ישיבת מליאה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 178, 2007-12-04 00:00

דליה איציק: הנני מתכבדת לפתוח את ישיבת הכנסת.

דליה איציק: היום יום שלישי, כ"ד בכסלו התשס"ח, 4 בדצמבר 2007.

דליה איציק: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, צהריים טובים לכם.

דליה איציק: אנו עוברים להצעת חוק ידועים בציבור, של חברי הכנסת יוסי ביילין, חיים אורון, רן כהן, אבשלום וילן ואלחנן גלזר וקבוצת חברי הכנסת.

דליה איציק: מי שינמק את הצעת החוק הוא חבר הכנסת יוסי ביילין.

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

דליה איציק: יש לך עשר דקות.

יוסי ביילין: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, חוק הידועים בציבור הוא לא ההעדפה הראשונה שלנו.

יוסי ביילין: רבים מאתנו חושבים שבמדינה דמוקרטית ומתוקנת, כמו בכל המדינות הדמוקרטיות, ראוי שלצד נישואים דתיים יהיו נישואים אזרחיים, וכל מי שמתחתן בנישואים אזרחיים יכול להתחתן אחר כך בנישואים דתיים, כפי שירצה.

יוסי ביילין: לצערנו הרב, הדבר הזה הוא לא ריאלי במציאות של חיינו, ולכן מדובר בחוק הזה, שמכשיר תופעה שכבר קיימת.

יוסי ביילין: ידועים בציבור הם תופעה שקיימת בחברה הישראלית.

יוסי ביילין: בית-המשפט כינה אותה כך ואישר אותה ב-1948.

יוסי ביילין: החוק הזה נועד קודם כול להעניק הגדרה אחידה למושג ידועים בציבור: בני-זוג החיים חיי משפחה, דומים לזוג נשוי ומנהלים משק-בית משותף.

יוסי ביילין: הדבר העיקרי בהגדרה כאן הוא שמדובר במשק-בית משותף.

יוסי ביילין: זהו המבחן.

יוסי ביילין: אנשים שהם ידועים בציבור הם אנשים שמחלקים ביניהם את ענייני הבית שלהם והם חיים ביחד.

יוסי ביילין: אם הם לא חיים ביחד, הם לא יכולים להיות מוגדרים כידועים בציבור.

יוסי ביילין: כך לפי הפסיקה היום וכך לפי הצעת החוק הזאת.

יוסי ביילין: מדובר במצב שבו, מלבד התופעה הרגילה, שבה אנשים חיים ביחד, ובדרך כלל מדובר באנשים שחיים ביחד שנים לא מעטות, כאשר יש להם צורך לקבל זכויות מסוימות – משכנתה, הכרה בצוואה או בדברים אחרים – בית-המשפט מכריז עליהם כידועים בציבור על-פי בקשתם, או לא מקבל את זה.

יוסי ביילין: זה המצב כבר 60 שנה.

יוסי ביילין: ההצעה שמדובר בה בחוק הזה היא שבני-זוג יוכלו לבוא לרשם במשרד המשפטים ולומר: אנחנו מבקשים לחיות כבני-זוג.

יוסי ביילין: יכול להיות שהחוק הישראלי לא מאפשר לנו להתחתן, ויכול להיות שיש סיבות אחרות.

יוסי ביילין: אנחנו מבקשים לחיות ביחד.

יוסי ביילין: אנחנו לא רוצים לחיות בלי מסגרת שהמלכות מכירה בה.

יוסי ביילין: כיוון שאתם, כמדינה, לא מעניקים לנו את האפשרות לנישואים, אנחנו מבקשים שתכירו בנו בדבר שכבר קיים בין כה וכה.

יוסי ביילין: נאמר בחוק במפורש: אין אדם יכול להיות ידוע בציבור ולנהל משק-בית משותף אלא עם בן-זוג אחד בלבד.

יוסי ביילין: יש כאן גם סוג של מונוגמיה בהקשר זה, כדי למנוע מצב שבו מישהו יבוא ויגיד: אני רוצה לחיות עם עשרה בני-זוג.

יוסי ביילין: המערכת היא מערכת שדומה למסגרות אחרות ככל האפשר, ומאפשרת לאנשים לחיות במסגרת.

יוסי ביילין: אני אומר לכם שוב, זאת פשרה בתוך פשרה.

יוסי ביילין: אני בא לבית הזה בהצעה הזאת עם הרבה כאב לב.

יוסי ביילין: אני מעריך שרוב חברי הכנסת היו מוכנים לתמוך בנישואים אזרחיים או בחוק הזוגיות.

יוסי ביילין: הדבר הזה נמנע, בגלל ההקשר הקואליציוני, כמעט מכל מי שנמצא בשלטון.

יוסי ביילין: אני לא מאשים כאן ממשלה מסוימת.

יוסי ביילין: לצערי, הדבר הזה חוזר על עצמו הרבה מאוד שנים.

דליה איציק: חבר הכנסת גבאי, עד פה שומעים אתכם.

דליה איציק: זו נראית שיחה מאוד חשובה.

יוסי ביילין: בשלב מסוים עלה הנושא של ברית הזוגיות, ונדמה היה, בשיחות שהיו עם רבנים, בשיחות שהיו עם חברי הכנסת מהמפלגות הדתיות, שאולי ברית הזוגיות היא דבר אפשרי, שהדת לא תראה בזה סוג של נישואים שדורשים גט לחומרה, והיא תאמר: אנשים רושמים את עצמם כבני-זוג, זה דבר שקיים היום בהרבה מקומות בעולם.

יוסי ביילין: בהרבה מקרים זה קשור בבני-זוג מאותו מין, אבל לא רק – ברוב המקרים מדובר בבני-זוג ממינים שונים, שרוצים לקשור עצמם בברית הזוגיות, והמדינה מאפשרת להם את זה.

יוסי ביילין: אנחנו בדקנו את האפשרות הזאת בזמנו בממשלת ברק, ב-1999.

יוסי ביילין: הממשלה הנוכחית התחייבה בקווי היסוד שלה – בסעיף 52 נאמר כך: הממשלה תביא בלי דיחוי לחקיקת חוק לפתרון בעיית מנועי החיתון.

יוסי ביילין: מנועי החיתון זה דבר שלא מספיק בעיני, כי אינני יודע מה זה מנועי החיתון, האם זה מי שנבצר מהם, מי שהחוק לא נותן להם או מי שלא רוצים להתחתן בנישואים דתיים.

יוסי ביילין: אבל מילא, לפחות תפתרו את הבעיה הזאת.

יוסי ביילין: יש 400,000 אנשים שעלו מברית-המועצות לשעבר ואין להם פתרון.

יוסי ביילין: אני אומר לכם, אני נפגש אתם, זה מה שנקרא המשפחות המעורבות.

יוסי ביילין: אין להם פתרון.

יוסי ביילין: אתם יודעים שבקפריסין מתחתנים יותר ישראלים מקפריסאים?

יעקב מרגי: כמה אזרחים יש בקפריסין?

יוסי ביילין: עדיין יש.

יוסי ביילין: חשבת על זה פעם?

יוסי ביילין: יותר ישראלים מתחתנים בקפריסין מקפריסאים.

צבי הנדל: והם מתחתנים בישראל?

יוסי ביילין: זה אחד האבסורדים של החיים שלנו.

יוסי ביילין: כשנודע לי הדבר הזה, זה נראה לי הגיוני, אבל לא חשבתי שדבר כזה יכול להיות, הרי זאת בדיחה, שאנחנו צוחקים מעצמנו.

יוסי ביילין: אנחנו לא יכולים לפתור אפילו את הבעיה הזאת.

יוסי ביילין: מילא נישואים אזרחיים, מילא זוגיות, אבל ידועים בציבור שכבר ישנם בחוק הישראלי – הם נזכרים ב-20 חוקים, בכל הפסיקות.

יוסי ביילין: אם הם מבקשים: תרשמו אותנו מראש – מעיקרא, מה שנקרא בתלמוד, ולא בדיעבד, אז צריך להגיד: לא, לא.

יוסי ביילין: אני אומר לכם, אני אומר לאנשים הדתיים בקרבנו: אתם הרי מכירים את החיים, אתם יודעים על הנושא הזה של נישואים אזרחיים בקפריסין, אתם יודעים איך אנשים צעירים חיים היום, בשם הערכים הנשגבים.

יוסי ביילין: אתם נותנים יד לסוג חיים שאתם לא אוהבים אותו מאוד, אבל אתם אומרים: זה לא בחצר שלי, זה בחצר של מישהו אחר, של מאיר שטרית, של יוסי ביילין, זאת הבעיה שלהם, לנו אין בעיה כזאת.

יוסי ביילין: אני אומר לכם, זאת האחריות שלכם כמו שזאת האחריות שלנו.

יוסי ביילין: בזה שאתם מונעים את כל הצורות של חיים משותפים פורמליים מאנשים לא דתיים, אתם נותנים יד לסוג של חיים משותפים שאתם, וגם אני, לא היינו רוצים בהם.

יוסי ביילין: ואת האחריות הזאת לא תוכלו לנקות מעצמכם.

יוסי ביילין: אני אומר לאנשים במפלגת העבודה, בקדימה, שהם בעד נישואים אזרחיים, בעד חוק הזוגיות: אל תיתנו יד לוויתור מהיר על דבר מהסוג הזה.

יוסי ביילין: בעיקר ישראל ביתנו, בהקשר זה – ישראל ביתנו, נציגים שלה תמיד מופיעים אתי כשאני מופיע בפני המשפחות המעורבות.

יוסי ביילין: מדברים כל כך יפה על ההכרח לפתור את הבעיה של מאות אלפי האנשים האלה שהעלינו מברית-המועצות לשעבר, ולצערי נותנים יד לכל חקיקה שהיא בעצם חקיקה דתית שמונעת זוגיות של אנשים כאלה, שבסך הכול רוצים לחיות ביחד.

יוסי ביילין: מה הם רוצים?

יוסי ביילין: אני אומר לכם, החוק הזה הוא החוק הכי דיאטטי בהקשר זה שיכולתי להעלות בדעתי.

יוסי ביילין: זה חוק שהוכן ביוזמת ארגון "משפחה חדשה", והוא מציע את פשרת הפשרות.

יוסי ביילין: יכול להיות שגם הוא לא יעבור.

יוסי ביילין: אבל דבר אחד אני אומר לאותם חברים מהמפלגות הדתיות שמתנגדים לחוק הזה: הנכונות לפשרה של הרוב החילוני שרוצה לחיות את החיים שלו בארץ הזאת היא לא אין-סופית.

יוסי ביילין: הדור הבא, הדור הצעיר יותר, לא יוותר על הזכות שלו.

יוסי ביילין: אנחנו באים מבתים אחרים.

יוסי ביילין: אנחנו רצינו תמיד את הפשרה, את ההבנה, את ההסכמות.

יוסי ביילין: גדל כאן דור צעיר אחר, שלא ידע את יוסף.

יוסי ביילין: והעימות בין הדור הצעיר החילוני הזה, שלא יוותר על זכויותיו, לבין אולי דור צעיר דתי חרדי, שינסה לאנוס אותו לחיות לפי הנורמות שלו – העימות הזה לא יוסיף לחברה הישראלית.

יוסי ביילין: אני מציע לכם לחשוב על זה ובטרם פורענות להגיע לפשרה הזאת.

יוסי ביילין: תודה.

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת יוסי ביילין.

דליה איציק: השר משולם נהרי, יש לך תשובה?

דליה איציק: בבקשה, אדוני.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, התשובה היא לא רק של שר המשפטים, היא גם התשובה שלי, שילבנו את שתי התשובות יחד.

משולם נהרי: הממשלה מתנגדת להצעת החוק מכמה טעמים.

משולם נהרי: ראשית, במישור העובדתי – לצערי, המצב המשפטי כיום הוא שלבני-זוג ידועים בציבור זכויות כשל בני-זוג נשואים.

משולם נהרי: כך, לדוגמה, בחוק בית-המשפט לענייני משפחה, התשנ"ה–1995, בהגדרת "בן משפחתו", בסעיף 1 נאמר: "בן-זוגו, לרבות הידועה בציבור כאשתו", או בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, בסעיף 1 נאמר: "'אשתו' – לרבות ידועה בציבור כאשתו והיא גרה עמו".

משולם נהרי: המחוקק הסדיר בחוקים השונים, בצורה מפורשת ומתואמת לחוק הרלוונטי, את מעמדו של בן-זוג ידוע בציבור.

משולם נהרי: מוסד הידועים בציבור כבר מבוסס במשפט הישראלי, ואין כל צורך בהוראה הכללית שבחוק המוצע כדי להעניק לידוע בציבור זכויות כשל בן-זוג נשוי.

משולם נהרי: שנית, ההוראה הכללית שלפיה כל רשויות השלטון תצטרכנה להכיר בידועים בציבור כבני-זוג נשואים תפגע באופן מהותי בהסדרים משפטיים הנוהגים בעניינם של כמה חוקים.

משולם נהרי: לפי ההצעה, די בהצהרה של בני-זוג בפני נוטריון שהם ידועים בציבור כדי שהם יוכרו לכל עניין כבני-זוג נשואים.

משולם נהרי: משמעות הדברים היא כי לעניין חוק הכניסה לישראל או חוק השבות, די בהצהרה האמורה כדי להקנות לבן-זוג זכות להיכנס לישראל או לקבל מעמד בישראל.

משולם נהרי: ברור לכול כי בכך נפתח פתח רחב לעקיפה קלה של חוקים אלה.

משולם נהרי: שלישית, ההצעה מבקשת להכיר כידועים בציבור גם בבני-זוג מאותו מין.

משולם נהרי: נמצא כי בהצעת החוק לא מדובר בעיגון המצב הקיים של הקניית זכויות לבני-זוג מכוח המשפט הנוהג, אלא בהענקת מעמד ידועים בציבור לבני-זוג שכאלה.

משולם נהרי: שינוי משפטי מעין זה פוגע בסטטוס-קוו הקיים בענייני דת ומדינה.

משולם נהרי: במישור הערכי הייתי מוסיף ואומר שמטרת הצעת חוק זו היא לקעקע הסדרים ומסגרות הקיימים מימים ימימה ולתת גושפנקה משפטית מפורשת, כוללת וברורה לתהליכים שהמחוקק מצא לנכון להסדיר רק בדיעבד וככורח המציאות.

משולם נהרי: מושג הידועים בציבור נוצר מלכתחילה כפתרון משפטי, לאפשר שמירה על זכויות בני-הזוג החיים חיים זוגיים ללא מסגרת נישואים.

משולם נהרי: הצעת חוק זו באה להפוך את המסגרת החורגת לשוות ערך ושוות זכויות למסגרת המשפחתית הרגילה, שהוכיחה את עצמה במשך אלפי שנים.

משולם נהרי: הייתי מוסיף נקודה נוספת, גברתי היושבת-ראש: מאחורי הצעת חוק זו מסתתרים אינטרסים נוספים, שאינם מסתכמים במעמד הידועים בציבור אלא חותרים תחת מעמדם של הרבנות הראשית ובתי-הדין בכל הנוגע לסמכות הנישואים.

משולם נהרי: הצעת חוק זו, שיזם ארגון "משפחה חדשה", מאפשרת קביעת מעמד ידועים בציבור על סמך הצהרה בפני בית-המשפט ובפני נוטריון, כשקודם לכן בני-זוג יעברו הליך התקשרות או תעתיק מזויף של נישואים על-ידי הארגונים המקיימים כיום טקסים אלו באופן לא רשמי.

משולם נהרי: ואני מקריא מדברי ההסבר להצעת החוק, שאומרים במפורש את הכוונה האמיתית של יוזמי החוק.

משולם נהרי: כך נאמר בדברי ההסבר: "בהגדרת ידועים בציבור נכללים בני-זוג אשר נישאו בטקס שאינו רשמי על-ידי המדינה כמו נישואי חוזה, טקס של רבנות רפורמית או קונסרבטיבית או טקס חילוני".

משולם נהרי: מכאן שלא מדובר רק בעניין מעמדם של ידועים בציבור, אלא גם – ואולי בעיקר – בעצם הסמכות להשיא בני-זוג בישראל, סמכות שארגונים אלה מבקשים כבר שנים רבות לקבל באופן רשמי.

משולם נהרי: כעת הם מנסים בדלת האחורית, במסווה של עיגון מעמד הידועים בציבור.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, אנו נמצאים בעידן של פריצת מסגרות ושחיטת פרות קדושות, אשר הביאו להידרדרות של עם ישראל לתהומות מוסריים, ערכיים, חברתיים וחינוכיים, לשפל שכמוהו לא ידע העם הזה מאות בשנים.

משולם נהרי: במקום להמשיך במגמה זו ולהמשיך את ההידרדרות האין-סופית הזאת, אני מציע לעצור ולהתחיל להבין שדווקא המסגרות הישנות והמסורתיות, שהיו טובות לעם היהודי במשך אלפי שנים, ששמרו על ייחודו האתני הערכי והמוסרי, יכולות לתקן במשהו את הקלקולים הרבים שאנו חווים כמעט בכל רובד מהחיים בארץ הזאת.

משולם נהרי: לסיכום אומר עוד שהצעת החוק הזאת סותרת באופן מהותי את הסטטוס-קוו בענייני דת ומדינה, ועל כן אני מציע להתנגד לה.

