ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה התשעים-ושתיים של הכנסת השש-עשרה, 2004-01-12 00:00

שלום שמחון: שאילתות ותשובות 119

שלום שמחון: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 122

ראובן ריבלין: כבוד השר, רבותי חברי הכנסת, גברתי חברת הכנסת, היום יום שני, י"ח בטבת התשס"ד, 12 בחודש ינואר 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה לפי סעיף 53 לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמדי שבוע, גם בשבוע הזה אנחנו מזכירים את שמות השבויים והנעדרים: רב-סמל צבי פלדמן - 22 שנים; רב-סמל זכריה באומל - 22 שנים; רב-סמל יהודה כץ - 22 שנים; רב-סרן רון ארד - 18 שנים; רב-טוראי גיא חבר - שש שנים; סמל ראשון בנימין אברהם - שלוש שנים; סמל ראשון עומר סועאד - שלוש שנים; סמל עדי אביטן - שלוש שנים; יהונתן פולארד - כ-17 שנים.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני זמן מה קיבלתי פנייה ממשפחות החיילים נעדרי קרב סולטן-יעקוב.

רוחמה אברהם-בלילא: המשפחות קבלו באוזני על כך שבכלי התקשורת פורסם כאילו בניהם הוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להודיע מכאן למשפחות היקרות ולכל עם ישראל, כי לאחר פנייה לשר הביטחון, הוא הודיע לי במפורש כי נעדרי קרב סולטן-יעקוב מעולם לא הוכרזו כחללים וכי מערכת הביטחון מנהלת מאמץ עקבי ובלתי פוסק לקבוע מה עלה בגורלם.

רוחמה אברהם-בלילא: ידיעות שונות ומשונות שפורסמו בכלי התקשורת בנוגע לנעדרי קרב סולטן-יעקוב לא באו מטעם גורמי צה"ל.

רוחמה אברהם-בלילא: אנו שבים ומתפללים כי המאמצים המתמשכים מטעם מדינת ישראל לבירור גורל הבנים השבויים והנעדרים יניבו פרי ויביאו עמם בשורה למשפחות ולכל עם ישראל שכל כך מצפה להם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: נזכור שעזאם עזאם עדיין בבית-האסורים במצרים.

ראובן ריבלין: כבוד השר אביגדור ליברמן, בהתאם למצוות הכנסת, אדוני מגיש דוח על תאונות הדרכים החודש.

ראובן ריבלין: מייד לאחר מכן אנחנו נעבור לסדר-היום.

אביגדור ליברמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, חברי הכנסת, אנחנו נותנים את הדיווח באיחור של שבוע, לאחר אישור התקציב.

אביגדור ליברמן: לכן אני אייחד כמה מלים לסיכום השנתי ולסיכום החודש ותחילת שנת 2004.

אביגדור ליברמן: לפי הסיכום השנתי נהרגו 482 אנשים בכבישי ישראל בשנת 2003.

אביגדור ליברמן: זו ירידה של 13.5% לעומת השנה הקודמת.

אביגדור ליברמן: זה המספר הנמוך ביותר זה 20 שנה.

אביגדור ליברמן: תרשו לי להודות לכל אלה שעמלו קשה השנה - אנשי משטרת התנועה, הרשות הלאומית למלחמה בתאונות הדרכים, עובדי מע"צ, עובדי משרד החינוך, עובדי משרד התחבורה וכל אחד שסייע במאבק הזה.

אביגדור ליברמן: כאמור, אומנם זה המספר הנמוך ביותר זה 20 שנה, אבל לצורך השוואה אני יכול לומר, שבכל פעולות הטרור נהרגו השנה 213 איש, אזרחים ואנשי צבא.

אביגדור ליברמן: זה אולי הדבר שמדגים עד כמה המלחמה הזאת נחוצה ועד כמה אנחנו רחוקים מלמצות את כל האפשרויות.

אביגדור ליברמן: דבר נוסף שכדאי לציין, לפחות לגבי תחילת השנה הזאת - מתחילת השנה כבר נהרגו 16 אנשים בתאונות שונות.

אביגדור ליברמן: הייתי רוצה להדגיש שני דברים שבולטים במיוחד: מתוך 16 ההרוגים, שישה הם עוברי אורח, הולכי רגל.

אביגדור ליברמן: שלושה מהם בכבישים עירוניים ושלושה בכבישים בין-עירוניים.

אביגדור ליברמן: כפי שכבר ציינתי במהלך השנה, לצערי, הולכי רגל הם שליש מכלל ההרוגים.

אביגדור ליברמן: זה רק 7% מסך כל התאונות, אבל שליש מכלל ההרוגים בתאונות הדרכים.

אביגדור ליברמן: לכן אנחנו מצפים לעזרה ממשרד האוצר, כפי שהובטחה לצורך פעילות מיוחדת בתחום הולכי הרגל.

אביגדור ליברמן: הדבר השני שבולט החודש הוא תאונות פגע-וברח.

אביגדור ליברמן: אני אתן כמה דוגמאות:

אביגדור ליברמן: בתאריך 3 בינואר 2004, בשעה 03:00, בכביש 77, פגעה משאית שנסעה מכיוון טבריה לכיוון צומת גולני בהולך רגל.

אביגדור ליברמן: לאחר התאונה ברחה המשאית ונתפסה על-ידי המשטרה בכביש 77.

אביגדור ליברמן: הולך הרגל נהרג במקום.

אביגדור ליברמן: התאונה השנייה היתה ב-4 בינואר 2004 בשעה 17:45 בכביש 437, סמוך למחנה א-ראם.

אביגדור ליברמן: משאית - כנראה אוטובוס זעיר - פגעה בשלושה הולכי רגל כבני 20.

אביגדור ליברמן: שני הולכי רגל נפצעו קשה ואחד נהרג.

אביגדור ליברמן: הרכב ברח מהמקום, הוקם צח"מ - צוות חקירה מיוחד - שהצליח לתפוס את הנהג.

אביגדור ליברמן: הרכב נמצא במוסך ברמאללה והובא עוד לפני שהספיקו לתקנו.

אביגדור ליברמן: הנהג נעצר לימים מספר ושוחרר במגבלות מסוימות על-ידי בית-המשפט.

אביגדור ליברמן: התאונה השלישית מהסוג הזה היתה ב-3 בינואר 2004 בשעה 21:15 בצומת בר-יהודה--פרץ בנשר.

אביגדור ליברמן: רכב פרטי שנסע מכיוון יגור לכיוון הצ'ק-פוסט פגע בהולך רגל בן 40 שחצה מימין לשמאל והרגו.

אביגדור ליברמן: הרכב נמלט מהמקום.

אביגדור ליברמן: מבחינתי, ההתייחסות לכל התאונות מהסוג הזה של פגע-וברח צריכה להיות כאל רצח או לפחות הריגה לכל דבר ועניין.

אביגדור ליברמן: לצערי, כל פסקי-הדין שיש לנו בנדון הם, בלשון המעטה, לא מחמירים.

אביגדור ליברמן: שמחתי לראות את היוזמה של חבר הכנסת גלעד ארדן, שמבקש לקבוע עונשי מינימום למעורבים בתאונות פגע-וברח, או לפחות לאלה שגם אשמים בתאונה.

ראובן ריבלין: העונשים מספיקים, בתי-המשפט צריכים למצות.

אביגדור ליברמן: לדעתי, אין שום קורלציה, אין שום פרופורציה בין העבירה לעונש, ולכן שמחתי על ההצעה, ואנחנו נתמוך בהצעה לגזור מינימום שבע שנות מאסר במקרים כאלה.

אביגדור ליברמן: אני חושב שזה בהחלט לפחות פרופורציונלי.

אביגדור ליברמן: יש עוד דברים שאולי זה לא המקום והזמן לפרטם, אבל היו תאונות - אני קורא שוב להורים לשמור על ילדיהם.

אביגדור ליברמן: היה מקרה של ילד בן 15 שביקש מאביו את מפתחות האוטו, על מנת להוציא דיסק.

אביגדור ליברמן: הוא אכן הוציא את הדיסק מהרכב, נכנס לחדר, השמיע אותו, וההורים היו בטוחים שהוא בחדר, אבל בינתיים הוא לקח את מפתחות הרכב, נכנס לאוטו של ההורים ונסע.

אביגדור ליברמן: הילד בן ה-15 התנגש בעמוד תאורה ונהרג במקום.

אביגדור ליברמן: בזה רציתי לסיים, ולקרוא שוב להורים, וגם לכנסת: כל אחד חייב לתרום את חלקו ולתת יד למלחמה הזאת.

אביגדור ליברמן: אני חושב שהוכחנו שאפשר להילחם בתופעה הזאת, זו לא גזירה מן השמים.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להודות שוב לכולם, וכמובן לראש הממשלה – שדווקא נתן פה את הגיבוי, את הזמן ואת תשומת הלב.

אביגדור ליברמן: אני מקווה שגם השנה נצליח באותה מגמה, של ירידה בתאונות הדרכים.

אביגדור ליברמן: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: זה בידינו, ואנחנו מברכים את שר התחבורה על כך שבאמת – התוצאות מדברות, הגם שהן מחרידות.

ראובן ריבלין: בכל זאת, הצמצום – כל חיסכון הוא גאולה לאדם.

ראובן ריבלין: אדוני מזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק איסור שידורים שלא כדין (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 20) (שידורי רדיו ארציים ייעודיים), התשס"ד-2004.

אריה האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק המים (תיקון - מחיר אחיד למים שפירים לכלל אזרחי ישראל), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - גילוי של זהות העוסק), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת נעמי בלומנטל; הצעת חוק המים (תיקון - איסור הפסקת הספקת מים בשל חובות של רשויות מקומיות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון - הגבלת זמן חקירה ופיצוי לנאשם שלא הוכחה אשמתו), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת אליעזר כהן, מיכאל נודלמן ויורי שטרן; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון - ביטול חוקים על-ידי בית-המשפט העליון), מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (דרישת הסיוע להרשעה על-פי הודיה), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים (תיקון - סמכות בית-דין צבאי ברישום פלילי), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק משאל-עם על מפת הדרכים או הסדר קבע עם הרשות הפלסטינית, התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ויאיר פרץ; הצעת חוק ההוצאה לפועל (איסור עיקול מחשב אישי), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור פרסומת להימור, הגרלה או משחק אסור), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת רשף חן, מיכאל איתן, משה גפני ורוני בריזון; הצעת חוק הדגל והסמל (המנון המדינה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת מיכאל נודלמן; הצעת חוק הירושה (תיקון - הפקדת צוואה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תיקון - עונש מינימום על עבירות אלימות של קטינים), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון - החלת ההוראות המיוחדות לבחירות בין חיילים על הבחירות במועצות האזוריות), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת אהוד יתום ודני יתום וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק המפלגות (תיקון מס' 13), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [על-פי סעיף 42(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסדר-היום - דרישת 40 חברי הכנסת לקיים דיון בכנסת בנושא: תוכניתו המדינית של ראש הממשלה לפינוי התנחלויות, על-פי סעיף 42(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת דליה איציק לשאת את דברם של אותם 52 חברי הכנסת אשר חתמו על מכתב הבקשה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה נוכח באולם, וכמובן, בזמן שהוא יבקש, הוא ישיב וימסור את הודעתו.

ראובן ריבלין: אחרייך ידבר חבר הכנסת יוסי שריד, בהתאם - - -

אהוד אולמרט: לא שחס וחלילה יש לי משהו נגד חברת הכנסת איציק, אבל מה עם ראש האופוזיציה?

ראובן ריבלין: ראש האופוזיציה יכול לדבר מייד לאחר ראש הממשלה, בהתאם לקבוע בחוק.

ראובן ריבלין: ייתכן שהחוק הוא קצת מורכב.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, מחוק זה שאבה האופוזיציה לשעבר עידוד רב – והפכה להיות ממשלה, וראש האופוזיציה היה לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: החוק הזה הוא חוק טוב.

ראובן ריבלין: גברתי, לרשותך עשר דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דליה איציק: הוא חוק טוב, אדוני יושב-ראש הכנסת, כי גם אתם תהיו באופוזיציה.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שרי הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אני מבקשת להזכיר לך כותרת: "שרון: 'אמרתי לראש הממשלה - - -

ראובן ריבלין: לא, גברתי יכולה לקרוא, היא לא יכולה להראות.

דליה איציק: למה לא יכולה להראות?

ראובן ריבלין: כי כך כתוב בתקנון.

דליה איציק: בסדר.

דליה איציק: - - - 'אמרתי לראש הממשלה: איני יודע אם לעזור לידך השמאלית או הימנית'".

דליה איציק: אמרתי לראש הממשלה – ההוא, ביבי, שהיה פעם ראש ממשלה; איני יודע אם לעזור לידך השמאלית או לידך הימנית.

דליה איציק: הכותרת הזאת – המשפט הזה מוכר לך, אדוני ראש הממשלה?

דליה איציק: את המשפט הזה אתה אמרת לביבי, ואני היום רוצה לשאול אותך:

דליה איציק: האם יש קשר בין האיש שהבטיח כי תהיה התנתקות מן הפלסטינים לבין האיש שלא הצליח לפרק מאחז בלתי חוקי אחד?

דליה איציק: אני רוצה לשאול אותך: יש קשר בין מי שהבטיח בוועידת הליכוד והכריז על כינון יום לימודים ארוך, לבינך, שישבת כאן בשבוע שעבר בקריית הממשלה והצבעת נגד כינון יום לימודים ארוך?

דליה איציק: האם יש קשר בין האיש שהבטיח שלום וביטחון, לבין האיש – מה לעשות, אדוני ראש הממשלה, אני אומרת לך בצער – שהטביע את מדינת ישראל בתקופת הפיגועים הקשה ביותר בתולדותיה?

דליה איציק: ממשלת שרון-לפיד הפכה להיות ממשלת הסירוב של האזור – כך היא מצטיירת בעיני העולם.

דליה איציק: אתה יודע שאני וחברי מגינים עליך בחוץ-לארץ עוד יותר מהחברים שלך, ולא פעם אחת, אדוני ראש הממשלה, זה מאוד לא פשוט.

דליה איציק: הממשלה הזאת הפכה להיות ממשלת חרטום.

דליה איציק: אתה זוכר את ועידת חרטום עם שלושת הלאווים - לא לשלום, לא להכרה, לא למשא-ומתן – כאילו ההחלטה הזאת גובשה בממשלתך.

דליה איציק: בוא נניח, אדוני ראש הממשלה, שאסד במצוקה והוא רק מנצל את המצב שנוצר בעקבות האמריקנים.

דליה איציק: הוא בכלל לא מתכוון לשלום אתנו.

דליה איציק: אני אפילו מוכנה להניח שאתה צודק.

דליה איציק: אז אם ממילא הוא לא מתכוון לעשות אתנו שלום, מה יש לך להפסיד?

דליה איציק: ממה אתה מפחד?

דליה איציק: היו ראשי ממשלות שאמרו לאסד האב:

דליה איציק: אני מוכן להיפגש אתך בכל מקום ובכל זמן.

דליה איציק: למה אתה מעניק לו הישג תקשורתי והישג הסברתי כזה?

דליה איציק: תן לי הסבר.

דליה איציק: יותר מזה, אני רוצה לשאול אותך, אדוני ראש הממשלה: בעיני העולם – אתה הענקת לו מתנה כל כך יקרה – הוא, אסד המתוחכם, יודע כנראה שהוא יכול לסמוך עליך.

דליה איציק: אין לי הסבר אחר.

דליה איציק: הוא אומר לעצמו: מה יש לי להפסיד?

דליה איציק: הרי ממילא בחיים הוא לא יבוא להסכם כזה.

דליה איציק: הוא צדק – עובדה שהוא צדק.

דליה איציק: הוא ידע שאתה תשיב בדחייה.

דליה איציק: אני רוצה לשאול אותך, כשאתה הולך לישון אתה לא אומר לעצמך שאולי יש איזה אחוז אחד, איזה פרומיל, שאולי בכל זאת הוא מתכוון לעשות שלום?

דליה איציק: אתה מוכן לפספס את ההזדמנות הזאת?

דליה איציק: אבל אין לך מה להפסיד, אז לפחות נרוויח הישג הסברתי.

דליה איציק: מה יש לך ולממשלה שלך – בינינו לבין עצמנו, יש לה איזה דימוי מוצלח כל כך?

דליה איציק: יש לה איזה אשראי כזה, רזרבות כאלה בעולם?

דליה איציק: אז אני רוצה לשאול אותך: ממה אתה מפחד?

דליה איציק: ממה אתה באמת מפחד?

דליה איציק: שאולי בכל זאת יתגלה שיש עם מי לדבר?

דליה איציק: שאולי הוא בכל זאת פרטנר מסוים?

דליה איציק: תראה, עברו כבר יותר משלוש שנים.

דליה איציק: אני הייתי חברה בממשלה שלך, ואפילו אמרתי לממלא-מקום ראש ממשלתך, שיושב לשמאלך, שאתה הולך להיות ראש הממשלה - - -

אהוד אולמרט: הראייה שלך בעייתית - - -

דליה איציק: זה בגלל הראייה שלי, זה לא בגללך.

דליה איציק: אתה בלבלת אותי, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה.

דליה איציק: תיכף אני אדרש גם לך.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, אתה - - -

ראובן ריבלין: אני לא אאפשר היום להפריע לראש הממשלה, ואני מבקש לא להפריע ליושבת-ראש סיעת האופוזיציה.

דליה איציק: אמרתי לו שאתה תיכנס להיסטוריה.

דליה איציק: אמרתי לו: שרון ייכנס להיסטוריה, ולא מעט פעמים רבתי עם חברי, והתערבתי אתם, ואמרתי: אתם טועים באיש.

דליה איציק: ומה לעשות?

דליה איציק: אין מה לעשות, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: עברו שלוש שנים יקרות, ואתה תיכנס להיסטוריה – כראש ממשלת המלים, וכראש ממשלת הדיבורים.

דליה איציק: אני לא יכולה לשכוח, כשישבתי בממשלתך, איך בכל פעם לגלגת עלי, במין יוהרה, מה אני בכלל מבינה?

דליה איציק: גדר הפרדה – מה זאת גדר הפרדה?

דליה איציק: אתה תדביר את הטרור.

דליה איציק: ועכשיו אני רואה שבחירוף נפש אתה מגן על הגדר הזאת – אני לא מאמינה שזה אותו בן-אדם.

דליה איציק: אני זוכרת איך השארת אותי פעם אחר פעם בממשלה בתחושה של זלזול מוחלט – כי מה אני בכלל מבינה?

דליה איציק: סתם איזו אשה מירושלים, ולא היתה, ולא שירתה.

דליה איציק: ואני – אלוף בצה"ל, ראש הממשלה – אני יודע על מה אני מדבר.

דליה איציק: הגדר לא תעזור בכלל, מה זאת הגדר הזאת?

דליה איציק: גייסת גורמי ביטחון.

דליה איציק: לצערי הרב, אדוני ראש הממשלה, 1,000 הרוגים, אלפי פצועים – עד שנדרשת לגדר הזאת, שעכשיו אתה מגן עליה בחירוף נפש - - -

מיכאל רצון: איך את לא מתביישת, אתם הבאתם עלינו - - -

עוזי לנדאו: - - -

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: השר לנדאו.

ראובן ריבלין: סגן השר רצון.

דליה איציק: הוא צודק, השר לנדאו היה נגד הגדר, הוא צודק.

דליה איציק: הוא לפחות נשאר איתן בדעתו.

עוזי לנדאו: - - -

דליה איציק: מסמסת את רעיון הגדר - - -

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: כבוד ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת ארדן, רבותי, מדובר פה בשאלות לראש הממשלה על-פי סעיף מיוחד.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה שומע, והוא יענה.

ראובן ריבלין: אני הייתי עם חברת הכנסת דהיום והשרה לשעבר דליה איציק בממשלה שהיא מדברת עליה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה מאוד כיבד אותה.

ראובן ריבלין: ההתרשמות שלי היתה שראש הממשלה מאוד מכבד אותך.

אבשלום וילן: אתם ממילא מפגינים נגד ראש הממשלה בכיכר - - -

ראובן ריבלין: זה עניין אחר.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: נא לשמור על השקט.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

דליה איציק: מסמסת את רעיון הגדר.

דליה איציק: היא שינתה את התוואי שלה.

דליה איציק: הקמת עלינו, גם בסוגיה הזאת, את הידידה היחידה כמעט שיש לנו בעולם, בזבזת זמן יקר, ועכשיו אני שומעת את שרי ממשלתך, שכולם כאיש אחד היו נגד הגדר, מגינים עליה בחירוף נפש.

דליה איציק: אם הנושא הזה לא היה כל כך עצוב, ולא היה תובע מחירים כל כך כבדים, היינו יושבים כאן וצוחקים.

דליה איציק: המדיניות שלך ושל הממשלה שלך גרמה לכך שיש לנו מתאבדים שלנו, תוצרת כחול-לבן.

דליה איציק: קראתי השבוע שהיית בהצגה.

דליה איציק: נחמד.

דליה איציק: אבל אולי תאמץ אותו פטנט ותתחפש קצת, אדוני ראש הממשלה, ותסתובב ברחובותיה של ישראל, תראה את העניים, את המסכנים, את הגמלאים, את הילדים שהוריהם נזרקים ממעגל העבודה והם מבתי-הספר.

דליה איציק: את הכותרת הזאת אתה מכיר?

דליה איציק: כותרת מהיום – תראה, אני רוצה להראות לך אותה - -

ראובן ריבלין: לא, לא להראות, אני מבקש.

ראובן ריבלין: רק לקרוא.

דליה איציק: - - "התאבדה בגלל חובות".

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, אני מבקש מגברתי לשמור על כללי הבית.

דליה איציק: כותרת מהיום, כדאי שתבקש מהעוזרים שלך שיניחו לפניך את כל הכותרות שהנפיקה הממשלה שלך בחודשים האחרונים.

דליה איציק: רבים וטובים שלחו יד בנפשם ואיבדו תקווה במדיניות החברתית הכושלת, חסרת האחריות והחמלה שהממשלה שלך הביאה עלינו.

דליה איציק: זו ממשלה שפועלת נגד בוחריה.

דליה איציק: תסתובב בעיירות הפיתוח, בבתי-הספר, בשכונות המצוקה – שם קיבלת, אגב, רוב סוחף - מה עוללת להם ומה האיוולת שגרמת להם.

דליה איציק: אחרי כל הדברים הללו, אני בכל זאת רוצה לנצל את ההזדמנות שאתה מעניק לנו, לצערי, לא פעם אחת בחודש, אף שאתה צריך להיות פה פעם אחת בחודש - - -

אהוד אולמרט: הוא נמצא פה יותר ממך, ראש הממשלה - - -

דליה איציק: - - - אתה לא כל כך מכיר את הפטנט של 40 חתימות, אז אני מציעה לך – אתה לא נמצא פה הרבה בכנסת.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך שבשבוע הבא – כבוד השר אולמרט, ראש הממשלה נוכח פה בכל יום רביעי מתחילת הישיבה כמעט ועד סופה; אני מוכרח לבשר לך, גברתי, שעל-פי בקשתכם – בשבוע הבא ראש הממשלה יהיה כאן גם ביום שלישי, בהתאם לסיכום עם הממשלה מהבוקר.

דליה איציק: אחרי כל הדברים הללו אני שואלת את עצמי: יש בך משהו – אני מודה שאני לא יודעת להגדיר אותו, את המשהו הזה - אני, אגב, כמעט הפסדתי בפריימריס, שתדע לך; לא היה לי קל – משהו שגרם לי ולחברי להאמין לך שאתה תעשה, כי קיבלת מנדט סוחף - -

רוני בר-און: - - -

דליה איציק: - - שאתה תעשה, כי יש לך רוב; שאתה תעשה, כי אין לך אופוזיציה שתסית נגדך כמו שאתם הסתתם נגדנו; שאתה תעשה, כי אתה הבטחת.

מיכאל רצון: אז מה את רוצה עכשיו?

מיכאל רצון: מה את רוצה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

דליה איציק: אתה אמרת לנו: רק שרון יביא שלום וביטחון.

דליה איציק: לא אולמרט, לא מופז, לא סילבן שלום – רק שרון.

דליה איציק: זו היתה הססמה שלך: יביא שלום וביטחון.

דליה איציק: ואני, פתיה שכמוני, למרות הניסיון שצברתי פה במשך השנים, האמנתי לך.

דליה איציק: כל כך האמנתי לך שכמעט שילמתי מחיר פוליטי.

דליה איציק: כל כך האמנתי לך שהתווכחתי עם חברי הטובים ביותר.

דליה איציק: כל כך האמנתי לך עד שבשבוע שעבר, כשנאמת במרכז הליכוד, שוב הייתי דרוכה.

דליה איציק: חשבתי, הנה, או-טו-טו, שוב הוא מביא תוכנית מדינית.

דליה איציק: הייתי כל כך קשובה, אדוני ראש הממשלה, ויחד עם ציבור גדול – עיתונאים, פרשנים, כל הארץ היתה דרוכה.

דליה איציק: מה אמרו?

דליה איציק: שרון הולך לדבר על תוכנית מדינית.

גלעד ארדן: בשביל להיכנס לממשלה אתם תאמינו לכל דבר.

יצחק הרצוג: אתה מתקיף את ראש הממשלה?

יצחק הרצוג: אתה ממחנה נתניהו, מה אתה צועק?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אתם נותנים לי הכנה טובה למה שיהיה אחר כך.

דליה איציק: כך היה לפני הכנס בהרצלייה.

דליה איציק: אמרו לנו: שרון הולך להביא תוכנית מדינית.

דליה איציק: הסתכלתי על החברים שלי ואמרתי להם: למה אתם נופלים במקום שאני נפלתי בו כל כך הרבה פעמים?

דליה איציק: ותראה היום, צבא של עיתונאים ופרשנים יושב כאן, באולם, ומסתכל עליך.

דליה איציק: הוא בא לשמוע בעיקר אותך.

דליה איציק: הם אמרו לי עוד הבוקר: הוא יפרט את תוכניתו המדינית.

דליה איציק: הם אמרו לי בצהריים: את לא יודעת על מה את מדברת, את טועה בו.

דליה איציק: והנה, אתה עדיין מצליח – למרות שלוש השנים האומללות הללו, למרות הניסיון שנצבר כאן, הניסיון המר והרע – להשאיר במתח אנשים תמימים, שעדיין מאמינים לך - - -

אלי אפללו: מה לעשות שהעם מאמין בו, כואב לכם?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו.

אברהם בורג: - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא.

איוב קרא: כשהיא היתה בממשלה היא אמרה דברים אחרים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אדוני יוכל אחר כך לומר מה היא אמרה.

ראובן ריבלין: אנחנו נקיים פה דיון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

דליה איציק: בשורה טובה בכל זאת, אדוני ראש הממשלה, יוצאת מכל התיאור הרע הזה – שיש שרים בממשלה שלך שהחליטו שדי, הם כבר לא רוצים יותר לדבר, הגיע הזמן לעשות.

דליה איציק: לקחו יוזמה – אחד מהם יושב עכשיו לימינך – לקחו יוזמה ויצאו אתה החוצה.

דליה איציק: אז מה יודעים השרים שלך שאני לא יודעת ואנחנו לא יודעים?

דליה איציק: מדוע הם פורצים ביוזמות שונות?

דליה איציק: אתה בטח שואל את עצמך כל בוקר: מה קרה להם, מה פרץ היוזמות הזה?

דליה איציק: עם יד על הלב, לפני חצי שנה הם לא היו מעזים.

דליה איציק: אני מכירה את אהוד אולמרט, הוא גיבור, ואחרים גיבורים – לפני חצי שנה הם לא היו מעזים.

דליה איציק: אז מה קרה להם?

דליה איציק: תעזור לי להבין, אדוני ראש הממשלה.

דליה איציק: האם הם מבינים את מה שאני מבינה?

דליה איציק: האם הם מבינים שמעשים כבר לא יבואו ממך והגיע הזמן להניח לשלב הדיבורים?

דליה איציק: האם הם מבינים – אולי הם מרגישים שנפתח איזה קרב ירושה?

דליה איציק: אולי, כפי שרומזים פרשנים, יש איזה קרב סמוי?

דליה איציק: מה באמת ההסבר שלך?

דליה איציק: אדוני, ראש הממשלה, אני אחת מקורבנות הקסם שלך, ההבטחה שלך.

דליה איציק: אני האמנתי לך, האמנתי לך ועוד איך.

דליה איציק: האמנתי שנבחרת ברוב כזה כדי לשנות את פניה של המדינה הזאת.

דליה איציק: אני האמנתי לך, ורבים וטובים כמוני.

דליה איציק: אני שואלת אותך, אדוני ראש הממשלה - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אני לא אוסיף לקרוא לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: יש לנו פה דיון מלא וטעון, ולא אתן שום אפשרות להפריע לאיש מאלה שידברו כאן.

