ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 150, 2007-09-24 00:00

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, בוקר טוב, שנה טובה אדוני השר.

דליה איציק: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת, שחתמו על כינוסה למעלה מ-70 חברי הכנסת.

דליה איציק: אולי זה גם מלמד אותי משהו - שלא תמיד צריך להיענות.

דליה איציק: היום יום שני, י"ב בתשרי, 24 בספטמבר 2007.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הישיבה המיוחדת הזאת של הכנסת, הנערכת בשלהי פגרת הקיץ, חלה ימים אחדים לפני חג הסוכות הבא עלינו לטובה.

דליה איציק: אני מבקשת בפתח הישיבה לברך את כל בית ישראל בחג שמח.

דליה איציק: משלושת הרגלים סוכות הוא זמן שמחתנו, ועליו נאמר: "ושמחת בחגך והיית אך שמח".

דליה איציק: חבר הכנסת זיו, לך יש עוד סיבה, הפכת להיות סבא.

דליה איציק: בחג הסוכות, חג האסיף, אנחנו מתפללים לגשם על הארץ.

דליה איציק: בצדק נכתב על חג הסוכות שבחג נידונים על המים.

דליה איציק: לפי המסורת היהודית, הקדוש ברוך הוא דן את העולם וקובע אם השנה הזאת תהיה שנה גשומה או שנת בצורת.

דליה איציק: אז נאחל לכולנו שהשנה הבאה עלינו לטובה תהיה שנת ברכה, שנה של בשורות טובות.

דליה איציק: ברשותכם, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את זכות המיקרופון שיש לי כדי לומר כמה מלים על ההתכנסות של העצרת הכללית של האו"ם בעוד שעות אחדות.

דליה איציק: האורח המרכזי, שמושך את רוב תשומת הלב התקשורתית, הוא לא אחר מנשיא אירן.

דליה איציק: בעזות מצח ששמורה רק לאנשים מסוגו הוא מנצל כל במה אפשרית כדי לשחרר מראית עין של מסרים מרגיעים.

דליה איציק: הוא מתראיין בתוכניות עתירות רייטינג בערוצי הטלוויזיה האמריקניים, והוא אמור לנאום באוניברסיטת קולומביה בפני סטודנטים, וכמובן בשיאו של ביקורו המתוקשר הוא ישא דברים לפני עצרת האו"ם.

דליה איציק: האיש הזה הוא צורר מסוכן ומניפולטיבי, שמנסה להתכסות באצטלה של מנהיג לגיטימי ולהרוויח זמן.

דליה איציק: מאמציו הגלויים והחשאיים להשגת נשק גרעיני - שמאיים על שלום העולם כולו, ולא רק עלינו - קריאותיו החוזרות והנשנות להשמדת ישראל ולמחיקתנו מהמפה, הכחשת השואה שהוא אימץ לעצמו כדרך, לא הספיקו כדי לעורר את אומות העולם ואת המנהיגים שלהן לעשות מעשה.

דליה איציק: המגלומן הזה מדבר על רצונו להביא לתיקון העולם על-ידי הרס העולם.

דליה איציק: ארגון האומות המאוחדות, שחרת על דגלו ערכים הומניים - דווקא הוא מאפשר לו לנצל את הערכים הנעלים הללו כדי להשמיע את דברו מעל הבמה הבין-לאומית המכובדת הזאת.

דליה איציק: אסור היה לארגון האומות המאוחדות לתת לו להופיע.

דליה איציק: אירן צריכה להיות מבודדת מהעולם הנאור.

דליה איציק: "סיבוב ההופעות" שלו בניו-יורק הוא בושה.

דליה איציק: המדינות החברות באו"ם צריכות להוקיע אותו ואת תורתו, להחרים אותו וגם את ארצו ולמנוע ממדינה זו - החברה באו"ם, הקוראת על בסיס יומיומי להשמדת מדינת ישראל - לקחת חלק בדיוני העצרת הכללית ובכלל פעילויות הארגון.

דליה איציק: זה מה שהיה ראוי וזה מה שהתבקש.

דליה איציק: זו השעה וזה האיש שבגללו צריך לסלק את הקודים הדיפלומטיים ואת האמנות הבין-לאומיות, שמאפשרות ומעודדות חופש ביטוי.

דליה איציק: אסור שאלה יגרמו לטשטוש ולבלבול ואסור שהם יגרמו לעיוורון ולאוזלת יד.

דליה איציק: איפה כל אנשי הרוח בעולם?

דליה איציק: איפה הוגי הדעות?

דליה איציק: איפה אותם הומניסטים?

דליה איציק: מדוע אנחנו לא שומעים אותם ברחבי תבל, דווקא כעת, כאשר מנהיג קורא בגלוי להשמדת עם ומדינה?

דליה איציק: אתם יודעים איך הוא מכנה אותנו?

דליה איציק: "ישות ציונית", "משטר ציוני".

דליה איציק: אנחנו לא מדינה בשבילו.

דליה איציק: איך הוא הופך ל"סלב"?

דליה איציק: מדוע נדם קולם?

דליה איציק: עוד מעט אולי גם תישמע כאן מחאה על שאנחנו לא מדברים אתו.

דליה איציק: .. חברי חברי הכנסת, בדיוק יצא לי השבוע לרענן קצת את הבקיאות שלי במלחמת העולם הראשונה והשנייה.

דליה איציק: ההיסטוריה לימדה את כולנו לאן כל זה עלול להוביל.

דליה איציק: אסור לגמגם מולו.

דליה איציק: חשוב לבודד אותו, ודחוף לטפל בו ובמאמציו המסוכנים ולא לשבת מולו ולהאזין לדברי ההבל והחנופה שלו, המסווים כוונות ברורות שמאיימות איום חמור וקיומי על ישראל ועל שלום העולם כולו.

דליה איציק: טוב שאתם תיקחו את זכות המיקרופון שיש לכם בכל במה, ודווקא בימים הללו, שבהם הוא מנסה קצת להסוות, תדברו גם אתם.

דליה איציק: לסיכום אני מבקשת - החודש הוא חודש הרמדאן, חודש הצום הקדוש למוסלמים.

דליה איציק: מצוות הצום מעוגנת בחמשת עמודי היסוד של האסלאם.

דליה איציק: לרגל הצום אני מבקשת לברך את חברינו חברי הכנסת המוסלמים, את תושביה המוסלמים של מדינת ישראל ואת שכנינו הפלסטינים.

דליה איציק: נתפלל יחד לשלום, לפיוס, להשלמה בין העמים ולשלום שישים קץ לשפיכות הדמים.

דליה איציק: כּוּל עַאם וַאַנְתוּם בִּחַיְרְ.

דליה איציק: דוח העוני של המוסד לביטוח לאומי

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, על סדר-היום דיון בהצעות דחופות לסדר-היום.

דליה איציק: להזכירכם, בישיבה המיוחדת של הכנסת הצעה דחופה לסדר-היום, שתנומק במסגרת זמן שלא תעלה על עשר דקות, ולכן ההצעה הראשונה – דוח העוני של המוסד לביטוח לאומי.

דליה איציק: אני מזמינה את חבר הכנסת שמואל הלפרט מ"יהדות התורה" לנמק את ההצעה.

דליה איציק: בבקשה אדוני, יש לך עשר דקות.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, אדוני שר הרווחה, חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לאחל לכבוד היושבת-ראש, לשר ולכל חברי הכנסת שנה טובה ומאושרת וגמר חתימה טובה לכם ולכל בית ישראל.

שמואל הלפרט: לפני כשבועיים התפרסם הדוח החצי-שנתי של המוסד לביטוח לאומי על נתוני העוני בישראל.

שמואל הלפרט: לפי הדוח, חיים בישראל כמיליון ו-650,000 איש מתחת לקו העוני, קרוב למחצית מהם ילדים.

שמואל הלפרט: בשנה האחרונה התווספו עוד עשרות אלפי ילדים לאלה החיים זה מכבר מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: על-פי הדוח, למעלה משני-שלישים מהילדים העניים בישראל הם ילדים במשפחות ברוכות ילדים, עקב הקיצוץ הדרסטי בקצבאות הילדים.

שמואל הלפרט: מודעות ענק זעקו מכל פינה על מיליון אנשים שרעבים בשקט במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: ראש הממשלה כעס.

שמואל הלפרט: "זה לא נתון אמיתי" הוא אמר, "אין מיליון רעבים בישראל".

שמואל הלפרט: הוא לא כעס על האחראים לכך שהמדינה הידרדרה למצב נורא, אלא על פרסום החוצות שהזכיר - או לפחות ניסה להזכיר - שיש מיליון רעבים בישראל.

שמואל הלפרט: אדוני ראש הממשלה, על סמך מה אתה מכחיש את הנתונים של המוסד לביטוח לאומי?

שמואל הלפרט: נניח שיש רק 950,000 איש רעבים בישראל, אז הכול בסדר?

שמואל הלפרט: נניח שרק 1,000 איש היו צריכים לחטט בפחי אשפה - במו עיני ראיתי מראות מבישים שכאלה - האם אז הכול טוב?

שמואל הלפרט: ובפרט כשמדובר במאות אלפי אזרחים.

שמואל הלפרט: אדם אחד רעב זה 100% רעב לו ולמשפחתו, אדוני ראש הממשלה.

שמואל הלפרט: שר האוצר לשעבר, המתיימר להיות ראש ממשלה, ופגע בצורה אכזרית במקבלי קצבאות הזיקנה והילדים והמיט קטסטרופה קיומית על מאות אלפי משפחות, אמר שמטרתו שאנשים יצאו לעבוד.

שמואל הלפרט: שאלתי את נתניהו עשרות פעמים: אתה רוצה שיצאו לעבוד?

שמואל הלפרט: בסדר גמור, אולם מה אתה מציע לאותם מיליון איש במדינת ישראל היוצאים לעבוד ועובדים קשה והכנסתם מתחת ל-3,000 ש"ח לחודש?

שמואל הלפרט: לחלקם יש משפחות ברוכות ילדים.

שמואל הלפרט: תן לפחות להם קצבאות ילדים, כדי שיוכלו לפרנס את משפחותיהם.

שמואל הלפרט: הדוח האחרון על העוני אומר, בין היתר, שחל גידול של עוד 8,000 משפחות במשפחות שבהן ראש המשפחה עובד והן עדיין מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: בעיתון "מעריב" התפרסמה כתבה על משפחה מהצפון, דוגמה אנושית אחת של העוני ששוטף את המדינה.

שמואל הלפרט: האבא עבד קשה לפרנסתו, שישה ילדים יש לו בבית, ואני מצטט את המלים הכאובות של האבא: אני לא מתעסק עם מספרים.

שמואל הלפרט: אני יודע שהילדים שלי עניים ורעבים.

שמואל הלפרט: לפני כחודש פוטר האיש מעבודתו.

שמואל הלפרט: אשתו אינה עובדת.

שמואל הלפרט: ילדיו נאלצים ללכת רעבים לבית-הספר.

שמואל הלפרט: אני שואל בכאב, למה זה מגיע להם?

שמואל הלפרט: למה הממשלה מתאכזרת לילדים האלה?

שמואל הלפרט: מה פשעם ומה חטאם?

שמואל הלפרט: האבא ממשיך ואומר: בשבוע שעבר ניתקו לי את זרם המים בגלל חוב כבד.

שמואל הלפרט: במקום העבודה שלי ידוע מצבי המחפיר, ומדי פעם דאגו לספק למשפחה שלי פירות, ירקות ומצרכים.

שמואל הלפרט: עכשיו גם זה אין לנו.

שמואל הלפרט: שוטרים המגיעים לבית המשפחה עם פקודות מעצר בגלל חובות ורואים את העוני הולכים מהבית כלעומת שבאו.

שמואל הלפרט: המקרר בבית שבור וריק.

שמואל הלפרט: העוני זועק לשמים.

שמואל הלפרט: פעמיים ניתקו למשפחה את זרם החשמל.

שמואל הלפרט: אני כבר לא יודע מה לעשות.

שמואל הלפרט: החגים בפתח.

שמואל הלפרט: איפה שולחן החג ואיפה אנחנו?

שמואל הלפרט: כמה אפשר להגיד לילדים: אין לי?

שמואל הלפרט: הלב שלי נקרע.

שמואל הלפרט: אם אצטרך, אחטט בפחים כדי שהם לא יישנו רעבים.

שמואל הלפרט: לא אכפת לי מעצמי, אכפת לי מהם.

שמואל הלפרט: אני רוצה להזכיר שמדובר באדם שהלך כל בוקר לעבודתו.

שמואל הלפרט: וזה לא הכול: יש 350,000 ילדים שחיים בסיכון במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: הממשלה מסתפקת במתן פתרון לפחות מ-10% מהם.

שמואל הלפרט: ושלא תהיה לכם טעות, איני מדבר כעת על בני ישיבות שתורתם אומנותם, ששנאת הממשלה אותם מעבירה אותה על דעתה.

שמואל הלפרט: הממשלה הנוכחית מאמתת בצורה הכי מוחשית את דברי רבי עקיבא במסכת פסחים, דף מט, ואני מצטט: "כשהייתי עם הארץ אמרתי מי ייתן לי תלמיד חכם ואנשכנו כחמור".

שמואל הלפרט: הרי בציבור זה של בני תורה מותר לפגוע.

שמואל הלפרט: מותר לפגוע בתקציבי החינוך היסודי והעל-יסודי, מותר לסגור 260 מוסדות תורה בן לילה ללא הודעה מוקדמת.

שמואל הלפרט: לילדים אלה לא מגיעים שירותים עירוניים, לא מגיעות להם הסעות ואפילו לא הזנה, גם כשכל הפרמטרים החוקיים מחייבים זאת.

שמואל הלפרט: לא אתייחס כעת לציבור הזה.

שמואל הלפרט: אני מדבר עכשיו על 800,000 ילדים רעבים מכל המגזרים בישראל, שמספרם עולה בהתמדה כל שנה.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, בעת שהחלו את הקיצוץ הברוטלי בקצבאות הילדים הקים המנכ"ל הקודם של הביטוח הלאומי, פרופ' שטסמן, קול זעקה גדולה, והתריע על האסון שהקיצוצים הנוראיים ינחיתו על מאות אלפי ילדים.

שמואל הלפרט: ומשאטמו אוזניים לשמוע את עמדתו המקצועית התפטר האיש מתפקידו, כי לא היה מוכן לשאת באחריות להרעבת מאות אלפי ילדים על לא עוול בכפם.

שמואל הלפרט: גם המנכ"ל הנוכחי, ד"ר יגאל בן שלום, מומחה בתחום החברתי ואיש מקצוע, אמר בעת הצגת דוח נתוני העוני בישראל לשרי הממשלה לפני כמה ימים, ואני מצטט: אני כמנכ"ל הביטוח הלאומי אומר שצריך להחזיר את קצבאות הילדים.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, אם היתה איזו הצדקה לבצע את הקיצוץ הדרסטי ולחתוך בבשר החי בעת שהמדינה היתה לפני פשיטת רגל, כדברי שר האוצר לשעבר, אולי אפשר עוד ללמד איזו זכות.

שמואל הלפרט: אבל כעת, כשיש בקופת האוצר עודף תקציבי של עשרות מיליארדי שקלים כל שנה, באיזו זכות אתם עושקים את הציבור ומרעיבים אותו?

שמואל הלפרט: הרי כספי הביטוח הלאומי הם כספים שהציבור משלם ומפריש מכיסו, ולא כספי ממשלה.

שמואל הלפרט: אלו כספים של הציבור, שהממשלה השתלטה עליהם.

שמואל הלפרט: מדוע לא להחזיר לפחות עכשיו את כבשת הרש שנגזלה ממנו ולהפסיק את ההתעללות בחסרי הישע?

שמואל הלפרט: חרפת רעב ועוני של קרוב לשני מיליוני אנשים הם פצצה מתקתקת.

שמואל הלפרט: שלא יהיה לאיש ספק.

שמואל הלפרט: אם לא יימצא פתרון מניח את הדעת, דעו לכם שהמהומות בוואדי-סאליב ושל "הפנתרים השחורים" יהיו כאין וכאפס לעומת מה שעלול להתרחש ברחבי המדינה.

שמואל הלפרט: אני פונה מעל במה זו לראש הממשלה ולממשלה כולה: קבלו את עמדת המומחים ואנשי המקצוע, את המלצותיהם של מנכ"ל הביטוח הלאומי הקודם והנוכחי, והחזירו את הקצבאות לקדמותן, כדי למנוע את הקטסטרופה העלולה להתרחש בכל רגע.

שמואל הלפרט: לפני הבחירות הבטיחו כל המפלגות, בלי יוצא מן הכלל – מפלגת העבודה, נושאת הדגל החברתי דאז, ראש הממשלה מר אולמרט – מדיניות של רחמים וחמלה לחסרי ישע.

שמואל הלפרט: הגיע הזמן להתחיל ביישום ההבטחות, כי אי-אפשר לרמות את כל העולם כל הזמן.

ראובן ריבלין: אפשר, אפשר.

שמואל הלפרט: אתה תיווכח שאי-אפשר.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, אנו עומדים בימים אלו של חשבון נפש.

שמואל הלפרט: זה אולי הזמן לחשבון נפש, שעל כל המפלגות לעשות, כולל הממשלה, ולהתחיל ליישם את הבטחותיהם, שפיזרו בנדיבות לפני הבחירות, ולהיטיב עם העם.

שמואל הלפרט: תודה.

דליה איציק: חבר הכנסת הלפרט, תודה.

דליה איציק: הצטרף אלינו חבר הכנסת ישראל כץ.

דליה איציק: אנו משתתפים בצערך.

דליה איציק: שלא תדע עוד צער.

דליה איציק: אדוני השר, בבקשה.

יצחק הרצוג: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, ראשית, גברתי היושבת-ראש, אני מאחל לך ולכל הבית הזה שנה טובה, מועדים לשמחה.

יצחק הרצוג: ולאחינו בני המיעוט המוסלמי, רמדאן כרים ושנשמע כולנו יחד במקום הזה בשורות טובות.

דליה איציק: חבר הכנסת שטייניץ, לא נעים לי להעיר לך, אבל מהרגע שנכנסת, אתה גם לא במקומך ואתה כל הזמן מדבר.

דליה איציק: תודה לך.

יצחק הרצוג: הסוגיה שהעלה חבר הכנסת הלפרט ידידי היא סוגיה רצינית ומשמעותית, ואכן דוח העוני של המוסד לביטוח לאומי, שהצגתי אותו לפני למעלה מחודש, הוא דוח חשוב מאוד, כי הוא נותן לנו לפחות נקודת ממשק על שורה ארוכה מאוד של נושאים ותחומים שקשורים לסוגיית העוני.

יצחק הרצוג: סוגיית העוני היא סוגיה פילוסופית מאוד משמעותית, היא לא רק מבחן אמפירי של הכנסה של כמעט 2,000 ש"ח לבן אדם – קו העוני היום הוא כמעט 2,000 ש"ח לאדם לחודש.

יצחק הרצוג: עוני הוא דבר נרחב.

יצחק הרצוג: יכול להיות עוני תרבותי, יכול להיות עוני חינוכי, יכול להיות עוני של מעטפת חיים מקיפה ומפורטת.

יצחק הרצוג: הוא לא יכול להימדד רק בפרוטות.

יצחק הרצוג: אבל הדוח כפי שהוא מוצג נותן לנו כלי, נותן לנו לפחות לראות מגמה.

יצחק הרצוג: ואני חייב לומר, אחרי הרבה מאוד דיונים ובדיקות שגם אני ערכתי: הוא כלי טוב; הוא לא בהכרח כלי שנותן את התמונה כולה, יש בו גם אי-התאמות בנושאים שונים, שצריכות להיבדק ולהימדד, אבל הוא נותן כיוון.

יצחק הרצוג: רבותי, הכיוון שמציג דוח העוני ל-2006, אני קורא לו בלימה והתייצבות עם שיפור קל, אבל באמת עוד ארוכה מאוד מאוד הדרך.

יצחק הרצוג: הבלימה וההתייצבות הן בגדול בכך שאין עלייה אמיתית, משמעותית, במשפחות שמצטרפות למעגל העוני.

יצחק הרצוג: להיפך, יש ירידה.

יצחק הרצוג: יש ירידה ברורה של 3% בקרב הגמלאים בישראל בנונוגע לקו העוני.

יצחק הרצוג: אבל מה שיש לנו מבחינה אבסולוטית זה יותר נפשות, מכיוון שמי שבאמת משלם היום את מחיר העוני אלה המשפחות מרובות הילדים, המשפחות הגדולות.

מוחמד ברכה: למה אתה קורא לזה ירידה?

יצחק הרצוג: אדוני, אני מכבד אותך.

יצחק הרצוג: תן לי להציג את הנושא בצורה מסודרת.

מוחמד ברכה: אני שואל אותך.

יצחק הרצוג: יש עלייה מעל לקו העוני של אלפי משפחות.

יצחק הרצוג: בקרב אותן נפשות שנמצאות מתחת לקו האמפירי של 2,000 שקלים לחודש שני-שלישים הם מהמגזר החרדי ומהמגזר הלא-יהודי.

יצחק הרצוג: זאת הבעיה האמיתית.

יצחק הרצוג: נכון שכל עוני הוא בעייתי, וכל מגזר וכל נפש הוא עולם מלא.

יצחק הרצוג: במפטיר יום הכיפורים קראנו: "הלוא פרוס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית.

יצחק הרצוג: כי תראה ערום וכסיתו".

יצחק הרצוג: אין ציווי גדול מזה.

יצחק הרצוג: אבל עכשיו אנחנו מתמודדים עם הנתונים, ולפחות נדע שחברי הכנסת ידעו את האמת.

יצחק הרצוג: הבעיה האמיתית היא בשני מגזרים, שבהם מקורות ההכנסה הם נמוכים, כל מגזר וסיבותיו – מתקרת זכוכית ועד מעצורים פנימיים מובנים.

יצחק הרצוג: חלק מהמעצורים נובעים למשל מההכנסות מקצבאות, אבל הליבה האמיתית נובעת מנושא התעסוקה.

יצחק הרצוג: התעסוקה היא הדבר שיכול להוציא הרבה מאוד אזרחים מהעוני.

יצחק הרצוג: יש שתי קבוצות אזרחים: אלה שיכולים באמצעות הכנסה נוספת לצאת מהעוני, ואלה שלא יכולים באמצעות הכנסה נוספת לצאת מהעוני, למשל גמלאים.

יצחק הרצוג: לגבי גמלאים, מדינת ישראל - הממשלה הזאת, הקואליציה - עשתה מהלכים דרמטיים של תוספות לגמלאים בהבטחת הכנסה, טיפול בשורה ארוכה מאוד של נושאים וכלים נוספים.

דליה איציק: בכל המגזרים, אדוני השר.

יצחק הרצוג: כן, אבל בהבטחת הכנסה זה בלט במיוחד.

יצחק הרצוג: את צודקת, גברתי היושבת-ראש, הבטחת הכנסה זה כולם, אך היתה תוספת נוספת בנושאים שקשורים לגמלאים, למשל סל הבריאות, למשל טיפולים, למשל קצבאות קשישים והבטחת הכנסה, וכעת גם נושא ניצולי השואה.

יצחק הרצוג: בעזרת השם, במליאה הקרובה, במושב שייפתח, אנו, ממשלת ישראל, נביא שורת הסדרים חשובים ומהפכניים הן לניצולי השואה, הן לשארית הפליטה והן לגמלאי ישראל הנמצאים במצוקה.

משה גפני: יכול להיות שפגעו כי זה נוגע בעיקר לחרדים ולערבים?

יצחק הרצוג: לא נכון, בואו נהיה כנים.

יצחק הרצוג: יש מספר פרמטרים לגבי אלה שכן יכולים להתפרנס, אבל אני רק רוצה להשלים.

יצחק הרצוג: גם לגבי אלה שכביכול לא יכולים להתפרנס, לדוגמה אנשים עם נכויות - הרי אנחנו יודעים שיש הרבה עוני והרבה אבטלה בקרב אנשים עם נכויות.

יצחק הרצוג: גם כאן יש תהליך אמיתי של שילוב והשתלבות בתעסוקה.

יצחק הרצוג: המליאה הזאת אישרה פה אחד את חוק ועדת-לרון שהצגתי בקריאה הראשונה, ובעזרת השם, במושב הקרוב הבא עלינו לטובה, נשלים אותו כדי לתת תמריצים לאנשים עם מוגבלויות ועם נכויות להשתלב.

שמואל הלפרט: מה עשיתם עם - - -?

יצחק הרצוג: סליחה, הרב הלפרט, אני הקשבתי לך.

יצחק הרצוג: תיתן לי בבקשה להציג את הנושא.

יצחק הרצוג: אני מתייחס בחשיבות ובאחריות למליאה הזאת.

יצחק הרצוג: הנושא השני זה הציבור שיכול להתפרנס.

יצחק הרצוג: כאן אנחנו רואים שתי תופעות: ראשית, שיש צמיחה בת-קיימא של 5% במשק בישראל זה השנה השלישית, והיא לא בהכרח מחלחלת עד למטה.

ג'מאל זחאלקה: לאן הולך הכסף?

יצחק הרצוג: נכון שכל מקבלי השכר מקבלים תוספות, ואני חושב שהסכמי השכר שההסתדרות והממשלה סיכמו עליהם לפני כחודשיים יוסיפו משמעותית, אבל אין ספק שהעשירונים העליונים מקבלים את עיקר הצמיחה, וזה לא מחלחל למטה גם למועסקים.

יצחק הרצוג: אני מייד אמנה את הכלים, היות שהדוח עוסק ב-2006, והממשלה מציגה ב-2007.

יצחק הרצוג: באשר לשני המגזרים שהזכרתי – במגזר החרדי, אתם יודעים, חבר הכנסת הלפרט וחבר הכנסת גפני, שיש תהליכים עמוקים מאוד של יציאת נשים לתעסוקה ושל יציאת גברים להשכלה ולתעסוקה.

יצחק הרצוג: יש לעודד את התהליכים הללו, שהם חיוניים, לאפשר לנשים לצאת לתעסוקה וליצור מקורות הכנסה נוספים למשפחה; ולא להתבייש בכך וליצור רק חברת לומדים, אלא לבנות תמהיל נכון של המבנה החברתי, ואני יודע שאתם מסכימים אתי.

יצחק הרצוג: לגבי המגזר הלא-יהודי, כאן אנחנו נתקלים בתקרות זכוכית קשות, שמחייבות את כל המגזר העסקי לקלוט ולשלב במעגלי התעסוקה בני מיעוטים ובנות מיעוטים.

יצחק הרצוג: גם כאן נושא העצמת הנשים והיציאה לתעסוקה הוא חיוני.

יצחק הרצוג: מהם הכלים להתמודד?

יצחק הרצוג: לראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, בתקציב 2008 אישרה ממשלת ישראל פרמטרים שהם לא רק גובה הגירעון וגובה ההוצאה הלאומית, אלא שני דברים נוספים: פרמטר של ירידת העוני ב-15% עד 2010 ופרמטר של תוספת תעסוקה של 15% עד 2010.

יצחק הרצוג: זוהי מהפכה חשיבתית חיונית.

יצחק הרצוג: הממשלה אישרה לפני שלושה חודשים תוכנית לאומית לצמצום פערים ולמאבק בעוני, שתכליתה הכלים האלה: מס הכנסה שלילי, שזה אומר לתת את הכסף מלמטה למעלה, דהיינו, במקום שהכנסות יתחלקו בעיקר בעשירונים העליונים, אתה נותן את ההכנסות למטה, למי שיוצא לתעסוקה ולעבודה; הדבר השני, הממשלה אישרה תוספות לשכר המינימום עד 500 שקלים.

יצחק הרצוג: הפעימה האחרונה של התוספת לשכר המינימום תיכנס לתוקפה ביוני 2008; הממשלה אישרה עידוד מעסקים שיקלטו עובדים, בעיקר ממגזרי המיעוטים, בתוכנית מאוד יפה, גם למגזר החרדים.

