ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה השנייה של הכנסת השש-עשרה, 2003-02-18 00:00

שמעון פרס: חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

שמעון פרס: היום יום שלישי, כ"ז באדר א' התשס"ג, 18 בפברואר 2003.

שמעון פרס: אני מבקש מחברי הכנסת לקום.

שמעון פרס: בפגרת הבחירות הלכו לעולמם שני חברי כנסת לשעבר: שמעון גרידי ודוד שטרן, זיכרונם לברכה.

שמעון פרס: נכבד את זכרם בקימה לדקה דומייה.

שמעון פרס: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרם של המנוחים.

שמעון פרס: )

שמעון פרס: שמעון גרידי, זיכרונו לברכה, הוא בן נאמן וגאה לעדה התימנית המפוארת.

שמעון פרס: שיבת ציון של בני הקהילה העתיקה מכנף תימן והיאחזותה בארץ היא שלשלת של סיפורי גבורה ומסירות לעם ולארץ.

שמעון פרס: שמעון היה אחת החוליות הראשונות והחזקות שבה.

שמעון פרס: כל ימיו היה שמעון גרידי יהודי שורשי וגא, מופת של אדם ציוני בכל רמ"ח איבריו.

שמעון פרס: תחושת ייעוד והרגשת שליחות ליוו את כל מהלך חייו הארוכים.

שמעון פרס: הוא נמנה עם אנשי בראשית של הכנסת, שבה הוא כיהן כחבר הכנסת השנייה.

שמעון פרס: עם מותו נפרדנו מאדם יקר, בר-אוריין, אחד מהצנועים והחשובים בעדה התימנית.

שמעון פרס: לכם, בני המשפחה, למוקיריו ולידידיו, אני שולח תנחומים ביגונכם.

שמעון פרס: חברי הכנסת, בשבוע שעבר הלך מאתנו, והוא שבע ימים ושנים, חבר הכנסת התשיעית דוד שטרן, זיכרונו לברכה.

שמעון פרס: מצוות יישוב ארץ-ישראל היתה מרכיב חשוב בחייו של דוד שטרן, והוא ראה אותה דרך אמת הבניין שאחז בידיו.

שמעון פרס: הוא היה אדם נמרץ ומעשי, ידוע בהגינות הליכותיו.

שמעון פרס: דוד שטרן עלה לארץ מפולין בעקבות אחיו הבכור אברהם "יאיר" שטרן ז"ל, לאחר שסיים את לימודיו בטכניון בצ'כיה.

שמעון פרס: הוא עבד כפועל חקלאי במושבות, ועד מהרה התמסר לאהבתו הגדולה – מלאכת הבניין.

שמעון פרס: במרוצת הזמן כיהן כנשיא מרכז הקבלנים ויושב-ראש המועצה המייעצת לשר הבינוי והשיכון.

שמעון פרס: במישור הציבורי פעל דוד שטרן במוסדות כלכליים ונמנה עם מקימי לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.

שמעון פרס: הוא שאף ופעל במרץ למען יהיה ענף הבנייה מקצוע שצעירים יתגאו בו, אבל המציאות אכזבה אותו לא מעט.

שמעון פרס: דוד שטרן היה חבר בפלוגות הגיוס של בית"ר, ובשנת 1939 נבחר לנציב בית"ר בארץ.

שמעון פרס: לאחר רצח אחיו "יאיר" עצרו אותו השלטונות הבריטיים והוא נכלא במחנות לטרון ועתלית.

שמעון פרס: היה חבר בתנועת החרות ונבחר מטעם הליכוד לכנסת התשיעית.

שמעון פרס: דבריו בנושאים כלכליים, תחום שבו היה חריף ובקיא, נשמעו בכנסת בקשב רב.

שמעון פרס: הוא היה איש רעים להתרועע, עם כל חברי הכנסת, ללא הבדל מפלגה או סיעה.

שמעון פרס: יהי זכרו ברוך.

שמעון פרס: אני מבקש מיושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת גדעון סער, לעלות לדוכן כדי להביא לאישור את הרכב הוועדה המסדרת הזמנית.

שמעון פרס: גדעון, בדרך כלל חבר כנסת חדש, מברך אותו מי שבא אחריו, אבל היות שאחריך יש הצבעה, אני מברך אותך מראש, ואני מאחל לך שתנווט את הוועדה המסדרת באותו כשרון שבו ניהלת את הממשלה כמזכירה.

גדעון סער: תודה רבה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נציגי הסיעות לכנסת השש-עשרה התכנסו והציעו הרכב של ועדה מסדרת, אשר עליה יוטל להציע הרכב של ועדות הכנסת על מנת שהכנסת תוכל להתחיל לתפקד בצורה סדירה.

גדעון סער: סעיף 2א(ב) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994, קובע לאמור: "הייצוג בוועדה המסדרת יהיה לפי גודלן היחסי של הסיעות, ובלבד שלכל סיעה בת ארבעה חברים או יותר יהיה נציג בוועדה המסדרת; סיעה שאין לה נציג בוועדה המסדרת רשאית להודיע לוועדה כי אחד מחבריה ישמש משקיף מטעמה בוועדה; למשקיף כאמור לא תהיה זכות הצבעה בוועדה".

גדעון סער: על סמך האמור לעיל לא יכלול הרכב הוועדה את הסיעות חד"ש, עם אחד, בל"ד, ישראל בעלייה, שממילא תבוא למיזוג עם סיעת הליכוד מייד כאשר ועדת הכנסת תתחיל בפעילותה, ורע"ם, שסיעותיהן מונות פחות מארבעה חברי כנסת.

גדעון סער: ההרכב המוצע לוועדה המסדרת מוסכם על דעת כל הסיעות, והוא כדלקמן - הוועדה המסדרת תמנה 26 חברים: לסיעת הליכוד תשעה חברי הכנסת – גדעון סער, ראובן ריבלין, זאב בוים, מיכאל איתן, נעמי בלומנטל, יעקב אדרי, יחיאל חזן, גלעד ארדן, דני בנלולו.

גדעון סער: לסיעת העבודה-מימד חמישה חברי הכנסת – חיים רמון, בייגה שוחט, דליה איציק, אפרים סנה, אופיר פינס-פז.

גדעון סער: לסיעת שינוי ארבעה חברי הכנסת – אברהם פורז, יהודית נאות, יוסף פריצקי, אליעזר מודי זנדברג.

גדעון סער: לסיעת ש"ס שלושה חברי הכנסת – אמנון כהן, יצחק כהן, נסים דהן.

גדעון סער: לסיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו שני חברים – יורי שטרן ואורי יהודה אריאל.