ראובן ריבלין: הראשונה בדוברים היא חברת הכנסת דליה איציק.

ראובן ריבלין: היא מדברת אל ראש הממשלה, וראש הממשלה ישיב לה.

דליה איציק: יש פרשנים, אדוני ראש הממשלה, שאומרים שנפתח קרב ירושה.

אלי אפללו: - - -

דליה איציק: אנחנו מכירים את זה ממפלגות.

דליה איציק: זה לא דבר שלא יודעים עליו.

דליה איציק: אז אם קרב הירושה הזה מסמל גם איזו תוכנית מדינית בצדו, אולי אתה תבוא לכנסת - אגב, אני ביקשתי שתבוא לכנסת כבר קודם, זה באיחור של קרוב למעלה משלושה שבועות, שלא הסתייע מכל מיני סיבות.

דליה איציק: אתה בוודאי יודע, שאחת לחודש, ב-40 חתימות, ניתן וצריך להביא את ראש הממשלה לדבר כאן בפני הכנסת.

דליה איציק: אני רוצה להגיד לך, אדוני ראש הממשלה, אולי אתה עייף, זאת מדינה קשה, הנושא שלקחת עליך הוא קשה, ואולי אתה לא יכול לעמוד בהבטחה הזאת.

דליה איציק: אז אם אתה עייף, אני רוצה להגיד לך, גם אנחנו עייפים.

דליה איציק: המדינה הזאת סבלה 1,000 נפגעים, הרוגים; הרבה מאוד שכול.

דליה איציק: אני משוכנעת, אדוני ראש הממשלה, שהיה אפשר אחרת.

דליה איציק: אני משוכנעת בזה.

דליה איציק: אני לא אומרת לך את זה כי אני באופוזיציה.

דליה איציק: אני אומרת לך את זה מהמקום שאני הכי מאמינה בו, כאמא לילדים.

דליה איציק: אדוני ראש הממשלה, אם נכון שאתה עייף, לך לנשיא.

דליה איציק: יש פתרון קל - הולכים לנשיא, אומרים לו: אדוני הנשיא, עייפתי, כשלתי, אני מבקש להתפטר.

אלי אפללו: העם רוצה שרון.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברת הכנסת דליה איציק.

ראובן ריבלין: רבותי, חברי הכנסת, בהתאם למוסכם בין הקואליציה לאופוזיציה, לא תהיה הצעת אי-אמון היום, וגם חבר הכנסת שריד יישא את דבריו עשר דקות.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור לדיון.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה יוכל להחליט מתי הוא רוצה למסור את הודעתו, עד תום הדיון.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, במקרה שלי, הדיאלוג שלי עם ראש הממשלה יהיה הרבה יותר נוח במובן מסוים.

יוסי שריד: כי אני לא קורבן שלך, לכן הסיפור בינינו איננו סיפור של אמונה נכזבת.

יוסי שריד: מעולם לא נתתי אמון בדברים שאתה התחייבת להם.

יוסי שריד: למה, האם משום שאני חושד בכשרים?

יוסי שריד: לא.

יוסי שריד: משום שאני קטן אמונה?

יוסי שריד: לא.

יוסי שריד: משום שכל אחד - אלא אם כן מוכח אחרת - נבחן על-פי הרקורד שלו, על-פי מה שהוא ידוע בציבור, ולכן לא היתה לי נטייה טבעית להאמין.

יוסי שריד: אמרתי, ניווכח לדעת, נראה במו-עינינו, אדרבה ואדרבה.

יוסי שריד: נהיה מליצי יושר ונהיה נלהבים מאוד להשתתף ביוזמות המדיניות שלך.

יוסי שריד: אבל, אני רוצה לומר משהו כדי שלא כל הנטל, חלילה, יהיה על כתפיו של ראש הממשלה; אומנם כתפיים רחבות.

יוסי שריד: אני רוצה לומר משהו לשר הביטחון.

יוסי שריד: שר הביטחון ממציא - ממציא במובן של מוסר, נותן, הוא גם ממציא, במקרה הזה אפשר לומר תרתי משמע - כל מיני רשימות על מאחזים שפונו לפי תאריכים, מספר כזה, מספר אחר.

יוסי שריד: אני רוצה להגיד לך, שר הביטחון, אתה לא אומר אמת.

יוסי שריד: אדם אחר תחתי, שלשונו יותר משולחת, היה אומר: אתה משקר.

יוסי שריד: אבל למה להגיד "אתה משקר"?

יוסי שריד: אני רוצה לקבוע, שעד לרגע זה לא פונה ולו מאחז אחד.

יוסי שריד: פה גרוטאה, שם שבר צריף, אבל לא פונה אף מאחז אחד.

חיים רמון: הסינים פונו.

חיים רמון: אתה צריך לדייק.

יוסי שריד: הסינים פונו, נכון, אני מאוד שמח, כי הדיוק בראש דאגתי.

יוסי שריד: פונה מאחז אחד של סינים, אבל אתה יודע, הסינים, מיליארד וחצי אנשים, להם יש כושר ספיגה אחר.

יוסי שריד: לו היה כאן שר המשפטים - כי אי-אפשר להטיל הכול על ראש הממשלה - הייתי אומר, שלאחר שחבר הכנסת אופיר פינס, וגם אני עצמי, הפנינו משהו אל עבר כתובתו, שמעתי שהוא הזדרז מאוד והודיע משהו ברדיו.

יוסי שריד: הרושם היה, ששר המשפטים נחוש בדעתו, מנוי וגמור אתו, כאשר הקימו את הצריף הנאלח הזה, המדרשה על-שם כהנא - דרך אגב, שר הביטחון, אולי אתה לא יודע או לא זוכר, היית אז במדים; מדובר כאן בארגון שהוצא אל מחוץ לחוק, ארגון בלתי חוקי, משום שהוא הוגדר כארגון טרור - בישיבה הזאת מרביצים את התורה המוקצית והנאלחת הזאת, תורתו של כהנא, תורת הטרנספר, אם צריך להעמיד את כל התורה כולה על רגל אחת, ואפילו את זה אתם לא מפנים.

יוסי שריד: ושר המשפטים עמד על זה בתוקף.

יוסי שריד: לא מזיזים שום דבר.

גלעד ארדן: אולי הוא לא אמר read my lips; הוא שכח להגיד את זה.

יוסי שריד: צריך לומר את האמת.

יוסי שריד: בראשית הקדנציה, ראש הממשלה המציא המצאה יוצאת מגדר הרגיל, אני חייב לומר, ששירתה אותו תקופה ארוכה, פטנט – הדגשתי את זה לא פעם אחת בקנאה – שדברים שרואים משם לא רואים מכאן.

יוסי שריד: זה פתר הרבה בעיות.

יוסי שריד: אתם מתפרצים לדלת פתוחה - דברים שרואים משם, לא רואים מכאן.

יוסי שריד: היום אני רואה כל מיני דברים.

יוסי שריד: ואז הערנו על זה מה שהערנו, זה לא חשוב כרגע.

יוסי שריד: עכשיו, אדוני ראש הממשלה, הגעת למצב, שדברים שרואים מכאן לא רואים מכאן.

יוסי שריד: זאת הבעיה.

יוסי שריד: למשל הגדר, חברת הכנסת דליה איציק הזכירה את זה - דברים שרואים מכאן לא רואים מכאן.

יוסי שריד: זה כבר לא משם, זה מכאן.

יוסי שריד: אם אני צריך לסכם - אני לא צריך - את דבריה של דליה איציק, הייתי אומר, שהיא התכוונה לומר, שאתה ראש ממשלה לא טוב.

חיים רמון: לא, ראש ממשלה גרוע.

יוסי שריד: אני מרשה לעצמי להצטרף לדעתה.

יוסי שריד: אתה פשוט ראש ממשלה לא טוב במובן הזה, שאתה האדם הלא-נכון, במקום הלא-נכון, בוודאי בזמן המאוד-מאוד לא נכון.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, עניין סוריה הוא לא רק העניין הסורי, שהוא חשוב כשלעצמו - אין הרבה דברים יותר חשובים - אבל הוא גם חשוב כמשל.

יוסי שריד: לא היה נימוק אחד שלא גייסו כדי להסביר למה לא לדבר עם הסורים.

יוסי שריד: אגב, יש נימוק אחד שלא השתמשתם בו, אבל הוא הנימוק האחד והיחיד ואין בלתו.

יוסי שריד: נדמה לי שביבי רמז משהו בכיוון הזה.

יוסי שריד: באמת אין טעם להיכנס למשא-ומתן ולדבר עם הסורים אם ברור לגמרי שלא מתכוונים בסופו של דבר לרדת מרמת-הגולן, ואז צריך לומר ביושר: אין לנו שום כוונה לרדת בשלב כלשהו מרמת-הגולן, לכן לא כדאי להיכנס לעניין הזה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לבחון יחד אתך את המוצקות של הטיעונים שאנחנו טוענים, כדי להסביר למה אנחנו לא מדברים.

יוסי שריד: נימוק ראשון - מה זה נימוק, נימוק ניצח.

יוסי שריד: האמריקנים לא רואים את זה בעין יפה; אני מנסח את זה בלשון המעטה.

יוסי שריד: קודם כול, נורא מעניין שאת העצות של האמריקנים או את ההמלצות שלהם מקבלים רק כאשר הן שליליות, רק כאשר הן באות להסביר למה לא נדבר עם מישהו.

יוסי שריד: למשל, אני יודע שיש תביעה אמריקנית נמרצת לפנות מאחזים.

יוסי שריד: שר הביטחון, לא ראיתי שאתה רץ למלא את התביעה הזאת.

יוסי שריד: אבל כאשר יש תביעה אמריקנית לא לדבר, אתם עטים על חוות הדעת האמריקנית הזאת כמוצאי שלל רב.

יוסי שריד: שנית, אם אני אומר את זה בפרפראזה, בכל הכבוד לאמריקנים, אתם לא תמות חוכמה וגם לא תחיה חוכמה.

יוסי שריד: אני אתן לך דוגמה - - -

גלעד ארדן: גם אתם משתמשים בנימוקים של האמריקנים.

יוסי שריד: לא, אין לי צורך באמריקנים, מה בצע באמריקנים?

יוסי שריד: אני חושב שצריך לפנות מאחזים והתנחלויות בגלל האמריקנים?

יוסי שריד: אני אתן לך דוגמה.

יוסי שריד: האמריקנים, למשל, תמכו תמיכה נלהבת ב-1982 במלחמת לבנון.

יוסי שריד: אז מה, זה הופך את המלחמה הזאת לפחות מטומטמת מכפי שהיא היתה?

גלעד ארדן: בלעדיכם היא היתה מצליחה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יוסי שריד: לכן, מה עניין האמריקנים לכאן?

יוסי שריד: אנחנו מחויבים כישראלים לגבש לעצמנו דעה על-פי האינטרס הישראלי ולהחליט מה אנחנו רוצים לעשות עם זה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, יש נימוק נוסף.

יוסי שריד: כולם, דרך אגב, מזהירים.

יוסי שריד: הנימוק השני הוא - אסד.

יוסי שריד: מנתחים את אסד.

יוסי שריד: אסד עכשיו בחולשה.

יוסי שריד: נו, נהדר, למה אתם מחכים, שהוא יהיה בחוזקה?

יוסי שריד: בחולשה, בחולשה.

יוסי שריד: טוב מאוד, זה בדיוק הזמן לנהל אתו משא-ומתן.

יוסי שריד: לניתוח המזהיר הזה מצרפים, שהוא עושה את זה מטעמים סוריים מובהקים.

יוסי שריד: מה אתם אומרים, באמת, מטעמים סוריים מובהקים.

יוסי שריד: והוא רוצה להקל על מצבו.

יוסי שריד: מה אתם אומרים, באמת, זה מזהיר; ראשים מזהירים, מה יש פה לדבר.

יוסי שריד: אני חשבתי שהוא עושה את זה מטעמים ישראליים.

יוסי שריד: אני חשבתי שהוא עושה את זה מטעמים של חסידות אומות העולם.

רוני בר-און: לא, אבל אולי מטעמים של מרצ.

יוסי שריד: ודאי שהוא עושה את זה מטעמים סוריים וודאי שהוא רוצה לפתור לעצמו בעיות.

יוסי שריד: אלא מה?

יוסי שריד: טוב שיש לו בעיות וטוב שהוא רוצה לפתור אותן.

יוסי שריד: יש נימוק נוסף, למה לא לדבר.

יוסי שריד: זה תמיד - למה לא לדבר.

יוסי שריד: אי-אפשר להתנהל מדינית בשתי חזיתות.

יוסי שריד: טוב, חבר'ה, אל תצחיקו אותנו, מה זאת אומרת להתנהל בשתי חזיתות?

יוסי שריד: באיזו חזית אתם מתנהלים?

יוסי שריד: בחזית הפלסטינית אתם מתנהלים?

ג'מאל זחאלקה: בחזית הלובית.

יוסי שריד: וחוץ מזה, במלחמה יש שתי חזיתות?

יוסי שריד: אז אם במלחמה, שזה יותר קשה, יש שתי חזיתות, ולפעמים אולי יותר משתי חזיתות, אז במשא-ומתן, בהתנהלות מדינית, לא יכולים לעשות את זה בשתי חזיתות?

יוסי שריד: חוץ מזה, מה אתם עושים בחזית הפלסטינית חוץ מאשר למוטט אותה ולא להשאיר שם אבן על אבן?

יוסי שריד: פירקתם את כל מה שהיה שם.

יוסי שריד: יש עוד נימוק אחד - תשימו לב לערמת הנימוקים, דברים מדהימים, אני אומר לכם, אנשים מזהירים; והכול למה לא לדבר - העם לא יעמוד בזה.

יוסי שריד: אני אומר, שני אנשים מתהפכים בקברם.

יוסי שריד: האחד, בן-גוריון, שעל-פי עדותו אמר, אני לא יודע מה העם רוצה, אבל אני יודע מה רצוי לעם.

יוסי שריד: זה מה שהוא אמר.

יוסי שריד: טוב, על זה אפשר לומר, איפה שרון ואיפה בן-גוריון.

יוסי שריד: שרון במובן הזה הרבה יותר דומה לגולדה.

יוסי שריד: את זה אני לא אומר כקומפלימנט.

יוסי שריד: לו היה לי יותר זמן הייתי מספר זיכרונות על גולדה, איך גם גולדה המציאה את כל התירוצים האלה, למה לא לדבר עם המצרים.

ראובן ריבלין: אין לך יותר זמן.

יוסי שריד: אני יודע.

יוסי שריד: אחר כך קרה מה שקרה.

יוסי שריד: העם לא יעמוד בזה.

יוסי שריד: ראש הממשלה, כפי שאתה נוהג לומר לפעמים - העם חזק, העם יעמוד בזה.

יוסי שריד: אם הוא עמד ב-18 השנים העקרות, המיותרות, האומללות של מלחמת לבנון, שאתה יזמת, ואם העם עומד בשלוש שנות השלטון האיומות שלך, אני מבטיח לך שהעם יעמוד בזה - במשא-ומתן הוא יעמוד.

יוסי שריד: גם, לא תאמין, בוויתורים, אני מצטט: בוויתורים מכאיבים.

יוסי שריד: יש עיתונאי ידוע בשם נתן זהבי, שהמון דברים מעצבנים אותו.

יוסי שריד: הוא אומר שהמון אנשים מעצבנים אותו, נדמה לי, אנשים שאין להם סוג מסוים של פוליסת רכב, משהו בפרסומת ברדיו.

יוסי שריד: אני אגיד לכם מי האנשים שמעצבנים אותי: אנשים שאחרי שלוש שנים - ריבונו של עולם, אתה הרי ראש ממשלה כבר שלוש שנים - עדיין, כל יום, מנפחים לנו את השכל, אני לא יכול לומר את זה באופן יותר וולגרי.

יוסי שריד: האם הוא רציני או לא רציני?

יוסי שריד: למה הוא מתכוון?

יוסי שריד: הוא משנה מלה פה - פעם אחת זה להעתיק יישובים, פעם אחת זה להזיז יישובים, פעם אחת לפנות יישובים.

יוסי שריד: מה ההבדל בין להעתיק ולהזיז?

יוסי שריד: היום בטח יהיה לך ביטוי חדש - פעם אחת זה התנתקות.

יוסי שריד: ולמה הוא מתכוון?

יוסי שריד: אולי מישהו יעלה סוף-סוף את האפשרות, שהוא לא מתכוון לשום דבר.

יוסי שריד: אריאל שרון היום הוא אדם ללא רצונות, לבד מן הרצון האחד, לעבור בשלום את חקירות המשטרה.

יוסי שריד: אדם ללא רצונות, אדם ללא תוכניות.

יוסי שריד: כמה זמן אפשר לדוש בדבר הזה, למה הוא מתכוון ומה הוא אמר.

יוסי שריד: אתמול אני שומע בטלוויזיה, אחרי שלוש שנים, שהפעם נראה שהוא נחוש.

יוסי שריד: מה נראה?

יוסי שריד: איפה הצריף הזה, אני באמת מתפוצץ.

יוסי שריד: אמרתי אתמול לאשתי, הראש כבר ממש מתפוצץ מהעניין הזה.

גלעד ארדן: זה מה שמעצבן אותך?

גלעד ארדן: כנראה אתה מעצבן את העם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, קריאת ביניים מותרת, נאומים לא מותרים מהמקום.

אבשלום וילן: בהפגנה הבאה, אדוני היושב-ראש, סדר לו - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אותו דבר אמור לגביך.

יוסי שריד: כמו שראש הממשלה גילה את הפטנט של מה שרואים משם לא רואים מכאן, או להיפך, עכשיו הוא גילה עוד פטנט.

יוסי שריד: אני אומר לכם, תשקלו את זה, חומר למחשבה.

יוסי שריד: אני אומר לכם, שכל גילויי ההתנגדות לראש הממשלה הם גילויים שבלשכת ראש הממשלה מעודדים אותם; גם במרכז הליכוד וגם בהפגנה אמש או במפגנים אחרים של התנגדות.

יוסי שריד: אין לי בזה בכלל שום ספק.

יוסי שריד: אני אנסח את זה אחרת, כדי שתאמינו לי.

יוסי שריד: הרי לכם אין ספק, שלו טרח ראש הממשלה והרים טלפון לכל הגיבורים שהיו שם אתמול – כמה היו שם אמש, 20 חברי כנסת?

יוסי שריד: אני מודיע לכם, לא 20, לא עשרה, לא חמישה ולא שלושה - ספק אם היה שם חבר כנסת אחד.

יוסי שריד: רק מה, ראיתי אתמול ב-CNN - כתבה יותר טובה מבחינתו של שרון לא היתה יכולה להיות.

יוסי שריד: כל הדברים האלה באים להוכיח עד כמה קשים חייו של ראש הממשלה שרון.

יוסי שריד: ולמה, שר הביטחון, אתה לא יכול לפנות את הצריף, למה אתה לא יכול למחות סוף-סוף את הכתם ואתה שם ללעג ולקלס את הצבא שאתה אחראי לו, שהוא לא יכול לפנות את זה?

יוסי שריד: הרי אומרים שלא יכול לעבור שם קרוון מבלי שלצבא תהיה שליטה על זה.

יוסי שריד: איזו שליטה?

ראובן ריבלין: אבקש לסיים.

יוסי שריד: הרי אתה יודע שקמים מאחזים כהנה וכהנה.

יוסי שריד: עד שאתה מפנה אחד, קמים שלושה.

יוסי שריד: תרחם לפחות על הצבא.

יוסי שריד: אני אומר, כל הדברים האלה הם דברים יזומים, הם דברים מאורגנים, הם דברים מתוזמרים, וראש הממשלה גילה פטנט, ככל שהוא מתעמת יותר עם האנשים האלה במרכז הליכוד, הוא רק נעשה יותר פופולרי בציבור.

ראובן ריבלין: אבקש לסיים.

יוסי שריד: אגב, זה לגמרי מובן, בשים לב לנפשות הפועלות שמתנגדות שם במרכז הליכוד, כל אחד היה נעשה יותר פופולרי, אפילו אני, זה לגמרי מובן.

גלעד ארדן: לא, לא.

ראובן ריבלין: עכשיו אתם קוראים קריאות ביניים על חשבון - - -

גלעד ארדן: הודעה אישית.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

ראובן ריבלין: רבותי, אי-אפשר לקרוא קריאת ביניים כשאדם נמצא בזמן סיום.

יוסי שריד: אני כבר מסיים.

יוסי שריד: לו זה היה תלוי רק בראש הממשלה - ראש הממשלה לא רוצה לזוז, הוא לא רוצה לנוע, הוא לא רוצה שום דבר.

יוסי שריד: לו זה היה תלוי רק בו, הוא היה שמח ללכת לתיאטרון עם שרת החינוך, לקרוא אחר כך את התיאורים הדביקים האלה בעיתונות, את הסיפורים האלה, על הליכה לתיאטרון, על מעלליהם ופועלם של פרי ההרבעה בחווה.

ראובן ריבלין: נא לקצר בתיאורים.

יוסי שריד: אני מבטיח לכם, שראש הממשלה היה מסתפק בכנס אחד בהרצלייה פעם אחת בשנה.

יוסי שריד: בין כנס לכנס הוא היה מארגן כמה מפגנים כאלה - - -

אופיר פינס-פז: הוא אמר שהוא רוצה תקציב פעם - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, הוא למעשה כבר לא מדבר, הוא מסיים.

יוסי שריד: אני כבר לא מדבר.

יוסי שריד: אין שום ספק, שהעימותים האלה במרכז הליכוד, מסבים לראש הממשלה גם הנאה וגם תועלת.

יוסי שריד: אני אומר - אדוני היושב-ראש, משפט אחרון - זאת טרגדיה ישראלית, דווקא עכשיו כאשר יש חלון הזדמנויות פתוח - מסיבות קבועות, מסיבות מזדמנות, מסיבות חולפות, לא חשוב כרגע - זאת טרגדיה ישראלית שאל מול החלון הפתוח יושב אדם עייף, מסוגר בתוך עצמו, מסוגר בתוך אופיו, בתוך הביוגרפיה שלו, שהיא גם הכלא שלו; זאת ממש טרגדיה ישראלית.

יוסי שריד: נקווה שלא נשלם בעד הטרגדיה הזאת מה ששילמנו כבר בעבר כאשר ההתנגדות היתה דומה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אי-אפשר לקרוא קריאות ביניים אחרי שהוא כבר סיים את דבריו למעשה ונמצא בזמן שהוא זמן סיום.

ראובן ריבלין: רבותי, עכשיו הגיע תורכם, אתם תוכלו לדבר.

רוני בר-און: מה זאת אומרת סיים?

ראובן ריבלין: הוא עבר את המועד שנקבע לדברים, הוא רק ביקש לומר משפט סיום.

רוני בר-און: מי שמדבר מעבר לזמנו חסין מקריאות ביניים?

ראובן ריבלין: אדוני, אם יבקש פעם הסברים, אני אסביר לו.

ראובן ריבלין: איש לא חסין משום דבר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים - - -

נסים זאב: למה אין תשובת הממשלה?

ראובן ריבלין: אדוני יקרא את הסעיף הנוגע בדבר בחוק ויבין.

ראובן ריבלין: אנחנו עובדים לפי הפרוצדורה של סעיף 42(ב) והתקנות הקשורות בו.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ימסור את הודעתו בכל שלב משלבי הדיון, אפילו יהיה הוא האחרון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה, ואחריו - חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

ראובן ריבלין: סליחה, חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

ראובן ריבלין: אני ממש מתנצל בפני אדוני, קראתי את השני הבא אחריו.

ראובן ריבלין: סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת והשרים, קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר בנימה אישית, שאני שמח שהיה כאן פסק זמן של הנאום הארוך של חבר הכנסת יוסי שריד, כי אני לא בטוח שהייתי מצליח להתרכז ולדבר אחרי הדברים המרגשים ביותר של חברת הכנסת דליה איציק; לבי ממש נשבר.

דליה איציק: לא ידעתי שאתה יודע להתרגש.

יולי יואל אדלשטיין: ממש, הרגש גבר עלי.

דליה איציק: תיזהר, אשתך שומעת.

יולי יואל אדלשטיין: עם זה, כמה דברים שאמרת, פרט לאהבה הנכזבת, מחזירים אותי למציאות, חברת הכנסת איציק, המציאות שחוזרת חלילה שנה אחר שנה, לא במובן שאת וחבר הכנסת שריד נותנים לדברים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אותם ביטויים בדיוק: תנו סיכוי לשלום.

יולי יואל אדלשטיין: עשר שנים בימי אוסלו, גם מן הספסלים האלה – אז הם היו שם – גם מאלה שנקראים פרשנים בכירים בעיתונות: תנו סיכוי לשלום.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא ביטוי מזרח-תיכוני.

יולי יואל אדלשטיין: זה ביטוי שכבר גרם לאובדן חיי אדם בכל מיני אזורים בעולם.

יולי יואל אדלשטיין: כי במקום לחשוב בצורה מפוכחת ולנהל משא-ומתן, רצו לתת סיכוי לשלום.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לראות כמה אנשי סירות טבעו באוקיינוס אחרי שנתנו סיכוי לשלום בווייטנם, ואפשר למצוא דוגמאות אחרות מכל מיני אזורים בעולם, לא חייבים ללכת דווקא למזרח התיכון.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אם כבר הגענו למזרח התיכון, אז נתנו סיכוי לשלום.

יצחק הרצוג: צריך לראות מתי - - -

יולי יואל אדלשטיין: אחרי שנתנו סיכוי לשלום בצורה כל כך מעניינת לפני עשר שנים, אז אנחנו כבר שכחנו את הסיפור הידוע לכולנו על הילד שרצח את הוריו ועכשיו מבקש רחמים כי הוא יתום.

יולי יואל אדלשטיין: כל פעם באים וסופרים: אתם כבר כך וכך ימים בשלטון ועדיין יש פיגועי טרור ועדיין יש הרוגים ועדיין יש – מאיפה כל זה בא?

יולי יואל אדלשטיין: לא מן הילד שרצח את הוריו?

יולי יואל אדלשטיין: לפני כמה ימים שמעתי ברדיו קצין בדימוס שהחזיר את הדרגות שלו לרמטכ"ל, כי "הצבא הוא לא מוסרי".

יולי יואל אדלשטיין: שאלה אותו המראיינת: ואתם, כאשר שירתם באותם אזורים בחברון הייתם שונים?

יולי יואל אדלשטיין: הוא אומר: בטח, המציאות היתה שונה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא אפילו לא שומע מה הוא אומר.

יולי יואל אדלשטיין: האם מישהו לא יודע שבאמת המציאות היתה שונה?

יולי יואל אדלשטיין: מישהו לא יודע שלפני עשר שנים לא נראה ביש"ע רכב ממוגן ירי?

יולי יואל אדלשטיין: האם צה"ל לא נסע ב"סיטרואנים" קטנים שליוו את האוטובוסים?

יולי יואל אדלשטיין: הייתי מילואמניק פשוט, אני לא גנרל, נהגתי ב"סיטרואן" כזה, שלא רק שלא היה ממוגן ירי, אלא לא היה ממוגן בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: ועכשיו אנחנו יצרנו מציאות מסוימת, עכשיו יושבים וסופרים למה עדיין יש הרוגים.

יולי יואל אדלשטיין: נו, באמת, סיפורי ילדים כבר נכתבו על העניין הזה.

יולי יואל אדלשטיין: במה דברים אמורים?

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ראש הממשלה, אני יודע שאתה מנוסה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: אני בטוח שאולי עצתי מיותרת, אבל בכל זאת ארשה לעצמי להשיא אותה.

יולי יואל אדלשטיין: ברגע שיש ויכוח בבית ועולים פתאום קולות מתוקים שאומרים: אל תדאג, אנחנו נהווה רשת ביטחון, אנחנו נעזור, אל תשים לב – אני בטוח שאתה לא מתפתה, אבל אני ארשה לעצמי לומר פעם נוספת: אל תתפתה לקולות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: לא רשת ביטחון ולא נעליים.

יולי יואל אדלשטיין: עיין ערך: גדר.

יולי יואל אדלשטיין: צעקו: צריך גדר.

יולי יואל אדלשטיין: לא היית בטוח.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו בסדר, השתכנעת.

יולי יואל אדלשטיין: מה קרה?

יולי יואל אדלשטיין: יום אחר יום אומרים בבית הזה: לא בונים גדר.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, התחילו לבנות את הגדר.

יולי יואל אדלשטיין: אז אמרו: לא בונים מספיק מהר.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, התחילו לבנות מהר יותר.

יולי יואל אדלשטיין: אז אמרו: התוואי לא מתאים.

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רצו גדר ביטחונית, לא גדר מדינית.

