שר הרווחה מציע להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

זבולון אורלב: אי-אפשר.

זבולון אורלב: אחרי דיון כזה זה לא עובר לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: יהיו הצעות סיכום.

יולי יואל אדלשטיין: השר טעה בפרוצדורה.

יצחק כהן: זה מה שהוא כתב בתשובתו.

זבולון אורלב: הוא לא היה מספיק זמן חבר הכנסת.

זבולון אורלב: הוא כל הזמן היה שר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, מדובר בדיון במליאה בעקבות הצעה לסדר-יום, ולכן יש הצעת סיכום מטעם סיעות האיחוד הלאומי -מפד"ל, ש"ס, קדימה והליכוד.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את הצעת הסיכום חבר הכנסת אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן, הצעת סיכום מטעם יהדות התורה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, להלן הצעת סיכום של האיחוד הלאומי – מפד"ל, ש"ס, קדימה והליכוד: א.

זבולון אורלב: הכנסת מברכת את המועצה הלאומית לשלום הילד ואת העומד בראשה, ד"ר יצחק קדמן, על הדוח השנתי של המועצה, המציג נתונים מקיפים על מצבם של הילדים והנוער בישראל.

זבולון אורלב: ב.

זבולון אורלב: הכנסת קובעת כי הנתונים מלמדים על שיעורי עוני גבוהים ביותר ומדדים קשים במצבם של הילדים בישראל, נתונים הדורשים תוכנית לאומית רב-שנתית, שתיתן מענה הולם על הממצאים החמורים.

זבולון אורלב: ג.

זבולון אורלב: הכנסת קוראת לממשלה להגדיל את המשאבים הניתנים במישרין לילדים בסיכון ובמצוקה ואת המשאבים המערכתיים של משרד החינוך, משרד הרווחה והביטוח הלאומי המיועדים להבטיח את שלום הילד, בריאותו ורווחתו.

זבולון אורלב: ד.

זבולון אורלב: הכנסת קוראת לממשלה לאשר הצעות חוק שיביאו לשיפור במצבם של ילדים ונוער.

זבולון אורלב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמואל הלפרט יציג הצעת סיכום של סיעת יהדות התורה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החלטה של סיעות ש"ס – יהדות התורה – – –

יולי יואל אדלשטיין: ש"ס לא יכולה פעמיים.

זבולון אורלב: אני קיבלתי אישור – – –

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שמואל הלפרט יציג את הצעת הסיכום, וחברי סיעת ש"ס יחליטו בינתיים אם הם אתו או לא.

שמואל הלפרט: אני מציג את ההצעה שהתקבלה על דעת סיעות ש"ס ויהדות התורה.

שמואל הלפרט: ההצעה כדלהלן: הכנסת מבקשת להחזיר את קצבאות הילדים לרמתן בשנת 2002, לפני חוק הלפרט.

שמואל הלפרט: תודה.

יצחק כהן: אפשר לחבר את שתי ההצעות ביחד.

אברהם הירשזון: אי-אפשר.

נסים זאב: – – –

יולי יואל אדלשטיין: זאת לא פעם ראשונה, חבר הכנסת זאב.

יולי יואל אדלשטיין: כבר היו תקדימים, אפילו בכנסת הנוכחית, בהצבעות מהותיות.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, לצורך הפרוטוקול, אתה הנציג הבכיר כאן של סיעת ש"ס, ואני שואל אותך – – –

יצחק כהן: אין שום בעיה לחבר את שתי ההצעות ביחד.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא שואל את דעתך המלומדת בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אתם עם הצעה א' או הצעה ב'?

זבולון אורלב: העברנו את זה בצורה ברורה.

זבולון אורלב: אם יש החלטה שיכולה לאחד את כל הכנסת, יש שם משפט מפורש בעניין הזה.

שמואל הלפרט: זה לפני חוק הלפרט.

אברהם הירשזון: יש יושב-ראש קואליציה, תשאל אותו.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, עם כל הכבוד, אני קיבלתי – – –

יצחק כהן: אם אפשר לאחד את שתי ההצעות.

יולי יואל אדלשטיין: כרגע אי-אפשר.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה, אני מבקש תשובה.

יצחק כהן: אנחנו עם יהדות התורה וש"ס.

יולי יואל אדלשטיין: אין שום בעיה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, סדר ההצבעה הוא שאנחנו מצביעים קודם על הצעת סיכום של סיעות ש"ס ויהדות התורה, כפי שהוצגה למליאה על-ידי חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 17 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת שמואל הלפרט – 6 נגד – 1 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת שמואל הלפרט נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 6, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת סיכום לדיון בנושא דוח המועצה הלאומית לשלום הילד של סיעות ש"ס ויהדות התורה אושרה על-ידי המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעת סיכום של סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל, קדימה והליכוד.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד, מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 18 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת זבולון אורלב – 10 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת זבולון אורלב נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 10, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי גם הצעת סיכום הדיון בנושא דוח המועצה הלאומית לשלום הילד מטעם סיעות האיחוד הלאומי – מפד"ל, קדימה והליכוד אושרה על-ידי המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, מחר, יום רביעי, ט' בשבט התשס"ח, 16 בינואר, בשעה 11:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.