גדעון סער: לסיעת מרצ חבר כנסת אחד – חברת הכנסת זהבה גלאון.

גדעון סער: לסיעת המפד"ל חבר כנסת אחד – זבולון אורלב.

גדעון סער: לסיעת יהדות התורה חבר כנסת אחד – חבר הכנסת משה גפני.

גדעון סער: המשקיפים בוועדה מטעם הסיעות, בהתאם לחוק - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרת כל הסיעות.

גדעון סער: אמרתי את כל הסיעות המונות יותר מארבעה חברי כנסת.

גדעון סער: המשקיפים בוועדה המסדרת מטעם הסיעות, בהתאם לחוק, יהיו כדלקמן:

גדעון סער: מסיעת חד"ש – מוחמד ברכה; מסיעת עם אחד – דוד טל; מסיעת בל"ד – עזמי בשארה; מסיעת רע"ם – עבד-אלמאלכ דהאמשה; מסיעת ישראל בעלייה – יולי אדלשטיין.

גדעון סער: יושב-ראש הוועדה המסדרת יהיה עבדכם הנאמן, גדעון סער.

גדעון סער: אבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו.

שמעון פרס: מי בעד?

שמעון פרס: מי נגד?

שמעון פרס: הצבעה בעד ההצעה בדבר הרכב הוועדה המסדרת – רוב נגד – אין ההצעה בדבר הרכב הוועדה המסדרת נתקבלה.

שמעון פרס: ההרכב אושר פה-אחד.

שמעון פרס: אתה מוכן להציג את ההרכב הזמני של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון?

שמעון פרס: זה לא מחייב הצבעה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, הוועדה המסדרת החליטה, כאמור, לבחור שתי ועדות זמניות - לענייני כספים ולענייני חוץ וביטחון, זאת עד לבחירתן של ועדות קבועות על-ידי הכנסת.

גדעון סער: להלן הרכבן של הוועדות: בוועדת הכספים הזמנית יכהנו 17 חברים: מטעם סיעת הליכוד שישה חברים - ישראל כץ, חיים כץ, איוב קרא, גילה גמליאל, רוחמה אברהם ואלי אפללו.

גדעון סער: מטעם סיעת העבודה-מימד שלושה חברים - שלום שמחון, אברהם בייגה שוחט ואיתן כבל.

גדעון סער: מטעם סיעת שינוי - החברים אליעזר מודי זנדברג ויוסף פריצקי.

גדעון סער: מטעם סיעת ש"ס - יצחק וקנין ואמנון כהן.

גדעון סער: מטעם סיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו - מיכאל נודלמן.

גדעון סער: מטעם סיעת מרצ - אבשלום וילן.

גדעון סער: מטעם סיעת המפד"ל - זבולון אורלב.

גדעון סער: מטעם סיעת יהדות התורה - יעקב ליצמן.

גדעון סער: בוועדת החוץ והביטחון הזמנית יהיו 17 חברים: מטעם סיעת הליכוד - יובל שטייניץ, זאב בוים, מיכאל רצון, מגלי והבה, אהוד יתום ומשה כחלון.

גדעון סער: מסיעת העבודה-מימד – עמרם מצנע, בנימין בן-אליעזר ושמעון פרס.

גדעון סער: מסיעת שינוי – יוסף טומי לפיד ויהודית נאות.

גדעון סער: מסיעת ש"ס – נסים זאב ויצחק כהן.

גדעון סער: מסיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו – אורי יהודה אריאל.

גדעון סער: מסיעת מרצ – יוסי שריד.

גדעון סער: מסיעת המפד"ל – שאול יהלום.

גדעון סער: מסיעת יהדות התורה – הרב אברהם רביץ.

שמעון פרס: אופיר פינס רוצה לשאול אותך שאלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול לפני ההצבעה.

גדעון סער: אין הצבעה.

גדעון סער: כידוע לך, זו הודעה.

אופיר פינס-פז: החברים מסיעת העבודה-מימד הם מתן וילנאי, חיים רמון ואפרים סנה.

שמעון פרס: היות שזה לא מובא להצבעה, אולי תבוא בדברים עם יושב-ראש הוועדה המסדרת, כדי להסדיר זאת.

גדעון סער: לי נמסרו השמות מטעם הסיעות האחרות ממזכירות הכנסת, ואני מניח שאלה השמות שמסרה סיעת העבודה-מימד.

גדעון סער: ודאי תוכלו להחליף את נציגיכם.

אליעזר זנדברג: מה עם ממלאי-מקום?

גדעון סער: הוועדה המסדרת לא החליטה על ממלאי-מקום בשלב זה.

גדעון סער: נקבע שיהיה דיון נוסף בעניין הזה.

שמעון פרס: צריך לזכור שזה מינוי זמני, ויש מקום לתיקון .

שמעון פרס: חברי הכנסת, עסקנו הרבה בשטחים ולא מספיק במדע ובטכנולוגיה.

שמעון פרס: בכנסת היתה ועדה לענייני מדע בראשותה של חברת הכנסת ענת מאור, והיא עבדה יפה מאוד.

שמעון פרס: חבר הכנסת מודי זנדברג עמד להעלות את נושא ההתפתחות המדעית החדשה בכנסת היוצאת.

שמעון פרס: חשבתי שבטרם קמה הממשלה, יהיה זה נכון לפתוח את הדיון בכנסת בנושא הזה.

שמעון פרס: תפקיד המדע בחיינו אינו עניין עתידני ואינו בדיוני.

שמעון פרס: הוא ממשי.

שמעון פרס: הוא כבר מפכה בכל זרמי חיינו.

שמעון פרס: למעשה, המדע ויישומו הטכנולוגי היו למפרנס החדש של האנושות.

שמעון פרס: הוא הולך ומחליף את האדמה ואוצרותיה כמשאב העיקרי של הכלכלה המודרנית.

שמעון פרס: כניסת המדע לחיינו כבר שינתה את פני המשק העולמי והמדיניות הבין-לאומית.

שמעון פרס: למדע אין גבולות, ועל כן הכלכלה הפכה להיות גלובלית.

שמעון פרס: את הטכנולוגיה אי-אפשר לכבוש בצבאות לאומיים, ועל כן גם האסטרטגיה הפכה להיות חובקת תבל.

שמעון פרס: המלחמות בהיסטוריה היו בעיקר סביב טריטוריות, מתוך הצורך להגן עליהן או להרחיבן.

שמעון פרס: מטרת המלחמה של ימינו, המנוהלת על-ידי ארגוני טרור, היא למנוע את כניסת המדע כמרכיב המשנה סדרי-יום מיושנים.

שמעון פרס: הטכנולוגיה אינה עניין טכני גרידא, היא אינה אוסף של מכשירים ומתכות גרידא.

