ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 21, 2006-06-12 00:00

קולט אביטל: חברי הכנסת, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

קולט אביטל: היום יום שני, ט"ז בסיוון התשס"ו, 12 ביוני 2006.

קולט אביטל: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק פניות הציבור, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת סופה לנדבר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - ועדה ציבורית לקביעת חסינות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק העונשין (תיקון - החמרת העונש המזערי בעבירות מין), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק העונשין (תיקון - דרכי ענישת עבריין חוזר), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, יצחק אהרונוביץ, רוברט אילטוב וסופה לנדבר; הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון - מועד הגשת דרישת תשלום לחייב), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הכנסת (תיקון - דיון בחוק ההסדרים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק עדיפות לאומית בחינוך, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אברהים צרצור, טלב אלסאנע ועבאס זכור; הצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון - גובה מזערי של הלוואה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הרשות ללימודים תורניים גבוהים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק עידוד החינוך למדעים, התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון - ביטול החוק), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק עובדי חינוך (טיפול בתלונה בדבר עובד חינוך שפגע בילד), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון - הלוואות לסטודנטים לתואר שני), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק ביקורי תלמידים בירושלים, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת ראובן ריבלין וקולט אביטל; הצעת חוק פטור ממסים למרכזי הנצחת זכרם של מנחם בגין ויצחק רבין (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אפרים סנה, גלעד ארדן ויואל חסון; הצעת חוק-יסוד: השוויון האזרחי, מאת חברי הכנסת טלב אלסאנע, אברהים צרצור, אחמד טיבי ועבאס זכור; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (פסילת ראיה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע),

אריה האן: התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק העונשין (תיקון - קביעת עונש מינימום בעבירת ניצול קטינים לזנות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק החזרת תושבי בירעם ואקרית לבתיהם, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק השמות (תיקון - קביעת שם על-ידי אישור השר בהסכמת האם), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון - רישום תאריך עברי במסמכי לידה ופטירה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - פנייה ישירה לבנק להסדרת חובות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - שימוש במקרקעין חקלאיים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - שלילת זכות לשכר ביום הבחירות ממי שאינו מצביע), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת יואל חסון; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - הארכת תקופת הזכאות לקבלת פיצוי בגין פגיעה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון - הגבלת שחרור על-תנאי בעבירות מין ואלימות חמורה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, יצחק אהרונוביץ, רוברט אילטוב וסופה לנדבר; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - שנה אקדמית ללא מילואים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון - סדרי תפילה בכותל המערבי וברחבתו), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת זהבה גלאון, אבשלום וילן ורן כהן; הצעת חוק חובת אריזה בשקית נייר, התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ודב חנין; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - זימון נציג הגופים הציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה לדיוני הוועדה המקומית), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאור ודב חנין; הצעת חוק עלייה לרגל לירושלים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק התרבות והאמנות (תיקון - תקציב שנתי), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת,

אריה האן: זכויותיהם וחובותיהם (תיקון - איסור מפגש עם חברי ארגוני טרור), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי-דין של גירושין) (תיקון - הרחבת אמצעי האכיפה כנגד סרבן גט), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת רוחמה אברהם וגדעון סער; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון - עונש מינימום על עבירות אלימות של קטינים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק סטודנטים בשירות מילואים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק בית-משפט לחוקה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון - רב ראשי ורבני ערים), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון - הוראות בדבר רישום במרשם הפלילי), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק חברון ומערת-המכפלה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה-אל-ע'רביה וג'ת), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואסל טאהא ועזמי בשארה; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (תנאי כליאה הולמים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק לתיקון תקנות ההגנה (שעת-חירום) (ביטול הוראה בדבר החרמה והריסה של רכוש), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - דחיית ההרחקה לנפגע מעבירה של סחר בבני-אדם לעיסוק בזנות), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק תשלום שכר היועץ המשפטי ומבקר העירייה (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (פיזור הפרות סדר), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת אורי אריאל ואריה אלדד; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון - הגבלת מספר הזכאים לדחיית שירות), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - הסרת תפקיד פיקוח מחברת החשמל), התשס"ו-2006,

אריה האן: מאת חברי הכנסת זהבה גלאון ורן כהן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם) (תיקון - הגבלת כהונת ראש רשות מקומית), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון - אחריות בגין פקודה בלתי חוקית), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון - חקירה ושפיטה של תאונות אימונים), התשס"ו-2006, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון - ביקור בני משפחה), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוייד ודב חנין; הצעת חוק האזרחות (תיקון - אזרחות לקרובי חייל), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק האזרחות (תיקון - מתן אזרחות לקרובי נפגעי איבה), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת חיים אורון; הצעת חוק אישור הכנסת לניהול משא-ומתן מדיני בענייני ירושלים וכניסת פליטים לישראל, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק שידול לסרבנות להגן על ביטחון המדינה, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; ההצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון - סמכות שיפוט בהסכמה בעניין אזרחי וסמכות נלווית), התשס"ו-2006, מאת חברי הכנסת משה גפני ויעקב ליצמן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - הגבלת מספר התפקידים של חבר ממשלה), מאת חבר הכנסת ראובן ריבלין; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - הגבלת מספר השרים וסגניהם), מאת חברי הכנסת סופה לנדבר, יצחק אהרונוביץ, ישראל חסון וליה שמטוב; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - תמורה לבית-חולים ציבורי), התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק השתתפות בהוצאות טיפול בילדים, התשס"ו-2006, מאת חבר הכנסת דוד טל.

אריה האן: תודה רבה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, אנו עוברים לסעיף הראשון על סדר-היום: הצעת סיעות מרצ, רע"ם-תע"ל וחד"ש להביע אי-אמון בממשלה בשל הרחבת הבנייה בהתנחלויות.

קולט אביטל: אני מזמינה את חבר הכנסת יוסי ביילין לנמק את הצעת האי-אמון.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בשעות האלה עיני כולנו מופנות למקום התאונה הקשה שהתרחשה היום, ובוודאי אני יכול לבטא את רחשי הבית כולו בתפילה להחלמה ולהצלה של האנשים שנקלעו לשם ומחלצים אותם.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר, שלפני שהגשנו את האי-אמון היתה אלינו פנייה שלא נגיש את האי-אמון בשל אותה מסורת שלפיה כאשר ראש הממשלה נמצא בחוץ-לארץ בדרך כלל לא מגישים אי-אמון.

יוסי ביילין: אני רוצה להודות שחברינו נטו לשקול את הפנייה הזאת, אף שכבר דחינו את האי-אמון כמה פעמים בשל אותה בקשה עצמה, של נסיעת ראש הממשלה.

יוסי ביילין: אבל, במשך היום קיבלנו איומים פוליטיים מאוד לא סימפתיים מיושב-ראש הקואליציה, שאם נגיש את זה נאבד מקומות בוועדות וכו', והחלטנו שלא לשעות לאיומים מהסוג הזה.

יוסי ביילין: אני מציע שדבר כזה לא יהיה בבית הזה.

יעקב מרגי: אני חושב שהוא לא יהיה.

יעקב מרגי: הוא הודיע לכם שבעקבות - - -

יוסי ביילין: אני מבין את המוזיקה הזאת, ואני אומר לחבר הכנסת אביגדור יצחקי, עם כל הכבוד, הוא חבר כנסת חדש, היינו כאן, חלק מאתנו, הרבה מאוד שנים, ואני זוכר דברים שונים.

יוסי ביילין: אני בטוח שגם היושבת-ראש זוכרת את מה שאני זוכר.

יוסי ביילין: למשל, ביולי 2000 נסע ראש הממשלה לקמפ-דייוויד למשא-ומתן מדיני מאוד מאוד רציני, האופוזיציה החליטה להגיש אי-אמון, ואנחנו באנו ואמרנו: אל תגישו אי-אמון עכשיו, זה לא מקובל, ראש הממשלה בחוץ-לארץ.

יוסי ביילין: אבל אמרו: לא, לא, הנושא חשוב לנו מאוד.

יוסי ביילין: בסוף ראש הממשלה נאלץ לקטוע את הנסיעה, לחזור במיוחד, כי גם ההצבעה שלו היתה רלוונטית, מה שכמובן לא נכון היום.

יוסי ביילין: זה לא איזה מצב אמיתי של, חלילה, סכנה לשלום הממשלה.

יוסי ביילין: לכן, גם מי שאומר שלא היו תקדימים, פשוט לא מכיר את ההיסטוריה.

יוסי ביילין: לגופו של עניין.

יוסי ביילין: ממשלת ישראל מחויבת למפת הדרכים.

יוסי ביילין: ככה היא אומרת כל הזמן.

יוסי ביילין: כך ראש הממשלה אומר כל הזמן.

יוסי ביילין: בכל סיכום, בכל דיון, בכל ריאיון, בכל מפגש בין-לאומי, כאשר עולה השאלה המדינית התשובה היא: מפת הדרכים.

יוסי ביילין: אני מניח שגם היום, כאשר ראש הממשלה ייפגש עם מנהיגי אירופה ויהיו מסיבות עיתונאים, מפגשים חגיגיים והצהרות בתום הישיבות, אין לי שום ספק, זה לא יפתיע אף אחד מאתנו ואף אחד משומעיו, שראש הממשלה יאמר: לישראל יש מדיניות, היא מאוד תשמח לקיים משא-ומתן עם הרשות הפלסטינית, עם נשיא הרשות הפלסטינית, עם אבו-מאזן, וכמובן הדיון יהיה על מימוש מפת הדרכים.

יוסי ביילין: השאלה היא למה בעצם מתכוונת הממשלה כשהיא אומרת את זה ולמה מתכוון ראש הממשלה.

יוסי ביילין: במפת הדרכים נאמר במפורש: ממשלת ישראל תעקור מאחזי התיישבות שהוקמו מאז מרס 2001 ותקפיא כל פעולות התיישבותיות, בכלל זה גידול טבעי.

יוסי ביילין: זה נאמר במפת הדרכים.

יוסי ביילין: האם באמת כשראש הממשלה אומר "מפת הדרכים" הוא מתכוון למשהו כזה?

יוסי ביילין: כשהוא אומר שמישהו אחר לא מימש את מפת הדרכים, הוא באמת יכול לבוא בידיים נקיות ולומר שהוא או ישראל מימשה משהו, קצה קצהו של משהו מן המפה הזאת?

יוסי ביילין: האם אין אלו דיבורים ריקים, דיבורים בעלמא, בלי שום כוונה רצינית מאחוריהם?

יוסי ביילין: על מה בדיוק הוא יקיים משא-ומתן עם אבו-מאזן במפת הדרכים?

יוסי ביילין: על מה שהוא לא עשה לעומת מה שאבו-מאזן לא עשה?

יוסי ביילין: יתחרו זה בזה מי לא עשה יותר?

יוסי ביילין: זה יהיה המשא-ומתן היחיד שהוא מוכן לדבר עליו?

יוסי ביילין: שום דבר בלתו?

יוסי ביילין: לא, חלילה, לא הסדר קבע ולא הסדר ביניים ולא שום דבר, יש לו רק דבר אחד: מפת הדרכים.

יוסי ביילין: אני רוצה לומר מה קורה בשטח בינתיים.

יוסי ביילין: רק לאחרונה הורחבו, באישור שר הביטחון, שטחי השיפוט של ארבע התנחלויות.

יוסי ביילין: מאוד בער להרחיב שטחי שיפוט.

יוסי ביילין: כל אחת מהן בגודל של עיר מרכזית וגדולה בתוך "הקו הירוק": ביתר-עילית, גבעת-זאב, אורנית וגם משכיות בבקעת-הירדן.

יוסי ביילין: ממש היה דחוף עכשיו להרחיב שטחי שיפוט.

יוסי ביילין: הרבע האחרון של 2006.

יוסי ביילין: זה לא 2001, זה לא 2002.

יוסי ביילין: עכשיו, הרבע האחרון של 2006.

יוסי ביילין: 3,000 יחידות דיור חדשות, הרוב הגדול בבנייה ציבורית, חלק קטן בבנייה פרטית.

יוסי ביילין: באותו רבע אחרון של 2006, בניית קבע בלמעלה מ-20 מאחזים בלתי חוקיים.

יוסי ביילין: ממשלה שנשבעת כל יום בדוח-ששון - אין בעיה, את דוח-ששון נבצע בבוא הזמן.

יוסי ביילין: בהקדם.

יוסי ביילין: זה יקרה.

יוסי ביילין: זה יקרה.

יוסי ביילין: זה לא שאלה בכלל.

יוסי ביילין: כל דוברי הממשלה חוזרים על כך.

יוסי ביילין: אז אני אומר: אוקיי, לא עשיתם כלום, לא פיניתם אף מקום - לבנות מבני קבע?

יוסי ביילין: לתת לזה יד, היום, במאחזים הבלתי-חוקיים?

יוסי ביילין: אני באמת שואל: למה?

יוסי ביילין: זה קורה נגד הרצון שלכם?

יוסי ביילין: אתם לא מסוגלים גם את זה לעצור, או שמא זה קורה כי זה רצונכם ואתם מרמים את עצמכם ואולי אותנו ואולי את העולם?

יוסי ביילין: אבל משהו כאן לא יכול להיות מובן.

יוסי ביילין: למה בונים היום?

יוסי ביילין: אני באמת שואל את זה.

יוסי ביילין: אני לא מתריס אפילו.

יוסי ביילין: למה בונים היום מבני קבע במאחזים בלתי חוקיים שנשבעתם לפנות?

יוסי ביילין: הרי זה אפילו לא בוויכוח.

יוסי ביילין: אפילו ראשי המתנחלים אומרים: כן, כן, מה שנבנה באופן בלתי חוקי, זה בסדר גמור שנפנה.

יוסי ביילין: מוכנים להגיע להסכמים.

יוסי ביילין: לבנות היום?

יוסי ביילין: אני רוצה לנגוע בנקודה נוספת.

יוסי ביילין: על זה אומרים: כן, כן, אבל איפה בונים בעיקר?

יוסי ביילין: מה אתה חושב?

יוסי ביילין: 3,000 היחידות האלה זה לא בכפר תפוח, זה בקונסנזוס.

יוסי ביילין: זה במקומות שכולם מסכימים.

יוסי ביילין: אני רוצה לומר באופן חגיגי: אין קונסנזוס על שום מילימטר מעבר ל"קו הירוק".

יוסי ביילין: אין קונסנזוס.

יוסי ביילין: אפשר אולי להגיע בהסכם לכך שישראל תספח שטחים בגדה המערבית.

יוסי ביילין: יכול להיות שאם יהיה הסכם, אפשר יהיה לבנות גורדי שחקים באורנית, בגבעת-זאב, במעלה-אדומים ובגוש-עציון.

יוסי ביילין: זה יכול להיות.

יוסי ביילין: אבל עד כמה שאני יודע, ההסכם הזה מעולם לא נחתם.

יוסי ביילין: בלי הסכם כזה אני לא מציע לאף אחד לדבר על קונסנזוס.

יוסי ביילין: אם מישהו מדבר על כך שהוא רוצה לבנות במקום שהוא רוצה לבנות, שלא יביא אותנו בחשבון.

יוסי ביילין: אנחנו לא חלק מזה.

יוסי ביילין: אי-אפשר לומר: קונסנזוס.

יוסי ביילין: מישהו יכול להגיד: אנחנו בונים במפת קדימה, במפת הליכוד או במפת ישראל ביתנו או במפת האיחוד הלאומי - מפד"ל, וזה מאה אחוז.

יוסי ביילין: אבל הבנייה מעבר ל"קו הירוק" במצב שבו אין הסכם עם צד שני היא בנייה שאנחנו איננו יכולים לקבל אותה.

יוסי ביילין: זו טעות מכל הבחינות, ובוודאי טעות לגבי אותה הממשלה שבאה לשלטון כדי לבצע התכנסות או התנתקות, ובאנגלית יש לזה הרבה מלים: בין convergence ל-consolidation ל-realignment - ויכול להיות שגם בביקור הזה של ראש הממשלה הוא ילמד מלה חדשה באנגלית, כי בכל מקום הוא קורא לזה אחרת.

יוסי ביילין: אבל כל ממשלה שרוצה ללכת למהלך כזה ובונה בשטחים, שנדמה לה שהם מוסכמים, צריכה לדעת שהבנייה הזאת לא מוסכמת, שהבנייה היא בעצם בומרנג, כמו הבנייה שעברה, ואם אנחנו בעצמנו באנו והרסנו בתים ברצועת-עזה אחרי שאנשים, מנהיגים, אמרו לנו במשך שנים כמה זה חשוב, כמה זה לא ייעקר וכמה זה צריך להישמר, ואחרי זה במו ידינו עקרנו את זה - איפה השכל?

יוסי ביילין: איפה החוכמה?

יוסי ביילין: לאיפה מפנים את המשאבים?

יוסי ביילין: כמה עוד משאבים צריכים להפנות לשם, כשהמצב החברתי כאן כל כך קשה, וכבר כולם מודים בזה?

יוסי ביילין: אני פשוט מנסה ביני לביני להבין את הנעשה.

יוסי ביילין: אני מנסה להבין מה היא החוכמה מאחורי זה.

יוסי ביילין: אני מוכרח לומר, לא בשמחה ולא בהתלהבות, שלנוכח הנתונים האלה של הבנייה המתמשכת בשטחים - וזה רק היבט אחד של מה שנעשה בשבועות האחרונים על-ידי הממשלה הזאת, שכל כך רוצה לכאורה להגיע להסדר - אין לנו אמון בממשלה כזאת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מזמינה את השר יעקב אדרי להשיב על הצעת האי-אמון.

קולט אביטל: בבקשה.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, יש מסורת רבת שנים, שכאשר ראש ממשלה יוצא בשליחות המדינה, והוא אכן יצא בשליחות המדינה, אין הצבעות אי-אמון, אם כי שמעתי פה על חריג משנת 2001.

יעקב אדרי: אני לא הייתי כאן, אבל אני יודע שמהיום הראשון שאני כאן, מ-2003, כל חברי הכנסת אמרו שזו מסורת וששומרים עליה ומכבדים אותה, ופעם אחר פעם ראיתי שאכן - -

אריה אלדד: הוא רוב החיים בחו"ל.

אריה אלדד: אז מה יהיה?

יעקב אדרי: חבר הכנסת אריה אלדד.

יעקב אדרי: - - הסירו; רק בשבוע שעבר הוסרו הצעות האי-אמון.

יעקב אדרי: לצערי הרב, סיעת מרצ לא הסכימה להסיר.

יעקב אדרי: אני פניתי גם באופן אישי וביקשתי, ואף אחד לא איים.

אבשלום וילן: כבוד השר, אם עליך היו מאיימים - ואתה איש של כבוד - אחרי זה היית יכול לסגת?

יעקב אדרי: אני חושב שקודם כול קדימה ביקשה, עד כמה שאני יודע.

יעקב אדרי: קודם כול ביקשו.

אבשלום וילן: ועדת הכנסת שמעה בדיוק את האיומים האלה - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת וילן, אנא ממך.

יעקב אדרי: חבל לי מאוד שבכל זאת לא נעניתם - - -

אביגדור יצחקי: תחינות של יושבת-ראש - - -

יעקב אדרי: זה מה שאמרתי: מה קדם למה.

יעקב אדרי: בכל זאת, גם אני פניתי.

אביגדור יצחקי: יושבת-ראש הבית.

אביגדור יצחקי: מה זה?

יעקב אדרי: חבל שלא נעניתם.

יעקב אדרי: לפיכך, אני מציע להסיר את הצעת האי-אמון.

יעקב אדרי: תודה.

רן כהן: - - -

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לדיון.

קולט אביטל: ועדת הכנסת קבעה מסגרת זמן של שלוש דקות לסיעה.

קולט אביטל: אני מזמינה את ראשון הדוברים, חבר הכנסת שלמה ברזניץ מסיעת קדימה.

קולט אביטל: בבקשה, שלוש דקות.

קולט אביטל: אחריו - נציג הליכוד, חבר הכנסת דני נוה.

שלמה ברזניץ: כבוד היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, כל אימת שקורה משהו קשה בארצנו, נשמעים קולות שצריך להפסיק את כל המלאכה התקינה ולהיות במקום שבו קרה הדבר.

שלמה ברזניץ: גם אתמול וגם היום שמענו לא פעם אחת ולא פעמיים, שראש הממשלה לא היה צריך לצאת, כי מקומו עכשיו במקום אחר - במקום שנפל "קסאם" או נפלו כמה "קסאמים".

שלמה ברזניץ: אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת, כי בעיני היא הרבה יותר חשובה מאשר ניסיון להביך מנהיג זה או אחר.

שלמה ברזניץ: כל מי שבודק את המודוס-אופרנדי של ארגוני טרור יודע היטב, שההצלחה שלהם תלויה בראש ובראשונה בכך שהם יצליחו לשבש את אורח החיים התקין.

שלמה ברזניץ: לא על-ידי הפגיעה האישית, כואבת ככל שתהיה, פה או שם, אלא על-ידי כך שהמערכת כולה תתערער ולא תוכל לתפקד בצורה תקינה.

שלמה ברזניץ: אצלנו, מסיבות שקל מאוד להבינן, נוצרה איזו נורמה, שלהערכתי פועלת לרעתנו בצורה מדהימה.

שלמה ברזניץ: הנורמה היא בדיוק זו, שמפסיקים לעשות את הכול.

שלמה ברזניץ: הטיעון - טיעון חשוב מאוד, ואסור לזלזל בו - הוא תמיד אותו טיעון, והוא שהצורך להראות הזדהות עם הנפגעים עולה בחשיבותו על כל דבר אחר.

שלמה ברזניץ: מובן שלא יעלה על דעתו של איש להקטין את החשיבות של הצורך להזדהות עם הנפגעים, אבל צריך להבין, שיהיה רגיש וחשוב ככל שיהיה, זה לא הדבר הכי חשוב.

שלמה ברזניץ: הדבר הכי חשוב הוא למנוע מארגוני הטרור את ההישגים שהם מייחלים להם.

שלמה ברזניץ: בתחום האזרחי הדרך היחידה להתמודד עם הטרור היא להתעלם מקיומו, כאילו איננו קיים, כאילו הוא לא נוגע לנו - לנשוך את השפתיים ולהמשיך כאילו לא קרה שום דבר.

שלמה ברזניץ: באופן פרדוקסלי, אני חושב על אותו יום שבו יהיה אירוע טרור ותהיה הודעה קצרה באיזה מקום בעמוד החמישי של העיתון.

שלמה ברזניץ: באותו יום ארגוני הטרור יבינו שהם הפסידו את המערכה סופית.

יעקב אדרי: - - -

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: זמנך תם.

שלמה ברזניץ: לכן, לפי דעתי, צריך לברך על כך שבמקרה זה ראש הממשלה הנוכחי מבין את החשיבות של העניין הזה.

שלמה ברזניץ: כך קרה גם ב-17 באפריל, כאשר חברי הכנסת הושבעו והיה פיגוע קשה מאוד בתל-אביב, והיה פיתוי גדול לדחות את האירוע ולא לקיים אותו, ולהיות במקום אחר באותו יום.

שלמה ברזניץ: כך קרה גם עכשיו, כאשר העבודה והמשימות שמוטלות עליו ועל הממשלה בעצם דורשות שהחיים יימשכו ואסור לתת את הפרס הזה למי שרוצה להשיג אותו.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דני נוה, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת רוברט אילטוב.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: שלוש דקות.

דני נוה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הלוואי שיכולתי לעמוד כאן ליד הדוכן ולומר שאני אכן נמצא במצב שבו יש אי-אמון מוצדק בממשלה, במובן הזה של סיעות השמאל - שמרצ והסיעות הערביות צריכות להיות מאוכזבות, כועסות, כואבות על כך שהממשלה מחזקת ובונה במקומות שחשוב לחזק ולבנות בהם.

דני נוה: למרבה הצער, זה לא המצב.

דני נוה: למרבה הצער, גם במקומות שעדיין יש לגביהם, אני חושב, הסכמה לאומית רחבה במדינת ישראל - אני בוודאי לא מדבר על מאחזים בלתי מורשים וגם לא על התנחלויות מבודדות, אלא על מקומות שהם עדיין בלב הקונסנזוס: מעלה-אדומים, גבעת-זאב, בקעת-הירדן, אזורים ברחבי הארץ שאני מקווה שהם עדיין בלב ההסכמה גם בקדימה.

דני נוה: הם בוודאי עדיין בלב ההסכמה הלאומית בישראל.

דני נוה: לכן אני חייב לומר, גברתי היושבת-ראש, מוזרה לי קצת הצעת האי-אמון הזאת; היא נראית קצת תלושה מהמציאות ומהמדיניות המעשית של הממשלה.

דני נוה: אני חייב לומר, שבמובן הזה ודאי שהממשלה צריכה לתת דין-וחשבון לציבור, אבל בכיוון ההפוך בדיוק.

דני נוה: הנושא של מעלה-אדומים, לדוגמה, מרחב ירושלים הוא נושא מספר אחת.

דני נוה: כמה פעמים דובר ואולי אפילו שולם מס שפתיים גם על-ידי נציגים מהממשלה הנוכחית לצורך לחזק את מעלה-אדומים, לקרב אותה לירושלים, לחבר בין מעלה-אדומים לירושלים, לבנות בשטח הידוע כ-E1.

דני נוה: האם שר הביטחון נתן הנחיה להפקיד את התוכנית?

דני נוה: להתחיל את התהליך של הפקדת התוכנית?

דני נוה: לצערי הרב, התשובה היא ככל הנראה לא.

דני נוה: ועל מה מדובר פה?

דני נוה: על ירושלים, על פרברי ירושלים, לא מדובר על שום דבר אחר.

דני נוה: לכן, גברתי היושבת-ראש, בסופו של דבר הבעיה היא הרי שסיעת מרצ, יחד עם סיעות נוספות בבית, מגישות את האי-אמון שנדון כאן כעת מנקודת המוצא הבעייתית – אי-הכרה של הסיעות האלה בזכותנו על שטחי המולדת הללו, על ארץ-ישראל.

דני נוה: בזה זה מתחיל, בכפירה בזכותנו על ארץ-ישראל ובכך שיש לנו זכות לשבת שם בכל מקום.

דני נוה: זה לא אומר שאנחנו צריכים לבנות שם בכל מקום, זה לא אומר שאנחנו לא יכולים להתפשר בתנאים מסוימים, במצבים מסוימים, על חלק מהזכויות האלה.

דני נוה: בהחלט יכול להיות שכן, במצבים מסוימים.

דני נוה: אבל נקודת המוצא הבעייתית היא האימוץ של סיעות בבית הזה וגורמים מרכזיים בבית הזה את הטרמינולוגיה של אויבי ישראל לאורך השנים, את הטרמינולוגיה של הכיבוש.

דני נוה: כאן מתחילה הבעיה ומכאן נובעת הצעת האי-אמון הבעייתית שמובאת כאן - החשש הזה, הראייה הזאת של צל הרים כהרים, שמא חס וחלילה, לדידם של אנשי מרצ או סיעות ערביות בבית הזה, הממשלה מחזקת את ירושלים או בונה בפרברי ירושלים, בגבעת-זאב או במעלה-אדומים.

דני נוה: בוודאי בימים שבהם ארגוני הטרור הפלסטיניים רק מגבירים את האש ואת ההתקפות, המענה הראוי, הציוני, הלאומי, הוא דווקא לחזק ולבנות ולומר להם: רבותי, בטרור הזה לא תשיגו עקירת יהודים, אלא את ההיפך הגמור.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת יעקב מרגי.

רוברט אילטוב: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי הייתי רוצה להעלות בפני האופוזיציה ולהזכיר, למרות טענותיו של חבר הכנסת יוסי ביילין, כי יש נוהג שכאשר ראש ממשלה לא נמצא - ואני אומר את זה כאיש אופוזיציה - לא מעלים הצעות אי-אמון.

רוברט אילטוב: אני חושב שחשוב לנו שהוא יהיה פה, לנו כאופוזיציה, שהוא ישמע.

רוברט אילטוב: מובן שאני מבין את הצורך של ראש הממשלה להיות כל הזמן בחו"ל כדי שאנחנו לא נעלה את ההצעות - - -

יעקב אדרי: בגלל זה הוא נוסע?

יעקב אדרי: נו, באמת.

רוברט אילטוב: לא יודע.

משה גפני: הוא לא נוסע בגלל זה, הוא נוסע מסיבות אחרות - - -

רוברט אילטוב: כבוד היושבת-ראש, אני מבקש, הם מפריעים לי.

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני.

קולט אביטל: חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

קולט אביטל: בבקשה.

רוברט אילטוב: תראו, זו אחת הסיבות לכך שהוא נוסע, אני לא אמרתי שזו הסיבה העיקרית.

רוברט אילטוב: גם המונדיאל, דרך אגב, בכל כלי התקשורת דיברו על השאלה אם הוא נוסע לגרמניה לראות את המונדיאל - - -

ראובן ריבלין: - - -

רוברט אילטוב: לענייננו אנו:

רוברט אילטוב: אני חושב שהנושא של ההתיישבות - - -

חיים אורון: זה אתה אומר אחרי שהטפת לנו מוסר - - -

רוברט אילטוב: הם פשוט לא נותנים לי לדבר.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, בבקשה, אתה לוקח מזמנו.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי, אתה עוד מעט תדבר.

רוברט אילטוב: בכל אופן, סיעתנו, התומכת אידיאולוגית בהתיישבות בכל חלקי מדינת ישראל, אינה יכולה לתמוך בהצעת האי-אמון הזאת.

אביגדור יצחקי: ארץ-ישראל.

רוברט אילטוב: ארץ-ישראל, סליחה.

רוברט אילטוב: אנחנו לא נוכל לתמוך בהצעת האי-אמון, לכן אנחנו נימנע - - -

חיים אורון: אפילו לא ביקשנו.

רוברט אילטוב: בכל אופן אני חושב, שלמען הסדר הטוב האופוזיציה צריכה לאחד שורות על מנת להראות איזה "פייט" - - -

רן כהן: לא אתכם - - -

רוברט אילטוב: תראה, אנחנו לא פוסלים אתכם; אם אתם פוסלים אותנו, אולי מפני שיש לנו מבטא קטן, אז לא נורא.

חיים אורון: זה לא בגלל המבטא.

קולט אביטל: חבר הכנסת אורון, בבקשה ממך.

רוברט אילטוב: בכל אופן, אנחנו נימנע בהצבעה הזאת.

רוברט אילטוב: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יעקב מרגי - ואני מקווה שלא יפריעו לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת מרציאנו, גם אני מתלהבת.

קולט אביטל: תודה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, היום אנו נדרשים להצעת האי-אמון של מרצ, ואני רוצה תחילה להתייחס להתעקשותה להגיש היום אי-אמון למרות הנוהג שהיה בכנסת, שכשראש ממשלה שוהה בחו"ל לא מגישים אי-אמון.

יעקב מרגי: אבל מה לעשות?

יעקב מרגי: זו החלטתכם, ואני מכבד אותה.

יעקב מרגי: אני חושב, חברי אביגדור יצחקי, לעצם הטענה על איומים שנשמעה כאן, נושא של מחוות - כפי שידוע, המלה הצמודה למחוות היא הדדיות.

יעקב מרגי: מחווה הדדית.

יעקב מרגי: כשאין מחווה מצד אחד, אני פטור.

יעקב מרגי: כמובן, אם אני רוצה לעשות למרות, אני עושה, ואם לא, זה פוטר אותי.

יעקב מרגי: ואני חושב שההתנהגות של יושב-ראש הקואליציה היתה לגיטימית בנושא הזה.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, לגופו של עניין.

יעקב מרגי: אני לא מבין את השמאל, מה הם מתקוממים על הרחבת הבנייה בהתנחלויות?

יעקב מרגי: הרי השמאל תומך בתוכנית ההתכנסות.

יעקב מרגי: ממה נפשך?

יעקב מרגי: אם אתם תומכים בתוכנית ההתכנסות, אז אתם תומכים בעיבוי ההתנחלויות בגושי ההתיישבות, כי אם לא, אז אתם לא באים בניקיון כפיים לתמיכה בתוכנית ההתכנסות, אם זה כפתרון או כדרך לפתרון בעיית קביעת גבולותיה של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: רבותי, אם אתם רוצים לייבש, לחנוק את ההתנחלויות, תאמרו באומץ.

יעקב מרגי: ואני יודע שג'ומס הוא פרלמנטר כן, ישר ואמיץ.

יעקב מרגי: תבוא ותגיד, סליחה, ההתכנסות זה פנטזיה של ראש הממשלה שאנחנו מוכנים ללכת אתה, אבל תדעו לכם, אנחנו, כמו שאמר פה חבר הכנסת דני נוה, לא מכירים בכלל במפעל ההתיישבות ואנחנו לא רוצים לראות אף אזרח ישראלי מעבר ל"קו הירוק" או מעבר לגבולות 1967.

יעקב מרגי: תבואו, תאמרו את זה באומץ.

יעקב מרגי: כי אתם לא מצפים שיישובים שנמצאים בקונסנזוס הישראלי, לא ייתכן שאנחנו נאמר להם: רבותי, אתם נולדתם בטעות, היתה איזו תאונה מתוקה.

יעקב מרגי: כרגע תחיו עם מה שיש לכם.

יעקב מרגי: יהיו לכם בנים שירצו לגור בסמיכות אליכם או להמשיך את החיים שלהם, את ההוויה שלהם ביישובים שבהם הם גדלו?

יעקב מרגי: תשכחו מזה.

יעקב מרגי: נחנוק אותם.

יעקב מרגי: אבל תבואו תאמרו את זה באומץ.

יעקב מרגי: כי תוכנית ההתכנסות אומרת - אני לא תומך בה, דרך אגב, אבל לפחות אתם שתומכים בה, התוכנית אומרת, עיבוי היישובים בתוך גושי ההתיישבות.

יעקב מרגי: הרי לאן אתם רוצים לכנס את כל תושבי היישובים המרוחקים, המבודדים?

יעקב מרגי: לאן?

יעקב מרגי: לגושי ההתנחלויות.

יעקב מרגי: גושי ההתנחלויות צריכים הרחבה, צריכים עיבוי.

יעקב מרגי: לכן אני לא מבין, זה באמת לבוא לכאן לא בניקיון כפיים.

יעקב מרגי: גם לחרוג מהנוהג שהיה קיים פה בכנסת, שכשראש הממשלה בחו"ל לא מגישים אי-אמון, גם לחרוג, וגם להגיש הצעת אי-אמון לא רצינית.

יעקב מרגי: אני אומר לכם בכנות, לעמיתי מתנועת מרצ, אתם יותר מדי רציניים, אתם רציניים בשביל הצעת אי-אמון כמו שהגשתם היום, ולא במקום.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת משה גפני, אם הוא ישמע.

קולט אביטל: אם אתה רוצה להישאר שם לדבר עם חברת הכנסת גלאון, זה יהיה בסדר.

זהבה גלאון: אני מסיחה את דעתו, אני מתנצלת.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, יש מעשה ידוע בשתי נשים יהודיות שבאו עם קדירה והתלוננו.

אריה אלדד: האחת אמרה: נתתי לחברתי קדירה שלמה והחזירה לי קדירה שבורה.

אריה אלדד: אמרה השנייה: א.

אריה אלדד: לא קיבלתי שום קדירה ממנה, ב.

אריה אלדד: החזרתי לה את הקדירה מזמן, ג.

אריה אלדד: היא היתה שבורה עוד כשקיבלתי אותה.

אריה אלדד: עכשיו בא ביילין ומספר לנו - א.

אריה אלדד: שהמאחזים לא חוקיים, ב.

אריה אלדד: שגם מה שחוקי הוא לא בקונסנזוס, וג.

אריה אלדד: שאני בכלל רוצה לחזור ל"קו הירוק".

אריה אלדד: מה אתם רוצים ממני?

אריה אלדד: לפעמים כשמביאים יותר מדי תירוצים לדבר אחד מחלישים את הטיעון, לא מחזקים אותו.

אריה אלדד: יושבים רבע מיליון יהודים ביהודה ושומרון, ויודעים שזה ממש לא משנה אם הם שומרי חוק או לא שומרי חוק.

אריה אלדד: אם הם יושבים במאחז לא מורשה – ואנחנו יודעים שהמאחזים האלה הוקמו בדרישתו של אריאל שרון, במימון שלו – באים ואומרים להם: המאחז שלכם בכלל לא חוקי.

אריה אלדד: אז הם אומרים: טוב, אנחנו שומרי חוק.