יולי יואל אדלשטיין: מה עניין התוואי?

יולי יואל אדלשטיין: הצבא קבע את התוואי המתאים.

יולי יואל אדלשטיין: ועכשיו אומרים: לא, לא בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו עוד הולכים ותומכים באלה שהורסים את הגדר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני ראש הממשלה, זה הדגם וזה המודל שיהיה בכל דבר.

יולי יואל אדלשטיין: זאת רשת הביטחון שמציעה האופוזיציה, כך היא פועלת, לצערי.

יולי יואל אדלשטיין: תיקח את העניין של סוריה, יוסי שריד כבר דיבר - - -

אברהם בורג: כמו הצבעת האמון של 20 חברי כנסת אתמול בכיכר?

יולי יואל אדלשטיין: בזה דברים אמורים, חבר הכנסת בורג.

יולי יואל אדלשטיין: כשיש ויכוח בבית, אולי יש איזה רצון להתפתות למישהו שבא ואומר: אני מאמין בך, אני אעזור לך.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רואים את העזרה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: בשני הנאומים שכבר היו ובאלה שעוד יהיו, אנחנו רואים את העזרה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תיקחו את העניין הסורי שדיבר עליו חבר הכנסת שריד.

יולי יואל אדלשטיין: נניח לרגע שנוצרה סיטואציה שאפשר לנהל משא-ומתן עם אסד, נניח לרגע שסוריה היא כל כך חלשה, שיש אולי אפשרות או סיכוי להישג בלי להתפרק מן הנכסים, בלי לרדת מן הגולן - להגיע לשלום עם סוריה.

יולי יואל אדלשטיין: מה יגידו?

יולי יואל אדלשטיין: ייקחו שוט ויגידו: לא; למה?

יולי יואל אדלשטיין: כבר יומיים לא סגרת, כבר שלושה ימים, הכול בגלל העקשנות שלך.

יולי יואל אדלשטיין: תרד מן הגולן מייד, לאלתר, לכינרת.

יולי יואל אדלשטיין: זאת תהיה התגובה של האופוזיציה שנותנת רשת ביטחון, אין לי שום ספק בכך.

יולי יואל אדלשטיין: אני, כמו חבר הכנסת יוסי שריד, לפעמים שומע רדיו.

יולי יואל אדלשטיין: אתמול למזלי שמעתי רדיו.

יולי יואל אדלשטיין: יש ב"קול ישראל" פינה נהדרת שנקראת "ביום הזה".

יולי יואל אדלשטיין: הזכירו לי שביום הזה, 11 בינואר, ב-1928, סטלין גירש את טרוצקי מברית-המועצות.

יולי יואל אדלשטיין: למה נזכרתי בזה?

יולי יואל אדלשטיין: כי לטרוצקי היתה משנה מדינית סדורה, שלפעמים אני שומע מן הספסלים האלה; משנה מדינית האומרת: לא מלחמה, לא שלום, ולפרק את הצבא.

יולי יואל אדלשטיין: זאת משנה מדינית שכאשר אני שומע כאן את הנואמים מייד עולה לי בראש: לא מלחמה, לא שלום, ולפרק את הצבא; העיקר שנעשה משהו, משהו גרנדיוזי ומייד.

אברהם בורג: סטלין צדק?

יולי יואל אדלשטיין: שגירש אותו?

יולי יואל אדלשטיין: תאמין לי, כנראה הוא היה קיצוני יותר ממנו, אבל לא זה הנושא.

חיים אורון: עוד מעט נחשוב שאתה תומך בסטלין.

יולי יואל אדלשטיין: לא, אני לא תומך באף אחד מהם, זה העניין.

יולי יואל אדלשטיין: אני לפחות עקבי.

חיים אורון: אני תוהה כבר עשר דקות אם אתה תומך בראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא תפריע לי אני אגיע לסיכום.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא תפריע לי - יש לי 40 שניות להגיע לסיכום.

ראובן ריבלין: הרגע הוא דן בסוגיה שחבר הכנסת פרס, יושב-ראש האופוזיציה, העלה: מי תמך במי, טרוצקי בסטלין או סטלין בטרוצקי.

ראובן ריבלין: אדוני מעביר אותו למחוזות אחרים.

חיים אורון: עזוב את סטלין ואת טרוצקי.

חיים אורון: אבל יש לי הרגשה שהוא לא תומך בראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת אורון.

יולי יואל אדלשטיין: על מנת להסיר כל ספק, ואתה מכיר אותי מספיק טוב, חבר הכנסת אורון, אני לא בין המתחמקים; הזכרתי את הוויכוח שקיים בבית.

יולי יואל אדלשטיין: אגיד לך, חבר הכנסת אורון, ואגיד גם לראש הממשלה - אני תומך בראש הממשלה שנבחר על-ידי רוב העם.

ג'מאל זחאלקה: אותו דבר - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אתה רוצה לעזור לחבר הכנסת זחאלקה?

ראובן ריבלין: הרי אני לא אקרא אותך פה לסדר כשחברך מדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג.

יצחק הרצוג: כבר שכחת מה היה לפני מלחמת יום כיפור, לפני הסירוב ליוזמת יארינג?

ראובן ריבלין: רבותי, נותרה דקה לחבר הכנסת אדלשטיין.

ראובן ריבלין: אני מבקש לאפשר לו לומר את דבריו בשובה - אני לא אומר בנחת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני תומך בראש הממשלה שנבחר על-ידי רוב עצום בעם, כי העם שבע כבר מן התיאוריות שאנחנו שומעים מן הספסלים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני תומך בראש הממשלה שבנה את ההתיישבות ביש"ע.

יולי יואל אדלשטיין: אני תומך בראש הממשלה, שלמרות השוט של האופוזיציה, לא רץ ולא נסער מן הדיבורים שאנחנו שומעים כאן:

יולי יואל אדלשטיין: למה עוד לא פינית?

יולי יואל אדלשטיין: למה עוד לא הרסת?

יולי יואל אדלשטיין: למה עוד לא הוצאת?

יולי יואל אדלשטיין: אני תומך בראש הממשלה הזה.

יולי יואל אדלשטיין: כל עוד זה יהיה ראש הממשלה - ואני סמוך ובטוח שהוא יהיה ראש הממשלה - אני אתמוך בו, אבל אני אתמוך בו לא בצורה של דיבורי סרק, אני אתמוך בו על-אמת.

חיים אורון: כמו בהפגנה אתמול.

יולי יואל אדלשטיין: לא נאמרה שם אף לא מלה אחת נגדו.

דליה איציק: אפילו אני לא אמרתי מלה אחת נגדו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, האם אדוני שואל אותו את השאלה הזאת לפרוטוקול?

ראובן ריבלין: או שאתה רוצה שהוא יענה לך במזנון ויפרט בפניך בדיוק מה היה אתמול?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, הפכתי לי למנהג לשבת פה ולחפש חבר קואליציה שממש תומך בראש הממשלה, ולא מצאתי.

ראובן ריבלין: הבהרת את עמדתך בצורה ברורה ביותר בקריאת ביניים ממושכת.

ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת בורג.

ראובן ריבלין: עכשיו אני אגן על חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אליך, חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

איתן כבל: נראה לי שהיית עסוק יותר בשכנוע עצמך בנאום הזה, ואם יכולת לעשות זאת גם לפני עם ישראל – הרווחת.

איתן כבל: כך זה נראה.

יולי יואל אדלשטיין: - - -

איתן כבל: חברות וחברים אנשי הימין, אתם זקוקים לספה של פסיכיאטר.

איתן כבל: משנת 1977 אתם שולטים במדינה הזאת, ואתם מדברים ומתנהלים כאילו אתם האופוזיציה.

איתן כבל: צאו מזה.

איתן כבל: צאו מזה כבר.

אלי אפללו: מי זה אהוד ברק?

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה - - -

אלי אפללו: מי זה אהוד ברק?

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, תגן עלי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אפללו, יושב כאן ראש הממשלה.

אלי בן-מנחם: אתם סתם מבזים את הכנסת עם הצעקות שלכם.

קריאה: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ארדן, חבר הכנסת אפללו, אני מבקש להירגע.

איתן כבל: אדוני ראש הממשלה, אתה זוכה בחייך, ושיהיו לך חיים ארוכים, לזכות שרק תורת ישראל זכתה לה, אפילו יותר מתורת ישראל.

איתן כבל: תורת ישראל, רק אחרי שנכתבה נאמר עליה "שבעים פנים לתורה", כל אחד קם ומנסה לפרשן אותה ודורות על דורות מנסים לפרשן אותה.

איתן כבל: אתה, באמת שיהיו לך חיים ארוכים ותהיה בריא, בתקופה כל כך קצרה, זוכה למה שתורת ישראל זוכה אלפיים שנה.

איתן כבל: מבוקר עד ערב אין מפסיקים לפרשן: מה הוא אמר, מה הוא התכוון; הוא אמר בצהריים כך, הרצלייה-פיתוח, הרצלייה דרום.

איתן כבל: אדוני ראש הממשלה, קום, אמור את דברך.

איתן כבל: אתה ראש הממשלה של כולנו.

איתן כבל: זאת מדינה שלנו, של כולנו; לא רק שלכם.

איתן כבל: אנחנו חושבים שראוי שפעם אחת, באומץ לב, לא על-ידי שליחים, לא על-ידי רמזים, תבוא ותאמר לעם הזה מה כוונתך.

איתן כבל: תראה, ולו רק הדוגמה שכנראה אין בכוונתך לעשות דבר וחצי דבר - - -

רוני בר-און: ואם יגיד, תבין?

איתן כבל: חבר הכנסת רוני בר-און, תודה על הכניסה.

איתן כבל: עשית כניסה יפה, אל תפריע לי.

חיים אורון: הקושי בהבנה הוא שם.

אלי אפללו: אתה מבין את זה?

רוני בר-און: - - -

איתן כבל: חבר הכנסת רוני בר-און, תתנהג כמו שאתה מבקש שיתנהגו אצלך בוועדה.

איתן כבל: נושא כמו סוריה.

איתן כבל: מה ביקשה סוריה?

איתן כבל: מה אמרה?

איתן כבל: מה היה כל כך מסובך אם היית אומר "כן" כשהם רוצים שלום, כשהם מבקשים לדבר?

איתן כבל: ואז נדרשת לשבויים.

איתן כבל: תראה במה השתמשת: בשבויים שלנו בסוריה.

איתן כבל: לא היו לנו שבויים בירדן?

איתן כבל: לא היו שבויים במצרים?

איתן כבל: לא היה גירוש ספרד?

איתן כבל: למה נדרשת?

איתן כבל: כל מה שהיה צריך לבוא ולומר "כן", ונראה מה היה קורה.

איתן כבל: "כן", מלה שמורכבת משתי אותיות.

איתן כבל: כל כך פשוט, כל כך קל, ואתה רוצה לשכנע אותנו בכל גיבובי התוכניות וה"ספינים"?

איתן כבל: נאמין לך?

איתן כבל: אני רוצה להתייחס לעניין ההיאחזויות, ההתנחלויות.

איתן כבל: אתה יודע שיש כל כך הרבה מאחזים אזוטריים, ואותם אתם לא מסוגלים לפנות.

איתן כבל: האזוטריה היא שמם.

איתן כבל: יושבים בחלקם אנשים שכל מה שיש להם בראש זה עזרים טקטיים, כדי שיוכלו להעביר את היום ב"סבבה".

איתן כבל: אדם שנמצא במקום שבחנייה יש לו חמור, והוא יושב ומביט כלפי מעלה ונושא כפיו לקדוש-ברוך-הוא שיציל אותו.

איתן כבל: את אלה אתם לא מסוגלים לפנות, את האזוטריה הזאת.

איתן כבל: אתה בא ומדבר אתי על פינוי מאחזים חוקיים?

איתן כבל: אתה בא ומדבר גבוהה-גבוהה על התנחלויות?

איתן כבל: למה שאאמין לך?

איתן כבל: על כל גבעה ותחת כל עץ רענן בשומרון עומד לו חמור, עומד לו אדם שלא יודע מה הוא עושה שם, והכסף שם נשפך.

איתן כבל: כי לחמור צריך שביל, שהפרסות לא יידפקו לו.

איתן כבל: אחר כך צריך מים, וצריך חשמל.

איתן כבל: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, ולכם, חברי חברי הכנסת, לבקר בשומרון.

איתן כבל: אתם רק מבקרים בהפגנות בשומרון.

איתן כבל: לכו וראו איך נראה מאחז, איך נראה מאחז בלתי חוקי.

איתן כבל: לא אלה שאתם רק מצטלמים בהם.

איתן כבל: אלה שבושה לעם ישראל שמדינה מרשה לעצמה שכל מיני סהרורים יהיו הפנים של מדינת ישראל.

איתן כבל: הגדר כפי שאתה בונה אותה, עוד יכתבו שההתנחלויות היו כסף קטן לעומת ה"ברוך" שאתה מכניס אותנו אליו.

איתן כבל: כי האופן שבו אתה בנית הגדר הוא האסון הבא אחרי ההתנחלויות.

איתן כבל: אני אומר לך את זה, כי אני זוכר, חברות וחברים - וחבר הכנסת אפללו, אפילו לא תצטרך ללכת למיקרופישים באוניברסיטה העברית לבדוק את מה שאני הולך לומר – שראש הממשלה התנגד באופן נחרץ לבניית גדר.

איתן כבל: אני זוכר את התוכנית המפורסמת שבאו ובנו על חיץ ותעלות וכל מיני "בובע מייסעס" וסיפורים.

איתן כבל: האופן שבו הגדר נבנית, על זה נאמר בחלום למלך כוזר, אלוהים נגלה אליו ואמר לו: "כוונותיך רצויות אך מעשיך אינם רצויים".

איתן כבל: מנקודת המבט שלנו, גדר היא כורח מגונה, אבל שהמציאות כופה אותה עלינו, חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: - - -

איתן כבל: נכון, אבל לא התכוונו לדרך שבה ראש הממשלה מיישם אותה.

אלי אפללו: - - -

איתן כבל: מה זה "רציתם"?

איתן כבל: יש לי שם.

איתן כבל: אני בא ואומר, מנקודת המבט שלי, הגדר הזאת צריכה להיות מונחת על "הקו הירוק".

יולי יואל אדלשטיין: גדר מדינית.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בר-און - - -

איתן כבל: על "הקו הירוק", ולא גדר של זיגזג.

איתן כבל: עקבת פעם איך הגדר נראית מול כל ההתנחלויות וההיאחזויות הבלתי-אפשריות האלה?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת כבל, חבר הכנסת בר-און רוצה לשאול אותך שאלה.

אלי בן-מנחם: אתה מוכן?

איתן כבל: בתנאי שהוא יאפשר לי גם אצלו בוועדה לדבר מעת לעת.

אלי בן-מנחם: אם תבקש יפה, אני מעריך שהוא ייתן לך.

איתן כבל: או.

איתן כבל: קיי., אני מוכן.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת בר-און, שאלה קצרה.

רוני בר-און: למה אתה הולך לחלומות של "הכוזרי"?

רוני בר-און: יש לכם מציאות.

רוני בר-און: לפני עשרה חודשים, כ-4 מיליוני איש באו והראו לכם איך אתם חולמים.

רוני בר-און: קצת נימוס.

רוני בר-און: תמצאו את מקומכם.

איתן כבל: חבר הכנסת בר-און, אתה מוכן לדבר עברית צחה?

אלי אפללו: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אפללו, הרשיתי לו שאלה, אבל זו לא שאלה, זו תשובה.

רוני בר-און: זה מה שאתם קיבלתם, וראש הממשלה קיבל 40.

איתן כבל: חבר הכנסת בר-און, עם כל הכבוד, חשבתי שיש לך נימוק כל כך מעניין וכל כך לעומק, לכן אמרתי, אולי שמעתי לא טוב, אולי לא הקשבתי לך, ואתה יודע שאני תמיד מקשיב לך.

איתן כבל: אבל זה לא טיעון, כי בסופו של דבר זו דרכה של דמוקרטיה.

איתן כבל: לא לפני זמן רב אתם הייתם - ואני מאמין שאנחנו לפחות נתעשת והגלגל יתהפך.

איתן כבל: כך זה במדינה דמוקרטית.

איתן כבל: אל תיקח את הטיעונים האלה.

איתן כבל: בסוף דברי אני פונה אליך, אדוני ראש הממשלה, ראה, גם לי לא קל לראות כמעט כל שבוע בטלוויזיה קלטת כזאת, קלטת אחרת.

איתן כבל: אני באמת ובתמים אומר לך, שאני מאחל לך ולמשפחתך לצאת זכאי.

איתן כבל: באמת אני אומר את זה, לא בצביעות, לא בציניות ולא בשום מלה אחרת.

איתן כבל: אבל עם זאת, אני חושב שבמדינה מתוקנת – היה לנו ראש ממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, שעל הרבה פחות מזה קם והתפטר.

איתן כבל: אני חושב שאתה, שתמיד ניסית להיות תמרור בנושאים רבים, גם אתה היית צריך לגלות מנהיגות, כי מאוד-מאוד לא נעים לראות כל שבוע - אני באמת תמיד תוהה מי זה הצלם, כל היום היו צילומים - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אני מסיים.

איתן כבל: ואני באמת פונה אליך – אני ממפלגה יריבה, אבל אני חי במדינה הזאת, אני חלק מהעם הזה, אולי תשים אתה – רק אתה יכול לשים קץ לכל הברברת ולכל התוכניות.

איתן כבל: ונחיה ונראה, אולי עוד חצי שנה, עוד שבועיים, עוד חודש - תעשה את המעשה.

איתן כבל: אם תעשה את המעשה, ולו רק תתחיל את זה, ביציאה מעזה – כי בעזה לא צריך להיות, נקודה.

איתן כבל: שום סיפור – מעזה צריך לצאת, נקודה - - -

אלי בן-מנחם: תודה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: - - - ואני בטוח שכולנו נעמוד, למרות הבדלי ההשקפות, מאחוריך.

איתן כבל: תודה.

גלעד ארדן: - - -

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך, הוקצבו לך ארבע דקות.

אלי בן-מנחם: אחריה - חבר הכנסת אלי ישי.

דניאל בנלולו: - - - אף אחד אחר - - -

זאב בוים: - - - יש קונסנזוס - - -

דניאל בנלולו: להיפך.

דניאל בנלולו: אני שמח מאוד שיש קונסנזוס - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דניאל בנלולו, תאפשר לחברת הכנסת להתחיל.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת כבל, אתה עדיין כאן?

קריאה: הוא עדיין מתרגש.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת כבל, טענת שאתה לא יודע מה ראש הממשלה אומר.

מל פולישוק-בלוך: אני ישבתי קרוב מאוד בכנס הרצלייה – הקשבתי לכל מלה.

מל פולישוק-בלוך: הדברים מאוד ברורים.

מל פולישוק-בלוך: הם כל כך ברורים שהם הוציאו אתמול 120,000 איש לרחוב.

מל פולישוק-בלוך: עד כדי כך הם ברורים.

מל פולישוק-בלוך: אז אתם מצד השמאל הקיצוני, והימין הקיצוני שחלקו יושב שם, אתם אוהבים לצטט את דברי ראש הממשלה – מה שהוא אמר בעבר – להראות איך הוא שינה את דעתו.

מל פולישוק-בלוך: אסון טבע - שינה את דעתו.

מל פולישוק-בלוך: גם ראש הממשלה שאנחנו כולנו מעריכים, רבין, זכרו לברכה, שינה את דעתו, ובירכנו אותו על כך.

מל פולישוק-בלוך: לכן גם את ראש הממשלה הנוכחי אני רוצה לברך על כך שהוא שינה את דעתו והוא אומר היום דברים שמתאימים למציאות שאנחנו חיים בה.

איתן כבל: הוא בדיוק כמו שינוי, רק מדבר על זה.

מל פולישוק-בלוך: הוא הבין, ראש הממשלה - אתה כנראה לא - שהזמן פועל לרעתנו וצריך לקבל הכרעות - קשות, כואבות – נכונות למציאות של ימינו.

מל פולישוק-בלוך: צריך לנתח את המצב כפי שהוא היום, וזה בדיוק תפקידו של ראש הממשלה, שרוצה להנהיג ורוצה להכריע, ומבין שצריך לבחור בין חלופות קשות.

מל פולישוק-בלוך: אין דרך אחרת, מה לעשות.

מל פולישוק-בלוך: אז את ההחלטה לפנות מאחזים בלתי חוקיים – או כמו שאתם אוהבים לקרוא להם, בלתי מורשים – היה צריך לקבל מזמן; את הגדר היה צריך לבנות מזמן; את ההתכנסות למדינה יהודית-דמוקרטית היה צריך לבצע מזמן.

מל פולישוק-בלוך: הממשלה החליטה על מפת הדרכים.

מל פולישוק-בלוך: משמעה הברור של ההחלטה הזאת הוא למצות את ההליכים של משא-ומתן לשלום.

מל פולישוק-בלוך: התחלפו כבר - אני רוצה להזכיר לחברי מימין ומשמאל - התחלפו כבר שני ראשי ממשלה ברשות הפלסטינית, ואין עם מי לדבר.

מל פולישוק-בלוך: כל עוד ערפאת יושב על כיסאו, אין עם מי לדבר.

מל פולישוק-בלוך: זאת המציאות.

מל פולישוק-בלוך: אני מקבלת ומאוד מברכת על החלטת הממשלה, כי ברור שצריך גם להתייחס לאמריקנים ולאירופים, אנחנו לא מנותקים מהעולם, וצריך בהחלט להמשיך בניסיונות ההידברות, כי על היתרונות שבהסכמה בין הצדדים אין מחלוקת.

מל פולישוק-בלוך: הרי ברור שעדיפה הסכמה – ברור שלאין ערוך יהיה טוב יותר לשני הצדדים אם נחתום על הסכם שלום – על זה אין מחלוקת.

מל פולישוק-בלוך: אבל בואו נהיה מציאותיים - - -

יוסי שריד: מה עם הצריף?

יוסי שריד: עזבי הסכמי שלום, מה עם הצריף?

מל פולישוק-בלוך: אני מגיעה לצריף.

מל פולישוק-בלוך: אצלי הוא קרוון, לא צריף.

מל פולישוק-בלוך: הקרוון – תיכף אני מגיעה אליו.

מל פולישוק-בלוך: על כפות המאזניים, לצערי, עומדות כרגע שתי חלופות בלבד.

מל פולישוק-בלוך: האחת - לא לעשות דבר, להמשיך במצב הנוכחי שהולך ומידרדר מכל בחינה שהיא: ביטחונית, כלכלית, חברתית, ערכית, דמוגרפית; מה שתרצו.

מל פולישוק-בלוך: השנייה – לפעול ברוח ההצעה שהציג ראש הממשלה בנאום הרצלייה, כפי שאני מקווה שנשמע גם היום.

מל פולישוק-בלוך: להתחיל בצעדים להתנתקות חד-צדדית, תוך ויתורים - ויתורים מכאיבים, למי שכואב לו.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שבצד הזה מאוד כואב להיפרד ממגרון, להיפרד מגינות-אריה.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה - לי זה לא כואב.

מל פולישוק-בלוך: אין לי שום רגש לגבעות שכוחות אל שמוצבים עליהן - צריף אמרת?

מל פולישוק-בלוך: – שני קרוונים אני אומרת, בדרך כלל ריקים, או לחלופין לפעמים עם איזה 20 פנאטים במקרה הטוב, שרובם מדברים במבטא אמריקני.

מל פולישוק-בלוך: הם לא ממש היו פה תמיד.

מל פולישוק-בלוך: אין לי אליהם רגש.

מיכאל איתן: מה את אומרת – אין לך שום רגש - - -

מל פולישוק-בלוך: יש לי רגש, חברי חבר הכנסת, מאוד יש לי רגש לאזרחי מדינת ישראל - - -

מיכאל איתן: אלה שבאמריקה, יש לך הרבה רגש וכבוד - - -

מל פולישוק-בלוך: - - - יש לי רגש - - -

מיכאל איתן: - - - אלה שבאים לארץ ומוכנים להילחם כאן, לאלה אין לך שום רגש - - -

מאיר פרוש: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן, היא יכולה להמשיך?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת פרוש.

מיכאל איתן: איך הם מתרפסים לפני האמריקנים - - -

חיים אורון: מיקי, בינתיים היא היחידה שתמכה בראש הממשלה - - -

אלי אפללו: למה היחידה?

חיים אורון: עד עכשיו - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'ומס.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אפללו.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת איתן, יש לי המון רגש, ויותר מכך - - -

רוני בר-און: - - - על הפרושים ועל הצדוקים - - -

מיכאל איתן: אלה עולים שעזבו כל טוב בשביל לבוא לחיות פה בארץ אתנו - ואת מלגלגת על המבטא שלהם?

מל פולישוק-בלוך: סליחה.

מל פולישוק-בלוך: לא התכוונתי ללגלג – זאת לא הנקודה.

מל פולישוק-בלוך: לא התכוונתי לפגוע בך, אדוני.

מל פולישוק-בלוך: זה לא לגלוג על המבטא.

מיכאל איתן: לא, אני נולדתי פה.

מל פולישוק-בלוך: אני מציינת את העובדה שזו חבורה של פנאטים שהגיעו לא מזמן מארצות-הברית ומנסים לקבוע את החיים שלנו.

מל פולישוק-בלוך: על זה אני מדברת.

מל פולישוק-בלוך: מצדי, שיהיה להם איזה מבטא שהם רוצים, לא זאת הנקודה.

מל פולישוק-בלוך: יש לי רגש, אדוני, לאזרחי ישראל שנמאס להם מהמצב.

מל פולישוק-בלוך: וזאת לא עייפות – חברת הכנסת איציק, שלא שומעת אותי כמובן – זה לא עניין של עייפות, לא של ראש הממשלה ולא של העם.

מל פולישוק-בלוך: זה עניין אחר.

מל פולישוק-בלוך: זאת דרישה של עם חבול ומוכה, שרוצה לחיות חיים נורמליים, שרוצה לגדל את הבנים והבנות שלו בעולם חיובי, ברווחה כלכלית, כן, בתיאטרון, כמו שאמרת, בעולם תרבותי, בעולם ששומרים בו גם על הביטחון וגם על הזכויות, שלנו ושלהם - של כולם.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת מל פולישוק, אני הוספתי.

אלי בן-מנחם: אני מבקש.

מל פולישוק-בלוך: אני כבר מסיימת.

יוסי שריד: מה עם הצריף?

מל פולישוק-בלוך: כולנו אמהות ואבות לחיילים בצה"ל, בסדיר ובמילואים, ואף אחד מאתנו לא רוצה – לפחות אלה שאני מכירה – לראות אותם מסכנים את נפשותיהם בשמירה על אותו צריף, על אותם פנאטים קיצונים על הגבעות.

מל פולישוק-בלוך: כן, נמאס לנו.

מל פולישוק-בלוך: בהחלט נמאס לנו כשאנחנו רואים ששופכים את דמנו, וגם את כספנו - כשרק לפני שבוע נלחמנו פה על כל אגורה.

מל פולישוק-בלוך: המסר שלי אליכם, חברי הכנסת מהליכוד ומהאיחוד הלאומי, שהשתתפתם בעצרת אתמול, הוא: ישראל לא מתקפלת.

מל פולישוק-בלוך: ישראל רוצה חיים.

מל פולישוק-בלוך: ישראל דורשת החלטה – ואדוני ראש הממשלה – וביצועה.

מל פולישוק-בלוך: ישראל לא מתקפלת.

מל פולישוק-בלוך: היא דואגת לעצמה - לא לפלסטינים, לא לאמריקנים, לא לקבוצת המתנחלים.

מל פולישוק-בלוך: היא דואגת לרובו הגדול של העם.

מל פולישוק-בלוך: ואני קוראת לך, אדוני ראש הממשלה, שמור על האינטרסים שלנו, של אזרחי ישראל.

מל פולישוק-בלוך: השחתנו זמן יקר, הקרבנו קורבנות רבים מדי.

מל פולישוק-בלוך: כל יום שעובר אנחנו מפסידים עוד ועוד נכסים - לא רק חומריים.

מל פולישוק-בלוך: הגעת להחלטה הנכונה.

מל פולישוק-בלוך: אני וחברי נעזור לך לבצע אותה.

מל פולישוק-בלוך: לצערי הרב, על חבריך שלך יהיה לך יותר קשה לסמוך.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת מל פולישוק.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם רביץ, ואחריו - חבר הכנסת יורי שטרן.

אלי בן-מנחם: אחרי חבר הכנסת יורי שטרן - חבר הכנסת שאול יהלום.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רביץ, הוקצבו לך שלוש דקות.

מאיר פרוש: - -

אברהם רביץ: אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, אומרים בשמך, כך שמעתי, שאמרת שבעצם אי-אפשר לעשות שלום עם סוריה, מכיוון שיהיה קשה עד מאוד, אולי בלתי אפשרי, להוריד 20,000 יהודים מרמת-הגולן.