שמעון פרס: היא דורשת שורה ארוכה של ערכים ויחסים: היא מחייבת שקיפות.

שמעון פרס: הון סיכון לא יושקע במקומות שבהם קיימת הנהלת חשבונות שקרית.

שמעון פרס: היא מחייבת פתיחות לעולם, שכן השפע הוא עולמי, והעוני הוא לאומי.

שמעון פרס: היא מחייבת כיבוד האמת, שכן אין מדע שקרי או שקר מדעי.

שמעון פרס: היא מחייבת דמוקרטיה, גם כדי לאפשר את חופש המחקר.

שמעון פרס: ההשפעה הפוליטית של המדע המודרני עולה על ההשפעה האידיאולוגית של האתמול.

שמעון פרס: אין יותר מערב ומזרח אידיאולוגיים, או צפון ודרום כלכליים.

שמעון פרס: הגדולות שבמדינות המאוכלסות, סין והודו, נכנסות עתה לעולם המודרני, כמו שורה ארוכה של מדינות בחמש היבשות של תבל.

שמעון פרס: בישראל המדע המודרני הוא בבחינת פיצוי על קוטן השטח.

שמעון פרס: ישראל מפיקה מהטכנולוגיה החדשה יותר משהיא מפיקה מהחקלאות ומהחרושת גם יחד.

שמעון פרס: זהו שינוי דרמטי בהיסטוריה של העם היהודי, שתמיד היה קטן בשטחים.

שמעון פרס: המדע והטכנולוגיה פותחים לכלכלה ולחברה הישראלית אופקים חדשים, מעבר למגבלות השטח הגיאוגרפי המצומצם שלנו.

שמעון פרס: בסופו של דבר הטרור הריאקציוני יחלוף מהמזרח התיכון, וגם האזור שלנו ייפתח ויתפתח כפי שנפתחות ומתפתחות והולכות סין והודו, שלא לדבר על אירופה וארצות-הברית.

שמעון פרס: אנו עומדים כבר היום ערב פריצת דרך.

שמעון פרס: אנו עומדים בפני ממד חדש במדע, שנקרא ננו-טכנולוגיה.

שמעון פרס: מה שעשתה פצצת האטום לאסטרטגיה הצבאית תעשה בעתיד הננו-טכנולוגיה לאסטרטגיה האזרחית.

שמעון פרס: פצצת האטום היא ביסודו של דבר התנגשות בין שני ריכוזים גרעיניים במהירות מסוימת, וכתוצאה מזה שחרור אנרגיה אדירה שהסתתרה במבנה הגרעיני.

שמעון פרס: ננו-טכנולוגיה היא סידור חדש בין מבנים גרעיניים ומבנים של מולקולות, המאפשר ליצור חומרים חדשים, ממדים חדשים, שיטות חדשות, מנועים חדשים, שכמוהם לא ידע העולם קודם לכן.

שמעון פרס: ננו הוא החלק המיליון של המילימטר.

שמעון פרס: הוא החלק ה-100,000 משיעור גודלה של שערה אחת מראשו של האדם.

שמעון פרס: ביוונית ננו הוא גמד, ננס.

שמעון פרס: עד עכשיו בנינו מחומרים גדולים – עץ, ברזל, עפר.

שמעון פרס: עכשיו עברנו לדברים שאינם נראים לעין – לננסות טכנולוגית.

שמעון פרס: אפשר יהיה ליצור מחשבים בגודל ראש סיכה; מנועים שכמעט שאינם נראים בעין רגילה; מתכות חדשות, שהן כל כך דקות, עד שהן דורשות מעט אנרגיה כדי להניען.

שמעון פרס: אפשר יהיה "לטייל" בגופו של האדם ולסלק ממנו מחלות ועיוותים.

שמעון פרס: אפשר יהיה להגיע למעמקים שלא ידענו כמוהם, או לגבהים שלא העזנו לחלום עליהם.

שמעון פרס: אפשר יהיה להתפיל מים, להגן על פירות וירקות, לתפור בגדים שיתמודדו עם חום וקור.

שמעון פרס: אפשר יהיה לייצר באופן דיגיטלי.

שמעון פרס: אולי אפשר יהיה להקים יחידות צבאיות ללא חיילים, כפי שיש כבר היום מטוסים ללא טייסים.

שמעון פרס: העולם נכנס עתה לתחום הננו בגדול.

שמעון פרס: מיליארדי דולרים מוקדשים למחקר הזה, והרבה מדינות מצטרפות למחקר החדש הזה.

שמעון פרס: אסור שישראל תפגר אחרי מאמץ אדיר זה.

שמעון פרס: חברי הכנסת, לפני 45 שנה היתה לי ההזדמנות, תחת מנהיגותו החד-פעמית של דוד בן-גוריון, לנסות וליצור אופציה גרעינית במדינת ישראל.

שמעון פרס: רבים הסתכלו על המאמץ הזה בגיחוך.

שמעון פרס: היום אנו מבינים את חשיבותו.

שמעון פרס: הננו הוא המשך מדיניות הגרעין במובן הקונסטרוקטיבי של המלה, ועל ישראל שוב לעשות מאמץ עליון ולהצטרף למגמה החדשה הזאת בעולם, כדי לתפוס מקום בשורה הראשונה שלה.

שמעון פרס: מצב המחקר, מצב מכוני המחקר ומצב האוניברסיטאות אינו טוב.

שמעון פרס: המצוקה הכלכלית פגעה בכושר התרומה שלהם.

שמעון פרס: עלינו לעשות מאמץ לאומי עליון כדי לתקן את המעוות.

שמעון פרס: אני מאמין שאפשר לגייס כספים לפרויקט מדעי לאומי זה ממקורות ממשלתיים, ציבוריים ותעשייתיים, ולאפשר לאוניברסיטאות, למכוני המחקר ולתעשיות להיכנס בהקדם לעולם הננו הזה, המבטיח יכולות עסקיות למשק העולמי ולמשק שלנו.

שמעון פרס: זה ייתן תעסוקה למדענים.

שמעון פרס: בעתיד, כתוצאה ממחקר מוצלח ייווצרו מקומות עבודה בתעשייה.

שמעון פרס: זה יכול להביא לעלייתם של מדענים נוספים, וכדי לעשות זאת אנו זקוקים לצוותים מאומנים, סטודנטים מצטיינים, תשתיות ומעבדות, מכשירים חדשים ותיאום מאמץ כדי ליצור מאסה קריטית, מימון חדש, שיתוף פעולה בין התעשייה לאקדמיה, מיקוד והכנת הציבור לחשיבות המאמץ הזה.