אריה אלדד: אבל הם ישבו בגוש-קטיף, שהוקם על-פי חוק, שנבנה על-פי החלטת הממשלה, ואז באו וחוקקו חוק שהם לא חוקיים, כלומר צריך להרוס אותם ולגרש אותם.

אריה אלדד: אז מה יוצא להם אם הם שומרי חוק או לא שומרי חוק?

אריה אלדד: רבע מיליון אנשים וגבם אל הקיר, ואין להם ברירה – הכניסו אותם לסיטואציה של אין ברירה.

אריה אלדד: וכאשר מכניסים אותם לסיטואציה של אין ברירה, ויבואו אולמרט ועמיר פרץ וינסו להרוס בכוח מאחזים שנבנו במימון הממשלה ובידיעתה, הם מביאים את עם ישראל לסיטואציה שחס וחלילה עוד נתגעגע לעמונה.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת עבאס זכור.

ראובן ריבלין: למה מפלגת העבודה לא מדברת באי-אמון?

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, דווקא מרצ עשתה בסדר כשהגישה את הצעת האי-אמון ולא הורידה אותה, מכיוון שאם היא היתה מורידה אותה לא היה היום סדר-יום בכלל.

אביגדור יצחקי: מה אתה מדבר?

קולט אביטל: דווקא יש.

קולט אביטל: יש.

יעקב אדרי: אגב, הצעות האי-אמון האלה משבשות את כל סדר-היום.

קריאה: - - -

יעקב אדרי: לא מונדיאל ולא בטיח - - -

קולט אביטל: חברי הכנסת, הוא לא זקוק לעזרה.

קולט אביטל: תודה.

אביגדור יצחקי: כנראה כן - - -

משה גפני: יש סדר-יום?

קולט אביטל: יש סדר-יום.

קולט אביטל: תנוח דעתך.

אביגדור יצחקי: עד חצות הלילה.

משה גפני: ראיתי את סדר-היום.

משה גפני: רציפות על החוקים?

קולט אביטל: יש גם הצעת חוק.

משה גפני: הממשלה הזאת לא יוזמת שום חוק?

משה גפני: כלום?

משה גפני: רק מה שאנחנו עשינו בקדנציה הקודמת?

משה גפני: איזה חוק הביאה הממשלה הזאת?

משה גפני: על מה אנחנו מדברים פה חודשיים?

קולט אביטל: שכר מינימום.

קולט אביטל: מצביעים עליו היום.

שלי יחימוביץ': שכר מינימום.

משה גפני: מה, חוק ההסדרים?

משה גפני: שגם אותו הורדת לגמרי, אביגדור?

יעקב אדרי: גפני, בשבוע הבא כבר תדבר אחרת.

קולט אביטל: די, נו.

יעקב מרגי: - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת מרגי, אני מבקשת ממך, רק עכשיו דיברת.

קולט אביטל: יש הצעת חוק שכר מינימום, ואני מקווה שתצביע בעדה.

משה גפני: מתי?

קולט אביטל: עכשיו, עוד מעט.

קולט אביטל: היום.

קולט אביטל: זה בסדר-היום, תנוח דעתך.

משה גפני: בסדר, אני נח.

משה גפני: אז גם זה לא הממשלה.

משה גפני: זאת מפלגת העבודה.

משה גפני: אני מבין.

משה גפני: זה לא משהו שהממשלה יזמה.

קולט אביטל: מפלגת העבודה יזמה והממשלה הביאה.

משה גפני: מפלגת העבודה היא לא בדיוק הממשלה.

משה גפני: אני רואה בהצבעות בממשלה שמפלגת העבודה היא לא הממשלה.

משה גפני: היא מקסימום אופוזיציה בתוך הממשלה.

משה גפני: גם זה הרבה מדי.

שלי יחימוביץ': לא, לא נכון.

שלי יחימוביץ': אנחנו קואליציה.

משה גפני: קואליציה.

משה גפני: גם אני קואליציה.

משה גפני: כל חמש דקות – פה ושם.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה – לגופו של עניין, אני לא כל כך מבין בעניין המאחזים, אבל אני יודע דבר אחד: חברה שלא יהיה לה חוסן מאחד בתוכה לא תוכל לעמוד מול כל אידיאולוגיה מבחוץ.

משה גפני: במציאות הזאת, שבה מדינת ישראל הופכת להיות, כפי שהתפרסם בדוח של המכון הישראלי לדמוקרטיה, הדוח של ד"ר מומי דהן, מה שאמרתי פה כמה פעמים, אבל עכשיו גם יש מחקר אז זה בסדר – אנחנו המדינה המערבית הכי גרועה – היחידה אחרינו היא יוון – הכי גרועה בקצבאות.

אביגדור יצחקי: זה נושא האי-אמון?

משה גפני: הכי גרועה.

משה גפני: היה פה שר אוצר שדיבר במליאת הכנסת – וגם בתקשורת כמובן – והשווה אותנו לאירלנד.

משה גפני: אנחנו צריכים להיות כמו אירלנד.

משה גפני: בדקתי במחקר מה עם אירלנד.

משה גפני: באירלנד הקצבאות באופן יחסי לתוצר הלאומי לנפש הן %6.1.

משה גפני: אנחנו - %1.1.

משה גפני: אנחנו מדינה שמרסקת את החברה שבתוכה.

אביגדור יצחקי: - - -

עתניאל שנלר: זה המרגלים.

עתניאל שנלר: שלח לך.

עתניאל שנלר: כך המרגלים דיברו על הארץ.

עתניאל שנלר: השבוע.

משה גפני: דיברו על הארץ?

משה גפני: אני מדבר על הארץ?

משה גפני: הארץ מצוינת.

משה גפני: יש פה אנשים מצוינים.

משה גפני: יש ממשלה לא נורמלית.

משה גפני: אני מדבר על הארץ?

יעקב אדרי: מעניין מה תגיד בשבוע הבא.

משה גפני: אני ציפיתי, אחרי מה שקרה בממשלה הקודמת – הלכו למערכת בחירות ואמרו לציבור: אנחנו הולכים לתקן את הנושא החברתי, אנחנו הולכים לשנות דברים.

משה גפני: אותה ממשלה, אותה גברת בשינוי אדרת, אותה – אני לא יודע איך להגדיר את זה – חברה שמתרסקת מתוכה; ממשלה שלא מעניין אותה שום דבר, רק העשירים.

משה גפני: כל מה שמתקנים, חברת הכנסת שלי יחימוביץ - - -

שמואל הלפרט: - - -

משה גפני: כל מה שמתקנים זה מפלגות שמצטרפות לקואליציה.

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט.

משה גפני: אז הן באות ואומרות: אנחנו רוצים תיקון בשכר מינימום, אנחנו רוצים תיקון בקצבאות, אנחנו רוצים תיקון בסל התרופות.

משה גפני: לא הממשלה.

משה גפני: הציבור נתן לממשלה הזאת, למפלגת קדימה, את היכולת לשלוט - -

קולט אביטל: תודה רבה.

משה גפני: - - מה עשו עם היכולת הזאת?

קריאה: אי-אפשר בלי יהדות התורה.

משה גפני: אני יודע, אני יודע.

משה גפני: אי-אפשר בלי יהדות התורה.

משה גפני: אני יודע - -

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, סיימת.

משה גפני: - - אבל בשביל לקבל את יהדות התורה בקואליציה צריך לעשות משהו, ואתם לא יודעים.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

רן כהן: - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת כהן, תנו לנו לסיים את הדיון הזה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט, אתה מפריע.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, אומנם סיבת הצעת האי-אמון שהציעו שלוש הסיעות היא הרחבת ההתנחלויות, אבל נושא אחד קשור באחר, ואני לא יכול לעלות אל בימת הכנסת ולא להתייחס לאירוע הקרדינלי החשוב והנפשע ביותר שקרה בימים האחרונים – משפחה שלמה הוכחדה בהפגזה.

יצחק לוי: על-ידי מי?

אריה אלדד: על-ידי מי?

אחמד טיבי: על-ידי אותם אנשים שרצחו את מוחמד א-דורה.

אחמד טיבי: אותם אנשים.

קולט אביטל: חבר הכנסת לוי, תן לו בבקשה לדבר.

אחמד טיבי: אתם אמרתם שאולי בני הדודים שלו רצחו אותו, אולי סכסוך חמולות.

אחמד טיבי: למה?

אריה אלדד: - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת אלדד.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי יש מין אקסיומה: יהודים לא הורגים ערבים.

אחמד טיבי: לא הורגים ילדים.

יצחק לוי: יהודים לא הורגים ערבים חפים מפשע.

אחמד טיבי: כי בדרך כלל יש רק צד אחד שהורג ילדים.

יעקב אדרי: - - -

קולט אביטל: אתה מדבר בלי רשות דיבור, צר לי.

יעקב אדרי: כן, אבל הוא אומר דברים חמורים.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: תשיב לו אחר כך.

קולט אביטל: אתה שר, אתה יכול להשיב לו.

אחמד טיבי: אני חושב, אדוני השר, שהכחדת משפחה שלמה היא הדבר החמור - -

יעקב אדרי: זה חמור, אבל - - -

אחמד טיבי: - - לא מה שאני אומר.

אחמד טיבי: הדבר החמור ביותר הוא הניסיון להזדכות במין ניקיון עצמי והפללה של אחרים: אנחנו לא יכולים לעשות דבר כזה.

אחמד טיבי: אני יכול להבין את זה, אדוני השר, כמייצג הממשלה - - -

יעקב אדרי: חכה למסקנות.

אחמד טיבי: מה זה חכה?

אחמד טיבי: אני לא מכיר את הטיוח שהיה לאחר רצח מוחמד א-דורה?

יעקב אדרי: לא.

יעקב אדרי: הגרמנים קבעו - - -

אחמד טיבי: הגרמנים.

אחמד טיבי: הנה, עד עכשיו אתה אומר שצה"ל לא ירה במוחמד א-דורה.

יעקב אדרי: במפורש לא.

קולט אביטל: אדוני השר, תן לו להשלים את דבריו.

קולט אביטל: אתה תשיב לו.

אחמד טיבי: תגיד, ככה אתם רוצים להסיק מסקנות?

אחמד טיבי: אני יכול להבין שאתה אומר – אתה, הממסד – צה"ל לא יורה בילדים.

אחמד טיבי: זאת טעות.

אחמד טיבי: כשנהרגים ילדים זאת טעות.

אחמד טיבי: אדוני השר, מתחילת האינתיפאדה עד עכשיו נהרגו 732 ילדים מתחת לגיל 18 - - -

ישראל חסון: כמה ילדים נהרגו בפיגועים?

עתניאל שנלר: הילדים על חוף הים נהרגו בגלל מוקשים שה"חמאס" שמו שם.

עתניאל שנלר: צריכים להגיד את זה - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת שנלר, אני מעירה לך בפעם הראשונה.

אחמד טיבי: אני יכול להבין שטעות מתרחשת פעם אחת, כבוד השר, פעמיים, עשר פעמים.

אחמד טיבי: אבל 732 טעויות?

אחמד טיבי: זה דבר שמעל לבינתי.

אביגדור יצחקי: למה אתה לא סופר כמה ילדים - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחקי.

אחמד טיבי: אני לפחות יכול לבוא בידיים נקיות, אדוני יושב-ראש הקואליציה, כי מעל הדוכן הזה רק חברי הכנסת הערבים – וגם מרצ – מגנים הרג ילדים משני הצדדים.

אחמד טיבי: אתה בחיים – אף אחד מהשרים פה מעולם לא גינה הרג ילד פלסטיני.

אחמד טיבי: גם כשהוא קרה בטעות.

אחמד טיבי: תן לי שר אחד שעלה על הדוכן ואמר: אני מגנה.

אחמד טיבי: יש מנהג יהודי ישראלי מזוויע, שבכל פעם שערבים נהרגים, או פלסטינים נהרגים, איזה מנהיג קם ואומר: אנחנו לא מתנצלים.

אחמד טיבי: בוז לכם, תתנצלו.

קולט אביטל: תודה רבה לך.

אחמד טיבי: האמהות לא מחכות להתנצלות הזאת, אבל לפחות קצת מצפון - -

יעקב אדרי: - - -

אחמד טיבי: - - קצת מצפון.

אחמד טיבי: כאשר צה"ל ריסס 100 אנשים בכפר-כנא, קם סגן שר הביטחון דאז, אפרים סנה, וגם הוא אמר: אנחנו לא מתנצלים.

אחמד טיבי: מביעים צער.

אחמד טיבי: אוי, כמה שאני בז לכם.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת - -

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה לא להפנות עורף.

קולט אביטל: תודה.

מוחמד ברכה: - - האמת היא שתכננתי לדבר בנושא האי-אמון – הבנייה בהתנחלויות – אבל כמעט אין מלים שעוד לא נאמרו בנושא הזה.

מוחמד ברכה: אני דווקא רוצה להקדיש את שתי הדקות וחצי שלרשותי לעבודת הכנסת.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שאירועים שסוחפים את ההתעניינות המקומית, האזורית והעולמית אינם זוכים לדיון מיוחד ונפרד מעל בימת הכנסת.

מוחמד ברכה: שבוע אחר שבוע, ועדת-זיילר, שכל העולם עסק בה – 11 חברי כנסת מ-11 סיעות הגישו הצעות דחופות בנושא, ובנשיאות בחרו שלא להתייחס, להגיד שזה נתון בחקירה.

מוחמד ברכה: היום הגישו 11 חברי כנסת מ-11 סיעות – מתוך 12 סיעות הבית – הצעות דחופות בנושא מה שקרה בחוף עזה, ונשיאות הכנסת לא מצאה לנכון לייחד לזה דיון; היא שילבה את הנושא באיזה דיון שיהיה מחר בנושא ירי ה"קסאמים".

מוחמד ברכה: אני חושב שירי ה"קסאמים" חשוב שיידון בכנסת.

מוחמד ברכה: להיפך, אני לא מזלזל כהוא זה, אבל דבר שמציף את העולם – תמונות שמזדקרות מכל מסך אינן מוצאות את מקומן בתוך הכנסת.

מוחמד ברכה: אני חושש – והדברים מופנים לנשיאות הכנסת, אבל בעיקר ליושבת-ראש הכנסת – אי-אפשר לייתר את הכנסת עד כדי כך.

מוחמד ברכה: לממשלה ולשריה ולקואליציה יש הכלים למשול ולכפות את סדר-יומם.

מוחמד ברכה: לאופוזיציה אין כלים זולת הכלי הזה, של לעמוד כאן, מעל הדוכן הזה, ולהעלות את הנושאים.

מוחמד ברכה: אני חושש שיש מגמה – אני מקווה שהיא בלתי מכוונת – לייתר את הכנסת ולפגוע באופוזיציה, ועכשיו אני לא מדבר לא על ימין ולא על שמאל, אני מדבר על מעמדה של הכנסת בעיני הציבור.

מוחמד ברכה: לא ייתכן שכל זאטוט יכול לדון בכל עניין שקיים במדינה, כולם יכולים להתבטא חוץ מחברי הכנסת – הם כאילו מנועים.

מוחמד ברכה: קרה משהו בחוף עזה – ואני לא רוצה לחזור על הדברים, הדברים ייאמרו מחר או מחרתיים, אבל איך זה יכול להיות?

מוחמד ברכה: איך נשיאות הכנסת יכולה להיות אטומה עד כדי כך ולהגיד שהצעותיהם של 11 חברי כנסת, מ-11 מתוך 12 סיעות הבית, אין להן מקום מעל הדוכן הזה?

מוחמד ברכה: אני מוחה בחריפות ואני רוצה מאוד שהדברים יגיעו לאוזניה ולתודעתה של יושבת-ראש הכנסת.

מוחמד ברכה: ככה לא מנהלים את הכנסת.

מוחמד ברכה: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ואסל טאהא, אחרון הדוברים.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, גם אני רציתי להדגיש את ההערה שהדגיש חבר הכנסת ברכה על הצעות דחופות.

ואסל טאהא: לא ייתכן שרוב ההצעות הדחופות שאנחנו מגישים – כמעט כולן – לא יתקבלו.

ואסל טאהא: אני רוצה לחזור על מה שאמר חבר הכנסת ברכה: אי-אפשר לנהל את הכנסת בצורה כזאת ולשלול מחברי האופוזיציה אפשרות להציע את הצעותיהם, שהן חשובות בעיניהם.

ואסל טאהא: גם אם זה לא מוצא חן בעיני הקואליציה – לא ייתכן שהן לא יתקבלו.

ואסל טאהא: צריך לנהל את העניינים בצורה ישרה יותר מזו של היום.

ואסל טאהא: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אי-אפשר לעבור לסדר-היום בלי להזכיר את האירוע הטרגי שאירע בעזה.

ואסל טאהא: רציתי לומר לחברי הכנסת שאמרו שהפלסטינים הם שזרעו את המוקשים שם: ודאי, הפלסטינים לא יודעים שיש שם חוף, ויש שם משפחות, ומתרחצים, שזאת הפינה היחידה שהמשפחות מגיעות אליה כדי לבלות, למצוא פינה לשבת, לצאת לנשום אוויר מתוך המצור הקשה שהן חיות בו.

רן כהן: - - - שדרות - - -

ואסל טאהא: אז לא ייתכן.

ואסל טאהא: לא ייתכן.

קריאה: מי שם שם את המוקשים?

ואסל טאהא: מי הפגיז?

ואסל טאהא: לא ייתכן שנקבל את הגרסה של צה"ל.

ואסל טאהא: זאת לא הפעם הראשונה.

ואסל טאהא: אני רוצה לחזור על מה שאמר חבר הכנסת טיבי: לא שמעתי, לא משר, לא מחבר הכנסת, לא בקדנציה הזאת ולא בקדנציה שעברה – והוא ותיק יותר ממני, ולא שמע גם בקדנציה שלפני – שר או אחראי מטעם ממשלת ישראל שעומד כאן, מגנה את מה שנעשה ומתנצל על מה שקרה.

ואסל טאהא: לא ייתכן שנקבל את הגרסה של הצבא, שב-17:52 הם הפגיזו אבל ב-18:00 הם לא הפגיזו.

ואסל טאהא: איזה מין גרסה זאת?

ואסל טאהא: הפלסטינים מפגיזים את עצמם?

ואסל טאהא: זאת גרסה שכל אדם עם מצפון צריך לבוז לה, לא לקבל אותה.

רן כהן: אבל גם אתה צריך לגנות את ההפגזות על שדרות - - -

ואסל טאהא: כל אחד מאתנו עלה, לא פעם אחת, חבר הכנסת רן כהן – כל אחד מאתנו עלה, ואנחנו מגנים כל רצח של חפים מפשע.

ואסל טאהא: אנחנו מגנים כל רצח של חפים מפשע.

קריאה: גם אנחנו.

ואסל טאהא: אבל אני רוצה לשמוע גם מהקואליציה – מהאחראים, מהשרים – שיעמדו כאן ויגנו את רצח הילדים האלה, המשפחה הזאת, שכל אשמתה שהיא יצאה לחוף כדי לנשום אוויר.

ואסל טאהא: זאת האשמה שלה.

ואסל טאהא: לכן, גברתי היושבת-ראש, ממשלה שתומכת בגרסות כאלה; ממשלה שמעבה את ההתנחלויות – אין לנו אמון בה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת אפרים סנה, אחרון הדוברים, בבקשה.

קולט אביטל: לאחר מכן תנמק סיעת הליכוד את הימנעותה.

קולט אביטל: בבקשה.

אפרים סנה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, נראה שהנושא שכתוב פה אינו הנושא האמיתי, אלא פלטפורמה שכמה מנציגי האופוזיציה טיפסו עליה כדי לעשות הון מהטרגדיה שקרתה למשפחה הפלסטינית בחוף עזה.

אפרים סנה: עליתי הנה רק כדי פעם אחת לסתור את הטיעון מלא הצביעות שאנחנו שומעים פה בשעה האחרונה.

אפרים סנה: אני אומר את זה כי הנסיבות המדויקות והאמיתיות של מה שקרה תתבררנה, כך אני מקווה, ב-24 השעות הבאות.

אפרים סנה: הצער שלנו על גורלה של אותה משפחה הוא אמיתי.

אפרים סנה: ביקשנו והסכמנו לאשפז את בני המשפחה בישראל מתוך דאגה - - -

אחמד טיבי: אני לא מסוגל לשמוע את זה.

אחמד טיבי: זה לא מכובד, מה שאתה אומר.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, אני קוראת אותך לסדר.

אפרים סנה: אחמד טיבי, אני בהתחלה.

אחמד טיבי: תפסיקו - - -

אפרים סנה: תשמור את הצעקות, כי תיכף אני אתן לך סיבות טובות יותר לצעוק.

אפרים סנה: הסכמנו לאשפז לא מתוך הודאה באחריות, אלא מתוך אנושיות.

אפרים סנה: עכשיו אני רוצה לומר משהו: עם מי צריך לעשות את החשבון, אחמד טיבי, עם צה"ל שכל הזמן נזהר שלא לפגוע בחפים מפשע, או עם אלה שכל הזמן מתכוונים לפגוע בחפים מפשע?

ואסל טאהא: - - -

אפרים סנה: עם מי צריך לעשות את החשבון?

ואסל טאהא: - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת טאהא.

אפרים סנה: איזו צביעות זאת.

אפרים סנה: במשך חודשים נופלות מאות רקטות "קסאם" ביישובים אזרחיים, אבל איש לא מוחה על זה.

אפרים סנה: לאיש זה לא אכפת.

אפרים סנה: רק עכשיו נזעקים?

אחמד טיבי: אתה לא מדייק.

אפרים סנה: אני מדייק.

אפרים סנה: אולי לא מאות, אולי אלפים.

אפרים סנה: בלי הרף נעשה מאמץ לפגוע באזורים אזרחיים.

אפרים סנה: מי פתח על זה פה?

אפרים סנה: מי פתח על זה פה?

אפרים סנה: מי מכל אלה שמתגודדים עלינו היום התלונן?

אפרים סנה: אל תהיו להם לפה.

אחמד טיבי: - - -

אפרים סנה: מה, בשדרות אין ילדים?

אפרים סנה: בנחל-עוז אין ילדים?

אחמד טיבי: - - - שנים לא שמענו אותך - - -

אפרים סנה: אני הראשון שמגנה כל פגיעה בחפים מפשע, אבל את הצביעות הזאת של העולם אני לא מוכן לסבול, ואני לא רוצה שיהיה לה הד בבית הזה.

אפרים סנה: 1,000 ישראלים נהרגו בפיגועים, איפה הם היו כולם?

אפרים סנה: במסעדות, באוטובוסים, בפאבים.

אפרים סנה: מישהו קרע קריעה על הדבר הזה?

אפרים סנה: מישהו נזעק?

אפרים סנה: לכן, אני מבקש מכם, אחמד טיבי וחבריך, אל תצטרפו לזה.

אחמד טיבי: למה?

אפרים סנה: אל תצטרפו למקהלה הצבועה הזאת.

אפרים סנה: אל תצטרפו אליה.

אחמד טיבי: אנחנו היחידים - - -

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טיבי, תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת גדעון סער, כיוון שחבר הכנסת דני נוה כבר דיבר, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: חברי הכנסת, נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: מי נמנע?

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 1

קריאות: - - - יש בעיה עם השעון.

קולט אביטל: הצבעה אלקטרונית.

קולט אביטל: אני אחזור על ההצבעה.

קולט אביטל: שימו לב, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

קולט אביטל: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות מרצ–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה – 11 נגד – 49 נמנעים – 12 הצעת סיעות מרצ–רע"ם-תע"ל–חד"ש להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

קולט אביטל: 49 נגד, 11 בעד.

יצחק הרצוג: - - -

קולט אביטל: אם כך, עם קולו של השר איתן, 50 נגד, 11 בעד ו-12 נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת האי-אמון נדחתה ברוב קולות.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא: שאילתא של חבר הכנסת ראובן ריבלין לשר התשתיות.

קולט אביטל: שר התשתיות ישיב על שאילתא רגילה של חבר הכנסת ריבלין בנושא תקציב הפרסום של חברת החשמל.

קולט אביטל: חבר הכנסת ראובן ריבלין שאל את שר התשתיות הלאומיות ביום י"ט באייר התשס"ו (17 במאי 2006): בכ"ב בניסן תשס"ו, 20 באפריל 2006, פורסם ב"ידיעות אחרונות" כי ועדת התקשורת השיווקית של חברת החשמל אישרה את הגדלת תקציב הפרסום של החברה מ-8 מיליוני שקלים לכ-12 מיליון שקלים.

קולט אביטל: רצוני לשאול: 1.

קולט אביטל: האם נכון הדבר?

קולט אביטל: 2.

קולט אביטל: אם כן – האם אחוז מסוים מתקציב הפרסום מיועד ליידוע הציבור בדבר כללי בטיחות בשימוש בחשמל, ואם כן - מה היקפו?

קולט אביטל: 3.

קולט אביטל: מדוע זקוקה חברת החשמל, כגוף מונופוליסטי, לתקציב פרסומי בהיקף האמור, גם בהתחשב ברכיב הבטיחותי?

בנימין בן-אליעזר: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד לענות על שאילתא מס' 21 של חבר הכנסת ראובן ריבלין בנושא תקציב הפרסום של חברת החשמל.

בנימין בן-אליעזר: לשאלה מס' 1 - בישיבתה ב-20 באפריל 2006 אישרה הוועדה לתקשורת שיווקית בדירקטוריון חברת החשמל את הגדלת התקציב הכולל של הפעילות הפרסומית-קהילתית בכ-6 מיליוני שקלים, בלי לחרוג מתקציב התפעול של החברה לשנת 2006.

בנימין בן-אליעזר: לפיכך, סך התקציב לעיל הוא כ-23 מיליון שקלים, ובתוכו תקציב הפרסום לשנת 2006 הוא 12 מיליון שקלים.

בנימין בן-אליעזר: יצוין כי מהשוואה לשנים 2004 ו-2005 עולה כי תקציב הפרסום צומצם בשיעור גדול מ-30%.

בנימין בן-אליעזר: לשאלה מס' 2 - האם אחוז מסוים מתקציב הפרסום מיועד ליידוע הציבור בדבר כללי בטיחות בשימוש בחשמל, ואם כן – מה היקפו:

בנימין בן-אליעזר: התשובה היא כי 40% מתקציב הפרסום של חברת החשמל מוקדשים לתקשור נושאי בטיחות בחשמל, וקהל היעד העיקרי הוא ילדים, נוער והורים.

בנימין בן-אליעזר: לשאלה מס' 3, חברי חבר הכנסת ריבלין - מדוע זקוקה חברת החשמל, כגוף מונופוליסטי, לתקציב פרסומי בהיקף האמור, גם בהתחשב ברכיב הבטיחותי: ובכן, חברת החשמל, דווקא בהיותה מונופול, אינה משוחררת מהצורך לשמור על קשר רציף עם ציבור לקוחותיה.

בנימין בן-אליעזר: זאת זכות הציבור לקבל באופן שוטף מידע שימושי – עצות לשימוש יעיל וחסכוני בחשמל, מידע על פעילות למען איכות הסביבה, כלים לשימוש בטיחותי ונתונים על מחירי החשמל ועל עלויות השימוש במכשירים שונים.

בנימין בן-אליעזר: חברת החשמל נדרשת לפעול ככל חברה עסקית, ומכאן שהקשר עם הציבור באמצעות פרסום הוא אמצעי יעיל וזול יחסית.

בנימין בן-אליעזר: על-פי חישובי חברת החשמל לשנת 2005, היא הקדישה בפעילותה זו פחות מ-8 שקלים לכל בית אב לשנה להעברת המידע האמור.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך, ומודה לך, גברתי.

קולט אביטל: שאלה נוספת לחבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, כפי שהיטבת לציין בתשובתך על שאלה 2, הפרסום שמיועד לציבור – לפרסום כללי הבטיחות בשימוש בחשמל – הוא רק כ-40% מתקציב הפרסום.

ראובן ריבלין: 60% הם ליחסי הציבור של חברת החשמל.

ראובן ריבלין: 60% ליחסי ציבור בחברה מונופוליסטית – בעיני זה נראה דבר לא הגיוני.

ראובן ריבלין: חברת החשמל תועיל ליחסי הציבור שלה הרבה יותר אם תוריד את תעריפי החשמל.

ראובן ריבלין: אם היא תוציא פחות על יחסי ציבור ותוריד את תעריף החשמל הציבור יהיה מרוצה הרבה יותר, משום שכל אגורה נוספת שניתנת לחברת החשמל כדי להאדיר את שמה היא דבר שאינו עולה בקנה אחד עם טובת הציבור.

ראובן ריבלין: הציבור, אם צריך להביא בפניו אמצעי התגוננות, אמצעי בטיחות, יש בכך היגיון.

ראובן ריבלין: סתם לעשות פרסום לשם פרסום, כדי לרכוש יחסי ציבור שרק מעוררים שאלה?

בנימין בן-אליעזר: חברי חבר הכנסת רובי ריבלין, נכון ציינת, 40% מתקציב הפרסום של חברת החשמל מוקדשים לנושא הבטיחות.

בנימין בן-אליעזר: אבל אל תשכח, חובתה של החברה הזאת היא גם בפן אחר, זה של צמצום, השלכות, ניסיון לצמצם את השימוש בחשמל.

בנימין בן-אליעזר: חברת החשמל הפכה להיות מעין מדריך לציבור.

בנימין בן-אליעזר: תעקוב אחר הפרסומים, מציעים איך להשתמש, איך לעשות.

בנימין בן-אליעזר: לכן, אני חושב שאם אתה לוקח את הסך הכול, תקציב הפרסום קטן ב-30% מהתקציב בשנים הקודמות, אני חושב שהפרופורציות נכונות, אבל אם זה טורד את מנוחתך אני מוכן לעשות בדיקה מיוחדת פעם נוספת.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ["דברי הכנסת", הכנסת ה-16, מושב שני, חוב' ה', עמ' 6060; חוב' ל"ח, עמ' 14950; מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 24793; מושב רביעי, חוב' ג', עמ' 26427; חוב' ד', עמ' 26505; חוב' ה', עמ' 26659, עמ' 26658; חוב' ו', עמ' 26845, עמ' 26851.]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעות חוק.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת - - -

קולט אביטל: ימתין אדוני השר.

קולט אביטל: אני צריכה להודיע לכנסת שעכשיו תודיע על דין רציפות.

קולט אביטל: לפי סעיף 5 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, רשאית סיעה להציע, בתוך שבועיים מיום מסירת ההודעה בכנסת על החלת דין הרציפות, שדין רציפות לא יחול על הצעת החוק.

קולט אביטל: דהיינו, בתוך שבועיים מההודעה שלך סיעות יכולות גם להתנגד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא מסור הודעתך.

יעקב אדרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, על-פי חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, אני מתכבד למסור לכנסת על רצונה של הממשלה להחיל את רציפות הדיון על הצעות החוק האלה: חזרת הממשלה מהחזרת הצעת חוק והחלת דין רציפות על הצעת חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, התשס"ו-2005; הצעת חוק הספנות (עבירות נגד ביטחון השיט הבין-לאומי ומתקנים ימיים), התשס"ה-2005; הצעת חוק חסינויות וזכויות (ארגונים בין-לאומיים ומשלחות מיוחדות) (תיקון), התשס"ו-2006; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 50) (סדר דין פלילי וראיות), התשס"ד-2004; הצעת חוק ראש המטה הכללי של צבא-הגנה לישראל (כשירות למינוי, תקופת כהונה ומילוי מקום), התשס"ו-2005; הצעת חוק שירות ביטחון (שירות מילואים במשמר הגבול – הוראות שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ו-2005; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 7), התשס"ו-2005; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 33), התשס"ה-2005; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 34), התשס"ה-2005; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון מס' 7), התשס"ד-2003; הצעת חוק העיטורים בצבא-הגנה לישראל (תיקון מס' 3) (הענקת עיטור לאזרח), התשס"ו-2005; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 14) (מסלול הנוער החלוצי הלוחם), התשס"ו-2005.

יעקב אדרי: על-פי הוראות החוק, כל סיעה רשאית להציע בתוך שבועיים שדין הרציפות לא יוחל על הצעה כלשהי.

יעקב אדרי: אם תוגש הצעה כזאת, הכנסת תחליט בעניין.

יעקב אדרי: אם לא תוגש הצעה כזאת, או תוגש ותידחה, תמשיך הכנסת לדון בהצעות החוק, ורשאית היא לנהוג בדיונים שהתקיימו בכנסת היוצאת כאילו היו דיונים שלה.

יעקב אדרי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/238).

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: הנושא הבא הוא הצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה), התשס"ו-2006.

קולט אביטל: אני מזמינה את השר עמיר פרץ להציג את הצעת החוק בשם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

קולט אביטל: תודה.

קריאה: מה הקשר לביטחון?

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

בנימין אלון: זה הנאום הראשון שלך בכנסת?

בנימין אלון: אסור להפריע לו.

עמיר פרץ: אתה יכול להפריע, אני אסתדר.

עמיר פרץ: חברי הכנסת, היום היתה, לצערנו הרב, גם תאונת רכבת קשה, שגבתה מחיר דמים לא פשוט ופצועים רבים.

עמיר פרץ: אני מקווה שכוחות ההצלה, שעדיין עוסקים במלאכה, יעשו – והם יעשו – את הכול, ואני מקווה מאוד שמספר הפצועים יצטמצם.

עמיר פרץ: לצערנו הרב, ההודעה מדברת על מספר גדול מאוד, אבל אני מקווה שכאשר יסיימו כוחות ההצלה את עבודתם, במקרה הקשה הזה, שבכל דרך שנבחן אותו הוא מקרה קשה, נצליח לצמצם את מספר הנפגעים והפצועים שנמצאים שם.

עמיר פרץ: אני רוצה לשלוח מכאן את תנחומי למשפחות שאיבדו את יקיריהן באסון הזה.

עמיר פרץ: אני לא אמסור שום דיווחים, אבל הרכבת תמיד מסיעה אזרחים שמשקפים את כל האוכלוסייה הישראלית.

עמיר פרץ: אין לי ספק שכל הבית כולו, כולנו יחד, לבנו עם המשפחות, וכולנו מאחלים החלמה מלאה לפצועים.

עמיר פרץ: אני רוצה להתייחס גם לאירועי הביטחון שהתרחשו בימים האחרונים, כי אני לא יכול לעמוד כאן ולהתעלם מהאמירות שנאמרו כאן.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר בפתח דברי, שאין ספק שצבא-הגנה לישראל עושה את מלאכתו, והמטרה המרכזית מבחינתו היא להגן על חייהם, על ביטחונם ועל שלומם של אזרחי ישראל.

עמיר פרץ: אני רוצה לקבוע באופן מפורש: לא אחת מוותרים על אמצעים רבים ולוקחים מרווח סיכון גדול יותר כדי לא לפגוע באזרחים חפים מפשע.

עמיר פרץ: השיקול של הימנעות מפגיעה באזרחים חפים מפשע הוא תמיד אחד השיקולים המרכזיים בכל היערכות ובכל ביצוע.

טלב אלסאנע: לא זה מה שקורה בעזה.

עמיר פרץ: בכל הפגיעות שהיו בתקופה האחרונה, אחת אחת, הוכח שמדובר בחוליות טרור שהיו להן כוונות לפגוע באזרחי ישראל.

טלב אלסאנע: גם המשפחה?

עמיר פרץ: התרחש אירוע קשה מאוד ביום שישי, ובלי שום קשר מה יהיו תוצאות התחקיר ומי אחראי לאירוע הזה, מייד הבעתי צער על מותם של אזרחים חפים מפשע, ושלחתי את המסר הזה גם לאבו-מאזן.

עמיר פרץ: זה לא קשור, חלילה, לנטילת אחריות לפני שהתחקיר הסתיים.

עמיר פרץ: כשהתחקיר יסתיים, אני מתחייב שהוא יוגש בשקיפות המלאה.

עמיר פרץ: לא נסתיר דבר.

עמיר פרץ: אבל שלושה ימים, שאותם לקחתי כדי לסיים את התחקיר, הם זמן שכל המערכות ראויות לקבל.

עמיר פרץ: מחר בלילה, על-פי הנחיה שלי, יסתיים התחקיר, ואנחנו נציג אותו בפני אזרחי ישראל ובפני העולם כולו, יהיו תוצאותיו אשר יהיו.

עמיר פרץ: חברי הכנסת, עומד בפניכם שר ביטחון ששופט את הדברים בראייה הכוללת ולפי האינטרסים של מדינת ישראל לטווח הארוך, מתוך ראייה של הכרה בערך האדם ומתוך הכרה בהסדרים ובהידברות כמפתח, גם לפתרון בעיות ביטחוניות.