אברהם רביץ: אני מסכים אתך.

אברהם רביץ: יהיה קשה באותה מידה להוריד 200,000 יהודים מיהודה ושומרון.

יחיאל חזן: 240,000.

אברהם רביץ: 240,000.

אברהם רביץ: 40,000 ישאירו שם כנראה.

אהוד אולמרט: מי מציע להוריד 240,000?

אברהם רביץ: אבל כולנו יודעים שלא יהיה אפשר לעשות שלום עם הפלסטינים אם לא יעבירו את היהודים.

אהוד אולמרט: הסכם.

אברהם רביץ: כן.

אברהם רביץ: זמני הוקצב ואני רוצה לתרום הצעה שאני מעלה כאן

אברהם רביץ: במשך שנים מספר, ואין לה אוזן קשבת.

אברהם רביץ: אני חושב שזאת הזדמנות פז לעשות הסכם עם הסורים, כאשר אנחנו נאמר – והיו דברים מעולם – שיהודים נשארים ברמת-הגולן.

אברהם רביץ: יהודים היו גם בדמשק ובערים אחרות בסוריה.

אברהם רביץ: יהודים נשארים.

אברהם רביץ: יש מדינות שהיו מתברכות בכך שיש ביניהן יהודים.

אברהם רביץ: מובן שזה לא כל כך פשוט כפי שאני אומר.

אברהם רביץ: זאת תוכנית שצריכה להיות בה תשומת לב רבה מאוד למה שיקרה, גם מבחינה ביטחונית וכלכלית והקשר של היהודים שיישארו שם עם ישראל, והקשר מישראל אל הגולן, אבל זה לא בשמים.

אברהם רביץ: אם יש שלום אמיתי, יהודים יכולים להישאר שם, ואם הם ירצו להשתתף בבחירות דווקא במדינת ישראל, יש היום בעולם מאות מיליוני בני-אדם שיש להם אזרחות כפולה.

אברהם רביץ: יש גם כאן, במדינת ישראל, מאות אלפים שהם אזרחים גם של מדינות אחרות.

אברהם רביץ: הפתרון הרבה יותר קל והרבה יותר נראה לעין, וזאת הזדמנות לראות גם את סוף הדרך של יהודה, שומרון וחבל-עזה.

אברהם רביץ: לא ייתכן שהעולם לא יבין את הכלל הזה, שלא עושים טרנספר, גם לא ליהודים.

אברהם רביץ: ליהודים עשו טרנספרים כמעט מאז היותנו לעם, ואני חושב שבמציאות שאנחנו חיים בה, אם נעיין היטב, זאת הדרך הנכונה ואולי היחידה במצב שיתהווה באזורנו.

אברהם רביץ: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת רביץ.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת שאול יהלום.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יורי שטרן, הוקצבו לך ארבע דקות, ואני מבקש לעמוד בלוח הזמנים.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, כבוד ממלא-מקום ראש הממשלה, חברי הכנסת, סיעתנו היא חלק מהקואליציה, ואנחנו מודעים היטב ללחצים שבהם הממשלה ואתה, כראש הממשלה, עומדים, לאתגרים הקשים שמדינת ישראל ניצבת מולם.

יורי שטרן: עם זאת, הייתי רוצה לדבר פה בקצרה על כמה נקודות שבמחלוקת, ואחת מהן היא הצעדים החד-צדדיים.

יורי שטרן: סיעתנו כן תומכת בצעדים החד-צדדיים, אבל אנחנו מבינים אותם כהתנתקות וכהיפרדות ממסגרת הסכמי אוסלו.

יורי שטרן: הרי מסגרת הסכמי אוסלו, כבוד ראש הממשלה, חוסלה על-ידי הרשות הפלסטינית, שלא קיימה ולו סעיף אחד בהסכמים האלה.

יורי שטרן: על-ידי זה הרשות בעצם ביטלה את הבסיס החוקי שעליו היא מתבססת, כי היא הוקמה על סמך ההסכמים שהיא הפירה אותם מאלף ועד תיו, ולכן היא בלתי חוקית.

יורי שטרן: הצעד החד-צדדי שמדינת ישראל חייבת לנקוט באיזה שלב הוא לפרק את הרשות הפלסטינית, את ההנהגה התוניסאית שמדינת ישראל במו-ידיה הביאה לפה עם כל גדודי הטרור שלה.

יורי שטרן: השלב הזה הוא בלתי נמנע, כי כל עוד אנחנו מסכימים עם קיומה של הרשות הזאת בצורתה הנוכחית, אנחנו משאירים את תשתית הטרור, שפירוקה, כדבריך, הוא התנאי בכל התקדמות בעיצוב מערכת יחסים יותר נורמלית בינינו לבין העולם הערבי והפלסטינים.

יורי שטרן: לכן, אחד הצעדים החד-צדדיים שמתבקשים הוא איסוף מלא של הנשק שנמצא ברשות, שאלת הלגיטימציה של הרשות הפלסטינית וסילוקה של ההנהגה התוניסאית הטרוריסטית שלה, הפסקה ומלחמה בכל מקורות המימון שלה, כל עוד היא מממנת טרור, וזו גם מלחמת הסברה, שמדינת ישראל לא מנהלת לא מול הפלסטינים ולא מול העולם כולו.

יורי שטרן: אני חושב שהממשלה עשתה צעד חשוב מאוד בכך שהתחילה לקיים דיונים על מערך ההסברה הישראלי, אבל הדיונים האלה צריכים להיגמר, כך אני מקווה, בכך שהמדינה כן תצא למערכת הסברה אמיתית, למלחמת הסברה אמיתית בעולם כולו, ותיתן לזה את המשאבים הנדרשים.

יורי שטרן: בעניין רמת-הגולן – אני מברך אותך על כך שאמרת שלא רק ההסכמים הנוכחיים חשובים, אלא גם צריך לתת לדורות הבאים מקום לחיות בו ודרך ליהנות מהביטחון האסטרטגי ולא רק מהביטחון החוזי, שלהפר אותו אין שום בעיה.

יורי שטרן: לכן אני חושב שהעמדה של ממשלת ישראל צריכה להיות ברורה וחד-משמעית: אין על מה לדבר בעניין רמת-הגולן.

יורי שטרן: צריך להניח לתושבי רמת-הגולן להמשיך את חייהם, לבנות, להיבנות ולהמשיך בפיתוח רמת-הגולן.

יורי שטרן: זהו שטח שבכל הסכם שהוא מדינת ישראל לא יכולה שלא להשאיר בידיה, לא מבחינה ביטחונית, לא מבחינה סביבתית – אלה מקורות המים שלנו ואלה גם מקורות האוויר הצח שלנו – ולא מבחינת שטחי המחיה שלנו.

יורי שטרן: אפילו מבחינה צה"לית אלה שטחי התרגילים הצבאיים.

יורי שטרן: היכולת שלנו לקיים את הצבא תלויה במידה רבה בזמינות השטחים שבהם אפשר לקיים תמרונים צבאיים ותרגילים צבאיים.

יורי שטרן: לכן אני חושב שנדרשת אמירה חד-משמעית בתחום הזה, והיא תהיה אמירה אמיתית.

יורי שטרן: מדינת ישראל מוכנה לכל שלום תמורת שלום, כפי שזה היה באירופה.

יורי שטרן: באירופה השכינו שלום והגיעו להבנה בין המדינות רק אחרי שקיבלו את הסטטוס קוו, את הגבולות הקיימים, את חלוקת השטח הקיים ואת פיזור האוכלוסייה הקיים.

יורי שטרן: אם מדינות אירופה היו מנסות להגיע לשלום על-ידי זה שהונגריה דורשת לעצמה את טרנסילבניה בחזרה ורומניה דורשת לעצמה את בוקובינה ואת בסרביה והגרמנים דורשים את שלזיה ואת הסודטים, לא היו מגיעים לשום סיכום, רק למלחמות.

יורי שטרן: הסיכום התחיל מכך שכל מדינה ומדינה אמרה: השלום הוא הערך העליון מבחינתי, ולמען הערך הזה אני מכירה בגבולות הקיימים שלי.

יורי שטרן: אני לא דורשת שום חלוקה מחדש של שום שטח ושום שינוי גבולות שהתייצבו לאחר המלחמה.

יורי שטרן: גבולות מדינת ישראל עוצבו והתייצבו אחרי מלחמת ששת הימים, שאתה אחד מגיבוריה, ולכן שום שלום לא יכול להתחיל משינויי גבול ומטרנספר של האוכלוסייה היהודית.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

שאול יהלום: אדוני ראש הממשלה, אתמול היינו בעצרת בכיכר מלכי-ישראל, ואף שלא היית, היית הכוכב הראשי והמרכזי.

שאול יהלום: לא היה נואם שלא דיבר עליך, לא היה נואם שלא הזכיר אותך, וכמעט שלא היה שלט שלא עסק בך.

שאול יהלום: היום עוסקים באריאל שרון ובדעותיו.

שאול יהלום: הלכתי לי ומצאתי מאמר שאתה כתבת, אומנם לפני כתשע שנים, בעיתון הנפוץ במדינה, "ידיעות אחרונות" שכותרתו: "נצרים בראש".

שאול יהלום: היה אירוע שבו רכב פלסטיני שחלף סמוך לעמדה בצומת נצרים הרג חייל מילואים, רב-סמל גיל דדון, השם ייקום דמו.

שאול יהלום: אתה כתבת, ומאחר שיש לי רק דקות ספורות, אני אקרא בדילוגים רבים: "יש שיטה בשיגעון.

שאול יהלום: ראשית מתנפלים ומסיתים נגד מתיישבי יש"ע, ועכשיו נצרים בראש.

שאול יהלום: מעלילים עלילות דם, תולים נפילת חיילים ואזרחים בצורך לאבטח מתנחלים וילדיהם, מעוררים גל שנאה חבוי נגד כל מה שיש בו עוד חלוציות וציונות.

שאול יהלום: - - - אחר כך, משנתמלאה המכסה, חוזרים ומרגיעים ומנסים להרדים: 'בינתיים אין מפנים'".

שאול יהלום: אתה משבח את המפגש של ראש הממשלה יצחק רבין עם אנשי נצרים, ואתה אומר: זה "מחזק את קו ההגנה האחרון שיש לישראל, והוא ציבור תושבי יש"ע, נגד דחיקתנו לקווי 1949 שאינם בני הגנה".

שאול יהלום: "נוח לתקוף את נצרים", אתה אומר, "אבל הכוונה אינה נצרים בלבד, אלא גם ובעיקר יישובים ביהודה ובשומרון".

שאול יהלום: וכאן אתה מפרט איך הוקמה נצרים על-ידי ממשלת המערך; אתה משבח את גולדה מאיר.

שאול יהלום: יש כאן מאמר גדול על האסטרטגיה של נצרים, על הנושא של ביתור הרצועה כבסיס ביטחוני יחיד לביטחון שם, על ההגנה על הנמל הפלסטיני רק אם קיימת נצרים, ואתה ממשיך: "אם כוחות צה"ל יצטרכו, בכל פעם שייאלצו להיכנס לחבל-עזה, לפתוח את הגדר, לפנות את הציר ממחסומים ואולי בעתיד ממוקשים, להיתקל בכוחות מזוינים - במקום שהדבר יהיה חלק מהשגרה היומיומית, כל פעולה קטנה תהפוך לאקט מלחמתי מיותר.

שאול יהלום: יישוב אזרחי במקום כזה מחייב נוכחות צבאית כל יום.

שאול יהלום: צריך ללוות ילדים לבית-הספר, אשה כורעת ללדת לבית-חולים, צריך להוציא לשווקים ירקות מהחממות, ללוות רופא ליישוב וממנו ליישובים אחרים.

שאול יהלום: כך נוצרת שגרה של פעילות, של תנועה.

שאול יהלום: אצל עם נורמלי נוצרת גם מוטיבציה לשמור על אזרחיו, להגן על ילדיו – כך בנצרים וכך בעיר העתיקה בירושלים ובעיר-דוד.

שאול יהלום: כך נהגנו גם בימי הטרור שלפני מלחמת שלום הגליל ביישובי גבול הצפון.

שאול יהלום: "כשיש מאחז צבאי בלבד, ונתקלים בקושי כמו מארב, כמו מיקוש, מתחילים לא לסייר כל יום, לא מוודאים שצירי התנועה פתוחים באופן קבוע.

שאול יהלום: בסופו של דבר, ואחרי זמן לא רב, נוצר מצב שלא מאפשר לנוע עוד.

שאול יהלום: ויש דוגמאות:

שאול יהלום: כך איבדנו אחרי מלחמת העצמאות את השליטה באל-חמה ובגבעת הבניאס, דבר שהיו לו תוצאות קשות, מרחיקות לכת.

שאול יהלום: " ואתה מסיים: "לכן היישובים חשובים, בנצרים כמו בחבל-קטיף ובצפון הרצועה, או בהרי יהודה ובגבעות השומרון.

שאול יהלום: כל יישוב משרת עניין ביטחוני חיוני.

שאול יהלום: ראש הממשלה" - ואתה מתכוון ליצחק רבין - "תוקף ואומר: 'תכנון ההתיישבות שם הוא לא למען ביטחון התושבים שם'.

שאול יהלום: זה נכון" - אתה אומר, אריק שרון - "הוא לא נועד לכך.

שאול יהלום: תכנון היישובים הוא בראש ובראשונה למען ביטחון המדינה, לכן הם שם ויישארו שם".

שאול יהלום: כך לימדת אותנו על כל היישובים, על כל המאחזים, ואנו קוראים לך להמשיך ולדבוק במדיניות שאתה יצרת, שאתה פיתחת ועליה חונכנו כולנו.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת שאול יהלום.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

אלי בן-מנחם: ואחרי חבר הכנסת עמיר פרץ - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נצרים אינה בראש, נצרים היא קוץ באיבר אחר, גם בגוף המדינה וגם בגוף העם הפלסטיני, והתוכנית לפינוי ההתנחלויות היא בבחינת משחק תקשורתי שפשוט, חבר הכנסת יהלום, לא צריך לדאוג כל כך ממנו.

מוחמד ברכה: המשחק הזה כבר מתמשך ומתיש, והוא מעין ניסיון בלתי פוסק לתעתע בדעת הקהל.

מוחמד ברכה: העיסוק הציבורי בתוכנית הזאת לא פוסק.

מוחמד ברכה: שרון משדר שקשה לו.

מוחמד ברכה: המתנחלים ממלאים את תפקידם במחזה המאוס הזה, ומפגינים נגדו.

מוחמד ברכה: ראשיהם כדרכם מתלהמים ומאיימים.

מוחמד ברכה: שרון עושה תרגילי מנהיגות ומצהיר שהוא מחליט והוא מבצע.

מוחמד ברכה: מה מחליט, איזה מחליט, מה מבצע?

מוחמד ברכה: שום דבר.

מוחמד ברכה: אנחנו בתוך הריטואל התמוה הזה כבר שלוש שנים, ומסתבר לפי שעה, שהכול דיבורים ו"ספינים" ומשחקים ב"נדמה לי".

מוחמד ברכה: פינוי התנחלויות אין.

מוחמד ברכה: הרי אם לשפוט את מר שרון על-פי הצהרותיו, מדובר במדינאי פורה ועתיר תפוקות.

מוחמד ברכה: הוא כבר קיבל את תוכנית טנט ומיצ'ל, ואת היוזמה המצרית-הירדנית, ובחר את היוזמה הסעודית, ואימץ את מפת הדרכים, והצהיר על תוכנית מרשל לשיקום השטחים, ונסע לארצות-הברית, וחזר מארצות-הברית, ושוב נסע ושוב חזר, וראש לשכתו בכלל מסרב לרדת מהמטוסים.

מוחמד ברכה: ממש מדינאות היפראקטיבית.

מוחמד ברכה: ומובן ששרון דיבר על ויתורים כואבים ועל הפרידה מחבל-בנימין ומנופי קדומים והתעמת עם אנשי מפלגתו.

מוחמד ברכה: על פניו, מבחינת הקולות וההצגות, ניתן היה לחשוב שאנחנו באמת בעיצומו של איזה מהלך מדיני שנוי במחלוקת.

מוחמד ברכה: אלא שסך כל התזזית המדומה הוא כלום ועוד כלום ועוד כלום.

מוחמד ברכה: ובינתיים הקטל נמשך.

מוחמד ברכה: הכיבוש נעשה ברוטלי מיום ליום.

מוחמד ברכה: המפעל הקולוניאליסטי בשטחים הכבושים מוסיף להתרחב תוך כדי גזל נורא ומעשי ונדליזם.

מוחמד ברכה: הדיבורים מדיניים, והמעשים מלחמתיים וסיפוחיסטיים.

מוחמד ברכה: הפרק האחרון בנושא של סוריה פשוט עבר כברת דרך ראויה לציון בזיגזוג ובמבוכה.

מוחמד ברכה: בהתחלה אמרו על היוזמה הסורית לחדש את המשא-ומתן שזה לא רציני, וזה מפני שסוריה נמצאת בצרות מול האמריקנים.

מוחמד ברכה: אחר כך אמרו: בסדר, נחדש את התהליך, אבל אם תילחמו בטרור.

מוחמד ברכה: אחר כך ראש הממשלה אמר: נחדש, אבל מנקודת האפס – כאילו שום דבר לא היה.

מוחמד ברכה: בשביל זה העובדה ש-80% מהסכם השלום עם סוריה כבר הוכן על-ידי ממשלות קודמות - כלום, הכול מחוק, עכשיו מתחילים מאפס.

מוחמד ברכה: אחר כך שלחו את ישראל כץ להפיץ את הרעיון החדש של הכפלת ההתנחלויות ברמת-הגולן.

מוחמד ברכה: תשמע, אדוני ראש הממשלה, אני חושב - לא צריך לתעתע, לא בסורים ולא באמריקנים, אבל גם לא בעם ישראל; לא בעם פה.

מוחמד ברכה: תגיד שאתה לא רוצה שלום.

מוחמד ברכה: בשביל מה המשחקים האלה?

מוחמד ברכה: כבוד נשיא המדינה, שאמר שהוא מזמין את הנשיא הסורי לבוא לכאן; כאילו עכשיו השאלה היא אם הנשיא אסד יבוא לכאן או לא יבוא לכאן - השאלה אם הממשלה הזאת מוכנה ללכת על מחיר השלום או לא מוכנה ללכת על מחיר השלום.

מוחמד ברכה: למה לעשות מכל העניין הזה בדיחה?

מוחמד ברכה: אתם יודעים, אתה יודע, שהעם בישראל רוצה להגיע לשלום בחזית הסורית וגם בחזית הפלסטינית.

מוחמד ברכה: אבל לא יכולים להגיד לו: אנחנו לא רוצים שלום, דלתותינו חסומות, השערים חסומים, הכול חסום, אין מה להציע, אין מה לדבר, מה שהיה הוא כלום.

מוחמד ברכה: אז מתחילים לשחק כל מיני משחקים וכל מיני תעתועים.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני מברך על כל התנחלות שתפונה.

מוחמד ברכה: אני משוכנע שההתנחלויות לידתן בחטא הגזל והנישול.

מוחמד ברכה: הן נולדו, כאמור, בחטא, והן חיות חיי פשע.

מוחמד ברכה: כל הווייתן ארוגנטיות, אלימות, עושק וגזל כבשת הרש הפלסטינית.

מוחמד ברכה: אבל גם אם אתה, ראש הממשלה, אכן תפנה התנחלויות ספורות, אם בלחץ אמריקני ואם בלחצים אחרים שמקורם בהשחתת מידות אישית, הרי שאין בכך שינוי צורה של ממש ותפנית.

מוחמד ברכה: המפעל ההתנחלותי מוסיף לעמוד על כנו.

מוחמד ברכה: חומת ההפרדה תכליתה - ובפועל הדבר כבר קורה - להפקיע עוד אדמות, לספח את מרבית ההתנחלויות, להכניס את הפלסטינים למכלאות וגטאות, להרוס את בארותיהם, לעקור את עציהם, להמאיס עליהם את חייהם, וכל זאת בתקוות שווא שינדדו מזרחה.

מוחמד ברכה: הדבר הזה לא יקרה, התוצאה תהיה משטמה ואיבה קשות עוד מאלה שידענו.

מוחמד ברכה: פניך, אדוני ראש הממשלה, אינם למהלך המדיני; תדבר בכנות עם העם - אפילו לא מהלך חד-צדדי.

מוחמד ברכה: אני לא יודע, אני לא בטוח בכלל שתפנה התנחלויות, אולי עוד קרוון פה ועוד שם, עוד סככה פה ושם.

מוחמד ברכה: אדוני ראש הממשלה, אתה אינך חפץ בסיומן של יותר מ-100 שנות סכסוך.

מוחמד ברכה: אתה פועל כדי להבטיח עוד 100 שנים כאלה, שהפורענות תהיה גדולה יותר, וכל העבר כנראה יהיה עוד לפנינו.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה, שלוש דקות הוקצבו לך.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, אדוני ראש הממשלה, יש לנו היום אחד הדיונים שאולי עומד בצורה שונה מכל דיון שידענו קודם.

עמיר פרץ: כי בדרך כלל בכנסת אתה אף פעם לא צופה מה יתרחש במהלך הדיון, אבל אתה תמיד יודע מה תהיה התוצאה בסוף הדיון.

עמיר פרץ: בסופו של דבר, אנשים מדברים, מציגים עמדות, אבל כל אחד מצביע על-פי תפיסת מפלגתו.

עמיר פרץ: אני מאוד מקווה שהיום הולך סוף-סוף להיות מעניין, כי אני עוד לא יודע איך אני מצביע.

עמיר פרץ: כאשר נשמע את הודעתו של ראש הממשלה, ואם ראש הממשלה עדיין דבק באותם תנאים שהוא הציב בנאום הרצלייה והמשיך ואמר בוועידת הליכוד, יש סיכויים מאוד גדולים שחלק מחברי הכנסת של הליכוד יצביעו נגד ראש הממשלה, וחלק מחברי הכנסת באופוזיציה יצביעו בעד ראש הממשלה.

עמיר פרץ: אולי סוף-סוף הפרלמנט הזה ידע ימים יפים, שבהם מתחלקות כאן העמדות לפי תפיסות אישיות, לפי חלומות כלשהם שיש לכל אדם ואדם.

עמיר פרץ: אני רוצה להצטרף לברכות לנשיא מדינת ישראל על הצהרתו היום, שבה הוא מזמין את נשיא סוריה לשיחות ללא תנאים מוקדמים.

עמיר פרץ: אני בטוח שגם ראש הממשלה יתייחס לעניין, ובוודאי יביע את דעתו ויאמר מה הוא חושב על הצהרתו של נשיא המדינה.

עמיר פרץ: אם נשיא סוריה יחליט שהוא מגיע לישראל, גם ראש הממשלה יקבל אותו, כי הרי הנשיא כבר התחייב לקבל אותו.

עמיר פרץ: ובוודאי אין לנו שום סיבה להקל ראש או להפחית בערכה של הודעתו של נשיא המדינה.

עמיר פרץ: אני מאוד מקווה שלפחות אדם אחד ידע על כוונתו להצהיר על כך, לפחות ראש הממשלה - אני בטוח, אני מקווה, ראש הממשלה יאמר את דברו - ידע על כך שנשיא המדינה מתכוון להצהיר הצהרה כזאת היום.

עמיר פרץ: אין ספק שאזרחי ישראל צופים היום במבוכה הגדולה שקיימת בציבור הישראלי ובוודאי בכנסת ישראל.

עמיר פרץ: חברי חבר הכנסת מוחמד ברכה, תאמר מה שתאמר על ראש הממשלה, אני אומר לך, יש כמה דברים שגם אתה צריך לברך עליהם עם כל מה שאמרת כאן.

מוחמד ברכה: מה למשל?

עמיר פרץ: א.

עמיר פרץ: מכיוון שראש הממשלה הצליח להפוך את המושג "מדינה פלסטינית" למושג המקובל כמעט על כל שכבות העם בישראל; איש לא הצליח בכך לפניו, הוא הראשון.

עמיר פרץ: כשעושים היום במדינת ישראל סקרים, מעבר לוויכוח איפה יימתח הגבול, המושג הזה, מדינה פלסטינית, שלא היה חלק מהשיח והשיג בקרב הציבור הישראלי, הפך למושג שכל אדם בישראל מקבל אותו.

עמיר פרץ: והוויכוח על התהליך ועל ההתפתחות של העניין הוא כבר דבר שונה לחלוטין.

עוזי לנדאו: - - -

עמיר פרץ: לא שמעתי.

מוחמד ברכה: הוא אומר לך שראש הממשלה לא מייצג את הליכוד.

עמיר פרץ: השר לנדאו, אני מאוד מעריך את עמדתם של כל המוסדות המפלגתיים, אבל בסופו של דבר מה שחשוב הוא מהו התהליך שנוצר בדעת הקהל, ואיך מתגבשת דעת הקהל הישראלית.

עמיר פרץ: ומה לעשות?

עמיר פרץ: יכולים חברי חברי הכנסת להקל ראש בהשפעתו של ראש הממשלה.

עמיר פרץ: אבל אני חושב שאסור שאף אחד ייקח מראש הממשלה את הזכות הזאת.

עמיר פרץ: אם היית עושה לפני שנתיים סקר בקרב הציבור הישראלי, אם הוא תומך במדינה פלסטינית, כן או לא, היית מוצא רוב כזה או אחר נגד.

עמיר פרץ: והיום, שנתיים לאחר מכן, כשראש הממשלה עצמו אמר: מדינה פלסטינית היא דבר הכרחי, היא חלק מתפיסתה של מדינת ישראל, תעשה סקרים ותראה שגם בימין הרוב תומך בהקמתה של מדינה פלסטינית.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עמיר פרץ, תסיים בבקשה.

עמיר פרץ: דבר נוסף ואחרון, אני חושב שצריך לומר שראש הממשלה הצליח ליצור מבוכה בקרב מחנה הימין.

עמיר פרץ: ההפגנה של אתמול היא ביטוי למבוכה, במידה מסוימת אולי יש כאן חוסר ודאות וחוסר יציבות של המתנחלים עצמם.

עמיר פרץ: הם מבינים לאט-לאט שאי-אפשר לעמוד יותר מול הגל של ההמון במדינת ישראל, שמוכן לשלם מחיר בעד שלום.

עמיר פרץ: אני מציע שלא נמהר לפסוק איך אנחנו מצביעים, אלא שנחכה ונראה.

עמיר פרץ: יכול להיות שהיום תתרחש דרמה בכנסת, כאשר דווקא רוב המחנה שלא נמצא בקואליציה יצביע בעד הודעתו של ראש הממשלה, וחלק מהמחנה שנמצא בקואליציה יצביע נגד.

אלי בן-מנחם: תודה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, הוקצבו לך שלוש דקות; בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מאשימים את אריאל שרון שהוא עוסק בהסחת דעת, בהולכת שולל, בהפצת כזבים, בהפצת שקרים, בהפצת סיפורי בדים.

ג'מאל זחאלקה: כל אלה יסולחו.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא לא השקר, אלא הבעיה היא האמת של אריאל שרון.

ג'מאל זחאלקה: גם מאחורי כל העננים והערפילים קיימת אמת מוצקה, איומה ונוראה, וזו הבעיה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: על השאר אפשר לסלוח, על האמת הזאת אסור לעבור בשתיקה, אסור לסלוח והיא לא תסולח.

ג'מאל זחאלקה: עמי האזור לא יסלחו וההיסטוריה לא תסלח.

ג'מאל זחאלקה: האמת של שרון בנויה על תפיסה של סכום אפס - אני חוזר על העניין הזה שוב ושוב.

ג'מאל זחאלקה: מה ששרון חושב באמת זה - מה שטוב לישראלים, רע לפלסטינים, ומה שרע לפלסטינים, טוב לישראלים.

ג'מאל זחאלקה: ככה גם חושב השר לנדאו.

ג'מאל זחאלקה: ככל שחיי הפלסטינים ייהפכו לגיהינום, ירווח לישראלים.

ג'מאל זחאלקה: ככל שתגדל המצוקה בצד הפלסטיני, ככה תגדל הרווחה בצד הישראלי.

ג'מאל זחאלקה: זו מחשבה של סכום אפס, זו מחשבה איומה ונוראה.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר - היא לא משאירה סנטימטר אחד שעליו אפשר לעמוד בשביל לצאת מהמצב שבו אנחנו נמצאים.

מיכאל איתן: כשנגיע להסדר עם השיח' יאסין.

ג'מאל זחאלקה: כל העולם יודע, ואולי כדאי שגם אתה תדע, כמו כל באי עולם, שלפלסטינים ולסורים אין פרטנר ישראלי.

ג'מאל זחאלקה: זאת האמת.