שמעון פרס: חשבתי שהדיון הזה יהיה גם הצדעה לזכרו של אילן רמון, קצין שסיכן חייו פעמיים - פעם בהגנה בפני סכנה גרעינית ופעם בפילוס דרך מדעית.

שמעון פרס: אילן, שהמריא עם חבריו לגלות כמוסות בגבהים חדשים - הוא שילם בחייו כדי לפלס דרך חדשה זו, שנועדה להעשיר את חיינו בידע ובאפשרויות שלא ידענו עליהם עד עכשיו.

שמעון פרס: הוא שילם בחייו כדי שחיי אנשים רבים בעתיד יהיו טובים יותר, עשירים יותר ומשכילים יותר.

שמעון פרס: אני מבקש משרת החינוך, התרבות והמדע- -

לימור לבנת: - - הספורט.

שמעון פרס: - - חברת הכנסת לימור לבנת, לשאת את דברה.

שמעון פרס: אחריה ידבר חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת השש-עשרה, זו הזדמנות לברך את הכנסת ביום חגה או בשבוע חגה, בשבוע שבו שוב הדמוקרטיה הישראלית בוחרת כנסת חדשה זו הפעם השש-עשרה, וזו הזדמנות מיוחדת לברך את חברי הכנסת החדשים שמצטרפים - למעשה, הצטרפו אתמול - לבית הזה ולאחל להם הצלחה רבה במילוי תפקידם ובעבודה רצינית שאני מאמינה שכל אחד מהם וכל אחת מהן ישקיעו.

לימור לבנת: אני רוצה להודות ליושב-ראש, חבר הכנסת שמעון פרס, על החלטתו לפתוח את דיוני הכנסת השש-עשרה ולבחור את הנושא של מדע וטכנולוגיה במאה ה-21.

לימור לבנת: הטכנולוגיה היא תרגום המדע לשימושים המביאים רווחה לאדם.

לימור לבנת: החידושים הטכנולוגיים מבוססים על המצאה, כמו המצאת הגלגל, או על תגלית, למשל הפניצילין, שהתבסס על גילוי תכונות העובש לחיסול חיידקים, או על פיתוח, כמו למשל הטלפון הסלולרי.

לימור לבנת: בראשית ההיסטוריה האנושית היתה הטכנולוגיה מבוססת על המצאות, והתפתחה במקביל ואפילו לפני המדע.

לימור לבנת: אחר כך, עם גיבוש השיטה המדעית ומיסוד הליכי רכישת הידע והפצתו, עבר הדגש לחידושים טכנולוגיים המבוססים על תגליות, למשל מכשירי לייזר.

לימור לבנת: המהפכה הטכנולוגית של המאה ה-20 התבססה רובה ככולה על פיתוח, כלומר הגדרת יישום המבוסס על צורך או על שוק ופעולה שיטתית ליישום ידע כדי לענות לשימוש המוגדר.

לימור לבנת: מקובל ומוכר המודל הליניארי הקלאסי, המדבר על מחקר בסיסי - מדע, ומחקר יישומי - טכנולוגיה.

לימור לבנת: על-פי המודל הזה, התהליך המקשר בין המדע לטכנולוגיה מתחיל מתגליות מדעיות הנעשות על-ידי בני-אדם סקרנים בעלי הכשרה מתאימה, מדענים שחוקרים תופעות בטבע וביקום ומנסחים חוקים והסברים לתופעות הללו.

לימור לבנת: מכלול הידע המדעי המצטבר נדבך על נדבך הוא נחלת הכלל, והוא מוקנה לציבור במערכות החינוך על שלביהן השונים.

לימור לבנת: הידע הבסיסי הזה הופך לטכנולוגיה בהליך של מחקר ופיתוח ממוקד שניזון מצורך או מרעיון ליישום.

לימור לבנת: כלומר, על-פי המודל הזה, הטכנולוגיה מבוססת על המדע ובנויה עליו.

לימור לבנת: בפתח המאה ה-21 השתנו כללי המשחק.

לימור לבנת: לא עוד מודל ליניארי, לא עוד מדע ואחר כך טכנולוגיה.

לימור לבנת: במילניום השלישי המדע והטכנולוגיה שזורים זה בזה ומזינים זה את זה.

לימור לבנת: לראשונה, הטכנולוגיה משרתת את המדע לא פחות משהמדע משרת את הטכנולוגיה.

לימור לבנת: לדוגמה: המתקן החדש ההולך ונבנה במאיץ החלקיקים ב-CERN יהווה פלטפורמה לביצוע הניסויים הקשורים למדע הבסיסי ביותר - נדבך נוסף בדרך להבנת סודות היקום, מבנה החומר והאנטי-חומר ומרכיבי החלקיקים האלמנטריים ביותר.

לימור לבנת: לצורך ביצוע ניסוי זה, נדרשים לטכנולוגיה מתקדמת ביותר, לרבות בחומרים בעלי תכונות ייחודיות, ברשתות מחשבים ובאלגוריתמים המאפשרים התמודדות עם כמויות עצומות של נתונים, במנגנוני בקרה וייצוב של מערכות, באופטיקה ובתקשורת.

לימור לבנת: גם פיתוח הגנום לא היה מתאפשר ללא מכשירי הריצוף של ה-DNA שבעזרתם ניתן היה לטפל בצורה שיטתית בכמויות העתק שמהוות את הגנום.

לימור לבנת: הטכנולוגיה, היא - ורק היא - אפשרה את השלמת הפרויקט שמהווה אבן דרך בהתפתחות המדע.

לימור לבנת: זה לא מקרי שהיום מדברים על ביוטכנולוגיה ולא על ביולוגיה, על טכנולוגיית המידע ולא על מדעי המחשב, על ננו-טכנולוגיה ועוד.

לימור לבנת: המלה "טכנולוגיה", על גווניה השונים, מופיעה היום במונחים המתארים את המדע המודרני ומשקפים את ההדדיות בקשר בין מדע לבין טכנולוגיה.

לימור לבנת: התפתחות המדע הקלאסי מבוססת על תהליך שיטתי של בניית ידע, נדבך על נדבך.

לימור לבנת: התהליך הזה מחייב מיקוד והתמקצעות.

לימור לבנת: היקף הידע המצטבר מביא לכך שכל מדען ומדענית בתחומם לומדים, חוקרים ומתקדמים ויודעים יותר ויותר על פחות ופחות.

לימור לבנת: לכן, רוחב היריעה של חזית הידע מחייב שיתוף פעולה בין מדענים רבים, שלכל אחד מהם ההתמחות הייחודית לו.