עמיר פרץ: אבל אני גם עומד בפניכם כאחד האנשים שחווים יום-יום, שעה-שעה, את אותו מטר של "קסאמים" שנופל בשדרות.

עמיר פרץ: וכאשר כוחותינו פועלים, הם פועלים ועושים הכול כדי להימנע מלפגוע באזרחים.

עמיר פרץ: וכאשר נופלים "קסאמים" בשדרות, המטרה שלהם היא לפגוע באזרחים.

עמיר פרץ: רצוי מאוד שנאמר זאת בצורה הכי גלויה.

עמיר פרץ: עם זאת, אני לא רואה בהסלמה מטרה.

עמיר פרץ: אבל שלא יטעו, גם האיפוק איננו מטרה בפני עצמה.

עמיר פרץ: אנחנו נמצא את השילוב בין שני הדברים, על-פי המצב הנתון.

עמיר פרץ: פניתי לכל הגורמים שיכולים לסייע בגרימה מיידית של שקט, ללא צורך בהמשך העימות, ועשינו הכול בכל דרך.

עמיר פרץ: אני מקווה מאוד שאכן התוצאות יהיו חד-משמעיות, שכל הצדדים יעדיפו את הדרך של השקט והפחתת האלימות.

עמיר פרץ: אין צורך בדם של אף אחד מהצדדים, אבל שאיש לא יטעה, חלילה – חובתי המלאה להגן על אזרחי ישראל, ואין לי שום כוונה, בשום פנים ואופן, להכפיף שום שיקול אל מול השיקול הזה.

עמיר פרץ: אבל הסלמה, מניעת הסלמה היא גם חלק מהגנה על אזרחי ישראל.

לימור לבנת: האם נכון שלא פעלת על-פי המלצת מערכת הביטחון והיתה להם המלצה הפוכה?

עמיר פרץ: אינני עוסק בדיונים על דרך ההיערכות.

עמיר פרץ: חובתו של צה"ל להציג בפני שר הביטחון את כל האפשרויות, בלי שום קשר לשאלה מה העמדה המתקבלת, וחובתם של הגורמים המדיניים להציג את כל ההשלכות, בלי שום קשר לשאלה מה העמדה המתקבלת.

עמיר פרץ: כל גורם מקצועי צריך להציג את כל האופציות הקיימות.

גדעון סער: כולם הציגו, אבל מה יצא?

גדעון סער: ביטחון יש?

מגלי והבה: חבר הכנסת סער.

גדעון סער: אני שואל את שר הביטחון אם יש ביטחון.

מגלי והבה: אנחנו לא בשעת שאלות לשר הביטחון.

שלי יחימוביץ': אם תכתוש את עזה יהיה לך הרבה ביטחון.

בנימין אלון: אם נעזוב את עזה יהיה ביטחון.

מגלי והבה: חבר הכנסת בני אלון, אני מבקש לשמור על שקט.

גדעון סער: יכול להיות שיש אנשים שלא רואים חדשות.

מיכאל איתן: על מה מדברים, על שכר מינימום?

גדעון סער: על אג'נדה חברתית.

גדעון סער: מדוע אתה לא מנצח את הטרור?

מגלי והבה: חבר הכנסת סער, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גאלב מג'אדלה: ראינו אתכם בשתי האינתיפאדות.

גאלב מג'אדלה: תירגעו.

גאלב מג'אדלה: ראינו אתכם.

גאלב מג'אדלה: תתרגלו לתבונה פוליטית.

גאלב מג'אדלה: סוף-סוף יש תבונה פוליטית.

מגלי והבה: חבר הכנסת מג'אדלה, תן לשר להשלים את דבריו.

גאלב מג'אדלה: עשר שנים לא יצא - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת מג'אדלה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גאלב מג'אדלה: הבוחר אמר להם את דברו.

מגלי והבה: חבר הכנסת מג'אדלה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מגלי והבה: שקט.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, הוא דיבר כמה דקות על ביטחון, בסדר.

מיכאל איתן: זה לא על סדר-היום עכשיו.

מיכאל איתן: הוא לא יכול לעמוד כאן ולעשות צחוק.

מיכאל איתן: הוא עושה צחוק מהכנסת.

מיכאל איתן: שידבר על הנושא.

מיכאל איתן: הוא לא מדבר על הנושא בכלל.

מגלי והבה: שמענו אותך.

מגלי והבה: הבמה היא של שר הביטחון.

גדעון סער: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת סער, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מיכאל איתן: שידבר על הנושא.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיקי איתן, זכותו של השר לדבר על כל נושא שהוא רוצה.

מיכאל איתן: לא, הוא לא יכול.

מיכאל איתן: הוא דיבר כמה דקות, הוא שר הביטחון, כל הכבוד.

מיכאל איתן: שידבר על הנושא של שכר מינימום.

יעקב אדרי: אי-אפשר להתעלם ממה שקורה.

עמיר פרץ: חבר הכנסת מיקי איתן, לי יש כבוד גדול לכנסת, כפי שאתה יודע, וכבוד גדול לחברי הכנסת.

עמיר פרץ: בכל עת שחברי הכנסת והיושב-ראש יאמרו שנתתי מכסה מספיקה לכבודם של חברי הכנסת, אני בוודאי אסתפק בדברים.

עמיר פרץ: חשבתי שמפאת כבודה של הכנסת, לא ראוי שגם אם הנושא הוא שכר מינימום – ותיכף אדבר על הנושא – שאחרי האירועים - - -

מיכאל איתן: כמה זמן?

מיכאל איתן: קצת פרופורציות.

מגלי והבה: חבר הכנסת מיקי איתן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גלעד ארדן: אולי השר יגיד לעמרם מצנע?

גלעד ארדן: עמרם מצנע אומר שהשר לא עושה כלום.

לימור לבנת: שיגיד למתן וילנאי.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אני לא רוצה להוציא.

מגלי והבה: ראינו את ההצגה הזאת.

עמיר פרץ: חבר הכנסת מיקי איתן, אורך הזמן והכבוד שאני רוצה לתת לחברי הכנסת הם לפי ההערות שלהם.

עמיר פרץ: אם אתה מציע שאני אתעלם מהם, אני אתעלם.

עמיר פרץ: אני מכבד אותם.

עמיר פרץ: ברגע שמעירים הערה, דווקא מהאופוזיציה, אני בהחלט רוצה לכבד אותם.

עמיר פרץ: אם חבר הכנסת מיקי איתן יאמר לי שאתעלם מהם וזה לא ייחשב כהעלבה, אני אתעלם מהם.

עמיר פרץ: אין לי שום בעיה בעניין.

לימור לבנת: הדברים שלך נחוצים.

לימור לבנת: אני תומכת בזה.

עמיר פרץ: אני, כתושב שדרות, רואה קודם כול את ההתרחשויות היומיומיות, את החרדה שתוקפת את כולם, את התנאים הבלתי-רגילים שבהם מתקיים יישוב.

עמיר פרץ: מצד שני אני רואה גם את ראיית המקרו, את ההחלטות שישפיעו על חיי היום-יום ואת ההחלטות שישפיעו על עתיד האזור.

עמיר פרץ: האמינו לי שמי שחי בתווך הזה שמחבר בין המקרו להשפעה היומיומית, יודע לקבל את ההחלטה המאוזנת, ואני מקווה שאכן נצליח לגרום שקט ולהביא למניעת שפיכות דמים.

עמיר פרץ: אין שום כוונה לנהל שום מלחמה נגד העם הפלסטיני, אבל המלחמה נגד ארגוני הטרור ונגד המשלחים שלהם, ולא משנה מה תהיה הכותרת ולא משנה מה תהיה המסגרת - - -

בנימין אלון: ה"חמאס" הם הממשלה, מה זה ארגון טרור?

בנימין אלון: הממשלה הפלסטינית יורה בך.

עמיר פרץ: אני מודיע חד-משמעית, ובזה אני מסיים: שום כותרת, שום מסגרת, לא תהיה תעודת ביטוח למי שינסה לפגוע באזרחי ישראל.

לימור לבנת: מי מנסה?

לימור לבנת: הם לא מנסים, הם פוגעים.

עמיר פרץ: לאיפוק יש עוצמה, אבל לאיפוק יש גם גבול.

עמיר פרץ: תודה רבה.

קריאה: האם זה נכון - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת, אני שאלתי את השר אם הוא רוצה לענות לך, אל תתפרץ.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שאין זמן מתאים יותר, דווקא בימים האלה, שבהם כל מדינת ישראל עוסקת בנושא הביטחון, לדבר על העלאת חוק שכר מינימום.

עמיר פרץ: השילוב הזה בין עיסוק בנושאים ביטחוניים לא פשוטים לבין עיסוק בחיי היום-יום וטיפול בשאלות החברתיות, מבחינתי הוא ההוכחה המוחצת ביותר לכף שביטחון וחברה דרים בכפיפה אחת במדינת ישראל וביטחון וחברה יכולים לקבל את הטיפול הנכון; הנפת שני הדגלים באותה עת היא דבר נכון, גם דגל הביטחון והשלום וגם דגל החברה והכלכלה.

עמיר פרץ: דווקא העובדה שאני מתייצב ביום כזה ומדבר על שכר מינימום, זו מבחינתי ההוכחה לתפיסת עולם כוללת.

עמיר פרץ: אני רוצה להציע לחברי הכנסת להצטרף לתמיכה.

עמיר פרץ: סוף-סוף ממשלה מקבלת החלטה, מתוך הסכם קואליציוני, להתחיל להעלות את שכר המינימום, תוך שאיפה להגיע בזמן הקצר ביותר ל-1,000 דולר שכר מינימום.

עמיר פרץ: בשלב ראשון יבוצעו שלוש פעימות, שיביאו את שכר המינימום לרמה של כמעט 850 דולר.

עמיר פרץ: בשלב שני, הממשלה תקים ועדה שתקבע את קצב הפעימות הבאות.

עמיר פרץ: הפעימה הראשונה אמורה להתבצע החודש, ולכן אנחנו מבקשים תמיכה של כולם, כי ב-1 בחודש הבא צריכה להתקבל התוספת הראשונה לשכרם של כל העובדים שמקבלים שכר מינימום בישראל.

עמיר פרץ: בשנה הבאה, ב-2007, כבר בחודשים אפריל ויוני יתקבלו שתי פעימות נוספות.

עמיר פרץ: בסך הכול, במהלך השנה שבין אפריל-מאי 2006 לבין מאי-יוני 2007 תהיה התוספת הראשונה של 500 השקל לשכר המינימום.

עמיר פרץ: אני חושב שהמתווה הזה, מתווה הפעימות החברתיות, הוא מתווה נכון.

עמיר פרץ: אני חושב שתמיכה של כל חברי הכנסת מכל סיעות הבית היא במקומה.

עמיר פרץ: צריך לאפשר לנו לסיים היום את הקריאה הראשונה במהירות האפשרית ולרדת לוועדות כדי להספיק להשלים את החקיקה לפני 1 בחודש הבא, כדי שכל המעסיקים בישראל יוכלו לבצע את התשלום כפי שהוא מופיע בחוק.

עמיר פרץ: חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר שלא מדובר בחקיקה שנוגעת לתקציב המדינה.

עמיר פרץ: תקציב המדינה הוא החלק המזערי בחוק.

עמיר פרץ: כיוון שתקציב המדינה תורם לחוק הזה בשלב הזה אולי 200 מיליון שקל בסך הכול, כדי לשלם את התוספת לעובדים שהם עובדי מדינה ועובדי המערכות הציבוריות, כלל המשק, כל המעסיקים במשק, כולם צריכים לשלם לעובדיהם.

עמיר פרץ: זה מהלך שבתוך המשק יוסיף כמעט מיליארד, 1.5 מיליארד שקל למשכורותיהם של האנשים בעלי השכר הנמוך ביותר.

עמיר פרץ: זה 1.5 מיליארד שקל שיחזרו באופן מיידי לשוק.

עמיר פרץ: זה 1.5 מיליארד שקל שנשארים במדינת ישראל.

עמיר פרץ: אלה לא עובדים שהולכים להוציא את כספם מחוץ לגבולותיה של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: זה מנוע בלתי רגיל.

עמיר פרץ: זה אחד המנועים הכלכליים החשובים ביותר ואחד המהלכים החשובים ביותר.

עמיר פרץ: לכן אני פונה לחברי הכנסת ומבקש להצביע בעד החקיקה ולסייע לנו להשלים אותה במהירות האפשרית.

עמיר פרץ: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לשר הביטחון.

מגלי והבה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

מגלי והבה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת דב חנין, ואחריו - חברת הכנסת לימור לבנת.

מגלי והבה: שלוש דקות, אדוני.

מוחמד ברכה: חמש דקות.

מוחמד ברכה: התקנון מדבר על חמש דקות.

מגלי והבה: אני אבדוק את זה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ההצבעה שתתקיים בתום הדיון הזה היא על החלת הרציפות או אי-החלת הרציפות, ולא על מהות החוק.

מוחמד ברכה: מובן שלא יעלה על הדעת שאנחנו לא נרצה להעלות את שכר המינימום ולא להחיל דין רציפות על הצעת חוק שבאה ומצהירה שהיא רוצה להעלות את שכר המינימום.

מוחמד ברכה: הצעת החוק, כפי שהציג אותה שר הביטחון, היא מעט מדי, מאוחר מדי, והייתי אומר שאינה עולה בקנה אחד עם עמדותיו והצהרותיו של שר הביטחון, יושב-ראש מפלגת העבודה, לפני הבחירות.

מוחמד ברכה: 500 שקל לשלוש שנים בקושי יכולים - - -

עמיר פרץ: שלב ראשון זה היום, בשלב שני - - -

מגלי והבה: אדוני שר הביטחון, אם אתה רוצה לענות, יש מקום לעשות זאת.

מוחמד ברכה: זה בקושי יכול להדביק את עליית המחירים לצרכן, זה בקושי יכול לעצור את ההידרדרות החברתית, זה בקושי יכול לענות על הנתונים של עליית אחוזי העוני במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: יש מראית עין של כאילו צמצום האבטלה, ויש אמת, לא של כאילו, אלא של צמיחה, אבל צמיחה שמתנקזת לכיסם של בעלי ההכנסות הגבוהות, בעלי ההון והחברות הגדולות.

מוחמד ברכה: הממשלה עושה כאן מראית עין ואינה נותנת מענה על השאלות העיקריות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כאן אני רוצה לחזור לנושא שדיברתי עליו בדיון על האי-אמון ועל התנהלותה של הכנסת ונגיעתה בנושאים האלה.

מוחמד ברכה: אני אמרתי שהיום נשיאות הכנסת פסלה הצעה דחופה של 11 חברי כנסת מתוך 12 סיעות הבית בנוגע להכחדתה של משפחה שלמה בחוף-עזה.

מוחמד ברכה: אבל באותה נשימה, אותה ישיבה של הנשיאות, אדוני היושב-ראש, שאתה חבר בה, גם פסלה הצעה דחופה לסדר-היום של 11 חברי כנסת מתוך 12 סיעות בנושא עליית אחוזי העוני.

מוחמד ברכה: זה נשמע הזוי, שהכנסת היא רלוונטית כביכול לכל דבר שהממשלה רוצה לכפות עליה, אבל היא אינה קשובה לרחשי לבו של הציבור, היא אינה קשובה לרחשי לבם של חברי כנסת מהאופוזיציה.

מגלי והבה: תודה.

מוחמד ברכה: אבל היו הפרעות.

מוחמד ברכה: היא אינה קשובה ואינה פועלת על-פי הדין בכל מה שנוגע לזכויותיה של האופוזיציה.

מוחמד ברכה: אני חושב שלבוא ולתת צימוק בדיון הזה של חוק שכר מינימום – הדיון מתקיים לא ביוזמת הממשלה, אלא משום שחברי כנסת לא רצו להחיל דין רציפות – זה ניסיון לדחוק את הכנסת מכל עיסוק בעניין אקטואלי, ללא קשר להשקפה פוליטית או חברתית.

אביגדור יצחקי: - - -

מגלי והבה: הוא סיים את דבריו.

מוחמד ברכה: אתה לא יודע על מה אנחנו דנים פה עכשיו?

אביגדור יצחקי: אנחנו דנים עכשיו על שכר המינימום.

מוחמד ברכה: לא, אדוני.

אביגדור יצחקי: אני אסביר לו מה נושא הדיון.

מגלי והבה: שמעת אותו, הוא כבר צריך לסיים.

מגלי והבה: תן לו לסיים את דבריו.

אביגדור יצחקי: אולי צריך לתת לו עוד שלוש דקות כדי שהוא ידבר לעניין.

מוחמד ברכה: לא, דיברתי בדיוק לעניין.

מוחמד ברכה: אני חושב שיושב-ראש הקואליציה צריך למלא את תפקידו כיושב-ראש הקואליציה, כמובן.

מוחמד ברכה: באותו זמן, אתה אדם מאוד חשוב בפרלמנטריזם בישראל, מתוקף התפקיד שלך, ואני חושב שלנסות לאמץ דרכים פורמליות כדי למנוע מהאופוזיציה להעלות את הנושאים שאנחנו חושבים שהם חשובים לכנסת וחשובים לחברה בישראל - גדעון סער, המחלוקת שלי אתו הרבה יותר גדולה, פוליטית, רובי ריבלין, המחלוקת הפוליטית והאידיאולוגית שלי אתו הרבה יותר גדולה מאשר עם דליה איציק, אבל היתה הקשבה לכך שיש גוני קשת שונים בכנסת הזאת, ומה שאתם עושים זאת מיוריזציה כפייתית.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מגלי והבה: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת חלק א' וחלק ב' של דין-וחשבון על הוצאות השכר של גופים ציבוריים לשנת 2004.

נאזם בדר: תודה.

נאזם בדר: התשס"ו-2006

מגלי והבה: חבר הכנסת דב חנין.

מגלי והבה: אחריו – חברת הכנסת לימור לבנת.

מגלי והבה: שלוש דקות, אדוני.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק שעומד לפנינו היום הוא חוק משמעותי, נושא שכר המינימום הוא נושא חשוב.

דב חנין: העלאת שכר המינימום היא העלאה נדרשת, היא העלאה חיונית, היא העלאה דחופה.

דב חנין: ישראל, כך פורסם השבוע, נמצאת בראש מדינות המערב ברמת העוני, בעומק העוני.

דב חנין: אני מכיר את המיתולוגיה של הימין: העניים לא רוצים לעבוד.

דב חנין: זה שקר גס.

דב חנין: תסתכלו על הנתונים ותראו בעצמכם, רוב העניים בישראל הם עובדים.

דב חנין: רוב העניים בישראל עובדים.

דב חנין: הטענה השנייה: שכר מינימום פוגע בתעסוקה - התשובה על זה ברורה, אנחנו יכולים לראות נתונים מכל ארצות העולם שבהן הועלה שכר המינימום ורמת התעסוקה לא נפגעה כלל.

דב חנין: שכר מינימום גבוה יותר מוביל למבנה מתקדם יותר של שוק העבודה, וזה אינטרס שלנו לקדם את שוק העבודה.

רן כהן: זה גם מה שקרה בישראל ב-1987.

דב חנין: נכון, חבר הכנסת כהן, אתה צודק בזה.

דב חנין: ובכל זאת, החוק שלפנינו הוא חוק מאוד עצוב.

דב חנין: הוא חוק מאוד עצוב כי הוא לעג לרש.

דב חנין: הוא חוק מדורג, הוא חוק סמלי, בסופו של דבר מחכה לנו שוב ועדה, שבה תלויה ההעלאה, וזה רחוק ממה שצריך.

דב חנין: זה ביטוי נוסף לכניעתה של מפלגת העבודה לסדר-היום הפוליטי, החברתי והכלכלי של אהוד אולמרט.

דב חנין: אנחנו נציע לכנסת, בהסתייגויות שנגיש לחוק הזה, לאמץ בדיוק את מה שמפלגת העבודה התחייבה לקדם במערכת הבחירות שלה: שכר מינימום של 1,000 דולר לפחות.

דב חנין: זאת רמת המינימום של שכר המינימום.

דב חנין: אבל, לצערי, ודברי שר הביטחון קודם המחישו את זה בצורה כל כך ברורה, מפלגת העבודה נכנעת לסדר-היום של אולמרט לא רק בתחום הכלכלי-החברתי, אלא גם בתחום המדיני.

דב חנין: אין משא-ומתן לשלום עם אבו-מאזן והרשות הפלסטינית, ובהעדר משא-ומתן כזה אנחנו נמצאים בסחרור נוסף של מעגל אלימות ומעגל דמים.

דב חנין: הדרך היחידה היא הדרך האחרת, דרך ההידברות, הדרך של הפסקת אש מיידית עם הרשות הפלסטינית, הדרך של התחלת משא-ומתן לשלום עם אבו-מאזן והרשות הפלסטינית.

דב חנין: לצערי, השר עמיר פרץ לא רק זנח את התיק החברתי, הוא זנח גם את תיק הביטחון.

דב חנין: במקום שר הביטחון הוא הפך להיות שר לניהול המלחמה.

דב חנין: אני מציע לשר פרץ לחזור לתיק הביטחון, לעזוב את תיק המלחמה ולהבין שהביטחון האמיתי כרוך במשא-ומתן לשלום, בהידברות לשלום, ושהביטחון האמיתי הזה כרוך וקשור בהחלט גם בשינויים חברתיים, בהעלאת שכר המינימום, אבל בהעלאה אמיתית של שכר המינימום.

דב חנין: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה רבה.

מגלי והבה: אני מזמין את חברת הכנסת לימור לבנת.

מגלי והבה: אחריה – חבר הכנסת צבי הנדל.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת חנין, אתה בעד או נגד?

אביגדור יצחקי: אף אחד לא הבין.

דב חנין: אמרתי, אני אגיש הסתייגות.

מגלי והבה: בבקשה, גברתי; שלוש דקות.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סיעת הליכוד תתמוך בהצעת חוק שכר מינימום.

לימור לבנת: היא תתמוך בהצעת החוק הזאת, וכמובן נעקוב מקרוב אחר הפעולה של שר הביטחון, עמיר פרץ, שבעצם בא למשרד הביטחון לאחר שהיה צריך או התחייב לציבור בבחירות לעסוק בנושאים חברתיים, ועכשיו אמור לעסוק בנושאים ביטחוניים, ולא עושה לא את זה ולא את זה, לא ממלא את תפקידו לא בנושא החברתי ולא בנושא הביטחוני.

לימור לבנת: חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר, שראש הממשלה, ברגעים ובימים המאוד קשים האלה, כאשר העיר שדרות הפכה ממש לשדה מלחמה, לעיר שכל כולה נמצאת תחת מטח בלתי פוסק של "קסאמים", וכאשר התושבים שם נמצאים במצב הקשה ביותר שאפשר להעלות על הדעת, ברגעים האלה, בימים אלה ממש, מצא ראש הממשלה לנכון לטוס ללונדון, לפריס, לשבוע שלם.

לימור לבנת: סיעת הליכוד קוראת לו לחזור לארץ, לפחות לקצר את ביקורו.

לימור לבנת: זה דבר שניתן לעשותו באופן המהיר ביותר.

לימור לבנת: אנחנו לא זוכרים תקדים לכך שראש ממשלה נסע לתקופה כל כך ארוכה, קל וחומר לאירופה, קל וחומר בימים שבהם מתנהל קרב, או מלחמה כל כך קשה, כאשר תושבים נמצאים במצוקה גדולה.

לימור לבנת: לכן ביקשנו – ולשמחתי, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון נענה לדרישה שלנו – לכנס את ועדת החוץ והביטחון השבוע, ואכן כך יהיה בעוד יומיים.

לימור לבנת: אבל אנחנו דורשים גם מראש הממשלה לקצר את ביקורו ולשוב לארץ כדי שיהיה כאן מי שינהיג את המערכה ויקבל הכרעות.

לימור לבנת: הדברים שאמר כאן שר הביטחון לפני דקות אחדות אינם מספקים ואינם יכולים לספק, משום שאי-אפשר להסתפק בססמאות, אי-אפשר להסתפק בכותרות, אי-אפשר להסתפק בדברים ריקים מתוכן.

לימור לבנת: הבוקר התפרסמו דברים על כך שבין שר הביטחון ובין הצבא יש מחלוקת כיצד יש לנהוג.

לימור לבנת: נאמרו דברים על-ידי חבר הכנסת מתן וילנאי, נאמרו דברים על-ידי חבר הכנסת עמרם מצנע, נאמרו דברים על-ידי עמירם לוין ואחרים.

לימור לבנת: אינני רוצה להיכנס כאן, מעל דוכן הכנסת, לוויכוח על פרטים כאלה ואחרים, אבל הציבור צריך לקבל תשובות, מדינת ישראל צריכה שיהיו תשובות ברורות, הכנסת צריכה לקבל תשובות ברורות.

לימור לבנת: לא יכול להיות ששר הביטחון יעמוד כאן מעל הדוכן וידבר בססמאות, בכותרות, יאמר דברים לא ברורים, שאינם נותנים מענה ברור וחד-משמעי.

לימור לבנת: הציבור בישראל צריך לקבל ביטחון מלא, ביטחון ברור, ביטחון חד-משמעי, ולכן לא יכול להיות שראש ממשלה נוסע ללונדון, לפריס, לחמישה ימים; זה חסר תקדים.

משה שרוני: כאשר היית בממשלה גם נסעת לחוץ-לארץ.

לימור לבנת: סיעת הליכוד חוזרת וקוראת ודורשת מראש הממשלה לקצר את הביקור, לחזור לישראל ולהיות כאן, לעמוד בראש ההתמודדות מול האיום הפלסטיני ומול הטרור הזה שנהפך למלחמה כנגד אזרחי ישראל.

לימור לבנת: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה רבה.

מגלי והבה: חבר הכנסת צבי הנדל.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת משה גפני.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברי חברי הכנסת, שכר מינימום זה דבר טוב - - -

מוחמד ברכה: העלאת שכר המינימום.

צבי הנדל: העלאת שכר המינימום, נכון, זה דבר טוב, אני מניח שזה אחד הדברים הטובים שהממשלה עושה, אני לא יודע אם יהיו עוד הרבה דברים טובים שהיא תעשה.

צבי הנדל: יש דבר אחד שנשאלתי היום באחד מהראיונות, האם אני עומד להגיד בריאיון "אמרתי לכם".

צבי הנדל: אמרתי, אילו זאת לא היתה המדינה שלי ואילו זה לא היה עצוב, אולי הייתי אומר, אבל אני לא שמח להגיד "אמרתי לכם".

צבי הנדל: יש לפעמים רגעים שבהם מותר לאנשים לשים בצד את כל השיקולים – ימין, שמאל, אג'נדות ושמג'נדות, להסתכל למציאות בעיניים ולא להתבצר.

צבי הנדל: שמחתי לשמוע את שרת החוץ מדברת על ההתכנסות ואומרת שהיא עוד לא החליטה, היא רוצה ללמוד את הסוגיה.

צבי הנדל: היא לא בטוחה שהיתה הצלחה כל כך גדולה בגירוש היהודים מגוש-קטיף.

צבי הנדל: מה עוד צריך לקרות אחרי מה שאנחנו רואים בימים האחרונים, כדי שייפקחו העיניים של המדינאים שלנו?

צבי הנדל: מה עוד לא קרה וצריך לקרות?

צבי הנדל: מי עוד לא שמע מאיזה מפקד או מאיש שב"כ או מראשי השב"כ דיווח מדוקדק על כך שכמות אמצעי הלחימה בחבל-עזה גדלה בסדרי גודל – לא ב-20%, לא ב-300%, אלא בסדרי גודל – וגם באיכות?

משה שרוני: - - -

צבי הנדל: כשאני אשאל אותך תענה לי.

צבי הנדל: גם באיכות וגם בכמות.

צבי הנדל: שכר מינימום לא עוזר לאף אחד שרוצחים אותו, כבודו.

צבי הנדל: לכן אני אומר שכדאי לנו ללמוד מהעבר.

צבי הנדל: עזבו את הוויכוחים – אמרתי לכם, לא אמרתי לכם - כי מה שהולכים לעשות ביהודה ושומרון, אם, חס וחלילה, יצליח אולמרט לעשות את זה, ממניעים - אני לא יודע איזה מניעים יש לו, גם לו יש תיקים פליליים, אני לא יודע מה המניעים שלו, אבל אם הוא יצליח, חס וחלילה, כל לב מדינת ישראל יהיה במצב של שדרות ואשקלון.

צבי הנדל: היום ה"חמאס" שולט באמת רק בחבל-עזה.

צבי הנדל: ביהודה ושומרון עוד לא.

צבי הנדל: הואיל והיושב-ראש אומר שאני צריך לסיים, אומר רק שאני מתפלל שלוש פעמים ביום שהשכל הישר וההיגיון הבריא הכי בסיסי של העם שלנו יחזרו אליו.

צבי הנדל: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

מגלי והבה: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

מגלי והבה: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת חיים אורון וחבר הכנסת מאיר פרוש.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מניח שכל אחד מחברי הכנסת יברך על כך שמעלים את שכר המינימום, אם כי לטעמי השיטה החברתית הצודקת יותר לטיפול בסוגיית העובדים העניים היא מס הכנסה שלילי, שיש עליו המלצות רבות מאוד.

זבולון אורלב: הממשלה בחרה, מסיבות פוליטיות של מפלגת העבודה, בשיטת שכר המינימום.

זבולון אורלב: הבעיה העיקרית היא שאין במדינת ישראל אכיפה של חוקי העבודה.

זבולון אורלב: המופקדים על כך במשרד התמ"ת, במכוון או שלא במכוון, מצמצמים מאוד את יכולת האכיפה, ואם איני טועה, אין אפילו שני מניינים של מפקחים על קיום כלל חוקי ההגנה על העובדים.

זבולון אורלב: חוקי ההגנה על העובדים הם רבים מאוד, הם קשורים גם בסוגיית העובדים הזרים, גם בסוגיית ניצול בני נוער, גם בסוגיית חוק שעות עבודה ומנוחה, פיצויים וכיוצא באלה.

זבולון אורלב: נער הייתי גם זקנתי והייתי בהרבה מאוד דיונים בוועדות שונות כאן בכנסת – גם בוועדת העבודה והרווחה, בוועדה לביקורת המדינה ובוועדת החינוך – וחרף כל המחאות והדרישות של הכנסת לתקן את הסוגיה הזאת, לא נעשה דבר.

זבולון אורלב: יש עוני בקרב העובדים – אצל 42% מכלל האנשים שחיים מתחת לקו העוני אחד מבני המשפחה עובד.

זבולון אורלב: אצל 4% שני בני המשפחה עובדים.

זבולון אורלב: לכן, לדעתי מרוקנים חוקים בכך שמגדילים את שכר המינימום אם לא מלווים זאת גם באכיפת החוק.

זבולון אורלב: לפני ימים אחדים קראנו על ניצול מחפיר בהעסקת נוער; אנחנו שומעים על ניצול מחפיר של עובדים גם בחברות שמירה, ניצול של עובדי קבלן, של עובדי חברות כוח-אדם ועוד.

זבולון אורלב: רבותי, אנחנו מחוקקים חוקים מצוינים, שאמורים להגן על העובדים במדינת ישראל, והדרישה החד-משמעית של הכנסת צריכה להיות בסוגיית האכיפה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורלב.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת מאיר פרוש וחבר הכנסת אליהו גבאי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נצביע בעד החוק הזה.

חיים אורון: אני חושב שהחוק טוב, אבל אני כבר אומר כאן שבוועדת הכספים נכניס הסתייגות.

חיים אורון: בהסתייגות נבקש להכניס לחוק את מה שמופיע בדברי ההסבר.

חיים אורון: המקום היחיד שבו מופיע הסכום 4,600 שקלים שכר מינימום כמטרה הוא דברי ההסבר.

חיים אורון: אני למדתי שדברי ההסבר אינם חלק מהחוק.

בנימין אלון: ובתעמולת הבחירות.

חיים אורון: היות שאני לא עוסק בזה, המבחן של הכנסת הוא אם היא תקבע את הסעיף הזה כסעיף מטרה.

חיים אורון: יש סעיף מטרה בחוקים רבים מאוד, ואנחנו נציע שסעיף המטרה יופיע גם בחוק הזה.

ראובן ריבלין: מנחם בגין היה אומר על זה: המובן מאליו, טוב שייאמר.

חיים אורון: לכבוד הוא לי ללכת בעקבותיו של מנחם בגין בנושא הזה.

חיים אורון: מי שחושב שאפשר להתמודד עם הפערים בחברה הישראלית בכלי אחד – טועה.

חיים אורון: אני לא מאמין שרבים חושבים כך.

חיים אורון: למשל, חבר הכנסת ריבלין, מונח כאן על שולחננו דוח השכר של המחלקה לאכיפת השכר בסקטור הציבורי.

חיים אורון: רוב חברי הכנסת קוראים בדוח את הפרקים שעוסקים ב"פיק".

חיים אורון: אני מציע לחברי הכנסת להתחיל לקרוא את הספר הזה מהסוף או מהאמצע.

חיים אורון: הסוף והאמצע עוסקים בשכר של העובדים הדירוגיים.

חיים אורון: בתוך החוברת שהונחה היום על שולחן הכנסת מופיע פער בין מי שמשתכרים שיא של קרוב ל-100,000 שקל ובין קבוצה גדולה מאוד של עובדים, יותר ממחצית עובדי המדינה, שדרגות השכר שלהם מאוד נמוכות וחלקם מקבלים הבטחת הכנסה.

חיים אורון: חבר הכנסת אורלב, שכר מינימום אינו תחליף למס הכנסה שלילי, ומס הכנסה שלילי אינו תחליף לשכר מינימום.

זבולון אורלב: מסכים.

חיים אורון: אלה שני כלים, וצריך לבחון כל אחד מהם במקומו.

חיים אורון: הם לא תמיד פועלים על אותן אוכלוסיות, כי לאב ואם שמרוויחים שכר מינימום אבל יש להם עשרה ילדים מס הכנסה שלילי לא פותר את הבעיה.

חיים אורון: לכן מס הכנסה שלילי הוא תשובה חלקית להבטחת הכנסה ולדברים אחרים.

חיים אורון: מס הכנסה שלילי הוא קצת ססמה, כמו שכר מינימום.

חיים אורון: אני יכול לומר שבאופן עקרוני אני בעד מס הכנסה שלילי, אבל האוצר ישים את הרף כל כך נמוך עד שאני אומר: עזוב אותי, אני לא רוצה בכלל.

חיים אורון: תשאיר אותי עם המנגנון הקיים.

חיים אורון: אם לא נצליח להגיע למצב שבו ההכנסה ברוטו, זאת שיוצאת מתוך המערכת הכלכלית, לפני תיקוני הקצבה ולפני תיקוני המס, תהיה יותר גבוהה מזו שבמצב הקיים, אנחנו מטילים על מערכת המס ועל מערכת הקצבאות עומס שהן לא יוכלו לעמוד בו.

חיים אורון: הן יקרסו, הן כבר קורסות.

חיים אורון: לכן צריך לפעול בממד הזה גם בשכר מינימום וגם בפנסיה חובה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אורון.

מגלי והבה: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נמצא.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת אליהו גבאי.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: חברי הכנסת שנמצאים כאן ורוצים להירשם, אני סוגר את הרשימה.

מגלי והבה: מי שרוצה להשתתף בדיון, שיירשם.

מגלי והבה: לאחר מכן הרשימה נסגרת.

מגלי והבה: חבר כנסת שאני קורא בשמו ולא נמצא כאן מאבד את תורו.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני, לרשותך שלוש דקות.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התבשרנו על שחרורו של האזרח שנחטף בשכם ושוחרר מייד.

אליהו גבאי: מדוע שחררו אותו?

אליהו גבאי: הם נותנים את התשובה: אחרי שנודע להם שהוא אזרח אמריקני, הם פחדו מה יקרה.

אליהו גבאי: כלומר, אם הוא היה אזרח ישראלי, הוא היה צפוי לחיסול.

אליהו גבאי: זה צריך לתת לנו מדד אחד - אם הטרוריסטים הפלסטינים ידעו שעל כל פשע שהם עושים הם יקבלו מנה אחת אפיים, הם יחשבו פעמיים מה הם עושים.

אליהו גבאי: כלומר, דם יהודי הוא הפקר אם הוא ישראלי, אבל אם יש לו אזרחות אמריקנית, צריך להיזהר בגלל הפחד.

אליהו גבאי: את הפחד צריך להכניס לכל אחד ואחד.

אליהו גבאי: אילו ידענו להכות במנהיגות של ה"חמאס" כפי שבהתחלה, אם אתם זוכרים - מתי הטרור נפסק?