ג'מאל זחאלקה: אין פרטנר ישראלי שרוצה שלום, או שמוכן אפילו להתחיל שיחות רציניות על שלום.

ג'מאל זחאלקה: לא שלום – אפילו שיחות.

מיכאל איתן: מה לעשות?

מיכאל איתן: אתה יכול אולי להתפאר בדרך של יאסין.

ג'מאל זחאלקה: אין פרטנר ישראלי, זאת האמת, ואתם מנסים להסתובב כדי לכסות עליה.

ג'מאל זחאלקה: אתם עושים תרגילים מתרגילים שונים כדי להסתיר את האמת הזאת.

ג'מאל זחאלקה: מלים נועדו כאן לא כדי להביע את האמת, אלא לכסות עליה.

ג'מאל זחאלקה: אלה כל המלים שאנחנו שומעים פה.

ג'מאל זחאלקה: וזאת גם תוכנית ההתנתקות של אריאל שרון, שהוא מתחיל אותה במס שפתיים לתהליך השלום.

ג'מאל זחאלקה: הרי איך אנחנו יודעים שזה רק מס שפתיים ותו-לא?

ג'מאל זחאלקה: הוא מציב תנאים שהוא יודע שלא יתקבלו, תנאים שנועדו להכשיל.

ג'מאל זחאלקה: מה זה לנהל משא-ומתן על בסיס 14 ההסתייגויות של ממשלת ישראל, האם מישהו רציני חושב שמישהו יכול לקבל את התנאים האלה?

ג'מאל זחאלקה: הרי ידוע שזו הסחת דעת כדי להגיד, הצעתי לפלסטינים, ולעבור מייד לתוכנית ההתנתקות, שהיא בעצם לשים את הפלסטינים בבית-סוהר אחד גדול, להפוך את חייהם לגיהינום ולהשלות את הציבור בישראל שכך ירווח לו, והוא ירגיש יותר טוב ויותר בטוח אם ישימו את הפלסטינים במצוקה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, שאלו אחד משרי החוץ של אירופה לפני מלחמת העולם השנייה: מה המדיניות שלך?

ג'מאל זחאלקה: והוא אמר: לא כלום תמורת שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: זאת מדיניות החוץ של ממשלת ישראל היום, ובו בזמן היא מנסה להפוך את חיי הפלסטינים תחת הכיבוש לגיהינום.

ג'מאל זחאלקה: זאת תוכנית ההתנתקות של שרון, והוא ידבר עליה אחר כך.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי ראש הממשלה והשרים, חברי חברי הכנסת, למרבה הצער לא נוכל להגיד כל מה שיש לנו היום, אבל אני אתרכז בשתי נקודות עיקריות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לשאול רק שאלה אחת:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם ראש הממשלה באמת רוצה להגיע לשלום עם הפלסטינים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני ראש הממשלה, אתה לא רוצה לעשות שלום עם הפלסטינים, ואתה לא רוצה פרטנר פלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה שכנעת את העולם, וחלק גדול מאתנו, שערפאת הוא לא פרטנר, כי על ידיו יש דם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע על ידיו של מי אין דם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם הגנרלים הגדולים – גם אתה, גם ערפאת – כל אחד הוא חזק בעמו, הכי חזק בעמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שלראש הממשלה עדיין יש רוב בעם – אומנם זה התחיל להשתנות, הגלגל מתחיל להתהפך עכשיו – אבל עדיין יש לך רוב בעם, ועדיין יש רוב שמשוכנע שאתה ורק אתה מסוגל לעשות שלום, והרוב הזה נתן לך את כל המנדט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמינו בך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דליה איציק אמרה איך נסחפו אחריך, אמרו שאולי אתה באמת רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלק גדול מהעם אכן היו באמונה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו אנשים מתפכחים אומנם, כי לכולם מתחוור עכשיו שאתה לא רוצה לעשות שלום עם הפלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא רצית גדר, אתה לא רצית הרבה דברים, אבל המציאות טופחת על פניך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא רוצה אפילו לקיים אתם כל משא-ומתן, אתה ממשיך לאחז את עיני כולנו, מפני שיש לחץ פנימי של הציבור – שמגיע לו שלום ומגיע לו ביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מגיע לציבור הזה שיהיה לו שקט פעם אחת – ואתה הבטחת את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה היית יכול לעשות את זה, והיית מסוגל לזה הכי הרבה, אילו רצית, אבל אתה לא רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת האמת, והאמת כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תספר לנו סיפורים של דם על הידיים ודם על הרגליים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד ידיו אינן נקיות, כשם שאף אחד ידיו אינן מלוכלכות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אתה וערפאת, יש לכם הרבה דברים משותפים – גם בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך שלא תלעיטו אותנו בססמאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר משהו גם על המצב שלנו, אזרחי מדינת ישראל הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו הצהרות, אמרת שאתה רוצה חובות – מה, אנחנו לא מקיימים את החובות שלנו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו משלמים פחות מס הכנסה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במישור האזרחי, מכל המחויבויות אנחנו מתחמקים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא עושים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו משלמים אפילו יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו משלמים ולא מקבלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שיש מלת קסם: חובה ללכת לצבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד עכשיו אנחנו לא חייבים ללכת לצבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בן-גוריון לא היה טיפש כאשר בצו, כשר הביטחון, הוא אמר שהוא לא רוצה לגייס את הערבים, אלא שמי שרוצים לנדב את עצמם – שיתנדבו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נקודה אחת חשובה מאוד – אין קשר בין הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין קשר בין החובות שאזרחי המדינה חייבים בהן, לרבות במישור הלאומי – אם שירות בצבא או שירות חובה או כל שירות אחר – לבין הזכויות של האזרחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאזרחים במדינת חוק ובמדינה דמוקרטית מגיעות זכויות, והם יקבלו אותן בלי שום קשר לכך שהם או חלק מהם ממלאים את החובות או לא ממלאים, וזאת כאשר יידרש או כשתהיה חובה למלא חובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא מכיר בנו כאזרחים שווי זכויות – שוויון אתה לא נותן לנו, ולא רק אתה, כל ממשלות ישראל לא נתנו עד היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באופן מובנה, מכוון מראש, במשך 55 שנים הפליתם אותנו לרעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואת המחיר של האפליה הזאת המדינה משלמת, והיא תשלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את המחיר של אי-עשיית שלום עם הפלסטינים המדינה משלמת, והיא תשלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין פתרון אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ערפאת – אז למה לא?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה חשוב מי יהיה שם כשעושים שלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת אנשי סיעת העבודה, השר אולמרט ביקש להתערב בדיון.

ראובן ריבלין: סעיף 50, שחוקק לאחר סעיף 49 והיה מקשה אחת בתקנון הכנסת, לא הביא בחשבון את סעיף 49א, שחוקק לאחר מכן, כמו חוק ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: שניהם ביוזמתו של השר דהיום עוזי לנדאו.

ראובן ריבלין: נקלעתי פה לבעיה, שבה חשבתי שסעיף 49א מהווה תהליך מיוחד, פרוצדורה מיוחדת וסדר דיון מיוחד, והיועץ המשפטי קבע שמדובר באותו סדר דין המחייב לגבי סעיף 49, לא 49א.

ראובן ריבלין: פירושו של דבר הוא שסעיף 49א כפוף גם הוא לסעיף 50, שעל-פיו ביקש השר אולמרט, ממלא-מקום ראש הממשלה, להתערב בדיון.

ראובן ריבלין: הבוקר, כאשר התלבטתי בשאלה אם ראש האופוזיציה, אשר יונק את כוחו מחוק שנתקבל לאחר כל הפרוצדורה שנקבעה כפרוצדורה הקבועה, יכול לדבר אחרי ראש הממשלה גם בהליך שבו ראש האופוזיציה יכול לפתוח את הדיון כאחד מ-40 החותמים ומעלה, הכרענו שראש האופוזיציה יכול לדבר אחרי ראש הממשלה, בתנאי שהוא לא המדבר הראשון.

ראובן ריבלין: יש לי פה בעיה תקנונית, אשר לגביה חרצה היועצת המשפטית את פסוקה וקבעה ש-49א כפוף ל-50, ולכן השר אולמרט יוכל לדבר.

ראובן ריבלין: אני נותן לכם הזדמנות להשמיע את דברכם, אברהם בורג או יושבת-ראש הסיעה.

ראובן ריבלין: אני מודה שיש פה התלבטות גדולה, שכן גם אני רואה ב-49א פרוצדורה מיוחדת שהותקנה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, בבקשה.

אהוד אולמרט: ידעתי שאם מישהו ינסה לדבר זה רק בורג.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, הדבר האחרון שהייתי רוצה זה למנוע טוב מבעליו, כלומר לחסום את השר אולמרט בדישו, אבל אני חושב שזו תהיה טעות לשבור את המפרקת של הסעיף המיוחד הזה בתקנון בגלל נסיבות שנוצרו.

אברהם בורג: אני חושב שאפילו השר אולמרט, אם הוא יקשיב לדברים, ימצא את הדרך - אפילו יותר מאוחר במהלך אחר הצהריים - להגיד כל דבר ועניין בפני כנסת אפילו יותר מלאה, אבל לא לפגוע בחוק הזה.

אברהם בורג: אני אנסה להסביר לאדוני למה.

אברהם בורג: בהקשר זה דומני שאני מצטער מאוד שלא הייתי נוכח בדיון שהיה, לו היה, עם היועצת המשפטית, כי הייתי מנסה להציג בפניה מסכת טיעונים אחרת לגמרי.

אברהם בורג: ראשית, לגבי ההחלטה לאפשר ליושב-ראש האופוזיציה לדבר אחרי ראש הממשלה בדיון מיוחד - החוק של ראש האופוזיציה חזק מן התקנון, ולכן אני חושב שההחלטה היתה נכונה.

אברהם בורג: כאן מדובר על תקנון ותקנון.

אברהם בורג: הסעיף ההיסטורי שמדובר בו כאן עכשיו הוא סעיף שהיה הרבה לפני כולנו הנמצאים בבית - - -

ראובן ריבלין: כך חשבתי כמוך בבוקר וכך עשיתי.

אברהם בורג: אני גם אלך לקראת אדוני בהצעה מסוימת, שאולי גם השר אולמרט, על מנת שלא לפגוע בתקנון - כי לא עניין הדיבור חשוב כאן, אלא שהכנסת תתנהל על-פי תקנון.

אברהם בורג: כך לפחות לימדני השר אולמרט כאשר הייתי חבר כנסת צעיר, שהתקנון הוא טוב תמיד.

אברהם בורג: סעיף 50 הוא הסעיף ההיסטורי, הוא הסעיף שבכל דיון שבו "חבר הממשלה המדבר בשמה רשאי לבקש את רשות הדיבור בכל שלבי הדיון, בין סיעתי ובין אישי".

אברהם בורג: בשני סוגי דיונים חבר ממשלה יכול לדבר בשם הממשלה: בדיון שהוא סיעתי ובדיון שהוא אישי.

אברהם בורג: כך נהג הבית הזה.

אברהם בורג: בשלבים יותר מאוחרים, בשנים האחרונות, נכנסו סעיפים חדשים.

אברהם בורג: יש הגדרה בסעיף 48 מהו דיון סיעתי.

אברהם בורג: יש הגדרה בסעיף 49 מהו דיון אישי.

אברהם בורג: עכשיו מגיע דבר אחר, שהוא לא אישי והוא לא סיעתי, ולכן סעיף 50, שעל-פיו חבר הכנסת - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, שים לב שב-49א כתוב שהדיון יהיה דיון סיעתי.

אברהם בורג: אדוני, אני מייד מגיע לזה.

אברהם בורג: אני אקרא את הסעיף ככתבו וכלשונו, ואדוני יראה שיכול שהצדק אתי, אם לאדוני יש עוד סבלנות.

אברהם בורג: 49א הוא סעיף שהוא לא אישי ולא סיעתי, כי סיעתי מוגדר בסעיף 48 - - -

ראובן ריבלין: תקרא, אדוני, בסעיף קטן (ב): "וזה סדר הדיון".

אברהם בורג: מייד נגיע לזה.

אברהם בורג: 49א קובע כך: "הוגשה דרישה לקיים דיון" - אחרי שהוגדר שהוא לא סיעתי ולא אישי, כאן הוא אחר – "בהשתתפות ראש הממשלה - - - תקיים הכנסת דיון - - -".

אברהם בורג: הסדר המוגדר כאן מפקיע כל סדר אחר בתקנון.

ראובן ריבלין: אדוני יקרא את הסעיף: "וזה סדר הדיון".

אברהם בורג: אני מגיע לזה מייד.

אברהם בורג: "וזה סדר הדיון" - הוא מפקיע, ברשותך, אדוני היושב-ראש, כל דיון אחר - "אחד מחברי הכנסת שהגישו את הדרישה" - מילאנו את זה על-ידי יושבת-ראש סיעת העבודה.

ראובן ריבלין: אין לי בעיה עם פסקה (1).

ראובן ריבלין: אדוני יקרא את פסקה (2).

אברהם בורג: אדוני ישווה.

אברהם בורג: "(2) לדיון יוקצב זמן של 60 דקות, אשר יחולק בין הסיעות לפי גודלן - - -".

אברהם בורג: זאת איננה אותה הוראה של 48(2).

ראובן ריבלין: אדוני יקרא רק את (2).

אברהם בורג: קראתי עכשיו - "יחולק בין הסיעות לפי גודלן".

אברהם בורג: זאת איננה אותה הוראה של דיון סיעתי לפי סעיף 48(2).

אברהם בורג: ב-48(2) מדברים על האופן בו יתקיים דיון סיעתי: "תודיע כל סיעה ליושב-ראש בכתב את שמות חבריה שישתתפו בדיון, תור הופעתם והזמן שיינתן לכל אחד מהם ובלבד שהזמן שיוקצב - - -".

אברהם בורג: זאת הוראה שונה.

ראובן ריבלין: אדוני נכנס עכשיו לפלפולים.

אברהם בורג: אתה הפנית את תשומת לבי.

ראובן ריבלין: הסבתי את תשומת לבך שמדובר על זה שלא יפחת משלוש דקות לסיעה.

אברהם בורג: לכן הטענה הראשונה שלי, אדוני, היא שהדיון על-פי 49א הוא אחר מאישי וסיעתי, ולכן אי-אפשר לאפשר לשר להשתתף על-פי סעיף 50.

אברהם בורג: הטענה השנייה - למה שר יכול להשתתף על-פי סעיף 50 ברציו הראשוני?

אברהם בורג: כי אם מישהו תוקף את הממשלה ואין לה מענה לשון, שר עולה ומדבר.

אברהם בורג: אבל בסעיף הזה נקבע, אדוני היושב-ראש, מי עונה בשם הממשלה.

אברהם בורג: בשביל זה הבאנו אותו הנה.

אברהם בורג: נקבע שראש הממשלה מדבר בשם הממשלה.

אברהם בורג: אז למה לעשות את הסעיף הזה פלסתר?

ראובן ריבלין: הטענה הזאת היא טענה חשובה.

ראובן ריבלין: עכשיו אני רוצה לשאול את אדוני - - -

אברהם בורג: לא, עכשיו אני רוצה להגיע לטענה השלישית.

אברהם בורג: בעמוד 109 לתקנון כתוב כך: "הכנסת לא תדון בשום עניין בצורת דיון החורגת מהוראות התקנון, או מהתקדימים".

אברהם בורג: אין תקדים שבמהלך דיון מהסוג הזה שר התערב כאשר ראש ממשלה סמוך לאחר נראה הולך לדבר.

אהוד אולמרט: זה לא חורג מהוראות התקנון.

אברהם בורג: אלא אם כן דנה והחליטה ועדת הכנסת על כך, שאיננו מקרנו.

אברהם בורג: סעיף 149 שבא אחריו אומר: "התעורר בשעת הדיון בכנסת ספק בפירוש הוראה מהוראות התקנות או התקדימים, יכריע יושב-ראש הישיבה - - -".

אברהם בורג: לא מפנים ליועץ המשפטי לכנסת, אלא מי שיושב בישיבה הזאת על-אתר, והכרעתו באותה ישיבה תהא מחייבת.

אברהם בורג: מכיוון שאני חושב שאם אדוני יכריע שהשר יכול לדבר על-פי 50, הוא יעשה טעות, הוא יפגע בתקנון, הוא ייצור תקדים שלא היה ויפגע במהות הסעיף, אני מציע ליושב-ראש לפנות לשר אולמרט ולבקש ממנו שלא להשתמש בזכותו עכשיו, כדי שלא להפר את התקנון, להעביר את זה בהסכמה לוועדת הכנסת שתדון בנושא הזה, וכל הכרעה של ועדת הכנסת מכאן ואילך תחייב אותנו, או כך או אחרת.

ראובן ריבלין: אדוני יישאר במקומו ואני מבקש לשאול אותו שאלה אחת, ברשותו, משום שאתה לא צריך לענות לי תשובות, אני צריך לתת לך תשובות.

ראובן ריבלין: האם אדוני, לפי ניסיונו, מבין שהתקנון הוא בדרך כלל העומד לזכותה של האופוזיציה?

אברהם בורג: אמת ויציב.

ראובן ריבלין: ופירוש התקנון לא טוב שייעשה - - -

אברהם בורג: לא כל התקנון, הסעיף המסוים הזה.

ראובן ריבלין: ופירוש התקנון לא טוב שייעשה על-ידי פוליטיקאי כאשר יש מחלוקת, אלא יעביר את זה ליועץ המשפטי.

ראובן ריבלין: האם אדוני מייעץ לי, אף שהיועץ המשפטי שלי, היועץ המשפטי של כולנו, בא ומורה לי הלכה לאפשר לשר אולמרט לשאת את דברו, לפי התקנון?

חיים רמון: למה שאדוני לא יוותר - - -

ראובן ריבלין: אם אפשר הדבר, רק שלא יבואו אלי אחר כך בטענות.

אברהם בורג: נשאלתי שאלה ואני מבקש לענות.

אברהם בורג: ראשית, הסעיף הזה בתקנון - 149 - שמורה ליושב-ראש הישיבה להכריע, הוא ייחודי, הוא נותן את הסמכות, בניגוד לדברים אחרים בתקנון.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק שיש לי סמכות.

אברהם בורג: לו יצויר שאני באופן היסטורי הייתי יושב במקומו של אדוני, יכול להיות מצב כזה, והיתה באה אלי פנייה מצד ממשלת ישראל, מצד שר בממשלת ישראל, והיה דבר מעולם - - -

אהוד אולמרט: אני מבקש הערה לסדר.

ראובן ריבלין: אין צורך, אדוני, הוא מדבר כרגע.

אברהם בורג: לו יצויר, והיה דבר מעולם במישור העובדתי, הכרעתי היתה שונה מהכרעתה של היועצת המשפטית, שלא היתה אז היועצת המשפטית של הכנסת.

אברהם בורג: אני אומר את זה בעדינות הראויה.

חיים רמון: - - -

ראובן ריבלין: למה, חבר הכנסת בורג לא מייצג אותך?

חיים רמון: הציע חבר הכנסת בורג הצעה מאוד הגיונית, שאתה תפנה לשר - - -

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני יכול להעיר הערה נוהלית?

ראובן ריבלין: אדוני יעיר הערה, ואחר כך אני אבקש ממנו לשחרר אותי מבעיה.

ראובן ריבלין: קיבלתי את עצתך.

אהוד אולמרט: אם יושב-ראש הכנסת יגלה סבלנות, הכול יסתדר על מקומו.

אהוד אולמרט: בכל הכבוד הראוי, מובן שאינני יכול להסתמך על ניסיון כיושב-ראש הכנסת, דבר שחבר הכנסת בורג בהחלט רשאי להסתמך עליו, אבל כן יכול להסתמך על ניסיון פרלמנטרי לא מבוטל.

אהוד אולמרט: קראתי בעיון את סעיף 49א וקראתי בעיון את סעיף 50.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר באופן חד-משמעי, שהמשמעות של סעיף 50 וסעיף 49, כפי שהם נקראים וכפי שהם מפורשים בשכל ישר - הם עולים בקנה אחד עם המלצתה של היועצת המשפטית של הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני מכוון לסעיף 49א?

אהוד אולמרט: כן.

אהוד אולמרט: אין ספק שהפסיקה או ההמלצה של היועצת המשפטית של הכנסת היא במקומה, ולא יכול להיות על כך כל ויכוח רציני.

אהוד אולמרט: יתירה מזאת, אני מעיין בעמוד 109 של התקנון, שעליו הסתמך ידידי המלומד - - -

ראובן ריבלין: כן, זו הסמכות היותרת שניתנת ליושב-ראש הישיבה - - -

אהוד אולמרט: לא, אבל הוא מסתמך קודם על הרישא של סעיף 148, שאומר: הכנסת לא תדון בשום בעניין בצורת דיון וכו', והוא אומר עוד, היות שאין לזה תקדים, אבל לא צריך להסתמך על תקדים – במקום שהתקנון הוא חד-משמעי אין צורך בתקדים.

אהוד אולמרט: התקנון כאן הוא חד-משמעי.

אהוד אולמרט: הוא אומר שרק במקום שיש בו חריגה מהוראות התקנון – הואיל ואין פה חריגה מהוראות התקנון, וסעיף 50 מפורט וברור - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר אולמרט, זה ברור - - -

אהוד אולמרט: רק שנייה, אדוני, אני מייד אסיים.

אהוד אולמרט: אני אפתור ליושב-ראש את מצוקתו, אבל בעיקר אני רוצה לפתור למפלגת העבודה את מצוקתה.

אהוד אולמרט: יכולתי כמובן לעזור לה לפתור את זה מעל הדוכן, אבל משראיתי את שיברון הלב הזה, ואת החששות הללו, ומשאני רואה גם את הקושי שמפלגת העבודה מכניסה אליו את היושב-ראש שלה – ובהכירי אותם אני יודע שברגע שהייתי עולה, ואולי אחר כך ראש הממשלה, במקום להתמודד עם הטענות שיש לנו לומר לגופו של עניין – כדי להעמיד אותם במקומם – הם היו עושים מהומה והופכים את העניין הזה לקרקס, כפי שהם רגילים – כדי למנוע את הקרקס ולאפשר לראש הממשלה – אני יודע שאפילו ראש הממשלה יתקשה להשיב על שיברון הלב של הגברת איציק, אבל כדי להשיב למפלגת העבודה כגמולה על הנימוקים הפוליטיים אני מוותר על זכותי להופיע, ואת הסעיף הזה אעמיד למבחן בהזדמנות אחרת.

אהוד אולמרט: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, חברת הכנסת דליה איציק, הואיל ואני עוסק פה רק בנושא המשפטי - - -

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג – לכבות מיקרופונים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, עם כל הכבוד, אני עוסק בשאלה משפטית ובסוגיה מאוד נכבדה, והיו פה דילמות רבות.

ראובן ריבלין: הואיל ונפטרתי מהדילמות, תם ולא נשלם הדיון.

ראובן ריבלין: אני אבקש מיושב-ראש ועדת הכנסת לדון בשאלה הזאת בצורה ממצה - - -

אברהם בורג: סליחה, מכיוון שהשר לא מבקש לדבר, לא צריך להעביר את זה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אני מבקש לא לעשות שימוש לרעה בטוב לבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, הואיל והשר הוריד את העניין מסדר-היום, הוא לא קיים יותר.

ראובן ריבלין: ישב אדוני.

ראובן ריבלין: תם ולא נשלם - - -

אברהם בורג: בסדר.

אברהם בורג: אני רק רוצה להודות לשר אולמרט שהואיל בטובו לחסוך מראש הממשלה את ההפעלה על דברי ראש הממשלה.

אברהם בורג: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, תודה רבה - - -

אהוד אולמרט: לא יכולתי לעמוד במשבר הנפשי של דליה איציק.

ראובן ריבלין: כבוד ממלא-מקום ראש הממשלה, אדוני לא יודע שבתור חבר כנסת אין אדם מדבר אלא כשהוא יושב, אלא אם כן הוא ניצב?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

חיים רמון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש, ברשותכם, לקדם בברכה משלחת של סנאטורים, חברי קונגרס וראשי תעשיות ביטחוניות מארצות-ברית, בראשות התת-שר לענייני צבא מר ג'ו רידר, הסנאטור בן נלסון וחברי הקונגרס לינדר ומאיו.

ראובן ריבלין: אני מקווה שמפגשי האורחים עם עמיתיהם מישראל יקדמו את הקשרים האסטרטגיים בין ארצות-הברית לישראל.

ראובן ריבלין: בשם כולכם, אני מקדם אותם בברכה.

ראובן ריבלין: Welcome to , welcome to the Knesset, the shrine of democracy of the .

ראובן ריבלין: Thank you.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הנושא הסתיים.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, אני מבין שחטפתם פה סטירה קלה.

ראובן ריבלין: אני סומך עליכם שתדעו להשיב בזמן המתאים - - -

דליה איציק: הוא ניצל את זמנו - -

ראובן ריבלין: הוא לא היחיד בכנסת זאת.

דליה איציק: - - הוא ניצל את טוב הלב שלך.

ראובן ריבלין: כולם היו בני, כולם יושבים על-תנאי.

חיים רמון: יש כאלה שיושבים בפנים, אדוני.

ראובן ריבלין: לא, חלילה.

ראובן ריבלין: יושבים פה.

ראובן ריבלין: יושבים פה על-תנאי, עד שהבוחר יחליט להחליף אותם.

ראובן ריבלין: אצלי זה קרה הרבה פעמים, אני כבר רגיל לזה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בדיון.

ראובן ריבלין: אני קורא לחבר הכנסת מיכאל איתן – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי אפללו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: סליחה, חבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: מייד אחריו ידבר חבר הכנסת נסים זאב, ואתה אחריו.

ראובן ריבלין: קראתי לך בטעות, כי חשבתי שהתקדמנו בדיון.

יצחק הרצוג: מתי הדיון הזה יסתיים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, פעמים רבות אני תוהה ושואל, כאשר העניינים הפוכים – עד מתי?

דני יתום: זכותך לשאול אז – אנחנו שואלים עכשיו.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: למה להפריע כל הזמן?

ראובן ריבלין: בואו נסיים את העניין.

אלי אפללו: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, השרים, חברי הכנסת, שמעתי פה נאום שאפילו ריגש אותי – מחברת הכנסת דליה איציק.

דליה איציק: הו, אתה מתרגש?

דליה איציק: אני רוצה את זה בכתב.

אלי אפללו: אבל אני רוצה להזכיר לך שבשנת 2000 היה ראש ממשלה ששמו אהוד ברק.

דני יתום: אתה רוצה ממחטה?

דני יתום: התרגשת עד כדי כך?

אלי אפללו: אני צריך מגבת, לא ממחטה.

אלי אפללו: להזכיר לחברת הכנסת איציק – תשמעי טוב, דליה איציק - הוא, ראש הממשלה של כו-לם, הציע את הכול, ולא היה למי לתת.

אלי אפללו: את זה, חברת הכנסת איציק, אני מקווה שאת לא שוכחת.

אלי אפללו: האופוזיציה היום - -

דליה איציק: אתה יודע שעליתם לשלטון?

דליה איציק: לא שמעת על זה?

אלי אפללו: - - באה ותוקפת על מה שלא הצלחתם לעשות ולא היה אפשר לעשות.

אלי אפללו: אחר כך הייתם בקואליציה, והכול היה טוב.

דליה איציק: אתם 30 שנה בשלטון.

אלי אפללו: תדברו על עכשיו.

אלי אפללו: מה שהיה – מת.

אלי אפללו: תזכרו את הזמן של מפא"י ומפ"ם ההיסטוריות.

אלי אפללו: זה נגמר.

אלי אפללו: אנחנו מדברים היום על מה שקיים – האם יש לנו פרטנר?

אלי אפללו: האם יש לנו פרטנר לשלום?

אלי אפללו: אז חברי, היות שאני בטוח - - -

חיים רמון: למה התכוון ראש הממשלה כשאמר שרק הוא יביא שלום?

חיים רמון: למה הוא התכוון?

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מחבר הכנסת רמון לא להתנהג כמו חבר הכנסת אפללו בראשית הישיבה ולא להפריע לחבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה שאני אעצור את השעון?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אחר כך ישאל אותי חבר הכנסת הרצוג עד מתי זה יימשך.

ראובן ריבלין: כל הפרעה – השעון נעצר.

ראובן ריבלין: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת אפללו ולאחרים לסיים את דבריהם ולאפשר לראש הממשלה לומר את דברו, הרי לשם כך קראתם לו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אלי אפללו: להזכיר לכנסת, איתן כבל אמר שאנחנו בחלום, אז אני אזכיר לכם את חלום יוסף.

אלי אפללו: אולי זה החלום שלא ידעתם להבין את הפירוש שלו.