לימור לבנת: בעוד בעבר קבוצות המחקר הכילו מדענים משטחי התמחות קרובים, אתגרי המדע במילניום השלישי מחייבים רב-תחומיות.

לימור לבנת: בכתבה ב"ניו יורק טיימס" לפני כשבוע דווח על כינוס מומחים שהכריז על תחום מדעי חדש שהכרחי לפיתוח כלכלי ולביטחון לאומי, national security, וקרא לאיחוד דיסציפלינות במרכזים רב-תחומיים תחת השם: NBIC – nanotechnology, biotechnology, information technology, cognitive science.

לימור לבנת: איחוד הדיסציפלינות הזה יאחד מהנדסים ומדענים מתחומים קלאסיים שונים: ממדעי החיים, מהמדעים המדויקים וממדעי הרוח והחברה.

לימור לבנת: המדע והטכנולוגיה מעצם טיבם ומאופיים האובייקטיבי הם עיוורים למיגדר.

לימור לבנת: אני חושבת, שכאן זו אולי גם הזדמנות לברך 18 חברות כנסת בכנסת הזו - פריצת דרך קטנה אבל פריצת דרך.

לימור לבנת: הכנסת החמש-עשרה התחילה עם 14 חברות כנסת, במהלכה הצטרפו שלוש חברות כנסת, וכשהכנסת התפזרה היו בה 17 חברות כנסת.

לימור לבנת: פתחנו את הכנסת השש-עשרה עם 18 חברות כנסת.

לימור לבנת: זה לא מעט.

לימור לבנת: רבות מהן חדשות.

לימור לבנת: זו הזדמנות מאוד חשובה בעיני לברך אותן בהצלחה.

רן כהן: מה המספר הכי גדול?

לימור לבנת: הכי גדול - הגדול ביותר שהיה אי-פעם.

לימור לבנת: לכן, אמרתי: פריצת דרך קטנה, אבל פריצת דרך, משהו.

לימור לבנת: זה הולך ועולה.

אברהם בורג: ננו.

לימור לבנת: כן.

לימור לבנת: ננו פריצת דרך.

לימור לבנת: הערתי את זה, כי אני רוצה לומר מלה גם על תפקיד הנשים.

לימור לבנת: מראשית ההתפתחות המדעית הטכנולוגית גם נשים התבלטו כמובילות, כפורצות דרך, אבל עדיין הן מיעוט גם בתחומים האלה.

לימור לבנת: מעבר לקושי החברתי שנובע מהעובדה הזו, תמיד גם אפשר לשאול שאלה: האם פני המדע היו שונים אילו נשים היו מעורבות יותר בתחום הזה?

לימור לבנת: יש הרבה מאוד מחקרים שמוכיחים, שבעוד לגברים יש יכולת ריכוז ויכולת מיקוד משופרת, הרי לנשים יש יכולת טובה יותר מאשר לגברים לראיית רוחב כוללת ולאינטגרציה, ולכן גם למחקר רב-תחומי שהזכרתי לפני כמה שניות.

לימור לבנת: בעולם המחקר הרב-תחומי שבו אנחנו נמצאים עכשיו, במילניום השלישי, כפי שאמרתי, ליכולות האלו יש חשיבות מרובה מאוד בגלל הצורך בקישור ובגישור בין פרדיגמות.

לימור לבנת: אין ספק, לכן, כי בהתפתחות המדע בימינו, מי שישכיל לפעול לשילוב מוגבר של נשים במדע ובטכנולוגיה – לא רק במדע ובטכנולוגיה, אבל גם במדע ובטכנולוגיה, שהוא נושא העיסוק שלנו כאן היום – מי שישכיל לשלב נשים יזכה ליתרון.

לימור לבנת: כולנו יודעים שמדינת ישראל מצטיירת בעולם כולו – ואמר את זה כאן קודם היושב-ראש, חבר הכנסת פרס – כמובילה בתחומי המדע ובתחומי הטכנולוגיה.

לימור לבנת: ואכן, כשבאים לבדוק מדדים אובייקטיביים כמו מספר מאמרים, מספר ציטוטים, הן יחסית לגודל האוכלוסייה והן אבסולוטית, בדיקות כאלה מעמידות את המדענים הישראלים בפסגת הפירמידה.

לימור לבנת: מסך כל המחקרים המדעיים שפורסמו בשנים 1996-2000, 1.25% הם מאמרים שמחבריהם ישראלים.

לימור לבנת: מספר הציטוטים מהמאמרים האלה גבוה בדרך כלל מהמקובל בתחום, ובתחומים מסוימים – מדעי המחשב, פיזיקה, מדעי החומרים – הוא מגיע ליותר מ-30% מהממוצע.

לימור לבנת: נוסף על כך, ההצלחה הגורפת של התעשייה עתירת הידע בישראל בשנות ה-90 תרמה לביסוס תדמיתה של המדינה כדוגמה ומופת לקידמה מדעית ולקידמה טכנולוגית.

לימור לבנת: צריך לברך כמובן על התדמית הזאת, אבל עם זאת עלינו להיות ערים גם לכך שחלק ניכר מהמחקר המדעי והטכנולוגי המיוחס לישראלים מתבצע במסגרת שיתופי פעולה בין-לאומיים, לעתים קרובות במעבדות מחקר בחוץ-לארץ.

לימור לבנת: כמובן, זה בפני עצמו לא רע, והאופי הגלובלי, הפיתוחי, השיתופי של המדע מסביר את זה.

לימור לבנת: אבל תרומת מדינת ישראל לקידום המדע במחקרים הללו מתבטאת בעיקר בכוח המוח.

לימור לבנת: המוח הוא בעצם המשאב הלאומי שלנו – אין לנו הרבה משאבים, אולי בכלל לא, חוץ מאשר המוח – וכוח המוח הישראלי, עם המאפיינים הייחודיים שלו, שכוללים יוזמה, העזה, קצת חוצפה ישראלית, הביא גם לפתיחת חברות ההזנק – ה-start-ups – ותעשיית ההיי-טק.

לימור לבנת: צעירים – ומעט צעירות – עם הכשרה מדעית וטכנולוגית בסיסית וחשיפה לטכנולוגיה מתקדמת, בעיקר במסגרת הצבאית, לא חששו ליזום, לפתוח ולמכור חלומות.

לימור לבנת: החלומות הללו – לרבות החלומות שהתגשמו – לא הביאו כמעט לפיתוח תעשיות כחול-לבן חדשות, אבל הם משכו ארצה את חברות הענק הבין-לאומיות ואת מרכזי המחקר שלהן ושמו את ישראל על מפת הכלכלה הגלובלית, העולמית.

לימור לבנת: ההצלחה המדעית-הטכנולוגית של מדינת ישראל בעשור האחרון התבססה למעשה על שלושה גורמים: א.