אליהו גבאי: כאשר פגענו ברנתיסי, כאשר פגענו בשיח' יאסין.

אליהו גבאי: לא צריכה להיות הבדלה.

אליהו גבאי: מנהיגות פוליטית שמקבלת החלטות של טרור, צריך להתייחס אליה כאל טרוריסטים.

אליהו גבאי: לא החומה תקבע, לא המיגון של שדרות יקבע, אלא איך עם ישראל מגן ושם את האנשים האלה במקומם.

אליהו גבאי: הם צריכים לדעת שדם יהודי אינו הפקר.

אליהו גבאי: אם ילדי שדרות לא ישנים, ילדי עזה לא יישנו.

אליהו גבאי: אחרת איש לא יגיד שאנחנו לא אשמים.

אליהו גבאי: כנסת ישראל צריכה לדעת את המענה, ושר הביטחון שעמד כאן לא יכול להשתמש בסתם מלים נבובות.

אליהו גבאי: הציבור בשדרות ובעוטף-עזה רוצה תשובות.

אליהו גבאי: כעת לנושא שכר המינימום.

אליהו גבאי: רבותי, אני מברך על ההצעה של שכר מינימום, אבל תדעו לכם שזו זריית חול בעיניים, זה מעט מדי ולעג לרש.

אליהו גבאי: במה ישתמשו ב-250 השקלים האלה?

אליהו גבאי: בשביל עליית מחיר החלב?

אליהו גבאי: בשביל עליית מחיר הלחם?

אליהו גבאי: במה ישתמשו?

אליהו גבאי: אנחנו מתבשרים על עליית הארנונה, על עליית שכר הלימוד, על עליית מחיר החשמל.

אליהו גבאי: זה לזרות חול בעיני האוכלוסיות החלשות.

אליהו גבאי: הנה תסתכלו: העשירון העליון מטפס, כל פעם אנחנו מתבשרים על עוד עלייה של מאות אלפי שקלים אצלם, ולחלשים מוסיפים כמה שקלים.

אליהו גבאי: רבותי, זה לא מענה לעניים, זה לא מענה לאוכלוסיות החלשות, זו לא ממשלה חברתית אלא ממשלה רומסת.

מגלי והבה: תודה.

אליהו גבאי: רבותי, אחד הסימנים לצמיחה הוא העלאת שכר המינימום, כי האוכלוסיות המבוססות של העשירון העליון מיצו את הצריכה שלהן במשק, לעומת האוכלוסיות החלשות שלא מיצו.

אליהו גבאי: אם ניתן להם יותר אפשרות לצרוך, הם יצרכו.

אליהו גבאי: לכן תהיה צמיחה יותר גדולה.

אליהו גבאי: בואו נביא בשורה לציבור, שהתוספת הזאת היא לא לעג לרש אלא תהיה גדולה יותר.

אליהו גבאי: אנחנו נתמוך בכל עלייה, אבל היא צריכה להיות קצת יותר נדיבה, עם תקווה ולא עם - - -

מגלי והבה: תקפיד על הזמן שלך, אדוני.

מגלי והבה: אמרתי לך שסיימת.

אליהו גבאי: סליחה.

אליהו גבאי: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אברהים צרצור, בבקשה; שלוש דקות.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת יעקב מרגי.

אברהים צרצור: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אף שהדיון היום הוא בהעלאת שכר המינימום, אינני יכול לעמוד ליד הדוכן הזה בלי להתייחס לטבח שבוצע על-ידי צה"ל ביום שישי שעבר בחופה הצפוני של רצועת-עזה.

אליהו גבאי: איזה טבח?

אליהו גבאי: זה לא טבח.

אליהו גבאי: למה להאשים?

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, עכשיו סיימת לדבר.

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, עכשיו סיימת לדבר.

אברהים צרצור: תאמין לי, אתה אמרת - - -

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אליהו גבאי: למה להאשים?

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, עכשיו ירדת מהבמה.

מגלי והבה: תן לחבר הכנסת צרצור להגיד את דבריו.

אברהים צרצור: אמרת בדברים שלך דברים מקוממים מאוד, שהיינו אמורים להתייחס אליהם, דרך אגב, אבל אנחנו העדפנו להתעלם ממה שאמרת.

אברהים צרצור: עכשיו תן לנו להגיד את מה שאנחנו מאמינים בו.

אליהו גבאי: אתה עוזר לתעמולה הפלסטינית.

אברהים צרצור: די, אמרת מספיק.

אברהים צרצור: תאמין לי.

אברהים צרצור: אני לא אתייחס לטבח עצמו ולהשלכותיו, אבל אני אעשה כאן והיום דבר שלפי מיטב ידיעתי והכרתי לא נעשה מעולם בבית הזה.

אברהים צרצור: אני אקרא את שמותיהם של שבעת בני משפחת ע'אליה שנקצרו על-ידי צה"ל על לא עוול בכפם: עלי ע'אליה, אב המשפחה - - -

אליהו גבאי: קראת את שמם של אלה שנרצחו - - -

אברהים צרצור: עלי ע'אליה, אב המשפחה - - -

אביגדור יצחקי: תפסיק עם הדבר הזה.

אליהו גבאי: אלה שנרצחו קראת?

יעקב מרגי: - - -

אליהו גבאי: מה זה לקרוא את השמות?

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, שב במקומך.

קריאות: - - -

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

אברהים צרצור: ברוך השם, לקורבנות היהודים, דרך אגב, יש אנשים שמקריאים את שמותיהם בכל מקום, בכל רגע, אבל לצערי הרב קורבנות פלסטינים אינם מוצאים מקום ששמותיהם יוזכרו.

אברהים צרצור: הגיע הזמן שמעל במה זאת יוזכרו גם קורבנות פלסטינים, כמו קורבנות יהודים, ששמותיהם יוזכרו זה לצד זה, כדי לשלוח מסר שאין הבדל בין דם לדם.

אריאל אטיאס: - - -

אברהים צרצור: אני לא בא לכאן להזכיר שמות - -

יעקב מרגי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת מרגי, תיכף תעלה לכאן.

אביגדור יצחקי: - - -

אברהים צרצור: - - כדי לקנטר ולא כדי להאשים אף אחד.

אברהים צרצור: באתי לכאן כדי להעביר מסר שכולנו מחויבים לו: צריך להעביר מסר שאין הבדל בין דם לדם.

אברהים צרצור: לכן אני ממשיך.

אריה אלדד: גם ביום שיתברר - - -

אברהים צרצור: עלי ע'אליה, אב המשפחה, בן 43.

אברהים צרצור: ראיסה ע'אליה, אם המשפחה, בת 36.

אברהים צרצור: הבן הית'ם, בן שמונה חודשים.

אברהים צרצור: הבת סאברין, בת שבע שנים.

אברהים צרצור: הבת הנאדי, בת שנתיים.

אברהים צרצור: הבת אלהאם, בת 17.

אברהים צרצור: וע'אליה ע'אליה, בת 23.

מגלי והבה: אבקש לסיים.

מגלי והבה: משפט סיום.

אברהים צרצור: יהי זכרם ברוך.

אברהים צרצור: לסיום, כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, דוח העוני בישראל, שפורסם לאחרונה על-ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה, כהכנה לקראת פורום קיסריה ה-14, מצביע על כך שהסיבות המרכזיות לעוני הן השכלה נמוכה והקיצוץ בסיוע הממשלתי לשכבות החלשות.

מגלי והבה: תודה.

אברהים צרצור: יש מקום שהממשלה הזאת, נוסף על הצעת החוק להעלאת שכר המינימום, גם תציע תוכנית מקיפה שתביא לתפנית בכל מה שקשור למעמדה של האוכלוסייה הערבית, שהוא מעמד נמוך מאוד.

אברהים צרצור: תודה.

מגלי והבה: חבר הכנסת יעקב מרגי.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי כבוד השר, חבר הכנסת אברהים צרצור, אנחנו בהגינות קצת שונים, ויש לנו קצת כבוד, ולא מסיקים מסקנות ולא רצים מייד, אבל איך תרגיש אם מחר-מחרתיים יתברר שהם נרצחו על-ידי אחיהם מה"חמאס"?

אביגדור יצחקי: הוא לא מתבלבל.

יעקב מרגי: איך תרגיש כשתבין סוף-סוף שמי שמכה והורג ומזיק לעם הפלסטיני הוא לא אחר מאשר ההנהגה הפלסטינית?

יעקב מרגי: תבינו את זה.

יעקב מרגי: תאמינו לי, כשאני שמעתי - - -

טלב אלסאנע: איזו דאגה גדולה.

טלב אלסאנע: מי כובש שם?

יעקב מרגי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, תלמד, יש אנשים שונים.

יעקב מרגי: מה לעשות?

מגלי והבה: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יעקב מרגי: יש אנשים שונים קצת.

יעקב מרגי: כשאני שמעתי בתקשורת בפעם הראשונה את האסון שקרה למשפחה הזאת ושמעתי את הילדה בוכה, לא יכולתי לעצור את דמעותי.

יעקב מרגי: אני לא יודע כמה פעמים קרה לכם שחפים מפשע התרוממו באוויר.

אברהים צרצור: - - -

מגלי והבה: אל תפריע.

יעקב מרגי: אל תטיפו לנו.

ואסל טאהא: - - -

יעקב מרגי: הם נרצחו בידי אנשי ה"חמאס".

יעקב מרגי: אספר לך משהו: אנחנו עם – אני לא רוצה להגיד לך איזה עם.

יעקב מרגי: אתה יודע שהפצועים הגיעו לבתי-חולים בלי רסיסים בגופם?

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

יעקב מרגי: "רופאים לזכויות אדם" – הרופאים התעסקו קודם כול בהעלמת ראיות ולא בהצלתם.

יעקב מרגי: על מה אתם מדברים?

יעקב מרגי: אם צה"ל היה מכה כמו שצריך ביורי ה"קסאם", ולא חס על חפים מפשע, כמו שעושים אחרים, תאמין לי שהתוצאות היו אחרות.

יעקב מרגי: לא היו "קסאמים" על שדרות ולא היו נפגעים חפים מפשע.

יעקב מרגי: למה?

ואסל טאהא: מה זה שייך?

יעקב מרגי: כי אנשי ה"חמאס" הנאלחים משתמשים באוכלוסייה.

מגלי והבה: חבר הכנסת ואסל טאהא.

ואסל טאהא: רק בשיח נגיע לשלום.

ואסל טאהא: רק בשיח.

מגלי והבה: תהיה לך הזדמנות לעלות לבמה.

ואסל טאהא: זה כבר 100 שנים.

מגלי והבה: חבר הכנסת ואסל טאהא, שמענו אותך.

יעקב מרגי: איך אתם לא עומדים פה ומגנים בתוקף את אותם מחבלים מרצחים שמשתמשים באוכלוסייה חפה מפשע כמחסה אנושי?

יעקב מרגי: אחר כך אתם באים להטיף לצה"ל?

יעקב מרגי: צה"ל הוא הצבא הכי הומני, הכי נקי כפיים.

ואסל טאהא: רואים, רואים.

יעקב מרגי: בתנאים שהמחבלים כופים על צה"ל - - -

ואסל טאהא: - - -

טלב אלסאנע: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת ואסל טאהא.

יעקב מרגי: תבדוק את המספר הזה.

מגלי והבה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, תהיה לך הזדמנות לדבר כאן.

טלב אלסאנע: שמענו כבר 50 שנה.

מגלי והבה: אבל עכשיו יש לך הזכות לענות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שכר המינימום – סליחה על הצרידות – חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני רוצה להמשיך מנהג יפה שהתחלת בקדנציה הזאת ולפרגן למפלגת העבודה על ההסכם הקואליציוני, כמו שאת עשית, כי בדרך כלל בבניין הזה לא תמצאי את זה הרבה פעמים.

מגלי והבה: אתה צריך לסיים.

מגלי והבה: משפט סיום.

יעקב מרגי: אני רק רוצה להזכיר כמה ראשי המשק ושר האוצר לשעבר הפחידו אותנו מעדכון שכר המינימום: המשק יקרוס, ייפלטו למשק אלפי עובדים, אתם תמוטטו את המעסיקים.

יעקב מרגי: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני רוצה לומר לך שזאת רק ההתחלה, והתחלה טובה.

יעקב מרגי: אנחנו מברכים על זה, וודאי וודאי שנתמוך בחוק הזה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אורי אריאל, ואם הוא אינו נוכח – חבר הכנסת אבשלום וילן.

מגלי והבה: אחריו - חברי הכנסת יוסי ביילין ושלי יחימוביץ.

מגלי והבה: אדוני, בבקשה; שלוש דקות.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהחוק הזה חשוב, שהוא בפירוש פריצת דרך חברתית משמעותית.

אבשלום וילן: מחצית השכירים בארץ אינם מגיעים לתשלום מס הכנסה.

אבשלום וילן: הפערים בין העשירון העליון לעשירון התחתון במדינת ישראל היום הם 1:13.8, כמעט 1:14.

אבשלום וילן: לאחר תשלומי העברה, קצבאות ילדים, ביטוח לאומי, קצבאות זיקנה וכו' הם 1:7.7.

אבשלום וילן: 1:7 – זה יותר גבוה מבמערב-אירופה.

אבשלום וילן: ב-1948 היינו המדינה השוויונית ביותר בעולם המערבי מבחינת הפערים הכלכליים באוכלוסייה.

אבשלום וילן: באמצע שנות ה-80 היינו במדרגה של מערב-אירופה, של גרמניה, של צרפת ושל בריטניה.

אבשלום וילן: היום אנחנו חברה שיש בה, אולי אחרי ארצות-הברית, הפערים הכלכליים הגדולים ביותר, ולא היה צריך לקרוא את דוח העוני העולמי שהתפרסם אתמול כדי לראות שאנחנו במקום הראשון בתחום העוני במדד של הארצות המפותחות, ובנושא קצבאות הילדים אנחנו בתחתית הרשימה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, על מה מפלגתך מנהלת כרגע משא-ומתן עם יהדות התורה?

אבשלום וילן: שים לב – על החזרת הקצבאות לא בצורה שוויונית, ולא בעקומה ישרה או יורדת, אלא חבר הכנסת הלפרט חזר והציע את הנוסחה של עקומה עולה, שבה ככל שיש יותר ילדים תתקבל בגין הילד האחרון קצבת ילדים גדולה יותר.

אבשלום וילן: זה הדבר הכי אנטי-סוציאלי שיכול להיות.

אבשלום וילן: לכן, על רקע זה, אני באמת חושב שאם נתחיל לטפל באי-שוויון האמיתי, קודם כול בהקטנת פערי ההכנסה, יש סיכוי שנתקדם.

אבשלום וילן: לפני שבועיים או שלושה שבועות ראתה הכנסת את העלאת מחירי הלחם, והיום היה בוועדת הכלכלה דיון על העלאת מחירי החלב.

אבשלום וילן: הבעיה אינה במנגנונים להעלאת מחיריהם של מוצרי יסוד.

אבשלום וילן: הבעיה היא ביכולת ההשתכרות ובעובדה שהחברה הישראלית משנת 1985 ועד היום פתחה פערים כל כך גדולים, שאנחנו, אותו קומץ, מיעוט, שנאבק על הקטנתם, נתפס כארכאי, ירחמיאלי, שלומיאלי.

אבשלום וילן: אני רוצה לברך את מפלגת העבודה, את יושב-ראש מפלגת העבודה, את שר האוצר, את הממשלה, על כך שסוף-סוף מתחילים לעשות את הצעד הראשון.

אבשלום וילן: אני לא יודע אם יהיה לזה המשך, וחוששתני – שר האוצר דיבר על חמלה.

אבשלום וילן: שר האוצר, אני לא חושב שאנחנו צריכים חמלה.

מגלי והבה: אדוני, אתה צריך לסיים.

אבשלום וילן: אנחנו צריכים צעדים כלכליים שיקטינו את הפערים בהכנסה, ואז לא תהיה בעיה של התייקרות הלחם ב-3% ולא של התייקרות החלב ב-4%, אלא המרווח יצטמצם.

אבשלום וילן: זאת המטרה.

אבשלום וילן: לכן, אדוני היושב-ראש, זה צעד ראשון לעובד, אבל זה צעד מאוד מאוד חשוב לחברה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי ביילין.

מגלי והבה: אחריו - כפי שאמרתי קודם, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ואחריה - חבר הכנסת יואל חסון.

מגלי והבה: אדוני, בבקשה; שלוש דקות.

יוסי ביילין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סיעת מרצ-יחד תשמח לתמוך בחוק הזה.

יוסי ביילין: אנחנו נעקוב אחר ביצועו.

יוסי ביילין: על-פי הכתוב פה, העלייה למעשה היא הרבה יותר קטנה מזו שדובר בה בהתחלה, ואותם 1,000 דולר עוד רחוקים מאתנו מאוד.

יוסי ביילין: הקטע שבו החוק יידון בוועדה תמיד מפחיד את מי שמכיר ועדות, כי הוא עלול להסתיים במקום אחר לגמרי, אבל הלוואי שיהיה אפשר באמת להגדיל את שכר המינימום.

יוסי ביילין: בעיני הגדלת שכר המינימום היא צעד הרבה יותר נכון מהנהגת מס הכנסה שלילי.

יוסי ביילין: הדאגה הגדולה היא לאכיפה.

יוסי ביילין: אני רוצה לומר לחברי חברי הכנסת, שלא פעם אני מסייר במקומות עבודה.

יוסי ביילין: לפני זמן לא רב מאוד ביקרתי במקום עבודה שהיו בו בעיקר נשים, ושאלתי אותן כמה הן משתכרות.

יוסי ביילין: שמעתי שם תשובות משונות: 1,800 שקל, 2,200 שקל – אדוני היושב-ראש, אתה מכיר את המגזר הזה היטב.

מגלי והבה: לצערי, כן.

יוסי ביילין: עברתי ממקום ייצור למקום ייצור, והיו שם שולחנות ייצור.

יוסי ביילין: אחרי שעברתי את כל המפעל וכמעט לא פגשתי מישהי שהשתכרה שכר מינימום, שהיה אז עוד יותר נמוך מאשר עכשיו – יושב-ראש המרחב של מועצת הפועלים ליווה אותי, אמרתי לו: בוא ניגש ישר לתחנת המשטרה הקרובה ונדווח על עבירה חמורה מאוד על החוק.

יוסי ביילין: יש שכר מינימום, ותראו מה שקורה כאן.

יוסי ביילין: הוא אמר לי: יוסי, תשתוק, תשתוק.

יוסי ביילין: אמרתי לו: מה אתה מציע לעשות?

יוסי ביילין: אתה מודע לזה?

יוסי ביילין: והוא אמר: ודאי שאני מודע לזה.

יוסי ביילין: אם אני אדווח למשטרה שבעל הבית עובר על חוק שכר מינימום, הוא יסגור את המפעל הזה, שהוא לא מפעל היי-טק מאוד מפורסם בארץ, אלא משהו אחר לגמרי, ואפילו קשה לקרוא לזה "לואו-טק", ואין פה עבודה לנשים שאין להן עבודה אחרת.

יוסי ביילין: לכן, אני אומר לכם: גם אני עבריין.

יוסי ביילין: במקום ללכת למשטרה הלכתי למקום אחר וסיירתי גם בו.

יוסי ביילין: אני אומר לעצמי שזה בוודאי לא המקום היחיד, ואפילו לא אחד המעטים.

יוסי ביילין: אנחנו חיים כאן במין שתי שכבות:

יוסי ביילין: השכבה האחת שבה החוק נאכף – בעיקר במישור הממשלתי והציבורי, החוק ייאכף שם, והשכבה האחרת היא המון מקומות פריפריאליים.

יוסי ביילין: מקומות פריפריאליים זה לא מי-יודע-מה, זה חצי שעה מכאן, ושם לא חולמים – לא העובד שמשלים עם זה, לא המעביד שמשלם את השכר ולא מי שמגן עליו, כלומר ההסתדרות – לתבוע את זה.

יוסי ביילין: אני פשוט חושש.

יוסי ביילין: כאמור, אני בעד החוק הזה, נצביע בשבילו, הוא חשוב, אבל כשאני חושב על המקומות האלה, שהעובדים בהם מסתכלים עלינו עכשיו ואומרים לעצמם, יופי, הם מעבירים חוקים, הם חושבים שזה מתממש, אבל לנו לא יעלה שכר העבודה אפילו בפרוטה - על זה אנחנו מוכרחים לתת את הדעת, כי אחרת אלה סתם מלים.

יוסי ביילין: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יוסי ביילין.

מגלי והבה: אני מזמין את חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מגלי והבה: אחריה - חבר הכנסת יואל חסון, ואחריו - חבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: בבקשה, גברתי; שלוש דקות.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כל פרח ניהול שמגיע למפעל חדש יודע שהוא צריך לייעל, להבריא, לקצץ בשומנים.

שלי יחימוביץ': ואז מה הוא עושה?

שלי יחימוביץ': או שהוא מוריד את השכר או שהוא מפטר עובדים, כי עלות השכר גבוהה מדי.

שלי יחימוביץ': יש מין כלל כזה: עלות השכר גבוהה מדי תמיד למשכורות הנמוכות ביותר.

שלי יחימוביץ': זו קלאסיקה של התנהלות.

שלי יחימוביץ': מגיע מנכ"ל מפעל "בגיר" ל"בגיר", מגלה שעלות השכר גבוהה מדי, מפטר 1,117 עובדות, כי עלות השכר שלהן גבוהה מדי, הן משתכרות שכר מינימום, הן תופרות, וחודש אחרי זה הוא כבר מעלה לעצמו את השכר ל-600,000 שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': כלומר, 3,500 שקלים זאת משכורת גבוהה מדי, אבל 600,000 זאת משכורת סבירה לחלוטין.

שלי יחימוביץ': זה מין לוגיקה מעוותת כזאת שקנתה לה אחיזה אצלנו בשיח הציבורי וגם בשיח המוסרי.

שלי יחימוביץ': שכר גבוה מדי הוא תמיד שכרו של העני ביותר.

שלי יחימוביץ': גם בבנק הפועלים פוטרו עובדים.

שלי יחימוביץ': זה לא שהמשרות האלה נשארו ריקות, אותם 800 עובדים שפוטרו, הובאו במקומם עובדי חברות כוח-אדם בשכר נמוך מאוד, ועכשיו הם מושכים לעצמם משכורות של יותר מ-30 מיליון שקלים בשנה.

שלי יחימוביץ': המתנגדים הכי גדולים לשכר מינימום הם אנשים שבשכר המינימום קונים לעצמם קופסת סיגרים משובחים.

שלי יחימוביץ': אין להם בכלל יכולת להכיל את המשמעות של לחיות משכר מינימום, אבל הם מתנגדים.

שלי יחימוביץ': הם מתנגדים, כי זה יזיק למשק וכן הלאה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': מי שמתנגד להעלאת שכר מינימום חושב שבני-אדם מתחלקים לקסטות: שיש אנשים שנמשחו מראש, יש להם איזה ייעוד, איזה גורל לחיות חיי מלכים ולהרוויח הרבה מדי כסף, ויש דבר כזה יותר מדי כסף; ויש אחרים שנולדו לגורל אחר, הגורל ייעד להם להיות עניים.

שלי יחימוביץ': ואין שום צורך לשנות את הסדר החברתי, כי זה טיבו של העולם.

שלי יחימוביץ': יש משהו מעוות בבסיס התפיסה הזאת.

שלי יחימוביץ': אין דבר צודק יותר משכר המינימום, ואני גאה להיות חברה במפלגה שהשיגה סוף-סוף העלאה משמעותית של שכר המינימום והכרה בצורך להעלות את שכר המינימום על בסיס קבוע.

שלי יחימוביץ': אני גאה בהישג הזה של מפלגת העבודה, גאה מאוד ומקווה שיהיה לו המשך.

שלי יחימוביץ': אם כי גם עכשיו, עלייה של 14% בשכר לאדם שמרוויח כל כך מעט היא עלייה חריגה ביותר במשק הישראלי בכלל.

שלי יחימוביץ': ולסיום, לא רק שאין דבר מוסרי מהעלאת שכר המינימום, אין גם דבר יותר כלכלי ממנה.

שלי יחימוביץ': כי אדם שמרוויח מעט ומעלים לו את השכר, אדם כזה הולך וקונה בכל השכר שלו ומניע את גלגלי המשק.

שלי יחימוביץ': אדם שמרוויח הרבה ומעלים לו את השכר, משקיע את הכסף הזה בכל מיני השקעות בחו"ל.

שלי יחימוביץ': משפט אחרון, ברשותך, אדוני היושב-ראש:

שלי יחימוביץ': זאת שגיאה לחשוב שכלכלה עומדת בניגוד למוסר.

שלי יחימוביץ': כלכלה זה לא מדע, כלכלה זה השקפת עולם.

שלי יחימוביץ': מי שיש לו השקפת עולם מוסרית צריך לשאוף לכך שעובדים ישתכרו שכר שיאפשר להם לחיות בכבוד, וגם לאכוף את קיומו של תשלום השכר הזה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יואל חסון, וכפי שהודעתי קודם, אחריו - חבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: חברת הכנסת לנדבר, שבי בבקשה, כי זה מפריע.

סופה לנדבר: זה לא המקום שלי.

מגלי והבה: לא משנה.

מגלי והבה: את רוצה לדבר, תזמיני את חבר הכנסת שרנסקי ותדברי אתו.

מגלי והבה: קריאה: כדאי לך לשבת במקום, שלא יהיו טעויות.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: בבקשה, חבר הכנסת יואל חסון; שלוש דקות.

יואל חסון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חברים לפני חטאו בזה שדיברו על נושא אחר, שלא קשור לנושא הדיון.

יואל חסון: אני רוצה לומר לחבר הכנסת צרצור, שלא שמעתי אותו ולא שמעתי אף אחד מהרשות הפלסטינית מגיב כאשר אנחנו שומעים שבתאונת עבודה ברשות הפלסטינית, ואנחנו יודעים מה המשמעות של תאונת עבודה של ארגוני הטרור, נהרגו אזרחים כאלה ואחרים; במקרים האלה לא שמעתי אף אחד עומד כאן או במקום אחר ומקריא את השמות של אותם הרוגים.

יואל חסון: אני אומר כאן, מעל הבמה הזאת של כנסת ישראל, בביטחון מלא: אין לי ספק שיוכח שלצה"ל לא היתה יד בעניין, שצה"ל הוא לא זה שהביא לפגיעה במשפחה הזאת, ויהיה ברור שזה עוד סגנון אחד של תאונת עבודה.

יואל חסון: בטוח שצה"ל לא היה בעניין, אין לי ספק בזה.

אברהים צרצור: - - -

יואל חסון: לעניין הדיון שבשבילו התכנסנו כאן.

יואל חסון: אני חושב שהצעת החוק הזאת של הממשלה מוכיחה היום מעל ומעבר, שנושא של שכר מינימום הוא לא דבר שיכול לבוא ולהיוולד במערכת בחירות.

יואל חסון: כי אם הוא היה נולד במערכת הבחירות, היינו מעבירים כאן היום הצעת חוק שכר מינימום מיידי של 1,000 דולר.

יואל חסון: אני חושב שגם מפלגת העבודה וגם כל הממשלה הבינו שאי-אפשר להעלות כאן שכר מינימום בצורה ישירה, מיידית, ב"בום" אחד.

יואל חסון: הרי רק העלאה הדרגתית, כמו שההצעה הזאת מציעה, יכולה לאפשר למשק לעכל שינוי כזה.

יואל חסון: הרי כולנו רוצים שהמשק ידע להתמודד עם כל שינוי בשכר.

יואל חסון: השינוי ההדרגתי הזה, הצעת החוק הזאת, אין ספק שתכין את ראשי המשק, את גורמי המשק העיקריים, להתמודד עם העלאה הדרגתית, ואני חושב שהכיוון הוא נכון.

יואל חסון: אני חושב שגם הביטוי הזה ששמענו כל הזמן, שבישראל צריכה להיות כלכלה של חמלה - כלכלה נכונה היא כלכלה הוגנת, והחוק הזה מביא את הכלכלה של ישראל לכך שתהיה יותר ויותר כלכלה הוגנת, שמצד אחד מאפשרת למשק לפעול ולתפקד ולצמוח ולהתקדם, אבל מצד שני מביאה למצב שהשכר במשק הוא שכר הגון ונכון, ומגיע שכר הגון למי שעובד, ועובד עבודה קשה.

יואל חסון: אני חושב שצריך להוביל כאן מהלך של עצירת ירידת השכר.

יואל חסון: הרי אנחנו לא רוצים להגיע למצב שרוב אוכלוסיית ישראל תחיה פה משכר מינימום.

יואל חסון: הרי אנחנו רוצים שאנשים ישתכרו שכר הולם.

יואל חסון: ומעבר לשכר המינימום שאנחנו מטפלים בו היום, יש בעיה שצריך לשים אליה לב, שגם השכר שהוא לא שכר מינימום הולך ונשחק.

יואל חסון: גם אנשים שמצפים לשכר גבוה יותר רואים את שכרם הולך ונשחק והופך להיות פחות ופחות משמעותי במשק ובעלויות המחיה שיש היום במדינת ישראל.

יואל חסון: לכן אני מברך על הצעת החוק הזאת ותומך בה, ואני מקווה שהיא צעד נוסף גם להפיכת השכר לשכר ריאלי ונכון לכל מי שעובד במדינת ישראל.

יואל חסון: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יואל חסון, שעמד במסגרת הזמן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השרים הירשזון ואטיאס, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לפתוח במשפט אחד לגבי מה שקורה היום סביב רצועת-עזה ולומר באופן הנחרץ ביותר: מי שיורים היום על שדרות ועל יישובי עוטף-עזה הם מרצחים נתעבים.

רן כהן: אין לזה שום הגדרה אחרת.

רן כהן: אלה לא אנשים שנאבקים על החופש שלהם, כי כבר עזבנו אותם לחופשי והיום אין להם שום סיבה בעולם לירות על אזרחים תמימים.

רן כהן: אני רוצה לאחל מכאן עוצמה וביטחון לתושבי שדרות ולתושבי היישובים סביב רצועת-עזה, ולאחל בריאות שלמה לפצוע בבית-החולים "ברזילי", כמדומני, באשקלון.

אריה אלדד: זה מפתיע אותך שהם יורים?

רן כהן: זה לא מפתיע אותי.

רן כהן: אחרי כל הטירוף שאתם יצרתם 38 שנים, אני לא מופתע.

אריה אלדד: הבטחתם שזה לא יקרה - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת אלדד, שמענו את ההערה שלך.

מגלי והבה: בבקשה.

רן כהן: מה שאני לא מופתע - - -

אריה אלדד: - - -

רן כהן: חבר הכנסת אריה אלדד, זה לא על חשבון הזמן שלי.

מגלי והבה: חבר הכנסת רן כהן, חכה שנייה.

רן כהן: מה זה?

רן כהן: שתי דקות?

מגלי והבה: שלוש.

מגלי והבה: התחלת.

מגלי והבה: חבר הכנסת אלדד, שמענו את ההערה שלך.

מגלי והבה: בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר: החוק הזה להעלאת שכר המינימום הוא במפורש הישג – ואני לא מתבייש לומר את זה - הישג למפלגת העבודה, שיכולה להיות גאה על כך שסוף-סוף נעשה צדק לעובדים בישראל.

רן כהן: כמי שחוקק את חוק שכר המינימום הראשוני בכנסת הזאת אני רוצה לברך אתכם על ההישג הזה.

רן כהן: נכון, זה מעט מדי, זה קצת מאוחר מדי, אבל הרבה יותר טוב שזה נעשה היום ולא נדחה לאי-שם בעתיד.

רן כהן: בנושא הזה אני יכול לומר, באמת, ברכה גדולה.

רן כהן: הגיע הזמן שהדבר הזה ייעשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אומנם לא מדובר בהעלאה ל-1,000 דולר, כפי שהובטח, אלא רק ב-500 שקלים, וזה עדיין מעט, אבל העובדה שזה יכול להתעדכן ולהביא למצב שבו יותר ויותר אנשים ירצו לעבוד בעבור רמת שכר יותר ראויה, וכבודם של האנשים האלה יהיה רב מכפי שהוא היום, היא כבר סיבה טובה לתמוך בחוק הזה, ולכן אנחנו נצביע בעדו.

רן כהן: אני גם רוצה וחייב להעיר: אני יודע שהממשלה הזאת, עוד לפני שהעלתה את שכר המינימום כבר לקחה חלק מהכסף הזה בהעלאת מחיר הלחם ובהעלאות מחירים אחרות.

רן כהן: ובכל זאת, ההישג הזה הוא הישג, ולדעתי כדאי לדבוק בו ולחזק אותו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד את הדבר הנחרץ ביותר: כאשר העליתי את חוק שכר המינימום הראשון, ב-1987-1986, באו ממשרד האוצר – אדוני שר האוצר הנוכחי, אתה לא מחויב לכלום בשל העבר – ובאו בנק ישראל, ובאו התעשיינים, ואמרו שאני מטורף, כי מה שאני עושה הוא העלאה של האינפלציה ויהיו עשרות אלפי מובטלים.

רן כהן: אדוני השר, אני רוצה שתדע: לאחר שעלה שכר המינימום מ-29.5% ל-45%, האבטלה ירדה והצמיחה עלתה.

רן כהן: אם זה נעשה בתנאים כלכליים נכונים – ואני מציע לך ולחבריך לממשלה, היום שמעתי גם את שר התמ"ת הנוכחי, אלי ישי – תיצרו את התנאים הנכונים כדי שהעלאת השכר הזאת תתאם את הצמיחה הכלכלית, את העלאת הצמיחה, את העלאת התפוקה ואת העלאת הרווחה של העובדים בישראל.

רן כהן: עוד מלה אחת, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, אתה כבר דיברת.

רן כהן: אין לי זמן, לצערי.

רן כהן: משפט אחד תן לי, ובזה אני חייב לסיים, במצוות היושב-ראש.

רן כהן: אדוני השר, בואו לא נשכח רק דבר אחד: עדיין הרעה החולה של המשק הישראלי היא לא שאין חוק שכר מינימום – יש חוק שכר מינימום, אבל הוא לא נאכף.

רן כהן: ובכך האשמה היא כוללת – אשמת הממשלה, משרד התעשייה והמסחר, ההסתדרות.

רן כהן: כל מי שאינם אוכפים את החוק צריכים לדעת: לא מספיק להעלות את השכר בחוק, צריך גם להגביר את האכיפה, כדי שהעובדים בישראל אומנם יקבלו את השכר המשופר.

רן כהן: לשם כך, אגב, חוקקנו חוק, ולא השארנו את זה רק להסכם בין ההסתדרות לבין המעסיקים.

רן כהן: הרי למה חוקקנו חוק?

רן כהן: - -

מגלי והבה: תודה.

רן כהן: - - כדי שיהיה אפשר לאכוף אותו.

רן כהן: ואני מפציר בכם לעשות הכול כדי שהחוק הזה ייאכף והעובדים בישראל יקבלו שכר ראוי, כפי שראוי להם.

רן כהן: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו - את חבר הכנסת ישראל חסון, ואם הוא אינו נוכח – את חברת הכנסת נאדיה חילו.

מגלי והבה: בבקשה; שלוש דקות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הקשבתי לדבריו של המציע, שר הביטחון מר עמיר פרץ, ואני חושב שהוא עקף את הנושא המרכזי.

ג'מאל זחאלקה: בידיו ובידי ממשלת ישראל היום – היום או מחר, מקסימום – להחליט שמפסיקים את מעגל שפיכות הדמים, מגיעים להפסקת אש ולרגיעה מוחלטת.

ג'מאל זחאלקה: הוא יודע – הממשלה יודעת – שאם ממשלת ישראל תכריז על נכונותה להפסקת אש ולהפסקת התוקפנות נגד העם הפלסטיני, נגד האזרחים הפלסטינים – אם ממשלת ישראל תהיה נכונה להפסקת אש, יהיה אפשר להגיע להפסקת אש.

ג'מאל זחאלקה: זאת האמת שמעלימים מהציבור, שמעלימים מדעת הקהל המקומית והבין-לאומית.

אביגדור יצחקי: אתה באמת מאמין בזה?

ג'מאל זחאלקה: ודאי שאני מאמין בזה.

מגלי והבה: חבר הכנסת יצחקי, מהמקום, ועכשיו גם זכות הדיבור של חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תנסה את זה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב יותר מזה, חבר הכנסת יצחקי: אני מאשים את הממשלה שהיא אחראית לשפיכות דם של יהודים ושל ערבים, של פלסטינים ושל ישראלים, מכיוון שהיא מסרבת להתחייב להפסקת אש.