אביגדור יצחקי: בגלל זה.

דליה איציק: המציע, חבר הכנסת ביילין, יש לך עוד חמש דקות אם אתה – בבקשה, אדוני.

יוסי ביילין: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני לא בטוח שהבנתם, אגיד לך למה.

יוסי ביילין: אני שומע את התשובה – –

דליה איציק: חבר הכנסת ליצמן, מה שלומך?

יוסי ביילין: – – ואני אומר לעצמי: מדובר כאן בעיוורון?

יוסי ביילין: אתם לא רואים מה קורה מסביבכם?

יוסי ביילין: אתם לא רואים מה קורה בחברה הישראלית?

יוסי ביילין: אתם חושבים שאם יהיה חוק כזה אז תהיה התפרקות.

יוסי ביילין: עכשיו הכול בסדר, כולם מתחתנים ברבנות מבחינתכם.

משולם נהרי: בגלל זה.

משולם נהרי: אמרתי.

יוסי ביילין: הרבנות באמת מייצגת את כל העדות בישראל – חילונים, חרדים, כולם.

יוסי ביילין: הרי היום מתחתנים פחות מאשר התחתנו לפני 30 שנה, או כמעט אותו דבר.

יוסי ביילין: אני אומר את זה בתור שר הדתות לשעבר.

יוסי ביילין: זה אחד הדברים הכי מדהימים: מספר הזוגות הנישאים היום הוא כמו בשנות ה-70.

יוסי ביילין: איך זה יכול לקרות?

יוסי ביילין: ברוך השם יש גידול טבעי, 2.8% כל שנה, איפה מסתובבים כולם?

יעקב ליצמן: אמרת – – – מייצגת את כולם, אז איפה – – –

יוסי ביילין: התשובה היא שבין כה וכה המדינה מכירה 60 שנה בידועים בציבור, ויש 20 חוקים שמשווים את התנאים שלהם לתנאים של זוגות נשואים.

יוסי ביילין: היא הנותנת.

יוסי ביילין: אם היית אומר: בא יוסי ביילין ורוצה להרוס את קודשי ישראל, הוא לא רוצה מדינה יהודית – מאה אחוז, הייתי אתך.

יוסי ביילין: אבל מדובר כאן בדבר קיים, כל מה שאני אומר:

יוסי ביילין: בואו נעשה את זה מעיקרא, זה הכול.

יוסי ביילין: שיוכלו שני אנשים צעירים לא לחכות 20 שנה עד שאחד מהם ימות כדי שבית-המשפט יגיד: כן, הם היו ידועים בציבור; שיוכלו לבוא למקום כלשהו, לפקיד כלשהו בעולם הזה ולהגיד: אנחנו רוצים מעתה ואילך לחיות כידועים בציבור.

יוסי ביילין: אם המדינה תאפשר להם נישואים אזרחיים – מה טוב; אם יאפשרו נישואים לאנשים שיש מניעה להשיא אותם – מה טוב.

יוסי ביילין: אבל אתם לא עושים כלום.

יוסי ביילין: תנו להם את המינימום הזה.

אביגדור יצחקי: זה לא קשור לענייני דת, תאמין לי.

אביגדור יצחקי: עזוב אותם.

יוסי ביילין: אתה צודק.

יוסי ביילין: לעניין קלות ההגדרה.

יוסי ביילין: השר נהרי, אתה באמת אומר לי שבעיניך העובדה שזוג נוסע בבוקר לקפריסין וחוזר אחרי הצהריים עם פתק, זה הרבה יותר חזק מאשר אם הם נרשמים על-ידי נוטריון כאן וחיים כזוג של ידועים בציבור?

יוסי ביילין: זה העניין?

יוסי ביילין: אתה פתאום כל כך מודאג, אילו זכויות פראיות הם יקבלו כאנשים נשואים?

יוסי ביילין: אז אני אומר לך: אתה, וכולנו, כבר הרבה שנים מכיר בנישואים רפורמיים – שבשבילכם הם דבר נורא ואיום – בנישואי קפריסין, בנישואי קונסולים.

יוסי ביילין: בכל זה אתם מכירים, מה לעשות?

יוסי ביילין: אז אני אומר לך: אולי פעם אחת נעשה משהו כחול-לבן?

משולם נהרי: גם על זה אנחנו מצטערים.

יוסי ביילין: כי אתה יודע שהחיים חזקים מזה.

יוסי ביילין: אם לא תיתן לאנשים האלה לחיות, ולחיות כזוג, הם ימצאו דרכים אחרות.

יוסי ביילין: כל מה שאני אומר זה שתפקח עליהם, שלך יהיה מרשם, שתבדוק אתה אם זה נכון או לא מה שהם תובעים, שהם לא ירמו את הנוטריון.

יוסי ביילין: למה אתה מעדיף לברוח מהמציאות לקפריסין ולכל מיני מקומות אחרים, במקום לאפשר להם את החיים שהם רוצים בהם?

יוסי ביילין: לגבי הנושא של בני-זוג מאותו מין, זאת פרשנות של בית-משפט.

יוסי ביילין: אני מקווה שהוא יקבל אותה, אבל לא בהכרח.

יוסי ביילין: אתה יודע שבית-המשפט, גם בארץ וגם בעולם, נוטה היום לקבל הרבה יותר את הנושא הזה של בני-זוג מאותו מין, אף שבהצעת החוק הזאת זה לא נועד דווקא לאנשים האלה.

משולם נהרי: אתה יודע שבית-המשפט ייתן לזה פרשנות כזאת.

יוסי ביילין: אני אשמח.

יוסי ביילין: אני לא יודע, אני מקווה.

יוסי ביילין: אף שהבעיה היא קודם כול בעיה של מאות אלפי אנשים שאתה לא מאפשר להם, כמדינה, להינשא.

יוסי ביילין: הם לא מבינים את זה, הם לא מבינים איך את הזכות המינימלית הזאת אתה לא יכול לתת להם.

יוסי ביילין: אני מציע לכם לחשוב על זה שנית.

יוסי ביילין: יכול להיות שבסטטוס-קוו זה לא פוגע.

יוסי ביילין: לפי דעתי, זה באמת לא דבר שפוגע בסטטוס-קוו.

מרינה סולודקין: זה שומר על הסטטוס-קוו.

יוסי ביילין: זה שומר על הסטטוס-קוו, זה נכון.

יוסי ביילין: השר נהרי, אם הייתי בא עם נישואים אזרחיים, היית צודק.

יוסי ביילין: אני מאוד רוצה לבוא עם זה ואין לי סיכוי.

יוסי ביילין: אני אומר לך, באתי אחרי שיחות עם הרבה אנשים דתיים, שאמרו לי: אי-אפשר להגיד שזה תחליף לנישואים.

יוסי ביילין: מבחינתנו, עם זה אנחנו יכולים לחיות, אין צורך בגט לחומרה.

יוסי ביילין: דווקא הנציגים של האנשים האלה בבית הזה, כיוון שהם חוששים, הם אומרים: בואו נהרוג גם את הדבר הקטן הזה, כדי שלא יבואו מחר עם דבר גדול יותר.

יוסי ביילין: את המחיר של זה נשלם, לפי דעתי, כולנו.

יוסי ביילין: תודה רבה.

דליה איציק: תודה, חבר הכנסת ביילין.

דליה איציק: נמתין לך עד שתשב.

דליה איציק: נעבור להצבעה.

דליה איציק: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 10 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 29 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק ידועים בציבור, התשס"ח–2007, נתקבלה.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, ההצעה לא קיבלה רוב, ולכן אני קובעת שהיא הוסרה מסדר-היום.

דליה איציק: אני נורא מצטערת שאנחנו מפריעים לך, חבר הכנסת גפני.

דליה איציק: אולי נצא.

משה גפני: שאלתי למה חברים מהקואליציה הצביעו בעד.

משה גפני: מה היה קורה אם אני הייתי בקואליציה?

משה גפני: אני אומר את זה בתור משקיף.

דליה איציק: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה שאני אנעל את הישיבה?

דליה איציק: חבר הכנסת זחאלקה, נא לשבת.

דליה איציק: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – מסירת נתוני תקשורת), התשס"ז–2007 [הצעת חוק פ/2748/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנחנו עוברים לנושא הבא.

דליה איציק: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בפתח הדברים אומר שהגעתי להסכמה עם הקואליציה שהתשובה וההצבעה על הצעת החוק יהיו במועד אחר, מאחר שכל – –

דליה איציק: כבוד השר, אתה מתחת לדוכן וזה מפריע.

גדעון סער: – – תהליך גיבוש העמדה של ועדת השרים לחקיקה בנושא הזה לא הסתיים.

גדעון סער: יש הצעת חוק דומה של חבר הכנסת אופיר פינס, אשר גם לגביה הוחלט בשבוע שעבר על תשובה והצבעה במועד אחר, ובעצם אנחנו מחילים את אותו עיקרון כאן.

גדעון סער: הצעת החוק הזאת מטרתה להגן על הפרטיות של משתמשי טלפונים סלולריים.

גדעון סער: לפי ההצעה לא ייעשה שימוש במידע על אודות מיקום של משתמש שלא בהסכמתו.

גדעון סער: ההצעה מתייחסת למקרים רבים שבהם המכשיר בבעלות המעביד, דבר אשר קורה פעמים רבות בחיים שלנו.

גדעון סער: במקרה כזה המעביד לא יוכל לקבל מידע או נתוני מידע על אודות מיקום העובד באמצעות הטכנולוגיה הסלולרית.

גדעון סער: אנחנו חושבים שהדבר הזה מגן על כבוד האדם וחירותו, הוא מגן על הפרטיות.

גדעון סער: הנחתי הצעת חוק דומה בכנסת השש-עשרה, וגם בתחילת הכנסת הזאת.

גדעון סער: לצערי, לא הצלחתי להעביר אותה.

גדעון סער: ההצעה הזאת משותפת לחברת הכנסת שלי יחימוביץ ולי.

גדעון סער: אני לא יודע כמה מחברי הכנסת יודעים, אבל זה מנהג מאוד מאוד נפוץ היום, לעקוב אחרי עובדים באמצעות טכנולוגיה סלולרית, זה ניתן בקלות רבה.

גדעון סער: יש כאן שאלות נוספות.

גדעון סער: אנחנו הגדרנו אפשרות להסכמה לשימוש מהסוג הזה.

גדעון סער: פנו אלי ארגוני זכויות אדם ואמרו לי שזה צריך להיות דבר קוגנטי, במובן הזה שבעל הסלולר – יכולים להחתים אותו על חוזה אחיד והוא ייתן את הסכמתו לעניין הזה, זה לא צריך לתפוס.

גדעון סער: זה דבר שאני מציע שנשקול במהלך הליכי החקיקה, אבל העיקרון צריך להיות הגנה על הפרטיות.

גדעון סער: אנחנו בעידן כזה.

גדעון סער: בקרוב מאוד תבוא לאישור הכנסת הצעה של ועדת החוקה, חוק ומשפט, על בסיס הצעה ממשלתית, שפוגעת בפרטיות לשם מלחמה בפשע – מה שנקרא חוק "האח הגדול" – וזה בוודאי, עם כל המחלוקות שקיימות, לפחות לתכלית שכולנו מבינים אותה.

גדעון סער: במקרה הזה, הפגיעה בפרטיות היא פגיעה שאין לה תכלית מוצדקת – ויש כל מיני הערות כאלה ואחרות, כל מיני גורמים ממלכתיים שיש להם הערות כאלה ואחרות – אבל כל זה צריך להיות חלק מתהליך של חקיקה, ואנחנו צריכים לקבוע את העיקרון.

גדעון סער: כאמור, גברתי, ההסכמה היא שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

גדעון סער: תודה.

דליה איציק: תודה, אדוני.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2162/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: ובכן, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

דליה איציק: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – הצעת חוק פיצוי נפגעי אסון טבע.

דליה איציק: ישיב לך שר הפנים, השר מאיר שטרית.

דליה איציק: יש לך עשר דקות, אדוני.

דליה איציק: מי זה שם מדבר בקול רם?

דליה איציק: אולי אנחנו תיכף נצא ונשאיר אתכם ביציע.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, לצערי אני מתחיל להתעסק בשבועות האחרונים בנושא של אסונות טבע.

אביגדור יצחקי: למה?

ג'מאל זחאלקה: ככה.

ג'מאל זחאלקה: אני העליתי את הנושא של רעידות אדמה והיערכות אליהן, ועכשיו אני מעלה את נושא קרן פיצויים – –

ראובן ריבלין: לנזקי טבע.

ג'מאל זחאלקה: – – לנזקי טבע.

צבי הנדל: אתה מדבר על הקרן של החקלאות?

ג'מאל זחאלקה: אני אסביר תיכף.

ג'מאל זחאלקה: של החקלאות – קיימת.

ג'מאל זחאלקה: בארץ יש מנגנון מסודר של פיצויי נזקי טבע לחקלאות – הכרזה על אסון טבע – ויש מנגנון מסודר, מפורט, על-פי צו ממשלתי, צו פיצוי נפגעי אסון טבע – סוג נכסים שהחוק לא יחול עליהם.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בעיקר על הנכסים של החקלאות שהחוק חל עליהם.

ג'מאל זחאלקה: שאר הנכסים, החוק לא חל עליהם.

ג'מאל זחאלקה: המצב הוא שאם יש היום, חס וחלילה, אסון טבע בקנה מידה גדול – אם זה ממוקם באזור מסוים, ביישוב מסוים, או בכל הארץ – לא קיים שום מנגנון לפיצוי של האזרחים ושל הרשויות המקומיות, לא בספֵרה הציבורית ולא בספֵרה הפרטית.

ג'מאל זחאלקה: מניסיוני אני למד שהממשלה לא יכולה לעמוד מנגד, והיא מחליטה לפעמים כן לפצות ולפעמים לא לפצות, גברתי היושבת-ראש.

ג'מאל זחאלקה: ואני אביא דוגמה מניסיון פרטי.

ג'מאל זחאלקה: כשהיו שיטפונות באום-אל-פחם ובאזור ואדי-עארה, אני פניתי למשרד ראש הממשלה, והנושא טופל.

ג'מאל זחאלקה: אני עקבתי אחריו 24 שעות, במשך כמה ימים, ואכן יצא צוות, העריך את הנזקים, נעשתה שמאוּת, והממשלה קיבלה החלטה, גברתי היושבת-ראש, להקצות 40 מיליון שקל כפיצוי לרשויות המקומיות, כדי לתקן כבישים, לבנות חומות מגן, כל הנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: במקומות אחרים הממשלה פשוט החליטה לא לפצות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא יכולים להגיד היום, כבוד השר, שהממשלה מתעלמת.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה פועלת על-פי הרכב קואליציוני, על-פי רצונו של ראש הממשלה, רצונו של שר זה או רצונו של שר אחר – יש שרירות מוחלטת בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני יכול להביא דוגמאות של אנשים שסבלו קשה מאוד ולא קיבלו שום פיצוי ושום עזרה ממשלתית, וזה דבר בלתי נסבל.

ג'מאל זחאלקה: לכן, הצעת החוק באה להסדיר את העניין, כמו שזה מוסדר באופנים שונים בארצות שונות, אבל אין מצב שבו העניין הזה לא מוסדר.

ג'מאל זחאלקה: או שחברות הביטוח הפרטיות מחויבות, על-פי חוק – כמו בצרפת – לשלם פיצויים על אסונות טבע, או שיש מנגנון פדרלי ומקומי, כמו בארצות-הברית.

ג'מאל זחאלקה: יש מנגנון מאוד מורכב בארצות-הברית, אבל בסופו של דבר יש מנגנון של פיצויים וטיפול באסונות טבע, ואסון טבע – במידה רבה מכריז עליו הנשיא בעצמו.

ג'מאל זחאלקה: יש ארצות, כמו בריטניה, שבהן זה נושא שבו הממשלה העבירה סמכויות למחוזות, לעיריות ולכל מיני רשויות מקומיות ואזוריות.

ג'מאל זחאלקה: כל ארץ והמצב שלה.

ג'מאל זחאלקה: יש ארצות גדולות שבהן כשאסון הטבע מתחולל – בארצות-הברית בדרך כלל הוא לא בכל ארצות-הברית, אלא במקום מסוים; כל ארץ והתנאים שלה, אבל אין דבר כזה שהנושא הזה לא מוסדר בחוק.

ג'מאל זחאלקה: היום, חברות הביטוח הפרטיות עושות החרגה של אסון טבע, כלומר אם יש לך אסון טבע – זה מוחרג.

ג'מאל זחאלקה: זה כוח עליון, לא יודע מה השפה שלהם, אבל זה מוחרג.

ג'מאל זחאלקה: יכולים להימצא במצב שבו יישובים ואזרחים עוברים אסון טבע קשה, והממשלה לא מחויבת על-פי חוק לטפל.

ג'מאל זחאלקה: אין שקיפות, אין סטנדרטים, הכול – איך אומרים – לפי איך שהממשלה רוצה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה דבר בלתי נסבל.

ג'מאל זחאלקה: היו מקרים שהממשלה טיפלה בהם טוב, והיו מקרים שהממשלה טיפלה בהם רע מאוד.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: ככה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהגיע הזמן להסדיר את הנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש בארץ חשש כבד לרעידת אדמה ואין היערכות מספקת.