אלי אפללו: החלום הוא אצלכם, באופוזיציה.

אלי אפללו: אתם נמצאים בחלום - - -

יוסי שריד: - - -

אלי אפללו: - - - סליחה, החלום הוא שאתם לא מבינים את המציאות.

אלי אפללו: ראש הממשלה הזה הוא באמת ראש הממשלה של כולם – ולא בדיבורים.

אלי אפללו: הוא מבין את הפירוש של החלום, והוא אומר שיעשה שלום - -

יוסי שריד: - - -

אלי אפללו: - - אבל בחלום שאתם נמצאים בו – את החלום הזה צריך לפענח, צריך להבין אותו.

אלי אפללו: ראש הממשלה שלנו מבין אותו, הוא מבין את הפירוש של החלום, מבין שעם הרשות הפלסטינית יכולים לעשות שלום רק אם הם יפסיקו את הטרור.

אלי אפללו: הוא אמר את זה לפני הבחירות.

אלי אפללו: הוא אמר שהוא יפנה מאחזים, שהוא יפנה התנחלויות, שהוא יעשה ויתורים כואבים – הוא אמר את זה לפני העם.

אלי אפללו: העם, להזכירכם, נתן בו אמון.

אבשלום וילן: אבל הסיעה שלך לא נתנה בו אמון.

אלי אפללו: הוא נתן אמון, ואני והסיעה הזאת ניתן אמון בראש הממשלה, במלוא מובן המלה.

אלי אפללו: וכולם נותנים בו אמון, שהוא יביא בעיתוי ובזמן את התוכנית הסופית לשלום צודק, שלום עם ביטחון.

אלי אפללו: כולנו בסיעה הזאת נתמוך בו.

אבשלום וילן: למה הלכו לכיכר מלכי-ישראל?

אלי אפללו: כולנו נתמוך בו, וזה לא יעזור לכם.

אלי אפללו: אתם יודעים, אתם אופוזיציה ואתם ממשיכים להתנהג בחוסר אחריות, כאופוזיציה.

יצחק הרצוג: האחריות היא רק על ראש הממשלה.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד מלה אחת.

אלי אפללו: אנחנו בקואליציה, כולנו, מחזקים את ידיו של ראש הממשלה, סומכים עליו, כי הוא מבין את הצורך ואת מה שצריך.

דוד טל: מה החלום?

אלי אפללו: מה החלום?

אלי אפללו: תתעוררו מהחלום.

אלי אפללו: ראש הממשלה יגיד לכם בקרוב.

אלי אפללו: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כבוד ראש הממשלה, כנסת נכבדה, אני לא אדבר על החלומות.

נסים זאב: אני אתחיל בנבואה של משה רבנו: וירא והנה הסנה בוער באש והסנה איננו אוכל.

נסים זאב: זה מפרשת השבוע.

נסים זאב: ויאמר משה: אסורה נא ואראה את המראה הגדול הזה, מדוע לא יבער הסנה.

נסים זאב: הקדוש-ברוך-הוא אמר לו: לפני שאתה בא לראות את הסנה, קודם כול, של נעליך מעל רגליך, כי המקום אשר אתה עומד עליו אדמת קודש הוא.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, הסנה הוא עם ישראל.

נסים זאב: הסנה איננו אוכל.

נסים זאב: את הסנה הזה אי-אפשר לכלות.

נסים זאב: עם ישראל חזק.

נסים זאב: הקדוש-ברוך-הוא כבר הבטיח ליהושע: חזק ואמץ, כי אתה תנחיל את העם הזה את הארץ - - - אל תערוץ ואל תיחת, כי עמך ה' אלוהיך בכל אשר תלך.

נסים זאב: ממי אתה נרתע, אדוני ראש הממשלה?

נסים זאב: ממי אתה נבהל?

נסים זאב: למה צריך להצהיר כל בוקר השכם והערב הצהרות שווא?

נסים זאב: בשביל מה?

נסים זאב: למי זה עוזר?

נסים זאב: אולי לבוש.

נסים זאב: אולי בוש באמת זקוק להצהרות האלה.

נסים זאב: שנת בחירות, הוא צריך להראות לעולם שהוא עשה משהו במזרח התיכון, וראש הממשלה בעצם מגבה אותו.

נסים זאב: והראיה, שראש הממשלה הצהיר הצהרה הבוקר.

נסים זאב: הייתי רוצה לשאול אותך, אדוני ראש הממשלה - הייתי שמח אם היית יכול לענות לי - הבוקר הזמין נשיא המדינה את נשיא סוריה לביקור בארץ; אני רוצה לדעת אם זה היה על דעתך, אם זה היה בתיאום אתך.

נסים זאב: האם כשאתה בא ואומר, אנחנו לא שכחנו את מה שסוריה עשתה לחיילינו - ואני בהחלט מסכים אתך - הכוונה היא שאין שלום עם האויב הזה?

נסים זאב: אז איך יכול להיות שנשיא מדינת ישראל מנהל מדיניות מתחת לאפך, אדוני ראש הממשלה?

נסים זאב: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

דוד טל: מותר לו גם מותר, מבחינה דמוקרטית מותר לו.

נסים זאב: אז מה זה?

נסים זאב: כולנו מתעתעים?

נסים זאב: אני מבין שמותר לו.

נסים זאב: הרי גם שר המשפטים הצהיר הצהרות שיש בהן הרבה נזק למדיניות של הממשלה הזאת.

אברהם בורג: אתה הצבעת בשביל הנשיא הזה, אז למה אתה בוכה?

נסים זאב: נכון, ואני מכבד אותו מאוד ומעריך אותו מאוד.

נסים זאב: עכשיו מדברים על נושא הנסיגה, או החזרת שטחים, או הסכם עם סוריה, שזה נושא שונה לגמרי.

אברהם בורג: פרס לא היה עושה את זה לשרון.

נסים זאב: אדוני, אני לא השתתפתי אתמול בהפגנה ואני אומר לך מדוע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, נדמה לי שההצבעה היתה חשאית.

נסים זאב: אני לא מאמין שאפשר להיות כל כך צבוע, להביא המונים רבים כל כך ולהפגין נגד עצמנו.

נסים זאב: בעצם מי מפגין נגד מי ונגד מה?

נסים זאב: זה חלק מהממשלה.

נסים זאב: הממשלה מפגינה נגד עצמה?

נסים זאב: מילא שהאופוזיציה היתה מארגנת את ההפגנה הזאת.

ראובן ריבלין: בטוח שלא היתה מארגנת אותה.

נסים זאב: אין שום הפגנה, לא על כל המדיניות הכלכלית והחברתית של הממשלה הזאת, לצערי הרב, ולא בכל הנושא הדתי.

נסים זאב: יום שלם אנחנו דנים בוועדת החוקה, חוק ומשפט איך לחסל את הנושא שנקרא משרד הדתות, איך מחלקים את השלל הזה, איך מפזרים אותו.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, אולי אתה לא יודע, העניקו לך היום סמכויות רבות, סמכויות נרחבות ביותר.

נסים זאב: אתה, אדוני ראש הממשלה, גם אחראי על כל נושא הרבנות הראשית בישראל.

נסים זאב: אני מאמין שיש לך הרבה זמן גם לעניינים האלה.

דוד טל: מה זה קשור להתנתקות?

נסים זאב: עכשיו אני רוצה לדבר על הנושא עצמו.

נסים זאב: כשמדברים על גדר ההפרדה, הנסיגה החד-צדדית, זה אסון נורא, אדוני ראש הממשלה.

נסים זאב: אי-אפשר לבוא ולומר שזה דומה למה שברק עשה בנסיגה מלבנון.

נסים זאב: על הנסיגה מלבנון היו פה חילוקי דעות במשך שנים ארוכות, לכאן ולכאן.

נסים זאב: אבל בלבנון יש מדינה ריבונית.

נסים זאב: גם סוריה שמנהלת את ה"חיזבאללה", את ארגון הטרור הזה - יש לנו כתובת אל מי לפנות.

נסים זאב: היום במציאות המרה כל שטח, כל פינה, כל מקום שאנחנו נפנה, המשמעות היא שאנחנו נותנים לטרור להתמקם, להתחזק ולהרוג בנו.

נסים זאב: יש דוגמה כל כך פשוטה וברורה, קרובה אלינו כל כך, בית-לחם.

נסים זאב: אדוני ראש הממשלה, זאת עיר ששולטים בה באופן טוטלי, זה מקלט של כל המחבלים וכל הרוצחים.

נסים זאב: אז מה, אנחנו רוצים שיהיו עוד ערי מקלט כאלה במדינת ישראל?

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אני כבר מסיים, אדוני.

נסים זאב: אם המדיניות שלך היתה שבכל מקום שמפנים מאחזים או התנחלויות – אני מאמין שזה לא יקרה – צה"ל יבוא וישהה במקום כדי להבטיח אותו, הייתי מבין.

נסים זאב: אבל לא ייתכן לדבר על נסיגה חד-צדדית.

נסים זאב: נסיגה חד-צדדית זה הורדת התורן, זאת כניעה מוחלטת.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל איתן, אחריו - חבר הכנסת יגאל יאסינוב, ויסיים - חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הקואליציה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ישיב לכל המתווכחים וימסור את הודעתו לאחר תום הדברים של חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, יש לך חמש דקות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתפלא על דוברי האופוזיציה, איזה אמון מוגבל יש להם בזיכרון הציבור.

מיכאל איתן: עולים פה עכשיו ונותנים הצהרות מפוצצות: הם יביאו את השלום.

מיכאל איתן: איך?

מיכאל איתן: רק נסוגים מעזה ויש שלום.

מיכאל איתן: הם יביאו את השלום.

מיכאל איתן: איך?

מיכאל איתן: הם ישתדלו, יפנו מאחזים ויהיה שלום.

מיכאל איתן: הם יביאו את השלום.

מיכאל איתן: איך?

מיכאל איתן: יפנו את נצרים ויהיה שלום.

מיכאל איתן: חברים יקרים, הייתם בשלטון, הייתם בממשלה.

מיכאל איתן: איתן כבל הסביר לנו כאן.

מיכאל איתן: מי מנע מכם לעשות את זה?

מיכאל איתן: יוסי שריד הפריע לשמעון פרס?

מיכאל איתן: שמעון פרס התנגד ליוסי שריד?

מיכאל איתן: שניהם ביחד התנגדו לאהוד ברק?

מיכאל איתן: אתם לא מתביישים?

מיכאל איתן: הרי אתם יודעים יפה מאוד שהבעיות בעניין השלום הן לא בינינו לבינינו, אלא הן בינינו לבין מי שעומד מולנו.

מיכאל איתן: רק השבוע שמענו את השיח' יאסין, שערפאת מפחד ממנו פחד מוות, שערפאת לא מסוגל לזוז ללא ברכתו, בא עם הצעה, האומרת: תבטלו את מדינת ישראל ויהיה לכם שלום.

מיכאל איתן: אני שומע את יוסי שריד.

מיכאל איתן: איך הוא אומר: שלוש שנים ראש הממשלה, ועוד אין שלום.

מיכאל איתן: נו, אני מבין שיש לו פטנטים.

מיכאל איתן: אבל כבר ראינו.

מיכאל איתן: הוא אומר: כבר שלוש שנים ואין תוכנית.

מיכאל איתן: אדוני חבר הכנסת יוסי שריד, הרשה לי להזכיר לך, ראש הממשלה העביר תוכנית.

מיכאל איתן: אף שאתה חושב שזה דבר של מה בכך, הוא בא למרכז הליכוד והעביר את התוכנית, וגם בממשלה - את מפת הדרכים, את הסכמת ישראל למפת הדרכים.

מיכאל איתן: עכשיו, אם אתה הוגן, אני לא מבקש ממך שתהיה בעד הממשלה.

מיכאל איתן: אתה יודע מה, אני אפילו לא מבקש ממך להיות מטעם ישראל ברגע הזה.

מיכאל איתן: אני לא מפקפק בפטריוטיות שלך, אתה יודע יפה מאוד.

מיכאל איתן: אבל לדקה אחת תהיה אובייקטיבי.

מיכאל איתן: אתה בא מהמאדים, לוקח את מפת הדרכים ואומר: הנה היה ניסיון רציני לבצע – אני לא אומר מצד אחד, אני אומר משני צדדים, הביאו מפת דרכים, אמרו: תתקדמו על-פי מפת הדרכים.

מיכאל איתן: איפה אנחנו ואיפה הם?

מיכאל איתן: תיכף אני אגיד.

מיכאל איתן: מפת הדרכים מדברת על כך שכבר בתחילת השלב הראשון ההנהגה הפלסטינית צריכה לפרסם הצהרה חד-משמעית המדגישה את זכותה של ישראל להתקיים בשלום ובביטחון, קוראת להפסקת אש מיידית וללא תנאי, להפסקת הפעילות המזוינת וכל מעשי האלימות - - -

יוסי שריד: מה אנחנו צריכים לעשות?

מיכאל איתן: תיכף אני אגיד.

מיכאל איתן: האמן לי, אתה הרי מאמין שאני אייצג את זה נאמנה.

ראובן ריבלין: רק כדאי לך להזדרז, כי נשארו לך 2.5 דקות.

מיכאל איתן: בנושא הביטחון אומרת מפת הדרכים כבר בהתחלה: הפלסטינים צריכים להצהיר על הפסקה חד-משמעית של האלימות והטרור, ולעשות מאמצים גלויים לעין בשטח על מנת לעצור, לקטוע, לרסן יחידים וקבוצות, המבצעים והמתכננים התקפות אלימות נגד ישראלים באשר הם.

מיכאל איתן: אתה ראית את זה גלוי לעין, חבר הכנסת שריד?

מיכאל איתן: אתה מחית על זה אי-פעם?

מיכאל איתן: אתה הסברת שבגלל זה אי-אפשר להתקדם לשלום, או שכל היום אתה מסתכל כאן, ששלוש שנים עברו ועוד אין שלום?

מיכאל איתן: בהמשך כתוב, באותו אקט:

מיכאל איתן: מנגנון ביטחון של הרשות הפלסטינית, שנבנה ומוקד מחדש – שמעת על זה, חבר הכנסת שריד?

מיכאל איתן: – מתחיל לבצע פעולות מתמשכות ממוקדות ויעילות - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה.

מיכאל איתן: - - המכוונות לעמוד מול כל אלה העוסקים בטרור ולפירוק תשתיות.

מיכאל איתן: לא אקרא הלאה.

מיכאל איתן: ראית את הטלוויזיה, מה קורה בג'נין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה אבסורד מה שאתה אומר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה חונק אותם והורג אותם - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל איתן: עומדות כנופיות מרצחים בגלוי וקוראות תיגר לא עלינו - על השלטון הפלסטיני, עם נשקים.

מיכאל איתן: הם לא נוקפים אצבע נגדם.

מיכאל איתן: אין להם שום כוונה.

מיכאל איתן: הם לא חולמים אפילו לעשות את זה, ואתה מדבר אתי על מפת הדרכים?

מיכאל איתן: עכשיו נעבור לצד הישראלי.

מיכאל איתן: יוסי, כל הזמן אתה יושב עלינו, אז אני פעם אחת, לשם האיזון, אהיה אובייקטיבי.

מיכאל איתן: אתה לא יכול.

מיכאל איתן: אתה אומר, מה ישראל לא עשתה.

מיכאל איתן: אני אמרתי, בוא נסתכל מה לא עשו הפלסטינים.

מיכאל איתן: עכשיו אני מודה, יש כאן בעיה, ותיכף אגיע אליה.

מיכאל איתן: ישראל היתה צריכה לעשות כך: דבר ראשון – ההנהגה הישראלית מפרסמת הצהרה חד-משמעית, המאשרת את מחויבותה לחזון שתי המדינות.

מיכאל איתן: אני חושב שראש הממשלה, אף שהדבר אינו מוצא חן בעיניו, עשה זאת, בקושי.

יוסי שריד: הממשלה לא העבירה - - -

מיכאל איתן: תיכף אדבר על הממשלה.

ראובן ריבלין: אני לא יודע כמה זמן יש לאדוני, אבל על-פי שעוני עוד דקה.

ראובן ריבלין: אדוני פונה לחבר הכנסת המכובד שריד, והוא עונה לו, כי הוא פונה אליו.

ראובן ריבלין: לדהאמשה לא פנית, אז הסיתי אותו, ולצערי הרב, הייתי צריך אפילו לקרוא לו.

ראובן ריבלין: אדוני לא ידבר אל חבר הכנסת שריד, כי הוא יענה לו.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

מיכאל איתן: אני חוזר ואומר, בקטע הזה אני חושב שההנהגה הישראלית, אף שהיה לה קשה, לא פחות קשה מאשר לערפאת להתמודד עם האופוזיציה שלו, להנהגה הישראלית היתה נחישות ללכת, היא עשתה את המאמץ הזה, שכנעה ומובילה אחריה אנשים על-פי החזון הזה שהיא התחייבה לו.

מיכאל איתן: יש נקודה שאני מודה שהיא כתובה ולא נעשתה.

מיכאל איתן: בסעיף התנחלויות כתוב: ממשלת ישראל מפרקת לאלתר מאחזים שהוקמו מאז מרס 2001.

מיכאל איתן: מעניין, כשהממשלה קיבלה את החלטתה, באחת ההסתייגויות, מה-14, היא כותבת - היא עצמה, הממשלה: לא יהיה כל עיסוק בסוגיות הקשורות בהסדר הקבע; בין היתר לא תידון ההתיישבות באזור יהודה ושומרון, למעט הקפאת התנחלויות והמאחזים הבלתי-חוקיים.

ראובן ריבלין: אדוני סיים את זמנו.

מיכאל איתן: כלומר, אני רוצה מכאן לומר - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

מיכאל איתן: - - הממשלה כשישבה וקיבלה, אמרה: אנחנו לא נזיז התיישבויות עד אשר הצד הפלסטיני ימלא את חלקו.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: הוא בתום זמנו.

מיכאל איתן: אבל באשר למאחזים שהוקמו לאחר מרס 2001, אנחנו, הממשלה שלנו אומרת, זה לא קשור כרגע בעסקה הכוללת, אנחנו מחויבים למפת הדרכים.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר לך, אדוני ראש הממשלה, ולציבור הלאומי ולמתנחלים ביש"ע - - -

ראובן ריבלין: לסיום.

מיכאל איתן: לסיום.

מיכאל איתן: הנקודה הזאת של עמידה בתנאי הזה תיתן לנו תמרון מדיני נרחב.

מיכאל איתן: במאבק הקשה הזה שאנחנו מנהלים היום להשיג את התנאים הטובים ביותר בשביל המתיישבים ביש"ע, בשביל מדינת ישראל, אנחנו מוכרחים למלא את ההתחייבויות האלה.

מיכאל איתן: זה יעזור לנו, זה לא יחליש אותנו, אם אנחנו נבצע את ההתחייבות הזאת - - -

ג'מאל זחאלקה: לא יעזור לך כלום - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, אני מבקש.

מיכאל איתן: משפט אחרון.

מיכאל איתן: אז נוכל לבוא בידיים נקיות ולתבוע את כל מה שאני אומר כאן, שבלעדיו לא נזוז מילימטר: איסוף הנשק, הריסת תשתיות הטרור וכל מה שקשור בזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: ולסיום המשפט האחרון.

ראובן ריבלין: לא, זה לא יכול להיות.

מיכאל איתן: עשר מלים אחרונות.

מיכאל איתן: אני מקווה מאוד שגם פינוי המאחזים הבלתי-מורשים, שצריך לעשות אותו לטובת חוסנה של מדינת ישראל, ייעשה על-ידי פירוקם ולא על-ידי התמודדות מול המתנחלים.

מיכאל איתן: אני קורא להם לקחת את ההתחייבות הזאת, לעזור לממשלה למלא אותה ולתת לממשלה גיבוי ויכולת תמרון מדינית.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, ארבע דקות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער כבר מוכן.

ראובן ריבלין: רבותי, כל אחד מכם גולש.

ראובן ריבלין: כל אחד חושב שהוא יכול, לאחר שעובר הזמן, להתחיל את נאומו ולהתחיל לפתח את רעיונותיו.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להקפיד על הזמן.

ראובן ריבלין: ארבע דקות עומדות לרשות אדוני.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, אני רוצה להתחיל בהתנצלות בפני ישראלים שמדברים במבטא אנגלו-סכסי.

יגאל יאסינוב: כל מבטא יהודי במדינת ישראל הוא מבורך.

יגאל יאסינוב: מי שעקב אחר הדיונים היום יודע על מה אני מדבר.

יגאל יאסינוב: חבל שחבר הכנסת כבל לא נמצא כרגע, כי רציתי להבהיר לו שכנראה הוא חייב לקחת כמה שיעורים בהיסטוריה של מדינת ישראל, מפני שהוא סיפר לנו על שלטון, ושכח להגיד שראשי הממשלה - רבין, זיכרונו לברכה, פרס וברק היו ראשי ממשלה מאותה מפלגה שהוא מייצג את שרידיה היום בכנסת.

יגאל יאסינוב: גם הם הקימו התנחלויות, אישרו מאחזים ופירקו או לא פירקו לא חוקיים.

יגאל יאסינוב: אני חושב שהעם יודע זאת.

יגאל יאסינוב: לך, אדוני ראש הממשלה, אני רוצה להגיד, שאני מאוד מברך על יוזמתך.

יגאל יאסינוב: היא חשובה.

יגאל יאסינוב: אני מאמין שתוכל להביא שלום לאזורנו.

יגאל יאסינוב: אבל בכל זאת, יש לי כמה נקודות שאני רוצה להתייחס אליהן.

יגאל יאסינוב: למשל, האם לעשות צעדים חד-צדדיים כלשהם - אני חושב שזו טעות.

יגאל יאסינוב: אסור לתת לטרוריסטים, אסור לתת לארגוני טרור לפרש זאת כחולשתנו וכמתנה להם.

יגאל יאסינוב: זה הדבר שאני חושב שצריך לחשוב עליו.

יגאל יאסינוב: חובתך גם להביא לדיון מחדש את תוואי הגדר.

יגאל יאסינוב: הגדר היא גדר ביטחונית, היא גדר שצריכה להיות קצרה ביותר, כמובן לא על "הקו הירוק", אבל היא צריכה להיות כמה שיותר קצרה, כמה שיותר פשוט, סליחה, פשוטה - גם אני מדבר עם מבטא, ועדיין מותר לי.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

יגאל יאסינוב: הגדר צריכה לשמור על הביטחון ולא להיות גבול.

יגאל יאסינוב: אנחנו לא מקימים עם הגדר הזאת גבול עם האוטונומיה.

יגאל יאסינוב: אני חושב שצריך להבהיר זאת.

יגאל יאסינוב: אנחנו והממשלה, ויש לי הכבוד להיות חלק מהקואליציה שלך, אנחנו מקימים גדר שמטרתה ביטחון.

יגאל יאסינוב: מובן שזו חובתך לשמור על שלמותה ולא לתת לכל מיני אנרכיסטים לפגוע בה, כי בעצם, כשהם פוגעים בגדר הם עוזרים לטרוריסטים - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, הוא כבר הולך לסיים את דבריו.

יגאל יאסינוב: - - ובעצמם הופכים לאנשים שקוראים לזה.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להתייחס גם לסרבנים.

יגאל יאסינוב: הסרבנים, שבשם הדמוקרטיה פוגעים במדינת ישראל - האם צריך לתת להם להמשיך בכך?

יגאל יאסינוב: אני חושב שלא.

יגאל יאסינוב: יש עוד כמה דברים, אבל יש נקודה שאני מקפיד לדבר עליה בכל פעם.

יגאל יאסינוב: אנחנו חייבים - וזו חובתך, כי אתה ראש ממשלת ישראל ומדינת ישראל, ראש הממשלה של עם ישראל - אתה חייב לעשות הכול כדי שבשנת 2004 יעלו לארץ-ישראל יותר מ-24,000 עולים, כמו שהיה בשנה הקודמת.

יגאל יאסינוב: ואיך לעשות את זה - יש דרכים.

יגאל יאסינוב: מאיפה הם יעלו?

יגאל יאסינוב: שיעלו מכל העולם.

יגאל יאסינוב: שיעלו אלה שהם דור רביעי, אבל הם מוכנים לשרת את המדינה, לקחת נשק, להתגייס לצבא ולשמור על מדינת ישראל.

יגאל יאסינוב: אלה שרוצים לגור בשטחים - שיגורו; אלה שלא רוצים לגור בשטחים - שיחליטו לגור בתל-אביב, בירושלים, בכל מקום אחר.

יגאל יאסינוב: כמובן, את כל היישובים - אני מצטער, לא היישובים, המאחזים הלא-חוקיים - חייבים להוריד היום, כמה שיותר מהר, ולא לתת יד להקמת אחרים כאלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יגאל יאסינוב: אני מצטער שלקחתי יותר זמן.

יגאל יאסינוב: יש לי עוד מה להגיד, אבל אני אשמור - - -

ראובן ריבלין: יש לך עוד ארבע שנים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני ראש הממשלה, כעומק חוסר הרלוונטיות של מפלגת העבודה עולה מפלס הכזבים והבדותות שהיא מפיצה מעל הדוכן הזה ובשיח הציבורי בכלל.

גדעון סער: אתה שואל את עצמך, כאשר אתה שומע את הנאומים האלה - האם הם יודעים מה מצבם?

גדעון סער: רק אתמול קראנו סקר – מסתבר שמאז הבחירות, שבהן הגעתם באמת לשפל חסר תקדים, הדרך שלכם באופוזיציה כל כך מעוררת אמון בעם, שאתם עוד ממשיכים לרדת.

גדעון סער: אפילו יושב-ראש זמני.

גדעון סער: בכלל, גם זה מתאם מוזר: תוכניות מדיניות אתם מחליפים כל יומיים – באיזו מהירות עברה התוכנית המדינית החדשה שלכם על חלוקת ירושלים, על חזרה לקווי 1967 – בזה אין בעיה, אבל לבחור יושב-ראש זמני – כל יום יש כותרת חדשה: היושב-ראש הזמני יהיה עד 2004, עד 2005, עד 2006.

חיים אורון: גדעון - -

גדעון סער: ארבעה ראשי מפלגה החלפתם בשלוש שנים - -

חיים אורון: - - מה עם מפת הדרכים?

חיים אורון: עזוב - - -

גדעון סער: - - ארבעה ראשי מפלגה, ואתם לא מצליחים לצאת - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, כל אחד בוכה מאיפה שכואב לו.

גדעון סער: - - מהמשבר הזה, אבל זה לא מפריע לכם להטיף מוסר – זה לא מפריע לכם להטיף מוסר.

אברהם בורג: - - -

גדעון סער: ככל שהציבור נותן לכם ציונים גרועים יותר, כך אתם מהינים לחלק ציונים לאחרים, ובעיקר לחלק ציונים לאחד - לראש הממשלה אריאל שרון, שבאופן עקבי מקבל ציונים גבוהים מאוד מהציבור, מביס אתכם פעם אחר פעם כבר שתי מערכות בחירות רצופות - -

חיים אורון: - - - אתה מסכים?

גדעון סער: - - אל החומש מכה אתכם.

אבשלום וילן: אתה באופוזיציה - - - למי אתה מספר - - -

גדעון סער: מתי אתם תיגמלו, חבר הכנסת וילן, מההתנשאות הזאת?

גדעון סער: מתי?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן.

גדעון סער: כשתהיו שני מנדטים, שלושה מנדטים?

גדעון סער: מתי זה יצא מכם?

אבשלום וילן: - - - לא מנדטים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

אבשלום וילן: אתה מסכים עם ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן.

חיים אורון: מזכיר הממשלה לשעבר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: אבל התשובה - - -

ראובן ריבלין: מספיק, שאלתך הובנה.

גדעון סער: אני אשיב לך על זה.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, בסוף נאומי לא יהיו לך ספקות.

ראובן ריבלין: עכשיו הוא עונה, והוא לא חייב לענות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שזמן ההפרעות האלה הוא לא על חשבון דברי.

ראובן ריבלין: כל הזמן שהם צועקים הוא לא על חשבונך.

גדעון סער: אני רוצה לתת כמה דוגמאות לילקוט הכזבים הזה.

גדעון סער: אומרת פה יושבת-ראש סיעת העבודה על ראש הממשלה: האיש שהטביע את מדינת ישראל בתקופת הפיגועים הקשה ביותר בתולדותינו.

גדעון סער: שימו לב, לא ערפאת, לא אתם – שהבאתם את כנופיות המרצחים האלה – לא ממשלת ברק - -

יצחק הרצוג: מה זה, מרכז הליכוד פה?

גדעון סער: - - שדחקתם את מדינת ישראל, תוך כדי ניהול כושל של משא-ומתן, לסמטה ללא מוצא – כל אלה, אין להם קשר.