אביגדור יצחקי: - - -

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים.

ג'מאל זחאלקה: המצרים אמרו לכם את זה עשרים פעם.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע את זה.

אביגדור יצחקי: אני לא יודע את זה.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע טוב מאוד שאפשר להגיע מחר להפסקת אש - -

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי.

ג'מאל זחאלקה: - - אז אל תעלו לכאן ותעשו לנו גלגול עיניים מתקדם.

אליהו גבאי: כל מתאבד - - -

ג'מאל זחאלקה: אני לא מאמין למה שנאמר מעל הבמה הזאת.

אליהו גבאי: אתה יודע - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע טוב מאוד - - -

אליהו גבאי: כמה משלמים - - -

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם אפילו יותר מזה: יש היום, פרדוקסלית, יותר אפשרות לכפות הפסקת אש בצד הפלסטיני.

ג'מאל זחאלקה: השאלה היא אם ממשלת ישראל מוכנה להתחייב לזה.

ג'מאל זחאלקה: צריך להעמיד את זה, והציבור ידע: בידיכם למנוע את שפיכות הדמים.

ג'מאל זחאלקה: בידיכם למנוע הריגת אזרחים.

ג'מאל זחאלקה: בידיכם למנוע את ההרג המתמשך - -

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי.

ג'מאל זחאלקה: - - אתם יכולים.

ג'מאל זחאלקה: יש בידכם מקל.

ג'מאל זחאלקה: אם תשימו אותו בגלגל הדמים, הוא ייעצר.

ג'מאל זחאלקה: המקל הזה הוא הכרזה מטעם ממשלת ישראל שהיא מוכנה להפסקת אש, ומי שלא מוכן להפסקת אש הוא האחראי לשפיכות הדמים.

ג'מאל זחאלקה: זאת האמת.

ג'מאל זחאלקה: צריך להעמיד את זה בציבור, ולא לעלות לבמה ולגלגל עיניים.

ג'מאל זחאלקה: אם אדוני ירשה לי, אומר שני משפטים על שכר המינימום.

אליהו גבאי: - - -

מגלי והבה: משפט אחד.

ג'מאל זחאלקה: יש בחוק הזה - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת גבאי, היית כאן ודיברת.

ג'מאל זחאלקה: יש בלבנו חשש שזאת תהיה ההעלאה הראשונה והאחרונה.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר אחד.

ג'מאל זחאלקה: והדברים כתובים כאן.

ג'מאל זחאלקה: הדרך שבה שכר המינימום יתעדכן אחר כך היא דרך פתלתלה ויש בה אלף ואחד תנאים.

ג'מאל זחאלקה: הדבר השני: יש בארץ יותר עקיפה מאשר אכיפה של חוק שכר מינימום.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שיביאו לנו לכאן נתונים על אכיפת שכר המינימום.

ג'מאל זחאלקה: אין מנגנון אכיפה, זו האמת.

ג'מאל זחאלקה: לכן אנחנו יכולים לחוקק חוקים, ועל משכורותיהם של עשרות אלפי אזרחים זה לא ישפיע כהוא זה.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שהממשלה תיזום אכיפה רצינית, כי אם לא, זה נשאר דיו על נייר.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: הכרזה לסגן מזכיר הכנסת.

נאזם בדר: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 91) (איסור קריאה והסתה לאלימות), התשס"ו-2006; הצעת חוק שחרור על-תנאי ממאסר (תיקון מס' 7), התשס"ו-2006; הצעת חוק האזנת סתר (תיקון מס' 3), התשס"ו-2006; הצעת חוק הבלו על הדלק (תיקון מס' 6), התשס"ו-2006; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 92) (הבניית שיקול הדעת השיפוטי בענישה), התשס"ו-2006; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 16) (עדות קרובים), התשס"ו-2006; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 8) (כלים להכנת סם מסוכן או לצריכתו), התשס"ו-2006; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון מס' 14), התשס"ו-2006; הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (מס' 6), התשס"ו-2006.

נאזם בדר: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לסגן המזכיר.

מגלי והבה: (קריאה ראשונה)

מגלי והבה: חבר הכנסת ישראל חסון – אינו נמצא.

מגלי והבה: אני מזמין את חברת הכנסת נאדיה חילו.

מגלי והבה: אחריה - חבר הכנסת יורם מרציאנו, ואחריו - חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

מגלי והבה: בבקשה; שלוש דקות.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרים, לפני ההתייחסות שלי חשוב לי להתחיל באמת בהבעת צער על הטרגדיה שהיתה בעזה, עם המשפחה.

נאדיה חילו: אני ביקרתי אתמול את אחת הפצועות בבית-החולים "איכילוב", ואני חושבת ורוצה לקוות שזעקתה של הילדה מצד אחד, וגם ההתייחסות ופחדם וחרדתם של הילדים בשדרות, יובילו בסופו של דבר לפתרון צודק ולפתרון שכולנו מייחלים לו, פשוט כדי לחסוך את כל הסבל, בעיקר לילדים, שהם קורבנות.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, הנושא שנדון היום קשור בפערי השכר, הביטחון הסוציאלי, הצדק החברתי, ואולי גם הביטחון התזונתי במדינת ישראל – שזה לא דבר מובן מאליו.

נאדיה חילו: הפכנו למדינה עם פערים מאוד מאוד גדולים.

נאדיה חילו: דוח העוני, שפורסם רק לא מזמן, מצביע על מספר העניים ועל הפערים ההולכים וגדלים בין שכבות האוכלוסייה, ובכל החברה האזרחית, הייתי אומרת.

נאדיה חילו: הצעת החוק, לא הייתי אומרת שהיא תפתור את כל הבעיות - אולי היא כן תעזור לחלק מהשכבות העניות, ואני רוצה להזכיר ש-30% מהן שייכים למגזר הערבי, ושהייצוג של העניים בקרב האוכלוסייה הערבית הוא ייצוג יותר גדול - אבל היא תקפיץ חלק מהמשפחות אל מעל קו העוני ותאפשר להן יכולת נשימה מסוימת, יכולת תפקוד ויכולת לחיים אולי טיפה בכבוד.

נאדיה חילו: לכן ההצעה הזאת היא הצעה מאוד צודקת.

נאדיה חילו: לדעתי, ביחס להצעה הזאת אין שום הבדל בין אופוזיציה לבין קואליציה, וחייבים פשוט לתמוך בה, אף שאם תשאל אותי באופן אישי, הייתי מעדיפה שההצעה הזאת תבוא בבת-אחת ובלי הפעימות, פשוט לתת איזו רווחה לאנשים העניים ולאפשר להם באמת לחיות יותר בכבוד.

נאדיה חילו: אם אנחנו מדברים על חוק שכר מינימום, לא ניתן שלא להגיד מלה גם בנושא האכיפה.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים, גם היום יש שכר מינימום.

נאדיה חילו: צריך מאוד מאוד להיזהר – גם חקיקת חוק כזה לא תיתן את האפשרות המיידית ואת הביטחון הסוציאלי של יישום החוק הזה, ולכן מאוד חשוב גם ליצור איזה מנגנון או לשמן את המנגנון הקיים של האכיפה.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שהיום, אף שיש חוק כזה - מקרים רבים מאוד מגיעים והגיעו אלי בעבר על שכר של 2,000 ו-2,500 שקל.

נאדיה חילו: זה גם מאפיין בדרך כלל שכבות מסוימות, ומאפיין גם את הנשים, ואת הנשים הערביות, שגם מפחדות להתלונן, כי אם הן מתלוננות הן עלולות לאבד את אותו מקור הכנסה, וגם אם זה 2,000 או 2,500 שקל, בסופו של דבר זה הלחם של הבית וזה הלחם לילדים.

נאדיה חילו: לכן, גם מנגנון האכיפה הוא מאוד מאוד חשוב.

מגלי והבה: נא לסיים.

נאדיה חילו: רק עוד שני משפטים.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה גם יניע בכלל את הכלכלה הישראלית, בגלל הגדלת כוח הקנייה, וגם זה גורם מאוד מאוד חשוב.

נאדיה חילו: יש הנושא של תשלומי המס.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, עוד שני משפטים.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים ש-48% מהאוכלוסייה לא משלמים היום מס הכנסה, לא כי הם מתחמקים, אלא כי הם לא מגיעים לרף המס.

נאדיה חילו: אדוני השר, זו עוד הכנסה גם למשרד האוצר.

מגלי והבה: תודה.

נאדיה חילו: - - - ולא נדבר על הקשישים, שייטב גם להם – וגם להם יש ייצוג מאוד מאוד גדול בקרב שכבות העוני ואוכלוסיית העוני.

נאדיה חילו: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחברת הכנסת נאדיה חילו.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יורם מרציאנו, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו - חבר הכנסת אביגדור יצחקי, ואם הוא לא נמצא – חבר הכנסת יעקב כהן.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני; שלוש דקות.

יורם מרציאנו: תודה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להשתתף בצער משפחות ההרוגים בתאונת הרכבת שאירעה היום ולאחל החלמה מהירה לפצועים.

יורם מרציאנו: כמו כן אני רוצה להשתתף בצערה של משפחת ע'אליה, שבפיגוע הקשה בחוף עזה מצאו שבעה בני המשפחה את מותם.

יורם מרציאנו: אני חונכתי בבית שבו אמא שלי תמיד אמרה לי, שדמעה של אם יהודייה ודמעה של אם ערבייה היא אותה דמעה, ואני מקווה שלא נראה דמעות לא פה ולא פה.

יורם מרציאנו: אני מבקש גם לחזק מכאן את תושבי שדרות והסביבה, שחיי ילדיהם הפכו לחיי גיהינום, לאור ההתקפות הנוראיות - - -

בנימין אלון: יונתן אנגל שהוא פצוע קשה - - -

יורם מרציאנו: וליונתן אנגל – בוודאי, אדוני, אני מקבל את התיקון.

יורם מרציאנו: אני מבקש לחזק מכאן את תושבי שדרות והסביבה, שחיי ילדיהם הפכו לחיי גיהינום בגלל מטחי ה"קסאמים" של מרצחים שלא מבחינים במי הם פוגעים, והם פוגעים באזרחים חפים מפשע.

יורם מרציאנו: אני באמת מחזק מפה את ידיהם של תושבי שדרות והסביבה, ומקווה שנפסיק לראות את המחזות הנוראים של ילדים שמוצאים את עצמם במקלטים.

יורם מרציאנו: אני שומע גם שהלימודים שם מושבתים, ואני מקווה מאוד שהחיים יחזרו במהרה לתקנם.

יורם מרציאנו: אני גם רוצה לברך היום את שר הביטחון, מר עמיר פרץ, שהיה אבי החוק של שכר המינימום, ואני רוצה לומר לכם שהיום גם הוכח שהבטחת בחירות היא לא רק הבטחה של ערב בחירות, היא הבטחה שמתחילה להתממש.

יורם מרציאנו: לצערי הרב, אתמול התבשרנו שישראל היא במקום הראשון בעולם המערבי מבחינת עוני בקרב ילדים, עוני בקרב קשישים ועוני בקרב שכירים, שביבי נתניהו שלח אותם לעבוד ולמרות זאת הם מצאו את עצמם בדוח העוני שפורסם אמש.

יורם מרציאנו: אני מקווה שהעלאת שכר המינימום, אדוני שר האוצר, תהיה הסנונית הראשונה של החמלה החברתית – שעליה דיברת הן בקריאה הראשונה והן בקריאה השנייה והשלישית של התקציב – וכולי תקווה שזה לא ייעצר בהעלאת שכר המינימום ב-500 שקלים ואנחנו נראה הרבה יותר חמלה עד סוף הקדנציה הזאת.

יורם מרציאנו: אני גם מקווה שלחוק הפנסיה יהיו השלכות מהירות של הורדת מדינת ישראל מהמקום הראשון כמדינה ענייה, וגם שכל הנושא של חוק הקבלנים יצא ויעבור מן העולם.

יורם מרציאנו: אלה יהיו נושאים שלגביהם אנחנו נוכל לומר בסוף הקדנציה הזאת, שהנה באמת יש איזו חמלה חברתית.

יורם מרציאנו: אני מודה לכם.

יורם מרציאנו: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת מרציאנו.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

מגלי והבה: אחריו - כפי שאמרתי, חבר הכנסת יעקב כהן, ואם הוא לא נמצא - אחריו יהיה חבר הכנסת אריה אלדד.

גאלב מג'אדלה: - - -

מגלי והבה: חבר הכנסת מג'אדלה, שומעים אותך עד כאן.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני; שלוש דקות.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אומרים מדי פעם חברי כנסת שהם רועדים כשהם באים להצביע על חוק מסוים.

אביגדור יצחקי: גם אני היום רועד כשאני מצביע על חוק שכר מינימום, אבל בניגוד לרועדים האחרים, אני מחויב לזה בהסכמים הקואליציוניים, ולכן אני אצביע בעד, כמו שיש אחרים שמחויבים לזה בהסכמים הקואליציוניים, אבל לפעמים הם נמנעים.

אביגדור יצחקי: לעצם העניין, הנושא של האכיפה הוא חמור – דיברו עליו, אני לא אחזור על כך.

אביגדור יצחקי: צריך לאכוף את שכר המינימום - - -

מגלי והבה: רק שנייה, חבר הכנסת אביגדור יצחקי.

מגלי והבה: חבר הכנסת מלכיאור וחבר הכנסת וילן.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

אביגדור יצחקי: אי-אכיפת שכר המינימום גורמת לגידול במספר העובדים הזרים במדינת ישראל.

אביגדור יצחקי: צריך לאכוף שם את החוק, והחוק חל גם על העובדים הזרים, אחרת המעסיקים לא יעדיפו עובדים ישראלים.

אביגדור יצחקי: התבשרנו לפני זמן-מה שפתאום יש גידול במספר העובדים היהודים בענף הבנייה ובמספר העובדים הישראלים בענף הבנייה.

אביגדור יצחקי: בין היתר, זה נובע מכך שנאלצנו, לצערי הרב, להקים משטרת הגירה שמטפלת בנושאים האלה, אבל זאת התוצאה.

אביגדור יצחקי: הישראלים בסוף עובדים יותר.

אביגדור יצחקי: הבעיה המרכזית שלי עם שכר המינימום היא לא גובהו.

אביגדור יצחקי: לפי דעתי, יהיו כמה מקומות שבהם המעסיקים יעשו את חשבון הנפש שלהם ויצטרכו לקצץ במספר העובדים, אבל מאחר שהמשק בצמיחה, הדברים האלה לא ישפיעו כל כך על המשק, כי הביקוש לעובדים הולך וגדל, ובסופו של דבר צריך לעבוד בתנאים של ביקוש והיצע.

אביגדור יצחקי: אמרה חברת הכנסת יחימוביץ: כלכלה זה לא מדע, זה תפיסת עולם.

אביגדור יצחקי: בתפיסת עולם, נדמה לי, כולנו מסכימים, אבל במדע נדמה לי שיש בינינו תהומות גדולים, כי בסופו של דבר, כדי שאזרחים יחיו טוב במשק, הם צריכים שיהיה להם אחוז ריבית נורמלי, הם צריכים שמטבע החוץ שלהם לא ישתולל כל יום וכל יומיים; הם נמצאים במשק שאפשר לקחת בו משכנתה בריבית סבירה, הם נמצאים במשק ששוק ההון שלו מפותח, הם נמצאים במשק שבו בסופו של דבר האינפלציה היא מהנמוכות בעולם.

שלי יחימוביץ': זה מאוד מעניין בן-אדם שמרוויח 2,000 שקל לחודש.

אביגדור יצחקי: כי אינפלציה היא דבר הכי גרוע לעשירונים התחתונים, כי האינפלציה מעוותת את חלוקת ההכנסות במשק, נותנת לעשירים יותר ונותנת לעניים פחות.

אביגדור יצחקי: חוק שכר מינימום אינו מלחמה בעוני.

אביגדור יצחקי: אין קשר בין שני הדברים.

אביגדור יצחקי: מלחמה בעוני צריך קודם כול למען אלה שלא מסוגלים לעבוד – הנכים הקשים, האנשים החולים, אותם אנשים שבכלל לא מסוגלים ללכת לעבודה.

שלי יחימוביץ': - - -

אביגדור יצחקי: קודם כול צריך לתמוך בהם בתמיכה ישירה.

אביגדור יצחקי: הנושא האחרון שאני רוצה לדבר עליו, אדוני היושב-ראש - יש מקומות בחברה הישראלית שבהם צריך להיות שכר מינימום דיפרנציאלי, כי כל המתפרות עזבו את כל הכפרים הערביים, הדרוזיים והצ'רקסיים.

אביגדור יצחקי: לפי דעתי צריך לאפשר, אדוני שר האוצר, גם עבודה בשכר אחר באותם כפרים, כדי שבני הכפר, ובעיקר בנות הכפר, יוכלו למצוא מקום עבודה בתוך הכפר.

שלי יחימוביץ': שכר ליהודים ושכר לערבים.

אביגדור יצחקי: אני אצביע בעד החוק.

אחמד טיבי: - - - שיפוי המעסיקים.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת יצחקי.

נאדיה חילו: - - -

אחמד טיבי: - - -

מגלי והבה: הוא סיים את דבריו.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב כהן.

קריאות: - - -

מגלי והבה: חברי הכנסת, שמענו אתכם.

מגלי והבה: כמה מכם דיברו כאן מעל הבמה.

אחמד טיבי: שמענו כאן הצעה מקורית.

ג'מאל זחאלקה: - - -

מגלי והבה: שמענו אותך, חבר הכנסת זחאלקה.

מגלי והבה: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

נאדיה חילו: בשביל דולר ליום - - -

מגלי והבה: חברי הכנסת, אפשר לסיים את הוויכוח בחוץ.

שלי יחימוביץ': אני מתפשרת על דולר ליום.

מגלי והבה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, מה כל ההפרעות האלה?

מגלי והבה: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, חוק שכר המינימום הוא חוק הכרחי, ובמתכונתו הנוכחית איננו מספיק.

אריה אלדד: נדמה לי שאנחנו רואים כאן דוגמה קלאסית של החלום ושברו, או של ההבטחה הגדולה מתקופת הבחירות ושבריה.

אריה אלדד: ממש מגרד בקצות האצבעות לקחת את ההבטחות של עמיר פרץ בתקופת הבחירות ולתרגם אותן נומינלית לחוק, ולראות איך עמיר פרץ מצביע נגד ההתחייבויות שלו.

אריה אלדד: 1,000 דולר יוצא בעברית 3,500, 3,700 שקל?

אריה אלדד: היה פיחות דרמטי בדולר או פיחות דרמטי בהתחייבויות של עמיר פרץ?

שלי יחימוביץ': יש לי חדשות, לא ניצחנו בבחירות.

אריה אלדד: אבל כשראיתי את עמיר פרץ עולה לדוכן, חשבתי לתומי שסוף-סוף בא שר הביטחון לדבר על 1,000 ה"קסאמים" שנפלו על ישראל מאז הנסיגה ולא על 1,000 הדולר שהבטיח בבחירות.

אריה אלדד: הוא שר הביטחון.

נאדיה חילו: הביטחון הסוציאלי לא פחות חשוב.

אריה אלדד: ודאי, אבל הוא הבטיח, כמו שרון, וכמו אולמרט, וכמו פרס.

אריה אלדד: הם הבטיחו שיפור בביטחון של ישראל, ואת הצ'ק הזה הוא לא פורע, אף שהוא מופקד על פירעון הצ'ק הזה.

אריה אלדד: הוא בא ודוחה את המלצות הצבא למלחמה ב"קסאמים", ומגמגם ושולח את אשתו לדבר בתקשורת.

אריה אלדד: אבל כשסוף-סוף הוא בא הנה, הוא מדבר על ההבטחות שלו מתקופת הבחירות ועל זה שהוא לא מסוגל לבצע אותן כי הוא לא ניצח בבחירות.

אריה אלדד: אז מוטב לו שיתעסק בדברים שהוא מופקד עליהם.

אריה אלדד: הוא חייב בביטחונם של תושבי מדינת ישראל, ואת זה הוא לא עושה, על זה הוא לא נאבק, בזה הוא לא נלחם.

אריה אלדד: ישראל תחת מטר של טילי "קסאם" בדרום, והוא בא ומפטפט לנו פה על שכר מינימום.

אריה אלדד: מוטב שיתעסק בדברים שהוא צריך לעשות ולא עושה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת אלדד.

מגלי והבה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואם הוא לא יהיה – חבר הכנסת עבאס זכור.

מגלי והבה: חבר הכנסת גדעון סער, זו הפעם הרביעית היום שאני מזכיר את השם שלך.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, האירוע שהיה בעזה צייר את מדינת ישראל בצורה גרועה ביותר.

נסים זאב: מדינת ישראל בבעיה הסברתית, וכשכל העולם מתקיף אותנו, אין תשובה ומענה מתאים והולם מצד מחלקת ההסברה במשרד החוץ של מדינת ישראל.

נסים זאב: התשובות באות יותר מדי מאוחר והן גם לא תשובות ברורות, חדות וחד-משמעיות.

נסים זאב: לכן מרשה לעצמו חבר כנסת לעלות לדוכן הזה ולדבר על רצח, כאילו הרצח בא מצד גורמי צה"ל.

נסים זאב: צריך לזכור שמי שמנסים לרצוח אותנו השכם והערב הם אלה ששולחים את טילי ה"קסאם" לעבר שדרות ולעבר הנגב מדי יום ומדי שעה.

נסים זאב: אלה הרוצחים האמיתיים, ואותם צריך לחסל.

נסים זאב: הבא להורגך השכם להורגו.

נסים זאב: צריך לזכור שיש מחיר לטרור הזה שמופעל נגד מדינת ישראל.

נסים זאב: כאשר הטרור מופעל מתוך אוכלוסייה צפופה, גם בהנחה שיש ירי תועה, הרי זה כתוצאה מכך שהטרוריסטים לא בוחלים בשום אמצעים והם מנסים להכות בכל דרך, ואת האזרחים שלהם הם שמים כמגן.

נסים זאב: מדוע אותו חבר כנסת לא מציע אותה הצעה לראש הממשלה של פלסטין, או לא מזכיר מעל במת הכנסת אילו יהודים נרצחים על-ידי הפלסטינים, על-ידי הטרוריסטים?

נסים זאב: הוא בא לבטא סולידריות ולנצל את הבמה הזאת בכנסת ישראל?

נסים זאב: שיעבור לשם ויציע את ההצעות היפות שיש לו לרשות הפלסטינית.

נסים זאב: לגבי הצעת החוק הנדונה, צריך לדעת שיש כאן מצב לא פשוט, הוא בעצם חרב פיפיות.

נסים זאב: מצד אחד המעסיקים יכולים לנצל את זה ולומר:

נסים זאב: אם אנחנו נאלצים לשלם שכר והמוצר עולה יותר, או שהצרכן ישלם יותר או שנפטר עובדים.

נסים זאב: זה החשש האמיתי.

נסים זאב: לכן, עשיית הדבר באופן הדרגתי, כך ששכר המינימום יעלה במהלך השנה הקרובה רק ב-500 שקלים, מעידה על חשיבה רבה ועל כך שזה לא נעשה בשליפה מהמותן.

נסים זאב: אני מאמין שזה יעבוד ויפעל טוב, ואז נוכל להגיע להבטחה של הממשלה ולחלומו של כל עובד להגיע ללחם כבוד.

נסים זאב: ברור שזה לא פותר את בעיית העוני, כי אותם עניים צריכים לקבל תשובה במהלך שונה.

נסים זאב: יש להחזיר את קצבאות הילדים לאותם ילדים רעבים.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שמעתי את דבריו של יושב-ראש הקואליציה ואת הצעתו לשכר מינימום ייחודי לערבים, לרבות נשים ערביות, בכפרים וביישובים הערביים, רק לקראת סוף הנאום.

אחמד טיבי: חבל שהוא לא פה.

שלי יחימוביץ': - - - נאדיה תרוויח הכי מעט.

אחמד טיבי: לדעתי, אם הוא יעשה תת-קבוצה של נשים ערביות, מצבה יהיה הכי פחות נורא מבין הנשים הערביות.

אחמד טיבי: אני מכיר את הראש שלו, וגם היא מכירה.

אחמד טיבי: זאת הצעה מוזרה מצד אחד, ותמוהה מצד שני.

אחמד טיבי: אבל האמת היא, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שהיא לא מנותקת מהמציאות.

אחמד טיבי: זה מה שיש היום בשטח.

אחמד טיבי: במציאות יש הכנסה חודשית של גבר יהודי אשכנזי, אחר כך גבר יהודי ממוצא מזרחי – זאת הכנסה אחרת, קצת פחות, אחר כך אשה יהודייה אשכנזייה, אחר כך אשה ממוצא מזרחי, אחר כך גבר ערבי, אחר כך אשה ערבייה.

אחמד טיבי: זה המדרג, ולכן חבר הכנסת יצחקי זרם עם המציאות העגומה בשטח.

אחמד טיבי: אבל הוא זרם מעל דוכן הכנסת בשם הקואליציה.

אחמד טיבי: זה דבר נורא ואיום.

אחמד טיבי: ועוד להציע לנו, כאשר יושבים פה נציגי הציבור הערבי.

אחמד טיבי: אני לא רק נציג הציבור הערבי, אני נבחר כאן, ואני מתעב את המציאות הזאת, שבה אומרים לאנשים: אנחנו מדכאים אתכם לטובתכם.

טלב אלסאנע: תיהנו מהדיכוי, תאמצו אותו.

אחמד טיבי: או – סליחה על הביטוי – היכנסי למטבח, כי זה לטובתך, ותגידי תודה.

אחמד טיבי: קבלי 1,500 שקל, זה לטובתך, לטובת המשפחה, כי אחרת נסגור את המפעל.

אחמד טיבי: איזה מין השקפה חברתית-כלכלית זאת?

אחמד טיבי: אדנות, פטרנליזם חברתי, פוליטי, גם לאומי.

אחמד טיבי: חבל שחבר הכנסת יצחקי הציע את ההצעה הזאת.

אחמד טיבי: הוא היה יכול להציע הצעה קונסטרוקטיבית יותר.

צבי הנדל: מה למשל הוא יכול היה להציע?

אחמד טיבי: לתמוך בהצעת חוק של שכר מינימום.

אחמד טיבי: להגיד: מילא המדרג הזה, הפעימות וכו', בגלל הסכמים קואליציוניים.

אחמד טיבי: אני רציתי הצעה אחרת, לא דירוג כזה אטי, מזערי, וללכת על ההצעה המקורית הנוגעת לשכר מינימום, שהצענו גם בכנסת הקודמת.

אחמד טיבי: אבל הוא ויתר בקואליציה, הוא לא ניצח בבחירות.

אחמד טיבי: הוא השתנה, חבר הכנסת עמיר פרץ, הוא השתנה גם באופן חברתי ובסופו של דבר הוא השתנה גם באופן מדיני-ביטחוני.

אחמד טיבי: תראה מה מתרחש עכשיו בעזה - כאילו מדובר בפואד או בביבי.

צבי הנדל: מה שרואים מכאן לא רואים משם.

שלי יחימוביץ': אם היה שר ביטחון אחר, היית רואה מה קורה היום בעזה.

בנימין נתניהו: אנחנו מסכימים אתך.

אחמד טיבי: הדבר הראשון שהוא עשה, הוא אישר חיסול מייד עם כניסתו לתפקיד, יום-יומיים לאחר מכן, אחר כך חיסול בג'נין.

אחמד טיבי: הוא אישר החלטה להתנקש ולחסל את הדרג המדיני של הממשלה הפלסטינית, אבל הוא אמר: נשהה את ההחלטה, למחרתיים, ליומיים.

אחמד טיבי: זה מוסיף לביטחון, כמו שאמרת, חברת הכנסת שלי יחימוביץ?

אחמד טיבי: האם ההצעה הזאת שהובאה בפני שר הביטחון – ואני שמח שהוא פה - להתנקש בחיי בכירי "חמאס" המדינאים תוסיף ביטחון לתושבי שדרות, לציבור הישראלי, או שהיא כבר נוסתה בעבר?

אחמד טיבי: הרי הנוסחה הזאת, של שפיכות דמים וחיסולים, נוצלה בעבר, וחבר הכנסת עמיר פרץ באופוזיציה התנגד לה.

אחמד טיבי: נכון, אדוני שר הביטחון?

אחמד טיבי: התנגדת לה אז, אז תמשיך להתנגד לה גם היום, יש לך עמדה יותר משפיעה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

משה שרוני: צריך לחסל את כל הטרוריסטים שם.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת טיבי.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת עבאס זכור.

מגלי והבה: חבר הכנסת אלסאנע, לפניך יש עוד שלושה אנשים.

מגלי והבה: אם החברים מרשים לך, אין לי בעיה.

מגלי והבה: אני פשוט רוצה שיהיה צדק לכולם.

ראובן ריבלין: אין שום בעיה.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שמח להצביע בעד העלאת השכר.

עבאס זכור: היא אומרת שהתחלנו ללכת בכיוון הנכון, שהתחלנו לחשוב על החלשים ועל העניים.

עבאס זכור: בזמן שיש מי שחושב על החלשים ועל המשפחות שאין להן מה לאכול ומה לשתות, אנחנו בדרך הנכונה, במיוחד בזמן שהפכה בו מדינת ישראל למדינת העוני; עוני הזקנים, עוני הילדים, עוני כל המשפחות.

עבאס זכור: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, נדהמתי מהתגובה של חברי הכנסת כשרצה חבר הכנסת אברהים צרצור להזכיר את שמות בני משפחת ע'אליה.

עבאס זכור: מספיק שנשללה מהם זכות החיים.

עבאס זכור: המשפחה הזאת לא אשמה בכלום.

בנימין אלון: מי הרג אותם?

עבאס זכור: אני עוד לא אמרתי מי.

עבאס זכור: אני מדבר על משפחה שנהרגה, לא אכפת לי מה הרג אותה.

עבאס זכור: מספיק שנשללה מהם זכות החיים, אז גם לא יקבלו את הזכות שיוזכר שמם אחרי שרוצחים אותם?

עבאס זכור: זה לא מקובל.

עבאס זכור: חברי הכנסת, מה האשמה ומה הטעות שעשתה הודא בת השבע, שהכיבוש והמלחמה בין שני העמים רצחו לה את כל בני משפחתה?

משה שרוני: שיפנה לממשלת "חמאס".

עבאס זכור: אני פונה לכל מי שרצח.

משה שרוני: רק ממשלת "חמאס".

יעקב כהן: מה קרה כאן?

יעקב כהן: זה האזרח הראשון שנהרג?

עבאס זכור: מי יכול לתת לה תשובה?

עבאס זכור: אחרי שיתברר מי אחראי לרצח כל בני המשפחה שלה, מי יכול לתת לה תשובה?

עבאס זכור: למה רצחתם את משפחתי?

עבאס זכור: למה השארתם אותי לבד בחיים?

עבאס זכור: זאת תשובה לילדה בת שבע.

עבאס זכור: חברי הכנסת, אלוהים אומר בפסוק בקוראן:

עבאס זכור: מי שהורג אדם חף מפשע כאילו הרג את כל בני-האדם, ומי שמאפשר לאדם לחיות, כאילו נתן לכל בני-האדם לחיות.

עבאס זכור: בקוראן, בערבית, אלוהים אומר – (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: ומי שאיבד נפש אחת שלא בצדק, כאילו איבד עולם מלא, וכל המקיימה כאילו קיים עולם מלא).

עבאס זכור: אז ניתן את זכות - - -

משה שרוני: לראש ממשלת פלסטין תקרא את זה.

עבאס זכור: אני רוצה שניתן, כולנו, את זכות החיים לכל אדם בכל העולם, במדינת ישראל, במדינת פלסטין, במיוחד זכות לילדים, לתינוקת הודא ולדומים לה.

עבאס זכור: זכותם לחיות.

עבאס זכור: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת זכור.

מגלי והבה: אני מזמין בכל זאת את חבר הכנסת טלב אלסאנע, מאחר שחבר הכנסת רובי ריבלין הסכים להחליף את התור.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: בעניין הזה היה הסכם בינינו.

טלב אלסאנע: המקום של רובי לא השתנה.

טלב אלסאנע: הוא נשאר באותו מקום.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, שמעתי כאן דברים ללא קשר למישור הפוליטי.

טלב אלסאנע: במישור ההומני הייתי מצפה לעמדה אחרת או להתייחסות אחרת.

טלב אלסאנע: כל אדם בתור אדם שראה את הילדה הודא ע'אליה זועקת כשגופות אביה, האחים שלה ואמא שלה בצדה, היה צריך להתקומם.

טלב אלסאנע: זה לא קשור לתפיסת עולם פוליטית.

טלב אלסאנע: בתור בן-אדם, אם יש לך טיפת מוסר, טיפת רגישות, היית צריך להתקומם, כשאתה אדם, שילדה מאבדת את משפחתה.

טלב אלסאנע: ומדברים על העם היהודי, מדברים על המוסר, מדברים על סגולה.

טלב אלסאנע: איזה סגולה, איזה עמיאת?

טלב אלסאנע: אטימות.

משה שרוני: העם היהודי יותר הומני מהעם הפלסטיני.

טלב אלסאנע: אני אומר לכם, הכיבוש הזה, אם לא תחסלו אותו מוקדם יותר, הוא יחסל את המדינה.

טלב אלסאנע: הוא מחסל אתכם מוסרית.

טלב אלסאנע: אתם לא שמים לב איזה מחיר כבד אתם משלמים.

טלב אלסאנע: איך דבר כזה יכול להיות, לעבור לסדר-היום על מעשה טבח כמו זה?

טלב אלסאנע: באים לכאן ומנסים להצדיק.

משה שרוני: - - - איפה הייתם?

טלב אלסאנע: אנשים אומרים: מצאו את מותם.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת "מצאו את מותם"?

טלב אלסאנע: גם חוסר בושה.

טלב אלסאנע: אומרים: פלסטינים ירו.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת, פלסטינים יורים על אנשים שמתרחצים על חוף הים?

טלב אלסאנע: מדינת ישראל, שיש לה הארסנל הצבאי, יכולת ההבחנה, שולחים לוויין, רואים מה שקורה בעירק ובאירן – הם לא יכולים לראות את הילדים שמשחקים שם על חוף הים?

טלב אלסאנע: לא יכולים לראות את המשפחות?

טלב אלסאנע: אם תגידו שאנחנו מדינה פרימיטיבית, אין לנו יכולת הבחנה, לא יכולים לגלות, לא יכולים לדעת, אני אוכל להבין את זה.

טלב אלסאנע: אבל מדינה מתקדמת, מדינה מתפתחת, יש לה יכולת טכנולוגית אדירה, היא לא יכולה לראות את האנשים שהולכים שם ומתרחצים בחוף הים?

טלב אלסאנע: מה הם הולכים לעשות שם, שפלסטינים יירו על עצמם בחוף הים?

טלב אלסאנע: אלה שיורים את ה"קסאמים" יורים על אנשים שמתרחצים בחוף הים?

טלב אלסאנע: אצלנו בערבית יש פתגם שפירושו, שהתירוץ יותר בלתי מתקבל על הדעת מאשר הפשע עצמו.

טלב אלסאנע: לכן לדעתי הדבר האחד והיחיד שצריך הוא לעמוד, להתנצל ולקבל אחריות לדבר כזה.

טלב אלסאנע: דבר נוסף, הגיע הזמן שתשאלו את עצמכם: מה יש לכם לעשות בעזה?

טלב אלסאנע: מה יש לכם לעשות בגדה?

טלב אלסאנע: הרי שורש הבעיה הוא הכיבוש.

טלב אלסאנע: מה יש לשלוט בעם אחר?

טלב אלסאנע: באים היום ומעלים את הדבר החשוב, שכר המינימום.

טלב אלסאנע: שכר מינימום זה עניין של כסף, זה חשוב.

טלב אלסאנע: אבל חיי אדם חשובים יותר.

טלב אלסאנע: להתייחס לחיי אדם, לחיי הזולת, לא פחות מלחיים של הישראלים.

טלב אלסאנע: יש מגמה חיובית בהבאת החוק הזה לאישור היום, אבל אסור שאישור החוק יהיה איזה עלה תאנה המצדיק גזירות כלכליות והמשך המדיניות הכלכלית-החברתית המעוותת שהיתה קודם לכן.

טלב אלסאנע: זאת צריכה להיות ההתחלה ולא הסוף.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער, ואחריו – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני; שלוש דקות.

מגלי והבה: לפחות כאן על הבמה לא תפריע.