ג'מאל זחאלקה: יושבת-ראש הכנסת עשתה צעד חשוב מאוד והחליטה על הקמת ועדה לנושא הזה, שמורכבת מרוב ועדות הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה צעד חשוב מאוד, בעיקר לחיזוק מבנים ולהיערכות.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני שואל, גברתי היושבת-ראש, מה יקרה אם חס וחלילה יקרה אסון?

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יכולה להחליט כל דבר, אין שום מחויבות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להיערך.

ג'מאל זחאלקה: אני הבאתי את ההצעה הזאת כהצעה לקריאה טרומית.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שהנושא הזה הוא מורכב מאוד, הוא לא פשוט, אבל צריך לטפל בו.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר להמשיך את המצב הקיים שבו אין שום הכוונה.

ג'מאל זחאלקה: רק בענייני חקלאות זה מוסדר, וזה עובד טוב מאוד ואין שום בעיה שם.

ג'מאל זחאלקה: בנושאים אחרים – בנושאים של תשתיות, בנושאים של פגיעה בבית הפרטי – אין שום מנגנון.

ג'מאל זחאלקה: אני אקריא מה המצב בעולם.

ג'מאל זחאלקה: החקיקה בבריטניה מאפשרת פיצוי בעיקר באמצעות הרשויות המקומיות; החקיקה בצרפת מחייבת –בארץ אין חיוב – את חברות הביטוח בשוק הפרטי לבטח ולפצות בגין אסונות טבע; בארצות-הברית זה מאוד מורכב – החקיקה בארצות-הברית משלבת תוכניות סיוע ממשלתיות במקרה של אסון טבע בקנה מידה גדול במיוחד עם תוכניות ביטוח קהילתיות מקומיות.

ג'מאל זחאלקה: במקרים שבהם אין הכרזה על אסון טבע – תוכנית הביטוח הלאומית המוסדרת בחקיקה מקדמת תוכניות פיתוח להתגוננות עתידית.

ג'מאל זחאלקה: יש הסדר מורכב – גם התגוננות וגם פיצוי במקרה של אסון טבע.

ג'מאל זחאלקה: גם ההכרזה על אסון טבע אינה משהו שרירותי.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא צריך להיות נתון ללחצים פוליטיים, אלא מוצע כאן שגורמים מקצועיים יקבעו סטנדרטים ברורים מתי ואיך, כמו בחקלאות; בחקלאות יש מנגנון שקובע אם אכן יש אסון טבע או לא.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שהקואליציה החליטה להצביע נגד הצעת החוק.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לחברי הקואליציה לחשוב פעמיים בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן לכל הסדר, כי זה נושא מאוד מאוד חשוב.

ג'מאל זחאלקה: חשוב שתהיה שקיפות, שהחוק יהיה אוניברסלי ולא יהיו החלטות שרירותיות של שר זה או אחר או של ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שהממשלה משלמת, אבל היא משלמת מתי שהיא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: ייתכן שלפעמים יש לה יותר כסף והיא משלמת יותר ממה שצריך.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך להסדיר את זה ולהסתייע בחקיקה שיש בעולם.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לחברי הכנסת להצביע עבור הצעת החוק בקריאה טרומית.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן לכל הסדר שנגיע אליו – אם יש לממשלה מנגנונים אחרים שישולבו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבסופו של דבר זה מה שנגיע אליו.

ג'מאל זחאלקה: אם הצעת החוק הזאת לא תעבור היום, אני בטוח, גברתי היושבת-ראש, שהממשלה תבוא בעצמה עם חוק.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר להשאיר את הנושא הזה בשטח הפקר.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר יותר, במיוחד כשיש חשש לאסונות טבע ובעיקר לרעידת אדמה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

דליה איציק: תודה לך, אדוני.

דליה איציק: שר הפנים, בבקשה.

דליה איציק: אחרי דבריו של שר הפנים נעבור להצבעה.

דליה איציק: הנושא הבא שבסדר-היום הוא של שרת החינוך.

דליה איציק: חבר הכנסת יואל חסון, מצליף הסיעה, אני מודיעה לכם שאם זה לא יהיה על דעת חברי הכנסת, אף שר לא ידחה היום דיונים של חברי הכנסת.

דליה איציק: אני מודיעה לכם מבעוד מועד.

דליה איציק: זה יהיה רק על דעת חברי הכנסת, בהסכמתם.

דליה איציק: נגמר הסיפור הזה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעת החוק של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מאיר שטרית: הצעת החוק מבקשת לקבוע שהממשלה תכריז על פיצוי על נזק שנגרם בגין תופעת טבע בעלת היקף חריג, וזאת על-פי המלצת שר הפנים.

מאיר שטרית: ככל שיוכרז על אסון טבע, כל מי שנגרם לו נזק, בין לנפש בין לרכוש, יהיה זכאי לפיצוי מהמדינה.

מאיר שטרית: הפיצויים ישולמו על-פי הערכות עובדי משרד הפנים שיוכשרו לכך או הערכות שמאים ששר האוצר ושר הפנים מינו לעניין זה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, ראשית, אני רוצה לומר שבשום מקום לא מטילים את האחריות על המדינה.

מאיר שטרית: למה למדינה לקחת אחריות לרכוש הפרטי של אנשים?

מאיר שטרית: אנשים שרוצים לבטח את עצמם מפני אסונות טבע עושים ביטוח לבית.

מאיר שטרית: אמרת שצרפת מחייבת את חברות הביטוח לבטח – ברור שכשאדם מבטח את ביתו בחברת ביטוח, הוא מבטח גם נגד רעידת אדמה ונגד אסון טבע.

מאיר שטרית: אבל אם אדם לא מבטח את הבית שלו, אתה רוצה שהמדינה תיכנס לנעליו ותכסה את כל הנזקים שנגרמים לאדם פרטי?

מאיר שטרית: זה לא הגיוני וזה לא קיים בשום מדינה.

מאיר שטרית: יחד עם האמור לעיל, הרי כשקורה אסון טבע לא צפוי, המדינה תמיד נחלצת לעזרה ומכריזה על המקום אזור חירום.

מאיר שטרית: בדרך כלל מי שמטפל בזה, גברתי היושבת-ראש, זה לא שר הפנים, אלא שר האוצר, כי לשר הפנים אין הכלים ולא היכולת.

מאיר שטרית: לכן, כשקורים אסונות כאלה, בדרך כלל מפעילים את אנשי מס רכוש במשרד האוצר, שהולכים ובודקים את כל הנזקים.

מאיר שטרית: אותם אנשים ששילמו מס רכוש למדינה, יש להם ביטוח מסוים מטעם המדינה על זה שהם שילמו מס רכוש.

מאיר שטרית: אבל אם אדם לא שילם מס רכוש ולא מבטח את עצמו ומצפה שהדוד ישלם, זה לא יקרה.

מאיר שטרית: אני חושב שהמדינה לא צריכה לקחת על עצמה אחריות כל כך גדולה מלכתחילה, ועוד בחוק.

מאיר שטרית: יש שתי דרכים שעליהן צריך להמליץ בפני הציבור: אני חושב שאדם שיש לו נכס, בית או עסק, הדבר החשוב ביותר שהוא צריך לעשות הוא לבטח את הנכס שלו גם מפני אסונות טבע וגם מפני רעידת אדמה.

מאיר שטרית: אם חלילה קורה דבר כזה, לפחות יהיה מי שיכסה לו את כל הנזק שנגרם בבית.

מאיר שטרית: אם הוא לא עושה את זה – הוא לא יכול לבוא בטענות למישהו על כך שאין לו ביטוח או למה המדינה לא משלמת.

מאיר שטרית: צריך לעשות ביטוח לנכסים.

מאיר שטרית: כך עושים בכל העולם – גם בצרפת, גם באנגליה וגם בארצות-הברית.

מאיר שטרית: אין שם כמעט אדם שלא מבטח את הנכסים שלו, כי אנשים צופים פני עתיד.

מאיר שטרית: דרך אגב, גברתי היושבת-ראש, לגבי רעידת אדמה – צריך לזכור שבזמנו המדינה הקימה את ועדת-לאור, שישבה על המדוכה והגישה לממשלה דוח ארוך מאוד על הטיפול ברעידות אדמה.

מאיר שטרית: על-פי הדוח, מאז 1975 כל הבניינים שנבנו במדינה נבנו על-פי תקנים של עמידה ברעידות אדמה.

מאיר שטרית: משרד הפנים כתב את התקנים הללו, פרסם אותם, וכל המתכננים חייבים לבנות לפי התקן הזה.

מאיר שטרית: מאז 1975 מעדכנים את התקנים האלה כל הזמן וכל הבניינים שנבנו מאז – מי שבנה על-פי חוק – תוכננו ונבנו לפי תקנים של עמידה ברעידת אדמה.

מאיר שטרית: השאלה היא מה עושים עם כל הבניינים שנבנו קודם.

מאיר שטרית: ועדת-לאור ממליצה לממשלה להקצות סכום של 10 מיליארדי שקל במשך עשר שנים; 500 מיליון שקל בכל שנה כדי לחזק את מבני הציבור – בתי-ספר, גני-ילדים, מעונות-יום, בתי-חולים.

מאיר שטרית: בעצם ליצור תוכנית מדורגת שלפיה כל שנה ישקיעו לפחות חצי מיליארד שקלים, במשך 10 או 20 שנה, כדי לבצר, לחזק את כל מבני הציבור שנבנו.

מאיר שטרית: יש חשיבות רבה לזה, כי אם חלילה קורית רעידת אדמה, בבניינים האלה שלא נבנו לפי תקן רעידות אדמה, ושם מרוכזים הרבה מאוד אנשים – אם בניין כזה נפגע, הפגיעה בנפש גדולה מאוד.

דליה איציק: וכל אלה שנבנו אחרי 1975?

מאיר שטרית: הם נבנו לפי תקן של רעידות אדמה.

דליה איציק: יש מישהו שאוכף את זה?

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: כל ועדות התכנון והבנייה – – –

משה כחלון: מה עם הדיור הציבורי?

משה כחלון: מי מממן את הבנייה בדיור הציבורי?

מאיר שטרית: מה שנבנה מ-1975 ואילך נבנה לפי תקנים של רעידות אדמה.

מאיר שטרית: מה שנבנה קודם לא נבנה לפי התקנים האלה.

מאיר שטרית: אם אדם בנה כחוק, הוא בנה לפי תקנים.

מאיר שטרית: פרט למוסדות הציבור, יש בעיה של בתים פרטיים, מה קורה עם בתים פרטיים שנבנו לפני 1975 ואין להם חיזוק.

מאיר שטרית: בהקשר זה המדינה עשתה שני מהלכים, חבר הכנסת כחלון: 1.

מאיר שטרית: משרד הפנים הכין את תמ"א 38 – תוכנית מיתאר ארצית, שקובעת שבכל מקום שהסקטור הפרטי ירצה לחזק בניין נגד רעידות אדמה, הוא יקבל אחוזי בנייה נוספים בפטור מלא ממס, כדי שיהיה כדאי לו לעשות את החיזוק של הבניין.

מאיר שטרית: למשל, בניין על עמודים.

מאיר שטרית: בניין כזה הוא בעייתי, כי אם יש רעידת אדמה ועמוד קורס, כל הבניין קורס.

מאיר שטרית: אבל אם סוגרים את העמודים מסביב, הבניין יחזיק מעמד ברעידות אדמה.

מאיר שטרית: לכן אדם שיעשה את זה, מאפשרים לו לבנות קומה נוספת או אגף נוסף לבית, ולמכור בשוק הפרטי.

משה כחלון: זה נכון רק באזורי יוקרה – – – צריך לטפל בחלשים סוף-סוף, כל הזמן דואגים לעשירים.

מאיר שטרית: אתה צודק.

מאיר שטרית: זה כמובן עניין כלכלי.

מאיר שטרית: אין שום היגיון שהמדינה תיקח על עצמה לממן בכספי מדינה את השוק הכלכלי העשיר שיכול לבנות לעצמו לבד.

מאיר שטרית: יש שאלה לגבי אלה שכלכלית לא יכולים לעשות את זה.

משה כחלון: אולי המדינה תבטח בעבור החלשים.

מאיר שטרית: יש שאלה לגבי הבתים שבהם אין כדאיות כלכלית לעשות את זה, כמו במקום שבו הבתים לא שווים הרבה והמכירה של התוספת לא תהיה כזאת שתממן.

מאיר שטרית: לזה אין פתרון, כי נכון לעכשיו המדינה החליטה, על-פי הדוח, לא לממן רכוש פרטי.

מאיר שטרית: יכול להיות שהפתרון יהיה בהגדלת אחוזי בנייה מעל מה שהחוק מתיר, כדי להפוך את זה לכלכלי.

מאיר שטרית: כלומר, אם מותר לבנות עוד קומה, ייתכן שצריך לאפשר לבנות עוד שתי קומות או לתת הרחבה יותר גדולה.

מאיר שטרית: זה דבר שצריך לבדוק.

מאיר שטרית: המדינה עשתה מהלכים כדי לקדם את שני הכיוונים האלה ביחד.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, אני מודה שאחרי דיון שהתקיים בממשלה בעניין זה, לצערי עדיין לא הוקצה הכסף לטיפול ברעידות אדמה, לחזק את בנייני הציבור.

מאיר שטרית: זה עניין שצריך לטפל בו ולא לחכות עד שיקרה אסון.

דליה איציק: חבר הכנסת כחלון, השר אומר שהיה דיון בממשלה ולא הוקצה כסף לאותם אנשים.

דליה איציק: לטיפולכם.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: האוצר עדיין לא הקצה כסף לעניין זה.

מאיר שטרית: אני מקווה שהעניין הזה יזוז, כדי שיוקצה כסף לחזק בעיקר את מבני הציבור.

מאיר שטרית: תודה, גברתי.

משה כחלון: אולי כדאי שהאוצר יבטח אותם.

מאיר שטרית: לאור דברי, הממשלה מתנגדת להצעת החוק ואני מבקש להסירה מסדר-היום.

צבי הנדל: – – – יש לו זכות תשובה, האם אני יכול לדבר במקומו?

דליה איציק: אם אתה שותף להצעת החוק.

דליה איציק: אתה שותף?

צבי הנדל: לא.

דליה איציק: אתה לא שותף ולכן אתה לא יכול, אבל אני אתן לך.

אביגדור יצחקי: – – –

צבי הנדל: גברתי היושבת-ראש, תודה גם לאדוני יושב-ראש הקואליציה היוצא.

צבי הנדל: אני פשוט רוצה לציין כמה עובדות.

צבי הנדל: נקודה ראשונה – הביטוח, בסיסטמה, לא מבטח אסונות טבע.

צבי הנדל: זאת נקודה ראשונה.

צבי הנדל: נקודה שנייה – הממשלה משלמת על אסונות טבע, גם לא חקלאיים.

צבי הנדל: זה לא רק רעידת אדמה.

צבי הנדל: אמר המציע שהוא מוכן לתקן את כל התיקונים האפשריים.

צבי הנדל: אני גם אומר שאפשר להכניס שם סעיף שהממשלה תקבע את גובה – אבל צריך לקבוע כללים; לא יכול להיות שאני, צבי הנדל, שיש לי קשר עם קיבוץ מסוים בכרמל – היתה שם שרפה גדולה, והוא ניזוק, והביטוח לא שילם, והממשלה השקיעה שם הון עתק.

צבי הנדל: אתה היית בממשלה.

צבי הנדל: ומישהו אחר, שהוא קצת יותר חלש, ואין לו חברים שיעשו לו השתדלות, אז הוא לא יקבל.

צבי הנדל: אין שום סיבה שבעולם, מאחר שהממשלה משלמת ברוב מוחלט של המקרים, כולל ביערות ירושלים, כשיש שרפות לקיבוצים – במקום שיש ארגון חזק מספיק לבוא ולדרוש, הממשלה משלמת, ויש אין סוף דוגמאות, לא פעם ולא פעמיים, ובכספים מאוד כבדים.

צבי הנדל: אבל אין סיכוי שאנשים חלשים מהשכונות בדרום תל-אביב שיינזקו באותו נזק, שתהיה להם היכולת הפוליטית-הכלכלית והכוח לגשת ולתבוע, וגם לקבל כסף.

צבי הנדל: לכן אני רואה בהצעת החוק הזאת, עם כל השריונים וההבטחות שאפשר להגיע אליהם אחר כך בוועדה, דבר מאוד מאוד חשוב.

צבי הנדל: תודה.

דליה איציק: אדוני השר – כהצעתך.

דליה איציק: הממשלה מתנגדת.

דליה איציק: אנחנו עוברים להצבעה, חברי חברי הכנסת.

דליה איציק: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 33 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק פיצוי נפגעי אסון טבע, התשס"ז–2007, נתקבלה.

דליה איציק: ההצעה הוסרה מסדר-היום.

דליה איציק: אנחנו ממשיכים.

דליה איציק: הודעה לדוד טל, יושב-ראש ועדת הכנסת.

): גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בהמשך להודעתי מיום ד' בכסלו התשס"ח, 14 בנובמבר 2007, בדבר החלטת ועדת הכנסת על חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008), התשס"ח–2007, אבקש להודיע על הרכב הוועדה המשותפת לוועדת החינוך, התרבות והספורט ולוועדת הכספים, בראשות ועדת החינוך, לדיון בפרק י"ט, סעיפים 128 – לימוד חובה, 129 – השאלת ספרי לימוד, ו-130 – יום חינוך ארוך.