לימור לבנת: יתרון טכנולוגי שהופך ליתרון מדעי.

לימור לבנת: השירות הצבאי בצה"ל – צבא שמבוסס על טכנולוגיה מתקדמת – חושף כמעט כל אזרח בישראל לטכנולוגיה מתוחכמת, כמשתמש או כמפתח.

לימור לבנת: חשיפה כזאת מביאה ליתרון בעולם החדש, שבו הקידום המדעי תלוי ושזור בקידום הטכנולוגי, ולכן למדענים הישראלים יש יתרון על העמיתים שלהם ברחבי העולם.

לימור לבנת: ב.

לימור לבנת: "יתרון הקוטן" בחיבורים בין-תחומיים.

לימור לבנת: במדינה קטנה, שבה כולם מכירים את כולם, וברוח הפתיחות הישראלית, יותר קל לממש ולפתח חיבורים בין תחומי מדע שונים.

לימור לבנת: היכולת של יישום הרב-תחומיות החיונית לקידום מדעי עכשווי - נותנת יתרון יחסי למדע בישראל.

לימור לבנת: ג.

לימור לבנת: רב-תרבותיות, שמביאה לפתיחות לעולם.

לימור לבנת: היותה של מדינת ישראל מדינה קולטת עלייה ורב-תרבותית מקלה עלינו את ההשתלבות במדע הגלובלי ומאפשרת הטמעה והפנמה של הידע המדעי ממגוון המקורות האפשריים.

לימור לבנת: וכמובן, תמציתו של החזון: הבטחת ההובלה של מדינת ישראל בתחומי המדע והטכנולוגיה בעולם, תוך שיתוף הציבור הרחב בישראל בתהליך ובתוצרים שלו.

לימור לבנת: כמובן, לאחר יובל שנים – קצת יותר – מדינת ישראל נחשבת בעולם הרחב למובילה מדעית וטכנולוגית, הן יחסית לגודלה, הן במונחים מוחלטים.

לימור לבנת: וחשוב מאוד לפעול להבטחת המגמה הזאת בטווחי הזמן השונים, תוך שמירה על המנגנונים שהביאו אותנו למצב הזה ותוך שיפור במקומות שבהם נדרש שיפור.

לימור לבנת: כבר אמרתי, היתרון היחסי של מדינת ישראל בתחומי המדע והטכנולוגיה לא נבע בדרך כלל ממדיניות של הכוונה והתערבות ממשלתית, אלא להיפך.

לימור לבנת: מאפייני המדיניות הממשלתית ב-55 שנות המדינה הראשונות היו: הבטחת החופש האקדמי והעברת תקציבים למדע ולמחקר באוניברסיטאות מתוך הקפדה על אי-התערבות בכלל ועל אי-התערבות בכיווני המחקר בפרט; וגם סיוע, עידוד ומימון הפיתוח הטכנולוגי על-פי צרכים מוגדרים, רובם ככולם צבאיים-ביטחוניים.

לימור לבנת: בשנים האחרונות – וכאן אני מעלה שאלה לדיון, ואני מניחה שגם היושב-ראש, חבר הכנסת פרס, מעלה אותה - אולי מסתמן כאן איזה סימן שאלה, מסתמנת מגמה שונה, שעל-פיה מוגדרים כמדיניות תחומי מחקר ופיתוח מועדפים שבהם צריך לרכז את המאמצים ברמה הלאומית כדי להביא לאופטימיזציה כלכלית של ההשקעה במדע ובטכנולוגיה.

לימור לבנת: בהתאם לזה, בשנת 1995 הושקה במשרד המדע תוכנית תשתיות שהגדירה חמישה תחומים כ"מועדפים": ביוטכנולוגיה, אלקטרואופטיקה, מידע ותקשוב, מיקרואלקטרוניקה וחומרים מתקדמים.

לימור לבנת: בחמישה תחומים אלה מוקדו בשנים 1995-2000 תקציבים ייעודיים.

לימור לבנת: משנת 2000 התרחב העניין ב"תחומים מועדפים" מעבר לתוכנית התשתיות, ודובר רבות על ביוטכנולוגיה ועל הצורך בהשקעה ייעודית בתחום הזה בהיקף כספי ניכר מאוד, עכשיו עומד על הפרק תחום הננו-טכנולוגיה, שעליו דיבר קודם חבר הכנסת פרס, כתחום מועדף.

לימור לבנת: המדיניות של העדפת תחומי מחקר ופיתוח מסוימים מהווה שינוי המדיניות של אי-התערבות שאפיינה את מדינת ישראל ביובל הראשון, והשאלה היא: האם לאור הישגי העבר יהיה נכון לעשות שינוי כזה במדיניות?

לימור לבנת: מחד גיסא, כאשר המשאבים מוגבלים, יש מקום לשימוש מושכל במשאבים, והתמקדות בתחומי מחקר מסוימים נראית יעילה יותר.

לימור לבנת: מאידך גיסא, העדפת תחומי מו"פ כמדיניות ממשלתית נותנת יתרון להשקעה בתחומים אלו על חשבון תחומים אחרים שלא הוגדרו כ"מועדפים".

לימור לבנת: כיוון שיכולת החיזוי של ההתפתחות המדעית והטכנולוגית מוגבלת, וגם חברות גדולות ומצליחות – כמו "מוטורולה" העולמית, בפרויקט האירידיום שלה – נכשלו בזה, קיים סיכון בשינוי המסתמן של המגמה.

לימור לבנת: יכול להיות שהפתרון הוא הגבלת ההתערבות, גם בהיקפים, גם במנגנונים, כך שהעדפת תחומים תתבצע בנוסף ובנפרד ממערכת תקצוב המו"פ, שמבוססת על עקרונות החופש האקדמי והיענות לצרכים מוגדרים.

לימור לבנת: תוכנית התשתיות היתה תוכנית מבודדת במנגנון עצמאי, במסגרת משרד המדע, בתקציב של פחות מ-3% מההשקעה הציבורית במו"פ.

לימור לבנת: ככזו, תוכנית התשתיות היתה מוגבלת בהיקפה ומופרדת לחלוטין מהמנגנונים המממנים מו"פ על בסיס של חופש אקדמי או הגדרת צרכים, ולכן הסיכונים והסיכויים היו מבוקרים.

לימור לבנת: לעומת זאת, יש שאלה לגבי התוכנית להעדפת הננו-טכנולוגיה.