גדעון סער: לא הפרעתי, רק כאשר דיבר שר הביטחון.

גדעון סער: כשאני בבוקר קורא שהוא דחה את הצעות הצבא, שנועדו למגר - - -

שלי יחימוביץ': לכתוש, להרוס.

גדעון סער: הרי שדרות לא במרחק נסיעה גדול.

גדעון סער: סעי ותראי מה זו כתישה.

שלי יחימוביץ': ספר לשר הביטחון.

גדעון סער: קודם כול אני מספר לך, כי את קוראת קריאות ביניים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המבחן העיקרי שבו נבחן היום שר הביטחון, חברת הכנסת יחימוביץ, הוא לא היותו תושב שדרות, אלא היותו יכול לתת ביטחון לתושבי שדרות ולתושבי הנגב המערבי, וה"קסאמים" כבר מגיעים לאזור התעשייה באשקלון, מרחק מאות מטרים מאזורי המגורים שם.

גדעון סער: ובמבחן הזה הוא והממשלה – אני לא רוצה להגיד "הוא", כי זה לא עניין אישי – הממשלה מקבלת ציון נכשל.

גדעון סער: היא נכשלת, כי זה לא גשם, מה שקורה שם, זה "קסאמים".

רן כהן: אתם עצרתם את זה, רק הם לא מצליחים.

גדעון סער: אדוני, מה שיצר את זה הוא ההתנתקות.

רן כהן: ה"קסאמים" היו גם לפני ההתנתקות.

גדעון סער: מה שיצר את זה הוא ההתנתקות, שאתה תמכת בה, שבעקבותיה עלה, עובדתית, ירי ה"קסאמים" בצורה דרמטית, גדל מספר ה"קסאמים" שנורו לאזור אשקלון.

גדעון סער: המחדל הנוסף, הבונוס, מחדל במיגון.

גדעון סער: בבתי-הספר לא יכולים לקיים היום לימודים, מכיוון שאין מיגון.

גדעון סער: מחדל על מחדל על מחדל.

גדעון סער: ומה עושה הממשלה?

גדעון סער: הולך ראש הממשלה לפריס, ללונדון, כדי לקדם עוד תוכנית לנסיגה חד-צדדית, כדי שה"קסאמים" יגיעו גם ליישובים במרכז הארץ.

גדעון סער: התייחסתי לדברים מכיוון שהם עלו כאן במהלך הדיון.

גדעון סער: איפה אולמרט, כל תושבי ישראל יודעים.

גדעון סער: היום הוא בלונדון, מחר בשאנז-אליזה.

גדעון סער: לעניין שעל סדר-היום, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: אנחנו נתמוך כמובן בהצעת החוק שהביאה הממשלה.

גדעון סער: אינני יכול להתחייב שלא נשפר אותה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

גדעון סער: אינני יכול לומר שלא נציע יותר מתיקונים קוסמטיים, כפי שמציעה הממשלה בשכר המינימום.

גדעון סער: אינני רוצה להתפלמס עם הממשלה, כי היא עושה היום צעד חיובי; קטן, אבל חיובי.

גדעון סער: מכיוון שבכל העיתונים כבר הסבירו איך זה לא 1,000 דולר – הרי בכל המדורים הכלכליים כבר קראנו בדיוק את העניין הזה.

גדעון סער: אבל זה בוודאי שיפור.

גדעון סער: אנחנו אופוזיציה רצינית, אחראית, ועל כן אנחנו נתמוך וננסה לשכנע את הקואליציה להביא הצעה יותר טובה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

גדעון סער: תודה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת ראובן ריבלין.

מגלי והבה: אחריו – חבר הכנסת בנימין אלון.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני; שלוש דקות.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, לפני שאפנה להצעת החוק של חבר הכנסת עמיר פרץ, שהוא שר הביטחון, אבקש לפנות לאחד האנשים היותר-בולטים בעיר שדרות, שהיה גם ראש העיר שלה, והוא שר הביטחון.

ראובן ריבלין: אתה, כאיש שדרות, זעק וקרא לראש הממשלה ואמור לו: הבליץ לא בלונדון היום, הבליץ היום בשדרות.

ראובן ריבלין: כאנשים שמבקרים בעירך לבקרים – כמעט בכל שבועיים הייתי בעיר כנציג הליכוד לאותה עיר – אנחנו יודעים מה עובר על התושבים.

ראובן ריבלין: לבנו אתם, ואנחנו בטוחים שאתה תעשה כל שלאל ידך כדי שהדברים יבואו לידי תיקון.

ראובן ריבלין: לגבי הצעת החוק, היו התלבטויות רבות, ואני, מהאגף המאוד חברתי בליכוד, חשבתי תמיד שצריך שאדם אשר עובד יוכל להביא פרנסה בכבוד למשפחתו.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו אדם יעבוד ולא יראה שכר בעמלו.

ראובן ריבלין: כבר הזכרתי זאת, שאנחנו כאן, בירושלים, ה"מתנגדים", היינו אומרים בלחש רב את הפסוק האחרון בברכת המזון: "נער הייתי גם זקנתי ולא ראיתי צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם".

ראובן ריבלין: כולם היו זועקים זאת וצועקים ושרים זאת, אם זה אחינו הספרדים או החסידים, ואנחנו, ה"מתנגדים", היינו אומרים זאת בלחש.

ראובן ריבלין: פעם שאלתי את אבי, מורי ורבי: למה אנחנו אומרים זאת בלחש?

ראובן ריבלין: והוא אמר:

ראובן ריבלין: אנחנו אומרים זאת בלחש כי ראינו.

ראובן ריבלין: ראינו צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם.

ראובן ריבלין: אז לא נתפאר שלא ראינו צדיק נעזב.

שלי יחימוביץ': זאת הפעם השנייה שאני שומעת את זה, וזה נשמע טוב.

ראובן ריבלין: כי זאת אמת, כי יש פה אנשים שמבינים.

ראובן ריבלין: אפילו ידידי הטוב, אחי ורעי, יושב-ראש סיעת הליכוד דהיום וראש הממשלה בעבר, ביבי נתניהו.

ראובן ריבלין: יש לנו ויכוחים אתו, ושנינו ירושלמים טובים ושנינו באנו מבית טוב.

ראובן ריבלין: לאחרונה אנחנו שנינו מבקרים בבית, לא רק באנו מבית טוב.

ראובן ריבלין: ואמרתי לו: לא יכול להיות.

ראובן ריבלין: הוא טען תמיד: צריך לתמוך באותן נשים חד-הוריות, שלא יכולות לבצע את העבודה או לממש אותה, משום שאין להן מעונות לילדים.

ראובן ריבלין: צריך לאפשר להן ללכת לעבודה.

ראובן ריבלין: אבל כאשר מאפשרים לאדם ללכת לעבודה והוא לא רואה שכר בעמלו, מה אנחנו מועילים?

ראובן ריבלין: לכן אני לא רק מברך אותך ולא רק תומך בך, אני חושב שגם צריך לדאוג שחוק זה יהיה כתוב במפורש, שכר המינימום, ולא להתחכם עם הקואליציה ולכתוב שם דבר שהוא לא ברור.

ראובן ריבלין: ג'ומס עמד על כך שזה כתוב רק בדברי ההסבר.

ראובן ריבלין: אני סומך על חברי סיעתך, שהם לא יניחו לעניין זה, ולא יאמרו: לא ניצחנו בבחירות.

ראובן ריבלין: אנחנו פה אתכם בנושא זה.

מגלי והבה: תודה לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

מגלי והבה: אני מזמין את חבר הכנסת בנימין אלון, ואחרונת הדוברים – חברת הכנסת רונית תירוש.

מגלי והבה: בבקשה, אדוני; שלוש דקות.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני שר הביטחון, בראשית דברי אני רוצה להתפלל לרפואתו השלמה של יונתן אנגל, איש שדרות שנפצע קשה ליד שדרות.

בנימין אלון: אדוני שר הביטחון, אני רוצה לומר לך בכאב ועם הרבה הערכה אישית, כמו שאתה יודע, אבל עם הרבה עצב: אתמול נסעתי לשדרות.

בנימין אלון: לא רציתי תקשורת, פשוט דיברתי עם אנשים, ואני אומר לך, אתה הפכת את שדרות לסמל.

בנימין אלון: הלהקות, התרבות - היא יצאה מהסטטוס של עיירת פיתוח, היא היתה סמל להצלחה, סמל לדבר שכולם התגאו בו.

בנימין אלון: אתמול חשבתי, איך הצלחנו במדינת ישראל להגיע למצב ששר הביטחון הוא לא תל-אביבי, הוא לא עוד אחד שחי במדינת העיר הזאת, שכל מה שקורה מחוץ לה לא מעניין אותה.

בנימין אלון: איזה הישג חברתי אדיר זה שאיש שדרות הוא שר הביטחון.

בנימין אלון: דיברתי עם האנשים שעמדו ליד ביתך, ורבים מהם הם מכריך האישיים.

בנימין אלון: הכעס והזעם שלהם - ואני אומר לך, אדוני השר, זה לא עניין אישי, זאת אכזבה לכולנו.

בנימין אלון: אני חושב שהמינימום שמתחייב זו אמירה, שיש בה לא איזה דבר פופוליסטי.

בנימין אלון: אני נגד הריגה ללא הבחנה, ואני לא חושב שלהפגיז שטחים ריקים זאת תשובה, אבל לא ייתכן שאנחנו נכבול את ידינו ונאמר לאנשי שדרות שאין לנו תשובה, שנאמר לאנשי שדרות - כמו ששמעתי היום שהציע פה פרופסור מקדימה - שעדיף להתעלם מארגוני טרור, וטוב שאולמרט נוסע ללונדון, כי זה מראה להם שאנחנו לא מפחדים מהם ואנחנו מתעלמים מהם.

בנימין אלון: אלה לא ארגוני טרור, אלא ממשלת "חמאס", שנבחרה על-ידי העם הפלסטיני.

בנימין אלון: העם הזה בחר את הממשלה הזאת, והממשלה הזאת ירתה בי, בנו.

בנימין אלון: היא לא ירתה רק בתושבי שדרות.

בנימין אלון: היא ירתה בריבונות הישראלית.

בנימין אלון: זה לא עניין של טרור, שאתה צריך מהר לנקות את הכביש ולהראות שבמרכז תל-אביב החיים נמשכים.

בנימין אלון: זאת לא פגיעה באנשי שדרות, זאת פגיעה בריבונות הישראלית.

בנימין אלון: איזו מדינה שמכבדת את עצמה היתה מרשה שאויב, מדינת אויב מעבר לגבול תעשה כבשלה, ואנחנו, אם הוא רק נפצע קשה, נאמר לתושבים "תתאפקו"?

בנימין אלון: אני מחכה לתחקיר.

בנימין אלון: אני עוד לא יודע מה לעשות.

גדעון סער: חבר הכנסת אלון, אתה צריך להתחיל לסיים.

בנימין אלון: זאת פגיעה חמורה ביותר.

בנימין אלון: אני מסיים.

רן כהן: מה עם שכר המינימום?

בנימין אלון: אני קיוויתי והתפללתי שאתה תהיה - אתה יודע מה?

בנימין אלון: אולי חבר הכנסת נתניהו לא יאהב את זה - ראש ממשלה חברתי.

בנימין אלון: אם היית מצליח ליישם את הדברים של שכר מינימום, שלשמם עלית לכאן היום, היה פה מהפך אמיתי.

גדעון סער: חבר הכנסת אלון, למה אתה כבר מוציא את זה מכלל אפשרות?

בנימין אלון: אני אומר דבר אחר.

בנימין אלון: לפחות עכשיו, כשאתה שר הביטחון, לא מדין תושב שדרות לתושב שדרות, אלא מדין אחריות של ריבונות ממלכתית - מה אפשר לעשות?

בנימין אלון: יש הרבה מה לעשות.

בנימין אלון: לא ייתכן שאת נווה-דקלים אפשר לפרק ולהזיז, ומקום שממנו יורים אי-אפשר לרוקן מתושבים, גם אם זה רחוב אחד, ולהגיד להם: ראו מה קורה כשיורים - בלי להרוג אף אחד ובלי לפצוע איש אחד.

בנימין אלון: לא יכול להיות שאנחנו נכבול את ידינו ונראה איך מחיר הדירות בשדרות יורד ל-20,000 דולר לדירה ואיך אנשים מפחדים ועוזבים את העיר.

גדעון סער: חבר הכנסת אלון, אתה מתייחס לדברים שלי כאל המלצה?

גדעון סער: אני אמרתי לך לפני 90 שניות לערך שאתה צריך לסיים.

בנימין אלון: אני חשבתי שאתה מדבר על העניין החברתי.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, לא שמעתי את ההמלצה שלך, אני מכבד אותה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

בנימין אלון: אני פונה אליך, אדוני שר הביטחון, תתעשת ותן כבוד לא רק לאנשי עירך, אלא לנו, לכולנו, כמדינה ריבונית ועצמאית שמכבדת את עצמה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת אלון.

גדעון סער: אחרונת הדוברים, חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רן כהן: זה היה נאום יוצא מן הכלל על שכר מינימום.

רונית תירוש: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני אפתח בזה שאני כמובן בעד הצעת החוק הזאת, ולא רק משום שמדובר בהסכם קואליציוני, אלא משום שאני חושבת שהיא נכונה; אם כי אני חושבת שחשוב היה, גם לעתיד – כי עדיין לא הגענו לשכר שעליו דובר במקור, דהיינו 1,000 דולר – לבחון היטב את אותה תוספת שולית שצריך להוסיף, ובתנאי שלא תמוטט ותמוסס את הפירמידה כולה.

רונית תירוש: אני חושבת שכאשר יש יתרות בתקציב, חשוב גם לתת את הדעת על כך שצריך לכוון אותן לטובת הקטנת הגירעון, הקטנת הריבית, שהרי אם המדינה היא בגירעון ובריבית גבוהה, ממילא הנטל ייפול על המשפחות מעוטות היכולת.

רונית תירוש: בימים שבהם מדברים על הגבלת שכר מקסימום, בוודאי נכון לדבר על אותו שכר מינימום.

רונית תירוש: אני חושבת שבעלי שכר המינימום, בסופו של דבר, פריון העבודה שלהם נמוך יותר.

רונית תירוש: אני מאמינה שיש יותר היעדרויות ממקום העבודה, שאי-שביעות הרצון גורמת לתוצר נמוך, שלא לדבר על כך שברמה האינטואיטיבית אני מניחה שהרבה מאוד נשים נמצאות ברמות השכר הללו.

רונית תירוש: הרבה מהן אולי עושות את החישוב שכדאי להישאר בבית ולא לבוא למקום העבודה, ואז מדינת ישראל מאבדת, למעשה, נתח גדול של כוח עבודה ותוצר למשק.

רונית תירוש: אם כן, אני מברכת על החוק ורוצה להציע אולי שבהמשך גם ייקבע מינימום של שכר מחיה בכבוד במדינת ישראל.

רונית תירוש: אני אומרת את זה בהמשך לדיונים שהתקיימו היום בוועדת הכלכלה בהקשר של מוצרי החלב והעלאת מחיריהם.

רונית תירוש: אני חושבת שיהיה נכון לקבוע סל מוצרים בסיסי, שלא יעלו את מחירו, ולכלול בו את הלחם, מוצרי חלב כאלה ואחרים וגם עוף.

רונית תירוש: לסיום, אם תרשו לי, בזמן הקצר שנותר לי אתייחס למה שקורה היום בשדרות.

רונית תירוש: בעבר, כאשר היתה מצוקה ביטחונית גם בשדרות וגם ביישובים אחרים בעוטף-עזה, משרד החינוך נקט שתי פעולות.

רונית תירוש: אחת - הוא עודד יציאה של ילדים משדרות לפעולות של הפגה בערים במרכזי הארץ.

רונית תירוש: הפעולות האלה יכולות להיות בנות יום או ימים אחדים.

רונית תירוש: יש תוכניות בערים במרכז הארץ, שאפשר בעזרתן לקלוט את התלמידים הללו, כאשר בבוקר הם כן מבקרים במוסדות החינוך ולא משביתים את הלימודים ובשעות אחר-הצהריים יוכלו לפעול במתנ"סים מקומיים.

יובל שטייניץ: גברת תירוש, לא עדיף שהממשלה תפעל סוף-סוף בנחישות להפסקת ירי ה"קסאמים"?

רונית תירוש: ודאי שכן, אבל עד שזה יקרה, לפחות יש פעולות ביניים, שבעזרתן ניתן להביא מעט רווחה נפשית לאותם ילדים שנמצאים במצוקה.

גלעד ארדן: לא כדאי שראש הממשלה יחזור לארץ, גברת תירוש?

רונית תירוש: הוא יחזור, לא לדאוג.

רונית תירוש: אנחנו נמסור לו שאתם מתגעגעים.

גלעד ארדן: האם הוא יהיה בגמר המונדיאל או לא יהיה בגמר המונדיאל?

יובל שטייניץ: הוא יצא לפעולות הפגה, הוא מפיג את המתח.

רונית תירוש: הדבר השני שאני מבקשת להציע הוא שהתלמידים שנבחנים עכשיו בבחינות הבגרות יגיעו למרכזי בחינה מרוחקים מטווח ה"קסאמים", על מנת שיוכלו להראות את הידע שלהם בשקט ובבטחה.

רונית תירוש: תודה רבה.

דליה איציק: תודה רבה לך, גברתי.

דליה איציק: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דליה איציק: הינכם מתבקשים לשבת במקומותיכם.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

דליה איציק: חברי הכנסת, רבותי השרים, מי בעד הצעת הממשלה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות?

דליה איציק: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 53 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום - הוראת שעה), התשס"ו-2006, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

דליה איציק: חברי הכנסת, אני קובעת בזאת שהצעת חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה) עברה ברוב קולות לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

דליה איציק: חברי הכנסת, רבותי השרים, בסוף השבוע הלך לעולמו חבר הכנסת וסגן יושב-ראש הכנסת לשעבר צבי צימרמן, זכרו לברכה.

דליה איציק: נכבד את זכרו בקימה.

דליה איציק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

דליה איציק: )

דליה איציק: אפשר לשבת.

דליה איציק: חברות וחברי הכנסת, בארץ מולדתו, פולין, עסק צבי צימרמן בפעילות ציונית ענפה ועמד בראש אגודת הסטודנטים היהודים "קדימה".

דליה איציק: בתקופת מלחמת העולם השנייה פעל במחתרת להצלת יהודים.

דליה איציק: צבי צימרמן נמנה עם קבוצה קטנה של שליחי ציבור, ניצולי השואה ופעילי מחתרת, שבאו לארץ-ישראל מהתופת וזכו להימנות עם חברי הכנסת במדינה שעליה חלמו.

דליה איציק: אני לא הכרתי את חבר הכנסת צימרמן, אבל מי שהכירו - איש חיפה, כיהן כחבר הכנסת הרביעית, החמישית, השישית והשביעית מטעם הציונים הכלליים וגוש חרות-ליברלים.

דליה איציק: במהלך שירותו בכנסת הוא היה סגן יושב-ראש הכנסת, ואומרים עליו שהוא ניהל את ישיבות הבית בתבונה ובנועם הליכות.

דליה איציק: כאמור, לא זכיתי להכירו, אולם ממוקיריו הרבים שמעתי, כי אישיותו היתה מקובלת על חברי הבית והכול רחשו לו כבוד.

דליה איציק: בהתנהגותו הוא היה דוגמה ומופת לחברי הכנסת.

דליה איציק: צבי צימרמן נמנה עם יוזמי האיחוד של חרות והמפלגה הליברלית, איחוד שלימים יצר את הליכוד.

דליה איציק: לפני בחירתו לכנסת, הוא היה מנהיג האופוזיציה במועצת עיריית חיפה.

דליה איציק: כשפרש מהכנסת הוא בחר במישור הדיפלומטי והתמנה לשגריר ישראל בניו-זילנד.

דליה איציק: אני שולחת מכאן בשמכם את תנחומי לבני המשפחה.

דליה איציק: יהי זכרו ברוך.

דליה איציק: ["דברי הכנסת", חוברת ו', עמ' 503.

דליה איציק: ]

דליה איציק: חברי הכנסת, הנושא הבא על סדר-היום: הצעת סיעות הליכוד, האיחוד הלאומי - מפד"ל, יהדות התורה, רע"ם-תע"ל ובל"ד שלא להחיל דין רציפות על 16 הצעות חוק המונחות לפניכם.

דליה איציק: חבר הכנסת רובי ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני אנמק בשם סיעת הליכוד את ההתנגדות שלנו להצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9), שבה אנחנו למעשה תומכים, אבל שומרים לעצמנו את זכות הדיבור, והצעת חוק סדר הדין הפלילי, שבה אגע לגופו של עניין.

גדעון סער: אדוני ינמק לעניין ההצעה הראשונה מכיוון שזה הצעה-הצעה.

גדעון סער: הדיון מתקיים הצעה-הצעה.

ראובן ריבלין: ברצון רב.

ראובן ריבלין: ובכן, אין לנו התנגדות עקרונית כאופוזיציה להצעת הממשלה להחיל דין רציפות על הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9).

ראובן ריבלין: אני חושב שיש הערות לגבי חוק זה, אבל ודאי שנוכל להתמודד אתן בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: אבקש בעניין זה להשיב לכמה מהמתדיינים בנושאים שהועלו קודם לכן ואשר חברי הכנסת נגעו בהם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, תמיד ניתן לומר שהטרגדיות אשר אנחנו, כולנו כאן בארצנו הקטנה, סובלים מהן, עדים להן, וגם קורבנות להן, יהיו הקורבנות אשר יהיו, משני העמים, נעוצות במדיניותן של הממשלות.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, עד היום, גם אותה מלחמה שנכפתה עלינו בשנת 1967 ושבה זכינו, לטעמי, לגאול את ארץ-ישראל משלטון אחר, נכפתה עלינו, והסיבות לכפייתה עלינו לא נשתנו.

ראובן ריבלין: לא נשתנו, לא בגללנו, אלא לא נשתנו בגלל הצד האחר.

ראובן ריבלין: הרי כבר שאלתי אתכם, ואתה אדם מומחה לנושא הארטילרי, היית אחד המפקדים הבכירים בגיס הארטילרי של צה"ל; הרי פעם שאלתי, ומה יקרה אם נשוב לגבולות 1967 והפלסטינים לא יסכימו להכיר במדינת ישראל, וקבוצה כזאת או אחרת, בתמיכה כזאת או אחרת, תפציץ אותנו במקומות שיש בהם אוכלוסייה אזרחית, כפי שהיה כאשר היינו בלבנון וכפי שקורה גם היום, לאחר שנסוגונו מלבנון, וכפי שקורה היום, כאשר נסוגונו מרצועת-עזה לגבול הבין-לאומי?

ראובן ריבלין: שאלתי אתכם, שאלתי את ראשי מרצ, פעם הייתם שישה, פעם עשרה, בהתאם לשוני בתמיכה של הציבור בכם, אבל אתם לפחות מחזיקים בעמדתכם, ואני מאמין באמונה שלמה שאתם חרדים לעניין "הקו הירוק" כדבר שהוא הגבול האדום שממנו אין לסגת.

ראובן ריבלין: רבים מחברי שהיו בעד שתי גדות לירדן, כבר נסוגים ונסוגים, ואני כבר לא בטוח שגם ב"קו הירוק" הם יחזיקו.

ראובן ריבלין: אבל אתם, כששאלתי אתכם מה יקרה כאשר תקראנה מלחמה וכאשר הפורענות תמשיך לרדוף אחרינו, אמר זאת יוסי שריד - ואתה היית לידו כאשר השיב לי: אם אחרי שנחזור לגבולות 1967 הם יעזו להפגיז אוכלוסייה אזרחית, או בכלל לפגוע בנו, אנחנו נשיב להם בארטילריה, נפציץ אותם, שילכו לגורלם; ואמר את אשר אמר.

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: נפציץ אותם, לא נעשה שום חשבון.

ראובן ריבלין: ואני, הקטן בבני מנשה, אשר לא ידע אלא כאשר היה לידי יועץ ארטילרי, לא יודע את סודות הארטילריה, אמרתי, ומה יאמרו אז?

ראובן ריבלין: שאנחנו, הכוח החזק במזרח התיכון, יורים על אזרחים תמימים חסרי ישע?

ראובן ריבלין: אמרתם: זה יהיה עניינם; אם הם יהינו לפגוע בנו לאחר מכן, נשיב להם מלחמה שערה ולא נעשה חשבון.

ראובן ריבלין: והנה הימים האלה אשר יגורנו באים, וכל אלה אשר פיזרו אשליות עומדים בפני המציאות.

ראובן ריבלין: שום דבר לא יהיה תלוי בנוי, אלא יהיה תלוי בצד שלא מוכן להכיר בקיומנו.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, הטרגדיה הנוראית, שהיום היא נחלת הפלסטינים באזור עזה, נובעת כל כולה מרצון ה"חמאס", מרצון ארגוני הטרור, לפגוע בנו בלי לעשות חשבון.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, אני מכיר היטב את חטואל, אשר באחר-צהריים אחד איבד את אשתו, את ארבע בנותיו ואת בנו שעמד להיוולד.

ראובן ריבלין: ראיתי מהי טרגדיה, שואה של אדם אחד.

ראובן ריבלין: לבי לבי לאותה משפחה אשר איבדה שבעה מבניה ובנותיה.

ראובן ריבלין: אבל עם זאת, אל מי צריך להפנות את האצבע המאשימה?

ראובן ריבלין: האם לא לאלה אשר גוררים אותנו כאן לאותם חזיונות איומים?

ראובן ריבלין: איך אפשר לעשות השוואה וגזירה שווה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, עם טרוריסט הבא להרוג ילדים משום שהם ילדים ישראלים, בכוונה להרוג אותם כי הם יהודים, אבל לפעמים הוא הורג גם ישראלים שאינם יהודים, גם מוסלמים וגם נוצרים; להרוג תמימים רק משום שהם נמצאים במדינת ישראל, מתוך כוונה מפורשת להשמיד, להרוג, לנתץ ולא להשאיר שריד ופליט מארצנו ומעמנו כאן בארץ הזאת?

ראובן ריבלין: או שיש איזו טעות, שגם הפעם היא אינה ברורה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: בטעות נתתי לך עשר דקות ומתקנים אותי שמגיעות לך רק חמש דקות.

טלב אלסאנע: מבחינת התוצאה זה אותו דבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אי-אפשר להתגרות במדינת ישראל יום-יום ולא לומר שיש סובב ויש מסובב.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות דבר כזה.

ראובן ריבלין: הטרור משתולל, וכאשר אנשים נמצאים באזור שדרות, אנשים תמימים המבקשים לקיים את גופם ונפשם יחד, אין להם שום דבר עם ארגוני הטרור ועם התושבים הפלסטינים בעזה, ורק משום שהם אזרחי ישראל יורים בהם על מנת להשמידם, על מנת להורגם, על מנת להוריד את מורל העם כולו ולגרום קורבנות.

ראובן ריבלין: אין להשוות בינם לבין, חלילה, חייל שטעה כאשר לא היתה לו כל כוונה לעשות את המעשה אשר תוצאותו היא איומה ונוראה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת ריבלין.

גדעון סער: אני חושב שהבהרת היטב את נימוקי ההתנגדות.

גדעון סער: האם נציג סיעת יהדות התורה מבקש לדבר גם הוא בעניין זה?

גדעון סער: לא, תודה רבה.

גדעון סער: חבר הכנסת עבאס זכור - אינו נוכח.

גדעון סער: חבר הכנסת טלב אלסאנע רשאי לדבר במקומו.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, איפה אולמרט?

יובל שטייניץ: היה ראוי שישמע את הדברים.

גדעון סער: חבר הכנסת שטייניץ, אתה יודע היטב שראש הממשלה עושה בלונדון ואחר כך בפריס.

גדעון סער: לא בשאנז-אליזה, אדוני, בארמון האליזה.

גלעד ארדן: מה הוא עושה בלונדון?

גדעון סער: אני רוצה להבהיר.

גדעון סער: יש רק עוד שני דוברים אחרי חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואז אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף הראשון בעניין זה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, יש - - - שלנו אחרי זה.

גדעון סער: אני יודע, אתה הדובר אחריו, אם תאפשר לו, כמובן.

גדעון סער: חבר הכנסת אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מצער מאוד שאני שומע את חברי, חבר הכנסת ריבלין, מנסה לעשות הבחנה בין דם לדם על רקע הכוונה של היורה או על רקע הכוונה של הסיבות והנסיבות.

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

טלב אלסאנע: מבחינת התוצאה, ילד הוא אותו ילד ודם הוא אותו דם.

טלב אלסאנע: מבחינת התוצאה, אותו אדם הרוג, אותו ילד הרוג, ולא משנה מה הכוונה של היורה.

יובל שטייניץ: אתה לא הבנת משהו, הוא עשה הבחנה בין כוונה לחוסר כוונה.

טלב אלסאנע: לכן, להמשיך לנסות לעשות את ההבחנות האלה ולדבר על מוסריות, זה שיא הצביעות.

יובל שטייניץ: הוא עשה הבחנה בין צ'רצ'יל להיטלר, בין טרור - - -

גדעון סער: חבר הכנסת שטייניץ, זאת כבר לא קריאת ביניים, זאת רכבת אקספרס.

טלב אלסאנע: אפשר להגיד שהטרור הפלסטיני משתולל וגם הירי של ה"קסאמים".

טלב אלסאנע: אנחנו בתוקף נגד ירי ה"קסאמים" על אוכלוסייה אזרחית.

טלב אלסאנע: אנחנו מגנים את ירי ה"קסאמים", ומצד שני אנחנו מגנים, ובתוקף, את המעשה הנפשע של ירי והפגזה של רוחצים בחוף הים.

טלב אלסאנע: לא להגיד - מצטערים על האירוע, תקלה, תאונה, כאילו זאת תאונה של רכב, כשיש תקר בגלגל.

טלב אלסאנע: זאת משפחה שחוסלה לחלוטין.

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, צריך להפסיק את ההצטדקות הזאת ולנסות למצוא הבנות לפשעים.

טלב אלסאנע: זה פשע.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן ליישר קו ומבט למציאות.

טלב אלסאנע: רבותי, יש כאן אויב משותף לישראלים ולפלסטינים, הוא אשר מפיל קורבנות, גם ישראלים וגם פלסטינים.

טלב אלסאנע: האויב המשותף הזה נקרא כיבוש.

יובל שטייניץ: לא, טרור, טרור.

טלב אלסאנע: ד"ר שטייניץ, אתה יודע שלאורך כל ההיסטוריה, היכן שהיה כיבוש, היתה לו התנגדות.

טלב אלסאנע: להפסיק את השליטה בעם אחר, לתת לו זכות לנהל את עצמו בעצמו, וממשלת ישראל תנהל את עצמה בעצמה.

גלעד ארדן: מי שולט בעזה?

גלעד ארדן: איזו שליטה בעם אחר?

טלב אלסאנע: אתה באמת רוצה לגלות בורות או שאתה אומר את זה בציניות?

טלב אלסאנע: מי שולט בעזה?

טלב אלסאנע: מי שולט במי שנכנס ויוצא מעזה?

טלב אלסאנע: מי שולט בחייהם של אנשים בעזה?

גלעד ארדן: סליחה שאנחנו מגינים על תושבי ישראל מפני ההתפוצצויות.

טלב אלסאנע: אני שואל אותך, חבר הכנסת ארדן, מאז ההתנתקות, כמה הפגזות ישראליות נפלו על צפון עזה מאז ועד היום?

גלעד ארדן: לא מספיק, לא מספיק, כמה שנפלו לא מספיק.

טלב אלסאנע: כמה?

טלב אלסאנע: 100?

טלב אלסאנע: 200?

טלב אלסאנע: 1,000?

טלב אלסאנע: 2,000?

טלב אלסאנע: 3,000?

טלב אלסאנע: למה, לצערי, אתם סופרים צד אחד ומתעלמים מהצד השני?

טלב אלסאנע: להפסיק את הקסטרופה הזאת של הפלסטינים והישראלים כאחד.

גדעון סער: חבר הכנסת אלסאנע, אפשרתי לך לדבר כאוות נפשך, אבל סיימת את הזמן.

טלב אלסאנע: לדעתי, המציאות לא כל כך מסובכת והפתרון לא מסובך.

טלב אלסאנע: יש כיבוש, צריך לשים קץ לכיבוש ולתת לכולם לחיות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

בנימין נתניהו: כיבוש של תל-אביב?

טלב אלסאנע: ברגע שאומרים כיבוש, אומרים תל-אביב.

ראובן ריבלין: זה יפו, לא תל-אביב.

גדעון סער: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

גדעון סער: אחריו ידבר חבר הכנסת דב חנין, ואחריו - נצביע.

גדעון סער: תודה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, כנראה רבים מאוד בבית הזה לא יודעים על מה מחילים דין רציפות, ומאוד נוח לדבר על מה שקורה ברצועת-עזה, כי את זה כולם יודעים.

רן כהן: מאחר שהשר ויושב-ראש הכנסת לשעבר פנה אלי, גם אני אפנה אליו.

רן כהן: חבר הכנסת ריבלין, אני חושב שצה"ל חייב להבטיח את שלומם של אזרחי ישראל ולהילחם במשגרי ה"קסאמים" על שדרות ועל יישובי עוטף-עזה.

רן כהן: לא יכולה להיות שום התאפקות ולא יכולה להיות שום מחילה.

רן כהן: מי שיורה "קסאמים" על שדרות הוא פושע, הוא רוצח, וצריך להילחם בו.

רן כהן: על זה לא יכולים להיות שום חילוקי דעות.

רן כהן: אלא מה?

רן כהן: אני אגלה את אוזנך, חבר הכנסת ריבלין, הופיע ראש הממשלה לשעבר בוועדת החוץ והביטחון, ונמצא כאן היושב-ראש הקודם שלה, יובל שטייניץ, ויעיד שאמרתי לו.

רן כהן: לאחר מכן הופיע שר הביטחון לשעבר מופז, וגם לו אמרתי.

רן כהן: הופיע הרמטכ"ל, וגם לו אמרתי.

רן כהן: גם היום אמרתי את זה לשר הביטחון הנוכחי – אי-אפשר להילחם בתותחים מול אוכלוסייה אזרחית.

רן כהן: תותח הוא הכלי היחיד שלא רואה לאן הוא יורה.

ראובן ריבלין: למה לא אמרת לנו את זה לפני ההתכנסות?

רן כהן: מעולם לא הסכמתי להגיד לך שאני אירה בתותחים על אוכלוסייה אזרחית.

רן כהן: אני אפילו אספר לך עוד סיפור: כאשר הייתי מפקד על כל הארטילריה סביב ביירות, ביררתי על כל מטרה אם כן או לא.

רן כהן: אם היא היתה צבאית, כן, ואם אזרחית, לא.

רן כהן: חד וחלק.

רן כהן: לכן, השימוש בארטילריה הוא בעייתי.

רן כהן: להילחם נגד היורים של ה"קסאמים", בהחלט כן, חייבים לעשות את זה, אבל להפוך את זה לשיטה שבה יורים "על-עיוור" ארטילריה, לא ולא.

יובל שטייניץ: באופן נדיר אני חושב שאני מסכים אתך.

יובל שטייניץ: יש שתי ברירות - או לירות על עזה או להיכנס לעזה ולהרוס את הטרור.

רן כהן: אלה הברירות שאתה מציע.

רן כהן: יש גם ברירה שלישית, והיא להילחם נקודתית ביורים.

רן כהן: את זה אפשר לעשות, אבל לך לא נוח, כי אתה כל הזמן רוצה להיכנס לעזה, למצרים.

רן כהן: לאן שאתה רק יכול אתה רוצה להיכנס.

יובל שטייניץ: אל תגזים, רק לעזה ורק זמני.

רן כהן: אני רוצה לצאת מהיכן שאפשר, לא רוצה להיכנס.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו בסיעת מרצ מתנגדים להחלת דין רציפות על כמה מהסעיפים, ובכל זאת צריך לדבר גם על החלת דין רציפות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מבקש למחוק מההתנגדות שלנו להחלת דין רציפות את הצעת חוק פיצויים בשל פגיעה ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי (תיקוני חקיקה).

רן כהן: אלה תיקונים בדין, שנעשים כדי לכלול גם כאלה שנפגעים דוגמת מה שקרה בשפרעם.

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: אני חושב שבכל הסיעות יש הסכמה עם הממשלה בעניין זה.

רן כהן: נדמה לי שבעניין זה כולנו צריכים להתאחד ולהחיל דין רציפות.