): הוועדה תהיה בת עשרה חברים.

): מטעם ועדת החינוך, התרבות והספורט: חברי הכנסת מיכאל מלכיאור, זבולון אורלב, ג'מאל זחאלקה, רונית תירוש ומרינה סולודקין; מטעם ועדת הכספים: חברי הכנסת זאב אלקין, אבישי ברוורמן, יעקב ליצמן, סופה לנדבר וניסן סלומינסקי.

): בהמשך להודעתי מיום ד' בכסלו התשס"ח, 14 בנובמבר 2007, בדבר החלטת ועדת הכנסת על חלוקת הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008), התשס"ח–2007, אבקש להודיע על הרכב הוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בראשות ועדת הכספים, לדיון בפרק י"ט, סעיפים 131 ו-132 – עובדים זרים.

): הוועדה תהיה בת עשרה חברים.

): מטעם ועדת הכספים יהיו בוועדה חברי הכנסת סטס מיסז'ניקוב, אמנון כהן, חיים אורון, שי חרמש וחיים כץ; מטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות יהיו חברי הכנסת יצחק גלנטי, נאדיה חילו, משה כחלון, חיים אמסלם ורן כהן.

): כמו כן, אני מבקש להודיע כי ועדת הכנסת קבעה את הוועדות לדיון בהצעות לסדר-היום ובהצעת חוק כדלקמן: ועדת הכלכלה תדון בהצעה לסדר-היום של חבר הכנסת שלמה בניזרי בנושא: הצהרת שר התיירות כי הקזינו יציל את אילת.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק הממשלה (תיקון – דיווח על מצב רפואי), התשס"ז–2007, של חברי הכנסת אורי אריאל ואריה אלדד – פ/2336/17, לשם הכנתה לקריאה ראשונה; בהצעה לסדר-היום של חברי הכנסת אמנון כהן, יואל חסון, סופה לנדבר, דני יתום ושמואל הלפרט בנושא: האפשרות לפתיחת הסכם השילומים עם גרמניה; בהצעה לסדר-היום של חברות הכנסת שרה מרום-שלו ונאדיה חילו בנושא: יום זכויות הילד הבין-לאומי.

): גברתי, תודה רבה.

): אני מודה לך מאוד.

דליה איציק: תודה לחבר הכנסת טל.

דליה איציק: [הצעת חוק פ/2223/17; נספחות.

דליה איציק: ]

דליה איציק: אנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלת ניידות), התשס"ז–2007.

דליה איציק: חבר הכנסת חיים אורון, יש לך עשר דקות.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני שב ומעלה הצעת חוק שכבר העליתי פעם אחת, וכבר עברה חצי שנה, וגם הפעם נאלצתי להסכים להעלות אותה ללא תשובה והצבעה.

חיים אורון: אני מתקשה להבין: במה מדובר?

חיים אורון: מדובר בתקלה שאני בטוח שכל מי שמכיר אותה מקרוב ושומע עליה יאמר – על מה מדובר?

חיים אורון: אדם עד גיל 65, אם היה נכה שלוש שנים לפני גיל 65, הוא זכאי לקצבת ניידות.

חיים אורון: שאף אחד לא יטעה.

חיים אורון: הקצבה הזאת לא מחולקת ברחוב, בז'יטונים.

חיים אורון: הוא צריך להוכיח את מצבו הבריאותי, הוא הולך לוועדות רפואיות.

חיים אורון: מי שקצת מכיר את הנושאים – זה לא הולך בקלות.

חיים אורון: אני לא רוצה להגיד: ממררים את חייו, אבל לפעמים ממררים את חייו.

חיים אורון: אבל מרגע שעל-פי אותם כללים – קרה המקרה שאדם בגיל 64.5 עמד בכל הכללים, והוא אינו זכאי לקצבת ניידות.

חיים אורון: יכול להיות שפעם, כשהחוקים האלה חוקקו, 65 היה מעבר להרי החושך.

חיים אורון: אנחנו כבר לא מכירים אנשים בני 65 – – –

אביגדור יצחקי: – – –

חיים אורון: יכול להיות.

חיים אורון: אביגדור יצחקי, יכול להיות.

חיים אורון: אבל אני שואל עוד הפעם: איזה מעבר קורה בדיוק בגיל 65?

חיים אורון: אתם יודעים מה, אתם רוצים להיות הממשלה?

חיים אורון: תגידו 67, תגידו פנסיה.

חיים אורון: אבל מה זה שייך ל-67?

חיים אורון: הרי קצבת ניידות היא לאדם נכה.

חיים אורון: אגב – בקריטריונים לא פשוטים, אני אומר עוד הפעם; מי שיצא לו לטפל פעם במקרים גבוליים כאלה, לא עלינו, כשאתה מנסה להגיד: בסדר, תגמישו קצת את הקריטריונים ותאשרו לו או לה קצבת ניידות.

חיים אורון: אני לא מדבר על הגמשת קריטריונים, ואני לא מדבר על שינוי קריטריונים.

חיים אורון: אני מדבר על הדבר האלמנטרי, שלא נראה בגיל 65, בעולם של ימינו, כאשר כפי שאמרתי – הפנסיה היא כבר בגיל 67.

חיים אורון: אז אני הצעתי: בואו נתחיל כרגע עד גיל 70.

חיים אורון: נראה במה מדובר.

חיים אורון: אמרו לי: יהיה מבול.

חיים אורון: מה בדיוק מבול?

חיים אורון: של מה?

חיים אורון: איזה מבול, מה, יש איזו מגפה בארץ?

קריאה: – – –

חיים אורון: בדיוק.

חיים אורון: אני לא מבין.

חיים אורון: מבול.

חיים אורון: ותיכף יתקעו מחיר כזה – עד השמים – מה העלות התקציבית, ויהרגו את העניין.

חיים אורון: תאמינו לי, אני לא מצליח להבין את ההתעקשויות האלה בדברים האלה.

חיים אורון: עוד פעם אתה עולה לדוכן, וכולם מהנהנים לך בראש ואומרים לך: בעצם, אתה צודק.

חיים אורון: ואחר כך זה בא לוועדת שרים, וועדת שרים, בתוך 200 חוקים שהיא דנה בהם ביום ראשון שעבר, אביגדור – אתה מכיר את זה, גם אני מכיר את זה כי הייתי שם פעם – היא החליטה לדחות, לדחות, לדחות, לדחות, ועכשיו מבקשים ממני: תסכים.

חיים אורון: היות שיש גם חבר קואליציה, הוא תיכף יעלה, מבקשים: אל תצביע היום, אולי.

חיים אורון: אז אני מוכן, החוק יותר חשוב לי מאשר לנצח מישהו פה היום.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, אני לא הולך לנצל את כל עשר הדקות.

חיים אורון: העניין נראה לי על פניו כל כך ברור; אני לא מצליח למצוא בדל סיבה למה לא.

חיים אורון: ואני מבקש ממך, אדוני השר, שמייצג פה את שר העבודה והרווחה – אה, אתה מייצג?

חיים אורון: אני אף פעם לא מצליח לדעת איזה שר פה הוא איזה שר.

חיים אורון: אתה יודע מה?

חיים אורון: הייתי רוצה לראות פעם את שר העבודה והרווחה עולה לדוכן ומסביר בלשונו למה הוא נגד החוק הזה.

חיים אורון: אחר כך הוא יבוא לכל מיני כנסים, שבחלקם אני משתתף יחד אתו, ויגיד כמה הממשלה תומכת ועוזרת.

חיים אורון: או נציג הגמלאים.

חיים אורון: אגב, אין פה עניין של גמלאים – 65 זה עוד לא גמלאים בכלל.

חיים אורון: ואני מעלה את זה וחוזר ומעלה זה.

חיים אורון: אתם יודעים מה?

חיים אורון: הישגים קטנים מהאופוזיציה.

חיים אורון: לא באתי עם ההצעה להקטין את מספר התלמידים בכיתות – זה 2 מיליארדי שקל, זה עובר פה.

חיים אורון: או הצעה של חבר הכנסת שי חרמש, ארבעה שוטרים ל-1,000 נפש – זה בטח איזה 1 מיליארד שקל.

חיים אורון: את זה הקואליציה מעבירה.

חיים אורון: אבל מה זה?

חיים אורון: אנשים בגיל מתקדם, נקרא להם ככה, כולנו כבר שם, שנקלעו לסיטואציה של קצבת ניידות ופונים למדינה ואומרים להם: תסלח לי, איחרת את המועד.

חיים אורון: בבקשה, תענו לי שאיחרתי את המועד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2614/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: לחבר הכנסת יצחק גלנטי יש הצעה דומה, מוצמדת.

קולט אביטל: בבקשה.

יצחק גלנטי: גברתי היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, כבר אמר קודמי כי אכן בגיל 65 – מי שהיה נכה לפני זה, לאחר הגיעו לגיל 65, על-פי החוקים הקיימים, הביטוח הלאומי קובע שמעתה ואילך הוא מפסיק להיות נכה.

יצחק גלנטי: הווה אומר, כל מי אשר קיבל תוספות כלשהן, אשר מאפשרות לו לרכוש אמצעי ניידות, הרי שמרגע הזה ואילך, מגיל 65 ואילך, אני כבר לא יודע מה קורה.

יצחק גלנטי: נכון לרגע זה זה 67, אז גם זה – פה יש אי-התאמה כלשהי עם המציאות הקיימת היום.

יצחק גלנטי: אבל מגיל 65 צומחות לו פתאום רגליים.

יצחק גלנטי: הוא פתאום אדם צעיר יותר.

יצחק גלנטי: הוא פתאום יכול לנוע ביתר חופשיות.

יצחק גלנטי: כמובן, הדברים הם ציניים.

יצחק גלנטי: אבל הרי אליה וקוץ בה, כיוון שבין היתר – מה הטענה?

יצחק גלנטי: הטענה היא שצריך לעזור לאותם מוגבלי תנועה, לאפשר להם לנוע ככל האדם.

יצחק גלנטי: ככל האדם הם לא יהיו אף פעם, אבל לפחות לשפר את התנאים של החיים שלהם.

יצחק גלנטי: וראה זה פלא, עד גיל 65 כנראה הם אינם מסוגלים, מבחינה פיננסית, לרכוש את אותם כלים, ולכן המדינה באה ועוזרת להם.

יצחק גלנטי: אבל כנראה כאשר מוסיפים לאדם חיים והוא עובר את גיל 65 הוא נעשה פתאום יותר עשיר, כי עכשיו הוא יכול, כנראה, לפי אותה תפיסה, בעצם, לרכוש לעצמו, בכוחותיו הוא, אמצעי ניוד.

יצחק גלנטי: רבותי, האבסורדים מביאים למצב בלתי נסבל.

יצחק גלנטי: אמר קודמי פה בנאום, חבר הכנסת ג'ומס: זה לא סכום שהמדינה לא מסוגלת לעמוד בו.

יצחק גלנטי: אדרבה, ככל שהאדם נעשה יותר קשיש, יש לו הוצאות רפואיות יותר גדולות.

יצחק גלנטי: יש לו קשיים רבים יותר בניידות, גם אם הוא איננו נכה.

יצחק גלנטי: אז ככה באה המדינה לקראת קשישיה?

יצחק גלנטי: רבותי, יש להצביע בהקדם על החוק הזה ולשנות את המצב האבסורדי והבלתי נסבל הזה.

יצחק גלנטי: תודה לכם.

קולט אביטל: תודה, אני מודה לך.

קולט אביטל: כאמור, גם על הצעת החוק הזאת לא תהיה תשובה, וההצבעה תחול במועד אחר.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2120/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק פ/2120, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודות זיכוי להורה המשלם מזונות), של חבר הכנסת אמנון כהן.

קולט אביטל: גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: גברתי היושבת-ראש, כבוד השרים, חברי חברי הכנסת, כיום זכאית האם לנקודת זיכוי במס הכנסה עבור כל ילד.

אמנון כהן: גם במקרה של גירושים ממשיכה האם לקבל זיכוי בגין כל אחד מילדיה.

אמנון כהן: לעומת זאת, גרוש המשלם מזונות עבור ילדיו זכאי לנקודת זיכוי אחת בלבד על היותו משלם מזונות, ללא קשר למספר הילדים שבגינם הוא משלם.

אמנון כהן: כמובן, היינו רוצים שבני זוג תמיד יחיו באחווה וביחד ולא יתגרשו, אבל לפעמים יש מקרים שאין מה לעשות וכנראה צריך להיפרד.

אמנון כהן: לפעמים יש ארבעה או חמישה ילדים שבגינם צריך לשלם דמי מזונות, והוא מקבל נקודת זיכוי רק עבור ילד אחד.

אמנון כהן: זה מאוד קשה.

אמנון כהן: לא ייתכן שאדם ישלם מזונות עבור מספר גדול של ילדים ויקבל את אותה נקודת זיכוי בודדת שמקבל אדם המשלם מזונות בגין ילד אחד בלבד.

אמנון כהן: יש לזכור כי הנטל הכספי על האב המשלם את המזונות עולה ככל שמספר הילדים שבגינם הוא משלם עולה.

אמנון כהן: גם ההורה, דהיינו האב המשלם מזונות, זכאי להמשיך את שגרת חייו ולהקים משפחה ולפרנסה בצורה מכובדת.

אמנון כהן: זאת אומרת, אחד שהתגרש ועדיין כוחו במותניו, רוצה להקים בית אחר, בית חדש.

אמנון כהן: מצד אחד, יש לו לפרנס את אותם ילדים מאשתו שהתגרש ממנה, מצד שני, הוא רוצה להקים בית אחר, עם אשה חדשה וכמובן להביא גם ילדים, בעזרת השם.

אמנון כהן: לכן העיוות פה זועק לשמים.

אמנון כהן: אשר על כן, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק באה לומר שנקודות זיכוי להורים גרושים צריכות להינתן בצורה שווה לאב ולאם, כפוף למספר הילדים.

אמנון כהן: תיקון החוק יביא לכך שמספר נקודות הזיכוי שלהן זכאי משלם המזונות יהיה בהתאם למספר הילדים שבגינם הוא משלם מזונות או בהתאם לגובה המזונות שהוא משלם, בדיוק כמו שגובה המזונות מחושב לפי מספר הילדים.

אמנון כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, בהתחלה רציתי להעביר את הצעת החוק, ובאמת תודה לרוב סיעות הבית.

אמנון כהן: אף-על-פי שהקואליציה היתה נגד – – –

קולט אביטל: אתה פשוט מעודד גירושים, ברגע שאתה נותן לגבר נקודות זיכוי על זה שהוא קם, עזב אשה, עזב בית – – –

אמנון כהן: חס וחלילה.

אמנון כהן: אני מראש אמרתי שעדיף לנו שיחיו בשלווה ובנחת.

ראובן ריבלין: אתה מעודד גירושים פיקטיביים.

ראובן ריבלין: אנחנו מבינים את הערת היושבת-ראש, אבל אנחנו מצביעים אתך.

קולט אביטל: אבל אין הצבעה.

אמנון כהן: אני אומר שאם יש מצב שמסיבה כלשהי, מסיבה כנראה חשובה, נאלצו להיפרד, והוא רוצה להקים בית חדש, אז יהיה לו הנטל הכספי הראוי והשווה – לתת גם לילדים שהוא עזב, גם למשפחה החדשה שהוא רוצה להקים.

אמנון כהן: משום שגם אני בקואליציה, תיאמתי עם הנהלת הקואליציה שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

אמנון כהן: אני מקווה שתוך שבוע או שבועיים – גג – אנחנו נקיים את הדיונים בהנהלת הקואליציה ונביא את זה להצבעה.

אמנון כהן: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: כאמור, אין הצבעה ואין תשובה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2885/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – משך שנת הלימודים), התשס"ז–2007, של חבר הכנסת שמואל הלפרט.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: תשיב שרת החינוך.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, החופש הגדול, הנמשך בין חודשיים לחודשיים וחצי, גורם לנזקים חינוכיים קשים, כאשר מאות אלפי תלמידים מסתובבים ללא מסגרת וללא פיקוח.

שמואל הלפרט: חלקם נסחפים לאלימות, חלקם מתפתים לצאת לעבוד, עם כל הבעייתיות שבניצול בני- הנוער והעסקתם בתנאים מחפירים.

שמואל הלפרט: הנזקים הפיזיים והנפשיים נגרמים, והם לפעמים בלתי הפיכים – חלקם כלל לא חוזרים ללימודים.

שמואל הלפרט: מומחים ואנשי חינוך מתריעים כבר שנים רבות על הסכנות הרבות הטמונות בחופשה ארוכה ומציגים תמונה קשה וקודרת: רבים מהתלמידים נסחפים לאלימות קשה מחוסר מעש בתקופת החופש.

שמואל הלפרט: חז"ל כבר אמרו: אם תעזבני יום – יומיים אעזבך.

שמואל הלפרט: ברגע שיש חופשה של חודשיים וחצי הילדים מפסידים לימודים של חמישה חודשים.