לימור לבנת: התוכנית הזאת, שאומצה על-ידי פורום תל"מ – פורום לתשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח - מתייחסת למימון התחום המועדף מכספי ות"ת, שבאופן מקורי יועדו למימון המחקר באוניברסיטאות, תחת חופש אקדמי, ומכספי המדען הראשי בתמ"ס, שיועדו לסייע לתעשייה עתירת ידע ללא העדפה לתחום העיסוק.

לימור לבנת: ולכן, אני מאמינה שיש לבחון בכובד ראש את השינוי הזה במדיניות, על ההיבטים השונים שלו, מתוך ראיית טובת הציבור והמדע לטווח הרחוק, ולא רק לטווח הקרוב.

לימור לבנת: את המדיניות הלאומית לקידום מדע וטכנולוגיה צריך לבסס על מרכיבים רבים.

לימור לבנת: אני אגע בקצרה רק בשלושה מהם: הראשון – כבר הזכרתי – מחקר אקדמי, הבטחת קיומו של מחקר אקדמי בכל תחומי הידע, וכמובן, הבטחת החופש האקדמי, הדגשת חשיבותו, גם בדעת הקהל; וחשוב לא פחות – אני אחזור ואומר את זה שוב ושוב – הבטחת המשאבים הדרושים לצורך כך, וכרגע המשאבים נמצאים בהחלט בסכנה.

לימור לבנת: הנושא השני הוא הכשרת כוח-אדם ברמה מתאימה לעיסוק במגוון הנושאים הקשורים למדע וטכנולוגיה, החל ממערכת החינוך הפורמלי – מה שאנחנו מנסים לעשות באופן מואץ בשנתיים האחרונות בתוך מערכת החינוך הפורמלי, בכל הגילים – דרך הכשרה מקצועית, וכלה בהשכלה גבוהה.

לימור לבנת: והנושא השלישי שאזכיר כאן:

לימור לבנת: הקניית אוריינות מדעית וטכנולוגית לציבור בכלל ולילדים בפרט; הקניית גישה חיובית ופתיחות בציבור הרחב לתחומי המדע והטכנולוגיה.

לימור לבנת: לנושא זה יש חשיבות לאומית ממדרגה ראשונה למניעת פערים בחברה הישראלית - בין חברה מדעית-טכנולוגית שכוללת יצרנים וצרכנים של התחומים הללו והאחרים - וכמובן לניצול יעיל של פוטנציאל כוח-האדם בארץ.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, אני אינני יודעת מי יהיה השר האחראי על תחום המדע בממשלה הבאה.

לימור לבנת: על-פי ההצעה של ועדת-יצחקי, התחום הזה לא יעמוד עוד כמשרד בפני עצמו, אלא יוצמד לאחד המשרדים האחרים.

לימור לבנת: אני רוצה להביע כאן משאלה – יהיה התחום כפוף לאיזה שר שלא יהיה, ומדובר כנראה על שר התעשייה והמסחר, הייתי רוצה להביע את משאלתי, ואביע אותה כמובן גם בממשלה וגם בצינורות אחרים, שהשם מדע, שר המדע, יהיה כלול בתחום שמו של המשרד והשר המופקד, כדי לעגן ולחדד את התחום הזה וכדי לסמן אותו ולאותת על חשיבותו.

לימור לבנת: לסיום אני מבקשת להזכיר, שיום 14 במרס הוא יום הולדתו של אלברט איינשטיין, ובמדינות רבות בעולם, גם במדינת ישראל, חוגגים ומציינים את יום המדע.

לימור לבנת: בכל שנה מתקיים בכנסת ביום הזה דיון שמוקדש למדע.

לימור לבנת: יוזמתו של היושב-ראש, חבר הכנסת פרס, הביאה לקיום דיון נוסף היום – ואני לא מציעה לוותר על קיום הדיון במועד המתאים, אלא לקיים דיון נוסף - ואני מקווה שאולי הדיון המקדים הזה היום, הפותח את הכנסת השש-עשרה, הוא בבחינת סנונית המבשרת את האביב, ואולי בישראל של שנות האלפיים נחגוג את יום המדע 365 יום בשנה.

לימור לבנת: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה לשרת החינוך, התרבות והמדע על דבריה המאלפים.

שמעון פרס: אני מזמין את חבר הכנסת אליעזר זנדברג, ואחריו - את חברת הכנסת החדשה לאה נס.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ברכות לחברי הכנסת החדשים.

אליעזר זנדברג: אני שמח לראות את כולכם פה.

שמעון פרס: אני לא מגביל את הדוברים בזמן, בתנאי שיגבילו את עצמם.

שמעון פרס: אם הם ידברו לא יותר משלושה עד חמישה רגעים, לא אגביל אף אחד.

שמעון פרס: בבקשה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, תזכיר לי את זה בעוד שעה, ואז אני אפסיק לדבר.

אליעזר זנדברג: אני רוצה גם לברך את חברת הכנסת לשעבר ענת מאור, שנמצאת ביציע.

אליעזר זנדברג: תרומתה במהלך הקדנציה הקודמת לכל נושא המדע והטכנולוגיה היתה עצומה.

אליעזר זנדברג: אני כמובן מברך את אדוני היושב-ראש על היוזמה להתחיל את דיוני הכנסת הזאת בדבר שלכאורה נראה מאוד רחוק, אבל אני חושב שהוא קשור למציאות בעבותות, ולכן אנחנו צריכים לדאוג לו כבר כאן והיום.

אליעזר זנדברג: עמדתי בראש ועדת משנה של הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי בקדנציה הקודמת – קראנו לה ועדת משנה להיי-טק ולטכנולוגיה מתקדמת.

אליעזר זנדברג: התכוונו לקיים דיון על ננו-טכנולוגיה.

אליעזר זנדברג: אני חייב לומר, שבכנסת הקודמת מרבית חברי הכנסת לא ידעו במה מדובר.

אליעזר זנדברג: כשהייתי מדבר על זה עם אנשים, הם היו שואלים מה זה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, לא ידעו במה מדובר.

אליעזר זנדברג: מדובר בעתיד של מדינת ישראל, לפחות על-פי השקפת עולמי.

אליעזר זנדברג: אני לא אחזור ואפרט, לאחר שני הדוברים שדיברו לפני, במה מדובר, אבל אזכיר שתי דוגמאות.

אליעזר זנדברג: הזכיר היושב-ראש את אילן רמון.

אליעזר זנדברג: האסון של המעבורת, יכול להיות שהוא היה נמנע אילו נעשה שימוש בטכנולוגיה שמאפשרת לפתח חומרים שחוזקם פי-50 עד פי-100 מפלדה ומשקלם פחות מרבע.

אליעזר זנדברג: זאת דוגמה לתשובה על השאלה כיצד הטכנולוגיה תבוא לשירות האדם, ואז יידרש הרבה פחות כדי להוציא מעבורת כזאת, מבחינת הכוח, הדלק, הטיל שמשגר אותה.