גדעון סער: ומה יכולים להסיק מזה כל אויבי ישראל וכל שונאי ישראל בעולם, אם אתם, באדיבותכם, מגלגלים את האשמה אל פתחה של ממשלת ישראל?

גדעון סער: או, היא אומרת דבר אחר: ממשלת שרון-לפיד היא ממשלת הסירוב של האזור, ממשלת חרטום.

גדעון סער: מכל המשתנים באזור – להתגולל על ממשלת ישראל.

גדעון סער: היתה לנו מחלוקת קשה בנושא מפת הדרכים.

גדעון סער: מישהו יכול להגיד שזו לא החלטה היסטורית?

גדעון סער: טענה אחת השמעתם כאן נגד הפלסטינים?

גדעון סער: נגד הרשות הפלסטינית?

גדעון סער: תבעתם ממנה משהו?

גדעון סער: הטלתם עליה אחריות?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: יש לכם כתובת אחת - להאשים את היהודים.

גדעון סער: תמיד – בכל מצב, אתם עומדים עם סטופר ביד ותובעים תביעות.

גדעון סער: ממי?

גדעון סער: מישראל.

גדעון סער: לא תובעים בנושא הטרור, לא תובעים בנושא ההסתה – יש לכם כתובת קבועה להאשים.

גדעון סער: או השאיפה הזאת - יושבים עם סטופר ביד לפנות יישובים.

גדעון סער: גם כן, איזו שאיפה נעלה – אפשר לחשוב, ממש הכמיהה הכי גדולה.

גדעון סער: לא יכולים להמתין עם העניין הזה.

גדעון סער: הרי אתם הצעתם, חבר הכנסת פרס, כשחתמתם על ההסכמים, שזה יהיה נושא להסדרי הקבע – זה מה שכלול בהסכמים.

גדעון סער: אני רוצה לומר לכם - קודם כול לומר לחבר הכנסת אורון - -

חיים אורון: אני כבר מצפה לשמוע.

גדעון סער: - - אני נותן גיבוי מלא לראש הממשלה אריאל שרון - - -

ג'מאל זחאלקה: - - - לשעון - - -

ראובן ריבלין: מסתכל, מסתכל.

חיים אורון: מפת הדרכים – שאלה כל כך פשוטה, תענה עליה - - -

קריאות: - - -

חיים רמון: סער, זאת לא היתה השאלה - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, קודם כול אל תקראו קריאות ביניים, ואז הכול יסתיים בזמן.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אתם לא רוצים – תקראו קריאות ביניים כמה שאתם רוצים, ואל תבואו בטענות על הזמן.

חיים רמון: הוא הבטיח לענות.

ראובן ריבלין: אני מצטער אבל עמדת הפיקוד אצלי לא עובדת בגלל הפסקת חשמל – מתקנים אותה.

ראובן ריבלין: ברגע שייתנו לי – חבר הכנסת סער, ברוטו עברו חמש דקות.

אבשלום וילן: - - - נותנים ציונים - - -

ג'מאל זחאלקה: כמה זמן יימשך העונש?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: ברוטו עברו חמש דקות.

ראובן ריבלין: אני נותן לאדוני שתי דקות כדי שיסיים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אומנם לא קיבלתי תשובה ברורה – עד מתי תוארך כהונתו של היושב-ראש הזמני של המפלגה - זו שאלה מסקרנת - -

חיים רמון: מה זה חשוב - - -

גדעון סער: - - כל יום יש משהו אחר, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אבל לא תקבל תשובה.

ראובן ריבלין: אתה נואם, ואחרים לא יכולים לתת לך תשובה.

גדעון סער: סוף-סוף אדם צריך לדעת עם מי הוא מתמודד.

אבשלום וילן: אתה רוצה להתמודד על התפקיד?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: לא.

חיים רמון: מה עם התשובה?

חיים רמון: עזוב אותנו - - -

גדעון סער: הרי בעיניכם כל אחד מכם הוא מועמד לראשות הממשלה.

קריאות: - - -

גדעון סער: אין פה אחד על הספסלים האלה שלא רואה את עצמו בעיני רוחו ראש הממשלה.

גדעון סער: כל אחד ואחד מכם - -

חיים רמון: מה עם התשובה?

חיים רמון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת רמון, מספיק, תנו לו לסיים.

גדעון סער: - - מתמודד, או התמודד, או מציין שהוא מתמודד - - -

ראובן ריבלין: אתם קראתם לראש הממשלה לבוא הנה, וכל האנשים שמדברים - מדברים על-פי הפרוצדורה.

ראובן ריבלין: אתם לא נותנים לראש הממשלה אפילו אפשרות לעלות לדבר.

חיים אורון: ארבעה חודשים – תשובה על שאלה אחת - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

חיים אורון: - - גדעון, האם אתה בעד מפת הדרכים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אינני מרשה לך לשאול את השאלה.

חיים רמון: עם 14 ההסתייגויות - אני אעשה הנחות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אינני מאפשר לך לשאול את השאלה.

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת.

גדעון סער: אני חוזר ואומר, אני נותן גיבוי מלא לראש הממשלה - - -

אברהם בורג: הוא לא נותן גיבוי לעצמו.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון.

חיים רמון: האם אתה בעד מפת הדרכים, עם 14 ההסתייגויות?

גדעון סער: אני רוצה להודיע לכם הודעה - חברית, ידידותית, כנה - כי במהלך הדיון היום שמעתי כל מיני דברים, ויכול להיות שאתם באמת חיים בסרט כלשהו.

גדעון סער: אני רוצה לגלות לכם משהו שאולי עוד לא הגיע לידיעתכם.

גדעון סער: ראש הממשלה - - -

דני יתום: סרט אימים.

ראובן ריבלין: תנו לו לסיים.

גדעון סער: באמת הגיע הזמן, חבר הכנסת יתום, שתבואו ותגידו גם - הרי אמרתם – כל הדברים שאתם אומרים, נגיד גדר – אתם בניתם?

גדעון סער: לא בניתם, אתם רק מדברים על זה - - -

בנימין בן-אליעזר: אני בניתי.

בנימין בן-אליעזר: אתם בניתם?

בנימין בן-אליעזר: - - -

חיים רמון: - - -

גדעון סער: - - - אני שואל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-אליעזר, אדוני ישב, לא יעמוד ליד הדוכן, כי אנשים יכולים לחשוב שאדוני זועם על הנואם.

גדעון סער: למשל, דיברתם על פיגועים.

גדעון סער: הרי בסופו של דבר רמת הפיגועים ירדה באופן דרמטי.

גדעון סער: אולי תגידו, באמת – הרי אם היה הפוך הייתם מטיחים אשמה – אולי תגידו מלה טובה על ממשלת ישראל?

גדעון סער: - -

חיים רמון: מה?

אופיר פינס-פז: תן לנו הזדמנות.

גדעון סער: - - משהו; אתם יודעים, משהו שמחובר למציאות.

גדעון סער: הרי גם אתם חיים פה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: תנו לו לסיים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, תנו לו לסיים.

גדעון סער: לכן, אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת רמון, לגלות לך את הסוד הזה – הממשלה הזאת תכהן עד שנת 2007 - -

קריאה: אוי ויי.

גדעון סער: - - ואתם תשבו בספסלים האלה עד שנת 2007.

דליה איציק: לא נשארו רזרבות.

גדעון סער: ואחר כך עוד קדנציה שלמה עד שנת 2011.

גדעון סער: תודה רבה.

חיים אורון: מה עם מפת הדרכים?

חיים רמון: מה עם מפת הדרכים?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, על-פי בקשתם של 52 חברי הכנסת על-פי סעיף 42, הכנסת ביקשה מראש הממשלה לבוא ולהציג בפניה את עמדתו בנושאים שהועלו על-ידי כל חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: הבקשה היא של הכנסת, והכנסת תאפשר לראש הממשלה לומר את דבריו.

ראובן ריבלין: לאחר תום דבריו יוכל ראש האופוזיציה לנאום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כבוד ראש הממשלה, אריאל שרון, נא לעלות ולומר את דברו.

מאיר פרוש: משום מה יש כיבוי אורות.

ראובן ריבלין: יש קצר כל הזמן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כבוד ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לשבח את הסעיף שמאפשר להזמין, או מכריח ראש ממשלה – אני עשיתי את זה ברצון – לבוא הנה ולהאזין לכל הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תבוא כל יום.

אריאל שרון: אני מוכרח לומר, שאותם דברי כאב שהוזכרו פה הזכירו לי את ימי בבית-הספר התיכון, כשאיזו גימנזיסטית מאוהבת היתה נפגעת עמוקות.

אריאל שרון: זאת בוודאי לא היתה כוונתי.

אריאל שרון: אני מצטער שהיא איננה, ואני מקווה שזה לא מרוב כאב.

אריאל שרון: האזנתי בקשב רב לדברי כל הנואמים.

אריאל שרון: אני רוצה להודות להם על דבריהם.

אריאל שרון: כידוע לכם, ממשלת ישראל קיבלה לפני כשמונה חודשים את התוכנית המדינית הקרויה "מפת הדרכים לשלום", והוסיפה לה 14 הסתייגויות.

טלב אלסאנע: שיסעה אותה ב-14 ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אריאל שרון: מפת הדרכים מקובלת על מרבית מדינות העולם, והיא הדרך היחידה להגיע להסדר, ובעתיד גם לשלום, בין ישראל לפלסטינים - -

אופיר פינס-פז: מי בעולם מקבל את ההסתייגויות שלך?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, באת וביקשת מראש הממשלה שיבוא וידבר.

ראובן ריבלין: תן לו לדבר.

אריאל שרון: - - זאת, מכיוון שהיא מעמידה את השגת הביטחון ומיגור הטרור, האלימות וההסתה לפני כל מתן מדיני, אך במקביל מסרטטת אופק מדיני ברור לשני הצדדים.

אריאל שרון: ישראל ממשיכה להיות מחויבת למפת הדרכים, כפי שהתקבלה בהחלטת הממשלה, גם היום.

אופיר פינס-פז: איך זה בא לידי ביטוי?

טלב אלסאנע: זה מתיישב?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אלה קריאות ביניים מיותרות.

ראובן ריבלין: אתה ביקשת לשמוע את עמדתו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אתה חתום על המסמך הזה.

ראובן ריבלין: לא ביקשת להשמיע לראש הממשלה את הערותיך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני אקפיד על רוח החוק.

אריאל שרון: כבר התחלנו ביישום מפת הדרכים בתקופת ממשלת אבו-מאזן, ואנו נוקטים צעדים למלא את חלקנו גם היום.

אריאל שרון: אם יקום בן-השיח הפלסטיני, אשר יהיו לו היכולת והאומץ לפרק את ארגוני הטרור ולהנהיג את עמו לביטחון ולשלום, נוכל להמשיך וליישם את מפת הדרכים ולעבור לשלבים הבאים בה.

אריאל שרון: הביטחון שיושג יאפשר לנו לפעול לשיפור חיי הפלסטינים – מסירת עוד ערים לאחריותם הביטחונית, ביטול עוצרים וסגרים, הסרת מחסומים, חידוש התעבורה, חיי הכלכלה והמסחר ועוד.

אופיר פינס-פז: מה עם המדרשה של כהנא?

אריאל שרון: ככל שיגדל הביטחון תוכל ישראל לאפשר עוד ועוד את שיפור חיי הפלסטינים, מה שנמנע ממנה בשל המשך ניסיונות הפיגוע ובהעדר לחימה פלסטינית בטרור.

אריאל שרון: נראה לי מיותר לומר לחברי הבית, שמאמצי הפלסטינים לבצע פעולות טרור לא נפסקו אפילו ליום אחד.

אריאל שרון: רק אתמול היינו עדים למתאבד, שאומנם הפעיל את המטען מוקדם מכפי שתכנן - פניו היו כנראה למרכז הארץ, אבל זה לא המקרה היחיד.

אריאל שרון: אין כמעט יום שאין בו ניסיונות לפיגוע.

אריאל שרון: אני מקווה כי ראש הממשלה הפלסטיני אחמד קריע יתגלה כמנהיג כזה, יפסיק את תרגילי ההתחמקות - כולל מפגישה אתי - שאנו חוזים בהם כמעט מדי יום ביומו; ידרוש, יקבל ויפעיל את מנגנוני הביטחון הפלסטיני; וייגש בצורה כנה ואמיתית ליישום משותף אתנו של מפת הדרכים.

מוחמד ברכה: אדוני ראש הממשלה, הם מבקשים שתצא מהחיים שלהם, לא שתשפר להם את החיים.

ראובן ריבלין: תודה, חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, קיימנו דיון במשך שעתיים במקום שעה רק כדי שראש הממשלה יוכל לדבר.

אריאל שרון: רק כך, דרך יישום מפת הדרכים, פירוק ארגוני הטרור, הפסקת האלימות, הטרור וההסתה ויישום הרפורמות ברשות, כפי שהתחייבו הפלסטינים, יזכו הפלסטינים לקבל מקום של כבוד במשפחת העמים.

טלב אלסאנע: מה עם ההתנחלויות והמתנחלים?

אברהם בורג: הכול בסדר, תודה רבה.

אריאל שרון: אני חייב לציין כי אני אינני נמנה עם אלו המספידים את מפת הדרכים.

אריאל שרון: אני מקווה כי קול ההיגיון ברחוב הפלסטיני יגבר וכי הפלסטינים יזנחו את דרך הטרור.

אריאל שרון: אני יודע שכאשר זה יקרה, הם ימצאו בנו שותף נדיב, המוכן ללכת צעדים רבים ומהירים לקראתם כדי להגיע להסדר, שיבטיח את חיי שני העמים כאן בשלום.

אריאל שרון: עם זאת, אני לא מתעלם מהעובדה כי ייתכן שבעוד חודשים מספר נגיע למסקנה כי לא כך הדבר וכי הפלסטינים ממשיכים לדחות את ידנו המושטת לשלום ונמנעים מיישום מחויבויותיהם במפת הדרכים.

אריאל שרון: אסור להתעלם מתרחיש כזה.

אריאל שרון: ניתן, אולי, לעשות זאת כשאתה יושב על ספסלי האופוזיציה, אך זה אינו תפקידה של ההנהגה, לפחות לא של הנהגה אחראית, ולכן אנחנו נערכים לאפשרות כזאת כבר היום.

ג'מאל זחאלקה: אתה עושה הכול למען זה שיהיה כאוס מוחלט, זה מה שאתה עושה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אולי לא שמעת, קראתי לך.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, קשה להבין, מדוע הפלסטינים, כשמציעים להם שלום, פורצים בזעקות ללא הרף.

אריאל שרון: לא הצלחתי אף פעם להבין את העניין הזה.

מוחמד ברכה: השלום שלכם כואב.

טלב אלסאנע: מה זה שלום, מה זה יד מושטת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מודיע לך, זאת הפעם האחרונה שאני קורא בשמך.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, חבר הכנסת זחאלקה הוא פלסטיני אזרח ישראל.

אהוד אולמרט: הוא לא אמר שלא.

אריאל שרון: לא נגעתי בנושא האזרחות.

ראובן ריבלין: רק אמרתי.

ראובן ריבלין: רק הוספתי.

ראובן ריבלין: לא אמרתי שראש הממשלה אמר דבר אחר.

ראובן ריבלין: אמרתי, הוא פלסטיני אזרח ישראל.

אריאל שרון: כשאני אמרתי פעם על ערביי ישראל, שהם פלסטינים אזרחי ישראל - -

ראובן ריבלין: הם כעסו.

אריאל שרון: - - היו פה זעקות.

ראובן ריבלין: אני פלסטיני, יהודי, אזרח ישראל מאוד גאה.

אריאל שרון: אם נגיע להחלטה שכזאת, כאשר ניווכח כי בעת הזאת כלו כל האפשרויות ליישם את מפת הדרכים, ניאלץ לנקוט שורה של צעדים שיבטיחו ביטחון מרבי לאזרחי ישראל, במינימום חיכוך עם האוכלוסייה הפלסטינית.

אריאל שרון: וזאת לתקופת זמן, שאני מקווה שתהיה קצרה, עד אשר ימצאו הפלסטינים בתוכם את המנהיגות הנדרשת על מנת לחדש את ההידברות.

אריאל שרון: צעדים אלה ייעשו לאחר הידברות ממצה בין גורמי הקואליציה ומתוך תיאום מלא עם בעלות בריתנו בעולם, ובראשן ארצות-הברית.

יצחק הרצוג: בקיצור, זה משותף.

יוסי שריד: רק מה שליברמן מאשר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת בסיעתו של ראש הממשלה, אני לא מציע לכם לעזור לו.

אחמד טיבי: מה עשית לאבו-מאזן?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם אתם רוצים לדבר עם אחמד טיבי, אני אאפשר לכם.

מוחמד ברכה: הוא עשה לאבו-מאזן מה שהוא עשה לדליה איציק.

מוחמד ברכה: הוא עשה לדליה איציק אותו דבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, כל הדברים שאתם אומרים עכשיו, ידע ראש הממשלה לפני כן, אתם לא מחדשים לו דבר.

ראובן ריבלין: אתם באתם לשמוע מה הוא אומר, לא מה אתם אומרים לו.

ראובן ריבלין: הוא יודע מה אתם אומרים לו.

ראובן ריבלין: אתם ביקשתם ממנו לבוא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אתה חתום על המכתב כמו חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אני עונה לטיבי, שהוא עשה לאבו-מאזן מה שהוא עשה לדליה איציק.

ראובן ריבלין: לא, אל תענה לטיבי, קח אותו החוצה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

דליה איציק: אדוני, הזכירו את שמי.

ראובן ריבלין: ובכן, מספיק.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, מכאן והלאה אני לא אקרא.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על שאתה מאפשר לי לעמוד זמן ממושך יותר ממה שחשבתי קודם.

אריאל שרון: תודה.

ראובן ריבלין: בכל פעם שמפריעים, אני עוצר את השעון לכל חברי הכנסת בבית.

נסים זאב: ראש הממשלה עוסק בפילוג הטרור, ובינתיים הוא מפרק את משרד הדתות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני לא יודע מה אמרת, אבל אני בטוח שזה היה מצחיק, כי כולם צחקו.

נסים זאב: אמרתי שראש הממשלה עוסק בפילוג הטרור, ובינתיים הוא מפרק את משרד הדתות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני רואה שזה מצא חן בעיניך.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מיניתי צוות בראשות ראש המועצה לביטחון לאומי המיועד, האלוף במילואים גיורא איילנד, לבחון ולגבש הצעות בנושא.

אריאל שרון: לי עצמי יש כמה כיווני חשיבה לצעדים שצריך לנקוט אם נזדקק לכך, ושוחחתי על חלקם עם חברי ועדת החוץ והביטחון, עוד לפני נאומי בהרצלייה.

אריאל שרון: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שבנאומי כאן ב-16 ביוני 2003 הודעתי, כי הסכמים שייחתמו בינינו לבין הפלסטינים כתוצאה ממפת הדרכים, יובאו לאישור הכנסת.

אריאל שרון: אם יגיע הרגע שבו יובהר כי אין לנו, לעת עתה, בן-שיח ליישם אתו את מפת הדרכים, אביא, כמובן, גם את הצעדים שתחליט הממשלה לבצע כתוצאה מכך, לאישור הכנסת, על מנת שנוכל לקיים דיון רציני ומקיף בנושא.

אריאל שרון: נכון להיום, צעדים אלו עדיין לא גובשו, ובוודאי עדיין אינם עומדים היום על הפרק.

אריאל שרון: בסיומו של הדיון הזה תתקיים הצבעה על הודעתי.

אריאל שרון: אני מבקש מחברי הכנסת - - -

אופיר פינס-פז: זה הצעדים הכואבים?

יוסי שריד: על מה להצביע?

מיכאל רצון: כבר כואב לך?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כל אחד יחליט איך שהוא רוצה, כיצד להצביע ועל מה להצביע.

ראובן ריבלין: זאת הודעת ראש הממשלה - - -

אופיר פינס-פז: זאת ההתנתקות?

קריאה: מה ההודעה?

ראובן ריבלין: כל מה שהוא אמר, זאת הודעה.

טלב אלסאנע: לא, ראש הממשלה הודיע הודעה, זה לא דיון.

ראובן ריבלין: תצביע נגד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, פעם אחרונה.

טלב אלסאנע: כדי להצביע נגד, צריך להיות נגד משהו.

ראובן ריבלין: אל תצביע.

ראובן ריבלין: הוויכוח הוא ויכוח סרק, הכול שאלות רטוריות.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש - - -

אופיר פינס-פז: אני רואה שההפגנה אתמול השפיעה עליך.

מוחמד ברכה: שאלה.

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת ברכה, אין שאלות.

מוחמד ברכה: השאלה שלי אליך, אדוני.

ראובן ריבלין: שאלה אלי אחרי שראש הממשלה יסיים.

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אולי אתה לא יודע, אתה מסביר מצוין, מה ששאלת, ברור לכולם, לרבות לראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לי לא ברור, אפילו דיבורים אין.

ראובן ריבלין: אותו דבר לך, חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: לא ברור לך, תתייעץ עם חבריך.

חיים רמון: מה עם המגרש בסח'נין, זה דבר רציני; כל השאר, לא יצא מזה משהו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, לאדוני אין יותר אפילו זכות הקריאה.

ראובן ריבלין: הוא מיצה את זכות קריאת הביניים.

חיים רמון: זאת לא היתה קריאה, זאת היתה שאלה, שאלתי, מה עם המגרש בסח'נין?

ראובן ריבלין: ראש הממשלה שמע את כל השאלות שלכם עוד לפני שבאתם הנה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אברהם פורז: אחרי זה אתם שואלים למה לא באים למליאה.

אברהם פורז: גם כשבאים, אי-אפשר לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, גם כשעונים לך, לא מספיק לך.

אריאל שרון: מאחר שזה מאוד מטריד אותך, אני רוצה לענות לך.

אריאל שרון: בדרך כלל אני לא נוהג לענות באמצע, אבל מגרש הכדורגל בסח'נין יקום.

חיים רמון: נרגעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון, גם אתה שואל, גם ראש הממשלה מבקש להשיב לך, גם אתה ממשיך להפריע.

חיים רמון: אני מודה לראש הממשלה, לפחות יצא משהו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

חיים רמון: איך פעם שנייה, לא היתה פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך ישר פעם שנייה.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כדי להסיר ספק, אני מבקש שוב מחברי הכנסת לתמוך בהודעה זו.

אריאל שרון: תודה רבה לכם.

חיים רמון: אחרי הרצלייה נהיה שפן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון, מרגע זה אני לא אקרא אותך לסדר, כי אני קורא לכבוד יושב-ראש האופוזיציה, ראש הממשלה לשעבר, שמעון פרס.

נסים זאב: מתי ההצבעה, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: אני מודיע לכם שאני אגן על ראש האופוזיציה ואני מפנה את ראשי לצד השני.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אולי אדוני לא שם לב - - -

חיים רמון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, חבר הכנסת רמון, אני יכול להבין כאשר אדוני בצר לו זועק כאשר ראש הממשלה מדבר, אבל אני לא מבין מדוע הוא מפריע לראש תנועתו.

קריאה: ככה הוא רגיל.

ראובן ריבלין: ככה הוא רגיל.

שמעון פרס: חברי הכנסת, אני רוצה לשבח את ראש הממשלה, שבא הנה היום ואמר לחברי הכנסת: מה ששמעתם בהרצלייה – זו אגדה.

שמעון פרס: כל היתר נשכח – להעביר יישובים, להעתיק יישובים, זה ירד מן הפרק.

שמעון פרס: לעומת זה, אני מוכרח להגיד שראש הממשלה אמר שהוא דבק במפת הדרכים.

שמעון פרס: הוא רק גילה שבמפת הדרכים אין רכב.

שמעון פרס: כשאומרים מפה – שום דבר לא זז.

שמעון פרס: הוא אמר את הדברים הבאים על מה שכבר עשו במפת הדרכים – הקלות בשטחים.

שמעון פרס: אדוני ראש הממשלה, הקלות בשטחים כבר עשינו הרבה פעמים.

שמעון פרס: זה מזכיר לי את האמא הזאת, שהיתה לה בת יחידה – התחתנה, התגרשה, התחתנה, התגרשה, עד שאחד השכנים אמר לה: איזו אם מוצלחת, בת יחידה וכל כך הרבה נחת.

שמעון פרס: פעם אחת – וכל כך הרבה הקלות אתה עושה.

שמעון פרס: פעם אחת עושים הקלות לדיג – הדגים בורחים.

שמעון פרס: פעם אחת עושים הקלות לעובדים – העובדים לא באים.

שמעון פרס: פעם אחת מורידים את הכיתור ושמים את הסגר, פעם אחת שמים את הסגר וקוראים לו כיתור, ואלה הן ההקלות.

שמעון פרס: אני רוצה להזכיר לך - -

גלעד ארדן: החתן שלנו - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

שמעון פרס: - - לפי מפת הדרכים היית צריך לעשות בפאזה הראשונה את הדבר הבא – במפת הדרכים שקיבלת – לעשות את כל הנחוץ כדי שתקום מדינה פלסטינית.

שמעון פרס: עשית את כל הנחוץ כדי שאבו-מאזן ייפול.

שמעון פרס: זו היתה תרומתך למדינה הפלסטינית.

שמעון פרס: היית צריך לסגת למצב של ספטמבר 2000 בשלב הראשון – דבר לא קרה.

שמעון פרס: לא היית צריך לנקוט פעולות שיפגעו - - -

איוב קרא: - - -

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון.

אהוד יתום: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, לא אקרא לך עוד פעם.

שמעון פרס: - - - פעולות שיפגעו באמון, לרבות גירוש או התקפות על אזרחים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אני קורא לך פעם ראשונה.

שמעון פרס: - - - התקפות על אזרחים, החרמה או הריסה של רכוש או של בתים פלסטיניים כאמצעי ענישה – או הקלה על הבנייה הישראלית.

אהוד יתום: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום.

שמעון פרס: אגב, מי שצריך לשפוט אם מפת הדרכים יצאה לפועל זו הרביעייה.

שמעון פרס: הרביעייה למשל שפטה שהגדר עומדת בניגוד למפת הדרכים.

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, סגן השר מיכאל רצון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל רצון, אולי אדוני לא מבין, כרגע מדבר ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה ישאל אותי, ואז אני אשאל.

ראובן ריבלין: האם אדוני מוכן לענות על שאלתו של השר אולמרט?

יצחק הרצוג: - - -

שמעון פרס: אני מסכים.

אהוד אולמרט: האם יש דבר אחד שהפלסטינים אשמים בו, או שהם לא במשחק?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שאלתך ברורה לראש האופוזיציה.

שמעון פרס: הפלסטינים אשמים בכך שהם לא הורידו את הטרור, אבל ספק אם אתה נתת להם את האפשרות לעשות את זה.

אהוד אולמרט: בכל זאת אני אשם.

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל רצון.

שמעון פרס: לפני שאגש לעיקר ההערות שלי, אני רוצה להעיר - - -

המשפטים יוסף לפיד: אתה הפטריוט - - -

ראובן ריבלין: שר המשפטים.

שמעון פרס: נו באמת, אתה הפטריוט הגדול, האמיץ והאדיר.

שמעון פרס: הלוא אתה יצאת נגד הגדר, אתה אמרת שהיא אסון – כשנשאלת בממשלה אמרת, והלכת, ועזבת ונהנית – ואתה מתפאר.

שמעון פרס: מה עשית?

שמעון פרס: איך אתה יושב בממשלה כשאתה אומר שעניין הגדר יביא עלינו אסון?

שמעון פרס: איפה אומץ הלב שלך?

שמעון פרס: מה אתה מטיף לי מוסר?

מיכאל איתן: אתה בנית את הגדר – אתה, אתה, אתה.

מיכאל רצון: שמעון פרס - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מיכאל רצון.

שמעון פרס: שלא יהיה ספק – אני חושב שצריך להכות בטרור ללא רחם.

שמעון פרס: על זה אין ויכוח.

שמעון פרס: אבל לא נתנו, לא לאבו-מאזן ולא לאבו-עלא, שום הזדמנות כזאת.

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: אדוני סגן השר, קשה לי לקרוא סגן שר לסדר.

ראובן ריבלין: עוד יותר יהיה קשה לי לקרוא שר לסדר.

שמעון פרס: היום קראתי ב"ג'רוזלם פוסט" שביוני אתה תעשה הסכם חד-צדדי, תצא מההיאחזויות, מההתנחלויות - -

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, מה הזעקות האלה?

שמעון פרס: - - -

ראובן ריבלין: רק רגע, אדוני יושב-ראש האופוזיציה.

שמעון פרס: - - ואיתם יתמוך בך.

שמעון פרס: ביוני.

שמעון פרס: חכו ליוני, חברים.

שמעון פרס: תתאפקו עד יוני.

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר, אדוני לא נמצא על הבמה עכשיו – הוא ויתר על זכות הדיבור.