שמואל הלפרט: החופש הארוך מקשה מאוד גם על ההורים העובדים, שצריכים למצוא תעסוקה לילדיהם בשעות הפנאי הארוכות שהם מסתובבים בבית.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, כבוד שרת החינוך, שביתת המורים המתמשכת היא סיבה נוספת להחלטתי להעלות את הצעת החוק דווקא עכשיו.

שמואל הלפרט: בכל יום מתפרסמות ידיעות על הרס חינוכי ועל הנזקים הגדולים שהשביתה גורמת לבני-הנוער, בטווח המיידי ובטווח הארוך.

שמואל הלפרט: צריכת הסמים בקרב בני נוער עלתה בכ-30%, צריכת האלכוהול עלתה פי-שלושה.

שמואל הלפרט: אלפי תלמידים משוטטים בלילות, ממלאים את הרחובות, את המועדונים, ומידרדרים לשפל נורא.

שמואל הלפרט: אומנם מדובר ב-47 ימים של שביתה, אולם בפועל מתחילת השנה התקיימו רק כמה ימי לימוד בודדים.

שמואל הלפרט: מתחילת חודש יולי, חמישה חודשים, התלמידים נמצאים ללא מסגרת לימודית.

שמואל הלפרט: כדי להציל את שנת הלימודים הנוכחית יש צורך חיוני להשלים את ימי הלימוד על חשבון החופש הגדול.

שמואל הלפרט: הקטנת החופש הגדול לפחות בחודש אחד השנה היא הכרחית, אחרת יפסידו התלמידים שנת לימודים מלאה, דבר העלול לגרום לנזקים חמורים בהרבה מישורים.

שמואל הלפרט: הצעתי היא לקצר את החופש הגדול בכל מוסדות החינוך ולצמצם אותו לחודש אחד בלבד, מ-1 באוגוסט ועד ל-1 בספטמבר, ובמידת הצורך להוסיף שבועיים חופש בחודשי החורף, כנהוג בהרבה מדינות בעולם.

שמואל הלפרט: אני מודע לעובדה שההצעה לא פופוליסטית ותקומם עלי חלק גדול מהמורים וחלק מהתלמידים, אבל הדבר הכרחי, אם אנו דואגים באמת לעתיד החינוך של ילדינו.

שמואל הלפרט: המצב העכשווי לא יכול להימשך.

שמואל הלפרט: החופש הגדול הוא אנטי-חינוכי, אנטי-מוסרי, והוא גורם נזקים חמורים מאוד.

שמואל הלפרט: אני קורא לחברי הכנסת להתעלות מעל לכל שיקולים פוליטיים כאלה או אחרים, לחשוב על עתיד התלמידים במדינת ישראל ולתמוך בהצעת החוק.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, אי-אפשר לסיים בלי להתייחס לשביתת המורים המתמשכת, הנכנסת היום ליומה ה-47.

שמואל הלפרט: בשנים האחרונות הממשלה קיצצה מיליארדים בתקציבי החינוך.

שמואל הלפרט: 25% משעות הלימודים קוצצו, והתוצאות לא איחרו לבוא.

שמואל הלפרט: נתוני המיצ"ב שהתפרסמו בשבוע שעבר מצביעים על ירידה דרסטית בידיעות התלמידים בכל המקצועות.

שמואל הלפרט: נתונים אלה הם תוצאה ישירה של הקיצוצים בשנים האחרונות.

שמואל הלפרט: אי-אפשר מצד אחד לטעון שהחינוך הוא העתיד שלנו ומצד שני לדרוש מהמורה לעבוד בשכר מינימום של 3,000 שקלים בכיתה של 40 תלמידים.

שמואל הלפרט: סלע המחלוקת בין הממשלה למורים הוא על סוג הפתרון שיינתן.

שמואל הלפרט: בעוד המורים מבקשים פתרון שייתן טיפול יסודי ומקיף לכל בעיות החינוך לשנים רבות, הממשלה מסתפקת בפתרון קוסמטי, שלא יפתור שום בעיה.

שמואל הלפרט: גם אם המורים יחזרו ללמד לפי צו של בית-הדין לעבודה או מסיבות אחרות, לא יהיה כל שיפור במערכת החינוך בישראל כל זמן שהממשלה לא תשכיל לפתור את בעיית החינוך בצורה יסודית ומקיפה.

שמואל הלפרט: תודה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני, וקוראת לשרת החינוך להשיב.

יולי תמיר: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, שני טעמים יש לדחיית ההצעה האמורה.

יולי תמיר: הראשון הוא, שמספר ימי הלימוד בשנה הם פועל יוצא של הסכם קיבוצי בין משרד החינוך לארגוני המורים, ואין כל אפשרות לקבע את המספר הזה בחקיקה ללא הסכמה של הארגונים, אלא אם כן רוצה אדוני – ואני בטוחה שלא לכך הוא מתכוון – לקבוע בחקיקה הסכמי עבודה.

יולי תמיר: לכן, אין כל אפשרות לייחס את מספר ימי הלימוד לסעיף כלשהו בחוק, אלא אך ורק להסדר קיבוצי עם ארגוני המורים.

יולי תמיר: השנה הזאת אכן יוצאת דופן.

יולי תמיר: אנחנו לא רואים צורך לקצץ את החופש הגדול.

יולי תמיר: השנה הנוכחית, עקב השביתה המתמשכת ועקב הרצון של המורים להחזיר ימי לימודים – אין ספק כי חלק מהחופש הגדול יהפוך לתקופה של השלמת ימי לימוד.

יולי תמיר: זה לא אפשרי לכל התלמידים, ולכן אנחנו עושים מאמץ ניכר להחזיר את המורים כבר עתה, כי חלק מהם – אולי לא במגזר שאליו התייחס אדוני – הולך לצבא ואין לו זמן להשלים את לימודיו בקיץ, ולכן לא כל התלמידים יוכלו ליהנות מהיתרון הזה.

יולי תמיר: אבל חלק גדול – אני מקווה שייהנו מתוספת ימי לימוד בקיץ ומתגבור לימודי.

יולי תמיר: אשר להשקעה בחינוך, אדוני צודק.

יולי תמיר: בשנים האחרונות קיצצו רבות בתקציב החינוך.

יולי תמיר: הוא רק טועה לגבי השנתיים האחרונות.

יולי תמיר: בשנה וחצי האחרונה, כשהממשלה הזאת מכהנת, התווסף לתקציב החינוך סכום נכבד וניכר.

יולי תמיר: אדוני אף טועה בזה שהראייה ארוכת הטווח נתונה בידי הארגונים ולא בידי הממשלה.

יולי תמיר: הממשלה הכינה תוכנית רב-שנתית, מורכבת, שהיא עומדת ליישם וכבר החלה ליישם בבתי-הספר היסודיים.

יולי תמיר: מי שראה כרגע את התוצאות של המבחנים הבין-לאומיים יודע שמערכת החינוך לא יכולה להמשיך כמערכת שאין בה מהפכה של ממש.

יולי תמיר: לכן אנחנו נאבקים על עשיית רפורמה כוללת, לא קלה, לא פשוטה, משמעותית, וזה כרגע עניינו של הוויכוח הציבורי שגם אדוני מתייחס אליו.

יולי תמיר: שוב, לגופו של עניין ומטעמים של אי-יכולת של המדינה לחוקק יחסי עבודה, אני אבקש לדחות את ההצעה.

יעקב כהן: אולי תהיה הצעת חוק שילמדו שבעה חודשים בשנה?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת הלפרט, אתה רוצה להשיב?

קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה.

קולט אביטל: תודה.

שמואל הלפרט: שרת החינוך אמרה שהשינוי שאני מבקש קשור להסכם קיבוצי שיש עם המורים ושאי-אפשר לקבוע זאת בחקיקה.

שמואל הלפרט: לכן, אני מבקש להפוך את הצעת החוק שלי להצעה לסדר-היום.

שמואל הלפרט: השרה מסכימה?

יולי תמיר: אין לי בעיה.

קולט אביטל: בסדר.

קולט אביטל: אם זו הצעה לסדר-היום, גברתי השרה, מה את מציעה?

קולט אביטל: להעביר לוועדה או להסיר?

יולי תמיר: להסיר.

קולט אביטל: ובכן, אנחנו מצביעים.

קולט אביטל: לוועדה – בעד, להסיר – נגד.

יעקב מרגי: למה להסיר?

קולט אביטל: השרה הציעה להסיר את זה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: בעד – ועדה, נגד – הסרה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 29 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 29, שני מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שההצעה לסדר-היום עברה לטיפול ועדת החינוך, התרבות והספורט.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2790/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק סיוע בשכר דירה לתושבי אזור מצב מיוחד בעורף, של חבר הכנסת משה כחלון.

קולט אביטל: בבקשה.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, שרים, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת מדברת על כך שבמקרה שחלילה יוכרז מצב חירום בעורף, כפי שהיה במלחמה האחרונה, התושבים של האזורים שהוכרז בהם מצב חירום יוכלו לקבל סיוע בשכר דירה כאשר המדינה אומרת להם: אתם צריכים לעזוב, אתם צריכים לפנות את המקומות.

משה כחלון: היינו עדים למראות לא מכובדים כאשר ראינו כיצד משפחות פונות דרך מסך הטלוויזיה ואומרות: תפנו אותנו מפה, קחו אותנו מפה, אנחנו כבר שלושה שבועות במקלט ולא יצאנו.

משה כחלון: אנחנו עם אפס אמצעים ותנאי מחיה איומים.

משה כחלון: האנשים האלה לא יכלו לעזוב את היישובים שלהם – זה היה בקריית-שמונה, זה היה בחצור, בצפת – אף-על-פי שמדי יום הם חטפו הפגזות והיו במצב נפשי בעייתי.

משה כחלון: הם לא יכלו לעזוב את המקומות שלהם כי לא היה להם כסף.

משה כחלון: אז כרגיל, מי שהפרוטה מצויה בכיסו הרים טלפון, לקח חדר בבית-מלון באילת ונסע לשם עם המשפחה והבעיה שלו נפתרה – הכסף עזר לו.

משה כחלון: האנשים החלשים שאין להם הכסף הזה נאלצו להישאר שם, וראינו כיצד הערים והיישובים מתרוקנים מאנשים חזקים כלכלית והאנשים החלשים נשארים שם.

משה כחלון: מדובר בהצעת חוק שמעניקה או נותנת סמכות לשר השיכון לקבוע – זאת אומרת אין פה קביעה של החוק, היא מעבירה את הסמכות לשר, שהשר יחליט, השר יקבע, גם את האומדנים, כמה לתת, למי לתת, איך לתת.

משה כחלון: אנחנו רוצים להעניק לממשלה ולשר את האפשרות לסייע לאנשים האלה.

משה כחלון: שוב, לא מדובר על אזורים שאנשים בהם יחליטו לקום וללכת, אלא אחרי ששר הביטחון מכריז על האזורים האלה כאזורים שצריך לפנות.

משה כחלון: אני יודע שהממשלה מתנגדת, אני לא מופתע, אבל בכל זאת אעלה את הצעת החוק הזאת.

משה כחלון: למדתי שלכל דבר טוב הממשלה מתנגדת.

משה כחלון: אני כבר שנה וחצי אתכם.

משה כחלון: למדתי שלכל דבר טוב אתם מתנגדים.

משה כחלון: תמשיכו להתנגד, לפחות שעם ישראל ומי שצופה בנו ומי שיקרא פעם את הפרוטוקולים האלה יראה וידע כיצד הוא הגיע למצב הזה, כאשר יש ממשלה שדואגת לחזקים, יודעת שאותם חזקים, ברגע שנוחת הטיל הראשון הם מרימים טלפון לסוכן התיירות שלהם והוא מסדר להם מלון בתל-אביב או באילת – –

גדעון סער: זה במקרה הטוב, לפעמים זה מעבר לים.

משה כחלון: – – ואותם מסכנים קשי יום שאין להם היכולת הזאת – – –

קולט אביטל: אבל יש גם גאידמק.

לימור לבנת: היית צריך לשמוע אתמול את ראש הממשלה בוועדה לביקורת המדינה.

לימור לבנת: הוא חושב שהממשלה תפקדה במלחמה בסדר.

אביגדור יצחקי: – – – עיר אוהלים.

משה כחלון: הנה יושב-ראש הקואליציה הקודם מזכיר לי שהממשלה הקימה עיר אוהלים בניצנים – – –

אביגדור יצחקי: זה היה בגני-התערוכה, יום אחרי שנגמרה המלחמה.

משה כחלון: הממשלה הזאת לא מעוניינת לסייע לאנשים.

משה כחלון: הממשלה הזאת יכולה לפתור הרבה בעיות, היא רק לא רוצה.

משה כחלון: הבוקר היה לנו דיון על המפונים, המגורשים מגוש-קטיף.

משה כחלון: פשוט לא רוצים, מזלזלים, ואני חושב שזאת שגיאה.

משה כחלון: אדוני שר השיכון, אני פונה אליך לחשוב לפני שאתם אומרים לא.

משה כחלון: אני מוכן לקצר 50% מהזמן שלי – אתן לך חמש דקות מהזמן שלי, אקצר, ואתה תיתן חצי דקה של מחשבה נוספת למען התושבים האלה.

משה כחלון: תודה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני שר השיכון והבינוי.

זאב בוים: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת כחלון, האמירה האחרונה שלך על החצי דקה וכו' – זה יפה כי יש בה קריצת עין פופוליסטית כלפי ציבור גדול של אזרחי המדינה.

משה כחלון: ולעצם העניין – – –

זאב בוים: אני אגיע לעצם העניין, אני רק מציע שתשים לב לעצם העניין ואז לא תהיינה אמירות שמשתמע מהן במישרין שהממשלה דוחה באופן אוטומטי כל הצעה שבאה להיטיב עם התושבים.

זאב בוים: לכן, אני מציע שרק נקשיב ונשקול את הרעיון הזה, שעל פניו בהתחלה נראה רעיון שקשה להתנגד לו.

זאב בוים: אנסה להבהיר ולהסביר.

זאב בוים: תכלית ההצעה שלך, חבר הכנסת כחלון, היא לתת סיוע בשכר דירה לתושבים באזור שלגביו הכריזה הממשלה מצב מיוחד בעורף.

זאב בוים: הצעת החוק היא בעלת משמעות שחורגת בהרבה מהתחום הישיר של סיוע בדיור.

זאב בוים: הסיוע הרגיל בשכר דירה משמעותו פעולה חברתית סוציאלית למען אוכלוסייה בעלת הכנסה נמוכה, אוכלוסייה שמתקשה לרכוש דירה או לשכור דירה בשוק החופשי ולהתמודד עם המחירים הגבוהים של השוק החופשי.

זאב בוים: מה שאתה מציע בהצעת חוק זה לתת סיוע בשכר דירה למי שעוזב אזור שעליו הכריזה הממשלה ככלול במצב מיוחד בעורף.

זאב בוים: זו נקיטת עמדה מדינית ברורה של ממשלת ישראל ביחס לנטישת אזור שכזה על-ידי תושביו.

זאב בוים: אתה בעצם מעודד אוכלוסייה לנטוש את האזור הזה בכך שאתה מציע שמי שינטוש יקבל סיוע בשכר דירה.

זאב בוים: אני חושב שסוגיה שהיא סוגיה ערכית – מה עושים באזור שהוכרז לגביו מצב מיוחד בעורף, כלומר יש בו סיכון – הסוגיה הזאת צריכה להישאר בידי הממשלה, לא בחקיקה.

זאב בוים: הממשלה צריכה לבחון את הסוגיה הזאת לפי העניין.

זאב בוים: אני לא אומר שאי-אפשר לבחון סיוע כזה, אבל אי-אפשר אוטומטית לקבוע את זה בחקיקה, כי עשויים להיות – – –

משה כחלון: הסמכות בחוק היא שלך, אדוני השר.

זאב בוים: אני אומר לך, הסמכות שלי עכשיו היא לא בחוק, והיא ניתנת לממשלה, וראוי להשאיר את זה כך, בידי הממשלה, בהתאם למצבים השונים והמגוונים של האזורים הנכללים במצב מיוחד בעורף בזמן נתון.

זאב בוים: יכול להיות, לא מן הנמנע, שהממשלה תדרוש את עזיבת התושבים, חלילה, ופעמים היא תבוא ותחזק את התושבים המחליטים להישאר במקומות האלה שהם מקומות מסוכנים.

זאב בוים: רק לממשלה יש היכולת, וצריך להשאיר בידיה את הגמישות והאחריות הכוללת, כמובן, לטפל בהיבטים השונים של אותו מצב, כולל סיוע בדיור.

זאב בוים: חקיקה בתחום הזה כובלת את המדינה, כובלת את הממשלה וגורמת לעיקור היכולת לשקול מדיניות נכונה בהתאם למצב.

זאב בוים: לכן, החוק הזה הוא בבחינת בא לברך ויוצא או עלול לצאת מקלל.

זאב בוים: בשולי הדברים, אני רוצה להוסיף שחקיקה זו גם תיצור מצב אבסורדי בכללי תוכניות הסיוע של משרד הבינוי והשיכון, כי כיום מכלול הסיוע בשכר דירה במדינת ישראל מוסדר בכללים, לא בחוק ראשי – הסיוע הרגיל, השוטף – דבר המותיר בידי ממשלת ישראל מרחב תמרון ופעולה לפי אופי התקופה.

זאב בוים: לכן אני סבור שחקיקה ספציפית לסיוע בשכר דירה בשעת מלחמה תיצור מצב לא ראוי.