יצחק הרצוג: כל מפעל שמקבל עוד עובדים מקבל תמרוץ באזורי עדיפות שהוגדרו; הכנסת אישרה, על-פי החלטת הממשלה, כפי שציינתי, את קידום דוח-לרון - חקיקת חוק שנותן תמריצים לאנשים עם מוגבלויות לצאת לתעסוקה; הממשלה דנה בתוספות לגמלאים, לרבות בקצבאות הזיקנה ולמקבלי הבטחת הכנסה.

יצחק הרצוג: אנחנו נציג את זה במליאה הקרובה; הממשלה תביא חבילה לסיוע לניצולי השואה, שחלקם נמצאים מתחת לקו העוני; עידוד יציאה להשכלה, העצמת נשים – כל אלה כלים משמעותיים מאוד למאבק בעוני.

יצחק הרצוג: הביטחון התזונתי הוא מרכיב חיוני.

יצחק הרצוג: אני רואה בהביטחון התזונתי נושא מרכזי במדיניותי.

יצחק הרצוג: פועלת היום ועדה בראשותו של נחום איצקוביץ', מנכ"ל משרדי, בנושא הביטחון התזונתי, ומפעל ההזנה בבתי-הספר הוא מפעל חיוני מהבחינה הזאת.

משה גפני: אדוני השר, אתה רוצה לדבר גם על קצבאות הילדים?

יצחק הרצוג: סליחה.

יצחק הרצוג: עם זאת, גם עדכון הקצבאות הוא נושא לדיון, ונושא העלאת ההוצאה הלאומית בתחומי הרווחה למול ה-OECD הוא נושא חשוב מאוד.

יצחק הרצוג: אני אקרא מהמבוא של דוח הביטוח הלאומי שפורסם אתמול:

יצחק הרצוג: ב-2006 גדלו תשלומי גמלאות הביטוח הלאומי בכסף ובעין בשיעור ריאלי של 3.5% לאחר שפחתו ב-12% בשנים 2004-2002 ונותרו יציבים ב-2005.

יצחק הרצוג: במונחים של תשלומי גמלאות בממוצע לנפש עדיין השיעור נמוך יותר – 2% תוספת.

יצחק הרצוג: העליות בהיקף התשלומים הנובעות משילוב של עלייה במספר המקבלים לצד עדכוני רמת הגמלה ותוספות נרשמו בענפים שונים.

יצחק הרצוג: בענף הילדים גדלו התשלומים ב-8.5% לאחר שהירידה הריאלית המצטברת בהם בחמש השנים שקדמו ל-2006 הגיע לכדי 45%.

יצחק הרצוג: בענף אמהות נרשמה עלייה גבוהה למדי של 6.4%.

יצחק הרצוג: בענף נכות עלו התשלומים ב-5.5%, ובענף זיקנה ושאירים העלייה בהיקף הגמלאות היא בשיעור של 3.4%, המוסברת בעיקר במדיניות הגדלת הקצבאות לקשישים ב-2005 ו-2006.

יצחק הרצוג: רבותי, המאבק בעוני הוא רק בתחילתו.

יצחק הרצוג: השליחות גדולה והעשייה גדולה, והיא מחייבת לא רק את הממשלה.

יצחק הרצוג: היא מחייבת גם את הקהילות והציבור לקבל את הכלים - את אותן חכות, ולא רק את הדגים.

יצחק הרצוג: אני מאמין מאוד מאוד שהציווי הזה של סגירת הפערים, של סיוע למשפחות נזקקות, של פתרון בעיית הביטחון התזונתי, של תוספת מקורות למשפחות החלשות, הוא הדגל שאנחנו צריכים להרים כאופנסיבה חברתית-לאומית ב-2008.

יצחק הרצוג: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש.

דליה איציק: תודה לך, אדוני, על תשובתך המקיפה.

דליה איציק: אדוני, מה אתה מציע?

יצחק הרצוג: אני מציע כמובן להעביר את הדיון לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

משה גפני: מה עם קצבאות ילדים?

משה גפני: אז מה אם לא נכנסנו לקואליציה?

משה גפני: אז מה?

משה גפני: למה ילדים צריכים לסבול?

דליה איציק: אדוני השר, אני מבינה שסיימת.

דליה איציק: אשר על כן, חבר הכנסת יעקב כהן, הגם שאתה באותה סיעה, אתה מוזמן להציע הצעה אחרת.

יצחק הרצוג: חבר הכנסת גפני, אין לי בעיה לקיים דיונים על כך.

דליה איציק: תיכף תשמע מה מציע חבר הכנסת יעקב כהן, ואחר כך נראה איך אנחנו מתקדמים.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יעקב כהן: לאור הדוח הנוסף שהתפרסם אתמול – כאשר כל דוח חמור מקודמו - - -

חיים אורון: - - -

דליה איציק: מאותה סיעה, אתה צודק, אבל אין מישהו אחר, חבר הכנסת ג'ומס, ולכן התקנון מחייב אותי בכל זאת לאפשר לו.

יעקב כהן: הדוח התפרסם, וההוצאה על הרווחה בישראל היא מהנמוכות במדינות המפותחות.

יעקב כהן: ישראל, שבעבר היתה במקום ה-21, דורגה במקום ה-27.

דליה איציק: אני מבינה שאתה לא מתכוון לנאום, אלא רק להציע הצעה.

יעקב כהן: לא, לא.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יעקב כהן: ולאור גל ההתייקרויות שבהווה ושעתיד להיות, שאין לזה שום ביטוי בפיצוי על המדד, ולאור מה ששמענו מהשר על כל מיני תוכניות, ויש לו באמת כוונות טובות, ושמענו וקראנו אתמול בעיתונות והיום בכנסת – אני חושב, רבותי, שאין שום מנוס, אלא רק החזרת הקצבאות.

יעקב כהן: אתמול שמענו מפרופ' ג'וני גל, ממנכ"ל הביטוח הלאומי, שאומר - - -

דליה איציק: סליחה, אתה מפסיק לדבר.

יעקב כהן: אני מציע להחזיר את הקצבאות.

דליה איציק: לא, אל תציע.

דליה איציק: תגיד לי עכשיו מה אתה מציע.

יעקב כהן: אני מציע שהשר יודיע שבכוונתו להחזיר את קצבאות הילדים כדי להוריד את מדד העוני.

יעקב כהן: תודה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: יש רק הצעה אחת – הצעתו של השר.

דליה איציק: אנחנו בכל זאת נצביע עליה.

דליה איציק: נכון, אדוני המזכיר?

דליה איציק: מי שמצביע בעד – מצביע בעד הצעתו של השר.

דליה איציק: בבקשה, הצבעה.

דליה איציק: נא להצביע.

דליה איציק: חברת הכנסת סופה לנדבר, אולי את לא שמה לב, אבל יש הצבעה, אז אנא מכם.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 26 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה איציק: ואם זה יעבור, אז אנחנו קובעים שהצעתו של השר התקבלה.

דליה איציק: ואכן זה עובר לדיון בוועדה, אפילו אין מתנגד אחד.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, חברי חברי הכנסת: שחרור חוזר ונשנה של מחבלים לתחזוק פגישותיו של אולמרט עם אבו-מאזן.

דליה איציק: חבר הכנסת יובל שטייניץ, יש לך עשר דקות.

יובל שטייניץ: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יובל שטייניץ: בהזדמנות זאת, שנה טובה.

יובל שטייניץ: עוד אפשר לאחל לך ולכל החברים.

דליה איציק: שנה טובה לך, לבני משפחתך.

דליה איציק: תודה לך.

יובל שטייניץ: רבותי חברי הכנסת, ראש הממשלה - - -

דליה איציק: אתה רואה, חבר הכנסת שטייניץ, זה מאוד לא נעים מכאן, אתה רואה?

דליה איציק: סליחה, מי זה עומד שם?

דליה איציק: חבר הכנסת דב חֶנין, אנא ממך.

דליה איציק: אדוני השר, אנא ממך.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני גם הפריע לך כשדיברת, אז מה אתה עכשיו מדבר אתו?

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת דב חנין, מה קורה לו?

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין.

דליה איציק: אגב, אני אומרת נכון?

דליה איציק: דב חנין או דב חנין?

דב חנין: - - -

דליה איציק: בגלל זה לא שמעת.

דליה איציק: יש לך תירוץ.

דליה איציק: תודה.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, ממשלת ישראל ממשיכה לתת, ולתת, ושוב פעם לתת.

יובל שטייניץ: האמתלה היא חיזוקם של המתונים – חיזוקו של ה"פתח", חיזוקו של אבו-מאזן – ולכן משחררים מחבלים, ושוב משחררים מחבלים מהכלא.

יובל שטייניץ: התוצאה היא שבמאמציה לחזק את אבו-מאזן, ממשלת ישראל מחלישה את מדינת ישראל; ממשלת ישראל – בשחרור הטרוריסטים, הפושעים, מהכלא – פוגעת בשלטון החוק במדינת ישראל; ממשלת ישראל מעודדת טרור, כי כל שחרור כזה, המסר שלו לבאים אחרי אותם טרוריסטים – בגל הטרור הבא או בגל הטרור הנוכחי, שהוא קצת יותר נמוך – הוא פשוט: מי שמסייע לטרור – ישוחרר, עם עסקה או בלי עסקה.

יובל שטייניץ: ואני כאן אומר לצעירים הפלסטינים: המסר של ממשלת ישראל הוא ברור.

יובל שטייניץ: ממשלת ישראל מודיעה לכל צעיר פלסטיני שאם הוא יסייע לפיגועי טרור וייאסר במדינת ישראל – עונשו יקוצר והוא ישוחרר.

יובל שטייניץ: ולכן, ממשלת ישראל, במאמציה לחזק את אבו-מאזן, היא-היא, ממשלתנו שלנו, מחזקת את הטרור, מחזקת את המוטיבציה לטרור, מחלישה את החשש מהמחיר ומהעונש בשחרורים האלה, פעם אחרי פעם אחרי פעם.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, אתמול דווח שפעיל תנזים נעצר בשכם – בכפר קליל ליד שכם –פארס אבו ע'אנים, ששוחרר – לא שוחרר מהכלא, אבל הוצא מרשימת המבוקשים, אותם 70 מבוקשים שהוצאו מהרשימה לפני חודש.

יובל שטייניץ: אז אומרים לנו: זה רק אחד.

יובל שטייניץ: רבותי, זה כבר אחד.

יובל שטייניץ: זה לא רק אחד, זה כבר אחד.

יובל שטייניץ: אחרי חודש, כבר הראשון שהוצא מרשימת המבוקשים נתפס עם חגורות נפץ.

יובל שטייניץ: זה כבר אחד, ואחריו 70.

יובל שטייניץ: ממשלת ישראל גם מוותרת על הנכסים ששמורים בידינו לעסקה – אם תהיה – לשחרור גלעד שליט.

יובל שטייניץ: פה 200, ופה 100, ופה עוד 100.

יובל שטייניץ: הרי הידיעות בתקשורת מדברות כבר על איזה מספר מוסכם, אז ברגע שמשחררים מאות מחבלים, כל פעם לחזק את אבו-מאזן, פירוש הדבר שיצטרכו לשחרר אחרים – יותר חמורים, רוצחים יותר חמורים, סייעני טרור יותר חמורים – בעסקה.

יובל שטייניץ: מישהו יכול להסביר לי כיצד הפכה ממשלת ישראל לממשלה שבמעשיה ובמחדליה היא ממשלה שמעודדת צעירים פלסטינים לטרור?

יובל שטייניץ: מישהו שמע על מדינה שמקצרת כל פעם ומקלה בעונשים שהיא משיתה על מבצעי טרור וסייעניו?

יובל שטייניץ: יש עוד מדינה כזאת במערב?

יובל שטייניץ: בלי לקבל דבר ובלי לקבל תמורה?

יובל שטייניץ: מחזקים את אבו-מאזן וה"פתח" ומחלישים את מדינת ישראל ואת מאבקנו בטרור.

יובל שטייניץ: אבל רבותי חברי הכנסת, זה חמור, אבל זה חמור שבעתיים כשרואים ששחרור הטרוריסטים ללא תמורה כדי לחזק את המתונים הוא רק חלק ממערכה מדינית כוללת.

יובל שטייניץ: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת – ואני פונה פה לחברי קדימה, לחברי ש"ס, לחברי ישראל ביתנו – התוכנית המדינית המצטיירת של ראש הממשלה ושל המשנה חיים רמון – אתם יודעים את זה בלבכם; חלקכם גם אומר את זה, לוחש לי את זה מאחורי הקלעים, את הדברים החמורים שאני אומר עכשיו – זאת לא תוכנית שלום, זוהי תוכנית חורבן.

יובל שטייניץ: אם התוכנית הזאת, כפי שהיא מצטיירת מכל ההדלפות, והן לא מוכחשות – אם תיושם התוכנית המדינית של ראש הממשלה, היא עלולה להוביל לחורבן מדינת היהודים.

יובל שטייניץ: מה שאנחנו רואים כאן, רבותי, אזרחי מדינת ישראל, זה שהתוכנית של ראש הממשלה - - -

חיים אורון: - - -

יובל שטייניץ: אתה תקשיב, כי יש מדינות שחרבו בגלל טעויות ומדיניות לא אחראית, זה כבר קרה בעולם.

קריאות: - - -

משה גפני: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - - אתה מציע מלחמה - - -

יובל שטייניץ: חבר הכנסת אורון - - -

חיים אורון: אני קיבלתי הוראה מגדעון להקשיב - - -

יובל שטייניץ: חבר הכנסת אורון, בוא לא נהיה יהירים ושחצנים כל כך כמו ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: מדינות בעבר, שלא שמרו על המינימום לביטחונן – חרבו - -

חיים אורון: וגם הפוך.

יובל שטייניץ: - - ומדינות קטנות נכבשו.

ראובן ריבלין: תסביר לו שאת זיקים צריך למגן - - -

חיים אורון: את זיקים לא צריך למגן - - -

קריאות: - - -

יובל שטייניץ: עכשיו, אני רוצה להגיד לך ולכל הממשלה – רובי וחיים, תקשיבו.

יובל שטייניץ: מה שמצטייר, אזרחי מדינת ישראל, זה שראש הממשלה אולמרט, במעשיו ובמחדליו ובתוכנית המדינית שלנו, מקדם את חזרתנו לגבולות 67' – יהיו תיקונים לכאן ולכאן.

חיים אורון: מה אתה רוצה - - -

יובל שטייניץ: אלה הגבולות ששר החוץ לשעבר, אבא אבן – שלא היה איש ליכוד או איש ימין – אבא אבן - -

חיים אורון: הוא אמר עוד כמה דברים.

יובל שטייניץ: - - הגדיר את גבולות 67' במונח הזה: גבולות אושוויץ.

יובל שטייניץ: זאת לא הגדרה שלי, זאת לא הגדרה של הליכוד; זה אבא אבן השמאלן, שר החוץ של מדינת ישראל, אמר: נסיגה לגבולות 67', גבולות אושוויץ.

יובל שטייניץ: מדוע אושוויץ?

יובל שטייניץ: כי מדינת ישראל מזמינה חורבן ושואה בגבולות הללו.

יובל שטייניץ: נסיגה לגבולות 67' תאפשר בעתיד הקמת "חמאסטן" ביהודה ושומרון; "חמאסטן" בפאתי ירושלים, 700 מטר מכפר-סבא וקלקיליה, 15 קילומטר מתל-אביב.

יובל שטייניץ: עומד עם ישראל ושומע את תוכניותיו של המשנה לראש הממשלה, חיים רמון, לגבי ירושלים, וראש הממשלה לא מכחיש ולא מאשר.

יובל שטייניץ: אז קודם כול די להיתממות.

יובל שטייניץ: אני פונה שוב אל חברי ש"ס וישראל ביתנו וגם לחברים בקדימה, ששמעתי את עמדותיהם: אל תתנו למרוח אתכם.

יובל שטייניץ: אם המשנה לראש הממשלה מציע את חלוקת ירושלים, הממשלה הזאת, במשא-ומתן מול הערבים, לא תוכל לקבל תוצאה יותר טובה ממה שהמשנה לראש הממשלה מציע פומבית.

יובל שטייניץ: שיהיה ברור, אדוני ראש הממשלה.

יובל שטייניץ: אהוד, אהוד אולמרט, מחלק את ירושלים, ואהוד אולמרט הורס את ירושלים.

יובל שטייניץ: אני רוצה להבהיר לתושבי ירושלים ולתושבי כל מדינת ישראל: מי שמעביר את שועפאט ועיסאוויה ובית-חנינא לשליטת הרשות הפלסטינית, הופך את שכונת רמות לשדרות – זאת תהיה המציאות, גם אם על הניירות יהיה כתוב אחרת – והופך את פסגת-זאב ונווה-יעקב לשכונות מכותרות, לגוש-קטיף הנצור.

יובל שטייניץ: 70,000 תושבים בפסגת-זאב ובנווה-יעקב יאבדו את בתיהם, ירד ערך דירותיהם, והם יהפכו לשכונות "סלאמס" שיישארו בהן רק אלה שלא יכולים לצאת.

ראובן ריבלין: אני מציע גם לתושבי רחביה לפחד.

יובל שטייניץ: בוודאי, אבל אני מדבר על פסגת-זאב ונווה-יעקב, שהמפה של חיים רמון הופכת אותן לשכונות מכותרות ונצורות מכל עבר על-ידי הרשות הפלסטינית וכוחותיה.

יובל שטייניץ: אני גם קובע, בצער רב, שחיים רמון – ואהוד אולמרט נותן לזה הכשר – עלול להוביל לוויתור ישראלי על קודש הקודשים, על הכותל המערבי.

יובל שטייניץ: נכון שבניירות או בדיבורים מה שחיים רמון מציע הואשהעיר העתיקה, הר-הבית, הרובע המוסלמי, הרובע הנוצרי, רוב העיר העתיקה, יהיו רשות פלסטינית, אבל הכותל והרובע היהודי יישארו ישראל.

יובל שטייניץ: רבותי, היום קשה לשלוט בהר-הבית, למנוע הרס אוצרות הארכיאולוגיה של עם ישראל על-ידי הווקף.

יובל שטייניץ: ומחר, מי שיוותר על השליטה הביטחונית בהר-הבית יוותר על הכותל.

יובל שטייניץ: התוכנית המדינית של חיים רמון, שראש הממשלה נותן לה יד – על כל פנים, יהיה קשה לקבל משהו טוב ממנה, כי זה המשנה לראש הממשלה מאותה מפלגה – תהפוך את הכותל לקבר-יוסף בשכם.

יובל שטייניץ: כמו שקבר-יוסף הנטוש, על הנייר הוא בחזקת ישראל, זה יהיה מעמדו של הכותל.

יובל שטייניץ: על הנייר הכותל יהיה מדינת ישראל, אבל איש לא יפקוד אותו ואיש לא יגיע אליו, אם הרשות הפלסטינית תשלוט בעיר העתיקה ובהר-הבית.

יובל שטייניץ: אני מסיים במשפט אחד.

יובל שטייניץ: רבותי, לא נעים לי לומר את הדברים.

יובל שטייניץ: אני גם יוצא מתוך הנחה שהכוונות של כולם כאן, אופוזיציה, קואליציה, ממשלה, הן טובות.

יובל שטייניץ: המהלכים המדיניים של ראש הממשלה - - -

ג'מאל זחאלקה: אנחנו חושבים שהכוונות שלך הן למלחמה, למוות.

ג'מאל זחאלקה: זה הכוונות שלך.

יובל שטייניץ: אנחנו קובעים ומזעיקים את עם ישראל: צאו מהשאננות, כי התוכנית המדינית של ראש הממשלה מסכנת את עתידה, שרידותה ועצם קיומה של מדינת היהודים.

יובל שטייניץ: אני פונה לש"ס ו"לישראל ביתנו" ולחברי "קדימה": צאו מהאדישות, אל תאמינו למריחות.

יובל שטייניץ: מדינת היהודים בסכנה בגלל המחדלים והרשלנות של ראש הממשלה והמשנה לו.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: בבקשה, גברתי השרה.

חיים אורון: למה שהיא לא תענה לשנינו?

חיים אורון: זה לא בסדר.

דליה איציק: האם גברתי מוכנה להשיב גם להצעתו של חבר הכנסת אורון?

רוחמה אברהם-בלילא: בהחלט.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת אורון, אתה מוזמן.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ראשית, באמת לכולנו שנה טובה.

חיים אורון: אני שמח על סדר הדיון ששונה, ואני מדבר אחרי חבר הכנסת שטייניץ, כי באמת הוויכוח האמיתי הוא לא אם כן או לא ישחררו 100 אסירים.

משה כחלון: 90.

חיים אורון: הרי כולכם יודעים.

חיים אורון: זה סוג של ויכוח שמתנהל פה כבר הרבה שנים.

חיים אורון: אנחנו מכירים אותו.

חיים אורון: זה לא ה-100 הראשונים, ולא ה-100 האחרונים.

משה כחלון: אבל זה 90.

חיים אורון: 91.

חיים אורון: אבל הוויכוח האמיתי הוא הוויכוח שהעלה אותו חבר הכנסת שטייניץ.

חיים אורון: היות שאת נבואות החורבן שמעתי כבר כמה פעמים, לפני שפינו את סיני - - -

יולי יואל אדלשטיין: חלקן גם התגשמו.

חיים אורון: לפני שפינו את סיני, מה לא אמרו לנו?

יולי יואל אדלשטיין: ולפני ההתנתקות.

חיים אורון: ולפני ההתנתקות, מה לא אמרו לנו?

יולי יואל אדלשטיין: גם לפני אוסלו אמרו כמה דברים.

חיים אורון: אמר קודם חבר הכנסת שטייניץ: "תקשיב".

חיים אורון: יולי, אין לי הטמפרמנט של שטייניץ לומר לך "תקשיב" בטון שלו.

חיים אורון: אני מבקש, תנו לי לדבר את דברי בשקט ואחר כך תעירו את הערותיהם.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, מאז אוסלו יש יותר ביטחון או פחות ביטחון?

גדעון סער: תגיד לי שיש יותר ביטחון, אני אדע שזאת עמדתך.

חיים אורון: חבר הכנסת סער, אני כבר מגיע.

חיים אורון: גם אתה, אבל אני מדבר יותר לשרה המקשרת ולחברי קדימה.

חיים אורון: אני מאוד שמח שראש הממשלה, במועצת קדימה, אמר שיש פרטנר.

חיים אורון: כאשר הוא אמר שיש פרטנר בהבדל מראש מממשלה קודם, ממה שמוצג כמחנה השלום.

חיים אורון: אהוד ברק אמר שאין פרטנר.

חיים אורון: יש פרטנר.

חיים אורון: אבו-מאזן, סלאם פאייד, הם הפרטנר.

חיים אורון: אגב, הם לא לבד.

חיים אורון: תומכים בהם רבים מתוך החברה הפלסטינית, לא כולם.

חיים אורון: ראש הממשלה אומר וחוזר ואומר: "אני הולך לדבר בנושאי הליבה של הסכסוך ומנסה להתמודד אתם".

חיים אורון: האם יש לחברה הישראלית ולכם, חברי הכנסת, הלוקסוס לומר שאנחנו דוחים את הטיפול בנושא הליבה משום שאחר כך, מתישהו, יהיה מצב יותר טוב?

חיים אורון: אחר כך נדבר לא עם אבו-מאזן ועם סלאם פאייד, אחרי זה נדבר עם כאלה שנצליח להגיע אתם יותר לדיבור?

חיים אורון: האם יש רבים בבית הזה – ואני לא מתכוון אליך, חבר הכנסת שטייניץ – שלא יודעים שבסופו של דבר תוקמנה שתי מדינות, מדינה פלסטינית ומדינת ישראל, וציר הפשרה יהיה גבולות 67' עם תיקוני גבול, ויהיו חילופי שטחים ביחס של אחד לאחד?

גדעון סער: העמדה שלך זאת העמדה הפלסטינית.

חיים אורון: האם לא יודעים שבסופו של דבר בירושלים תהיינה שתי בירות?

גדעון סער: חס וחלילה.

חיים אורון: חס וחלילה לשיטתך.

חיים אורון: אמרת חס וחלילה על עוד כמה דברים.

חיים אורון: בירושלים תהיינה שתי בירות, בלי זה לא יהיה שלום בטוח.

ראובן ריבלין: קודם שיהיה שלום, אחרי זה נדבר.

חיים אורון: ובירושלים תהיינה שתי בירות, ושכונות פלסטיניות תהיינה בריבונות פלסטינית ושכונות יהודיות יהיו בריבונות יהודית.

חיים אורון: זאת תהיה ירושלים הגדולה שהיתה אי-פעם, ויהיה הסדר מיוחד בעיר העתיקה, שאני לא יודע בדיוק מהו כרגע.

חיים אורון: ואתם יודעים, כמו שאני יודע, שהמדינה הפלסטינית תוכר כבית לאומי לעם הפלסטיני כמו שמדינת ישראל – ואני לא צריך לזה הכרה מאף אחד – היא הבית הלאומי לעם היהודי.

חיים אורון: ושאלת הפליטים תיפתר בבית הלאומי של העם הפלסטיני ולא במקום אחר.

חיים אורון: בשני הצדדים יכריזו על סיום מצב המלחמה ביניהם וייאבקו ביחד באלימות.

יובל שטייניץ: הם כבר עשו את זה.

חיים אורון: זה מה שמונח היום על השולחן.

יובל שטייניץ: הם עשו את זה באוסלו.

חיים אורון: זה מה שמונח היום על השולחן, ואם יימצא האומץ בלבם של שני המנהיגים, אבו-מאזן ואולמרט, הם יכולים להגיע למסמך – שיקראו לו עקרונות, שיקראו לו, גברתי היושבת-ראש, מסגרת, שיקראו לו מה שרוצים – שיהיה ברור שעל בסיס ההסכמה הזאת מתקדמים בשלבים, צעד אחר צעד בכדי לסיים את הכיבוש ולסיים את הסכסוך.

חיים אורון: זה אינטרס ציוני עליון, זה אינטרס ישראלי עליון, זה אינטרס אזורי עליון, כי נוצרה קואליציה אזורית עם מצרים, עם ירדן, אני מאמין עם סעודיה, עם המדינות הקטאריות, שמוכנות לתמוך במהלך הזה.

חיים אורון: הליגה הערבית אומרת: אנחנו מוכנים, על בסיס סוג כזה של הסכם, להגיע להסכם כולל עם מדינת ישראל.

חיים אורון: אנחנו ויתרנו על סיני, חברי הכנסת מהליכוד?

חיים אורון: ראש הממשלה שלכם הגיע למעמד, ויתר על כל סיני.

ראובן ריבלין: אולמרט התנגד.

חיים אורון: אולמרט התנגד ושרון התנגד.

חיים אורון: שרון הגיע להיות ראש ממשלה, ויתר על עזה, אפילו על התוחמת הצפונית בעזה, שאני בתמימותי האמנתי שבמשא-ומתן אולי אפשר להשאיר את זה אצלנו במסגרת חילופי שטחים.

חיים אורון: הוא ויתר על הכול.

חיים אורון: חברים יקרים, כשראש הממשלה ביבי נתניהו הגיע לראשות הממשלה, הוא ויתר על חברון.

חיים אורון: הייתי בחברון בשבוע שעבר, ראיתי את כל הוויתורים של ביבי נתניהו.

חיים אורון: מה אתם מטיפים לנו מוסר?

חיים אורון: אני צריך לחכות עד שאתם תשתכנעו שמה שאנחנו אומרים פה הוא נכון ואז זה יהיה כשר?

חיים אורון: ועד שאתם לא משוכנעים, עוד דם ועוד דם יישפך, יהודי וערבי.

חיים אורון: אתם תיתנו כל פעם הכשרים לציונות שלנו?

חיים אורון: כשאתם מפנים זה בסדר?

חיים אורון: כשאתם מורידים זה בסדר?

חיים אורון: כשאנחנו אומרים לך, תראו מה קורה, זה מה שקורה.