רן כהן: לעומת זאת, נתנגד לסעיפים אחרים, משום שברובם הגדול יש משום פגיעה בזכויות האזרח.

רן כהן: לכן, לא על כל ההצעות של הממשלה צריך להצביע בעד, אלא לחלקן צריך להתנגד, ולכן הגשנו את ההתנגדות שלנו.

רן כהן: תודה רבה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתייחסים לכל סעיף וסעיף בנפרד, או שאנחנו עושים הסכם עם הקואליציה?

גדעון סער: אדוני, אם אתם מגיעים להסכם, אנא הודיעו שהגעתם להסכם.

גדעון סער: ברגע זה אני נמצא כאן ואינני יודע מה החלטתם ומה לא החלטתם.

גדעון סער: לעניין זה גם מעל הדוכן הזה אני כפוף להנחיותיך כאשר אני כאן.

גדעון סער: אם הגיעו להבנה, יודיעו לנו.

גדעון סער: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אני ממש לא מתכוון לדבר על עזה וגם לא על שכר המינימום, אלא על החוק שמבקשים את החלת הרציפות עליו, והוא חוק רע.

דב חנין: אני מציע לכל חברי הכנסת לקרוא היטב את החוק הזה ולהבין למה זה חוק רע.

דב חנין: אנחנו מדברים על תיקון מס' 9 לחוק מרשם האוכלוסין.

דב חנין: החוק הזה רע מכמה סיבות.

דב חנין: סיבה ראשונה – זו חקיקת עוקפת-בג"ץ.

דב חנין: אנחנו מדברים על פסק-דין של בג"ץ 8070/98, האגודה לזכויות האזרח בישראל נגד שר הפנים.

דב חנין: זה אותו פסק-דין שבעצם החקיקה שמונחת בפנינו מבקשת לעקוף.

דב חנין: וכיוון שאני חושב שחקיקה עוקפת-בג"ץ היא תמיד תקדים רע, אני מציע לכל חברי הכנסת, גם לחברי הקואליציה שבהם, לא לתמוך בהצעה להחיל דין רציפות, אלא להתחיל את הדרך מהתחלה, כיוון שהחוק הזה איננו חוק ראוי.

דב חנין: מה החוק הזה בעצם עושה?

דב חנין: החוק הזה מאפשר לגופים, לרבות גופים פרטיים, לקבל פרטים של רישום שמתנהל על-פי דין בישראל.

דב חנין: למשל, לקבל רישום של פרטים שמתנהלים על-ידי שר הפנים.

דב חנין: זה מאפשר למשל לבנקים לקבל רישום של פרטים של אזרחים שנמצאים במאגרים ממשלתיים.

גדעון סער: חבר הכנסת אלסאנע, אתה כל הזמן מצביע באופן שמעורר את תשומת לבי.

טלב אלסאנע: אני קורא לסדרן שלא שם לב.

זבולון אורלב: - - -

גדעון סער: בוודאי.

גדעון סער: אלא אם כן יהיה כאן שר המשפטים ויבקש להגיב.

דב חנין: רבותי, אנחנו מדברים על חוק שמאפשר למסור פרטים של אזרחים במדינת ישראל, פרטים שנמצאים ברישומים ממשלתיים, לידי גופים שונים, בין היתר לבנקים.

דב חנין: זו פגיעה בפרטיות.

דב חנין: ההוראות שבחוק הן צינור רחב ופתוח, לחלוטין בלתי מוגדר מבחינת היקף המסירה של הפרטים, מבחינת ההגדרה של מי הם הגופים שיכולים לקבל את המידע הזה מרשויות המדינה.

דב חנין: לכן החוק הזה הוא חוק רע.

דב חנין: הממשלה שגתה בכך שהיא מבקשת להחיל עליו דין רציפות.

דב חנין: אני מציע לכם, לכל חברי הכנסת, להצביע נגד החלת דין רציפות על החוק הזה, כדי שנוכל לעסוק בשאלה הזאת מלכתחילה בצורה רצינית וראויה יותר.

דב חנין: תודה רבה.

גדעון סער: תודה לחבר הכנסת חנין, שסיים אפילו לפני תום הזמן.

גדעון סער: מאחר ששר המשפטים איננו כאן כדי להשיב, אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: חבר הכנסת ריבלין, האם הגעתם להסכמה?

ראובן ריבלין: הגענו להסכמה לגבי חוק זה ואנחנו בעד.

ראובן ריבלין: אנחנו במשא-ומתן לגבי השאר.

ראובן ריבלין: הממשלה תמשוך שניים - - -

גדעון סער: לפי המצב במליאה נראה לי שהממשלה צריכה למשוך הכול, חבר הכנסת ריבלין.

גדעון סער: אבל הבנתי שהגעתם להסכמה בעניין זה.

גדעון סער: על כן נצביע.

גדעון סער: אבל אם כך, האופוזיציה צריכה למשוך.

גדעון סער: חבר הכנסת ריבלין, אם כך, סיעות האופוזיציה צריכות למשוך את בקשתן להתנגד לבקשת הממשלה להחיל דין רציפות.

רן כהן: אנחנו לא מושכים - - -

גדעון סער: חבר הכנסת רן כהן, לעניין זה אינכם מושכים?

רן כהן: לא.

גדעון סער: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה ואנחנו מצביעים.

גדעון סער: מי שמצביע בעד, מצביע נגד החלת דין הרציפות.

גדעון סער: כרגע אנחנו מצביעים על בקשת סיעות מהאופוזיציה שלא להחיל דין רציפות.

גדעון סער: דהיינו, מי שמצביע בעד, מצביע בעד עמדות סיעות מהאופוזיציה אשר לא קיבלו את הבקשה.

גדעון סער: חבר הכנסת ריבלין הודיע, לפחות מטעם סיעה אחת, שלעניין סעיף זה הוא מצביע נגד.

בנימין אלון: חבר הכנסת ריבלין מודיע שהוא מושך את ההתנגדות שלו מסעיף זה.

בנימין אלון: גם אני.

גדעון סער: וגם אתה מודיע.

גדעון סער: אבל סיעות מרצ ורע"ם-תע"ל עומדות על בקשתן לעניין סעיף זה, ולפיכך אנחנו מצביעים על בקשה של שלוש סיעות: חד"ש, מרצ ורע"ם-תע"ל.

גדעון סער: מי שמצביע בעד, מצביע בעד עמדתן.

גדעון סער: מי שמצביע נגד, מצביע נגד עמדתן.

גדעון סער: אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: הצבעה מס' 4 בעד הודעת הממשלה – 27 נגד – 8 נמנעים – 1 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9) (מסירת פרטי רישום לגוף הפועל על-פי חיקוק), התשס"ה-2005, נתקבלה.

גדעון סער: לעניין זה אני מודיע, שבקשת הסיעות לא נתקבלה, ולפיכך הוחל דין הרציפות על חוק זה.

גדעון סער: אנחנו עוברים לסעיף שהוא החלת דין הרציפות על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה).

גדעון סער: שר המשפטים, האם יש לך הודעה לעניין זה?

חיים רמון: אני מבקש לא להחיל את הרציפות על חוק זה.

גדעון סער: תודה רבה.

גדעון סער: הממשלה משכה את בקשתה לעניין סעיף 2.

גדעון סער: על כן אנחנו עוברים לסעיף 3 - סדר הדין הפלילי.

ראובן ריבלין: בוא נציע שימשוך גם את השני עכשיו.

טלב אלסאנע: אנחנו מתנגדים.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לקיים דיון.

גדעון סער: בבקשה, יתקיים דיון בכל סעיף.

גדעון סער: מספיק שסיעה אחת תדרוש ויתקיים.

גדעון סער: לכן אנחנו עוברים, חברי הכנסת, להצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון – הוראת שעה).

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שיושב-ראש הקואליציה - - -

גדעון סער: לעניין היוועדות חזותית אי-אפשר לקיים דיון ברגע שהממשלה משכה את בקשתה להחיל דין רציפות.

גדעון סער: היא ויתרה על עמדתה ולכן אין לך למה להתנגד.

גדעון סער: לכן אנו עוברים לסעיף הבא, שהוא חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב החשוד, בעבירת ביטחון – הוראת שעה).

גדעון סער: אני רואה שסיעת הליכוד משכה את בקשתה לעניין זה.

ראובן ריבלין: אני מבקש דבר אחד: שיושב-ראש הקואליציה יבקש מהשר להודיע שהוא מוותר גם על הצעת חוק - - -

גדעון סער: אדוני השר, האם עמדתו של חבר הכנסת ריבלין מקובלת עליך?

חיים רמון: מעולם לא קרה שעמדתו של חבר הכנסת ריבלין בעניינים מסוג זה לא היתה מקובלת.

גדעון סער: יפה.

גדעון סער: לפיכך הממשלה מושכת גם את בקשתה להחיל דין הרציפות על הצעת חוק השאלת נכסי תרבות (הגבלת סמכות שיפוט), התשס"ה-2005.

גדעון סער: לכן אנחנו עוברים, חברי הכנסת, להצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון – הוראת שעה).

גדעון סער: סיעת יהדות התורה אינה נוכחת.

גדעון סער: לפיכך אני קורא לחבר הכנסת טלב אלסאנע מסיעת רע"ם-תע"ל, שינמק את עמדתו השוללת החלת דין רציפות על חוק זה.

גדעון סער: חברי הכנסת, אני רוצה להבהיר: אנחנו אישרנו את בקשת הממשלה להחיל דין רציפות על 5א שבסדר-היום.

גדעון סער: אני מבהיר, ואני מבין את חבר הכנסת אורלב: חבר הכנסת אורלב, היה סיכום בתחילת היום שעל שמונה סעיפים מתקיים דיון ספוראדי על כל סעיף, ואלה לא הסעיפים לפי סדר-היום שמונח לפניך.

גדעון סער: ברגע זה אנחנו עוברים לפריט השלישי שעליו דובר, על סדר-יום ספוראדי, והוא מופיע לפניך כסעיף 5ה.

זבולון אורלב: - - -

גדעון סער: אחרי שנסיים דיון ספוראדי בשמונה סעיפים, נדון כמקשה אחת באחרים.

זבולון אורלב: אפשר הפוך?

גדעון סער: אני חושב שבזה הכנסת מקיימת דיון ענייני וטוב על כל סעיף וסעיף.

גדעון סער: חבר הכנסת אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עדים לחקיקת חוקים אשר פוגעת בצורה קשה מאוד בזכויותיהם של חשודים.

טלב אלסאנע: רק בתקופה האחרונה היינו עדים למקרים של אנשים חפים מפשע אשר הורשעו עקב נושאים של דיני ראיות וסדרי דין.

טלב אלסאנע: יש חובה ויש אחריות, ועלינו לדאוג ולהקפיד בכל הסוגיות הנוגעות לסדרי הדין, על מנת שאנשים חפים מפשע לא ייכנסו לבתי-כלא.

טלב אלסאנע: למשל, אחת מהצעות החוק שהממשלה עשתה טוב ומשכה אותה היא עניין האפשרות לנהל דיון בעניינו של עצור בלי להביאו בפני בית-המשפט ובפני השופט.

טלב אלסאנע: זה דבר שהוא אבסורדי לחלוטין.

טלב אלסאנע: טוב עשו שביקשו לא להחיל עליו את דין הרציפות.

טלב אלסאנע: אבל, הצעת החוק שמבקשים כאן להחיל עליה דין רציפות פוגעת בזכויותיהם של חשודים תושבי השטחים.

טלב אלסאנע: גם הם בני-אדם.

טלב אלסאנע: לדעתי, חבר הכנסת רובי ריבלין, גם הצדק לא ניתן לחלוקה.

טלב אלסאנע: לכן, צריך להקפיד הקפדה יתירה, שכל אדם שחטא או פשע יועמד לדין וישלם את המחיר.

טלב אלסאנע: אבל החשש הוא שאנשים חפים מפשע, עקב קלות הדעת, עקב העומס על בתי-המשפט, עקב הרצון לסיים את הדיונים ועקב ההקלות שאנחנו נותנים בסדרי דין ובדיני ראיות - זה יפגע בדין המהותי ולא יישאר בגדר סוגיה פרוצדורלית.

טלב אלסאנע: לכן, לדעתי, יש צורך לבחון את הסוגיה הזאת שנית.

טלב אלסאנע: לכן, אנחנו, באופן מהותי, נגד - - -

ראובן ריבלין: החוק הזה מתייחס לכל תושבי מדינת ישראל ולא רק לפלסטינים - - -

טלב אלסאנע: נכון.

טלב אלסאנע: נכון.

טלב אלסאנע: לכן, אנחנו מתנגדים.

ראובן ריבלין: מידה שווה.

טלב אלסאנע: אתה צודק.

טלב אלסאנע: לכן, מתוך דאגה לכל מי שרוצה להיכנס לישראל ללא קשר לדת, לאום או גזע, אנחנו חושבים שיש צורך שתהיה הקפדה על זכויותיו ועל הדיון בעניינו ושהצדק ייעשה.

טלב אלסאנע: לכן, זו אחריותנו.

טלב אלסאנע: לכן אנחנו נגד החלת דין הרציפות בעניין הזה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

גדעון סער: חבר הכנסת אלסאנע, תודה.

גדעון סער: חבר הכנסת רן כהן, האם סיעת מרצ רוצה לנמק לעניין זה?

גדעון סער: חבר הכנסת וילן, אני מבין שלא.

אבשלום וילן: לא.

גדעון סער: חבר הכנסת חנא סוייד מסיעת חד"ש איננו, ואני מניח שחבר הכנסת חנין ינמק.

גדעון סער: בבקשה.

מוחמד ברכה: את חבר הכנסת סוייד תמחק - - -

גדעון סער: אני מבין.

גדעון סער: חבר הכנסת חנין ינמק במקומו.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: הוא ינמק, ואחר כך אני אנמק את השאר.

דב חנין: רבותי חברי הכנסת, גם כאן אנחנו עוסקים בחוק שראוי היה לו לא להיחקק.

דב חנין: לכן אני מציע שלא להחיל עליו דין רציפות.

דב חנין: רבותי חברי הכנסת, לרשויות החוק במדינת ישראל כבר יש היום סמכויות מרחיקות-לכת בעבירות ביטחון.

דב חנין: יש הסדרים שונים בעבירות ביטחון לעניינים שונים, בכלל זה, למשל, הזכות להיוועץ בעורך-דין.

דב חנין: כאשר מדובר בעבירת ביטחון, הזכות להיוועץ בעורך-דין מוגבלת בצורה ניכרת בהשוואה לזכות חשודים בעבירות אחרות.

דב חנין: בדין הקיים בישראל כבר היום יש סמכויות מרחיקות-לכת ביחס לתושבי השטחים הכבושים שאינם תושבי ישראל.

דב חנין: הם, למשל, נידונים בפני בתי-משפט צבאיים, תקופות המעצר שלהם שונות, האפשרויות שלהם להיוועץ בעורכי-דין שונות וכדומה.

דב חנין: למעשה, בחוק הזה יש פגיעה נוספת משמעותית בזכויות חשודים.

דב חנין: למשל, אפשר לדחות את הבאתם של החשודים בפני שופט באופן מרחיק-לכת.

דב חנין: די בהוראה של הקצין הממונה כדי להשהות את הבאתו של העצור בעבירת ביטחון בפני שופט, ואנחנו לא מדברים פה על שחרורו של העצור אלא רק על זכותו האלמנטרית להיות מובא בפני שופט בישראל, שיראה אותו ויוכל לדון בשאלת מעצרו או שחרורו.

דב חנין: לפי התיקון שמוצע כאן ושהממשלה מבקשת להחיל עליו דין רציפות, במה שנוגע לחשודים בעבירות ביטחון, ניתן גם לנקוט הארכות מעצר ארוכות יותר מהמותר בדין הכללי.

דב חנין: למשל, במקום 15 ימים של הארכת מעצר, ששופט יכול להאריך את המעצר פעם אחת ופעם נוספת ופעם נוספת, כאן מותר להאריך את המעצר ב-20 יום.

דב חנין: מדוע צריך לאפשר הארכות מעצר כל כך משמעותיות בלי ששופט יחזור ויראה את העצור שנמצא לפניו?

דב חנין: אין שום הנמקה הגיונית.

דב חנין: לא כל כך ברור מדוע אנחנו צריכים לתת סמכויות כל כך מרחיקות-לכת.

דב חנין: יש בתיקון המוצע, שנמצא לפנינו, גם אפשרות להאריך את המעצר בלי נוכחותו של העצור, שזה דבר שהוא תמיד מרחיק-לכת, בעייתי, חמור ופסול.

דב חנין: לפי התיקון המוצע - שימו לב - אפשר למנוע מעצור שחשוד בעבירות ביטחון להיפגש עם עורך-דין במשך 50 יום - 50 יום למנוע מעצור שחשוד בעבירות ביטחון להיפגש עם עורך-דין.

דב חנין: אלה הוראות מרחיקות-לכת, שאין בהן שום צורך לעניין הביטחון.

דב חנין: עניין הביטחון יכול היה להסתדר מצוין עם כל מערכת החוקים הקיימת.

גדעון סער: חבר הכנסת חנין, תודה.

גדעון סער: נא לסיים.

דב חנין: אין צורך בהוראות מרחיקות-הלכת האלה.

דב חנין: לכן אני פונה לחברי הכנסת ומציע להם לא להחיל על החוק הגרוע הזה דין רציפות, אלא לאפשר לדון בו מתחילת הדרך.

דב חנין: תודה רבה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על בקשת שתי סיעות, רע"ם-תע"ל וחד"ש, שנימקו את בקשתן, שלא להחיל את דין הרציפות על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון - הוראת שעה), התשס"ו-2005.

גדעון סער: מי שמצביע בעד - מצביע בעד הצעת סיעות רע"ם-תע"ל וחד"ש, ומי שמצביע נגד - מצביע למעשה בעד החלת דין רציפות על החוק.

מוחמד ברכה: הניסוח הוא כאילו לגופן של הסיעות.

מוחמד ברכה: צריך להיות: להצביע בעד - -

גדעון סער: מי שמצביע בעד - מצביע נגד החלת דין רציפות.

מוחמד ברכה: - - זה בעד ההתנגדות להחלת הרציפות.

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: מי שמצביע נגד - מצביע בעד דין הרציפות.

גדעון סער: אנחנו עוברים להצבעה.

גדעון סער: הצבעה מס' 5 בעד הודעת הממשלה - 28 נגד - 5 נמנעים - 1 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירות ביטחון - הוראת שעה), התשס"ו-2005, נתקבלה.

יובל שטייניץ: מה מצביעים?

זבולון אורלב: אופוזיציה - זה נגד.

גדעון סער: אני קובע, שבקשת הממשלה להחיל דין רציפות לעניין סעיף 5ה בסדר-היום אושרה.

גדעון סער: אנחנו עוברים לדיון בנושא הצעת חוק ההתיישנות, התשס"ד-2004.

גדעון סער: חבר הכנסת ריבלין, אתה תדבר על עניין זה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כץ ידבר.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש בסוף להעיר - - -

גדעון סער: אדוני השר, בסדר.

גדעון סער: חבר הכנסת ישראל כץ ידבר מטעם סיעת הליכוד.

גדעון סער: בבקשה.

קריאה: איזה סעיף זה?

גדעון סער: לפניכם זה נמצא כסעיף 5ח - הצעת חוק ההתיישנות.

אביגדור יצחקי: אפשר להצביע - - -

גדעון סער: לא.

גדעון סער: אנחנו נצביע לחוד, אבל הסיכום היה: שמונה דיונים ספוראדיים בשמונה נושאים.

גדעון סער: קודם אנחנו עושים את שמונת הנפרדים.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, לעניין הרציפות.

ישראל כץ: אני שמח על התיאום שמתקיים כאן, תיאום של הרגע האחרון.

ישראל כץ: אני סומך על התיאומים ונצביע בהתאם, אבל כשם שעשו רוב קודמי, אי-אפשר ביום כזה שלא לדבר על מה שמתרחש בדרום, בעיר שדרות, בעזה, כפועל יוצא ישיר של תוכנית שבוצעה, תוכנית ההתנתקות.

ישראל כץ: זה לא סוד שהייתי גם באופן אידיאולוגי נגד התוכנית, אבל ביום שהממשלה הצביעה על השלבים הסופיים, אמרתי שאני מקווה שאני לא אשאר היחיד שיישאר בעד ההתנתקות.

ישראל כץ: אבל הפעם ההתנתקות האמיתית מהערבים הפלסטינים בעזה עצמה.

ישראל כץ: מסתבר שתוכנית ההתנתקות פינתה יהודים, אבל לא ניתקה את ישראל מהתושבים הפלסטינים של עזה.

ישראל כץ: צריך להבין, אדוני היושב-ראש, שלא בכדי קרה הדבר.

ישראל כץ: השר רמון שנמצא כאן, כיום שר המשפטים, שהתקדם בינתיים, המשנה לראש הממשלה שמעון פרס, ראש הממשלה בפועל, הם אנשים שהתנגדו לניתוק הקשר בין ישראל לבין עזה, ועמדו על כך שיישאר הקשר בין עזה לבין יהודה ושומרון.

ישראל כץ: דווקא אני אמרתי, שאם כבר פינינו את ההתיישבות היהודית, בואו ננתק כל קשר מעזה.

ישראל כץ: בואו נפסיק לגבות עבורם את המסים.

ישראל כץ: זה לא ענייננו, נהפוך את קרני וארז למעברים בין-לאומיים, נפקח בהתאם.

ישראל כץ: אני מאלה שדחפו יותר מכולם לנטישת ציר פילדלפי על-ידי ישראל, ולשמחתי הדבר הזה קרה ואנחנו לא רואים היום חיילים ישראלים שנמצאים בתווך ונכתשים.

ישראל כץ: הכוונה היתה להסיר כל אחריות מישראל.

ישראל כץ: מי שאין לו סמכות אין לו גם אחריות.

ישראל כץ: אבל, פינו את היהודים ולא ניתקו את האחריות הישראלית מעזה עצמה.

ישראל כץ: אף אחד כאן לא שואל את עצמו מה אנחנו אחראים למה שקורה בעזה.

ישראל כץ: אם נסוגו עד קווי 1967 ופינו שלושה יישובים שהיו בצד הזה של הגדר, אף שאנשי מפלגת העבודה אפילו אמרו להשאיר אותם - ראשי מפלגת העבודה לשעבר, מצנע, ברק ואחרים - היה היגיון אחד להתנתק.

ישראל כץ: ואני מציע כאן להתנתק מעזה.

ישראל כץ: מי שפינה את היהודים, שיתנתק מהפלסטינים.

ישראל כץ: רוצים לבנות נמל, שיבנו נמל.

ישראל כץ: אנחנו חייבים לעבור למדיניות של הרתעה ולעמוד מאחורי המדיניות הזאת.

ישראל כץ: אני זוכר את הרמטכ"ל אומר, גם לנו יש מרגמות.

ישראל כץ: אז כנראה הן יורות לכיוונים הלא-נכונים.

ישראל כץ: אנחנו צריכים להגן על כל אזרח ועל כל שטח ישראלי שנפגעים, לנתק את עצמנו מכל אחריות למה שקורה בתוך עזה.

ישראל כץ: כמובן, להצטער על כל פגיעה, אבל לשנות לחלוטין את המדיניות.

ישראל כץ: כי אם לא נשנה את המדיניות ונמשיך לשאת באחריות, תושבי שדרות יסבלו.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אמרתי אז ואני אומר לצערי גם היום, אם נגזר שלא יהיה שקט, אז עדיף שגגות הבתים בעזה ירעדו מאשר גגות הבתים בשדרות יקרסו.

ישראל כץ: ואם חלילה מישהו צריך לנוע ממקומו, מה שאנחנו לא רוצים, עדיף שתושבי עזה יברחו לסיני מאשר שתושבי שדרות יברחו לתוך תל-אביב.

ישראל כץ: אמרתי את זה אז, אני לא רוצה במצב הזה – לצערי, אנחנו מאוד קרובים לזה; לא רק קרובים, רבים כבר ברחו.

ישראל כץ: כל מדינה בעולם - אין כאן היום ויכוח אידיאולוגי.

ישראל כץ: יש כאן רק יישום אקט של ריבונות והרתעה, ואנחנו צריכים לעמוד, ועדיף היום, אף שזה כבר מאוחר, מאשר בעתיד.

ישראל כץ: ובמשפט אחד, דווקא אלה שרוצים עוד בוויתורים מדיניים, דווקא אלה שמדברים על צעדים כאלה ואחרים, צריכים להקפיד על כך שבמקום שמולאו כל החובות לפי כל הגרסאות, ישראל עומדת על הריבונות שלה.

ישראל כץ: כי אחרת, אין שום תוקף מוסרי לטיעון שלהם שהמעשים שלהם יביאו למצב טוב יותר.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת כץ; זה בהנחה שתפיסת העולם שלהם קוהרנטית.

גדעון סער: חבר הכנסת בנימין אלון - לא נוכח.

גדעון סער: סיעת יהדות התורה - חבר הכנסת כהן, האם אתה מבקש לנמק לעניין זה?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: חבר הכנסת עבאס זכור, מטעם סיעת רע"ם-תע"ל - חבר הכנסת טלב אלסאנע ידבר במקומו.

גדעון סער: בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא פעם מקיימים כאן דיונים על מדינת ישראל ועל זכותו של העם היהודי לעלות לכאן מכוח הזכות ההיסטורית שיש.

טלב אלסאנע: אבל מתברר שתמיד חיו כאן שני העמים.

טלב אלסאנע: לאחרונה אני מעיין ואני נוכח לדעת שמי שבנה את בית-המקדש השני בעצם לא היה יהודי, זה היה הורדוס, אדומי אשר התגייר, אבל אמו היתה ערבייה.

טלב אלסאנע: לכן באזור הזה, גם מבחינה היסטורית, תמיד חיו כאן יהודים וערבים, תמיד יחיו כאן יהודים וערבים - - -

גלעד ארדן: חשבתי שרצית להגיד שתמיד בנו לא-יהודים.

טלב אלסאנע: גם בנו לא-יהודים.

טלב אלסאנע: ולכן זה לא משהו - אפשר תמיד למצוא את הדרך להתפשר ולפתור את המחלוקות בין שני העמים.

ישראל כץ: רק אחרי אלפיים שנה גילית את הסוד?

טלב אלסאנע: לא, אחרי אלפיים שנה אני משתכנע יותר.

גלעד ארדן: אז הפתרון זה להתגייר.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, תמיד חיו כאן, אי-אפשר להגיד שהמדינה הזאת היתה ליהודים ורק ליהודים.

טלב אלסאנע: תמיד היו הפלסטינים, אבל גם תמיד היו יהודים.

טלב אלסאנע: אפילו בתקופת האסלאם בסעודיה חיו שם יהודים, ואין ספק ששני העמים הם עמים שמיים שחיו באזור הזה, חיו ביחד, והשאלה לדלג על מחלוקות - - -

מוחמד ברכה: - - -

טלב אלסאנע: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בסעודיה אכן גם בתקופת הנביא מוחמד - - -

מוחמד ברכה: זה לא סעודיה, זה ערב.

טלב אלסאנע: היה חצי האי ערב, מה שנקרא סעודיה נכון להיום.

מוחמד ברכה: ג'זירת אל-ערב.

טלב אלסאנע: ג'זירת אל-ערב.

טלב אלסאנע: אבל מבחינה היסטורית חיו יהודים כאן באזור - -

אריה אלדד: ומי שחט אותם?

טלב אלסאנע: - - וערבים חיו כאן, וכשהיהודים עלו ממצרים הם מצאו גם ערבים פלסטינים כאן, היו כנענים, והיו יבוסים, שהיו לפני שדוד המלך מלך כאן.

טלב אלסאנע: היה "אורשלם", זה המקור, זה מ"אורוסלם", המלה היבוסית, ולכן היסטורית היו כאן - - -

אביגדור יצחקי: איך זה קשור לרציפות?

אביגדור יצחקי: תגיד לי.

טלב אלסאנע: היו כאן גם הפלסטינים וגם היהודים.

טלב אלסאנע: ומי שמנסה לגרש, אם הפלסטינים מנסים לגרש את היהודים, אז הם טועים, ואם היהודים מנסים לגרש את הפלסטינים למדבר, אז הם טועים, והפתרון הוא להפסיק להקיז זה לזה את הדם ולחזור למציאות ולפתור את הבעיה.

גדעון סער: תודה לך.

טלב אלסאנע: לגבי חוק ההתיישנות, אינני רואה שום סיבה מבחינתנו להתנגד.

טלב אלסאנע: אנחנו נסכים להסרת ההתנגדות שלנו להחלת דין הרציפות.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

גדעון סער: הבנתי.

גדעון סער: אם כך, אדוני שר המשפטים - - -

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: הוא רוצה להשיב לו.

גדעון סער: יש הערות היסטוריות - - -

ישראל כץ: עכשיו יהיה דיון היסטורי?

ראובן ריבלין: אנחנו נוותר על אחת ההסתייגויות.

גדעון סער: אבל זה יהיה בדיון הבא.

גדעון סער: הרי סיעת הליכוד מדברת בכל דיון ודיון.

גדעון סער: אדוני שר המשפטים, אתה ביקשת להבהיר הבהרה, עובר לקיום ההצבעה בעניין זה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכיוון שכמה חברי כנסת פנו אלי בנושא חוק ההתיישנות, אני רוצה להבהיר שהצעת חוק ההתיישנות חלה אך ורק על נושאים אזרחיים, והיא עושה רפורמה גדולה בנושאי ההתיישנות, שהיתה רלוונטית אולי לפני 80 או 90 שנה, ואנחנו משנים את הנושא הזה.

חיים רמון: כבר התחילו בדיונים על חוק ההתיישנות לפני קרוב לעשר או 12 שנים עד שחוקקו אותו - - -

אביגדור יצחקי: - - - לפני אלפיים שנה.

חיים רמון: לכן, ההצעה הזאת כולה בתחום האזרחי, היא לא קשורה לשום עבירה פלילית, לא לרצח, לא לאונס, כפי שכמה חברי וחברות כנסת שאלו, ולכן אני מאוד מבקש להעביר את הצעת החוק הזאת, להחיל עליה את הרציפות, ואני מקווה שהצעת החוק הזאת תחוקק במהרה ותבוא לקריאה שנייה ושלישית בכנסת.

חיים רמון: תודה.

גדעון סער: תודה, אדוני השר.

גדעון סער: אני חייב להעיר בעקבות דבריך, שיש בהצעה, בקיצור תקופת ההתיישנות, פגיעה, לרבות פגיעה בנפגעות תקיפה מינית, כאשר הן באות לתבוע בעוולות אזרחיות.

חיים רמון: זה משהו אחר.

גדעון סער: אני אנוס להצביע על-פי הסיכום שאליו הגיע חבר הכנסת ריבלין מטעם סיעת הליכוד, אבל אני רוצה לומר לך שיש בהצעת החוק בעיות רבות, עניינים שאני מקווה שוועדת החוקה, חוק ומשפט, אשר תעסוק בזה, תשנה אותם.

גדעון סער: אבל אני רוצה לשאול, מאחר שחבר הכנסת אלסאנע הודיע שסיעתו חוזרת בה - למעשה אולי אין צורך בהצבעה, מכיוון שכל הסיעות חזרו בהן לעניין סעיף זה.

חיים רמון: כן, נכון.

גדעון סער: כל סיעות האופוזיציה אשר הגישו בקשה על התנגדות להחלת דין הרציפות חזרו בהן, על כן בקשת הממשלה לעניין חוק ההתיישנות, התשס"ד-2004, מאושרת, והרציפות תחול על חוק זה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: אני מציע לכל הסיעות - - - הואיל ואנחנו יכולים להצביע - - - בואו ניתן לכל מי שרוצה להתנגד לדבר, ואחר כך נצביע על ההצעות אחת אחרי השנייה.

גדעון סער: עלי זה מקובל.

גדעון סער: ההסכמה מלכתחילה היתה הסכמה דיונית, בין הקואליציה לאופוזיציה, בבוקר.

גדעון סער: אם כל נציגי האופוזיציה שנוכחים באולם אינם מתנגדים לכך שנדון עכשיו דיון אחד על כל ההצעות ואחר כך נעבור להצבעה פרטנית על כל סעיף וסעיף, כך נעשה.

זבולון אורלב: מאה אחוז.

קריאות: - - -

גדעון סער: אם כך, אנחנו עוברים לדיון מאוחד בכל – חבר הכנסת אלדד, ההצבעה תהיה נפרדת.

גדעון סער: הדיון משולב.

אריה אלדד: אז לא יהיה דיון על כל אחת מההצעות?

קריאות: - - -

גדעון סער: על כך הסכימה כל אחת מהסיעות, על-פי אותו סיכום שהושג.

גדעון סער: זה כולל את סעיף 5 בסדר-היום וגם את סעיף 6 בסדר-היום, מכיוון שסעיף 5 כולל בחובו מבחינה עניינית גם פרטים מסעיף 5.

גדעון סער: לכן, אנחנו עוברים לדיון משולב בכל ההצעות האלה, ואני אקרא לנציג מטעם כל אחת מהסיעות שהציגו התנגדות להצעות, והראשונה תהיה סיעת הליכוד.

גדעון סער: אני חושב שיושב-ראש האופוזיציה ביקש לדבר – או שחבר הכנסת ארדן ביקש לדבר?

קריאה: גם וגם.

גדעון סער: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

בנימין נתניהו: אתה מתקן את ההיסטוריה?

גלעד ארדן: לא, אני לא שמעתי מה נאמר.

ראובן ריבלין: יושב-ראש האופוזיציה יקבל אחר כך כמה דקות.

גדעון סער: בסדר גמור.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני הייתי מאוד מוטרד מחלק מבקשות הממשלה להחיל דין רציפות, כי הן הזכירו לי נשכחות, כמו הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה – הצעת חוק שלמעשה לא היתה צריכה לבוא לעולם כלל, אלמלא ביצעה הממשלה הקודמת את התהליך האומלל שכינינו התנתקות.

גדעון סער: אני מבקש לפזר, אדוני השר נהרי, חבר הכנסת שרוני, את ההתקהלות הבלתי-חוקית ליד חברת הכנסת אברהם.

גלעד ארדן: אבל אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שאני חושב שאנחנו ננסה להפיק מהעבר את הלקחים.

גלעד ארדן: אבל, אני הרבה הרבה הרבה יותר מוטרד ממה שקורה במדינת ישראל היום.

גלעד ארדן: קודם כול אני רוצה לשאול שאלה אחת בסיסית: איפה נמצא ראש הממשלה?

גלעד ארדן: האם מישהו באולם הזה יודע להסביר מדוע כשנופלים "קסאמים" בעשרות, כשילדי שדרות מפחדים לישון בלילה, מפחדים לצאת לבתי-הספר, חושב ראש הממשלה שאותו תהליך אומלל, שהוא היה בין מוביליו, של פינוי חד-צדדי, של בריחה, שבעקבותיו עלה ה"חמאס" לשלטון, והיום הם יורים עלינו "קסאמים" כל בוקר וערב - הוא הולך היום להטריד את מנוחתם של מנהיגי אירופה, שקצת מתקשים להסביר למה הם לא כל כך מתלהבים מהמשך גירוש יהודים ופינוי יישובי קבע על-ידי ראש ממשלה ישראלי.

גלעד ארדן: מדוע ראש הממשלה אולמרט לא מתחיל לשנות את דפוסי ההתנהגות שלו?

גלעד ארדן: אני חשבתי שהחיבה שלו לנסיעות, שכולנו מכירים אותה, שהיא היתה אולי – היא לא היתה במקומה גם כשהוא היה שר התמ"ת, אבל אז אולי עוד היה אפשר להסביר את זה, שהוא נוסע להיפגש, לספר על כלכלת ישראל, על השיפורים שעשה בה שר האוצר הקודם, למה כדאי לבוא ולהשקיע.

גלעד ארדן: אבל היום, היום, כשכל יום - - -

גדעון סער: שר האוצר הקודם – אתה מתכוון לשר האוצר הקודם קודם.

גלעד ארדן: הקודם קודם, כן.

גדעון סער: אתה מתכוון לשר האוצר בנימין נתניהו, כי שר האוצר הקודם היה אהוד אולמרט.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: ואני רוצה להציע הצעה לכל אלה מהקואליציה, מקדימה – אני לא כולל את אבי דיכטר, כי הוא, סך הכול אין לו הרבה הבנה, ודווקא כן יש לו הצעות.

גלעד ארדן: אבל לכל אלו שמסבירים שאין פתרון צבאי – אז קודם כול, מסתבר שעמרם מצנע מאגף אתכם משמאל - - -

גדעון סער: מימין, התכוונת.