זאב בוים: מכל הדברים האלה אני מקווה שגם אותך, חבר הכנסת כחלון, שכנעתי שראוי לא לחוקק חוק כזה ולהשאיר מרחב תמרון לממשלה במצבי חירום.

זאב בוים: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני השר.

קולט אביטל: מה אתה מציע?

זאב בוים: להסיר את ההצעה.

קולט אביטל: חבר הכנסת כחלון רוצה להשיב?

קולט אביטל: בבקשה.

משה כחלון: אדוני השר, אני חושב שלקחת למקומות לא נכונים כשדיברתי על הנושא הערכי.

משה כחלון: אם יותר ערכי שגאידמק יקים עיר אוהלים, אם עבורך זה יותר ערכי, אני מתפלא.

משה כחלון: אתה בא ואומר: זה נושא ערכי, הממשלה לא מעודדת אף אחד.

משה כחלון: הממשלה צריכה לתת מענה לאנשים במצוקה – דבר שהממשלה הזאת לא יודעת לעשות, לא עשתה בעבר, וגם היום לא עושה.

משה כחלון: אני בא ואומר, בוא נאפשר לך כשר השיכון להחליט.

משה כחלון: על מי אנחנו מדברים?

משה כחלון: אנחנו מדברים על תושבי שדרות, תושבי עוטף-עזה היום.

משה כחלון: אנחנו מדברים על תושבי קריית-שמונה, חצור.

משה כחלון: על מי אנחנו מדברים?

משה כחלון: ולכן, אני לא אומר בחקיקה שאוטומטית – – –

קריאה: – – –

משה כחלון: לאפשר לשר, לתת לך את הסמכויות.

משה כחלון: הרי מה קרה במלחמה האחרונה?

משה כחלון: כל משרדי הממשלה התבלבלו, אף אחד לא יודע בכלל מי עושה מה, ולכן אנחנו הגענו להיכן שהגענו.

משה כחלון: אני אומר, בוא נתחיל להסדיר את זה.

משה כחלון: אתה מחליט כשר הבינוי והשיכון של מדינת ישראל שהתושבים האלה יקבלו סיוע, אז בחתימה אתה נותן להם, והם מקבלים סיוע, ולא מתחילים תהליכי חקיקה.

משה כחלון: מה שאני מנסה לומר – בוא נצפה פני עתיד, בוא נחשוב חצי דקה קודם.

משה כחלון: אני גם לא חושב שזה הוגן שלקחת את זה לצד הפופוליסטי, אדוני השר.

משה כחלון: זה הכי קל.

משה כחלון: כל דבר שאתם לא רוצים, זה פופוליסטי.

משה כחלון: וכל דבר שאתם רוצים הוא ענייני – – –

רוחמה אברהם-בלילא: – – –

משה כחלון: אני לא יודע מה זה פופוליסטי, אני יודע רק דבר אחד, אדוני השר.

משה כחלון: אני מדבר מתוך ניסיון, זה קרה.

משה כחלון: זה קרה בקיץ לפני שנה וחצי, ראינו את זה, עברנו את זה.

משה כחלון: עברנו את גאידמק, עברנו את כל התורמים, את כל הפילנתרופים.

אלי אפללו: – – – לעודד אנשים לעזוב.

משה כחלון: זה פשוט היה זוועה, מה שקרה כאן.

משה כחלון: אנחנו רוצים בסך הכול לתת לך את הסמכות, באותו רגע שאתה מחליט שצריך לעשות את זה.

משה כחלון: השרה רוחמה, מה את מתפלאת – לתת סמכות לשר, זה מה שאומר החוק.

קריאה: – – –

משה כחלון: כן.

אלי אפללו: זה יעודד אותם לעזוב.

משה כחלון: לא, לא.

משה כחלון: לא מדובר פה על עידוד.

לימור לבנת: אלי תתמוך בחוק פינוי-פיצוי?

לימור לבנת: – – –

אלי אפללו: זה – – –

משה כחלון: לא מדובר פה על עידוד.

משה כחלון: אני מדבר על מצב שהשר – – –

קולט אביטל: חברת הכנסת לימור לבנת.

משה כחלון: סליחה, זה שהשר לקח את זה לשם, והוא הצליח להוביל את כולם לשם, זה בסדר.

משה כחלון: ישראל ביתנו, ש"ס – מי שרוצה לנקות את המצפון שלו, שלא יבריש אותו עכשיו על החוק הזה.

משה כחלון: תצביעו כפי שאתם מבינים.

דוד רותם: שאלתי אותך שאלה – – –

משה כחלון: אני אמרתי שלא, אני משיב לך שלא, לא זאת הכוונה.

משה כחלון: הכוונה לסייע.

משה כחלון: חבר הכנסת רותם, הרי אנחנו יודעים שברגע שנוחת הפגז הראשון, האנשים החזקים, עם היכולות, מרימים טלפון לסוכן הנסיעות, לוקחים כרטיס ועוזבים את האזור.

משה כחלון: מי שנשאר שם הם האנשים החלשים.

משה כחלון: ראינו את זה יחד.

סטס מיסז'ניקוב: אתה נותן להם – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

משה כחלון: אף אחד לא מאלץ.

משה כחלון: לכן אני אומר, האנשים החלשים – – –

סטס מיסז'ניקוב: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

משה כחלון: אז מה, העניים ימותו, חבר הכנסת מיסז'ניקוב?

משה כחלון: אז מי שאין לו כסף שימות, ומי שיש לו כסף שיטוס?

משה כחלון: מה זה פה, ביטחון לעשירים וביטחון לעניים?

משה כחלון: אני נותן הצעת חוק מאוד מאוד פשוטה.

משה כחלון: אם אתם, כמפלגות שמגדירות את עצמן ימין, או חברתיות, לא רוצים לסייע, אל תמרקו את המצפון על הצעת החוק הזאת.

משה כחלון: תצביעו כמו שאתם רוצים, אני לא פונה אליכם בכלל.

יצחק גלנטי: חבר הכנסת כחלון – – –

משה כחלון: גלנטי, עזוב אתה והגמלאים.

קולט אביטל: חבר הכנסת גלנטי, תודה, תודה רבה.

צבי הנדל: – – –

משה כחלון: אני לא רוצה לעייף את חברי הבית, לא חשוב מה תהיה התוצאה.

משה כחלון: אם אתם חושבים שזה נכון, תצביעו.

משה כחלון: אתם חושבים שזה לא נכון, אל תצביעו.

משה כחלון: בסך הכול, המבחן הציבורי הוא שלכם, לא שלי.

משה כחלון: אני בשם סיעת הליכוד הצעתי את ההצעה הזאת.

משה כחלון: הליכוד חושב שההצעה הזאת היא הצעה נכונה והצעה נבונה, שבאה לסייע לאנשים חלשים.

משה כחלון: אתם רוצים להתנגד, זכותכם.

משה כחלון: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: מי נגד?

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 15 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 31 נמנעים – אין ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת חוק סיוע בשכר דירה לתושבי אזור מצב מיוחד בעורף, התשס"ז–2007, נתקבלה.

קולט אביטל: היו"ר קולט אביטל: בעד – 15, נגד – 31.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק סיוע בשכר דירה לתושבי אזור מצב מיוחד בעורף לא עברה.

קולט אביטל: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה), התשס"ז–2007 [הצעת חוק פ/2897/17; נספחות.

קולט אביטל: ] (הצעת חברת הכנסת ליה שמטוב)

קולט אביטל: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה), של חברת הכנסת ליה שמטוב.

קולט אביטל: ישיב במקום השר דיכטר, השר יצחק כהן.

קולט אביטל: נא לקרוא לשר כהן.

קולט אביטל: נא לשבת.

חיים אורון: – – – שני חברי כנסת בשם כל חברי הכנסת.

חיים אורון: זה יכול לעבוד מצוין.

חיים אורון: שני חברי כנסת יעלו לדוכן.

קולט אביטל: אין בעיה.

קולט אביטל: נעביר את ההצעה כהצעת ייעול.

קולט אביטל: חברת הכנסת שמטוב, בבקשה.

קולט אביטל: נא לשבת.

חיים אורון: מתי נוח לממשלה?

חיים אורון: יום שני לא נוח, יום שלישי לא נוח, יום רביעי לא נוח?

ליה שמטוב: גברתי היושבת-הראש, רבותי חברי הכנסת – – –

קולט אביטל: נא לקרוא לשר כהן.

קולט אביטל: אדוני המזכיר, נא לקרוא לשר כהן.

קולט אביטל: לא, מה זה בעוד 20 דקות?

קולט אביטל: גברתי, אני רוצה להביא לידיעתך שהשר שאמור להשיב לך במקום השר שאמור להשיב לך לא נמצא באולם.

קולט אביטל: זכותך להציג את הצעת החוק, או להחליט שאת לא רוצה להציג אותה אם אין כאן שר, ואני רוצה שאת תחליטי.

ליה שמטוב: ואיפה רוחמה אברהם?

קולט אביטל: את יכולה להציג את הצעת החוק ללא תשובה.

קולט אביטל: יש כאן שרים, אבל השר כהן, שאמור להשיב, לצערי אנחנו מחפשים אותו ולא מוצאים אותו.

קולט אביטל: את יכולה להציג – – –

ליה שמטוב: ומישהו מהשרים, האם הוא יכול – – –

קולט אביטל: לא, אנחנו נצביע בלי תשובה.

ליה שמטוב: בסדר.

קולט אביטל: אוקיי, נא להתחיל.

קולט אביטל: חבר הכנסת ארדן, נא לשבת.

קולט אביטל: אתם מפריעים.

ליה שמטוב: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק שעליה אנו מקיימים את הדיון היא הצעת החוק שהכנסת כבר הצביעה עליה כשהיא הובאה כאן במליאה על-ידי חבר הכנסת שי חרמש.

ליה שמטוב: אני וחברי לסיעה, כמו חבר כנסת חרמש, הצטערנו לשמוע על התגברות אירועי הפשיעה במגזר החקלאי, אלימות כלפי הקשישים, חיסולים של העולם התחתון שבהם נפגעים אזרחים תמימים ועוד – כל זאת בעקבות חוסר יכולת האכיפה של המשטרה.

ליה שמטוב: מאז 1985 הלך מספר השוטרים והצטמצם.

ליה שמטוב: מספר השוטרים לנפש בישראל קטן בהשוואה למדינות בארצות-הברית ובאירופה.

ליה שמטוב: חייבים לשנות את סדרי העדיפויות.

ליה שמטוב: כמו שישראל ביתנו אמרה לפני הבחירות, אנחנו אומרים גם היום: יש לפעול לחיזוק הביטחון האישי של האזרחים.

ליה שמטוב: לא ייתכן שאזרחים יפחדו להסתובב ברחובות, לא ייתכן שההורים יפחדו לשלוח את הילדים לבתי-הספר, לא ייתכן שהקשישים יהפכו לקורבנות אלימות יום-יום.

ליה שמטוב: הביטחון האישי הוא המרכיב היסודי והבסיסי ביותר שהמדינה חייבת לספק לאזרחיה.

ליה שמטוב: הביטחון האישי הוא הבסיס לחוזה בין המדינה לאזרחיה.

ליה שמטוב: אני מבקשת להצטרף להצעתו של חבר הכנסת חרמש, ומבקשת מחברי הכנסת לתמוך בהצעה.

ליה שמטוב: תודה.

קולט אביטל: גברתי, אני מודה לך.

קולט אביטל: אני מבינה שהממשלה מוכנה לתמוך בתנאים מסוימים.

קולט אביטל: אדוני השר, תרצה להשיב מהם התנאים?

קולט אביטל: השר נהרי.

משולם נהרי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה את ההצעה בתנאי שתתואם עם המשרד לביטחון הפנים.

משולם נהרי: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 25 נגד – אין נמנעים – 3 ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הפנים והגנת הסביבה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 25, אין מתנגדים, נמנעים – 3.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הגברת האכיפה) עברה בקריאה טרומית, בתנאי שהיא תתואם בהמשך הדרך עם המשרד לביטחון הפנים, והיא תועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2692/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה), של חבר הכנסת עתניאל שנלר.

קולט אביטל: על הצעת החוק הזאת לא תהיה תשובת שר.

עתניאל שנלר: גברתי היושבת-ראש, חברי, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת, במלים אחדות – לא אלאה אתכם היום, אני מבטיח לא לנצל אפילו 50% מהזמן.

קריאה: – – –

עתניאל שנלר: לא ועדת השניים, לא מדובר על הדבר הזה.

עתניאל שנלר: אני אנסה להסביר מה הצעת החוק אומרת.

עתניאל שנלר: עד היום נהוג, בתחומים שמבקר המדינה חוקר בהם ובודק אותם, בעיקר בתחומי הביטחון, שלא את כל מה שהוא בדק ומצא, אפשר, מותר וראוי להניח ולפרסם.

עתניאל שנלר: לצורך כך, יש ועדת משנה, שעוסקת בסוגיות ממין אלה.

עתניאל שנלר: אינני מדבר על ועדת השניים, שהיא ספציפית לדברים אחרים, אלא בכלל על הדברים החסויים.

עתניאל שנלר: החוק המוצע, שהוא תיקון טכני, אומר כדלהלן: כאשר מבקר המדינה הגיע לממצאים כלשהם, יניח מבקר המדינה את אותן תוצאות על שולחנה של ועדת המשנה, על מנת שתדון לעומקן של תוצאות, ובסוף הדיון היא תחליט מה מכל הדיון ראוי שיתפרסם או לא יתפרסם.

עתניאל שנלר: קרי, החלק המצונזר של העניין, לפי סעיף 17 לחוק מבקר המדינה.

עתניאל שנלר: החוק הזה בא לאפשר דבר אחד: שיהיה דיון מקצועי על מה שהמבקר מצא, שלא בתואנה ביטחונית לא יבקרו את כלל הממצאים.

עתניאל שנלר: החוק הזה בא לעזור למבקר המדינה, שכל מה שהוא כותב, יבחנו אותו.

עתניאל שנלר: הוא בא להרחיב את ההתייחסות הראויה של כנסת ישראל לכל מה שמבקר המדינה עושה.

עתניאל שנלר: הלקונה הזאת הופנתה – או תשומת לבי לכך הופנתה על-ידי אנשי המבקר.

עתניאל שנלר: פעמים רבות דוחות רבים, או חלקים מדוחות, לא דנים בהם, אלא רק לאשר או לא לאשר את מה יצונזר ומה לא יצונזר.

עתניאל שנלר: לכן, חברי חברי הכנסת, תפקיד התיקון הטכני הוא לתת מענה בעוד נישה קטנה מאוד, שלא קיימת היום לכאורה, שתגרום לכך שכל מה שמבקר המדינה ביקר יידון במהותו לפני צנזורו בוועדת המשנה הביטחונית, והיא אשר תחליט בסופו של דבר מה יפורסם ומה לא יפורסם בהמשך.

קריאה: – – –

עתניאל שנלר: אני לא רציתי להיכנס למהות העניין, כי אני לא רוצה להיכנס לנושא ועדת השניים.

עתניאל שנלר: אני רק אומר שיש מצבים שבהם זה נופל בין הכיסאות, וזה לא נעשה.

עתניאל שנלר: הדבר הזה ייצור – – –

קריאה: – – –

עתניאל שנלר: הדבר הזה הוא מאוד פשוט, חברים.

עתניאל שנלר: זה דבר טכני, שבא בסך הכול להדק את הפיקוח שלנו מבלי לגרוע כהוא זה מסמכותו של המבקר.

עתניאל שנלר: להיפך – לקחת יותר ברצינות את כל הדוחות, גם את הדוחות שלא דנים בהם בכלל הציבור, או הדוחות הפתוחים.

עתניאל שנלר: אני הייתי מבקש שמליאת הכנסת תאשר בקריאה טרומית את הצעת התיקון הזאת.

עתניאל שנלר: אם יש הסתייגויות או שינויים מהסוג הזה, התחייבתי בפני חברים שהעלו בפני הסתייגויות, שלקראת הקריאה הראשונה נדון בדיוקים הנדרשים לחוק בניסוח הזה, כי כנראה הניסוח הוא לא מושלם, ככל ניסוח טרומי, ואנחנו בוודאי נתקן את הדורש תיקון לקראת הקריאות הנוספות.

עתניאל שנלר: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אני מבינה שחבר הכנסת אלדד מתנגד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, הדברים שאמר חבר הכנסת שנלר מעל הדוכן מרגיעים מעט, משום שאם מעיינים בנוסח הצעת החוק שהוא הגיש בפנינו, ויותר מזה בדברי ההסבר שלה – אני קורא מדברי ההסבר: מוצע כי ועדת המשנה לענייני ביטחון של הוועדה לביקורת המדינה תקיים דיון מהותי על הדוח, ותבחן את החומר המוגש לוועדה לביקורת המדינה טרם פרסומו, על מנת לבחון ולהחליט אם יש בחומר מידע אשר פרסומו יפגע בביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה.

אריה אלדד: מלשון הניסוח של חבר הכנסת שנלר ומדברי ההסבר שלו עולה לכאורה שהוועדה לביקורת המדינה תחליט מה יפורסם ומה לא יפורסם מהדוח.