חיים אורון: העולם מקבל את זה, כל העולם רוצה בזה.

גדעון סער: ורק אנחנו נשלם את המחיר.

חיים אורון: לא, את מחיר המלחמה המתמשכת משלמים שני הצדדים.

גדעון סער: אתם הבאתם את שפיכות הדם.

חיים אורון: גדעון סער, אני לא אתחרה בך מי הביא לשפיכות דם, זה לא הסגנון שלי, לא יעזור לך.

חיים אורון: אבל אתה יודע בדיוק - - -

יוסי ביילין: האיוולת של השטחים, 67' - - -

חיים אורון: אתם יודעים בדיוק, הרי פעם הייתם בעד ארץ ישראל השלמה, אמרתם: כולה שלי.

משה כחלון: עדיין.

חיים אורון: בטח, אבל אפילו במצע אתם לא מעזים לכתוב את זה היום.

ראובן ריבלין: המקום היחיד שזה כתוב בו זה המצע.

חיים אורון: כן, אתם תומכים.

חיים אורון: אדרבה, תעלו לציבור ותגידו, אנחנו רוצים להישאר בג'בליה, להישאר בקסבה של שכם.

ראובן ריבלין: המקום היחיד שזה כתוב בו הוא במצע.

חיים אורון: אני לא רוצה מכם הכשרים.

חיים אורון: ההבדל בינינו וביניכם הוא שמה שרואים מכאן, אנחנו רואים משם, ומה שרואים משם אנחנו רואים מכאן.

גדעון סער: אתם גאונים.

חיים אורון: אנחנו באים אל הציבור ואנחנו באים אל מפלגת העבודה, סגן השר מתן וילנאי, ואומרים: אל תשבו על הגדר, אל תגידו: נראה מה קורה.

חיים אורון: יש אבני הבניין של הסדר הקבע.

חיים אורון: אני קראתי אותן פה עכשיו.

חיים אורון: אתה יודע שזה מה שיהיה בסוף, אז למה בסוף?

חיים אורון: תדחפו את ראש הממשלה, אל תרפו, תגידו לו.

חיים אורון: חשוב מאוד להעלות עוד דרגה בשכר המינימום, גם אני בעד.

חיים אורון: חשוב לשפר את שכר הגמלאים, גם אני בעד.

חיים אורון: אבל חשוב מאין כמוהו להיכנס אליו כסיעה ולומר לו: אנחנו לא אחריך, לא נרפה ממך אם לא תממש עד תום את הסיכוי הקיים, שאתה אומר שהוא קיים, להגיע בחודשיים הקרובים להסכם עקרונות שיהווה מסגרת שהציבור יודע שהוא הולך להיות.

חיים אורון: שועפאט – נדמה לי שאני אחד מבין חברי הכנסת הישראלים שהיה בשועפט בחמש השנים האחרונות.

חיים אורון: איזה ישראלים היו בשועפאט?

חיים אורון: מה אתם מספרים סיפורים, ירושלים מחולקת.

דליה איציק: מה עשית שם?

חיים אורון: מה עשיתי שם?

חיים אורון: נפגשתי עם פלסטיניים, גברתי היושבת-ראש.

יובל שטייניץ: גם לרהט לא הולכים הרבה ישראלים.

יובל שטייניץ: גם להארלם בניו-יורק לא הולכים.

חיים אורון: שועפאט, ירושלים שחוברה לה יחדיו.

חיים אורון: זאת ירושלים שחוברה לה יחדיו.

גדעון סער: גם על העיר העתיקה אתה מוכן לוותר.

חיים אורון: יש חבר מכובד מאוד בסיעתך, אני לא רוצה לנקוב בשמו - - -

גדעון סער: למה, תגיד.

חיים אורון: בשיחה אישית, שאומר:

חיים אורון: לפחות אצלך יודעים מה הגבולות האמיתיים, אצל חלק מהאנשים שלנו אף אחד לא יודע מה הגבול האמיתי.

גדעון סער: אני יודע מי אומר.

ראובן ריבלין: אני אומר את זה.

ראובן ריבלין: אתה ציוני טוב.

חיים אורון: פעם הוא אמר, נווה-דקלים – תל-אביב.

חיים אורון: פעם הוא אמר, אלי-סיני, אני מקים פה בית.

חיים אורון: אמר ראש הממשלה בגין.

חיים אורון: אלי-סיני כבר לא שם.

גדעון סער: נאות-סיני, אלי-סיני זה ברצועת עזה.

חיים אורון: נאות-סיני.

חיים אורון: היאחזות הנח"ל בסיני, שם הוא רצה להקים בית.

חיים אורון: בדיוק שם ולא בשום מקום אחר.

חיים אורון: וכבר אז אמרנו: אנחנו מכירים בדרום הרבה יותר טובים מנאות-סיני.

חיים אורון: הוא אמר, לא, נאות-סיני.

חיים אורון: נגלגל את כל ההיסטוריה חזרה.

חיים אורון: מה אמרתם ואיפה אתם עומדים היום?

חיים אורון: למה לעשות עוד מלחמה ועוד אינתיפאדה?

חיים אורון: עוד מלחמה ועוד אינתיפאדה.

חיים אורון: ירושלים מחולקת וגבולות 67' עם תיקונים משמעותיים.

חיים אורון: בסופו של דבר יהיו גבולות קבע ואפשר להגיע לזה בהסכם ויש היום פרטנר.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אתה שלוש דקות אחרי.

חיים אורון: אני מסיים.

חיים אורון: יש היום פרטנר.

חיים אורון: אל תאיימו עלינו עם זכות השיבה, כי אין פה אף אחד שתומך בזכות השיבה.

חיים אורון: אם רוצים זכות שיבה, לא יהיה הסכם.

חיים אורון: אתם יודעים שאם ייפול גם המתרס הזה שלכם, שתגידו בגללו לא, אז מה יישאר?

חיים אורון: גברתי השרה רוחמה אברהם, אל תהססו, אל תגמגמו, תבדקו בכל הרצינות, תנהלו משא-ומתן בכל הרצינות.

חיים אורון: אבני הבניין של המשא-ומתן מונחות על השולחן.

חיים אורון: ראש הממשלה צריך להעז לגעת בהן, זה קשה, זה כואב, הוא בעמדותיו ההיסטוריות - - -

ראובן ריבלין: ג'ומס, מה עם זכות השיבה?

חיים אורון: אמרתי לך בדיוק.

ראובן ריבלין: תוותר על זה.

חיים אורון: חבר הכנסת ריבלין, אמרתי לך את הנוסח בדיוק ואני לא ממציא אותו עכשיו: פלסטין תוכר כבית לאומי של העם הפלסטיני, וישראל תוכר כבית לאומי של העם היהודי.

חיים אורון: יימצא פתרון לבעיית הפליטים - - -

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אתה ארבע דקות אחרי הזמן, אני נורא מצטערת.

דליה איציק: חבר הכנסת אורון, אני מבקשת ממך.

חיים אורון: אני עונה לו.

דליה איציק: אתה לא חייב לענות לו, אתה ארבע דקות אחרי.

דליה איציק: תודה רבה לך.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הקואליציה, לכם החלקים בקואליציה שמהססים: אל תרפו, אסור להפסיד את הסיכוי הגדול הזה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: חבר הכנסת דב חנין, השרה מעדיפה לענות לשלושת

דליה איציק: כם, אשר על כן זה תורך.

דליה איציק: יחליף אותי סגני, חבר הכנסת מגלי והבה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, עמיתי חברי הכנסת, זה נוח שהשרה משיבה יחדיו לשלושתנו ולכן גם אני ארשה לעצמי לומר כמה מלים בנושא המדיני מיד לפני שאעבור לנושא שבו ארצה להתמקד.

דב חנין: אני רוצה לומר לחברי, חבר הכנסת שטייניץ: הלוואי שדבריו היו נכונים והלוואי וממשלת ישראל היתה הולכת בדרך של שלום, הידברות, פשרה והגעה להסכם עם העם הפלסטיני.

דב חנין: הייתי רוצה מאוד שזאת תהיה המציאות, אבל אין לי אלא מה שעיני רואות.

דב חנין: ומה שעיני רואות זאת המציאות בשטח של המשך הרחבת ההתנחלויות והמשך בניית החומה בצורה שמפקיעה שטחים מפלסטינים, והמשך המעצרים – אומנם משחררים, אבל על כל 100 שמשחררים עוצרים 500.

דב חנין: כך שלצערי הגדול, אני מודאג ופסימי כאשר אני מסתכל – לא על הדיבורים אלא על המעשים.

דב חנין: כי בסופו של דבר המעשים הם שקובעים את המציאות.

דב חנין: מכאן אני רוצה להגיע לשאלה שאותה ביקשנו להביא למליאת הכנסת – שאלת מצבם של הפליטים הסודנים.

דב חנין: אני רוצה לפתוח את דברי בכמה מלים של הערכה לאותם אנשים, ארגונים, מתנדבים, צעירים, סטודנטים, שפעילים בנושא הזה, מקדישים לו הרבה זמן ומאמצים וממלאים חלל ריק של חוסר מדיניות ושל אטימות קשה של ממשלת ישראל ביחס למבקשי המקלט וביחס לפליטים.

דב חנין: במדינת ישראל יש היום 4,000 מבקשי מקלט ופליטים, מחציתם אזרחי סודן; 500 מבקשי מקלט, מקורם בחבל דארפור – אזור שבו מתרחש רצח עם, אסון הומניטרי קשה ביותר.

דב חנין: 600 מתוך מבקשי המקלט והפליטים עצורים בבתי-סוהר, 500 מהם נמצאים בחלופות מעצר, בעיקר סודנים ואריתראים.

דב חנין: ב-1 ביולי השנה קיבלה הממשלה החלטה בנושא הזה, שבמסגרתה הוקם מחנה המעצר החדש בקציעות.

דב חנין: זה מחנה מעצר שאליו מובאים מבקשי מקלט ופליטים ובו הם שוהים.

דב חנין: במסגרת ההחלטה הזאת הוחלט גם על מדיניות של מה שנקרא "החזרה מיידית של פליטים למצרים".

דב חנין: זו מדיניות שלפיה פליטים שעוברים את הגבול – עוד לפני שיש להם הזדמנות להגיע להליך של שימוע, בירור, דיון או התייחסות כלשהי של מערכת ממוסדת או מסודרת – מועברים מיידית למצרים.

דב חנין: אני שומע טענה שמצרים התחייבה שלא להחזיר אותם חזרה לסודן.

דב חנין: ברור, כמובן, שזו שאלה משמעותית, כי אם הם מוחזרים לסודן יש סכנה לחייהם ולבריאותם.

דב חנין: כל המדיניות הזאת של ההחזרה המיידית היא מדיניות בעייתית, מדיניות מאוד נתונה בספק מבחינת החוק הבין-לאומי, מבחינת המחויבות הבין-לאומית שמדינת ישראל לקחה על עצמה כאשר הפכה להיות חלק מהאמנות הבין-לאומיות בנושא הפליטים.

דב חנין: הפליטים ומבקשי המקלט שנמצאים בישראל, עמיתי חברי הכנסת, נמצאים כאן ללא פתרונות חברתיים, ללא פתרונות בריאות, מופקרים מכל בחינה שהיא, גם כאשר אינם במעצר או בחלופות מעצר.

דב חנין: אסור להתעלם מאלה שנמצאים במעצר ובחלופות מעצר.

דב חנין: אני רוצה להביא בפניכם, עמיתי חברי הכנסת, דברים בשם אומרם, דברים שנכתבו בהחלטה של עוזר שר הביטחון אלעד אזר, שהוסמך לדון ולהמליץ על שחרורם בתנאים מגבילים של מסתננים או פליטים מסודן.

דב חנין: בהחלטתו לשחרר ארבעה פליטים מסודן שעתרו בפניו, כותב אותו עוזר את הדברים הבאים: עם כל הזהירות המתבקשת, אני סבור שמצבם של אותם מסתננים מסודן אינו שונה מהותית מגורלם של עשרות אלפי יהודים ממוצא גרמני אשר נמלטו על נפשם מאימי המשטר הנאצי בגרמניה והגיעו לאנגליה על מנת לקבל מקלט.

דב חנין: אומנם תחילה זכו אותם פליטים ליחס השמור לאזרחי מדינות אויב והושמו בהסגר, אך עד מהרה הבינו השלטונות באנגליה את העוול המוסרי וכן את האבסורד שגלומים ביחס כזה, ושינו יחסם מן הקצה אל הקצה אל נרדפי המשטר הנאצי.

דב חנין: למה כותב מר אזר את הדברים הקשים האלה?

דב חנין: הוא כותב אותם מכיוון שגם אצלנו בישראל היחס לפליטים שמגיעים מסודן בעצם מושפע, או נקבע במידה רבה, על-ידי שאלת מדינת מוצאם.

דב חנין: ומדינת מוצאם, מה לעשות, סודן, היא מדינה שנמצאת ביחסי איבה עם מדינת ישראל.

דב חנין: לכן הם נתפסים מלכתחילה כאזרחי מדינת אויב ובעצם כסוג של אויבים שעליהם צריך לשמור במסגרת של מעצר, מאסר ובמקרה הטוב ביותר חלופות מאסר כאלה או אחרות.

דב חנין: זהו אבסורד.

דב חנין: זהו מצב לא הגיוני, לא נכון, לא צודק, לא מוסרי, לא אפשרי, מצב שצריך וראוי לשנות אותו במהירות.

דב חנין: אני רוצה להשתמש בדבריו של מר אזר כדי להעלות שאלה יותר רחבה ויותר קשה, מעבר לשאלות המעשיות שאליהן אני אגיע בהמשך: מדינת ישראל נוצרה הרי כפתרון לפליטים, אפשר לומר שהיא במידה רבה מדינת פליטים.

דב חנין: באופן טרגי, הצד השני השל המטבע – וגם אותו צריך לראות – הוא שמדינת ישראל גם יצרה פליטים.

דב חנין: השאלה של פליטים ושל פליטות היא שאלה מאוד מאוד מרכזית.

ראובן ריבלין: המלחמה נגד מדינת ישראל יצרה פליטים, לא מדינת ישראל יצרה פליטים.

ראובן ריבלין: הבעיה היתה - - - הסיבה לא היתה פליטים והתוצאה מלחמה - - - .

ראובן ריבלין: עד לרגע זה הסכמתי עם כל מלה שלך, אבל אל תאמר שהסיבה למלחמה היתה הפליטים.

דב חנין: חבר הכנסת ריבלין, הוויכוח ההיסטורי בינינו בוודאי יהיה ויכוח מעניין, בוודאי הפליטים נוצרו עקב המלחמה ועקב הסכסוך, אבל למדינת ישראל היה חלק משמעותי בתהליך היווצרותם של הפליטים האלה ובתהליך היווצרותה של בעיית פליטים.

דב חנין: אני חושב שאנחנו צריכים לראות את המציאות הזאת, המציאות הזאת היא חלק מהמורכבות של קיומנו ושל חיינו.

דב חנין: לכן השאלה של פליטים ופליטות היא שאלה מרכזית בהוויה הישראלית, גם מבחינת ההיסטוריה שלנו – ההיסטוריה של היווצרותה של ישראל – וגם מבחינת הבעיה הפלסטינית.

דב חנין: לכן השאלה הזאת היא שאלה חשובה, היא שאלה שחשוב שנדע להסתכל עליה עם כל מורכבותה, עם כל הטרגיות שבה, עם כל הצער שבה, עם כל הכאב שבה, עם כל הקושי שבהתמודדות עם השאלה הזאת ובפתרון שלה.

דב חנין: זו שאלה שחייבים להתמודד אתה, זו שאלה שחייבים להסתכל עליה ולראות אותה, ולראות את המצוקה האנושית שיש מאחוריה.

דב חנין: דווקא כבנים לעם שסבל בעבר מפליטות, אנחנו צריכים להיות אלה שמסוגלים לראות את הכאב של הפליטות.

דב חנין: צריך להבין שהתמודדות עם פליטות ופתרון של בעיה של פליטות זה דבר חיוני ונכון, זה דבר שהוא מפתח אמיתי ליותר אנושיות וליותר אמיתיות בהתמודדות עם המציאות שאנחנו חיים בתוכה.

דב חנין: לכן בתוך ההקשר הכללי הזה, של מרכזיות השאלה של פליטים ופליטות למדינת ישראל, עם ההיסטוריה שלה ועם הרקע של היווצרותה – על שני הצדדים של הרקע הזה – אני חושב שישראל חייבת להחליף דיסקט בהתייחסותה לשאלת הפליטים שמגיעים לתוך גבולותיה.

דב חנין: זו שאלה שצריך להתייחס אליה בפרמטרים אחרים, בפרמטרים של רגישות וחמלה, שאותם אפשר להפעיל מתוך העמדה של מי שהיה בעצמו, או מי שהוריו או סביו או בני משפחתו, היו בעבר בסיטואציה של פליטות.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, יש הרבה מאוד צעדים שצריך לנקוט ואפשר לנקוט ברמה המעשית כדי להתמודד עם שאלות הפליטים שנמצאים בתחומיה של ישראל.

דב חנין: העיקרון הראשון צריך להיות שלכל מבקש מקלט צריכה להיות גישה להליך של בקשת מקלט הוגן ללא קשר למדינת מוצאו של הפליט.

דב חנין: עד לקבלת החלטה בעניינו של מבקש המקלט, אין להחזיק את מבקש המקלט במעצר.

דב חנין: צריך לאמץ חלופה אזרחית – יש מרכזי קליטה, יש פתרונות פרטיים שבהם מבקשי המקלט יוכלו לשהות בתקופה שבה בקשתם נבחנת.

דב חנין: ודאי שלישראל יש זכות להגן על ריבונותה ועל גבולותיה, אבל חלה עליה – לא פחות – גם החובה למלא באופן מלא אחרי דרישות האמנות שחתמה עליהן ולאפשר למבקשי המקלט שמגיעים אל גבולותיה גישה להליכים הוגנים של בקשת מקלט.

דב חנין: על ישראל, בשיתוף עם נציבות הפליטיים של האו"ם, לגבש הליך יעיל של בחינת בקשת המקלט.

דב חנין: אתם יודעים שבישראל היום, בגלל עומס הבקשות, ישנם מבקשי מקלט שבקשותיהם בכלל לא נבחנות.

דב חנין: עוברים חודשים רבים עד שהתהליך של בקשת המקלט של הפליטים בכלל מתחיל בפועל.

דב חנין: ישראל צריכה להעניק בסיס של זכויות חברתיות, בעצם סוג של תושבות סוציאלית למבקשי המקלט ולפליטים שזכו להגנה זמנית בתחומה.

דב חנין: צריך לבטל את נוהל ההחזרה החמה, נוהל שלדעתי הוא בלתי חוקי, כי הוא מונע ממבקשי המקלט את זכותם לגישה בסיסית למערכת המקלט ומעמיד את חייהם בסכנה.

דב חנין: צריך להעניק מעמד פליט לאותם פליטים שנקבע שהם זכאים למעמד הזה בהתאם לאמנת הפליטים של האו"ם שעליה מדינת ישראל חתומה.

דב חנין: אסור לנו להוסיף ולהתעלם ממצוקתם של הפליטים הבאים בגבולותיה של ישראל.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, קבוצה של חברי כנסת ביוזמתם של חברי הכנסת אופיר פינס ואנוכי הבאנו בפני הכנסת חוק כולל, שנועד להסדיר בצורה מאוזנת, נכונה, שקולה אבל גם מתקדמת ואנושית, את מעמדם של מבקשי מעמד הפליטים וגם את מעמדם של הפליטים בישראל, לתת להם בסיס של זכויות, להגן עליהם ולקבוע הליכים ברורים ואפשריים.

דב חנין: אנחנו צריכים להפסיק את המצב שבו הפליטים הם עבריינים.

דב חנין: הפליטים הם אנשים שראויים להושטת יד, ואנחנו, יותר מכל אחד אחר, צריכים להיות אלו שמושיטים את היד הזאת.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת חנין, אנחנו מזמינים את השרה רוחמה אברהם לענות על שלוש ההצעות לסדר ולאחר מכן יהיו הצעות נוספות אחרות מהצד.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרת, אני אשיב על שלוש ההצעות לסדר ולאחר מכן הממשלה תודיע את הודעתה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה, חבר הכנסת שטייניץ, שחזרת לאולם.

רוחמה אברהם-בלילא: הקשבתי לנאום שלך קשב רב ושמעתי את הביקורת – שבעיניך, ואולי בעיני חברי כנסת נוספים, היא די לגיטימית.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מה שלא שמעתי ומאוד ציפיתי לשמוע ממך – מה כן?

רוחמה אברהם-בלילא: מה אתה מציע?

רוחמה אברהם-בלילא: הרי יש לך משנה סדורה - - - יובל שטייניץ (ליכוד): אני יכול לענות מהצד?

מגלי והבה: בבקשה לשבת.

רוחמה אברהם-בלילא: ציפיתי שבשעה כזו, כשישנם אנשים שצופים בך גם בערוץ 99, הם יקבלו תשובה.

רוחמה אברהם-בלילא: למעט הסוגיה שהצעת, והיא הקיפאון המדיני שאתה מציע להמשיך בו, לא אמרת מה.

רוחמה אברהם-בלילא: הגיע הזמן, בצורה הכי אמיתית שיכולה להיות, שתתחילו לומר מה אתם מציעים לציבור.

רוחמה אברהם-בלילא: יש דרך א', יש הדרך שהציע חבר הכנסת חיים אורון, יש הדרך של חברי כנסת נוספים, של שרים נוספים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לא שמעתי ממך דרך, במהלך עשר דקות, למעט למתוח ביקורת.

רוחמה אברהם-בלילא: בעיני היית חייב לומר מה כן.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראש הממשלה בנאומו המדיני בשבוע שעבר אמר, ואני מצטטת: האג'נדה שלנו היתה ונשארה להוביל תהליך מדיני, וזהו הגורם הדומיננטי בקביעת סדרי העדיפויות של ממשלת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו עושים זאת, ונמשיך לעשות זאת מבלי חלילה לוותר, ולו לרגע, על חובתנו לתת ביטחון מרבי לכל אזרח בכל אזורי הארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: התהליך יתנהל שעה שהחרב היצוקה נתונה בידינו והתקווה לשלום מחלחלת בלבנו.

רוחמה אברהם-בלילא: את זה ננהל מעמדת ביטחון ונחישות.

רוחמה אברהם-בלילא: כך בדיוק צריכה לנהוג מדינה בעלת עוצמות כשלנו, כשהיא בטוחה בעצמה וביכולותיה.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל יוזמת פעילות בלתי פוסקת כדי להכות בטרור.

רוחמה אברהם-בלילא: גורמי הביטחון, צה"ל ושירות הביטחון – שזו ההזדמנות לחזק אותם – מקבלים את מלוא הגיבוי לכל פעולה הנדרשת לבלום את הטרור בכל מקום, בכל זמן בכל אמצעי ראוי.

רוחמה אברהם-בלילא: זה נכון, אנחנו נמצאים היום בתקופה שבה לעם הפלסטיני יש הנהגה מתונה, המכריזה על רצונה בשלום עמנו.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל לא משלה את עצמה וכולנו רואים מה קרה ועדים למתרחש בעזה.

רוחמה אברהם-בלילא: כוחם של המתונים חייב לעמוד במבחנים לא פשוטים בזירה הפנים-פלסטינית.

רוחמה אברהם-בלילא: הנשיא אבו-מאזן מאמין כמונו שפתרון הסכסוך אפשרי אך ורק באמצעות הידברות בין העמים.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון, תמיד יש חולשות ותמיד ניתן למצוא סיבות ונסיבות למה לא.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה הנוכחית, בראשותו של ראש הממשלה אהוד אולמרט, תמשיך לאתר כל הזדמנות ולהסביר למה כן.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלה הזאת תמשיך לחפש את הדרך להשגת היעדים המדיניים אשר היא קבעה לעצמה.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה ימשיך ויקיים מגעים עם נשיא הרשות הפלסטינית כדי להגיע להבנות מדיניות.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל תמשיך לעשות מחוות מדודות על מנת לחזק את היסודות המתונים ברשות.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נשתדל לסייע להם ביצירת כלים להתמודד עם הקיצוניים ותומכי הטרור שבקרבם.

רוחמה אברהם-בלילא: במקביל למחוות ולהידברות נמשיך להילחם בטרוריסטים ובקיצונים ללא הגבלה וללא מעצור.

רוחמה אברהם-בלילא: כך למשל בנוגע לשחרור האסירים – בעניין הזה, חבר הכנסת שטייניץ, התקבלה אתמול החלטת הממשלה, שעל-פיה אושר להמליץ בפני הגורמים המוסמכים לאשר שחרורם של 90 אסירים ועצירים פלסטינים מעזה ומאיו"ש.

רוחמה אברהם-בלילא: המועמדים לשחרור הם אסירים ללא דם על הידיים והם אינם חברי "חמאס" או "הג'יהאד האיסלמי".

רוחמה אברהם-בלילא: על-פי ההחלטה, ועדת השרים לטיפול בשחרור האסירים הפלסטינים דנה אתמול על דעת הממשלה בשחרורם.

רוחמה אברהם-בלילא: הדיון עסק במועד שחרורם על-פי הנסיבות שישררו באותה עת, תוך מתן תשומת לב לקיום ההתחייבויות הפלסטיניות.

רוחמה אברהם-בלילא: הדיון נערך על-פי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה וקריטריונים שנקבעו על-ידי הממשלה בהחלטות שמספרן: 468 מיום 6 ביולי 2007; 606 מיום 27 ביולי 2003; 3241 מיום 13 בפברואר 2005.

רוחמה אברהם-בלילא: ריכוז הפעולות לביצוע שחרורים, ובכלל זה גיבוש רשימת האסירים העומדים בקריטריון לשחרור, ייעשה על-ידי ועדה מתאמת ברשות המנהל הכללי של משרד המשפטים, שבה ייטלו חלק נציגי כל הרשויות שיש להן נגיעה לעניין.

רוחמה אברהם-בלילא: הוועדה תמסור המלצותיה ומסקנותיה לוועדת השרים, אשר תהיה מוסמכת לאשרן על דעת הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: למען הסר ספק, אני חוזרת ומדגישה שמדובר באסירים פלסטינים ללא דם על הידיים, המזדהים עם הממשלה הנוכחית ברשות ומתחייבים להתנגד לטרור.

רוחמה אברהם-בלילא: זו הדרך היחידה לאותת לכל החברה הפלסטינית כי רק דרך המשא-ומתן ניתן יהיה להגיע יחד לתוצאות.

רוחמה אברהם-בלילא: במקביל למחוות הללו ממשלת ישראל תמשיך להילחם בטרוריסטים ובקיצוניים ללא הגבלה וללא מעצור.

רוחמה אברהם-בלילא: בימים אלה מתקיים דיאלוג ישיר ורצוף בינינו לבין הפלסטינים.

רוחמה אברהם-בלילא: ראש הממשלה והנשיא אבו-מאזן מקיימים פגישות בארבע עיניים.

רוחמה אברהם-בלילא: בפגישות אלו הם דנים יחד בדרכים שבהן ניתן לגשר על הפערים בין העמים.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן, הוחלט כי יתקיימו פגישות של צוותים מצומצמים משני הצדדים על מנת לגבש הודעה משותפת, שתשקף את ההבנות בשיחות שיתקיימו בין ראש הממשלה לנשיא הפלסטיני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שהפגישות הללו יתרמו להצלחת המפגש הבין-לאומי שיתקיים בסתיו בארצות-הברית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה, חברי חברי הכנסת, שההחלטה בעניין שחרור האסירים לא היתה קלה עבורי, במיוחד לנוכח העבודה שגלעד שליט מוחזק שבוי עדין בידי ה"חמאס".