גלעד ארדן: מימין.

גלעד ארדן: סליחה, סליחה.

גדעון סער: אם אני אבחין שאתה טועה, אני אעיר לך.

גלעד ארדן: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

גלעד ארדן: יש לי כמה הצעות.

גלעד ארדן: אתם הרי לא רוצים להקשיב לאנשים כמו גיורא איילנד, ראש המועצה לביטחון לאומי, ולמעשה, כשראש הממשלה עסוק בלסדר לעצמו הזמנות לגמר המונדיאל, גם אין מי שיקשיב.

אביגדור יצחקי: רק למומחה כמוך.

גלעד ארדן: אבל אולי בכל זאת מישהו ישמע אותי.

גלעד ארדן: אז אני אציע לכם הצעה: חברת החשמל, שאתם גם אתה ניהלתם משבר דרך השר פואד בן-אליעזר, שגם הוא, כרוח המפקד, ניהל את המשבר מבאקו בירת אזרבייג'ן, זה רוח המפקד שלכם – חברת החשמל, יש לה בעיה, היא סובלת.

גלעד ארדן: אין לה מספיק רזרבות כנראה, וכשיש תקלות היא לא עומדת בעומס.

גלעד ארדן: וגם, הרשות הפלסטינית חייבת לה 300 מיליון שקל.

בנימין נתניהו: אז יש לך פתרון, אני מבין.

גלעד ארדן: אז יש לי פתרון יצירתי: גם נחסוך בחשמל, וגם אולי נצליח לצמצם את ירי ה"קסאמים".

גלעד ארדן: תקבלו החלטה אמיצה, ראש הממשלה, שר האוצר.

גלעד ארדן: יש פה שלטון "חמאסי", שמעורב בירי ה"קסאמים" על ילדינו, וחייב 300 מיליון שקל, ואתם, במקום להורות לחברת החשמל לנתק את החשמל לרשות הפלסטינית עד שהם יחליטו להילחם במשגרי ה"קסאמים", אתם מעדיפים לנתק את החשמל לאזרחי ישראל.

אביגדור יצחקי: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת יצחקי, זה נימוק טוב.

גלעד ארדן: טוב, על ממשלה כזאת באמת אין מה לומר.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת ארדן.

גדעון סער: סיעת האיחוד הלאומי - מפד"ל, ידבר מטעמה חבר הכנסת אריה אלדד.

גדעון סער: בבקשה.

אביגדור יצחקי: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת יצחקי, אחרי שהאופוזיציה גילתה גמישות מופלאה והסכימה לאחד את הדיון בכל הסעיפים, אפשר גם שחבר כנסת יאריך בחצי דקה.

אביגדור יצחקי: מה הקשר בין הדיון לסעיפים?

בנימין נתניהו: הוא נתן לך הצעה טובה.

גדעון סער: תשמע, היו לו הצעות טובות לממשלה.

מוחמד ברכה: לאחד את הדיון לא אומר לקצץ את הזמן.

מנחם בן-ששון: חס וחלילה.

מנחם בן-ששון: חס וחלילה.

גדעון סער: לא, לא.

גדעון סער: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להתייחס לשני חוקים.

אריה אלדד: האחד הוא חוק הפיצויים בשל פגיעה ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי.

אריה אלדד: חוק התגמולים שהכרנו ומשמש אותנו בא להעניק פיצויים ותגמולים לנפגעי ארגוני הטרור הערביים, אבל הוא לא נתן מענה שלם על המפגע הבודד, הלא-מאורגן, שסתם שנא יהודים וקם לרצוח אותם, לא כחלק או בשליחות של ארגון טרור, והוא גם לא נתן מענה על רוצח יהודי בודד שקם לרצוח ערבים רק כי הוא שונא אותם.

אריה אלדד: הצעת התיקון שהונחה לפנינו היתה הכרחית, אבל אני מבקש להזכיר שהיא נולדה אחרי אירועי הרצח באוטובוס בשפרעם.

אריה אלדד: ושם, בתוך האוטובוס, אחרי שרצח ארבעה ערבים, נעשה ברוצח לינץ' מתועב.

אריה אלדד: וקמו, לעיני שוטרים, ולעיני מצלמות טלוויזיה ועיתונות ומאות עדים, ורצחו את האיש.

ראובן ריבלין: - - -

אריה אלדד: רצחו אותו.

גדעון סער: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אני אאפשר לך אחרי חבר הכנסת אלדד לעשות את התיקון בנושא ההיסטורי, שהוא, הבנתי, דבר - - -

בנימין נתניהו: כן.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת אלדד, האם תוכל להאיר את עינינו לגבי אופיה היהודי של ארץ-ישראל ומתי נכנסה הנוכחות הערבית?

אריה אלדד: בחצי השעה הבאה.

אריה אלדד: כלומר, אני רק אגמור את שתי הנקודות האלה, ומייד.

גדעון סער: כלומר, אתה תרצה לדבר ואני אאפשר לך, אדוני ראש האופוזיציה.

גדעון סער: בבקשה, חבר הכנסת אלדד.

בנימין נתניהו: אני הולך וחוזר ואני אנצל את זה.

גדעון סער: בבקשה.

אריה אלדד: עשרה חודשים חלפו מאז, חקירת המשטרה בוודאי בעיצומה.

אריה אלדד: יש צילומים, יש עדים, יש שוטרים שהיו באוטובוס.

אריה אלדד: למה לא מתעסקים עם מעשה הרצח הזה?

אריה אלדד: יש מעשי רצח – אולי כמו פריניאן – שנוח למשטרה לא להתעסק בהם.

אריה אלדד: יש כל מיני סוגי רצח במדינת ישראל.

אריה אלדד: החוק השני שאני רוצה להעיר עליו הוא באמת חוק שחברי, גלעד ארדן, הזכיר - הצעת חוק מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה.

אריה אלדד: 25 יישובים פורחים בחבל-עזה ובצפון השומרון נחרבו, עשרות בתי-כנסת נשרפו.

אריה אלדד: אותם מבני ציבור שהותירו על כנם ולא הרסו, משמשים היום בסיסי אימונים לארגוני הטרור השונים.

אריה אלדד: משם, מחורבות היישובים, משגרים טילים על ישראל.

אריה אלדד: מה נשאר מחבל-עזה?

אריה אלדד: פסקי-הדין שהוציאו.

אריה אלדד: בזה מתעסקת ממשלת ישראל, לא ב-8,000 הפליטים שחיים במדינת ישראל – בלי תעסוקה, הילדים שלהם נושרים מבתי-הספר, ובזה לא מתעסקים.

אריה אלדד: מתעסקים באותם פסקי-דין של מחבלים שראוי שישבו בכלא, אבל יש קדימות בעולם - - -

גדעון סער: חבר הכנסת אלדד, אני מניח שאין לך התנגדות לכך שאותם מחבלים ימשיכו לשבת בבתי-הכלא, וזאת תכליתו של החוק הזה.

אריה אלדד: ודאי שאין לי התנגדות שהם ישבו בכלא.

אריה אלדד: תמה אני על ממשלת ישראל על סדר העדיפויות שלה.

אריה אלדד: לפני שהיא פותרת את בעיית 8,000 היהודים החיים כפליטים במולדתם, היא דואגת להמשיך את עונש המאסר של אותם רוצחים.

אריה אלדד: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת אלדד.

גדעון סער: סיעת יהדות התורה משכה.

יעקב כהן: - - -

גדעון סער: אתה רוצה לדבר, בבקשה.

גדעון סער: חבר הכנסת יעקב כהן מסיעת יהדות התורה, בבקשה.

יעקב כהן: כבוד אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רציתי להתייחס לסעיף ט"ז בסדר-היום - להצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים - ולהודיע שסיעת יהדות התורה דווקא מוכנה להחיל דין רציפות על הצעה חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (בוררות וגישור).

יעקב כהן: מה שכן חשבתי להעיר – בג"ץ החליט לא לתת לבתי-הדין לדון בנושאים של בוררות, ואני חושב שזה דבר אבסורדי ביותר.

יעקב כהן: לא יכול להיות שבתי-דין רבניים, תלמידי חכמים, פוסקי הלכות - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ארדן, אתה נראה לי נהנה בספסלי קדימה יותר מאשר בספסלי הליכוד.

גלעד ארדן: אני חייב להסכים עם הקביעה של היושב-ראש - - -

מנחם בן-ששון: יש פה עוד מקום - - -

קריאות: - - -

גדעון סער: אני עוצר את הזמן.

ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת ארדן, גם חבר הכנסת סער - - - מתים שהם יהיו שם - - -

קריאות: - - -

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: אני עצרתי את הזמן, ועכשיו חבר הכנסת יעקב כהן, אנא תמשיך.

יעקב כהן: רציתי להתייחס לשיפוט בתי-הדין, לנושא הבוררות, שבג"ץ פסק שלא יתייחסו לזה, שבתי-הדין לא ידונו בדיני בוררות.

יעקב כהן: אני חושב שזה לא יעלה על הדעת שדין בוררות, שכל אחד יכול לדון בו וכל אחד זה מקובל עליו – לא יכול להיות שבית-הדין - - -

גדעון סער: אתם תומכים בדין רציפות בעניין הצעת החוק הזאת?

יעקב כהן: כן.

גדעון סער: הבנתי.

יעקב כהן: אבל אני מדבר על כך שבג"ץ פסק, שלא יכול להיות שבתי-הדין ידונו בדיני בוררות.

יעקב כהן: לא יכול להיות שתלמידי חכמים, רבנים, פוסקי הלכה, אנשים משכמם ומעלה, לא יהיו להם הסמכויות לדון בדיני בוררות.

יעקב כהן: זה יגרום לסחבת, לא יוכלו לסגור גיטין, לסגור תיקים – אחד קשור בשני - יש דיני ממונות גם בדיני גיטין, ואם אנחנו ננתק אותם, זה יגרום לסחבת ולאי-סגירת תיקים.

יעקב כהן: לא יכול להיות שאותו בג"ץ, שלוקח לעצמו סמכויות ורוצה להמליך מלכים ורוצה להיות יותר גדול מבית-המחוקקים כאן, ורוצה לנהל את כל המדינה – אבל הרבנים האלה, לגבי דיני בוררות שכל אחד יכולה להיות לו סמכות לכך, בג"ץ לא מוצא שהם יכולים לדון בזה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאתם צריכים לבקש לתקן את החוק, לא ההיפך.

יעקב כהן: לכן אני אומר שבנושא הזה אנחנו צריכים לתקן את החוק - - -

ראובן ריבלין: החוק הזה לא מעלה ולא מוריד.

יעקב כהן: לא, זה לא שייך לזה.

יעקב כהן: זה ברור.

ראובן ריבלין: החוק הזה לא מעלה ולא מוריד.

יעקב כהן: נכון, נכון.

יעקב כהן: אני מדבר על נושא אחר.

ראובן ריבלין: ההסכם הקואליציוני שתעשו - - -

יעקב כהן: בדיוק, בדיוק כמו שאתה אומר, חבר הכנסת ריבלין.

יעקב כהן: בכל אופן, זה אבסורד, ולכן אני חושב שהדבר הזה חייב להיות בסמכות.

יעקב כהן: עוד דבר אבסורדי הוא שבית-המשפט עצמו פסק בשבוע האחרון שלא לתת לבנות ישיבה ובית-כנסת בבני-ברק, ישיבה שעברה את כל שלבי החוק.

יעקב כהן: העירייה אישרה את זה.

יעקב כהן: במקום שיש כבר 40 שנה ישיבה, בכל זאת מצא בית-המשפט מקום שהוא יכול לדון על זה והוא יכול לאסור לגור ולבנות ישיבה.

יעקב כהן: אני חושב שגם ברוסיה לא היה דבר כזה, אבל השופטים מוצאים עצמם בכל דבר, וזה דבר מאוד משונה שהם מוצאים להם מקום לדון ובכל נושא הסמכות אצלם; ובמיוחד, נושא שעבר את הרשויות המקומיות, עבר את ועדת הערר, ואין לזה שום תקדים, במיוחד בעיר בני-ברק.

יעקב כהן: לכן, הייתי רוצה למחות על הדבר הזה.

יעקב כהן: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת יעקב כהן, כך עשית.

גדעון סער: נציג סיעת מרצ.

קריאה: ויתר.

גדעון סער: ויתר.

יוסי ביילין: - - - מספיק רלוונטי להגיד.

גדעון סער: אני מודה לך.

גדעון סער: רע"ם-תע"ל ויתרה.

חיים רמון: - - - חבר הכנסת ביילין, שהוא ויתר - - -

גדעון סער: חד"ש – חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו יהיה נציג סיעת בל"ד, אם יהיה.

גדעון סער: ברגע זה אינני רואה מישהו מסיעת בל"ד, ואם כך, אנחנו נעבור להצבעה על כל סעיף אחרי דברי חבר הכנסת ברכה.

גדעון סער: אדוני שר המשפטים, אתה תרצה להתייחס לאחר הדוברים?

חיים רמון: לא, לא.

חיים רמון: אני מת להתייחס, אבל אף אחד לא יתייחס למה שאני מביא.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: זה לאחר שחבר הכנסת ריבלין גילה נדיבות מופלגת.

חיים רמון: כן, אבל למה - - -

מנחם בן-ששון: - - -

ראובן ריבלין: בכל זאת, צריך להתחשב בכך שאיטליה משחקת - - -

גדעון סער: אני רק הייתי מציע לך, אדוני השר, לשמור גם על רוח הסיכום שהושג, ולא למהר להביא דרך קריאה ראשונה הצעות חוק לא טובות אשר הממשלה משכה היום.

אביגדור יצחקי: אני רוצה להגיד לך, כל זמן שאני נשאר פה, זה יהיה - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: למה שלוש דקות?

גדעון סער: כמה אתה רוצה?

מוחמד ברכה: עשר דקות.

גדעון סער: בבקשה.

חיים רמון: כמה?

גדעון סער: הדיון אוחד לפי הסכמת סיעות האופוזיציה, ולכן אינני רואה סיבה לדקדק עם הדובר האחרון, והוא ויתר על סעיפים - - -

מוחמד ברכה: התקנון מדבר על חמש דקות.

מוחמד ברכה: אני רוצה לנמק שתיים - - -

גדעון סער: הוא לא חייב לנצל את כל עשר הדקות, אבל אני סומך על שיקול דעתו.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בדקות האחרונות הייתי ער לדיון לא כל כך מופרך בבית הזה, אבל הוא הזוי על-פי כל קנה מידה.

מוחמד ברכה: יושב-ראש האופוזיציה טורח להיעזר בחבר הכנסת אלדד כדי שיסקור לו את ההיסטוריה של הנוכחות הערבית כאן.

מוחמד ברכה: עוד קדם לו חבר הכנסת גלעד ארדן, שעמד על הצורך בניתוק - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ארדן, אני מבקש, לפחות כשמדברים על נאומיך תקשיב לדובר.

מוחמד ברכה: - - - שדאג לפתור בעיה של החשמל ושל ה"קסאם" – זה נשמע מצוין.

גלעד ארדן: שניים בכרטיס אחד.

מוחמד ברכה: אני חושב שאנשים הזויים ונגועים בגזענות לעולם לא נעלמים, אבל למרבה הצער, גם לא משתכללים.

גלעד ארדן: - - - בדרך כלל נבחרים על-ידי הציבור - - -

גדעון סער: חבר הכנסת ברכה, האמירה "נגועים בגזענות" לטעמי היתה מיותרת.

גדעון סער: אני מציע שתחזור בך.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: לדבר על הציבור הערבי ועל קיומו של העם הערבי הפלסטיני כמשהו שחולף בתוך ההיסטוריה, על-ידי יושב-ראש האופוזיציה, שהיה ראש ממשלה בעבר - -

גדעון סער: הוא לא אמר את זה.

מוחמד ברכה: - - זה נשמע באמת באמת - - -

גלעד ארדן: מי אמר - - -?

גלעד ארדן: אני ההזוי - - -?

מוחמד ברכה: לא, לא.

מוחמד ברכה: שניכם.

מוחמד ברכה: אתה ממשיך את דרכו הלא-מפוארת של מר נתניהו.

מוחמד ברכה: אבל תשמע – דוגמאות כאלה היו תמיד בהיסטוריה.

מוחמד ברכה: לא צריך להידרש לרמה כזאת גבוהה ומשוכללת של טיעונים על מנת לפסול את האחר.

מוחמד ברכה: תמיד אפשר לפרוט על הנימים הכי נמוכים שקיימים אצל בני-אדם, ואז גם לצבור הון פוליטי, ולמרבה הצער, הסחורה הזאת עובדת כאן, בבית הזה, ויש לזה קונים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק פיצויים בשל פגיעה ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי (תיקוני חקיקה) באה לאוויר העולם לאחר הטבח בשפרעם.

מוחמד ברכה: אנחנו בעיר שפרעם מנסים היום לאסוף שברים של משפחות, במיוחד בהתקרב יום השנה לאותו טבח נורא, שיהיה ב-4 באוגוסט.

מוחמד ברכה: אני מקווה שנדע לקיים אזכרה ראויה.

מוחמד ברכה: אחרי אותו טבח נורא בשפרעם טרחו כל המי ומי במדינה לבוא אלינו לנחם ולהביע הזדהות.

מוחמד ברכה: אני באמת מעריך את זה.

מוחמד ברכה: אני חושב גם שיהיה ראוי וחשוב שאותם רגשות של הזדהות לא יהיו תחת צלו הכבד של הדם השפוך, אלא גם היום, במרחק של שנה מאותו אירוע טרגי, יש מקום לתת את הדעת על כל מיני התבטאויות, פעולות חקיקה ומדיניות שמפלה בין אזרח לאזרח, בין דם לדם, שהן המהוות את התשתית לפסילת האחר ולהתנהגות ולהתנהלות כה אכזרית, כה בוטה וכה נפשעת.

מוחמד ברכה: לכן, לדעתי, יש מקום לא להסתפק רק באותם רגשות חשובים של הזדהות וניחום אבלים, אלא גם לעשות מעשה וליצור בחברה הישראלית אמירה יותר דמוקרטית, אמירה שיכולה לשאת מחלוקות ויכולה לחיות במחלוקות, ובאותו זמן גם עם הרבה סובלנות.

מוחמד ברכה: לכן, הדברים שבאים לידי ביטוי מדי פעם מעל הדוכן הזה אינם יכולים לשלול את הבסיס או את התשתית או את הקרקע שעליה צומחים אותם אנשים נפשעים ופושעים וטרוריסטים כמו האיש ההוא שבא לפני כשנה לטבוח בתושבי שפרעם.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת באה לאוויר העולם גם אחרי שהממשלה אז אמרה, שלפנים משורת הדין היא תיתן פיצוי למשפחות.

מוחמד ברכה: חשבתי אז – ואמרתי את זה גם בכנסת וגם מחוצה לה – שמעשה טרור הוא מעשה טרור ולא חשוב מי עושה אותו.

מוחמד ברכה: לכן החוק לא יכול להבדיל בין דם לדם.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שההליכה לכיוון החקיקה הזאת היא חשובה.

מוחמד ברכה: החוק השני שאני רוצה להתייחס אליו, אדוני היושב-ראש, הוא הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה.

מוחמד ברכה: כשחבר הכנסת טלב אלסאנע דיבר על מה שקרה בעזה בשבוע שעבר, מה שהיה בחוף והכחדתה של משפחה שלמה, חבר הכנסת ארדן, אולי בצדק מבחינתך, שאלת אותו מי שולט בעזה.

מוחמד ברכה: הנה, פה יש חוק שמראה באמת מי שולט בעזה.

גלעד ארדן: לא אמרתי דבר כזה.

מוחמד ברכה: שאלת אותו מי שולט בעזה.

מוחמד ברכה: שאלת אותו מי שולט בעזה, זה כתוב בפרוטוקול וגם שמעתי את זה.

גלעד ארדן: לא בהקשר זה.

גלעד ארדן: זה היה בהקשר של הטלת - - -

מוחמד ברכה: זה היה בהקשר של הקורה בעזה, ואז שאלת מי שולט שם ולמה אתה בא בטענות לישראל.

מוחמד ברכה: זה חוק שבו ישראל מודיעה שהיא ממאנת להיפרד מרצועת-עזה.

מוחמד ברכה: אף שישראל יצאה מעזה, היא עדיין רוצה להחיל את כל המטלות של הדין הצבאי וכל הקשור למעצרים על אותם אנשים.

מוחמד ברכה: לפחות אנשים שנמצאים במעצר מינהלי או במאסר על עבירות קלות או התארגנות - כל מדינה שיוצאת ממקום מסוים שולחת את האנשים שנמצאים בבתי-הכלא לאותה ישות שהיא יצאה ממנה.

מוחמד ברכה: רק מדינת ישראל, אף שהיא יצאה, היא מתעקשת לשלוט.

מוחמד ברכה: היא לא רק שולטת בים, ביבשה ובאוויר, היא לא רק שולטת במעברים ובאפשרות להעביר מזון, אלא היא גם שולטת מבחינת בתי-מעצר ובתי-כלא שבהם עדיין מוחזקים אנשים מעזה.

מוחמד ברכה: המינימום שהיה מתבקש אחרי הנסיגה הוא לשחרר את האנשים האלה, שיחזרו לעזה.

מוחמד ברכה: ישראל ניתקה כל קשר בינה ובין רצועת-עזה – היא אמורה לעשות את זה.

מוחמד ברכה: אני אומר את זה כמובן במידה לא מעטה של ציניות.

מוחמד ברכה: אז שתנתק את הקשר עם תושבי רצועת-עזה שנמצאים בחזקתה.

מוחמד ברכה: אף שעברה כמעט שנה מאז, ממשלת ישראל עדיין מתעקשת שהזיקה הזאת תישאר.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה רק מסגיר את הכוונות האמיתיות שהיו ביסודה של תוכנית ההתנתקות והיציאה מעזה.

מוחמד ברכה: הכוונה האמיתית והעיקרית היתה לשחרר את ישראל מכל מחויבות לאוכלוסייה האזרחית שהיתה תחת כיבושה וגם להיפטר מהמטלה של שמירה על התנחלויות הזויות.

מוחמד ברכה: פעם חשבו שיהיה שם מפעל התנחלותי ענק, השקיעו הרבה כסף, אבל בסופו של דבר היו שם כ-7,200 אנשים.

מוחמד ברכה: כל המפעל ההתנחלותי שם כשל, ולכן ישראל רצתה בעצם להיפטר מהעול הביטחוני-הצבאי-הכלכלי הזה.

מוחמד ברכה: באותו זמן, בממד השלישי, היא גם רצתה להראות לעולם כאילו היא עושה צעד אדיר כלפי הפלסטינים בכך שהיא נסוגה באופן חד-צדדי מרצועת-עזה.

מוחמד ברכה: בעצם, הנסיגה הזאת לא היתה ולא נבראה ועדיין ישראל מתעקשת, גם באמצעות החוק הזה - שבא בשוליים, אבל הוא מסגיר את הכוונות הגדולות, ושהכיבוש עדיין קיים לא רק ברחבי הגדה המערבית אלא גם ברצועת-עזה.

מוחמד ברכה: על כן אני חושב שאין מקום לתמוך בהצעת החוק הזאת.

מוחמד ברכה: לעומת זאת, מובן שנתמוך בהצעת החוק הקודמת בקשר לשפרעם.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת ברכה, באמת פירטת באופן יסודי את עמדתכם לגבי שתי הצעות חוק מאלה שעומדות לדיון.

גדעון סער: אדוני שר המשפטים, בטרם ניגש להצבעה, ביקשת הבהרה מסוימת.

גלעד ארדן: הוא רוצה להשיב על השאלה איפה ראש הממשלה ולמה הוא לא פה?

גדעון סער: אני חוזר ואומר, ראש הממשלה נמצא ברגע זה בלונדון.

גדעון סער: בהמשך השבוע הוא יהיה בפריס.

גדעון סער: אתה חוזר על זה כל הזמן, ופעם אחת אני רוצה לומר לך, כדי שאפשר יהיה להמשיך בדיון.

ראובן ריבלין: הייתי בלונדון ובפריס.

ראובן ריבלין: ערים נפלאות, אסור להחזיר בשום אופן.

ראובן ריבלין: אסור להחזיר.

גדעון סער: השאלה של חבר הכנסת ארדן היתה איפה הוא.

גדעון סער: אדוני שר המשפטים, בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד שמח שהיושב-ראש נותן שירותים של חדשות לחברי הכנסת.

חיים רמון: מאוד חשוב שהם יהיו מעודכנים, אני מאוד בעד.

גדעון סער: לא הרגשתי, אדוני השר, שאפשר להשאיר את השאלה תלויה בחללו של אולם המליאה.

חיים רמון: כי לי יש עוד הרבה שאלות בנושא חדשות, ולא ידעתי.

חיים רמון: בפעם הבאה שאני לא אראה חדשות, אני ישר אבוא לכאן ואשאל.

גלעד ארדן: אם לא תדע תוצאות כדורגל, תתקשר ללשכת ראש הממשלה.

חיים רמון: אם אני אצטרך לצלצל ללשכת ראש הממשלה כדי לשאול על תוצאות כדורגל, אני באמת במצב קשה.

חיים רמון: בדרך כלל מתקשרים אלי בעניין הזה.

גדעון סער: גם בעניין הזה, רצית לומר.

חיים רמון: גם בעניין הזה.

חיים רמון: החלת דין הרציפות על הצעת חוק אימוץ ילדים - אני מבקש לקראת הקריאה השנייה והשלישית להוסיף אפשרות שצו אימוץ זה יוכר בישראל גם אם לא התקיים בו התנאי של אימוץ על-ידי בני זוג שהם איש ואשה או על-ידי הורה יחיד או על-ידי איש את ילדה של זוגתו, אם בית-המשפט מצא כי בנסיבות המקרה מתקיימים התנאים למתן צו אימוץ בישראל.

חיים רמון: כמו כן אנחנו רוצים להוסיף תיקון שמטרתו להבהיר את הנוסח המקורי לעניין שמירת הסמכויות הקיימות של שר הפנים לסרב לבקשה לקבלת מעמד בישראל מכוח האימוץ והסמכות הקיימת של פקיד הרישום לסרב לרשום אימוץ במרשם האוכלוסין.

חיים רמון: כמו כן אנחנו מבקשים שהצעת החוק הזאת תועבר מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים - - - משרד הפנים זה לא ועדת חוקה.

גדעון סער: אתה לא יכול לעשות את זה אגב דיון ברציפות.

גדעון סער: יגישו בקשה.

חיים רמון: אני יכול.

ראובן ריבלין: - - -

גדעון סער: אלא אם כן יבוא חבר הכנסת מג'אדלה ויגיד: אני רוצה ועדה אחרת.

חיים רמון: מאה אחוז, אם הוא רוצה ועדה אחרת, אז ועדת הכנסת תכריע.

חיים רמון: אני לא רוצה להיכנס כאן לדיון.

משה שרוני: למה לא ועדת הרווחה?

חיים רמון: אני מציע לא להעסיק את הכנסת בעניין הזה.

חיים רמון: ברגע שחבר הכנסת מג'אדלה רוצה את זה בוועדת הפנים, הממשלה רוצה בוועדת החוקה וחבר הכנסת שרוני, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, רוצה את זה בוועדת העבודה והרווחה, אני מציע להעביר את ההכרעה בעניין לוועדת הכנסת.

חיים רמון: אני מציע להעביר את ההכרעה לוועדת הכנסת.

גאלב מג'אדלה: תגיד למה.

חיים רמון: אני לא נמצא פה עם כל החוק.

חיים רמון: הרוב המכריע של החוק עוסק בעניינים פרוצדורליים, צווים שקשורים לחוק הבין-לאומי.

חיים רמון: הם לא קשורים לעניינים של האימוץ במהות של ועדת העבודה והרווחה, וגם לא של ועדת הפנים.

חיים רמון: הם שוליים בעניין הזה.

חיים רמון: אבל אני לא רוצה להיכנס לוויכוח הזה כאן.

חיים רמון: אני פשוט מציע שיתקיים דיון קצת יותר ארוך בוועדת הכנסת, והיא שתכריע בעניין.

חיים רמון: תודה רבה.

גדעון סער: תודה, אדוני השר.

גדעון סער: אני רוצה לציין שתי נקודות.

גדעון סער: אחת, לעניין הרישא של הערתך, שהיא מבקשת להכניס תיקונים או דברים חדשים, שלא היו קיימים בקריאה הראשונה, הרי שהתקנון קובע שהדיון הוא בהצעה כפי שהיא היתה בכנסת הקודמת.

גדעון סער: כמובן, אפשר לעשות את זה בוועדה, בהנחה שאף אחד לא מגיש נושא חדש.

גדעון סער: זה לא דבר למליאת הכנסת ברגע זה לענות בו.

גדעון סער: להערתך הנוגעת לוועדה, אני רוצה לשאול: האם ברגע שאנחנו מעבירים, ההצעה עוברת לוועדה שהיתה בכנסת הקודמת, ואז המחלוקת הזאת באה לוועדת הכנסת?

גדעון סער: כלומר, יש שתי אפשרויות: או שאנחנו מעבירים, ואז ההצעה עוברת לוועדה שבה היתה בכנסת הקודמת, דהיינו ועדת העבודה והרווחה, או שאנחנו מעבירים ואתם חלוקים, ואז ועדת הכנסת תקבע.

גדעון סער: אם הכלל הוא שהכנסת הנכנסת נכנסת לנעלי הכנסת היוצאת, הרי אנחנו חייבים לחזור לאותו מקום שבו היתה הכנסת היוצאת.

ראובן ריבלין: הכנסת קיימה דיון בקריאה ראשונה לפני שהוא הובא.

ראובן ריבלין: תוכל להביא את זה לדיון בקריאה שנייה ושלישית, עם כל התיקונים.

גדעון סער: זה דבר ברור מאליו.

גדעון סער: השאלה היא לעניין הוועדה שאליה עובר החוק ברגע זה.

חיים רמון: לעניין הוועדה, דין החלת הרציפות הוא דין קריאה ראשונה.

חיים רמון: מכיוון שבסוף אנחנו מקיימים הצבעה, הכנסת יכולה לשנות את הוועדה, אם היא חשבה לנכון.

חיים רמון: מה שאמרת לגבי ההערה הראשונה, לגבי הסעיפים, ציינתי את שני הסעיפים האלה כדי שהכנסת תדע כאשר מצביעים על החלת הרציפות שזאת כוונת הממשלה, כדי שחברים לא יגידו שלא היה ברור ולא ידעו מה מביאים.

חיים רמון: אני חושב שזה הוגן כלפי הכנסת, כאשר מחילים את דין הרציפות, להודיע לה מה בכוונת הממשלה להביא לתיקונים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

גדעון סער: זה בהחלט הוגן, אדוני השר.

חיים רמון: הסיבה השנייה היא, שברגע שהכנסת מצביעה על החלת דין הרציפות בקריאה ראשונה, יש אפשרות להחליף בין הוועדות, אם הכנסת מאשרת.

חיים רמון: אם יש מחלוקת, נביא את זה לוועדת הכנסת.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: הדברים הובהרו.

גדעון סער: כל ההצעות, למעט ההצעה הזאת, שתעבור לוועדת הכנסת, יעברו לוועדות שבהן הן נדונו בכנסת הקודמת, אלא אם כן היה בכנסת הקודמת לגבי הצעה נוספת נושא שטרם הועבר לוועדה, כי גם הוא נתקע בוועדת הכנסת, ואז גם הוא יעבור לוועדת הכנסת.

גדעון סער: אנחנו נעבור להצבעות.

גדעון סער: אקיים את ההצבעות באופן ידני, אלא אם כן תהיה בקשה שסעיף מסוים יוצבע באופן אלקטרוני.

גדעון סער: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים).

גדעון סער: מי בעד ההתנגדות להחלת דין הרציפות?

חיים רמון: הצבעה אלקטרונית.

גדעון סער: בבקשה, זה ייקח יותר זמן.

גדעון סער: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים), התשס"ו-2005.

גדעון סער: בבקשה.

גדעון סער: הצבעה מס' 6 בעד הודעת הממשלה – 19 נגד – 1 נמנעים – 2 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 17) (כניסה למקום המשמש למגורים), התשס"ו-2005, נתקבלה.

גדעון סער: על הצעת החוק חל דין הרציפות.

גדעון סער: אני עובר להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 91) (איסור סחר בבני-אדם), התשס"ו-2006.

מוחמד ברכה: אין צורך להצביע, מסירים את ההתנגדות.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: יש סיעה שדורשת להצביע?

גדעון סער: אם כך, אני קובע שהצעת חוק העונשין (תיקון מס' 91) (איסור סחר בבני-אדם), התשס"ו-2006, חל עליה דין רציפות.

גדעון סער: אנחנו עוברים להצעת חוק החברות (תיקון מס' 4) (חברה לתועלת הציבור), התשס"ה-2005.

מוחמד ברכה: מה עם ההצעה הקודמת?

גדעון סער: היא כבר אושרה קודם, בדיונים הנפרדים.

גדעון סער: האם יש סיעה שעומדת על הצבעה לעניין זה?

גדעון סער: אין.

גדעון סער: אני קובע שדין הרציפות חל גם על הצעה זו.

גדעון סער: אני עובר להצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005.

גדעון סער: האם מישהו דורש הצבעה?

מוחמד ברכה: אותו דין.

גדעון סער: דין הרציפות חל גם על הצעה זו.

גדעון סער: אני עובר להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 41) (דיון מקדמי), התשס"ה-2005.

גדעון סער: האם יש סיעה שדורשת הצבעה על זה?

גדעון סער: אין.

גדעון סער: אם כן, אני קובע שדין הרציפות חל גם על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 41) (דיון מקדמי), התשס"ה-2005.

גדעון סער: הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 15) (מקור והעתק כראיה), התשס"ו-2006 - אין דרישה להצבעה.

גדעון סער: אני קובע שדין הרציפות חל גם עליה.

גדעון סער: הצעת חוק זכות יוצרים, התשס"ה-2005 - אין דרישה להצבעה.

גדעון סער: אני קובע שדין הרציפות חל גם עליה.

גדעון סער: הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג-2003 - האם יש תביעה להצבעה?

גדעון סער: אין.

גדעון סער: אני קובע שחוק הרציפות חל גם עליה, והיא תועבר לוועדת הכנסת, כדי שהיא תכריע באיזו ועדה היא תידון.

גדעון סער: הצעת חוק פיצויים בשל פגיעה ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2005 - האם יש מי שמתנגד לדין הרציפות?

גדעון סער: אין.

גדעון סער: לפיכך אני קובע שדין הרציפות חל גם על סעיף זה, שהוא סעיף 5יג בסדר-היום.

גדעון סער: חוק השאלת נכסי תרבות – הממשלה משכה את בקשתה.

גדעון סער: הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה (הוראות מעבר), התשס"ו-2006 - אני מניח, אחרי ששמעתי את נאומו של חבר הכנסת ברכה, שמתבקשת הצבעה.

גדעון סער: אם כן, אנחנו עוברים להצבעה על עניין זה, סעיף 5טו בסדר-היום.

גדעון סער: בבקשה.

בנימין נתניהו: האם תהיה לי הזדמנות לתקן את עוולות עיוותי ההיסטוריה?

גדעון סער: בפעם אחרת.

גדעון סער: ללא ספק.

גדעון סער: את אלה שהיו היום, כי עיוותי היסטוריה יש ללא הרף, גם מעל דוכן זה.

גדעון סער: הצבעה מס' 7 בעד הודעת הממשלה - 17 נגד – 2 נמנעים – 1 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה (הוראות מעבר), התשס"ו-2006, נתקבלה.

גדעון סער: חברי הכנסת, ברוב של 17 כנגד שניים ונמנע אחד, אני קובע שהכנסת הכריעה להחיל את דין הרציפות על הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה (הוראות מעבר), התשס"ו-2006.

גדעון סער: האם יש תביעה מצד סיעה מסיעות הבית להצביע בנושא הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005?

גדעון סער: יש.

גדעון סער: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה לעניין זה, סעיף 5טז בסדר-היום.

גדעון סער: הצבעה מס' 8 בעד הודעת הממשלה – 15 נגד – 2 נמנעים – 3 הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005, נתקבלה.

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: אני קובע שברוב של 15 כנגד שניים, עם שלושה נמנעים, הכריעה הכנסת להחיל את דין הרציפות על הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005.

גדעון סער: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

גדעון סער: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, 13 ביוני, י"ז בסיוון, בשעה 16:00.

גדעון סער: הישיבה נעולה.