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, אני לא אגיד לו שוב.

שמעון פרס: אל יתהלל חוגר כמגדר.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא.

עוזי לנדאו: - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר לנדאו.

דליה איציק: מה זה?

ראובן ריבלין: ממלא-מקום ראש הממשלה, עוד לא קרה דבר כזה – מה את צועקת ולא נותנת לי לעשות פה סדר?

שמעון פרס: מה שפגע בחוש ההומור שלי - - -

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, כבוד יושב-ראש האופוזיציה, רק רגע, אדוני ישמע לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, רק רגע.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש האופוזיציה - - -

מאיר פרוש: כל הבעיה היא - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני מדבר עכשיו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: יושב-ראש האופוזיציה, אם אדוני יפנה אישית לאנשים באולם הם יענו לו, ואני לא אוכל לשמור על הסדר.

ראובן ריבלין: אדוני ידבר אלי, אל האולם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מאיר פרוש: - - - הבעיה היא ששרון עשה נסיעות לחוץ-לארץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני קורא לך.

שמעון פרס: מה שאמר ראש הממשלה, ובאמת עורר בי את חוש ההומור, היה בעניין סוריה.

שמעון פרס: נדמה לי שיש עכשיו בטלוויזיה תוכנית שנקראת "יצאת צדיק".

שמעון פרס: מה הסיפור?

שמעון פרס: מישהו מוציא את התקע מהשקע ומזמין - - -

חיים אורון: דבר למיקרופון.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: אתם מפריעים הכי הרבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים, שמעו אותך כבר יותר מאשר את ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: בפעם הבאה נעשה חוק – להביא את חבר הכנסת נסים שייתן תשובות לכנסת.

שמעון פרס: "יצאת צדיק" – מה הסיפור?

שמעון פרס: מישהו מוציא את התקע מהשקע, מזמין אינסטלטור ורואה מה האינסטלטור אומר.

שמעון פרס: האינסטלטור אומר, אין חשמל, אין מים, הוונטילטור מקולקל, וזה פחות או יותר "יצאת צדיק" בעניין סוריה.

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אולי אדוני לא מבין את חוקי המשחק פה – אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

שמעון פרס: מה שצריך זה בסך הכול להכניס את התקע לשקע.

שמעון פרס: פעם נסע שמיר, כראש הממשלה, למדריד, והסכים עם אסד על 242 ועל 338.

שמעון פרס: אז לא היו עינויים, לא היו שבויים, לא היו תנאים.

שמעון פרס: מה קרה?

שמעון פרס: מאז התחילו כל העינויים?

שמעון פרס: אחר כך ראש ממשלה אחר, בנימין נתניהו, נסע ל"וואי פלנטיישן", וגם שלח ברוב רושם את לאודר לנהל משא-ומתן עם אסד.

שמעון פרס: מה קרה – לא היו עינויים?

שמעון פרס: לא היו שבויים?

שמעון פרס: לא היו בעיות?

שמעון פרס: אדוני ראש הממשלה, תכניס את התקע לשקע, תגיד, הוא רוצה לדבר - דבר.

שמעון פרס: מה אתה מפחד?

שמעון פרס: מה כל התירוצים האלה?

שמעון פרס: עם ירדן לא היו דברים כאלה?

שמעון פרס: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, היות שמותר בכנסת גם חוש הומור ורוח טובה - -

ראובן ריבלין: בהחלט.

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: כבוד ממלא-מקום ראש הממשלה, מכסת הערותיך נסתיימה, אין מה לעשות.

שמעון פרס: - - עכשיו אני רוצה לנתח יותר ברצינות מהי המדיניות של ראש הממשלה לפי תפיסתי.

מוחמד ברכה: - - -

ראובן ריבלין: אם לא תרעישו – תשמעו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני מבקש מכל אחד לשמור על שקט באזורו, ואז יהיה שקט באולם כולו.

ראובן ריבלין: לא בעולם כולו.

שמעון פרס: אגב, למזלי, מה שראש הממשלה רוצה ברצינות – הייתי אומר במשפט אחד – זה להקטין את הטרור ולהנציח את הסכסוך.

שמעון פרס: זה כל התוכן.

שמעון פרס: אין לו שום פתרון לסכסוך.

שמעון פרס: אם אנחנו מאשימים את הערבים שאין עם מי לדבר, הערבים יכולים לטעון, בממשלה הזאת אין על מה לדבר.

דניאל בנלולו: אתה מדבר בשמם.

אהוד יתום: לא, הוא מדבר על - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, מספיק.

שמעון פרס: אין על מה לדבר, במקום זה יש נתק.

שמעון פרס: אני שמעתי בהתרגשות רבה מאוד את דבריו של החבר אפלולו על החלום - - -

ראובן ריבלין: אפללו.

שמעון פרס: אפללו, סליחה.

שמעון פרס: לא אפלה אותו.

שמעון פרס: סליחה, אני לא התכוונתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, איש לא שומע אותך.

שמעון פרס: ובכן, מה החלום של הליכוד?

שמעון פרס: אני מבקש מהחבר אפללו את החלום הגדול.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד משהו על העניין הכלכלי.

שמעון פרס: שר האוצר אמר שיצאנו מהמיתון והתחלנו בצמיחה.

שמעון פרס: זה נכון לגבי 10% מתושבי ישראל, הם יצאו מהמיתון.

שמעון פרס: הם עשו רווחים עצומים מהריבית ומהעניינים הכספיים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

שמעון פרס: אבל, חבר הכנסת אפללו, בוא נשמע את החלום שלך.

שמעון פרס: 279,000 מובטלים, איזה חלום נהדר?

שמעון פרס: מיליון ו-320,000 אנשים מתחת לקו העוני - איזה חלום?

איוב קרא: - - - מה זה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא.

שמעון פרס: 618,000 ילדים מתחת לקו העוני - איזה חלום?

שמעון פרס: אני מקנא בך.

שמעון פרס: 150,000 תושבים סובלים מרעב; 300,000 תושבים בבתי-תמחוי - מתי זה היה?

שמעון פרס: זה חלום בלהות.

שמעון פרס: על זה אמר - - -

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון.

מיכאל רצון: 40,000 - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון.

דליה איציק: הוא כל הזמן מפריע, הוא סגן שר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצון, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ראובן ריבלין: עוד לא קרה בתולדות הכנסת שסגן שר יוצא מהאולם.

שמעון פרס: על זה אמר הנביא עמוס: העושקות דלים, הרוצצות אביונים, האומרות לאדוניהם הביאה ונשתה.

שמעון פרס: איזה חלום?

שמעון פרס: איך אתה לא מתבייש?

שמעון פרס: איך אתם לא מתביישים?

שמעון פרס: תנו פעם אחת תשובה רצינית לבתי-התמחוי, לרעב, לעוני, לסבל, לבושה שאתם הבאתם עלינו.

שמעון פרס: לא היה דבר כזה בישראל בכל תולדותיה.

שמעון פרס: לא היה אף בית-תמחוי אחד.

שמעון פרס: זו המצאה של החלום הגדול של הליכוד.

שמעון פרס: אתה מדבר על התנתקות, אין התנתקות.

שמעון פרס: לממשלה הזאת יש נתק, לא התנתקות.

גלעד ארדן: - - - איך הוא התמודד עם זה, תלמד אותן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, איש לא שומע אותך אפילו.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אדוני הוא על הסף.

שמעון פרס: נתק מהאנשים, נתק מהשטח, נתק מן העולם, נתק אדיר.

שמעון פרס: אתמול ראש הממשלה אמר שלא מדאיגה אותו הבעיה הדמוגרפית.

שמעון פרס: אני מלא קנאה.

שמעון פרס: איך זה לא מדאיג אותך?

שמעון פרס: בין הים לבין הירדן יש היום 5.1 מיליוני יהודים, 4.9 מיליוני לא-יהודים.

שמעון פרס: הם יתנדפו באוויר?

שמעון פרס: ייעלמו?

שמעון פרס: תעשה טרנספר?

קריאה: - - -

שמעון פרס: אמרתי - בין הים לבין הירדן.

אהוד אולמרט: 5.7 מיליוני יהודים - - -

מוחמד ברכה: לא, יש 400,000 שהם ישראלים לא-יהודים.

שמעון פרס: אני קורא את השנתון הסטטיסטי ולא את השעון של אולמרט.

ראובן ריבלין: לא, אנחנו לא מקיימים פה - - - חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: כבוד השר אולמרט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אולי אדוני לא מבין.

ראובן ריבלין: פשוט לא אפשרי לקיים פה את הישיבה.

שמעון פרס: אל תברחו, אתם יכולים לעשות התנתקות כדי לעשות רושם, אבל אתם לא יכולים לעשות נתק מהמציאות.

שמעון פרס: אין לכם תשובה.

שמעון פרס: טרנספר לא יעיל.

שמעון פרס: ואתה, עוד פעם לירדן אי-אפשר ללכת.

שמעון פרס: אין לכם תשובה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת מהליכוד, תהיו גם אתם צנועים.

שמעון פרס: לפני שלוש שנים הייתם 19 חברי כנסת, כמונו.

שמעון פרס: אבל מי יודע איפה תהיו בעוד שלוש שנים, תחזרו ל-19.

שמעון פרס: אל תתגאו, אין לכם במה.

דניאל בנלולו: היום קיבלת תשובה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, אדוני לא רוצה לשמוע מה שאני אומר לו.

יצחק הרצוג: מה אתה צועק?

יצחק הרצוג: זה לא רשות הדואר פה.

שמעון פרס: אחר כך ראש הממשלה אמר בצדק, ומותר לו, שיש לו חזון: תבוא עלייה גדולה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אני מכיר את שמך.

ראובן ריבלין: לא לדבר אתו, אני יודע מה שמך.

שמעון פרס: לצערי הרב, במקום עלייה גדולה התחילה ירידה קטנה.

שמעון פרס: אני אומר לך, ירידה היא פרי הנתק הזה מהמציאות, מהעובדות, מהחיים, מנאומים בהרצלייה והתעלמות בכנסת מהמציאות.

שמעון פרס: אתה צריך לשאול מדוע התחילה הירידה?

שמעון פרס: מי אשם בירידה?

שמעון פרס: האופוזיציה?

קריאה: אוסלו.

דניאל בנלולו: גם טרור.

ראובן ריבלין: מספיק, הוא שמע.

ראובן ריבלין: בנלולו, היתה לך קריאת ביניים טובה, הוא שמע.

ראובן ריבלין: לא צריך לחזור עליה.

ראובן ריבלין: כשיש קריאת ביניים טובה, אף אחד גם לא מעיר לך.

שמעון פרס: הטרור נפסק, לא?

שמעון פרס: אחר כך יש נתק מהקרקע.

שמעון פרס: אני רוצה לומר משהו לעניין הגדר.

שמעון פרס: אני תמכתי בגדר שהציע שר הביטחון בן-אליעזר, לאורך "הקו הירוק".

שמעון פרס: הגדר שעשו סביב ירושלים מוסיפה לישראל עוד 220,000 פלסטינים שלא מאושרים במיוחד.

שמעון פרס: תגידו לי, איפה יש כסף?

שמעון פרס: אתם רוצים לעשות גדר שהיא בהיריון סיפוחי, היא רוצה לספח שטחים.

שמעון פרס: מאיפה תיקחו כסף?

שמעון פרס: הגדר שבן-אליעזר התחיל היתה צריכה לעלות מיליארד וחצי, זו צריכה לעלות 4.5 מיליארדים.

שמעון פרס: ממי תיקחו את זה?

שמעון פרס: ממפעל ההזנה?

שמעון פרס: מקצבאות הילדים?

שמעון פרס: מקצבאות הנכים?

שמעון פרס: הלוא רזרבה אין, אדוני שר האוצר.

שמעון פרס: מה אתם מדברים, ולמי אתם מדברים, ובאיזה רצינות אתם מדברים?

שמעון פרס: זה התנתקות מהמציאות ולא התנתקות לשם יצירת מציאות אחרת.

איוב קרא: מזרח תיכון חדש.

שמעון פרס: אתם גם עושים נתק מהאזור.

שמעון פרס: אל תשחקו יותר מדי, אל תחשבו שאתם תעשו לפלסטינים 42%, תעשו גדר מסביב, וכל האזור ישתוק.

שמעון פרס: שר החוץ מסכן, כל הזמן מדליפים לו.

שמעון פרס: הוא מנסה לעשות משהו - טראח הדלפה.

שמעון פרס: אדוני שר החוץ, זה לא מהאופוזיציה.

שמעון פרס: תאמין לי, אנחנו לא ידענו על זה.

שמעון פרס: אני משתתף בצערך.

אופיר פינס-פז: משתתף בצער המדינה.

שמעון פרס: האזור משתנה, מה אני יכול לעשות?

שמעון פרס: בעירק יושבים היום האמריקנים והם לא יצאו, ואני בטוח שהם צודקים במאה אחוזים.

שמעון פרס: חברי הכנסת, אני רוצה לומר רק שתי מלים לגבי העבר.

שמעון פרס: לפי דעתי, האמריקנים הפציצו בפצצה גרעינית את הירושימה בגלל הקמיקאזים.

שמעון פרס: זה דבר נורא, 20, 30 טייסים יכולים להטביע צי שלם.

שמעון פרס: המתאבדים הם בגדר קמיקאזים.

שמעון פרס: הפעם הם משתמשים במטוסים של אחרים.

שמעון פרס: אני חרד ומזועזע כשאני חושב מה היה קורה חס ושלום אילו היה להיטלר נשק גרעיני לפני ארצות-הברית.

שמעון פרס: ארצות-הברית, בכל הכבוד לה, באה עכשיו לאזור הזה, שיש בו 65% מכל הטרור העולמי, ולא נותנת, לא לקמיקאזים ולא לנשק גרעיני.

שמעון פרס: ואני בטוח שהיא תישאר בעירק עד שיהיה שם סדר.

גדעון סער: אבל להפצצת הכור התנגדת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, לשבת.

ראובן ריבלין: תודה רבה, הקריאה הובנה ונשמעה.

יצחק הרצוג: היית בנוער-התחיה, מה אתה מדבר?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, אדוני לא מפריע.

ראובן ריבלין: אני לא אעיר לכם.

שמעון פרס: כן, אני לא מעיר.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד.

שמעון פרס: מה לעשות שלוב לא שמעה על ההערכות המדיניות שלנו, וקם קדאפי, איש משונה, ועשה דבר יוצא מהכלל; מה לעשות?

שמעון פרס: לאיזה חבילה להכניס אותו?

שמעון פרס: זה באמת מייאש, עוד מעט נישאר בלי אויבים.

שמעון פרס: תגידו, מה נעשה?

שמעון פרס: אחר כך קפריסין נכנסה לשוק המשותף, עוד מעט טורקיה תיכנס לאיחוד האירופי, והאיחוד האירופי יהיה שכן של סוריה ועירק.

גלעד ארדן: - - -

שמעון פרס: אני אומר לכם, העולם פועל נגדנו.

שמעון פרס: הוא לוחם בטרור, הוא לוחם בנשק הגרעיני, מה נעשה?

שמעון פרס: אנחנו נילחם כאן בערבים וכל העולם ימחא לנו כף, גם הערבים, וגם האנגלים וגם האמריקנים וגם הצרפתים?

שמעון פרס: תוציאו את זה מהראש – אי-אפשר לחיות מול העולם, מול האזור, מול המציאות – מול התקופה הקרובה.

שמעון פרס: ראש הממשלה, אתה מייצג באופן מזהיר את העבר שאיננו.

שמעון פרס: אתה מתעלם באופן מדאיג מהעתיד שבא לקראתנו.

שמעון פרס: אנחנו צריכים לפנות עם הפנים לעתיד, ולא לסרב לראות אותו – גם על הסיכויים שיש, גם על הערכים המוסריים, גם לא לשלוט על עם אחר, גם לא לדכא, גם לא לספר סיפורים על סיפוחים ועל גירושים – גירוש רוחות וגירוש אנשים – ועל מפות שאינן קיימות.

שמעון פרס: חזור למציאות, למען המדינה ולמען העם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא קל כאשר 97 חברי כנסת באולם וצריך לנהל את הישיבה.

ראובן ריבלין: אנא, עזרו לי.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, מערכת ההצבעה האלקטרונית קרסה בשל כיבוי החשמל, ולכן אני מבקש שנצביע בהרמת יד.

נסים זאב: אנחנו מבקשים הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: יש לכם 20 חתימות?

נסים זאב: כן.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש סיעת העבודה, האם גברתי רוצה הצבעה שמית?

דליה איציק: כן.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אדוני שר החוץ, אני אסביר למה אני מפעיל הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: ראשית, יש לי 20 חתימות.

ראובן ריבלין: שנית, חברי הכנסת רוצים לראות מי הצביע, כפי שאפשר לראות בהצבעה אלקטרונית.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הודעת ראש הממשלה, כפי שנמסרה לכנסת.

אבשלום וילן: איזו הודעה?

אבשלום וילן: מה היה בהודעה?

ראובן ריבלין: אם לא היית מפריע, וילן, ודאי היית שומע מה שהוא אמר.

ראובן ריבלין: זאת הודעתו – זאת הודעה בעי"ן.

ראובן ריבלין: נא לקרוא את השמות.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - אינה נוכחת רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - בעד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - אינו נוכח דוד אזולאי - נגד ישראל אייכלר - אינו נוכח דליה איציק - נגד אפי איתם - בעד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - אינו נוכח בנימין אלון - אינו נוכח טלב אלסאנע - נגד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - בעד אורי יהודה אריאל - אינו נוכח זאב בוים - בעד אברהם בורג - נגד נעמי בלומנטל - בעד בנימין בן-אליעזר - נגד אלי בן-מנחם - נגד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - אינו נוכח

חיים אורון: פרצה מגפת שפעת בקואליציה?

חיים אורון: מה קרה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, דאגתך לאופוזיציה ממש נוגעת ללב.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רומן ברונפמן - אינו נוכח רוני בריזון - בעד ויקטור בריילובסקי - בעד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - אינו נוכח ענבל גבריאלי - אינה נוכחת מיכאל גורלובסקי - אינו נוכח זהבה גלאון - אינה נוכחת גילה גמליאל - אינה נוכחת משה גפני - נגד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - אינו נוכח חמי דורון - בעד אברהם הירשזון - אינו נוכח צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - אינו נוכח יצחק הרצוג - נגד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - נגד נסים זאב - נגד יצחק וקנין - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - בעד יחיאל חזן - בעד רשף חן - בעד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד שאול יהלום - בעד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - בעד דני יתום - נגד איתן כבל - נגד אילנה כהן - אינה נוכחת אליעזר כהן - אינו נוכח אמנון כהן - אינו נוכח יצחק כהן - נגד רן כהן - אינו נוכח משה כחלון - בעד חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח אתי לבני - בעד ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - אינו נוכח יצחק לוי - בעד אילן ליבוביץ - בעד יעקב ליצמן - נגד עוזי לנדאו - בעד יוסף לפיד - בעד עסאם מח'ול - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - אינו נוכח עמרם מצנע - נגד יעקב מרגי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - נגד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - בעד מרינה סולודקין - בעד ניסן סלומינסקי - בעד אפרים סנה - נגד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד אברהם פורז - בעד אופיר פינס-פז - נגד גילה פינקלשטיין - בעד מאיר פרוש - נגד יוסף פריצקי - אינו נוכח שמעון פרס - נגד יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - נגד איוב קרא - בעד אברהם רביץ - נגד ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - נגד אהוד רצאבי - בעד מיכאל רצון - בעד אברהם בייגה שוחט - נגד יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - בעד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - נגד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - נגד האם יש מישהו באולם שלא הצביע או לא קראו בשמו?

אריה האן: אין.

אריה האן: תודה רבה.

יוסי שריד: - - -

אהוד אולמרט: קשה היה לי לשמוע ששמעון פרס אומר מעל דוכן הכנסת - - - הם לא הפסיקו את הטרור אבל אתם לא המשכתם - - - זה מה שאמר שמעון פרס.

יצחק הרצוג: הוא לא אמר את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מזכיר לכם שאולם המליאה אינו אולם ועידה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, פה זה ישיבת ועדה?

ראובן ריבלין: מה זה, דו-שיח?

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בעיצומה של ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מכריז על התוצאות - - -

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, ההאשמה העיקרית של הפלסטינים - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, העניין הסתיים בהצבעה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: בעד הודעת ראש הממשלה - 51, נגד - 39.

ראובן ריבלין: אני קובע שהודעת ראש הממשלה נתקבלה.

אופיר פינס-פז: אנחנו 52 - - -

ראובן ריבלין: לא כתוב שצריך רוב מוחלט.

ראובן ריבלין: מספיק רוב הנוכחים.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", כרך 199, עמ' 9747.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הודעת יושב-ראש ועדת הכלכלה על החלת דין רציפות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלום שמחון, בבקשה.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהתאם לסמכותה על-פי חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג-1993, החליטה ועדת הכלכלה בישיבתה ביום כ"ט בכסלו התשס"ד, 24 בדצמבר 2003, להודיע על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 57) (הגדלת עונש המינימום בגרימת מוות בנהיגה רשלנית), התשס"ג-2002 - הצעות חוק הכנסת מס' 9.

שלום שמחון: עניינה של הצעת החוק בהעלאת רף הענישה בעבירות של גרימת מוות בנהיגה רשלנית וקביעת עונשי מינימום של שישה חודשי מאסר.

שלום שמחון: אציין כי הממשלה החליטה להסכים להחלת דין רציפות על הצעת חוק זו, שהיא הצעת חוק של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

שלום שמחון: אני מבקש מחברי הכנסת החלת דין רציפות.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, סיעות הבית יכולות להגיש תוך 14 יום התנגדות להחלת הרציפות.

ראובן ריבלין: אם לא תוגש התנגדות - אנחנו נחיל את הרציפות.

ראובן ריבלין: אם תוגש התנגדות - אנחנו נצביע על ההתנגדויות.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: שאילתא לשר המדע.

ראובן ריבלין: כבוד השר יעלה על הדוכן וישיב על שאילתא מס' 927, של חבר הכנסת יעקב ליצמן: המדענים הראשיים במשרדי הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן כרגיל נוכח, והוא יוכל לשאול שאלה נוספת לאחר שאדוני ישיב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן שאל את שר המדע והטכנולוגיה ביום כ"ב בכסלו התשס"ד (17 בדצמבר 2003):

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם בכל משרד ממשלתי יש מדען ראשי, ואם כן – מדוע?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: האם יפעל משרדך לאיחוד פעילויות המדע, ואם כן – כיצד?

ראובן ריבלין: שר המדע והטכנולוגיה אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, במענה על שאילתא מס' 927, של חבר הכנסת יעקב ליצמן, אני מתכבד להשיב: 1.

ראובן ריבלין: בישראל קיימות שלוש מערכות מחקר ופיתוח אזרחיות עיקריות: מערכת המחקר האקדמי, המתמקד בעיקר במחקר בסיסי בלתי מוכוון; מערכת המו"פ התעשייתי, המונע על-ידי כוחות השוק; ומערכת המו"פ הממשלתי, התורם ישירות לאיכות החיים ולרווחת הציבור לדורותיו, לא רק דרך מדדים כלכליים-משקיים מובהקים.

ראובן ריבלין: שתי המערכות הראשונות עצמאיות באופן פעילותן ואילו השלישית מתקיימת בהתאם להכוונת הממשלה ועל-פי צרכיה.

ראובן ריבלין: המו"פ הציבורי הממשלתי הוא בעיקרו מו"פ יישומי מוכוון למילוי תפקידי הממשלה ולטובת האזרח.

ראובן ריבלין: הוא נועד לתרום לשימור עתידה החברתי והכלכלי של מדינת ישראל ולהעלאת כלכלתה על פסי צמיחה במקומות שבהם לא ניתן לסמוך על כוחות השוק.

ראובן ריבלין: המו"פ הממשלתי נדרש לראייה לטווח רחוק ולשמש כלי עזר לממשלה במילוי תפקידיה, לכן הוא חייב להיות מוכוון על-ידי הממשלה ולא תלוי בכוחות השוק.

ראובן ריבלין: לשאלתך, המשרדים הממשלתיים שבהם קיים מדען ראשי הם התמ"ת, ביטחון פנים, חקלאות ופיתוח הכפר, קליטת העלייה, החינוך, התרבות והספורט, הביטחון, איכות הסביבה, הבריאות והתשתיות הלאומיות; כמו כן, במשרד התקשורת פועל סגן מדען ראשי הנמצא תחת אחריות שר התמ"ת.

ראובן ריבלין: מינוי המדענים הראשיים במשרדי הממשלה השונים נקבע על-פי החלטות ממשלה; הראשונה בהן, מט/5, התקבלה ביום 3 באוגוסט 1969.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: ב-25 בדצמבר 2000 התקבלה החלטת ממשלה מט/13 בדבר הקמת פורום מדענים ראשיים בראשות שר המדע.

ראובן ריבלין: בין היתר נאמר בהחלטה: "ככלל המדענים הראשיים במשרדי הממשלה יקיימו את פורום המדענים הראשיים כגוף מתאם מקצועי של המחקר הממשלתי, למעט מו"פ ביטחוני - - -".

ראובן ריבלין: לפי החלטה זו, פורום המדענים הראשיים הוא הגוף המתאם בין מרכזי המו"פ הממשלתיים האזרחיים בנושאים שונים, לרבות נושאי מחקר, מטרות ונהלים.

ראובן ריבלין: בפורום המדענים הראשיים חברים המדענים הראשיים של משרדי הממשלה ומנהלי יחידות מחקר ממשלתיות, לרבות ראש מינהל המחקר החקלאי וראש מינהל המחקר למדעי האדמה במשרד התשתיות הלאומיות.

ראובן ריבלין: מכך עולה שקיימת פעילות תיאום רציפה בין המדענים הראשיים באמצעות הפורום, וזאת לצד הפעילויות הנגזרות על-פי העניין.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, שאלה נוספת.

ראובן ריבלין: עוד לא תפס שר את חבר הכנסת ליצמן בשאילתא שהוא הגיש והוא לא היה נוכח.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, השאלה שלי היתה אם לא כדאי לרכז את כל הסמכויות וגם את התקציבים של משרדי הממשלה תחת משרד המדע והטכנולוגיה, כדי שיהיו כפופים לשר אחד ולא יהיו פזורים בכל משרדי הממשלה.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה יחסוך כוח-אדם ויביא לריכוז.

יעקב ליצמן: לדעתי, הרבה פעמים קורה שכמה משרדים דנים כמעט בתוכן זהה ובאותם נושאים.

יעקב ליצמן: לכן, אם רוצים לחסוך ואם יש משרד מדע וטכנולוגיה, לדעתי צריך לרכז את כולם, לרבות התקציבים שלהם, לרבות המו"פ, במשרד המדע.

מל פולישוק-בלוך: זה רעיון טוב.

אליעזר זנדברג: ראשית, אני רוצה להודות לחבר הכנסת ליצמן, שגם בדיונים שקיימנו על סקירת פעילות משרד המדע, במסגרת ההכנה לתקציב של שנת 2004, גילה בקיאות ועניין רב בפעילות.

אליעזר זנדברג: אני חייב לומר שיש תיאום, ולכן הדגשתי והסברתי ופירטתי את מערכת התיאום שתמנע כפילויות.

אליעזר זנדברג: אני מעריך, שאם יש כפילויות, הן בשוליים.

אליעזר זנדברג: הרעיון שהכול ירוכז במשרד המדע, חבר הכנסת ליצמן - אני האחרון שיבוא ויאמר שזאת לא הדרך הנכונה.

אליעזר זנדברג: אני חושב שאם נסתכל ריאלית בדרך שבה הממשלה פועלת זה זמן רב - ויש משמעות לדרכים שבהן דברים נעשים - צריך לבחון את הדברים לאורך פרק זמן.

יעקב ליצמן: אני מצפה משרי שינוי ומחברי הכנסת של שינוי שיתמכו בהצעה שלי.

אליעזר זנדברג: אני חושב ומקווה שתהיה לכך גם תמיכה.

אליעזר זנדברג: אני מניח שבמהלך הזמן נוכל לדון לגופו של עניין גם בעניין הזה.

אליעזר זנדברג: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת הנמצאים, אני מבקש מכם רק לעזור לי לפני שאני נועל את הישיבה.

ראובן ריבלין: אלה שיושבים על מקומותיהם, אני מפעיל את ההצבעה, נא תצביעו במקומותיכם, אני רוצה לעשות ניסוי.

ראובן ריבלין: אתם יכולים להצביע על מה שאתם רוצים - בעד, נגד, נמנע, רק להצביע.

ראובן ריבלין: אפשר אפילו להצביע פעמיים.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק האחריות לפיצוי נזקי זיהום בשמן, התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת הכלכלה.

אריה האן: תודה.