רוחמה אברהם-בלילא: חשוב לי להבהיר, למען הסר כל צל של ספק, כי ממשלת ישראל מרכזת מאמצים עילאיים להחזרתו הביתה, ואני נושאת תפילה, ביום הזה שבין יום הכיפורים לחג הסוכות, שהמאמצים הללו יישאו פרי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, את התשובה הזאת, בציטוט מפי הרמב"ם: "ואין לך מצווה רבה כפדיון שבויים".

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שנראה את גלעד שליט בימים הקרובים חוזר הביתה.

מגלי והבה: את כל השבויים.

רוחמה אברהם-בלילא: את כל השבויים שלנו.

אסתרינה טרטמן: חטופים, לא שבויים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לענות לחבר הכנסת חנין בסוגיה של פליטי דארפור.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר הכנסת דב חנין, בנאומו, הציג נתונים מספריים, ואני מאמינה שאם הוא היה שואל גורם מקצועי כלשהו באשר לאותם מספרים שהוא נקב בהם, הוא היה רואה שהמציאות איננה כפי שהוא הציג, ותרשה לי לענות לו.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שתופעת ההסתננות לישראל דרך גבולה המערבי היא סוגיה סבוכה ורגישה.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל קיימה סדרה של דיונים בדבר דרכי ההתמודדות עם התופעה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, מפריע לי מאוד שאנחנו עושים כינוס מיוחד באמצע הפגרה, חברי כנסת מגישים נושאים חשובים ללא צל של ספק, הממשלה טורחת ועונה, ואותו חבר כנסת שהגיש את הבקשה, משום מה אפילו לא נמצא באולם כדי לשמוע את התשובה.

מוחמד ברכה: אני יושב-ראש הסיעה, ואני נמצא כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: או, הנה נכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת אותך על עצם העובדה שנכנסת, חבר הכנסת דב חנין.

רוחמה אברהם-בלילא: חסרת לי מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: בעניין שהגשתם, ממשלת ישראל קיימה סדרה של דיונים בדבר דרכי ההתמודדות עם התופעה הזאת של ההסתננות דרך גבולה המערבי.

רוחמה אברהם-בלילא: בהמשך להנחיית הממשלה תוגברו כוחות הביטחון הפרוסים בגבולה המערבי של המדינה, וכן מתקיימת עבודת מטה מסודרת, שתביא לתוכנית מסודרת לצמצום ההסתננות מהגבול.

רוחמה אברהם-בלילא: אינני מבינה מהיכן שאבת את הנתון הזה, שפליטים מוחזקים כעצירים ומוחזרים מיידית, מבלי אפילו לבדוק אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: כל עציר נבדק ונבחן, ואם נמצא שאותו אסיר לא נמצא על אותו חבל ארץ שבו מתרחש אותו אסון נוראי, הוא מוחזר מיידית.

רוחמה אברהם-בלילא: ויש רבים כאלה, חבר הכנסת דב חנין, אולי רובם, שהם מסתננים רק כדי לנסות את מזלם בשוק העבודה הישראלי.

רוחמה אברהם-בלילא: ב-1 ביולי 2007 התקיים דיון בלשכת ראש הממשלה, שבמסגרתו הודיע ראש הממשלה, בין היתר, כפי שגם אתה אמרת, כי הגיע לסיכום מדיני עם נשיא מצרים.

רוחמה אברהם-בלילא: הסיכום נוגע בין השאר לסוגיית ההסתננות לישראל דרך הגבול עם מצרים.

רוחמה אברהם-בלילא: בהתאם לפרטי הסיכום בין ראש הממשלה לנשיא המצרי הוחלט כי מצרים תקלוט בחזרה לשטחה את מי שחצו את הגבול המשותף למצרים ולישראל שלא כדין, בדרך של החזרה מתואמת.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן מינתה מצרים איש קשר מטעמה לטיפול בסוגיית המסתננים.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינת ישראל משקיעה משאבים רבים לצורך טיפול הומניטרי במסתננים.

רוחמה אברהם-בלילא: לשם כך יוקם באמצעות משרד הביטחון מתקן מיוחד, ששירות בתי-הסוהר ידאג להפעילו.

רוחמה אברהם-בלילא: רבותי חברי הכנסת, העם היהודי נע ונד ברחבי העולם במשך אלפיים שנות גלות, ואני מבינה את הרגישות הרבה לנושא.

רוחמה אברהם-בלילא: בין המסתננים מצויים מבקשי מקלט מדיני אשר שהו במצרים וחצו את הגבול ממצרים לישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: חלקם הוכרו כפליטים במצרים מכוח האמנה בדבר מעמדם של הפליטים ב-1951 והפרוטוקול הנלווה לאמנה משנת 1967, או החלו בתהליך קבלת מעמד פליט במצרים.

רוחמה אברהם-בלילא: ביחס לאלו שנמצאים בישראל, הוחלט כי משרד הפנים ומשרד הביטחון יגבשו, בשיתוף עם נציבות האו"ם לפליטים, את רשימת שמותיהם וארצות מוצאם, על מנת לפעול להחזרתם למצרים או לארצות מוצאם.

רוחמה אברהם-בלילא: החזרתם תתבצע במקום שהדבר אפשרי וכשלא נשקפת כל סכנה לחייהם.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל קיבלה אתמול החלטה להקים צוות בין-משרדי, בראשות ראש מינהל האוכלוסין במשרד הפנים, אשר ירכז את הטיפול במי שנכנסו לישראל שלא כדין דרך הגבול עם מצרים.

רוחמה אברהם-בלילא: הצוות יטפל במכלול הנושאים הקשורים להסדרת הנושא, לרבות מציאת פתרונות זמניים ופתרונות לטווח הארוך.

רוחמה אברהם-בלילא: כדי לסבר את האוזן, הצוות הבין-משרדי שהוקם, חברים בו נציגים של המשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל ושירות בתי-הסוהר, משרד המשפטים, משרד הביטחון, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, משרד החינוך, משרד הרווחה והשירותים החברתיים ומשרד החוץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה, חבר הכנסת דב חנין, שעניתי לך.

ראובן ריבלין: האם גברתי לא השיבה להצעה לסדר של חבר הכנסת חיים אורון כי הממשלה מסכימה לכל מה שהוא אמר בקשר לחזרה לגבולות 1967 וחלוקת ירושלים?

ראובן ריבלין: האם לא השבתם כי אתם מסכימים אתו?

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני חבר הכנסת רובי ריבלין הנכבד, שאני מכבדת אותך מאוד ואת עמדותיך הברורות מאוד, אמרתי שכפי שרבים מקרב חברי הכנסת מציעים היום הצעות רבות – ובהם גם שרים – ולא התייחסתי לגופה של כל הצעה, כך גם לא התייחסתי לגופה של הצעתו של חבר הכנסת אורון.

רוחמה אברהם-בלילא: בעניין החזרה של הפליטים נאמר לפני כשבועיים, בכינוס המיוחד שערכה הכנסת, כינוס הפגרה, על-ידי שרת החוץ – נדמה לי שגם אז אתם העליתם את ההצעה הזאת לסדר – שברגע שיהיו שתי מדינות לאום השוכנות זו לצד זו וחיות בשלום זו לצד זו, עניין הפליטים יהיה - - -

ראובן ריבלין: את זה גם חיים אורון אמר.

ראובן ריבלין: מה בקשר לירושלים?

ראובן ריבלין: מה בקשר לגבולות 1967?

צבי הנדל: אל תהיה קיצוני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטטת כרגע את שרת החוץ.

רוחמה אברהם-בלילא: באשר לירושלים, אין ספק שהנושא הזה רגיש מאוד ועדין מאוד, וגם לי קשה מאוד באופן אישי, אני מודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אומר לך דבר נוסף, חבר הכנסת ריבלין, אני לא מוכנה להתייחס לכל הצעה באשר היא עולה כהצעה – אני חלילה לא רוצה לומר לא רצינית – אבל אני לא יכולה להתייחס להצעה כאשר היא לא מובאת כסיכום מיוחד בפני הממשלה ולא נדונה לפרטיה על שולחן הממשלה.

לימור לבנת: מדובר במשנה לראש הממשלה, גברתי.

רוחמה אברהם-בלילא: אומר ואקדים, שמלבד הממשלה ומלבד דיון בכנסת – התחייבנו להביא את ההסכם הזה שייווצר בעתיד – מלבד זה, אני בטוחה שגם בקדימה נתכנס ונדון בסוגיה הרגישה הזאת, וכבר עשינו את זה בשבוע שעבר.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לזה, אני לא מעוניינת יותר להתייחס.

רוחמה אברהם-בלילא: באשר לשלוש ההצעות לסדר שעלו כאן, ההצעות לסדר הדחופות, אין לי מניעה שיתקיים דיון במליאה, דיון פרטני, דיון מקיף, אשר כל חברי הכנסת יוכלו להתבטא בו כמו שהם ירצו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך.

מגלי והבה: גברתי, תודה.

מגלי והבה: יש לנו הצעות אחרות על שלוש ההצעות לסדר.

מגלי והבה: על ההצעה הראשונה, שחרור חוזר ונשנה של מחבלים לתחזוק פגישותיו של אולמרט עם אבו-מאזן, הצעה אחרת של חבר הכנסת ברכה.

מגלי והבה: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הדיון על שחרורם של 100 אסירים פלסטיניים הוא דיון הזוי.

דוד רותם: מחבלים, מחבלים.

מוחמד ברכה: מחבל זה אתה.

מוחמד ברכה: מחבל בשלום ומחבל בכל אפשרות של - - -

צבי הנדל: אני מבקש להוציא אותו מפה.

מוחמד ברכה: גם אתה מחבל.

מוחמד ברכה: שני מחבלים מפריעים לי, אדוני.

מגלי והבה: חבר הכנסת ברכה, כך לא מתבטאים.

מוחמד ברכה: שני מחבלים מחבלים בזכותי לדבר.

מגלי והבה: חבר הכנסת ברכה, אני מציע לך שתחזור בך מההגדרה שלך.

מגלי והבה: אם מפריעים לך ולזה אתה מתכוון, אני אתן לך להמשיך.

מגלי והבה: אם אתה מתכוון לחבריך, לעמיתיך, במובן השלילי של מחבלים, אני לא אתן לך להמשיך.

מוחמד ברכה: שני מחבלים מחבלים בזכותי לדבר.

צבי הנדל: שב, שב.

מוחמד ברכה: אני חושב שכל מי שפוגע בתהליך השלום הוא מחבל בשלום ובאפשרות של דו-קיום, ובמובן הזה הם מחבלים בתהליך השלום, שניהם.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כל העניין הזה של ליצור מהומה על שחרורם - - -

אסתרינה טרטמן: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: זכותי לומר מה שאני רוצה.

מוחמד ברכה: אתה לא יכול לעשות צנזורה.

מוחמד ברכה: הם יכולים למחות, אבל אתה לא יכול לצנזר את הדברים שלי.

לימור לבנת: יש דברים שאסור לומר.

אסתרינה טרטמן: שיחזור בו מדבריו.

מגלי והבה: אני ביקשתי, חבר הכנסת ברכה, אני מציע - -

מוחמד ברכה: אדוני, הם הפריעו לי.

מוחמד ברכה: אתה בא אלי בטענות?

מגלי והבה: הם הפריעו לך, אז אני רק מחיתי על השימוש הזה.

מגלי והבה: אם אתה מדבר על הפרעה, "מחבל" כמפריע - - -

מוחמד ברכה: אני אמרתי דברים מדויקים, אדוני.

מוחמד ברכה: אני אומר, המחבלים הם אלה שמחבלים בתהליך השלום, ושני האדונים הלא נכבדים הם מחבלים בתהליך השלום.

מגלי והבה: אוקיי.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: יש לך דקה, תסיים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: הניסיון - - -

אסתרינה טרטמן: - - -

מוחמד ברכה: אסתרינה, נו באמת.

מגלי והבה: חברי הכנסת.

מגלי והבה: מי שמדבר עכשיו זה חבר הכנסת ברכה.

דוד רותם: אני רק מבקש להוסיף: נציג ארגוני הטרור.

מוחמד ברכה: נו, מה, אתה הולך להעיר משהו על זה?

מגלי והבה: אדוני, חבר הכנסת רותם, לא יכול להיות שאנחנו נהפוך את הזירה הזו לזירת ההתבטאויות.

קריאות: - - -

אסתרינה טרטמן: - - -

מגלי והבה: הוא הסביר את עצמו, וזכותו להביע את דעתו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: המהומה שהימין מנסה ליצור סביב שחרורם של 100 אסירים פלסטינים היא מהומה על מאומה.

מוחמד ברכה: פשוט מייצרים בלוף ומתחילים לרקוד סביבו כמו שבטים פרימיטיביים.

מוחמד ברכה: מדובר הרי על דבר זניח, על לעג לרש, על צחוק בעיניים.

מוחמד ברכה: הרי יש 11,000 אסירים פלסטינים.

מוחמד ברכה: מי שרוצה להתקדם לקראתו של תהליך שלום צריך לדבר על שחרורם של כל האסירים כדי לפתוח באמת אפשרות לתהליך שלום.

מוחמד ברכה: לדבר על 100 ועל 50, ועל דם על הידיים, ודם על הרגליים – אני חושב שזה לא רציני.

מוחמד ברכה: רק משפט אחד, אדוני, לסיום: בקשר לדארפור וההתבכיינות של הממשלה וכל מיני גורמים בישראל על הפליטים של דארפור, אני רק רוצה להזכיר לאדונים הנכבדים והגברות הנכבדות שעל שמה של מדינת ישראל נרשם מספר הפליטים הגדול ביותר מאז אחרי מלחמת העולם השנייה.

מוחמד ברכה: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: הצעה נוספת לחבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: ההחלטה של הממשלה לשחרר 90 מחבלים זה סוג של זר פרחים ששולח אולמרט לבן הזוג החדש שלו.

אריה אלדד: השותפות המוזרה, שנולדה בין שני פושטי רגל – זה שנכשל במלחמה וזה שלא הצליח להציל אפילו את המשרד שלו בעזה – היא מוזרה, אבל הציניות שמתגלמת בכך ששולחים לילה לילה חיילי צה"ל לעצור בשכם ולמחרת, בשיטת הדלת המסתובבת, אצלנו, משחררים אותם כדי שהם עצמם ייעצרו שוב כשהם מנסים לבצע מעשי טרור – הציניות הזאת היא על חשבון חייהם וביטחונם של אזרחי ישראל.

אריה אלדד: אני מציע שהנושא יעלה לדיון בוועדת החוץ והביטחון, כי למליאה הוא לעולם לא יגיע לדיון בטכניקות המקובלות.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: הצעה נוספת לחבר הכנסת אליהו גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: ההצעה של שחרור מחבלים על-ידי ממשלת ישראל – הייתי רוצה שראש הממשלה יסתכל בעיניים של אותו חייל, צנחן שנהרג בשכם כדי ללכת לתפוס אנשים שיוצאים לפעולת חבלה של מחבלים.

אליהו גבאי: איך הוא יסתכל בעיניהם של אותם ההורים ששיכלו את בניהם על-ידי מחבלים כאשר הם משוחררים מבית-סוהר?

אליהו גבאי: לכן אני קורא לממשלת ישראל לחזור בה מטעותה האומללה, מההחלטה המחפירה הזאת, ולבטל את מה שהם החליטו, אחרת אנחנו צפויים לעוד גל של פיגועים, כאשר פעם אחר פעם אנחנו משחררים מחבלים.

אליהו גבאי: זה דבר אחד.

אליהו גבאי: דבר נוסף, הנושא של פליטי דארפור.

אליהו גבאי: תראו, רבותי, מדינת ישראל קלטה פה פליטים יהודים.

אליהו גבאי: אין מקום להתעסק בפליטים שלא שייכים לכאן.

אליהו גבאי: הם הגיעו לכאן לא כפליטים אלא כמחפשי עבודה, הם מהגרים.

אליהו גבאי: לנו יש פליטים שבאים מאתיופיה ופליטים מעדות שונות.

אליהו גבאי: במקום לטפל בהם מתחילים יפי הנפש לחפש מה לעשות לאנשים אשר באו לכאן כדי לחפש עבודה.

אליהו גבאי: צריך להקים ועדת חקירה כדי לבדוק איך חדרו למדינת ישראל אנשים, חצו את הגבולות בלי שאיש עצר בעדם.

אליהו גבאי: לכן אני מציע שכן תקום ועדת חקירה – לבדוק את מחדלי הממשלה בנושא של חדירה של מחפשי עבודה לכאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת שטייניץ, חבר הכנסת אלדד, בהצעה נוספת, הציע ועדה.

מגלי והבה: אתה מסכים לוועדה, או כמו שהשרה הציעה – אין לה התנגדות שזה יהיה במליאה.

מגלי והבה: אתה מסכים לוועדה.

קריאות: - - -

מגלי והבה: הוא הציע.

מגלי והבה: ודאי שהוא יכול.

מגלי והבה: אם כך, אנחנו מציעים להצבעה את ההצעה כדלקמן: בעד זה יהיה מליאה.

מגלי והבה: נגד – ועדה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה הראשונה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 25 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 25, נגד– 5.

מגלי והבה: אם כך, הנושא יידון במליאה לפי הצעתו של חבר הכנסת שטייניץ.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת אורון.

מגלי והבה: אדוני חבר הכנסת אורון – מליאה?

מגלי והבה: מליאה.

קריאה: - - -

מגלי והבה: בסדר, אז הוא מציע כמו השרה.

מגלי והבה: הצעת השרה – מליאה.

מגלי והבה: את זה אמרנו קודם.

רוחמה אברהם-בלילא: מליאה אמרתי מההתחלה .

מגלי והבה: או.

מגלי והבה: קיי אז תהיה הצבעה – מליאה מול הסרה.

קריאות: - - -

מגלי והבה: חברי הכנסת.

מגלי והבה: בשביל להכניס את זה לסדר-היום צריך להצביע על זה.

מגלי והבה: אל תלמדו אותנו תורה חדשה.

מגלי והבה: מליאה – שני הצדדים מסכימים, אבל אנחנו עושים הצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 32 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: בעד – 32, נגד – אחד, אם כך, אני קובע גם שהצעתו של חבר הכנסת אורון תידון בסדר-היום של המליאה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה השלישית, על הצעתו של חבר הכנסת דב חנין – מה אתה מציע?

מגלי והבה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 25 נגד – 2 נמנעים – 1 ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מגלי והבה: בעד– 25, נגד– 2, נמנע אחד.

מגלי והבה: כמובן, הצעתו של חבר הכנסת דב חנין תהיה בסדר-היום של המליאה.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: חברי הכנסת, הודעת הממשלה על החלטתה בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה לצרף את חבר הכנסת עמיחי אילון לשר נוסף בממשלה.

מגלי והבה: כמובן, השרה כבר כאן, והיא תקריא את הודעת הממשלה.

מגלי והבה: יהיה לנו דיון ולאחר מכן נצביע.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי וחברותי חברי הכנסת, שלוש הודעות, ועליהן אני מבקשת את אישורה של הכנסת.

מגלי והבה: ההודעה היא אחת, גברתי.

מגלי והבה: את מקריאה רק את ההודעה על מינוי השר.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה שאני אקריא כל הודעה בנפרד?

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נעשה את זה בנפרד.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום בעיה.

מגלי והבה: אנחנו נזמין אותך כל פעם מחדש.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אשמח לעלות כל פעם מחדש.

גדעון סער: - - -

מגלי והבה: לא, לא.

מגלי והבה: זה דיון נפרד.

מגלי והבה: תודה, חבר הכנסת סער.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: חשבתי לחסוך לי.

רוחמה אברהם-בלילא: כרגע אני אודיע על צירופו של חבר הכנסת עמי אילון לממשלה.

לימור לבנת: איזה תיק?

לימור לבנת: השרה תודיע - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אני מתכבדת להודיע לכנסת שהממשלה החליטה, ביום 16 בספטמבר 2007, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, ולפי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חבר הכנסת עמיחי אילון לשר נוסף בממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בהתאם לסעיף 5(ג) לחוק האמור, יהיה השר עמיחי אילון שר בלי תיק.

רוחמה אברהם-בלילא: בהתאם לסעיף 15 לחוק יסוד: הממשלה, אני מבקשת בשם הממשלה את אישורה של הכנסת להודעה הזו.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

לימור לבנת: גברתי, כמה שרים ללא תיק יהיו - - -

מגלי והבה: חברי הכנסת.

מגלי והבה: מה השאלה שלך, חברת הכנסת לבנת?

לימור לבנת: כמה שרים ללא תיק יהיו בממשלה?

מגלי והבה: מכיוון שהיית שרה, נעשה לך את החשבון אחר כך.

מגלי והבה: אני גם לא זוכר.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון סיעתי.

מגלי והבה: 10 דקות לכל דובר.

מגלי והבה: ראשון המתדיינים יהיה חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, הדיון הזה איננו רק דיון בצירופו של עמי אילון לממשלה.

גדעון סער: ודאי שבשאלה הזו תצביע הכנסת בסוף הדיון, אך מדובר בדיון הרבה יותר עקרוני, שממנו תשתקף הדמות של המערכת הפוליטית בישראל בעיני הציבור, שגם כך מאוכזב מנורמות ההתנהגות ומנוכר.

גדעון סער: והשאלה שתעמוד היום לדיון היא האם במערכת הפוליטית שלנו, האם בחיים הציבוריים שלנו מלה היא מלה, הבטחה היא הבטחה, התחייבות היא התחייבות – או הכול אפשר לבטל, למעשה – בלי שום נימוק.

גדעון סער: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, המתנתי לדברי השרה, סברתי שיהיה נימוק.

גדעון סער: ידעתי שעמי אילון מצורף כשר בלי תיק, אמרתי: אולי יהיה איזה הסבר על החיוניות של המינוי.

גדעון סער: בכל זאת.

גדעון סער: אבל אין.

גדעון סער: כי פשוט אין סיבה, חוץ מזה שעמי אילון רוצה להצטרף לממשלה, ואהוד אולמרט רוצה להדביק עוד יותר את מפלגת העבודה לממשלה.

גדעון סער: אין שום הסבר.

גדעון סער: ואני חשבתי לפתוח את דברי בציטוט, ובסופו אשאל את הכנסת מי לדעתם אמר את הדברים.

גדעון סער: ציטוט מלפני חצי שנה, משנת 2007, לא ציטוט מאוד ישן, ציטוט מלפני כמה חודשים: "הודעתי שלא צריך שר בלי תיק.

גדעון סער: זה לא מוסרי שמפלגה עם דגל של יושר ציבורי תיקח שר בלי תיק.

גדעון סער: אין לו שום אחריות מיניסטריאלית.

גדעון סער: יש לו יום עבודה אחד בשבוע.

גדעון סער: כל שאר השבוע – מה הוא עושה?

גדעון סער: הוא מקבל וולוו ועוזרים.

גדעון סער: זה לא מוסרי, ועל מנת להבהיר את זה" – עכשיו אני הולך לגלות את הסוד – "אני, עמי אילון, לא שר בלי תיק".

גדעון סער: מה קרה?

גדעון סער: עברו כמה חודשים – זה כבר כן מוסרי?

גדעון סער: ועכשיו זה כבר: אני עמי אילון כן שר בלי תיק?

ראובן ריבלין: רק חמור לא משנה את דעתו, רק חמור.

גדעון סער: אתה יודע מה הבעיה, חבר הכנסת ריבלין?

גדעון סער: שהציניות, הגישה הצינית הזאת, שאפשר לבטל באמצעותה הצהרה כל כך חד-משמעית, כל כך ברורה – זה בכלל בתחום המוסר, זה לא בתחום הפוליטי – יוצאת מנקודת הנחה שהציבור הוא החמור, כי הציבור יאכל כל דבר.

גדעון סער: אני זוכר את השר המיועד עמי אילון, על המדרגות בכיכר רבין לפני – כמה?

גדעון סער: פחות מההתבטאות הזו, לפני ארבעה חודשים, אחרי דוח וינוגרד, קורא להתפטרותו של ראש הממשלה.

גדעון סער: מה קרה?

גדעון סער: בגדת באמון של כל אותם אזרחים שהלכו להפגנה מתוך אמונה שנורמה של קבלת אחריות מחייבת התפטרות, והצטרפת כאחרון העסקנים.

גדעון סער: זחלת לממשלה הזאת.

גדעון סער: אין רף יותר נמוך מהרף שאתה העמדת – רף של שר בלי תיק בממשלה כושלת.

גדעון סער: עוד ציטוט, יותר חדש מהציטוט על השר בלי תיק: "אולמרט חייב לקחת אחריות ולהתפטר.

גדעון סער: מסקנות ועדת וינוגרד חמורות יותר מהפרסומים המוקדמים על אודותיה ומלמדות על כשל אישיותי כולל של המנהיגות בישראל.

גדעון סער: הן אינן מאפשרות לראש הממשלה להמשיך בתפקידו".

גדעון סער: "כשל אישיותי כולל", לא משהו נקודתי, קטן, כזה שאפשר להתגבר עליו.

גדעון סער: כולל.

גדעון סער: ומה אתה עושה?

גדעון סער: זוחל לאותה ממשלה, שלפני – אתה יודע מה?

גדעון סער: זה לא חודשים, זה ימים – קראת לה ללכת הביתה, וקראת למפלגתך לנטוש את השותפות הזאת.

גדעון סער: זה עמד במרכז הקמפיין.

גדעון סער: זאת מלה?

גדעון סער: זאת הבטחה?

גדעון סער: זאת התחייבות?

גדעון סער: זאת אמינות?

גדעון סער: וכמעט הייתי מתפתה ללכת עוד קצת במנהרת הזמן של עמי אילון.

גדעון סער: באחד הערוצים ראיתי ציטוט או הופעה מהימים שבהם חברת הכנסת שלי יחימוביץ, חברתך לסיעה, אז היתה מראיינת באחת מהתוכניות החשובות, שבה אמרת: "אני, אין סיכוי שאני בכלל אכנס לפוליטיקה".

גדעון סער: חד וחלק, הורדת את הדבר הזה בצורה קטגורית.

גדעון סער: אז גם אין סיכוי שתיכנס לפוליטיקה, גם אין סיכוי שתיכנס לממשלה, גם לא צריך שר בלי תיק, וכל זה אתה עושה.

גדעון סער: באיזה עולם אתה חי?

גדעון סער: באקווריום של "ארץ נהדרת"?

גדעון סער: איפה אתה חי?

גדעון סער: חברי הכנסת, זיג-זג פראי בנתיבי אילון.

גדעון סער: עלתה הבטחה גדולה, נקייה, ומה נשאר מזה?

גדעון סער: מה נותר מזה?

גדעון סער: הרי אנשים שבדרך כלל נכנסים למערכת הפוליטית אחרי שהם באים מעמדות כאלה, בדרך כלל אפילו מסתכלים על המערכת הפוליטית באיזה נקודת עליונות, במקום שבו הם יכולים לתת ציונים בנושא של מוסר וערכים.

גדעון סער: מה נשאר מזה?

גדעון סער: כלום.

גדעון סער: מישהו שמזגזג בנתיבי אילון, וזה מסוכן לציבור, כי זו נהיגה כזו מסוכנת, כי הציבור עלול להאמין באמת שכולנו כמוך, עמי.

גדעון סער: כולנו אומרים דבר אחד ועושים את ההיפך, ולא אחרי כמה שנים אלא אחרי כמה ימים.

גדעון סער: אין ערך למלה, אין ערך להבטחה, אין ערך להתחייבות, אין ערך לאמינות, לאמירה כלפי הציבור.

גדעון סער: איך אמורים לחוש כל אותם עשרות אלפים שגדשו את כיכר רבין לפני כמה חודשים?

גדעון סער: אתה היית שם יחד אתי, יחד עם חברים אחרים פה, על המדרגות שם.

גדעון סער: עם אמירה ערכית.

גדעון סער: אתה זוכר?

גדעון סער: אפילו השתתפת כאן במהלכים, בתוך הכנסת.

גדעון סער: אז היום אתה נכנס לאותה ממשלה.

גדעון סער: לכבוד מה?

גדעון סער: חקירות המשטרה החדשות?

גדעון סער: מה?