אריה אלדד: שוו בנפשכם שהוועדה תחליט שדוח מבקר המדינה על העורף, למשל, עלול לפגוע בביטחון המדינה, כי כתוב שם שראש הממשלה לא בסדר, וחס וחלילה שהערבים ידעו דבר כזה, כי זה באמת פוגע בביטחון המדינה אם יגונב לאוזניהם משהו מהסוג הזה, למשל.

קריאה: – – –

אריה אלדד: אני מסכים עם מה שאתה אומר.

אריה אלדד: אבל זה לא מה שעולה מניסוח הצעת החוק של חבר הכנסת שנלר, ולא מדברי ההסבר שלה.

אריה אלדד: לכן קמתי להתנגד.

אריה אלדד: נחה דעתי, מתוך אמון מלא בדבריו של חבר הכנסת שנלר, שהוא לא בא לפגוע בסמכויות המבקר ולהטיל צנזורה על פרסום שמבקר המדינה התכוון ממילא לפרסם.

אריה אלדד: אבל – – –

קריאה: מבקר המדינה – – –

קולט אביטל: צנזורה עצמית, כן.

אריה אלדד: ולכן, מתוך הבנה שמה שכולנו מבינים אבל זה לא מה שכתוב בהצעת החוק של חבר הכנסת שנלר, ומתוך הבנה שהוא לא מתכוון לשנות את רוח חוק מבקר המדינה אלא להטיל תיקון טכני שישפר את העבודה, אני לא אקרא לכם להתנגד לחוק הזה.

אריה אלדד: אני רק מקווה שבהמשך מעלה הדרך אנחנו נוכל לדייק בניסוחים כדי לשפר את עבודת ביקורת המדינה, ולא לצמצם אותה.

קולט אביטל: אני מודה לך, אדוני.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 20 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדה לענייני ביקורת המדינה נתקבלה.

קולט אביטל: ובכן, בעד הצביעו 20, אין מתנגדים, אין נמנעים.

קולט אביטל: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – שמירה על ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה) עברה בקריאה טרומית, והיא תועבר לוועדה לענייני ביקורת המדינה להכנתה לקריאה ראשונה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים לנושא הבא: הודעה למזכיר.

נאזם בדר: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

נאזם בדר: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 24) (ביטול נציב הדורות הבאים לכנסת), התשס"ח–2007, של חבר הכנסת אביגדור יצחקי וקבוצת חברי הכנסת – פ/1629/17; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 85) (נסיעת נכים בנתיב שיועד לתחבורה הציבורית), התשס"ח–2007, של חברי הכנסת יורם מרציאנו ויעקב כהן – פ2132/17; הצעת חוק ועדת שמיטה ממלכתית, התשס"ח–2007, של חבר הכנסת יצחק לוי וקבוצת חברי הכנסת – פ/2373/17.

נאזם בדר: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט, בעקבות דיון מהיר בנושא:

נאזם בדר: סירוב מרצה לקבל סטודנט לשיעור בשל היותו לובש מדים – של חברי הכנסת זבולון אורלב, יצחק זיו ויולי יואל אדלשטיין.

נאזם בדר: החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנה של חברי הכנסת יצחק גלנטי ודוד רותם נגד חבר הכנסת סעיד נפאע.

נאזם בדר: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/3095/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק רשות השידור (תיקון – ביטול הפחתת שיעור אגרה) (הוראת שעה) – הנמקה מהמקום.

קולט אביטל: השר שישיב במקום השר הרצוג יהיה השר רפי איתן.

חיים אורון: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, שהיא תיקון הוראת שעה לחוק רשות השידור, היא חלק ממהלך שמתנהל עכשיו בכמה מישורים, והוא ניסיון להציל את השידור הציבורי.

חיים אורון: ההצעה שמוצעת כאן היא רק קטע, אולי אפילו לא מרכזי, אבל קטע הכרחי.

חיים אורון: המהלך הזה מורכב, ושותפים לו חברי כנסת מרוב סיעות הבית, במסגרת של צוות, לובי, להגנת השידור הציבורי.

חיים אורון: אני מביא את ההצעה הזאת גם בשמם.

חיים אורון: הדבר הראשון, ולא על-פי סדר הדברים, הוא חקיקת חוק רשות שידור חדש, שירחיק את רשות השידור עד כמה שניתן – ואני חושב שניתן רבות – מהמערכת הפוליטית המפלגתית.

חיים אורון: שנית, צוות שפועל לשינוי המבנה הפנימי של רשות השידור.

חיים אורון: שלישית, משא-ומתן שמתנהל ממש בימים אלה בין ועד העובדים, אגודת העיתונאים וההסתדרות לבין הממשלה ורשות השידור, בעיקר בהנהגתם של משה גביש ומוטי שקלאר, מתוך רצון להגיע להבנה עם העובדים על המבנה העתידי של הרשות, מה שיהיה כרוך בהסדר פיצויים מאוד מורכב אבל הכרחי, שבלעדיו העגלה הזאת תיתקע.

חיים אורון: יש עוד שני מהלכים: האחד הוא שינויים טכנולוגיים הכרחיים, והאחרון הוא מה שאני מציע כאן.

חיים אורון: כרגע קיים חוק תקף שלפיו אגרת רשות השידור יורדת משנה לשנה ב-5%.

חיים אורון: היא ירדה מ-2003 ל-2007 מ-515 שקלים ל-350 שקלים.

חיים אורון: אם התהליך הזה יימשך, נשמטת הקרקע מתחת רשות השידור, וכל הדיבורים על שידור ציבורי יהיו מאוד יפים ופשוט יהיו ללא בסיס.

חיים אורון: לכן אנחנו מציעים בשלב זה להקפיא את ההורדה של שנת 2008.

חיים אורון: אני מקווה שבחודשים הקרובים כל המהלכים שתיארתי פה יושלמו, ואז יתקבל חוק חדש בכל נושא האגרה, והכנסת תידרש לו בעתיד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: השר ישיב.

קולט אביטל: בבקשה.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני אשיב בשמו של שר הרווחה, שהוא הממונה על רשות השידור, השר יצחק הרצוג.

רפי איתן: בישראל, בעיקר בשל מצבנו הגיאוגרפי-פוליטי, ריבוי השפות והתרבויות במדינה קולטת עלייה וריבוי המגזרים והמתחים הפוליטיים, מקבל השידור הציבורי משנה תוקף.

רפי איתן: רשות השידור מילאה צורך זה במשך שנים, אך בשנים האחרונות, עקב קשיים והעדר משאבים, השידור הציבורי בסכנה ואינו ממלא את תפקידו ברמה הנאותה והדרושה.

רפי איתן: מטרת גבייתה של אגרה בעד החזקת מקלט טלוויזיה היא להבטיח מקור תקציבי עצמאי למימון צרכיה של רשות השידור.

רפי איתן: אין חולק על חשיבותה של רשות השידור הממלכתית והעצמאית, שאינה תלויה ברשות המבצעת, כלומר, כפי שאמר חבר הכנסת אורון – שאינה תלויה בפוליטיקה ובפוליטיקאים.

רפי איתן: הלוואי שנשיג את זה.

רפי איתן: יובהר כי במרבית מדינות העולם, במרבית מדינות המערב, קיים שידור ציבורי הממומן, בין היתר, בדרך של אגרות, וכך גם בישראל.

רפי איתן: כמו כן, האגרה המשולמת בישראל היא מהנמוכות בעולם.

קולט אביטל: אפשר קצת שקט?

קולט אביטל: חבר הכנסת אריאל, האם אפשר לשבת, בבקשה?

אורי אריאל: לא.

קולט אביטל: אז אם כך, תצטרך לצאת.

רפי איתן: ידוע לכול כי רשות השידור עוברת בימים אלה תהליך הבראה בשל משבר קשה שאליו נקלעה.

רפי איתן: בשל הרפורמה וההצלה של רשות השידור נדרשת הרשות לכל משאב תקציבי כדי להמשיך ולקיים את השידור הציבורי.

רפי איתן: הצעת חוק זו באה להקפיא את הפחתת האגרה המתוכננת לשנת 2008 ב-5% נוספים, ובכך להקל, ולו במעט, על תזרים המזומנים השוטף של הרשות ולאפשר את יישומה של תוכנית ההבראה, תוך עמידה בתפקידיה של רשות השידור כרשות שידור של ישראל.

רפי איתן: לכן, אנחנו בעד הצעת החוק הזאת.

רפי איתן: אני מבין שהיא עוברת לוועדת הכלכלה.

צבי הנדל: והכול על חשבון הציבור.

קולט אביטל: נא לשבת.

קולט אביטל: חבר הכנסת הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: גברתי היושבת בראש, שרים, חברות וחברי הכנסת, ההיגיון הצרוף הוא אכן, כמו שאמר השר, שרשות השידור – אם היא תהיה עצמאית, גם תקציבית, ולא תישלט על-ידי הפוליטיקאים, אז זה יהיה יותר נקי, יותר ציבורי, פחות נתון ללחצים.

צבי הנדל: את הגיל שבו מאמינים לסיפורים כאלה כבר עברתי, כנראה.

צבי הנדל: אני כבר סבא לשמונה נכדים.

צבי הנדל: אני עוקב מאז שהמזכ"ל הנוכחי של מפלגת העבודה היה השר הממונה על רשות השידור, וראיתי את חוסר התלות של רשות השידור בשר הממונה מהקצב המדהים של ההופעות התקשורתית שלו, ממין העניין ושלא ממין העניין, מה שלא היה מעולם.

ראובן ריבלין: אתה צריך להבין שכל המפא"יניקים הם ממלכתיים.

צבי הנדל: צודק רובי ריבלין שכל המפא"יניקים הם ממלכתיים, וזה שידור ממלכתי, אבל הימנים הם לא ממלכתיים.

צבי הנדל: לכן, אני רוצה להגיד לך, ג'ומס יקירי, מאחר שזה קורה היום, כשיש אגרה, זה בעצם סתם, בפשטות, מסים נוספים שגובים מהציבור, במקום שהמדינה תממן – או ישירות מתקציבה או שהיא תאפשר פרסום כזה או אחר.

צבי הנדל: כבר היום מאפשרים, כבר היום יש חסויות, אפשר לעשות את זה.

צבי הנדל: שלא יכניסו את היד עוד פעם ועוד פעם לכיס של התושבים ויבקשו מהם.

צבי הנדל: מה עוד שיש אנשים – אני אולי לא מכיר אותם – שמרגישים שזה כל כך לא ממלכתי השידור הממלכתי הזה, שזה כל כך פוגע בהם, שזה מטריף את דעתם כשבסוף הם גם נדרשים לשלם כסף בשביל לאפשר להם להשמיץ אותך.

צבי הנדל: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

חיים אורון: יש לי זכות תשובה.

קולט אביטל: יש לך זכות תשובה?

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חבר הכנסת כבל, תשובה בשם כולנו, המפא"יניקים.

קולט אביטל: אני מפא"יניקית גאה.

קולט אביטל: תודה.

איתן כבל: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, חברי השרים, קודם כול, אני רוצה לומר לך, הנדל:

איתן כבל: אנחנו יכולים להיות חלוקים מבחינה פוליטית, אבל מעולם לא השמצתי אותך ולא ירדתי לרמה כמו שעשית עכשיו.

איתן כבל: תסלח לי, אני תמיד כיבדתי אותך, ואנו חלוקים בדעותינו, ולא פעם ידעתי לסייע בדברים שהם מעבר לוויכוח בינינו.

איתן כבל: אני מציע לך, כדי שלא נתבזה – כי זה לא לכבודי, כל כך הקפדתי, ובגלל זה גם ביקשתי לעמוד כאן – לך תבדוק כמה הופעתי וכמה הופיעו אחרים כשהייתי השר הממונה על רשות השידור.

צבי הנדל: פי מאה.

איתן כבל: לך תבדוק.

איתן כבל: הנה, אני נותן לך את הפריווילגיה הזאת לבדוק.

איתן כבל: אתה מתנהג – זה פשוט אין גבולות.

איתן כבל: אני אומר לך, תבדוק את זה.

איתן כבל: אם לא, לא הייתי אומר את זה.

איתן כבל: אני אדם שפיו ולבו שווים.

איתן כבל: זו התנהגות גסה.

איתן כבל: אבל, אתה יודע מה?

איתן כבל: עם הרמה שלך, אני לא מתפלא.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: לגופו של עניין, חברים יקרים, אני יודע שזה טרנד לדרוך על רשות השידור.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שב-30 השנים האחרונות – אני אומר את זה לכל אוהבי המפא"יניקים, לדורותיהם.

איתן כבל: השמאל, לצערי – מפלגת העבודה והשמאל – לא בשלטון – – –

קריאה: – – –

איתן כבל: גדעון סער, תרשה לי.

איתן כבל: הרי זאת הבעיה, שאתם צריכים טיפול פסיכיאטרי.

איתן כבל: אתם בשלטון קרוב ל-30 שנה ואתם מתנהגים כאילו אתם אופוזיציה – –

גדעון סער: אבל אם – – –

איתן כבל: – – אז עשה לי טובה, אל תפריע לי.

גדעון סער: – – –

איתן כבל: אל תפריע לי.

איתן כבל: אין לי כסף לספק לכם טיפול פסיכיאטרי.

קולט אביטל: חבר הכנסת סער.

איתן כבל: אני מדבר אתך לגופו של עניין.

איתן כבל: רשות שידור לא צריכה להיות עסק פרטי – לא של הימין ולא של השמאל.

צבי הנדל: אז למה היא של השמאל?

איתן כבל: תרשה לי, אתך כבר גמרתי את העניין.

איתן כבל: אל תפריע לי.

ראובן ריבלין: רק של הממשלה.

איתן כבל: אתך סיימתי.

איתן כבל: סיימתי אתך, תירגע.

איתן כבל: מה שאני אומר לכם, חברי חברי הכנסת – כל שני וחמישי מגיעות לכאן הצעות חוק פופוליסטיות, שאנחנו מנסים לחשוב שהציבור אוהב אותן.

איתן כבל: אני מודע לזה, כמי שהיה השר הממונה על רשות השידור, והיתה לי האמירה הכי קשה על רשות השידור, כי בסופו של דבר הציבור רוצה לקבל תמורה בעד האגרה.

איתן כבל: ואנחנו – כשהייתי השר, וגם עכשיו – מנסים להוביל מהלכים כדי לשנות את המצב.

איתן כבל: שידור ציבורי הוא חובה בכל מדינה דמוקרטית מתוקנת.

קולט אביטל: נא לסיים.

דוד רותם: – – –

קולט אביטל: חבר הכנסת רותם.

איתן כבל: אני לא מציע לכם.

איתן כבל: לגבי השאלות שאתה מעלה אותן – חבר הכנסת רובי ריבלין, אני אומר לך – – –

ראובן ריבלין: כבוד השר, אנחנו בעד שידור ציבורי.

קולט אביטל: חבר הכנסת ריבלין, לא בכל דבר אתה חייב להתערב.

איתן כבל: זאת הכוונה שלי – – –

ראובן ריבלין: – – –

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: גם אתה – – – מפא"יניקים.

קולט אביטל: אני מבקשת.

קולט אביטל: זה לא הוגן.

איתן כבל: חבר הכנסת ריבלין, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, שאני מאוד מכבד ומוקיר, בהצעת החוק שהנחתי בזמנו – –

ראובן ריבלין: להיפך.

ראובן ריבלין: אני נגד האגרה.

איתן כבל: – – הכנסנו את כל אותם אלמנטים, עד כמה שהיד משגת.

איתן כבל: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע – הצעת חוק רשות השידור (תיקון – ביטול הפחתת שיעור האגרה) (הוראת שעה).

קולט אביטל: כשהממשלה תומכת בחיים אורון, צריך בעד.

סופה לנדבר: אנחנו בעד האזרח הפשוט.

סופה לנדבר: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 11 נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק רשות השידור (תיקון – ביטול הפחתת שיעור האגרה) (הוראת שעה), התשס"ח–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 23, נגד – 11, נמנעים – 2.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק של חבר הכנסת אורון – הצעת חוק רשות השידור (תיקון – ביטול הפחתת שיעור האגרה) (הוראת שעה) – עברה בקריאה טרומית והיא תעבור לפי התקנון לוועדת הכלכלה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2044/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול עבירת תקלה ציבורית).

קולט אביטל: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

קולט אביטל: על כך לא תהיה תשובת שר.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

יואל חסון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת תהיה פחות סוערת, כנראה, מהצעת החוק הקודמת.

יואל חסון: סעיף 198 לחוק העונשין אומר: "העושה מעשה העלול להביא לתקלה ציבורית, דינו – מאסר שלוש שנים".

יואל חסון: הצעת החוק שאני מביא לפניכם היום להצבעה מבקשת לבטל סעיף זה ולהוציאו מחוק העונשין.

יואל חסון: מדובר בסעיף שהוא עבירת סל עמומה ולא מוגדרת מספיק.

יואל חסון: בפסקי-דין רבים מובעת ביקורת רבה על סעיף זה, וכבר נקבע כי מדובר בסעיף שנוגד את עקרון החוקיות, הקובע כי אדם חייב שתהיה לו האפשרות לדעת מה אסור לו לעשות, לדעת את גבולות העבירה הברורים, לפי הגדרה מדויקת.

יואל חסון: עיקרון נוסף בדרישת החוקיות שסעיף זה נוגד אותה הוא עקרון השרירות.