גדעון סער: בתור מר ניקיון ונאבק בשחיטות?

גדעון סער: על מה?

גדעון סער: עוד חקירות?

גדעון סער: מאז שמענו את הבשורה הגדולה הזו ערב ראש השנה, בכל זאת - בשורה חגיגית לשנה החדשה, ירדת למחתרת, אולי בעולם שלך הייתי אומר צללת, לא שמענו אותך.

גדעון סער: אמרתי: באיזה מקום אתה תסביר, בריאיון עיתונאי, רדיופוני, טלוויזיוני, תגיד דברים שאחרי שבוע אפשר יהיה להוכיח שזגזגת וסתרת אותם עוד פעם, אבל תגיד משהו.

גדעון סער: שום דבר.

גדעון סער: אנשי הצפרדע, אנשי הדממה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת סער.

מגלי והבה: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

ראובן ריבלין: עכשיו חבר הכנסת כבל יסביר מדוע הוא עזב את הממשלה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברי חבר הכנסת ראובן ריבלין, תודה על ההרמה מהקרן.

איתן כבל: חברים יקרים, אני עומד כאן בשם סיעת העבודה ואני אישית לא חוזר בי ממה שאמרתי לעמי אילון, בשום פנים ואופן.

יובל שטייניץ: מה אמרת?

איתן כבל: אצלך אין טלוויזיה, אז אני חייב לומר לך הכול עכשיו?

איתן כבל: או אין לך טלוויזיה ואתה לא רואה, או אתה מתראיין.

איתן כבל: אני אדאג להעביר לך את זה באופן מסודר.

איתן כבל: חברים יקרים, אינני חוזר בי מכל מה שאמרתי לידידי עמי אילון בכל כלי התקשורת וגם לא מה שאמרתי לו בארבע עיניים.

איתן כבל: אני חושב שלא היה נכון מצדו להיכנס לממשלה, אבל חברים יקרים, אני עומד כאן גם כמזכ"ל העבודה וגם כממלא-מקום יושב-ראש הסיעה היום, ואנו גם בני-אדם, גם אם יש כאלה שלעתים חולקים על כך, ואני כאן כדי לברך אותך, עמי אילון, שיהיה לך בהצלחה בממשלה.

איתן כבל: בכל זאת ולמרות הכול זו משאת נפש של רבים כאן, להגיע לשולחן הממשלה ולהיות חלק מתהליך קבלת ההחלטות.

איתן כבל: אני מאחל לך באופן אישי הצלחה גדולה מאוד, אני רק מקווה, ודעותי ידועות, אני מאוד מקווה שהממשלה הזו לא תחזיק מעמד.

איתן כבל: אני אומר את זה לך, שיש בינינו הסכמה לפחות בדבר אחד, שראש הממשלה צריך להתחלף, ואני אומר את זה לכם כאן, כי מצד אחד אני מברך אותך כאדם, וראוי לברך אותך כאדם, כחבר, אך עם זאת, כפי שאמרתי, הצלחה לך כן, ואני מקווה, וזו דעתי האישית שאיני מסתיר אותה, שהממשלה הזו, יקוצרו ימיה.

איתן כבל: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת כבל.

מגלי והבה: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת רוברט אילטוב - אינו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, פתחתי היום חדשות ברדיו אחרי ישיבת ועדת החוץ והביטחון ושמעתי את מה שראיתי בוועדה, אבל זה היה בהבלטה ניכרת, שידידי הטוב יוסי ביילין היה חבר הכנסת היחיד שתמך בראש הממשלה היום בוועדה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה תמך בביילין.

ראובן ריבלין: ביילין הוא אדם שלא שינה את דעתו.

צבי הנדל: ואני חייב לומר שלא הבנתי את הפליאה בקולה של הקריינית, כי מובן מאליו, כשאולמרט עושה את המהלכים שביילין מצדד בהם כבר שנים, אז ודאי שביילין יתמוך בו.

צבי הנדל: לאור המצב הזה נפל לי האסימון כי לא כך הבנתי איך יכול חבר כנסת באמת אהוב על כל רובדי האוכלוסייה, גם בשל עברו הביטחוני המאוד-מפואר באמת, בלי מירכאות, להצטרף לממשלה שרק לפני שבועות לא רבים אמר שלא ראוי שראש הממשלה הזה יוביל את הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אולי הוא יודע משהו שאנחנו לא יודעים.

צבי הנדל: יכול להיות שמישהו התחלף ואנחנו לא יודעים.

צבי הנדל: בכל מקרה, אני גם מאמין באמונה שלמה באמת, ובכלל בלי ציניות, אף שבבית הזה יש מנות גדושות של ציניות, שהוא באמת התכוון לכך, אבל כנראה שהרצון המאוד-עז, והוא לא מסתיר את זה, ידידנו חבר הכנסת אילון, עם הדרך השמאלית שהוא דוגל בה בחריפות גדולה מאוד, הרבה יותר מאהוד ברק, למשל, לא שאהוד ברק הוא ימני, חס וחלילה - - -

גדעון סער: למה חס וחלילה?

צבי הנדל: מבחינתו חס וחלילה.

צבי הנדל: ברגע שהוא ראה שאולמרט הולך כל כך שמאלה עד כדי חיבוק עם ביילין, הוא עשה לעצמו חשבון: הרי אני כל הזמן רוצה שמדינת ישראל תוביל מהלכים כל כך תבוסתניים מבחינתי, והנה הזדמנה לי הזדמנות שמישהו שמצייר את עצמו משהו במרכז הפוליטי, בכלל פעם היה חירותניק, שהוא מוביל מהלך, והוא לא מבין למה אנשים אומרים שאין פרטנר – היום בוועדת החוץ והביטחון הוא אומר:

צבי הנדל: אני לא מסכים שיגידו שאין פרטנר.

צבי הנדל: יש פרטנר.

צבי הנדל: אז הנה יש שני אנשים שמסכימים שיש פרטנר, גם ביילין וגם אולמרט, ולא חשוב מה אומר ראש אמ"ן שבדקה שיצאו אפילו מחלק מיהודה ושומרון, צה"ל, באותו רגע ה"חמאס" משתלט על יהודה ושומרון, באותו רגע, זה עוד לפני שמוסרים יישובים ובורחים משם.

צבי הנדל: אז ריבונו של עולם, הרי אין לאבו מאזן כוח, גם לא ביהודה ושומרון, לא רק בעזה.

צבי הנדל: אומר את זה ראש אמ"ן, לא צבי הנדל, מישהו בעל מקצוע בתחום הזה.

צבי הנדל: ובתוך כל הקלחת הזו ובהבנה שכל המדינה מבינה הולך אולמרט ומנהל שיחות.

צבי הנדל: אז ודאי שאתה תצטרף, עכשיו אני מבין אותך.

צבי הנדל: לידיעתך, אני אפילו לא כועס עליך, כי אני במקומך, לו עלה לשלטון למשל אהוד ברק ואמר לי: אני לוקח כייעוץ אסטרטגי מדיני את החבר'ה ממועצת יש"ע, שילוו אותי במהלכים המדיניים, הייתי גם אני תומך בו ממקום מושבי הימני, הייתי אומר: מעולה, אז מהבחינה הזו הבנתי אותך.

צבי הנדל: אבל אני לא כל כך מבין את אולמרט על המהלכים שהוא עושה.

צבי הנדל: אבל כנראה הוא למד היטב ממורו ורבו אריאל שרון שיאריך ימים, שכנראה יש רגעים מסוימים שהצורך בשמירה אתרוגית, הצורך של ראש הממשלה שהתקשורת תשמור עליו כעל אתרוג יכול להגיע רק דרך מהלכים שמזוהה אתם ביילין, וכשעושים מהלכים שיוסף ביילין היקר והישר מזוהה אתם הנעשים על-ידי אולמרט, השמירה האתרוגית שהוא זוכה לה בתקשורת תתחזק משמעותית, ולכן הוא עושה את המהלכים.

צבי הנדל: אז הכול ברור.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת הנדל.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה שרוני, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יוסי ביילין.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי הכנסת, אני חושב שהממשלה איחרה בשנה וארבעה חודשים במינויו של עמי אילון לשר בממשלת ישראל.

משה כחלון: הוא לא רצה.

משה כחלון: הוא לא רצה.

משה שרוני: מוישה, אל תדבר בשמו.

משה שרוני: עמי יודע לדבר.

משה כחלון: אני שומע את "פגוש את העיתונות".

משה שרוני: תעזוב את העיתונות.

משה כחלון: "פגוש את העיתונות".

משה שרוני: תיקח דג מלוח ותעטוף בעיתונים, זהו.

משה שרוני: הוא ראוי להיות בממשלת ישראל, הוא איש עם עקרונות, עם מוסר גבוה, עם יושר, איש כזה רצוי שיכהן כשר בממשלת ישראל.

משה שרוני: אני מצטער שהוא מקבל שר ללא תיק.

משה שרוני: הוא היה ראוי לקבל תיק, כי הוא מסוגל למלא כל תפקיד.

משה שרוני: זו ברכה לעם ישראל, כבוד לכנסת ישראל וכבוד לממשלת ישראל.

משה שרוני: רבותי, אנחנו באים לכאן ודנים על כל מיני דברים, כשיש לנו כל כך הרבה בעיות חברתיות.

משה שרוני: בדרך כלל כל הבעיות החברתיות, שמים אותן בצד.

משה שרוני: כל מפלגה הניפה דגל חברתי, ושכחה שהדגל לא מונף.

משה שרוני: הדגל מזמן לא מונף, הגיע הזמן להחזיר בחזרה את הנושא החברתי, שזה הדבר החשוב ביותר.

משה שרוני: ויש שרים שמשום מה, בדוח שנעשה ובסקר שנעשה על ירידה של שתי עשיריות הם קפצו לשמים – אנחנו בדרך הנכונה.

משה שרוני: מה קרה?

משה שרוני: שתי עשיריות?

משה שרוני: אם היה יורד ב-10%, הייתי מבין, אבל מה זה שתי עשיריות בנושא העניים?

משה שרוני: הבעיה המרכזית שלנו היא שאנחנו חברי הכנסת צריכים לקחת החלטה שבמושב החורף נדון בצורה רצינית, בצורה מעמיקה, בנושאים החברתיים, ובפרט בנושאי הגמלאים ובנושא פליטי השואה.

משה שרוני: אלה שני דברים שלא יכולים לרדת מסדר-היום בכנסת ישראל.

משה שרוני: עם אישור המינוי של חבר הכנסת אילון לשר אני רוצה לברך אותו בשמי ובשם סיעת גיל.

משה שרוני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת שרוני.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני – איננו כאן, אז אני מזמין את חבר הכנסת יוסי ביילין, בבקשה.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את חבר הכנסת עמי אילון לרגל המינוי הצפוי שלו לשר בממשלת ישראל.

יוסי ביילין: אינני יודע אם זה יום מאושר לעמי אילון, אני חושב שהוא שומע את הדברים שנאמרים כאן, אני חושב שהוא יודע כמה הם נכונים, אני חושב שהנאום של חבר הכנסת גדעון סער הוא נאום שכל אחד מאתנו היה יכול לקבל ולהבין אותו, וגם אתה, עמי.

יוסי ביילין: הרי הדברים שהוא אמר הם מדויקים כל כך, והם לא נאמרים לא בעוינות ולא בשנאה, כי רובנו מאוד אוהבים את עמי אילון וגם מעריכים אותו, אבל זה בהחלט יום עגום לפוליטיקה הישראלית.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני יכול להעיד שהוא גיבור ישראל, אבל יחד עם זה - - -

יוסי ביילין: עמי, אני יושב כאן בבית הזה, עם הפסקה מסוימת, 20 שנה, ולא מעט אנשים, עשרות אנשים, עלו על הדוכן הזה והושבעו לשרים, הזכירו את הוריהם והתרגשו מאוד, ובצדק.

יוסי ביילין: אני רוצה לומר לך, חלק ניכר מהם היה הרבה פחות ראוי ממך לכהן כשר בממשלת ישראל, אבל שום מינוי כזה לא היה כל כך פתטי.

יוסי ביילין: כולנו מרגישים, ונדמה לי שגם אתה – כי אתה איש חכם – את הפתטיות שבמעמד הזה.

יוסי ביילין: יש כאן דבר שאי-אפשר היה להאמין שהוא יקרה.

יוסי ביילין: אני לפחות לא האמנתי שהרגע הזה יקרה לך.

יוסי ביילין: יש כמובן גם הרמה האישית, שהיא חשובה, חשובה לך, חשובה לכל אחד מאתנו.

יוסי ביילין: אני לא אתחרה עם ציטוטים שכבר נאמרו כאן על הממשלה, על ראש הממשלה ועל התפקיד של שר בלי תיק.

יוסי ביילין: אתה זוכה כאן לכינוי של "מלך הזיגזגים", וכמו שרובי אמר קודם, לא מגיע לך.

יוסי ביילין: לא מגיע לך שתעשה לעצמך מה שעשית לעצמך, זה לא פייר.

יוסי ביילין: ברמה המהותית אתה מצטרף לממשלה שאין לך אמון בה, ולא בכדי צללת, כי הרי לא תעשה שקר בנפשך.

יוסי ביילין: הרי אין לך טיפת אמון – לא בראש הממשלה, לא בדרכה של הממשלה, לא בשום דבר.

יוסי ביילין: איך אתה יכול להיות שם?

יוסי ביילין: איך תשב שם?

יוסי ביילין: זה לא שאי-אפשר לסרב.

יוסי ביילין: אני רוצה לומר לך שב-2001 אהוד ברק, שאז רק הפסיד את תפקידו לאריק שרון, ביקש ממני מאוד שאני אצטרף לממשלת שרון.

יוסי ביילין: אריק שרון שלח אלי את דובי וייסגלס ואמר: תישאר בתפקיד שלך.

יוסי ביילין: אמרתי לו: גם אמרתי לאהוד, אני לא אהיה בממשלה שאין לי אמון בראש הממשלה שלה אפילו דקה אחת.

יוסי ביילין: לא היה לי שום אמון באריק שרון, בצדק, לא בצדק.

מרינה סולודקין: לא בצדק.

יוסי ביילין: לא בצדק, בסדר.

יוסי ביילין: אבל ברגע שלי לא היה אמון באריק שרון, האם יכולתי להיות בממשלתו?

יוסי ביילין: זה לא שלא אכלתי את עצמי שעכשיו אני מוותר על תפקיד של שר.

יוסי ביילין: נורא כיף להיות שם, ורק בגלל זה שהתחלף ראש הממשלה, שרוצה שאני אהיה שם, ממש כמעט מתחנן – לא מתחנן, מאוד מבקש, הוא רצה כנראה שיהיה גם שמאל, תהיה לגיטימציה, הרי ברור הסיפור.

משה כחלון: אולי היית עוצר את ההתנתקות, חבל שלא.

יוסי ביילין: אגב, מאוד יכול להיות.

ראובן ריבלין: זו כבר היתה הממשלה הבאה.

ראובן ריבלין: בשלב שהוא ביקש ממך להצטרף, היה מי שיעצור את ההתנתקות.

יוסי ביילין: אני לא רוצה להאמין שאתה לא יכול לסרב לפיתוי להישאר שם, אם אתה באמת דבק בתפיסה שלך.

יוסי ביילין: עמי, בעת הזאת של הסליחות, אני מציע לך לבקש סליחה מאנשים כמו חב"ש, פרופסור חיים בן-שחר.

יוסי ביילין: חיים בן-שחר טלפן אלי לפני כמה חודשים, אמר לי: יוסי, תשמע, אני מבקש ממך להסיר את שמי מהחברים במרצ, עמי אילון רץ במפלגת העבודה, הוא איש משלנו, הוא גם הגון, גם ישר וגם שמאל, ואני אולי יכול להשפיע על הבחירה שלו.

יוסי ביילין: אמרתי לו: חב"ש, תראה, מי שהוא מרצ הוא מרצ, אין מרצ במקום אחר, כי במקום אחר אתה לא יכול להיות באמת מרצ, עם זאת.

יוסי ביילין: אני אוהב את עמי ומעריך את עמי, אני חושב שהוא עשה דברים מאוד חשובים בתפקידים השונים וגם במפקד הלאומי, ואני לא אעמוד בדרכו.

יוסי ביילין: מה היום חושב חב"ש כשהוא רואה אותך מצטרף לממשלה הזאת, כשהוא לא יכול להשלים עם שום צעד מצעדיה?

יוסי ביילין: מה עשית לאנשים האלה שתמכו בך?

מגלי והבה: תודה.

יוסי ביילין: הדבר שהכי כואב לי שהרבה אנשים שהאמינו שאתה מייצג פוליטיקה אחרת, שרואים אותך היום בלי תיק, בלי עורף ובלי חוט שדרה, חושבים שאולי הפוליטיקה היחידה שגם אתה בסוף נכנע לה היא הפוליטיקה הזאת.

יוסי ביילין: והתפקיד שלנו – של הפוליטיקאים, העסקנים הוותיקים האלה, שעוסקים כל כך הרבה שנים בפוליטיקה – זה להגיד להם שאפשר גם פוליטיקה אחרת, למרות מה שאתה עושה לעצמך היום.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ביילין.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, האמת היא שהחלטתו של חבר הכנסת עמי אילון להצטרף לממשלה דווקא השאירה אותי מופתע.

אחמד טיבי: אני מכיר אותו כאופוזיציונר לממשלה, וכך עקבתי אחרי הצהרותיו ומעשיו.

אחמד טיבי: ולכן באה הפתעה עם עצם ההודעה על ההצטרפות לממשלה הזאת.

אחמד טיבי: האמירה של חבר הכנסת עמי אילון בכך שהוא מצטרף לממשלה הזאת, יש בה מסקנה אחת: שמבחינתו של אולמרט הוא יכול אולי להתרווח בכסאו יותר זמן, שכנראה השרידות הפוליטית של הממשלה הזאת היא תכונה שיש לה על מה לסמוך, למרות כל הספקולציות שאו-טו-טו הממשלה הולכת ליפול.

אחמד טיבי: אם אופוזיציונר כמו חבר הכנסת עמי אילון הולך להצטרף אליה, כנראה הוא לפחות מעריך שהיא תחזיק מעמד.

אחמד טיבי: אבל השאלה היא מהותה של הממשלה הזאת ומדיניותה של הממשלה.

אחמד טיבי: בוא נראה באיזה תחומים היא מצליחה ובאיזה תחומים היא נכשלת.

אחמד טיבי: בתחום הכלכלי-חברתי, לא מוכרת לי שום סטטיסטיקה שמדברת על ירידה בשיעור המשפחות העניות; תופעת העוני מתפשטת בחברה הישראלית; הפער בין העשירון העליון לשאר מגזרי החברה הישראלית גדל; חברות כוח-אדם חוגגות ופורחות; שיעור האבטלה בפריפריה ממשיך להיות גדול, ובפריפריה של הפריפריה, ביישובים הערביים, המצוקה גוברת ויש שחיטה ממש של השלטון המקומי על-ידי הממשלה.

אחמד טיבי: אפרופו השלטון המקומי, אני לא יודע כמה מחברי הכנסת ערים לעובדה שלמשל אחרי שעיריית טייבה – שלא בצדק – פורקה על-ידי שר הפנים הקודם, הרי הוא שר האוצר הנוכחי, רוני בר-און, מינו ראש ועדה קרואה לעיריית טייבה.

אחמד טיבי: נברו, חפרו, חיפשו, והמוח הקודח של ה"ג'ניוס היהודי" – ה"ג'ניוס היהודי", שיגעתם אותנו עם ה"ג'ניוס היהודי" שלכם – מה הביא ה"ג'ניוס היהודי" רוני בר-און לעיריית טייבה, לעיר ערבית, מוסלמית, בת 37,000 תושבים?

אחמד טיבי: שלמה טוויזר.

אחמד טיבי: מי זה שלמה טוויזר?

אחמד טיבי: מפקד בית-כלא באר-שבע, איש ישראל ביתנו, אדם שאמר שהוא מזדהה עם האידיאולוגיה של ישראל ביתנו, איש של ליברמן.

אחמד טיבי: מינה אותו לראש העיר הממונה - - -

אליהו גבאי: - - -

אחמד טיבי: שתוק עכשיו כשאני מדבר.

אחמד טיבי: מינה אותו לראש העיר הממונה של טייבה.

אחמד טיבי: תגיד: מילא, אתם הדחתם ערבי נבחר, אתם חייבים למנות יהודי.

אחמד טיבי: איזו מין מדיניות של אדנות.

אחמד טיבי: זה היהודי הכי מתאים לעיריית טייבה שמצאתם?

אחמד טיבי: - -

אליהו גבאי: אתה אמרת שלא - - -

אחמד טיבי: - - הכי מתאים?

אחמד טיבי: זה ה"ג'ניוס היהודי"?

אחמד טיבי: כל פעם מחדש, המשפט הזה – מוכח שהוא ריק מתוכן - -

יוסי ביילין: לא, לא.

יוסי ביילין: הוא לא ריק מתוכן.

אחמד טיבי: - - פעם אחר פעם.

אחמד טיבי: עלה לכאן רוני בר-און, איך הוא ענה על הטרוניה שלי?

אחמד טיבי: רוני בר-און, שר הפנים דאז, שר האוצר היום, אתם יודעים מה הוא אמר לי?

אחמד טיבי: חבר הכנסת טיבי, שמעתי את הטרוניה שלך, אני רוצה להגיד לך שאתה טועה.

אחמד טיבי: מדובר באדם שמכיר את המנטליות של הערבים.

אחמד טיבי: מאיפה הוא מכיר את המנטליות של הערבים?

אחמד טיבי: מבית-הכלא.

אחמד טיבי: מבית-הכלא.

אחמד טיבי: המנטליות של הערבים.

אחמד טיבי: איזה משפט אדנותי, מתנשא, בזוי – על מינוי בזוי.

אחמד טיבי: אז יכול להיות שאני טועה.

אחמד טיבי: יכול להיות שהוא מתאים, אז בוא נראה אם הוא מתאים.

אחמד טיבי: עברו כמה חודשים - - -

ראובן ריבלין: דרך אגב, הוא האדם שחוקק את חוק ז'בוטינסקי.

אחמד טיבי: בבקשה.

אחמד טיבי: עברו כמה חודשים, רבותי חברי הכנסת.

אחמד טיבי: בריאיון במקומון "זמן השרון" – חבר הכנסת ריבלין, תקשיב – אומר המכונה טוויזר, רב-כלאי טוויזר, ראש העיר הממונה טייבה: אם מישהו יאיים עלי, אני אשלוף אקדח ואירה בו בראש.

אחמד טיבי: ראש עיר ממונה מאיים על תושבי טייבה באקדח שהוא נושא, ואומר: אם מישהו יאיים עלי בטייבה, אני שולף ויורה בו.

אחמד טיבי: על המינוי הזה אמר לי מאיר שטרית, שר הפנים הנוכחי, לי אמר: זה מינוי הזוי.

אחמד טיבי: אמר שר הפנים הנוכחי.

אחמד טיבי: סליחה, מינוי הזוי?

אחמד טיבי: אל תסתפק בלהגיד את הדברים האלה לאחמד טיבי, מאחור, בפרוזדור; תקבל החלטה.

אחמד טיבי: מה זה, תושבי טייבה זה החצר האחורית של כוכב יאיר?

אחמד טיבי: הם אנשים לא בגירים?

אחמד טיבי: ולכן, יש להדיח את האיש הזה.

אליהו גבאי: מה זה קשור לעמי אילון?

רוברט אילטוב: כן, מה זה קשור?

אחמד טיבי: קשור להצלחותיה של הממשלה, ההברקות וההצלחות של הממשלה.

אחמד טיבי: אם יש לך בעיות ושאלות – אני מוכן, אני פה עשר דקות.

אליהו גבאי: בסדר, קיבלתי.

אליהו גבאי: ענית.

אחמד טיבי: עשר דקות, כל מה שאתה רוצה – תשאל, במיוחד בכל מה שקשור להצלחות של הממשלה.

אחמד טיבי: המקרה הזה הוא פרוטוטיפ, מקרה טיפוסי של יחסה של הממשלה אל המיעוט הערבי, אל האזרחים: אנחנו יודעים מה טוב לכם יותר טוב מכם, ואתם צריכים מושלים צבאיים, מפקדים, רבי-כלאים, שיש להם אקדחים שיורים באנשים ומאיימים, לא רק באנשים.

אחמד טיבי: כך גם בכפר אעבלין, אגב, ובמקומות אחרים.

אחמד טיבי: המינויים האלה – האדנותיים – כדי לספק עבודה לאנשים שנכשלו במקומות אחרים.

אחמד טיבי: אגב, ראש המועצה המקומית באעבלין – הממונה – היה ראש יישוב שילה, יהודי, ושם הוא הואשם במעילה על-ידי משרד הפנים, ובסוף כהונתו הופסקה ומינו אותו לאעבלין.

אחמד טיבי: תגיד, מה, אנחנו ה"בררה" שלכם?

אחמד טיבי: הוא הוציא כספים מתקציב העירייה ושילם לעצמו 150,000 שקל יותר.

אחמד טיבי: עכשיו הוא ראש יישוב ממונה באעבלין.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: ככה החליט שר הפנים.

אחמד טיבי: נקודה שנייה – איך זה שהדברים האלה, אתם שומעים עליהם רק מעל הדוכן?

אחמד טיבי: לא שמעתם את האגודה לאיכות השלטון – משהו כזה – הם לא השמיעו קול.

משה גפני: התנועה למען איכות השלטון.

אחמד טיבי: התנועה למען איכות השלטון – לא השמיעו קול.

אחמד טיבי: ערוץ 1, 2, 10, 3, 4 – לא עשו על זה כתבות.

אחמד טיבי: עשו על זה אולי כתבה פסבדו-אוהדת, דווקא למינויים האלה.

אחמד טיבי: אגב, שלא יובן לא נכון.

אחמד טיבי: יש בשלטון המקומי הערבי תופעות של שחיתות וניהול לא תקין מפה לעד הודעה חדשה – זאת בעיה שלנו - אבל מי שמכריע זה התושבים, יש בחירות דמוקרטיות.

אחמד טיבי: מבחן הביקורת העצמית הוא עלינו, אבל אי-אפשר להכתיב לנו ולהצניח לנו אנטי-כוכבים, בהליך אנטי-דמוקרטי, אנשים שממשיכים להסיג את היישובים שלנו אחורה, ולא קדימה.

אחמד טיבי: ולכן, חבר הכנסת עמי אילון – גם בתחום החברתי-כלכלי, הממשלה הזאת היא כושלת.

אחמד טיבי: בתחום המדיני-ביטחוני: בתחום המדיני מדברים.

אחמד טיבי: על מה מדברים?

אחמד טיבי: על הצהרה משותפת.

אחמד טיבי: זה הכול?

אחמד טיבי: הצהרה משותפת.

אחמד טיבי: יש מפגש – אגב, טעות לקרוא לזה ועידה בין-לאומית; ועידה בין-לאומית, במושג המסורתי, אנחנו יודעים, זאת ועידה עם שיניים, עם אכיפה.

אחמד טיבי: מפגש בוושינגטון – אף אחד לא יודע מתי, המשתתפים לא יודעים מה תהיה האג'נדה, מה יהיה התוכן, לא יודעים מי המשתתפים.

אחמד טיבי: ראש הממשלה עכשיו, בפגישה שהיתה לסיעת רע"ם-תע"ל אתו, אמר שגם סוריה תוזמן כי ועדת המעקב הערבית תוזמן על-ידי המדינה המארחת, ארצות-הברית.

אחמד טיבי: אבל התוכן חשוב.

אחמד טיבי: ובשלב זה, עד לכינוס הזה, נפגשים.

אחמד טיבי: אבו מאזן, למשל, מבקש להסיר מחסומים בתוך הגדה.

אחמד טיבי: אגב, לא בקו הירוק בין ישראל לבין השטחים הכבושים, בתוך הגדה המערבית, בין שכם לטול-כרם, בין שכם לכפרים מסביב, בתוך כפר עצמו, בין טול-כרם לשכם.

אחמד טיבי: במקום להפחית את מספר המחסומים, עלה מספר המחסומים לאחרונה, למרות הבטחותיו של ראש הממשלה.

אחמד טיבי: כי יש שר ביטחון אחר בממשלה הזאת.

אחמד טיבי: מאיזה מפלגה הוא? - מפלגת העבודה.

אחמד טיבי: האיש הזה ממפלגת העבודה עוקף את אולמרט מימין, מתעמר באוכלוסייה, מעכב כל אפשרות להתקדמות.

אחמד טיבי: יכול להיות שיש שיקולים ביטחוניים, אני מטיל ספק בכך.

אחמד טיבי: מדובר באג'נדה גם אישית שלו, גם של מפלגתו.

אחמד טיבי: לא מסיר מחסום אחד ורוצה לעשות "ישראבלוף".

אחמד טיבי: שמים מחסומים ואחר כך מסירים אותם.

אחמד טיבי: לכן, חבר הכנסת עמי אילון, אני לא יודע לאיזו ממשלה אתה מצטרף אבל אין ספק שההצטרפות שלך אולי מאריכה את תקופת חייה וחבל.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: הודעה למזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם כי בהתאם לסעיף 142(ב) לתקנון הכנסת, הודיע חבר הכנסת עמיחי אילון, לפני שימונה היום לשר בממשלה, על העברת הצעות החוק האלה: לחבר הכנסת אופיר פינס-פז את הצעת חוק הממשלה (תיקון) (הגשת ופרסום הצהרת הון התשס"ז-2007 -(פ/2321); לחברת הכנסת עמירה דותן, את הצעת חוק ההתגוננת האזרחית (תיקון) (חובת התקנת מערכת לסינון וטיהור אוויר במקלטים אטומיים), התשס"ז-2007 - (פ/2394); לחברת הכנסת אורית נוקד, את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון) (מאבטחים בבתי-חולים ממשלתיים), התשס"ו-2006 - (פ/2109); לחבר הכנסת ישראל חסון, את הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון) (שירות חירום אזרחי), התשס"ז-2007 - (פ/2048).

נאזם בדר: חברי הכנסת שאליהם ביקש להעביר חבר הכנסת עמיחי אילון את הצעות החוק שלו, הביעו את הסכמתם בכתב לשמש כמציעי הצעות חוק אלו במקומו, כנדרש לפי התקנון.

מגלי והבה: תודה למזכיר.

מגלי והבה: אנחנו עשינו את זה על מנת שלא נשכח ולא יאבדו החוקים.

מגלי והבה: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, ראשית אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, על טוב לבך בזה שאפשרת לי לדבר אפילו שהזמן עבר.

משה גפני: פשוט הייתי בישיבת הסיעה, ובין היתר התקיים אצלנו דיון לגבי הנושא הזה של מינויו של חבר הכנסת עמי אילון לשר.

משה גפני: מסתבר שיש ביהדות התורה חברים שדווקא אוהבים את הדיאלוג אתך, אז כדי שלא להיכנס למחלוקת בתוך הסיעה, אני לא אדבר עליך אלא על הממשלה, שאליה אתה מצטרף ועל הסיעות המרכיבות אותה.

משה גפני: היה דיון בין חברי הכנסת, דיון לא פורמלי, כמה זמן הממשלה הזאת תחזיק מעמד.

משה גפני: אני טענתי שזמן רב.

משה גפני: ולא מפני שהממשלה הזאת עושה משהו, היא פשוט לא עושה כלום.

משה גפני: טוב שכך, מפני שהדבר היחיד שהיא עשתה היה מלחמת לבנון וחבל שהיא עשתה את זה.

משה גפני: זה הדבר היחיד שהיא עשתה ועשתה אותו לא-טוב.

משה גפני: אז יותר טוב שהיא לא עושה כלום, אבל היא לא עושה כלום, פשוט כלום.

משה גפני: אני כבר עברתי הרבה ממשלות בכנסת והיו ויכוחים לגבי פעולות של הממשלה, המדיניות של הממשלה בתחומים שונים - בתחום הכלכלי, החברתי, המדיני, הביטחוני.

משה גפני: בקדנציה הקודמת היתה התכנסות, היתה התנתקות.

משה גפני: זה חצה פה מחנות באופן חמור, לא סתם.

משה גפני: היתה מדיניות.

משה גפני: אפשר להסכים אתה, אפשר להתנגד לה בתוקף.

משה גפני: הממשלה הזאת פשוט לא עושה כלום.

משה גפני: תיכף אדבר על התוצאות של האי-עשייה של דבר וחצי דבר.

משה גפני: אבל אמרתי שהממשלה הזאת לא תיפול.

משה גפני: יש לה 78 חברי כנסת, שיצר ההישרדות שלהם הוא פשוט בממדים שלא הכרנו בעבר.

משה גפני: יש ארבע מפלגות שמרכיבות את הקואליציה, שאף אחת מהן לא רוצה בחירות, בצדק גמור מבחינתה.

משה גפני: מפלגת העבודה יכולה ללכת היום לבחירות?

משה גפני: תשאלו את רוכברגר מרמת-השרון.

משה גפני: יכולה ללכת לבחירות מפלגת העבודה?

משה גפני: מה, ההסכם הקואליציוני החברתי שקיבלתם?

משה גפני: מה הפקידים בדרג ד' אמרו לכם לגבי ההסכם הקואליציוני שלכם?

משה גפני: למתי דוחים את זה, אני כבר לא זוכר.

משה גפני: משהו בנושא החברתי שקידמתם?

משה גפני: משהו?

משה גפני: סיעת הגמלאים, כבודם במקומם מונח, אנשים מאוד נחמדים.

משה גפני: מה השינויים הדרמטיים שסיעת הגמלאים הביאה?

משה גפני: עם מה היא תלך לבחירות?

משה גפני: אנשים מאוד נחמדים, אני מעוניין שהם יהיו חברי כנסת, מובן שלא על-חשבון יהדות התורה, אבל מה יגיד הבוחר?

משה גפני: הם אנשים נבונים, הם יודעים שאסור להם ללכת לבחירות.

משה גפני: את מי שכחתי?

משה גפני: אה, קדימה.

משה גפני: יש מפלגה כזאת.

משה כחלון: ש"ס, קצבאות ילדים.

מנחם בן-ששון: דגל התורה יכולה לצאת לבחירות?

משה גפני: אתה רוצה, אני אדבר אתך גם על דגל התורה וגם על יהדות התורה.

משה גפני: אתה רוצה?

משה גפני: אני אדבר, אבל בוא לא נקדים את המאוחר.

משה גפני: קדימה, יש מפלגה כזאת.

משה גפני: אם מישהו מאזרחי ישראל שכח, צריך לדעת שקדימה היא מפלגת השלטון.

משה גפני: עם מה קדימה תגיע?

משה גפני: עם מה?

משה גפני: עם מדד הפופולריות שיש לראש הממשלה?

משה גפני: עם העשייה המבורכת של הסיעה הזאת בממשלה?

משה גפני: שהיא שולטת היום במדינה?

משה גפני: באיזה תחום קדימה יכולה לבוא לציבור ולומר - עשינו?

שמואל הלפרט: שני מיליוני עניים.

משה גפני: הרב הלפרט, גם אתה אל תקדים את המאוחר.

משה גפני: היתה תכנית ההתכנסות.

משה גפני: מה עם זה?

משה גפני: זאת אומרת, זה על הפרק באיזה מקום?

משה גפני: שוב, אני לא מביע עמדה, אני מדבר כפרשן.

משה כחלון: קדימה היא המפלגה היחידה שיכולה לומר שהעתיד שלה מאחוריה.

משה גפני: כן, זה בסדר.

משה גפני: לקדימה יש זכות שאי-אפשר לקחת ממנה.

משה גפני: היא היתה בין מחסלי שינוי, אבל גמרנו, מילאתם את תפקידכם, מספיק.

משה גפני: שבענו מהדברים האלה.

משה גפני: שכחתי מישהו?

משה גפני: אה, יש ש"ס.

משה כחלון: אתה לא מוותר לליברמן?

משה גפני: אז קודם ליברמן.

משה גפני: ליברמן, אני מבין שהוא בא עם אג'נדה ימנית מאוד והוא בעד - הרבה יותר ימין ממני.

משה גפני: מה קרה עם הימניות הזאת?

משה גפני: אגב, איפה השר ליברמן?

משה כחלון: עם מג'אדלה, שותה קפה.

משה גפני: אז אמרנו - ישראל ביתנו.

משה גפני: עכשיו ש"ס.

משה גפני: האמת היא, התלבטתי בין הצבעה ליהדות התורה לבין הצבעה לש"ס.

משה גפני: ראיתי את המצע שלהם, את הפרסום שהיה ערב הבחירות וחשבתי שאולי באמת אני אצביע לש"ס – "ילד רעב אינו לומד".

גדעון סער: אף לרגע לא חשבת על זה.

משה גפני: לא, לא חשבתי.

משה גפני: אבל כשאני מדבר, חבר הכנסת סער, מעל דוכן הכנסת, אני מביא לידי ביטוי את דעת המצביעים החרדים במדינת ישראל.

משה גפני: היו כאלה שחשבו להצביע ש"ס, בכל אופן, "ילד רעב אינו לומד", וזה נכון.

מנחם בן-ששון: הילד הרעב בדגל התורה - - -

משה גפני: חבר הכנסת בן-ששון, אנחנו לא נלך למחוזות שאתה מעוניין אלא בוא נתמקד בעניין.

משה גפני: אני, כמובן, הייתי מצביע יהדות התורה והצבעתי יהדות התורה אבל היו בציבור החרדי כאלה שחשבו בכל אופן, ש"ס היא מפלגה שחרתה על דגלה אז "ילד רעב אינו לומד", הלכתי לבדוק.

משה גפני: עכשיו, לקראת זה שאתה מצטרף לממשלה, אתה חבר כנסת חשוב, אולי בכל אופן ש"ס עשתה משהו.

משה גפני: אז שמעתי את השר הרצוג מדבר קודם כאן ונותן לנו הרצאה מלומדת על כך שעם קצבאות הילדים – איך אמר חבר הכנסת ברכה?

משה גפני: עוני יכול להיות גם בגנים.

משה גפני: הוא ציין כל מיני אפשרויות של עוני.

משה גפני: למי מספרים את הסיפורים האלה?

משה גפני: מה חושבים, שחברי הכנסת לא יודעים על מה מדובר?

משה גפני: באמת, כאן במליאת הכנסת?

משה גפני: מדינת ישראל הורידה את הקצבאות בכלל, אבל את קצבאות הילדים בפרט, לרמה שכמעט לא קיימת בעולם המערבי, אני לא מדבר על מדינות שבהן אין קצבאות ויש הגנה אחרת למשפחות.

משה גפני: הלוואי וזה היה כמו בארצות-הברית.

משה גפני: אבל בואו נדבר על מדינות אירופה, שיש קצבאות ילדים.

משה גפני: לאיזו רמה הורידו את מדינת ישראל, שפעם היתה מדינת רווחה.

משה גפני: לאן הורידו אותה?

משה גפני: אז אמר פה השר הרצוג, אני מניח שבפליטת פה, שבעיקר מי שנפגע מזה הם החרדים והערבים.

משה גפני: אגב, זה לא נכון, חרדים נפגעו, זה נכון, הערבים נפגעו, זה נכון, אבל נפגעו שכבות רחבות מאוד באוכלוסייה, בעיקר ילדים.

משה גפני: אז אמר ביבי נתניהו – ואנחנו לא נשכח לו את זה ולא נסלח לו על זה, על מה שהוא עשה עם מדיניות הרווחה של מדינת ישראל – הוא אמר, המצב הוא כמו בארגנטינה, אנחנו בברוך כזה שאין כדוגמתו ולכן מוכרחים לפגוע בבשר החי.

משה גפני: מה היום?

משה גפני: למה היום צריך להביא כל שנה עוד ילדים למעגל העוני?

משה גפני: למה?

משה גפני: אין כסף?

משה גפני: ההכנסות לא גדלו?

משה גפני: אין 10 מיליארד שקל, שרק עכשיו שמענו על יתר בהכנסות?

משה גפני: מה עכשיו, למה פוגעים הלאה?

משה גפני: זאת פצצת זמן מתקתקת, זאת סכנה הרבה יותר קשה למדינת ישראל מכל סכנה אחרת, פערי המעמדות בין העשירים לעניים.

משה גפני: שלא תהיה טעות, אלה תופעות שבמדינות בעולם, בכל ההיסטוריה של העולם, הביאו למלחמות.

משה גפני: מתמודדים עם הפער הזה?

משה גפני: איפה השר אלי ישי, סגן ראש הממשלה?

משה גפני: הילד הרעב אינו לומד.

משה גפני: ש"ס, מה עשיתם לילד הרעב הזה, שאתו שכנעתם יהודים חרדים להצביע ש"ס?

משה גפני: אז קדימה לא רוצה בחירות, אמרנו.

משה גפני: הגמלאים לא רוצים בחירות, אמרנו.

משה גפני: ישראל ביתנו לא רוצים בחירות, אמרנו.

משה גפני: מפלגת העבודה ודאי לא רוצה בחירות, אמרנו.

משה גפני: אבל גם ש"ס לא רוצה בחירות.

יצחק כהן: מי אמר לך?

משה גפני: אני אומר לך, אני יודע טוב ממך מה נעשה בש"ס.

משה גפני: שמישהו ייתן לי תשובה בש"ס, למה לא מחזירים חלק מקצבאות הילדים?

משה גפני: אם היו באים ואומרים, המדיניות היא חד-משמעית, ייהרג ובל יעבור, לא מעלים את הקצבאות, אז אני רוצה לספר לכם סוד, חבר הכנסת סער.

משה גפני: ביקשו מאתנו להצטרף לקואליציה - - -

משה שרוני: מתי?

משה גפני: כמה פעמים.

משה שרוני: לא ראיתי.

משה גפני: ואמרו לנו אנשים רציניים, יוסיפו מיליארד שקל לקצבאות הילדים.

משה גפני: זאת אומרת, זה לא ייהרג ובל יעבור, זאת לא מדיניות חד-משמעית שהולכים נגד קצבאות הילדים.

משה גפני: אמרו, יוסיפו 500 שקלים לכל משפחה בת ארבעה ילדים ומעלה.

משה גפני: יפה, פשרה, קיצצו המון אבל מחזירים חלק.

משה גפני: בסדר, אנחנו לא בקואליציה, אבל למה, השר כהן, הילדים צריכים לסבול?

משה גפני: אתם בקואליציה, אתם לא שווים כלום.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את האזרחים היהודים בברכת שנה טובה, וגם לברך את המוסלמים שצמים את צום הרמדאן בברכת צום קל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, לא אהבתי את הטפות המוסר כלפי חבר הכנסת עמי אילון, כאילו שמדובר באיזה אירוע אישי.

מוחמד ברכה: לא במקרה המחוקק קבע שעם צירופו של כל שר בממשלה יתקיים דיון במליאה, דיון סיעתי.

מוחמד ברכה: זה מעין אמון מחודש או אי-אמון בממשלה.

מוחמד ברכה: לכן, הנושא האישי, כמה מאוכזבים ואם זה מתאים לחבר הכנסת אילון או לא מתאים, זה עניינו.

מוחמד ברכה: אנחנו נדון על הממשלה ועל מדיניותה.

מוחמד ברכה: אבל בכל זאת נשאלת השאלה, מה יכול לשכנע את עמי אילון להיכנס היום לממשלה.

מוחמד ברכה: האם העובדה שמדברים על מפגש של שלום בנובמבר הוא מה שמדרבן ומאיץ את הצטרפותו של חבר הכנסת אילון לממשלה, או מה שמאיץ את ראש הממשלה ושר הביטחון להרחיב את הממשלה ולחזק את הבסיס שלה?

מוחמד ברכה: אם אנחנו נדבר על-פי הניסיון, המפגש הבין-לאומי שיהיה בנובמבר, בהזמנת ארצות-הברית, הוא מפגש – ראש הממשלה היום אמר – שלא ידובר בו על הסכמים.

מוחמד ברכה: הוא גם לא ועידה אלא מפגש בין-לאומי.

מוחמד ברכה: אני לא רואה מה יצא מזה אבל אם יצא מזה החזרת הדיון בסוגיות הקבע, אני חושב שזה כשלעצמו דבר חיובי.

מוחמד ברכה: אבל אני לא רואה שאנחנו הולכים לקראת הכרעות שעלולות לערער את יציבותה של הממשלה בנובמבר.

מוחמד ברכה: מה גם – עצם העובדה שהנשיא בוש קורא לאותו מפגש, כלומר המפגש יתנהל על-פי המדיניות האמריקנית.

מוחמד ברכה: אני מודע לכך שהיושב ראש אבו-מאזן מנסה לקדם את הסעיפים שיכולים לקדם את תהליך השלום ואת הזכויות הלאומיות של העם הפלסטיני, אבל לבוש יש אג'נדה אחרת, והיא קשורה בבוץ ובשקיעת האמריקנים בעיראק.

מוחמד ברכה: הם רוצים לייצר מראית עין של תהליך אחר, של אליבי ליציאה מדורגת מעיראק על-ידי חימום המסלול הישראלי-פלסטיני, בלי לייצר תוצאות אמיתיות כבר בנובמבר, אלא לומר שוב מה שנאמר בהסכמי אוסלו אז, שיהיה שלב שידובר על סוגיות הקבע, פליטים, גבולות, ירושלים, התנחלויות וכו'.

מוחמד ברכה: אבל אני לא חושב שהמפגש הזה יכול לערער את יציבות הממשלה.

מוחמד ברכה: מה גם שיש מדינות ערביות שעדיין מהססות אם להצטרף או לא להצטרף למפגש הזה.

מוחמד ברכה: לפני כשבוע נפגשתי עם מזכ"ל הליגה הערבית, מר עמרו מוסא, בקהיר, והוא אמר:

מוחמד ברכה: אם ממשלת ישראל היתה מכריזה על הקפאת ההתנחלויות בשלב הזה עד לוועידה, נרגיש שיש משהו רציני.

מוחמד ברכה: אבל באותו זמן שאמורים לדבר כביכול על ההתנחלויות וגבולות הקבע יש תהליך עלייה במספר המתנחלים, שמתקרב ל-5.5%–6%, שהוא מעל לכל שיעור נתפס של גידול טבעי, וכמובן שלא מדובר כאן בגידול טבעי.

מוחמד ברכה: אבל לפחות שיהיה איתות כלשהו בכיוון הזה.

מוחמד ברכה: מה אומרים היום?

מוחמד ברכה: מדברים על שחרורם של 100 אסירים פלסטיניים מתוך 11,000 שנמצאים בבתי-סוהר ובבתי-מעצר ישראליים.

מוחמד ברכה: מתוכם, יותר מ-2,000 נמצאים במעצר מינהלי.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, אפילו לא הוגש נגדם כתב-אישום והם לא נשפטו בשום בית-משפט, לא צבאי, לא אזרחי ולא אחר.

מוחמד ברכה: מדברים על בדיחה עלובה של לשחרר כ-100, כאילו זאת התקדמות בתהליך השלום.

מוחמד ברכה: שחרורו של כל אחד חשוב, חשוב לו ולמשפחתו, חשוב בכלל, אבל לנסות לדמות לזה כאילו מדובר פה בתהליך של התקרבות ושל חיזוק אבו-מאזן?

מוחמד ברכה: מה חיזוק אבו-מאזן?

מוחמד ברכה: חיזוק אבו-מאזן יכול להיות אך ורק בתהליך שלום אמיתי.

מוחמד ברכה: הצטרפותו של חבר הכנסת עמי אילון לא באה כדי לפתור סוגיות בשאלה הזאת.

מוחמד ברכה: אני חושד, והחשד שלי אינו מופרך, שיש מי שמכין אופציה למלחמה.

מוחמד ברכה: הדברים של ראש הממשלה היום בוועדת החוץ והביטחון היו ששני הצדדים, הסורים והישראלים, יושבים בכוננות משני צדי הגבול.

מוחמד ברכה: אני מניח שראש הממשלה יודע היטב על מה הוא מדבר בכל הקשור להיערכות של הצבא הישראלי.

מוחמד ברכה: ידענו וגם עקבנו אחרי התמרונים שהיו בשבועות האחרונים.

מוחמד ברכה: גם קראנו וראינו על אותו מבצע עלום כביכול, על הפרובוקציה הישראלית בשמי סוריה או אולי אפילו על הקרקע של סוריה בצפון המדינה.

מוחמד ברכה: אפילו ציפי לבני, שרת החוץ, ממלאת-מקום ראש הממשלה, שהיא אישיות פוליטית, שבדרך כלל אינה מפגינה אלא מפגינים נגדה, הולכת להשתתף בהפגנה נגד הנשיא האיראני אחמדינג'אד, כאילו כדי ליצור תהליך של חימום החזית עם אירן ואפילו של מלחמה או מכה בשליחות האמריקנים.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, רבותי חברי הכנסת, מי שחי כאן זה אנחנו – הישראלים והפלסטינים, הערבים והיהודים – ואסור להגיש על מזבח האינטרסים האמריקנים ושל השקיעה האמריקנית בעירק את הדם של הישראלים והפלסטינים כמתנה או כאתנן לאותה מדיניות אמריקנית.

מוחמד ברכה: אבל ציפי לבני הולכת להפגין ולחמם את המצב.

מוחמד ברכה: אני חושד שיש סכנה ביותר ממישור אחד, גם בכל הקשור להכרזת עזה כישות עוינת – נו, באמת, כאילו היתה ישות ידידותית קודם לכן.

מוחמד ברכה: כאילו גם כשהיה ערפאת והיה אבו מאזן הכול היה מאוד ידידותי.

מוחמד ברכה: אז גם עזה, גם סוריה, גם מה שקורה בלבנון, גם הנושא האירני וגם ההיערכות, גם המסרים שנשלחים בתוך החברה כאן בישראל - מבקשים מהטלוויזיה להיערך לשעת-חירום; מבקשים ממפקחי משרד החינוך להיערך לשעת-חירום; מבקשים מבתי-חולים להיערך לשעת-חירום; מרשויות מקומיות; מל"ח וכו'.

מוחמד ברכה: לאן הולכים?

מוחמד ברכה: מישהו צריך לצלצל בפעמונים.

מוחמד ברכה: אין שום אינטרס "לפתור" עניינים באמצעות מלחמה.

מוחמד ברכה: בשר התותחנים נהיה אנחנו, כולנו.

מוחמד ברכה: יש הזדמנות להשתמש דווקא באותו מפגש בין-לאומי של בוש כמנוף להליכה לשלום ולא לצלצל בפעמוני המלחמה.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, אני יכול לומר שהסבירות למלחמה אינה נמוכה.

מוחמד ברכה: העובדה שראש המפלגה האופוזיציונית העיקרית מוצא לנכון להתגאות במגעיו ובחיכוכים שלו עם הממשלה, בכך שהוא ידע על המבצע, שהוא נכנס ובא בשערי משרד ראש הממשלה לעתים קרובות, שאינן שגרתיות.

מוחמד ברכה: ואז הוא שומר על פרופיל נמוך, אבל כולנו מרגישים ורואים לקראת מה זה.

מוחמד ברכה: האם ההצטרפות של עמי אילון היא עוד בורג באותה תפיסה שמכינה להרפתקה הבאה שתביא חורבן?

מוחמד ברכה: מי שבונה את האינטרס של מדינת ישראל או של האזור כולו על מלחמה ועוד מלחמה בעצם גורם לפשעים נגד עמי האזור לרבות העם בישראל.

מוחמד ברכה: לכן היום, ומבעוד מועד, אנחנו מזהירים מעל דוכן הכנסת שכל הסממנים האלה של אפשרות למלחמה מחודשת צריכים להתבטל ולהתחלף במדיניות של שלום, אשר תאפשר חיים לכל עמי האזור בכבוד ובביטחון, בגבולות מוכרים ומוסכמים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, ב-30 השניות שנותרו לי לדבר אני לא רוצה לדבר על המצב החברתי-הכלכלי; אני לא רוצה לדבר על העוני ועל הגאווה המדומה של השר הרצוג בדוח העוני.

מוחמד ברכה: אני לא יודע במה הוא גאה כאשר מדברים על מיליון ו-700,000 עניים במדינת ישראל; אני גם לא רוצה לדבר על מערכת החינוך ועל המצב של האוכלוסייה הערבית; על הרשויות המקומיות וכו'.

דוד טל: אין לך זמן.

מוחמד ברכה: אני יודע, אתה הרי חכם הדור.

מוחמד ברכה: היום ביקרו אצלי אנשים מאזור שפרעם, עיר המגורים שלי.

מוחמד ברכה: לפני כשנה הם באו לשר התשתיות ואמרו שהם רוצים להתחבר לחשמל.

מוחמד ברכה: שר התשתיות השיב בחיוב ונתן אישור.

מוחמד ברכה: לאחר מכן היה דיון בוועדת הפנים שאישרה מה שאישרה וחברת החשמל התחייבה מה שהתחייבה.

מוחמד ברכה: הוועדה לתכנון ובנייה בקריית-אתא לאחר התלבטויות אמרה שהיא נותנת את האישור.

מוחמד ברכה: עכשיו העניין תקוע בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה.

מוחמד ברכה: כל העולם מאשר, אבל הוועדה של בן-שחר, הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, אומרת לא ומעכבת.

מוחמד ברכה: רבותי, מדובר פה בחשמל.

מוחמד ברכה: אם ממשלה מסורבלת בעניין כל כך פשוט – זה מושך ימינה וזה מושך שמאלה – ובסופו של דבר האזרחים הם הקורבן, הדוגמה הזאת היא דוגמה יפה גם לעניין של העוני, גם לעניין של תאונות הדרכים, גם לעניין של האלימות וגם למצב החינוך וגם למצב הבריאות.

מוחמד ברכה: לכן אני לא רואה בדיון הזה דיון באיש עמי אילון, אלא דיון של אי-אמון בממשלה כולה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ברכה.

מגלי והבה: חבר הכנסת רוברט אילטוב, ואחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן וחבר הכנסת גבאי.

מגלי והבה: מי שלא יהיה נוכח, מובן שלא יקבל רשות דיבור.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני מודה לך על ההזדמנות שנתת לי, קצת פספסתי את התור שלי.

רוברט אילטוב: בראשית דברי אני רוצה לברך את חבר הכנסת עמיחי אילון על מינויו לשר.

רוברט אילטוב: אני חושב שהמינוי ראוי, חשוב, גם ברמה האישית – זה אדם שתרם למדינת ישראל כה הרבה ואני חושב שהוא יכול לתרום גם לממשלת ישראל.

רוברט אילטוב: היושר שלו ויכולותיו האישיות יכולים להזיז דברים.

רוברט אילטוב: שמעתי פה הרבה האשמות לכיוון ישראל ביתנו בכל הנוגע להתנהלות הממשלה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להזכיר לחברים שישראל ביתנו הציעה להסדיר את כללי המשחק בכל הנוגע למשטר וממשל במדינת ישראל, שאתם, חברי הכנסת, דחיתם על הסף ברוב הגדול.

רוברט אילטוב: היום אתם באים ובוכים למה ממנים ומפירים את כללי המשחק.

רוברט אילטוב: אנחנו, חברי הכנסת, קובעים את כללי המשחק.

רוברט אילטוב: העלינו את הנושא של שינוי שיטת המשטר כדי לקבוע בצורה מפורשת מי יהיו השרים, כמה שרים יהיו.

רוברט אילטוב: הנושא הזה נשאר פתוח לדיון ואני מקווה שחברי הכנסת יצטרפו וימשיכו לקדם.

רוברט אילטוב: אנחנו לא מבקשים שיקבלו את עמדתנו במלואה, הדבר הזה צריך להתקבל בקונסנזוס.

רוברט אילטוב: אנחנו מוכנים לקונסנזוס ומזמינים את כל יושבי-ראש הסיעות וכל חברי הכנסת להיכנס לדיון מעמיק בנושא הזה.