יואל חסון: יש להימנע ממצב שרשויות המדינה יחליטו לפי כל מקרה או נאשם אם המעשה אסור, וסעיף זה פותח פתח רחב לאפשרות זו.

יואל חסון: הסכנה היא ששופט מסוים עלול לנסות לאכוף מוסר אישי ועמדה ערכית משל עצמו – –

קולט אביטל: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אתה מפריע.

יואל חסון: – – דבר שאין לו מקום בתחום המשפט, בעת שהוא גוזר על נאשם עונש בגין עבירות תקלה ציבורית.

יואל חסון: חברי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק משפטית ותיקון משפטי משמעותי.

יואל חסון: אבקש את תמיכת חברי הכנסת.

יואל חסון: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: החוק הזה הוא ללא תשובת שר.

קולט אביטל: מתנגד – חבר הכנסת אריה אלדד.

קולט אביטל: בבקשה לעלות.

אריה אלדד: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, גברתי היושבת-ראש – בראש ובראשונה.

אריה אלדד: זו ממש תקלה לבטל את חוק התקלה הזה.

אריה אלדד: תארו לכם שאזרח במדינת ישראל גורם תקלה ציבורית – אני אתן לכם דוגמה לתקלה מהסוג הזה.

אריה אלדד: לפני כחודש ימים החליטה ממשלת ישראל, באחריותו הישירה של ראש הממשלה, להציב שוטרים פלסטינים בשכם, וכיוון שלא מקובל שהם יהרגו יהודים בידיים, אז גם לתת להם נשק ומיליוני כדורים, וכדי שלא ייסעו בטרמפים למקום הפיגוע, גם לצייד אותם בשריוניות.

אריה אלדד: כעבור שבועיים הם רצחו את עידו זולדן.

אריה אלדד: השוטרים האלה שהוצבו באחריות ממשלת ישראל בשכם – ממשלת ישראל כמובן הסתירה את זה מידיעת הציבור לפני שהלכה לאנאפוליס, כי רצתה לתגבר אותם ב-430 נוספים, במסגרת המחווה לאבו מאזן.

אריה אלדד: מה זה אם לא תקלה ציבורית?

יואל חסון: אין ספק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול עבירת תקלה ציבורית).

קולט אביטל: נא להצביע.

קולט אביטל: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 22 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול עבירת תקלה ציבורית), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 22, נגד – 2, ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול עבירת תקלה ציבורית), התשס"ז–2007, עברה בקריאה טרומית.

קולט אביטל: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק הזאת היא ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ראובן ריבלין: גברתי היושבת-ראש, בהסכמתו של חבר הכנסת איתן כבל ובהסכמתו של יושב-ראש ועדת הכלכלה, אני – – – שהצעתו של כבל תועבר לוועדת הכספים.

קולט אביטל: צריכה להיות פנייה של יושב-ראש הוועדה אל ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: נא להוסיף לפרוטוקול – – –

קולט אביטל: זה מוסף לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: כל הנוגעים בדבר – המציע, השר כבל – – –

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יושב-ראש הוועדה צריך לפנות באופן רשמי אל ועדת הכנסת.

קולט אביטל: אני מודה לך.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2372/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני – ללא תשובת שר.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

קולט אביטל: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק שבאה להילחם בביורוקרטיה.

חנא סוייד: מדי יום יש הרבה אזרחים שנזקקים לשירות ממשרדי ממשלה או מוסדות ציבור שונים, והם עושים את זה דרך הטלפון – זה שירות מצוין.

חנא סוייד: יש רק בעיה אחת, תפעולית: הרבה אנשים נאלצים להמתין לפעמים יותר מחצי שעה – מספיקים לשמוע סימפוניה, לפעמים מהדורת חדשות ולפעמים מבזק.

חנא סוייד: יש היום ציוד זמין וזול יחסית למסור למתקשר את משך הזמן שהוא צריך להמתין, ואז האדם יכול להחליט אם הוא ממתין או שהוא מנסה להתקשר עוד פעם.

חנא סוייד: לכן, הצעת החוק הזאת מחייבת משרדי הממשלה ומוסדות נבחרים לספק את השירות הזה לאזרחים.

חנא סוייד: זה יקצר את זמן ההמתנה, זה שירות מצוין וטוב ואנטי-ביורוקרטי.

חנא סוייד: למותר לציין שאני כמובן מוכן לתאם עם משרדי הממשלה את הסידורים המעשיים והאופרטיביים – מתי ואיך ומי ייכלל בשירות הזה.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד.

קולט אביטל: כאמור, אין תשובת שר.

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: נא להצביע על הצעת חוק חובת מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני.

קולט אביטל: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק חובת מסירת זמן המתנה משוער במענה טלפוני, התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 16, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת חוק חובת מסירת זמן המתנה משוער, התשס"ז–2007, עברה בקריאה טרומית, והיא תעבור להכנתה לקריאה ראשונה לוועדת הכלכלה.

קולט אביטל: [הצעת חוק פ/2255/17; נספחות.

קולט אביטל: ]

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

קולט אביטל: הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – רכב בבעלות גמלאי כנכס שלא מופקת ממנו הכנסה חודשית), של חברת הכנסת מרום-שלו.

קולט אביטל: הנמקה מהמקום.

שרה מרום שלו: גברתי היושבת-ראש, חברים נכבדים, מונחת לפניכם להצבעה בקריאה טרומית הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – רכב בבעלות גמלאי כנכס שלא מופקת ממנו הכנסה חודשית), התשס"ז–2007.

שרה מרום שלו: לפי סעיף 9א לחוק הבטחת הכנסה, גמלאי שבבעלותו רכב פרטי זכאי על-פי החוק להשלמת הכנסה בתנאי שאינו משתכר מעל 17% מהשכר הממוצע במשק ושרכבו הפרטי עומד בקריטריונים של החוק לעניין שנת ייצור, נפח מנוע וכו'.

שרה מרום שלו: יוצא מכך שהאפשרות לקבל את אותה גמלת השלמת הכנסה הופכת לאות מתה עבור רוב הגמלאים שמחזיקים רכב פרטי, גם אם הם עומדים בשאר הקריטריונים לזכאות לגמלת השלמת הכנסה על-פי חוק הבטחת הכנסה.

שרה מרום שלו: החוק במתכונתו הנוכחית מחייב בעצם את הגמלאים לוותר על הרכב שבבעלותם אם ברצונם לזכות בגמלת השלמת הכנסה, דבר שיוצר בפועל ניסיונות לעקוף את החוק על-ידי העברת בעלות של הרכב לילדיו של אותו גמלאי, כשבפועל מי שמחזיק ברכב הינו הגמלאי עצמו ולא ילדיו.

שרה מרום שלו: זה מצב לא רצוי ולא ראוי, שיש לתקנו בחקיקה.

שרה מרום שלו: הצעת החוק שיזמתי יחד עם חברי סיעתי מבקשת לבטל את התנאי בחוק הבטחת הכנסה הדורש הכנסה מעבודה לאותו גמלאי המחזיק ברכב פרטי.

שרה מרום שלו: דבר זה יאפשר לציבור הגמלאים בעלי רכב פרטי, שאינם עובדים ועומדים בשאר הקריטריונים של החוק, לקבל את אותה השלמת הכנסה שלה הם זקוקים כל כך.

שרה מרום שלו: אני קוראת לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

קולט אביטל: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: השר רפי איתן, בשם שר הרווחה, בבקשה.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בשם שר הרווחה, אנחנו רוצים להעביר את הצעת החוק לוועדת העבודה והרווחה.

רפי איתן: אני אומר מראש שאנחנו נתאם את הנושא הזה עם משרד האוצר.

קולט אביטל: אני מודה לך מאוד, אדוני השר.

קולט אביטל: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

קולט אביטל: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – רכב בבעלות גמלאי כנכס שלא מופקת ממנו הכנסה חודשית), התשס"ז–2007, לדיון מוקדם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

קולט אביטל: אני קובעת שהצעת החוק הבטחת הכנסה (תיקון – רכב בבעלות גמלאי כנכס שלא מופקת ממנו הכנסה חודשית) עברה בקריאה טרומית, והיא תעבור להכנתה לקריאה ראשונה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בתיאום עם משרד הרווחה.

קולט אביטל: מחסור בתקנים בתחנות טיפות-חלב

קולט אביטל: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

קולט אביטל: הצעות לסדר-היום מס' 4054 ו-4083 בנושא: מחסור בתקנים בתחנות טיפות-חלב.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: השר איתן ישיב במקום שר הבריאות.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, ביקשתי להעלות הצעה דחופה לסדר-היום בנושא המחסור בתקנים בתחנות טיפות-חלב.

משה גפני: אני מבין ששר הבריאות לא ישיב.

קולט אביטל: ישיב במקומו השר איתן.

קולט אביטל: שר הבריאות עושה עכשיו עסקים לבריאות הפלסטינים.

משה גפני: בשנים האחרונות מנסים להעביר את הנושא של רפואה מונעת לקופות-החולים.

משה גפני: מנסים, בעיקר במשרד האוצר, לגרום לכך שהמדינה תסיר את אחריותה מהטיפול בילדים ברפואה המונעת.

משה גפני: דרך אגב, כמה חברי הכנסת, ואני בתוכם, עתרנו לבג"ץ נגד המגמה הזאת, שהיא מגמה מסוכנת, שתגרום נזק רב לתינוקות.

משה גפני: הרפואה המונעת מביאה למניעת מחלות אצל ילדים.

משה גפני: בדיקות שעושים בטיפות-חלב לתינוקות מביאות לכך שהתינוקות מקבלים את החיסונים בזמן וכן את הטיפול, שבכל מדינה מתוקנת נעשה באופן מסודר.

משה גפני: משום-מה, ושוב בגלל אותה מגמה מסוכנת שקיימת בהרבה מאוד תחומים – גם בתחום החינוך, גם בתחומי הרווחה וגם בתחומי הבריאות – מנסים להעביר את טיפות-החלב מאחריות המדינה לידיים פרטיות, ופה משחקים בבריאותם של תינוקות וילדים קטנים.

משה גפני: כמו רבים מחברי הכנסת, אני סבור שהמהלך הזה מסוכן.

משה גפני: כרגע, מכיוון שטיפות-החלב עדיין נמצאות באחריות משרד הבריאות, מספר התקנים פשוט הצטמצם.

משה גפני: מספר התקנים הצטמצם מחוסר תקציב.

משה גפני: אני מבקש למסור לכם כמה נתונים שקיבלתי מיושב-ראש ההסתדרות הרפואית, ד"ר יורם בלשר: מספר התינוקות שמטופלים בטיפות-החלב הוא כ-93,000.

משה גפני: צריכות להיות 74.5 משרות של רופאי ילדים בטיפות-החלב.

משה גפני: ובפועל היום יש 43 תקנים.

קולט אביטל: ארבעים ושלושה.

יולי תמיר: – – –

קולט אביטל: המורים שלי לדקדוק היו בוודאי גאים בי היום.

משה גפני: יש היום 43 משרות-תקנים של רופאים בטיפות-החלב.

משה גפני: המצב הזה מביא לכך שאחוז התינוקות עד גיל שנה שנבדק פעמיים על-ידי רופא בשנתו הראשונה הוא קצת יותר מ-50%.

משה גפני: אחוז הילדים שנבדק פעם אחת בשנתו הראשונה – שזה בניגוד לנוהל – הוא בין 20% ל-30%.

משה גפני: יש כאלה, אחוז דומה, שאינם נבדקים אפילו פעם אחת.

קולט אביטל: אני רוצה להזכיר לך שזמנך תם.

קולט אביטל: יש לך עוד דקה.

משה גפני: לפיכך אני לא אקרא את הנתונים הנוספים.

משה גפני: המגמה מאוד ברורה.

משה גפני: יש מגמה מסוכנת, ולפיה מדינת ישראל מפסיקה בעצם את הרפואה המונעת לתינוקות.

משה גפני: היא רוצה להעביר את זה לגורמים פרטיים, לקופות-החולים וכדומה.

משה גפני: כל עוד זה לא קורה והכנסת לא מאפשרת, הם פשוט מצמצמים את התקנים.

משה גפני: הם מצמצמים את התקנים בצורה כזאת, כך שביום כלשהו – אני מקווה שזה לא יהיה היום – יבוא לכאן אחד השרים ויאמר: להיפך, צריך להעביר את זה, כי המצב העכשווי הרבה יותר גרוע, מכיוון שמספר התינוקות שצריכים להיות מטופלים הולך ופוחת.

משה גפני: זאת מגמה מכוונת וצריך לעצור אותה מהר ככל האפשר.

משה גפני: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אדוני השר, בבקשה.

קולט אביטל: השר איתן ישיב במקום שר הבריאות.

רפי איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני משיב בשם שר הבריאות.

רפי איתן: אני אקרא מלה במלה את מה שהוא כתב:

רפי איתן: השירות המונע במדינת ישראל ניתן באמצעות תחנות טיפות-חלב, המופעלות ברובן על-ידי משרד הבריאות.

רפי איתן: בשנים האחרונות, בעקבות קיצוצים תקציביים שהושתו מדי שנה על תקציב משרד הבריאות, נפגעו שירותי טיפות-החלב, והיקף כוח-האדם נותן השירות – המסתמך ברובו על אחיות – צומצם משמעותית.

רפי איתן: צמצום זה עומד בסתירה לצורך בעדכון שנתי של התקציב והיקף כוח-האדם בשל הגידול הדמוגרפי שחל מדי שנה.

רפי איתן: נוכח המצוקה הגדולה קיים ראש הממשלה דיון בראשותו בחודש יוני 2007, שבו החליט על תוספת תקציב בסך 50 מיליון שקלים לשנת 2008 ועוד 70 מיליון שקלים לשנת 2009.

רפי איתן: כמו כן, סוכם על מתן תוספת של 220 תקנים לתגבור שירותי כוח-האדם המתאימים.

רפי איתן: עם זאת, אין באפשרות משרד הבריאות לממש את מלוא הקצאת התקנים כפי שהוחלט, מאחר ששירותי הבריאות הציבוריים בגירעון תקציבי ניכר שנובע מתקצוב חסר של השירותים לאם ולילד אל מול צרכים הולכים וגדלים, ועקב השתת תשלומים נוספים על השירות, כגון ארנונה.

רפי איתן: לפיכך, התוספת התקציבית נבלעת בראש ובראשונה על-ידי הגירעון, ורק לאחר כיסויו המשרד יכול להפנות את המשאבים שנותרו לתגבור השירות.

רפי איתן: לסיכום, משרד הבריאות עושה את מירב המאמצים, בהתאם ליכולתו וליכולת העומדת לרשותו, לשפר ולשדרג שירות חשוב זה, אולם הצרכים הנדרשים למתן השירות בצורה המיטבית גדולים ומרובים.

רפי איתן: שר הבריאות לא הציע לי לאן להעביר את הנושא, אבל אני מציע – אף-על-פי שמי שהציע את ההצעה לסדר-היום לא אמר את זה – להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: אתה מסכים?

משה גפני: אני מסכים – – –

קולט אביטל: כן, זו תשובה משונה מאוד.

קולט אביטל: בעצם הממשלה נותנת כסף כדי לכסות את הגירעון, וכותבת על זה מטרה מסוימת.

יולי תמיר: 50 המיליון מייצבים את התקנים הקודמים שהיו – – – לא היה להם ייצוב – – – ויציבים, העברת השירות – – – דורש כסף נוסף – 50 מיליון, ולתת להם את המימון – – – שאלה של – – –

קולט אביטל: אבל אין תוספת בסופו של דבר.

קולט אביטל: אין תקנים חדשים.

משה גפני: זה בדיוק – – –

רפי איתן: אף-על-פי ששר הבריאות לא ביקש, כשקראתי את תשובתו, ואני מבין ממנו ומשיחות אחרות שבאמת המצב הוא די – איך הייתי אומר?

רפי איתן: – על הגבול, אני מציע להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: אוקיי.

קולט אביטל: אנחנו מעבירים את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: נא לשבת ולהצביע.

קולט אביטל: אנחנו מצביעים.

קולט אביטל: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

קולט אביטל: בעד – 4, ואני מוסיפה את קולו של השר – 5, נגד – אין, נמנעים – אין.

קולט אביטל: הנושא יעבור לטיפולה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

קולט אביטל: כל חברי הכנסת שנשארו כאן, בשעה 16:00 תתקיים הדלקת נר ראשון של חנוכה בטרקלין הכנסת באולם שאגאל.

קולט אביטל: חבר הכנסת אלסאנע?

קולט אביטל: הוא מחק אותו, אני מתנצלת.

יולי תמיר: חבל שמזכירות הכנסת לא הודיעה לי.

יולי תמיר: אני מחכה כאן – – –

קולט אביטל: בשעה 16:00 תתקיים הדלקת נר ראשון של חנוכה בטרקלין הכנסת באולם שאגאל בקומה 4.

קולט אביטל: חברי הכנסת, עובדי הכנסת, עוזרים פרלמנטריים – כולם מוזמנים.

קולט אביטל: תם סדר-היום.

קולט אביטל: הישיבה הבאה תתקיים ביום שלישי, בעוד שבוע, ב' בטבת תשס"ח, 11 בדצמבר 2007, בשעה 13:00.

קולט אביטל: ישיבה זו נעולה.