רוברט אילטוב: אני רוצה לומר שלא תמיד מצטרפים לממשלה מפני שמסכימים אתה.

רוברט אילטוב: במקרה שלנו, הצטרפנו לממשלה כי לא הסכמנו לקווי היסוד של הממשלה.

רוברט אילטוב: נכנסנו לממשלה כדי לשנות אותה, כדי להחליף את הדעות ולהשפיע בה מבפנים.

רוברט אילטוב: אני חושב שאנחנו מצליחים לעשות כך.

רוברט אילטוב: מעבר לכך, הצלחנו לייצב את המשטר במדינת ישראל ונמשיך בכיוון, כי אני חושב שרק במשטר יציב אפשר לשנות דברים.

רוברט אילטוב: לא פעם שמעתי את עמי אילון אומר שהוא לא מסכים לממשלה, הוא מתנגד לה ולא יצטרף אליה, אבל אני חושב שבהחלטה להצטרף לממשלה הוא עושה היום דבר נכון, כי הוא יוכל לומר בה את דעתו ולשנות אותה לטובה.

רוברט אילטוב: שמעתי היום את ראש הממשלה אומר שבעוד שלושים שנה ניתן להגיע להסדר קבע עם הפלסטינים וצה"ל ייסוג מכל השטחים.

רוברט אילטוב: אנחנו מתנגדים בתוקף לנסיגה חד-צדדית.

רוברט אילטוב: גם לנושא הזה הבאנו תוכנית, אשר נדונה היום גם במפלגות אחרות, על חילופי שטחים, כדי שהרוב היהודי בארץ יהיה רוב מוצק והרוב הערבי ילך למדינה אחרת שבה הם ינהלו את העניינים שלהם.

רוברט אילטוב: שני הדברים האלה חייבים לבוא ביחד.

רוברט אילטוב: אי-אפשר לסגת ולוותר בלי שום תמורה.

רוברט אילטוב: אני רוצה לברך שוב את עמי אילון על הצטרפותו לממשלה.

רוברט אילטוב: ברוכים הבאים.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.

מגלי והבה: חבר הכנסת אבשלום וילן ואחריו - חבר הכנסת גבאי.

מגלי והבה: אתם מתחלפים, חבר הכנסת גבאי, תמיד אצה לך הדרך.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצטרפותו של עמי אילון לממשלת ישראל, לדעתי, הכתה בתדהמה ציבור גדול שראה בו איש עקרונות, איש מוסר, יושרה, פוליטיקה אחרת.

אליהו גבאי: הצטרפותו לממשלה שכל הזמן ביקר אותה ותקף אותה, לדעתי, לא מתקבלת.

אליהו גבאי: היא מערערת את אמון הציבור בפוליטיקה הישראלית, היא מעוררת לעג, קצת צחוק - ועוד שר בלי תיק.

אליהו גבאי: מילא אם היית דורש שהממשלה תתקן את מהלכיה, תתקן את מעשיה את קלקוליה, ככה להיכנס?

אליהו גבאי: בלי תנאים, בלי דרישות, שר בלי תיק.

אליהו גבאי: ידוע לנו מה זה שר בלי תיק בישראל, הרי זה לעג וקלס להוסיף שרים בלי תיק.

אליהו גבאי: שים לב כמה כיסאות, איפה ישימו עוד כיסא, תספור כמה כיסאות.

אליהו גבאי: למדינת ישראל הקטנטונת הזו צריכים כל כך הרבה שרים?

אליהו גבאי: תת-שר ועוד שר, שר לענייני הסברה ושר לענייני תקשורת.

אליהו גבאי: מה קורה?

אליהו גבאי: טוב היית עושה אם היית דורש צמצום מספר השרים במדינת ישראל, תיקון משהו בממשלה הזו.

אליהו גבאי: במערכת החינוך, שיחליפו את שרת החינוך.

אליהו גבאי: חשבנו, אולי תבקש את תיק החינוך, הלוא אתה שומע וקורא מה עושה השרה הזו למערכת החינוך.

אליהו גבאי: היא מכניסה אותה להתבטאויות פוליטיות אומללות, היא משדרת אג'נדה פוליטית של שלום עכשיו, היא מטשטשת את הגבולות בין מפלגת העבודה למרצ.

אליהו גבאי: מה היא מובילה?

אליהו גבאי: - לקצץ את המכינות הצבאיות, לקצץ את השירות הלאומי, לקצץ בחינוך הדתי.

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, תשתמש בתוכן, אל תרים לי את הדף.

אליהו גבאי: קיבלתי.

אליהו גבאי: 50% מהמתגייסים לבית-הספר לקצינים בצה"ל הם בוגרי החינוך הדתי.

אליהו גבאי: במקום לחזק את מערכת החינוך הדתי היא מקצצת.

אליהו גבאי: 40% חובשי כיפות בקרב היחידות הקרביות, מהקצונה בצה"ל ובוגרי קורס קצינים.

אליהו גבאי: במקום לחזק את החינוך הדתי היא הולכת ושוחקת אותו.

אליהו גבאי: דווקא באוכלוסיות הדתיות שיש בהן משפחות ברוכות ילדים, משפחות מאזורי מצוקה, מאזורים חלשים, היא מקצצת את הפרויקטים לטיפוח ולרווחה שנועדו לצמצם את הפערים החברתיים, כי צמצום הפערים החברתיים יכול להיות דרך מערכת החינוך ושם היא מקצצת ומזרימה כספים לחינוך הערבי.

מגלי והבה: אתה צריך לדאוג לכל האזרחים.

אליהו גבאי: אבל אין לקצץ בחינוך הדתי ולהעביר, לקצץ בשירות הלאומי ולהעביר.

אליהו גבאי: היא רוצה להוסיף תקציב, בבקשה.

מגלי והבה: היא צריכה לטפל בכל העוולות.

אליהו גבאי: להוסיף תקציבים בבקשה, אבל לא קיפוח כדי לעזור לאחרים.

אליהו גבאי: כל דבר בפרופורציה.

אליהו גבאי: האוכלוסיות החלשות זקוקות לעזרה, ואלה שבקרב האוכלוסייה הדתית או המסורתית או בעיירות הפיתוח או בשכונות המצוקה נפגעים קודם כול על-ידי השרה שאין לה רגש ואין לה יחס אליהם.

אליהו גבאי: היא לא מביאה בשורה למערכת החינוך, לו דרשת שיצטמצמו הפערים החברתיים, תוכנית לצמצום העוני, אבל ככה סתם להיכנס?

אליהו גבאי: על מה?

אליהו גבאי: הפערים החברתיים הולכים ומעמיקים.

אליהו גבאי: אתה יודע, שנתיים מאז ההתנתקות והמגורשים של גוש-קטיף עדין נמצאים בקרווילות, החורף מתקרב ועדיין הם זרוקים שם.

אליהו גבאי: איפה הרגש והמצפון של הממשלה הזו?

אליהו גבאי: לא היה ניתן לומר - יש לי דרישות, א' ב' ג' תעשו את זה ואז אני אכנס?

אליהו גבאי: הלוא התמודדת מול ברק כמעט ניצחת ואז היית מוביל את מפלגת העבודה.

אליהו גבאי: הציבור ציפה ממך למנהיגות אחרת.

אליהו גבאי: אתה נכנס בלי דרישות, למה?

אליהו גבאי: לכן אני אומר, אנא ממך, לפני שאתה נכנס תעמיד דרישות מסוימות, תציג אלטרנטיבה מסוימת כדי שהציבור יראה שלא רק דרשת אלא אתה גם מקיים.

אליהו גבאי: נאה דורש נאה מקיים.

אליהו גבאי: אחרת תהיה אכזבה רבה לאותם אנשים שציפו שתביא פוליטיקה אחרת ואני עדיין מאמין שכך תעשה, ועדיין אני מאמין שיהיו לך תנאים ודרישות כדי שייושמו לפני שאתה נכנס, כי אחרי שתיכנס כבר לא נדע מה יקרה.

אליהו גבאי: אנא ממך, תן תקווה והרגשה שכל מה שאמרת אתה הולך לבקש ולעשות.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אבשלום וילן.

מגלי והבה: אני מאמין שאדוני מאמין שיהיה חינוך לכולם ושוויון לכולם.

אליהו גבאי: מסכים, אבל לא קיפוח.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידידי השר המיועד עמי אילון, אני לא רוצה לדבר בהזדמנות הזו על תחלואי ממשלת ישראל.

אבשלום וילן: שמענו אותם, אמרו אותם, אני רוצה לדבר על הנושא עצמו.

אבשלום וילן: אני חושב שאתה עמי, לא הראשון וכנראה גם לא האחרון שמחליט להצטרף לממשלה וזה לגיטימי.

אבשלום וילן: הבעיה אינה עצם ההצטרפות לממשלה ומה שעל השולחן היום הוא גם לא טיבה של הממשלה הזו, לא של העומד בראשה וכו'.

אבשלום וילן: אנחנו מוכרחים להיות ישרים עם עצמנו ואתה איש ישר, ומי כמוך, עם עיטור העוז, מפקד השייטת, מפקד חיל הים, ראש השב"כ לשעבר, באת לפוליטיקה בידיים נקיות - - -

עמיחי אילון: איך הורדת אותי מעיטור הגבורה לעיטור העוז...

אבשלום וילן: סליחה, עיטור הגבורה.

אבשלום וילן: אתה מחזק כרגע את מה שאני עומד לומר.

מגלי והבה: יש הבדל בין שני העיטורים, הטעות תוקנה.

אבשלום וילן: אני חושב שאתה איש מוערך בעל שיעור קומה, ובאת לפוליטיקה לא כדי לעשות לביתך, ולא כדי לקמבן קומבינות ולעשות תרגילים אלא כדי להיאבק על דרך ועל יושרה.

אבשלום וילן: כשם שאתה במישור האישי איש ישר, מה אתה עושה היום, כפי שאמר גדעון סער, שאני חלוק על עמדותיו הפוליטיות והמדיניות כמזרח ומערב, בנושא הזה הוא צודק.

אבשלום וילן: היושרה הפוליטית מקבלת היום גט כריתות.

אבשלום וילן: מה אומר הציבור הרחב?

אבשלום וילן: אם אדם כמוך, עם עיטור הגבורה, מלח הארץ שבא לפוליטיקה לשם הדברים עצמם לא לשום דבר אחר, ואני מאמין שלא, ואומר שאומנם תפקיד של שר בלי תיק הוא תפקיד מיותר באופן עקרוני, ואני מניח שאתה חושב כמוני שהממשלה הזו צריכה למנות, כל ממשלה, לא יותר מ- 18 שרים, וצריך להפסיק את הפארסה הזו עם 27 כיסאות סביב שולחן הממשלה.

אבשלום וילן: זה לא רק נמדד בכסף אלא בעיקר במהות.

אבשלום וילן: הכסף הוא הסיפור הקטן כאן, המהות שזו לא ממשלה גדולה שרק מחלקת כיבודים, די ב-18 שרים כדי להחזיק ממשלה.

אבשלום וילן: אתה מצטרף גם כשר בלי תיק, ובעיקר לכל מה שדיברת, לא רק בהפגנות אלא בכל ה"אני מאמין" שלך, אתה לא מאמין בדרך.

אבשלום וילן: עכשיו, כשאדם כמוך עושה פליק פלאק לפנים ומחליט "רוצה אני", לאנשים כמוני, שנמצאים בדיוק מאותן סיבות שלך בפוליטיקה, אתה נותן היום גט כריתות ברמה האישית.

אבשלום וילן: אם לך מותר לעשות את זה אז לכל אחד מותר.

אבשלום וילן: זה אומר שכל הפוליטיקאים כולם הם אותו דבר וכולם בסופו של דבר מחפשים כיסא, משרה ויכולת השפעה.

אבשלום וילן: מנחם בגין, שחלקנו על דעותיו רוב ימינו, הרבה מאוד שנים אמר: זה כבוד גדול לשרת את הציבור באופוזיציה.

אבשלום וילן: אני חושב שאתה, שכמעט הגעת, חסרו לך כמה מאות קולות כדי לזכות בראשות מפלגת העבודה, צריך להיות נאמן למה שייצגת ולהמשיך עם הקו הזה.

אבשלום וילן: כי לבוא היום עם ה"פליק-פלאק" הזה לפנים, זה אומר שבלי ממשלה אין חיים פוליטיים, אין "אני מאמין" פוליטי, אין דרך להיאבק מחוץ לממשלה, וזה לא נכון.

אבשלום וילן: אני מעולם לא הייתי שר, הייתי הרבה מאוד שנים במדבר פוליטי, ברוב שנותי בכלל בהתנדבות בערבים, לא כחבר כנסת.

אבשלום וילן: אני 30 שנה בפוליטיקה, מתוכם שמונה כחבר כנסת.

אבשלום וילן: למעלה מ-20 שנה רצתי על הגבעות, תרתי משמע.

היית בנוער הגבעות.

אבשלום וילן: כן, אבל מהצד השמאלי של המפה.

אבשלום וילן: אני חושב שבמובן הזה אתה היום גורם המהלך הזה.

אבשלום וילן: הרי איש לא מפקפק ביושרך האישי.

אבשלום וילן: המהלך הזה נותן גט כריתות לפוליטיקה מסוג אחר, וחבל.

אבשלום וילן: כי לך יש אחריות ולנו יש אחריות לכל אותו ציבור רחב בארץ, שמאמין גם בדרך אבל לא פחות מכך ביושרה.

אבשלום וילן: הוא יכול להיות בצד הימני של המפה, הוא רובו בצד השמאלי של המפה, הוא יכול להיות גם באמצע, אבל מה שאומר היום הציבור לעצמו, שאם עמי אילון, גיבור ישראל והאיש הנקי מכל רבב, מוכן להצטרף לממשלה כשר בלי תיק, כפי שהוא עצמו לפני חצי שנה אמר מה זה, משמע שבפוליטיקה כולם אותו דבר והכול אותו דבר.

אבשלום וילן: אז למה שאנשים יאמינו בשירות פוליטי?

אבשלום וילן: עמי, אתה לוקח על עצמך, לצערי, אחריות רבה מדי, ועוד לא מאוחר, יש לך עוד חמש דקות לחשוב.

מגלי והבה: תודה, חבר הכנסת אבשלום וילן.

מגלי והבה: אחרון הדוברים, חבר הכנסת מנחם בן-ששון.

מגלי והבה: לאחר מכן תהיה הצבעה על הודעת הממשלה.

מגלי והבה: בבקשה.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי השר, חברי יושב-ראש האופוזיציה, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת אילון, כמה חשבו אנשים שהם מדברים לגופו של ה"אישיו" וחזרו לעסוק בגופו של האיש.

מנחם בן-ששון: כנראה היצר של החבטות אין לו גבול, ועידן הכפרות לא נגמר, והטיסה על "כביש אילון", בלי להסתכל קדימה, אלא כל הזמן על המלה אילון, אילון, אילון – משגעת את האנשים.

מנחם בן-ששון: כאילו הם לא חיו בפוליטיקה הישראלית וכאילו לא חיו בבית הזה.

מנחם בן-ששון: לאחר שפניתי אל האנשים, אל חברי הכנסת, אני קודם כול אחזור אל הברכות לשנה טובה, לגמר טוב, ל"פתקא טבא".

מנחם בן-ששון: יש איזו אתיקה בינינו, גם ערב הושענא-רבה, בדיבור בין אדם לחברו.

מנחם בן-ששון: "רמאדן כרים", ימים של צום.

מנחם בן-ששון: האם אנחנו נהנים מן החבטות האישיות כי אין לנו מה לדבר בתוחלת הממשלה, בכיוונים שהיא מצביעה?

מנחם בן-ששון: האם בצורה הזאת אנחנו מכפרים על כך שתמו כבר הנושאים לדיון, למהות?

מנחם בן-ששון: עומדים פה אנשים ומבקרים ביקורת חמורה, עניינים של רווחה, ושוכחים 4 מיליארדים חדשים שנוספו לתקציב לענייני רווחה.

מנחם בן-ששון: הרי תמיד לא יחדל אביון מקרב הארץ.

מנחם בן-ששון: עומדים פה אנשים ומבכים את מצוקת החינוך, וכמה שלא נכניס לחינוך תמיד צריך עוד, ובוודאי למקומות שהחינוך מרגיש בהם את המצוקה.

מנחם בן-ששון: אבל עיקר העיקרים ויסוד היסודות הוא ממשלה שאומרת בצורה ברורה שהיא הולכת לתהליך מדיני, שיש עם מי לדבר, שהיא רוצה לצאת לדרך, ואומר אדם בצורה מאוד-מאוד חדה, עוד מהימים שהוא שירת במקומות הרגישים ביותר, שאותן שליחויות עלומות שהוא ביצע, אגב גם בכוח, אלה שליחויות שהן רק חלק מן המהלך, חלק מן התמונה.

מנחם בן-ששון: אומר אדם בצורה ברורה: ממשלת ישראל של היום היא ממשלה שפותחת אופקים, היא ממשלה שיוצאת לדרכים חדשות.

מנחם בן-ששון: אז מילא אבירי ה"לא" – לא לזה ולא לזה ולא לזה – מן האגף הימני של הבית, אני מבין שלא נוח להם שנכנס חבר הכנסת עמי אילון אל הזירה.

מנחם בן-ששון: אבל האחרים?

מנחם בן-ששון: ומהי פוליטיקה יום-יום, חברי חברי הכנסת, אם לא מה שאתם עושים?

מנחם בן-ששון: נכנסים לוועדה – אתם אופוזיציה, אתם יכולים להצביע עם הקואליציה – ומצהירים שאף שהמהלך שבוועדה זו או אחרת הוא נכון, אתם לא מצביעים וטופלים את זה בהאשמות שווא על הקואליציה ועל הממשלה ועל ראש הממשלה ועל שריה.

מנחם בן-ששון: זה כן ענייני?

מנחם בן-ששון: אלא שזה לא נעשה נוכח המצלמות, ולכן אז אי-אפשר להשיג את תשומת הלב באידיאולוגיה של עקרונות?

מנחם בן-ששון: איך חוזר מדי פעם חבר כנסת מהאופוזיציה ומזכיר לנו – דווקא חבר כנסת מהאופוזיציה – הרי ביום פקודה אנחנו מצביעים אלה בעד התקציב ואלה נגד התקציב, הרבה פעמים לא בדיוק כמו שרצינו ביום שהגענו אל הבית הזה.

מנחם בן-ששון: אני אומר את הדברים לא, חלילה, מתוך צביעות, אלא מתוך הכרה בסדר עדיפויות.

ראובן ריבלין: מי העלה על דעתו שאתה צבוע?

ראובן ריבלין: למה אתה אומר את זה?

מנחם בן-ששון: חבר הכנסת ריבלין, אני מצטט אותך בקשר למה שאתה הסברת לי איך אתה מצביע.

מנחם בן-ששון: מלה במלה.

מנחם בן-ששון: טוב שאתה מהנהן.

לכן אתה מצביע בעד עמי אילון היום?

מנחם בן-ששון: אדוני, אני בינתיים עוד עוסק בדברים שהחברים שלך דיברו עליהם – על הכנות, על היושר, על הנאמנות.

מנחם בן-ששון: אני עוד לא הגעתי לעמי אילון, אני הגעתי בינתיים לחיים החברתיים, הציבוריים, לממשלת ישראל, למה שאנשים הגדירו כעקרונות.

מנחם בן-ששון: תנו לי להגיד שתיים-שלוש מלים על עקרונות בינתיים.

אבל למה זה רלוונטי?

מנחם בן-ששון: מה הוודאות של חבר הכנסת כשהוא נכנס לאולם המליאה כשהוא מצביע?

מנחם בן-ששון: מהי הוודאות של חבר כנסת כשהוא נכנס לחדר ועדה כשהוא מצביע?

מנחם בן-ששון: הרי גם שם אפילו אופוזיציה – הנה, ראיתם היום – תצביע, כך היא אומרת, בניגוד לעקרונות, בניגוד לקו, בניגוד למה שאדם שיכול להיות השליח הנאמן ביותר שלה, משום שנראה להם הדבר כזגזוג של רגע.

מנחם בן-ששון: הרי אתם יודעים שיש מהלכים גדולים בהיסטוריה, הרי אתם יודעים שמעבר לרגע צריך להביט אל האופק.

מנחם בן-ששון: אתם יודעים שהשליחות היא שליחות מעבר למיידי.

מנחם בן-ששון: איפה הראייה המרחיקה לכת?

מנחם בן-ששון: אתם גם יודעים ומודים, שהממשלה שמכריזה שיש פרטנר ונמצאת במשא-ומתן רוצה להוליך את כולנו למהלך נכון, אלא שכרגע מוכרחים לקטוף איזה פרי.

מנחם בן-ששון: אם אמרנו את זה כך, נהיה רגועים.

מנחם בן-ששון: אם אמרתם שרציתם לקטוף פרי של כותרת, ניסוח של חדות, אדרבה, מנקודת המבט של ממשלה אחראית, שיש לה מחויבות לשותפות קואליציוניות, אין לכם שאלה.

מנחם בן-ששון: יש מסגרת, אנחנו ממלאים אותה.

מנחם בן-ששון: אבל זה מעבר לשאלת המסגרת.

מנחם בן-ששון: אישית, אני רואה חשיבות ממדרגה ראשונה שאדם בשיעור קומתו של חבר הכנסת עמי אילון – זה לא רק מי שהיה, זה גם מי שהוא.

מנחם בן-ששון: זה לא רק מי שהיה בשייטת; מי שעמד בראש מפעלים ומבצעים; מי שהחתים למעלה מ-400,000 איש, ישראלים ופלסטינים – כמה מאתכם עשו את זה עד היום – על יוזמה; מי שפה בכנסת, במהלך המלחמה, הוליך מהלך שהממשלה הצטרפה אליו לפיצויים.

מנחם בן-ששון: ואני לא מספיד אותך, אדוני חבר הכנסת אילון, פשוט עמדתי בצד והתרשמתי.

מנחם בן-ששון: את אות הגבורה הזכירו קודם, צל"ש רמטכ"ל, 22 פעולות, אדוני השר דיכטר, ומי שמינה יורש נאות לראשות הארגון ההוא.

מנחם בן-ששון: אבל שניכם עסקתם בשיקום מערכת לא פשוטה.

מנחם בן-ששון: תראו חברים, אני לא מדבר על מי שהיה בלבד, ואני לא אומר: אשרינו, חבר הכנסת אילון, ביום שהצטרפת אלינו, שאתה אתנו או שזכיתי להיכנס אתך לכנסת ישראל השבע-עשרה, ואומרים עליה שהיא כנסת טובה הרבה מקודמותיה בזכות אנשים כמותך.

יובל שטייניץ: כבר לא אומרים.

מנחם בן-ששון: בטח שלא, משום שבדקה אחת הרי יכולת לסובב את זה.

מנחם בן-ששון: הרי למחרת בבוקר אתה תכתיר לו את כל הכותרות, אם הוא יגיד את הססמה שנוחה לך, ואני מסתכל אל האופק.

מנחם בן-ששון: חברים, מה שחבר הכנסת אילון הניח על שולחן הכנסת, מה ששמענו לפני שלושת-רבעי שעה, חוקים שעדיין בטיפול, חוק שירות אזרחי למשל, שהוא מפואר, שהוא יכול לתקן את החיים, כחבר כנסת – לא בזיגזג, עם הצניעות האופיינית לו, עם החריצות, עם הדרך שבה הוא הולך עם התיק והמלחצת ובודק ושואל וחוקר ומגיע לתוצאה - כן, גם כחבר כנסת טרי.

מנחם בן-ששון: יש לכם דוגמה לאדם, שאתם רוצים שישב בוועדת השרים לענייני ביטחון.

מנחם בן-ששון: עוד מלה אחת על ועדת השרים לביקורת המדינה.

מנחם בן-ששון: אחרי שוועדת הכנסת לביקורת המדינה מולכת במסלול תעתועים על-ידי יושב-ראש לכותרות יומיומיות במקום לעשות את עבודתה - אדוני, אני מצפה שאתם תעשו את עבודתכם.

דליה איציק: נא לצלצל.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה.

גם מבקר המדינה לא עושה את עבודתו וגם היועץ המשפטי.

מנחם בן-ששון: ולכן בניגוד לאחרים, אדוני, ובניגוד למה שדיברו עד עכשיו, במקום לשאול את השאלה, האם חבר הכנסת אילון אומר כך או אחרת, אני רוצה לראות את המסלול, את היעד, את הנקודה, את האופק, שאליו הממשלה הולכת יחד אתך.

מנחם בן-ששון: ממשלת קדימה כקואליציה צריכה לדעת שהבית הזה לא נחלק בשאלה אם עמי אילון אומר א' או ב', אלא הבית הזה נחלק בשאלה, אם הולכים או לא הולכים למהלך מדיני, ואת השאלה הזאת, אדוני חבר הכנסת אילון, אתה תעזור בממשלת ישראל להכריע, ממשלה בראשותו של אהוד אולמרט, שהצהיר בפנינו בריש גלי שיש לנו פרטנר.

מנחם בן-ששון: גברתי היושבת-ראש, אני וסיעתי שמחים על הצטרפותו של חבר הכנסת אילון גם באיכות, גם בטיעון, ולאחר מכן לא נתבדה.

מנחם בן-ששון: מעשיך אדוני, עוד הפעם יקרבוך.

גדעון סער: - - -

דליה איציק: אני הבנתי את ההצעה.

גדעון סער: - - -

דליה איציק: ובתנאי שתעשה את זה בקיצור נמרץ.

דליה איציק: בבקשה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, נא לשבת, חבר הכנסת גדעון סער לא ידבר עד שכולם ישבו.

דליה איציק: בבקשה, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, על רקע דבריו של מזכ"ל העבודה לפני שעה קלה כאן מעל דוכן המליאה, כי הוא מקווה שהממשלה לא תחזיק מעמד וראש הממשלה צריך להתחלף – אני מצטט – אני מבקש לראות בהצעה שהביאה הממשלה הצעת אי-אמון בממשלה, לפי סעיף 36 לתקנון הכנסת.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, יש פה פנייה.

אהוד אולמרט: אני מבקש להצביע הצבעת אמון.

דליה איציק: בסדר.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, מי שמצביע בעד, מצביע בעד אמון בממשלה ובעד המינוי כמובן.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 6 בעד הודעת הממשלה - 35 נגד - 11 נמנעים – 2 הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה נתקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, הצבעת חברי הממשלה התקבלה, אי-האמון נדחה.

דליה איציק: אני מזמינה את מי שמייד יהיה שר, את חבר הכנסת עמי אילון, להצהיר אמונים.

עמיחי אילון: אני עמיחי אילון, בן ורדה, זכרה לברכה, ויצחק, ייבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

עמיחי אילון: (חותם על ההצהרה)

דליה איציק: אנחנו נאחל לשר עמי אילון בהצלחה.

דליה איציק: יש במשפחתו בוודאי התרגשות.

דליה איציק: השרה רוחמה אברהם בינתיים תעלה בנושא העברת סמכויות.

מגלי והבה: ברכות לשר החדש.

מגלי והבה: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מגלי והבה: נעבור להודעת הממשלה על החלטותיה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק יסוד: הממשלה, בדבר העברת הסמכות בסימן 3 לדבר המלך במועצה על ארץ-ישראל (המקומות הקדושים).

מגלי והבה: מובן שהשרה תקרא את כל ההודעה.

מגלי והבה: לאחר מכן יתקיימו דיון והצבעה.

מגלי והבה: בבקשה, גברתי השרה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, שתי הודעות נוספות לממשלה, שגם עליהן אבקש את אישורה של הכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מתכבדת להודיע לכנסת, כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, כדלקמן: בישיבתה ביום 9 בספטמבר 2007, החליטה הממשלה להעביר את הסמכות בסימן 3 לדבר המלך במועצה על ארץ-ישראל (המקומות הקדושים), 1924, לעניין סכסוכים הקשורים במרתפי כנסיית הקבר, מראש הממשלה לשר רפי איתן, כל עוד השר רפי איתן מכהן כשר בממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: ההודעה השנייה - בישיבתה מיום 23 בספטמבר 2007 החליטה הממשלה להעביר את הסמכות הנתונה לשר האוצר לפי תקנה 9(א) לתקנות חובת המכרזים (חובת שיתוף פעולה תעשייתי), התשס"ז-2007, כיושב-ראש הוועדה המוסמכת לדון בבקשות לשינוי החלטות הרשות לשיתוף פעולה תעשייתי, וכן את הסמכות לפי תקנה 11(א) לתקנות חובת המכרזים (העדפת תוצרת הארץ ושיתוף פעולה עסקי), התשנ"ה-1995, שבוטלה, לגבי אותם עניינים שעליהם ממשיכה לחול הוראה זו לשר המשפטים, וזאת כל עוד מר רוני בר-און מכהן כשר האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקשת בשם הממשלה את אישורה של הכנסת לעניין.

גדעון סער: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: זה עניין של ניגוד עניינים.

מגלי והבה: אולי תיגש למיקרופון.

גדעון סער: גברתי השרה, אנו מכירים את הנושא השני ולכן אצביע בעד, בנושא שר האוצר לנוכח התפקיד של רעייתו, אך אנו מבקשים לדעת לצורך הצבעה בסעיף הראשון מה הסיבה להעברת הסמכות מראש הממשלה לשר איתן.

רוחמה אברהם-בלילא: השר איתן מכהן כשר לענייני ירושלים ולפיכך ראש הממשלה החליט להעביר את הסמכות הזו לשר רפי איתן.

גדעון סער: הוא בטוח ישמור על ירושלים יותר מראש הממשלה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנו עוברים לדיון.

מגלי והבה: ראשון המתדיינים חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לעצם הסעיף של העברת סמכויות אני מאחל לשר איתן להזיז סוף-סוף את הסולם בכנסיית הקבר.

יולי יואל אדלשטיין: אומנם בטח המדריכים שסיימו בעשורים האחרונים את קורס ההכשרה של מדריכי התיירות יתנגדו כי זו האטרקציה העיקרית שמראים לכל התיירים שמגיעים לשם, אבל אם תצליח – מה טוב.

יולי יואל אדלשטיין: דומני שצריך כמה שפחות להתערב בסכסוכים שמתקיימים שם, ואם תתגשם התוכנית של ראש הממשלה ומשנהו, השר רמון, לגבי המקומות הקדושים, ממילא שום שר ישראלי, לא תהיה לו שום סמכות במקומות האלה, אז המינוי הזה יכול להיות רק מינוי זמני.

יובל שטייניץ: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת שטייניץ, אתה גם מפריע לפי הנוהל, ואתה גם מפריע לחבר סיעתך.

מגלי והבה: נא לשבת, אדוני.

יובל שטייניץ: מותר הערה?

יובל שטייניץ: הוא מרשה לי.

יובל שטייניץ: צריך להגיד שהסמכות תהיה שם כמו הסמכות בקבר יוסף בשכם.

יולי יואל אדלשטיין: גם יכול להיות, אבל לצערי הרב בכנסיית הקבר גם זה לא יהיה, כי התוכניות של אולמרט/רמון מדברות על כך - - -

מגלי והבה: אני סומך על חבר הכנסת אדלשטיין שידע להסביר את עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: כן, גם זה לא יהיה, יהיו מין סמכויות בין-לאומיות ותקניות לפי התוכניות המקוריות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אדוני היושב-ראש, ברשותך הייתי רוצה להתייחס למשהו שהוא בעיני מכנה משותף של הדיונים שהתקיימו כאן, לכאורה דיונים שונים לגמרי – דיון אחד בתוכניות מדיניות של ראש הממשלה ומשנהו הכוללות חלוקת ירושלים, נסיגה לגבולות 67' ועוד כהנה וכהנה דברים, וכששמעתי היום את חבר הכנסת אורון, חשבתי רק דבר אחד – מזל שערפאת כבר מת, אחרת שוב היו נותנים לו פרס נובל וחוזר חלילה, היינו מוצאים את עצמנו שוב בכל הסחרור כפי שהיינו כבר באוסלו, והעולם מברך וכולם מברכים.

יולי יואל אדלשטיין: ולאחר מכן התקיים דיון שונה לגמרי – דיון במינויו של עמי אילון לשר בממשלה, ושמענו את הדברים של מזכ"ל מפלגת העבודה בסגנון של אני מאחל לנבחרת ישראל להפסיד בגביע דיוויס, אבל מאחל בהצלחה לדודו סלע.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה משהו כזה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני תוהה אם יש מכנה משותף לשני הדיונים, ואני אומר שיש.

יולי יואל אדלשטיין: בשני המקרים, במקום להסביר למה המהלכים טובים, גם המהלכים המדיניים, וגם מינויו המוזר משהו של עמי אילון לשר בממשלה, או הסכמתו להתמנות, מה שמענו כאן – גם אתם כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: גם אתם החזרתם, אמר חבר הכנסת אורון, או גם אתם כל הזמן מזגזגים, אמרו כאן דוברים בזכות מינויו של עמי אילון, ואני אומר לכם, חברים: לא כולם כאלה, ואם לא נצא מהמחשבה הזו שכולם כאלה כמו עמי אילון, שאומר דבר אחד ועושה דבר הפוך, וכאלה שכן כביכול היו מנהיגי ימין ועשו דבר הפוך, אם לא נצא מהמחשבה שלא כולם כאלה, נאבד את שארית האמון שעדיין אולי יש בציבור במוסד הזה ובפוליטיקה בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: כדאי לצאת מהראש הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: הדובר הבא, חבר הכנסת יעקב מרגי, אינו כאן.

מגלי והבה: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת גלנטי.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מבקש לעסוק בהעברת הסמכויות על מרתפי כנסיית הקבר הקדוש, שאלה נכבדה מאוד, עמוקה מאוד, עמוקה לפחות כעומק המרתפים.

אריה אלדד: עצם העובדה שמדינת ישראל עדיין נשענת 60 שנה לאחר שהוקמה על דבר המלך במועצתו זה ביזיון לאומי.

אריה אלדד: מילא על אילו תקנות חנייה נידחות, אבל על הדברים הקדושים ביותר לבני-אדם?

אריה אלדד: שלוש דתות עתיקות בארץ הזו, וגם עליהן מדינת ישראל, מדינת העם היהודי, לא מסוגלת 60 שנה לאחר שקמה, לחוקק חקיקה עצמאית ולומר מה אומר העם היהודי לגבי המקומות הקדושים, ונשענים על ההתפתלות של דבר המלך במועצתו, שריד מנדטורי.

אריה אלדד: יש עוד שלוש תיבות דואר עגולות, עשרה פילבוקסים עגולים בארץ מימי המנדט ודבר המלך במועצתו.

אריה אלדד: אלה מחזיקים כמו הבטון של משטרות הטיגרט.

אריה אלדד: אבל ההימנעות הזו או ההתחמקות הזו מחקיקה עצמאית, לומר מה דברו הסוברני של העם היהודי בנושא המקומות הקדושים לו ולדתות אחרות, להתחמקות הזו יש סיבות עמוקות משום שמפחדים לקבל אחריות.

אריה אלדד: הלוא באמת לא המרתפים של כנסיית הקבר הקדוש צריכים להטריד את העם היהודי אלא ההר הגבוה שמתנשא מעליהם, הר-הבית, אבל הוא הס מלהזכיר בכלל, ואם להזכיר, אז זה בדבריו של המשנה לראש הממשלה שמוכן לוותר עליו בשביל הערבים.

אריה אלדד: בשם העם היהודי לדורותיו מצהיר המשנה לראש הממשלה, חיים רמון, שההר הזה שייך לערבים, ולנו, במקרה הטוב, יהיה מזל אם ירשו לנו להתפלל בכותל.

אריה אלדד: ומקשיבים לו בכובד-ראש, מתווכחים אתו, עם אדם שדקות לפני שנכנס לישיבת ממשלה בשאלות גורליות קיומיות של מלחמה ושלום, לפני שממשלת ישראל הכריזה על מלחמה ויצאה למלחמה בלבנון – לא הכריזה, גם מזה היא התחמקה – יצאה מלחמה בלבנון, אדם שהורשע בפלילים כי מצא לו אז זמן וראש ולב להתעסק עם איזו קצינה, מקשיבים לו בתשומת לב רבה מאוד ומתווכחים אתו כשהוא נותן את הר-הבית לערבים.

אריה אלדד: כי המדינה מתחמקת מהחלטה בשאלות הגורליות, הקיומיות, העמוקות, המוסריות שהן הבסיס לקיומנו.

אריה אלדד: אמר אורי צבי גרינברג, משורר, אולי גדול המשוררים שהיו לעם היהודי בדורות האחרונים – מי שישלוט בהר-הבית ישלוט בארץ-ישראל.

אריה אלדד: אמת עמוקה שהולכת ומתבררת יותר ויותר כקיומית.

אריה אלדד: כשמוותרים על הר-הבית, מוותרים על השלטון בארץ-ישראל ומתעסקים עם המרתפים של כנסיית הקבר הקדוש במין ריפוי בעיסוק של מי שאינו מסוגל לעסוק בדברים החשובים באמת.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: חבר הכנסת יצחק גלנטי ואחריו - חבר הכנסת יעקב כהן, אם יהיה כאן, ואם לא, חבר הכנסת אורון.

יצחק גלנטי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אנו עומדים לחגוג 60 שנה למדינת ישראל, ועדיין יש תוקף לכמה חוקים קולוניאליים היסטוריים בישראל של המאה ה-21.

יצחק גלנטי: אכן, אולי הגיע הזמן להוציא גם אותם לפנסיה.

יצחק גלנטי: מן הדין היה שנגייר חוקים אלה כהלכה או שנעביר אותם לגמלה, לגנזך ההיסטוריה.

יצחק גלנטי: אני מודה מכאן לראש הממשלה על האמון הרב שהוא נותן בשר הגמלאים, מר רפי איתן, בהסמיכו אותו כמחליט סופי בסכסוכים הקשורים למרתפי כנסיית הקבר.

יצחק גלנטי: השר איתן הוכיח את שיקול דעתו בהחלטתו הנחושה להפסיק את ההתקשרות עם "סרברוס" בהפרטה של בנק לאומי, וכל זאת למרות הלחצים הכבדים שהופעלו עליו מגורמים בעלי עניין.

יצחק גלנטי: רבותי, לשר איתן יש כיום עבודה רבה המחייבת ריכוז מאמצים ותקציבים על מנת להחזיר לגמלאים, מייסדי המדינה, את כבודם שנרמס.

יצחק גלנטי: אני מנצל הזדמנות זו על מנת להזכיר לחברי הכנסת ולממשלה כי עדיין יש קשישים מוכים באכזריות ונשדדים בריש גלי למרות פסק-הדין הקל לאחד מהפושעים שחבט בגברת איטה פוגל.

יצחק גלנטי: ביום חמישי שעבר דרסו שני צעירים באשדוד והפליאו מכותיהם בזקנה עד אשר שדדו ממנה 10,000 דולר, ולאחר מכן היא אושפזה בסורוקה.

יצחק גלנטי: יומיים לאחר מכן התעללו שלושה נערים בבאר-שבע בקשישה בת 77.

יצחק גלנטי: דיברו כאן חברי כנסת על פליטים זרים, ועל שיש למדינה חובת התייחסות לפליטים זרים אלה.

יצחק גלנטי: רבותי, יש לנו קשישים החשים עצמם כפליטים בתוך מדינתם.

יצחק גלנטי: קודם כול יש לטפל בפליטים אלה, שכן אני חוזר ומציין שלאחר שהקימו את המדינה, הפכה אותם המדינה לפליטים בתוכה ולאסירים בביתם.

יצחק גלנטי: אני פונה לוועדת השרים לענייני חקיקה לזרז את החקיקה האמורה ולהגן על קשישי המדינה.

יצחק גלנטי: אני מאחל לשר איתן הצלחה בכל נושא המוטל עליו.

יצחק גלנטי: חג סוכות שמח לאזרחי המדינה ולנבחריה.

יצחק גלנטי: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גלנטי.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני.

מגלי והבה: קראתי קודם את שמו של יעקב כהן, אבל נאמר לי שהיתה טעות, והטעות תוקנה.

מגלי והבה: הפעם חבר הכנסת גפני נמצא כאן, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת אורון.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ההצעות שהממשלה כל הזמן מביאה הן על שינויים בתוכה.

משה גפני: אין שום הצעה משמעותית שהממשלה מביאה לכנסת – ממנים שר, מחליפים סמכויות, מעבירים מהשר הזה לשר הזה.

משה גפני: זה הדבר היחיד שהממשלה יודעת לעשות – לחלק תפקידים, וזה בסדר.

משה גפני: מכיוון שהכנסת עוסקת היום בוועדת החוקה בהצעת חוק שלי, שמי שהוא חבר בארגון נאצי יוצא מחוץ לחוק ויקבל שלוש שנות מאסר, וכיוון שוועדת החוקה ממתינה שהמליאה תסיים את דיוניה, כדי שהיא תוכל לאשר את החוק הזה, אני מעדיף שלא לדבר.

משה גפני: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גפני.

מגלי והבה: חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת אלדד דיבר קודם על הצורך להחליט ולא לברוח מהחלטות, ואני מאוד מסכים אתו בקטע הזה של דבריו.

חיים אורון: למי מחברי הכנסת שלא יודעים, דבר המלך במועצתו, בחלקים ממנו, הסמכות בידינו.

חיים אורון: ואנחנו, אני משתמש פה בלשון רבים, לא נוטלים את הסמכות להחליט מצירוף של שתי סיבות: הסיבה הראשונה המאוד-מהותית, ואני לא מזלזל בה, שקיימות מחלוקות.

חיים אורון: הסיבה השנייה, והיא הרבה יותר בעייתית, והיא מתחברת לדיון הקודם על מינויו של השר עמי אילון מעכשיו, זה הפחד להחליט ולומר את האמת גם לאנשים שיודעים מהי האמת, כי קושי לקבל החלטה כאשר יש מחלוקת, במדינה דמוקרטית הוא חלק ממהות חיינו, אבל כאשר יש אנשי ציבור במפלגות ונבחרי ציבור שבעצם יודעים שאי-קבלת ההחלטה היא ברירת המחדל הקשה ביותר, פחות טובה מקבלת החלטה אחרת, צריך לתת על זה דין-וחשבון.

חיים אורון: חבר הכנסת אלדד חושש מקבלת החלטות מסוימות, שהלוואי שהייתי בטוח שחששותיו מבוססים, אני עוד לא רואה את זה, אני בהחלט רואה תסריט שחלק מהנושאים שמאוד מרתיעים את חבר הכנסת אלדד בנושא ירושלים או בנושא גבולות לא יגיעו לכלל מימוש.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, לא משום שהנושאים והנותנים לא יודעים מה צריך להחליט, אלא שכל אחד מסתכל אחורה ואומר: רגע, זה יברח לי, ההוא יברח לי ומה יהיה, נעביר את השנה, עוד שנה נעביר, בואו נדחה עוד בשנה.

חיים אורון: מי שחושב כמו חבר הכנסת רובי ריבלין שבשנה הבאה יהיה יותר טוב, כי רק נעבור את המצוקה הזאת שיש ממשלה כזאת או אחרת, ויהיה יותר טוב - - -

ראובן ריבלין: אם לא נאמין, איך נחיה בארץ הזאת?

חיים אורון: מי שחושב שבשנה הבאה יהיה יותר טוב, בואו נדחה את ההחלטה לשנה אחרת, אני חושב שבשנה הבאה אותן החלטות יעמדו על סדר-היום בעוצמה יותר גבוהה עם מרחב החלטה הרבה יותר קטן.

ראובן ריבלין: אני חושש שההחלטות צריכות להיות אצל הערבים, ההחלטות לא אצלנו.

ראובן ריבלין: כשהם יחליטו שיהיה שלום – יהיה שלום.

חיים אורון: חבר הכנסת רובי ריבלין, אני מוכן לומר במידה רבה של ביטחון, שעל בסיס הנקודות שאמרתי כאן לפני שעתיים, לא רק שיש פרטנר, יש גם פרטנר שמוכן לשתף פעולה.

ראובן ריבלין: אני מאמין לאמונתך - -

חיים אורון: בואו ננסה.

ראובן ריבלין: - - אבל אני לא מאמין שאתה צודק.

חיים אורון: לכן צריך לקבל החלטה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חברי הכנסת, יש עוד דוברים.

מגלי והבה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת חנא סוויד, ואז עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: רמאדן קרים.

טלב אלסאנע: רמדאן קרים, שוכראן, תסלאם, כול עאם אנתום בח'יר.

טלב אלסאנע: אני אנצל את ההזדמנות הזאת גם לברך את כל המוסלמים באיחול של רמדאן מובארכ, רמדאן קרים, וכול עאם אנתום בח'יר.

טלב אלסאנע: אני מודה לך, חבר הכנסת רובי רובלין, שהזכרת את הנושא החשוב.

ראובן ריבלין: עד שמחת תורה אתה יכול לברך גם בשנה טובה.

ראובן ריבלין: אצלנו היהודים מי שלא צדיק, לא רשע.

טלב אלסאנע: אני מברך גם את היהודים לרגל - -

מגלי והבה: לרגל כל החגים.

טלב אלסאנע: - - ראש השנה, שתהיה שנה טובה, מבורכת ושנה של שלום ורווחה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר רפי איתן, השאלה הנשאלת היא מדוע ראש הממשלה ראה לנכון להעביר לך אך ורק, מתוך כל הסמכויות שקשורות למשרד הפנים שהיו נחלת משרד הדתות, את הסכסוך בעניין כנסיית הקבר בין העדות הנוצריות השונות.

טלב אלסאנע: למה למשל הנושא הזה?

טלב אלסאנע: האם זה הופך להיות סוגיה שהיא בסמכות שר, שלנצח תמשיך להיות קיימת, מעבירים אותה משר לשר, לתחום סמכותו, לתחום מומחיותו של שר?

טלב אלסאנע: למה מעבירים את הנושא הזה?

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת?

טלב אלסאנע: מעבירים את הבעיה כאילו היא חלק מהסמכות הניתנת?

טלב אלסאנע: אם היו מעבירים את כל הסמכויות ביחד, זה מובן מאליו, אבל הסמכות הזאת במיוחד עוברת אילך?

טלב אלסאנע: האם זה מראה על הבקיאות שלך בפתרון סכסוכים, והאם זה מצביע על חוסר היכולת של ראש הממשלה לפתור סכסוכים?

טלב אלסאנע: אם אתה כל כך מומחה בפתרון סכסוכים, למה לא מעבירים לך את הסכסוך הפלסטיני-הישראלי, ובצורה עקיפה זה יתרום לפתרון הסכסוך בין העדות הנוצריות שמסתכסכות וימשיכו להסתכסך ביניהן?

טלב אלסאנע: רבותי, נשאלת השאלה מדוע כל הזמן עסוקים בהעברת סמכויות.

טלב אלסאנע: מה קרה?

טלב אלסאנע: האם זה כדי לרצות שר על מינוי של שר על-ידי הקואליציה, כדי לחזק את הקואליציה, אז מעבירים לו את הסמכות?

טלב אלסאנע: הופך להיות סחר-מכר בנושאים.

טלב אלסאנע: חשבתי שהנושא הזה, הנושא של הסוגיות העדתיות הוא נושא כל כך חשוב, שהגיע הזמן לבחון אותו מכל ההיבטים שלו, העניין של מה קורה למשל בסוגיות נכסי הווקף המוסלמי, שעוד ב-1948 הפקיעו אותם בטענה שזה נכסי נפקדים.

טלב אלסאנע: אתה יודע מה זה ווקף?

טלב אלסאנע: ווקף זה נכס שמעמידים אותו - - -

מנחם בן-ששון: הקדש.

טלב אלסאנע: הווקף או ההקדש, נכסי ההקדש המוסלמי, שנקרא בערבית "הווקף המוסלמי".

טלב אלסאנע: ווקף, זאת אומרת שאת כל ההכנסות מאותו נכס מייעדים למטרה מסוימת.

טלב אלסאנע: ווקף יותר קרוב למלה ייעוד, מייעדים את ההכנסות והפירות מהנכס למטרה מסוימת.

ראובן ריבלין: ווקף והקדש זה אותו דבר, מנחם בן-ששון צודק.

טלב אלסאנע: אם כבר לפתור את הסכסוך הזה, זה עניין שמעמידים אותו לא לטובת אדם, שיהיה בבעלותו הפרטית של אדם או כנכס של מדינה.

טלב אלסאנע: במובן המוסלמי זה נכס של אלוהים, שבני-אדם ייהנו מהפירות שלו, ואי-אפשר להגיד שאלוהים הוא נפקד, ולכן אנחנו באים במקום אלוהים, ולכן נוטלים את הבעלות על נכסי ההקדש המוסלמי, ולכן ההקדש הזה, הגיע הזמן להחזיר אותו לבעלים שלו.

טלב אלסאנע: זו מדינה שצריכה להפסיק את הסכסוך עם אזרחיה, נוסף על סכסוכים עם שכניה.

טלב אלסאנע: העניין של המסגדים, שעד היום משתמשים בהם לכל מיני מטרות, חוץ מהמטרה המקורית, להתפלל בהם, ולכן אם דנים בסכסוכים, אלה גם סכסוכים שהגיע הזמן לפתור, סכסוכים בין האזרחים לבין מדינתם, בין אזרחים לבין ממשלתם אם אלה נכסי הקדש או מסגדים.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מגלי והבה: חבר הכנסת חנא סוויד איננו כאן.

מגלי והבה: ידבר במקומו חבר הכנסת דב חנין, ולאחר מכן נעבור להצבעה.

משה שרוני: למה לא תיקנו את השעונים?

מגלי והבה: זו הערה ראויה למזכירות.

מגלי והבה: נטפל בזה, אדוני.

מגלי והבה: נמשיך בדיון.

מגלי והבה: תודה על ההערה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, רבותי השרים, עמיתי חברי הכנסת, השאלה של העברת סמכויות, עמיתי חברי הכנסת, היא שאלה חשובה, ואני מציע שלא נקל בה ראש, כי הרבה פעמים אני תוהה ביני לביני היכן נמצאות הסמכויות בין שרי הממשלה השונים.

דב חנין: למשל, אני פותח הבוקר את העיתון, האמת, לא צריך לפתוח, הוא סגור, ובכותרת הראשית של העיתון "ידיעות-אחרונות" כותרת קשה שאומרת שבנגב, במיוחד בנפת באר-שבע, יש עלייה דרמטית בתחלואה ממחלות סרטן.

דב חנין: זה נתון קשה ביותר, נתון מזעזע, אגב, אלה נתונים של משרד הבריאות, ואני שואל את עצמי היכן נמצאות הסמכויות.

דב חנין: אולי הסמכויות להיאבק בתופעה הזאת נמצאות במשרד הבריאות, אולי הסמכויות נמצאות במשרד להגנת הסביבה, ואולי הסמכויות פשוט הלכו לאיבוד בדרך, הן לא פה ולא שם, ואף אחד לא עושה את המוטל עליו ולא מגן על הציבור.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אסור לכנסת ישראל לעבור על ממצאים כל כך קשים, כל כך מדאיגים, עניין של חיים ומוות של אזרחי ישראל, כאילו לא קרה דבר.

דב חנין: במשך שנים רבות הפך הנגב לחצר האחורית של מדינת ישראל, למקום שאליו משליכים את כל הדברים המסוכנים, שבו מקימים את כל המפעלים והתעשיות המסוכנים ובו משאירים את התושבים ללא הגנה אמיתית ומשמעותית על הבריאות ועל החיים.

דב חנין: למרבה הצער, אדוני היושב-ראש, ואתה יודע את זה היטב, הנגב הוא לא היחיד בתמונה הזאת של ההזנחה הבריאותית והסביבתית.

דב חנין: אני חושב שאתה היית, אדוני היושב-ראש, בין יוזמי הדיון שעשינו בכנסת על מפרץ חיפה, שגם שם יש תמונה קשה של עלייה בתחלואה בגלל זיהומים סביבתיים מאוד קשים.

דב חנין: התמונה היא תמונה קשה.

דב חנין: הסמכויות, מעבר לכל החידודים האפשריים, קיימות, וצריך להפעיל אותן.

דב חנין: צריך לומר לתעשיות המזהמות בישראל: עד כאן.

דב חנין: אין מקום במדינה קטנה וצפופה לתעשיות שפוגעות בבריאות, גורמות לעלייה בתחלואה ובתמותה מסרטן, גורמות לנזקים קשים ואפילו למוות.

דב חנין: הכדור הזה, עמיתי חברי הכנסת, נמצא במגרשה של הממשלה, ואני מנצל את ההזדמנות שכמה שרים נמצאים כאן מסביב לשולחן כדי לקרוא לכם לעשות מעשה ולפעול.

דב חנין: אי-אפשר להמשיך את ההפקרות הזאת של הזלזול בבריאותם ובחייהם של אזרחי ישראל.

דב חנין: אבל, עמיתי חברי הכנסת, עם כל הכבוד לממשלה, הכדור הזה נמצא גם במגרשנו, אנחנו בכנסת צריכים גם כן לעשות מעשה, לקדם את החקיקה הסביבתית שעומדת על שולחננו ונמצאת בוועדות, כדי שהמצב הזה יבוא לסופו וכדי שאזרחי ישראל שקמים בבוקר, הולכים לעבודתם, חוזרים לביתם בשעות הערב ידעו שחייהם ובריאותם אינם הפקר.

דב חנין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת דב חנין.

מגלי והבה: עם תחילת המושב זה הנושא שנעלה ולא נרפה עד שנתקן מה שניתן לתקן.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות נפרדות על שתי ההודעות של הממשלה.

מגלי והבה: הודעה ראשונה - לפי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, העברת הסמכויות, סימן 3, אני לא אקרא את כל ההודעה, כי השרה קראה אותה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 7 בעד הודעת הממשלה - 16 נגד - אין נמנעים – אין הודעת הממשלה על העברת סמכות מראש הממשלה לשר רפי איתן נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 16, נגד - אין ונמנעים - אין.

מגלי והבה: אם כך, אני קובע שהודעת הממשלה על החלטה בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר העברת הסמכות, סימן 3 וכן הלאה, התקבלה.

מגלי והבה: אנחנו עוברים להצבעה על הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 31(ב) - להעביר את הסמכות הנתונה לשר האוצר לפי תקנה 9(א) לתקנות חובת המכרזים, כפי שקראה השרה.

מגלי והבה: עוברים להצבעה.

מגלי והבה: הצבעה מס' 8 בעד הודעת הממשלה – 16 נגד- אין נמנעים – אין הודעת הממשלה על העברת סמכויות משר האוצר לשר המשפטים נתקבלה.

מגלי והבה: בעד - 16, נגד - אין, נמנעים - אין.

מגלי והבה: אני קובע כי הודעת הממשלה נתקבלה.

מגלי והבה: הודעה למזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא: רצח הנער ברחובות והתגברות האלימות בקרב בני-נוער, בעקבות דיון בהצעות לסדר-היום של חברי הכנסת זבולון אורלב, מיכאל נודלמן ואברהם רביץ.

נאזם בדר: כמו כן, הונח היום על שולחן הכנסת - לוח תיקונים לדף נלווה להצעת חוק בתי-הדין הדתיים (מנהל בתי-הדין) (תיקוני חקיקה), התשס"ז-2007, המונחת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

נאזם בדר: תודה.

מגלי והבה: תודה לסגן המזכיר.

מגלי והבה: חברי הכנסת, תם סדר-היום, ישיבת הכנסת הבאה תתקיים ביום שני, כ"ו בתשרי התשס"ח, 8 באוקטובר 2007.

מגלי והבה: חג שמח לעם ישראל וגם למוסלמים לרגל צום הרמאדן.

מגלי והבה: שנה טובה.