אליעזר זנדברג: דוגמה אחרת לגמרי – ננו-רובוטיקה.

אליעזר זנדברג: בולעים משהו שיכול להילחם בתאים הסרטניים בגוף.

אליעזר זנדברג: זה נשמע בדיוני, אבל המדענים אומרים, שבטווח של עשור יש סיכוי אמיתי שהדברים הללו יקרו.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, מכיוון שאנחנו עוסקים בישראל, השאלה היא אם אנחנו עושים די על מנת שמדינת ישראל תהיה שותפה להתפתחויות הללו ותהיה שותפה לפירות ההצלחה.

אליעזר זנדברג: פירות ההצלחה עבורי הם התעשייה, שתוציא אל הפועל את ההמצאות הללו ותזרים לקופת המדינה הכנסות שתאפשרנה לפתח אותה בדרך הנכונה.

אליעזר זנדברג: עד היום הגוף היחיד במדינת ישראל שנקט יוזמה אמיתית ומהותית מבחינה כספית היה הגוף שיזמה האקדמיה הלאומית למדעים, פורום תל"מ.

אליעזר זנדברג: זה נכון שבשנה האחרונה גם משרד התעשייה והמסחר התחייב לתת כסף באמצעות המדען הראשי, אבל מדובר על מעט, על מעט מאוד.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, תרשה לי לחלוק על דברים שאמרה לפני השרה, שרת החינוך, התרבות, הספורט והמדע.

אליעזר זנדברג: אני חושב שמאז קום המדינה היתה התערבות בנושא המחקר, ככל שהיא נגעה לתחום הביטחוני.

אליעזר זנדברג: הלוא מה היא השקעה במחקר ופיתוח ביטחוני אם לא התערבות?

אליעזר זנדברג: לא קראו לזה כך.

אליעזר זנדברג: זה לא עבד במסלול הרגיל של אקדמיה, אבל היתה התקדמות וראינו את פירותיה.

אליעזר זנדברג: ברור שהדברים הללו לא יכולים לחזור על עצמם, כי אין השקעה כזאת בכל העולם בתחום של המחקר והפיתוח הביטחוני.

אליעזר זנדברג: לכן גם השלב המקדמי, שלב ההשקעה במחקרים הראשוניים, הוא מצומצם יותר.

אליעזר זנדברג: אם אפשר להתייחס להיי-טק, לביו-טק ולננו-טכנולוגיה, בהיי-טק הצלחנו מאוד, מהסיבות שסקרו לפני.

אליעזר זנדברג: את הביוטכנולוגיה קצת פספסנו, כי שם נדרשה תשתית אזרחית, התערבות ממלכתית מלכתחילה, שלא היתה.

אליעזר זנדברג: השאלה הגדולה היא אם זה יהיה המקרה גם לגבי הננו-טכנולוגיה, או שמא מדינת ישראל עתידה להשקיע וליזום את הפעולות הנחוצות, על מנת שתתבצענה השקעות, ראשית במחקר, ולאחר מכן גם בפיתוח בתחום הננו-טכנולוגיה; והוא נמצא לפתחנו, אדוני היושב-ראש, לא רחוק היום שבו יתחילו יישומים, חלקם כבר מתבצעים, בתחום הננו-טכנולוגיה.

אליעזר זנדברג: מה עושה המדינה?

אליעזר זנדברג: נכון שיש התחייבויות, והזכרתי גם את פורום תל"מ, והזכרתי את המדען הראשי שעתיד לבוא ולתת את חלקו.

אליעזר זנדברג: פורום תל"מ כבר עובד בעניין.

אליעזר זנדברג: נכון שיש התפתחויות על מנת לגייס כספים, אבל אני חושב שאנחנו זקוקים לדיון שבסופו נחליט על מדיניות רצינית יותר.

אליעזר זנדברג: אני חושב שיש ליזום את הקמתו של גוף ממלכתי שיעגן את המשאבים כולם: רשות לטכנולוגיה, שתעסוק גם ביום-יום - וזה היי-טק, וגם בעתיד - וזה הננו-טכנולוגיה.

אליעזר זנדברג: רשות כזאת - ואני לא אגיד מיניסטריון, כי ראיתי כבר את משרד המדע כמשרד מדע, פעם מחובר לספורט ועכשיו לחינוך, ובממשלה הבאה מתוכנן שהוא יהיה חלק ממשרד התעשייה והמסחר - צריכה להיות רשות שתפעל לאורך זמן עם מדיניות ברורה ועם תקציבים.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני אומר שרשות טכנולוגית כזאת צריך שתעסוק בענייני הטכנולוגיה המיידיים, קרי ההיי-טק, ואני אתן כמה דוגמאות.

אליעזר זנדברג: 18 רשויות שונות נדרשות לתת אישור, לפני שיזם יכול לפתוח מפעל בישראל.

אליעזר זנדברג: בכל העולם כבר הבינו שיזמים לא אוהבים להגיע למקומות שיש בהם ביורוקרטיה.

אליעזר זנדברג: באירלנד מדברים עם אדם אחד, גורם אחד, והוא מתחייב עבור כל המדינה וכל הרשויות וכל הגורמים כולם.

אליעזר זנדברג: חתימתו מול היזם מחייבת את המדינה.

אליעזר זנדברג: כך צריך להיות במדינת ישראל, באמצעות רשות כזאת, רשות לטכנולוגיה.

אליעזר זנדברג: רשות כזאת צריכה לרכז אליה את הסמכויות השונות, שהיום לעתים נחלקות בין משרד התעשייה והמסחר לבין משרד האוצר.

אליעזר זנדברג: חוק עידוד השקעות הון, אדוני היושב-ראש, הוא כלי חשוב לעודד יזמות טכנולוגית.

אליעזר זנדברג: משרד האוצר מתערב ומשפיע, ולמעשה, לפי היוזמות שראינו בזמן האחרון, לא פעם עלול לגדוע את התעשייה הזאת על-ידי ביטול ההטבות במרכז הארץ.

אליעזר זנדברג: המדען הראשי, חוק המחקר והפיתוח, נותן מענקים.

אליעזר זנדברג: מדוע שתי זרועות?

אליעזר זנדברג: בואו נכנס את הכול לגוף אחד, שיטפל בעניינים.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, זאת תהיה גם הרשות שצריכה להציע פרויקטים לאומיים לממשלה.

אליעזר זנדברג: בתחום התקשורת, הדור השלישי – ואני יודע עד כמה אדוני מבין ומכיר את התחום – יכול להיות דוגמה לטכנולוגיה שאנחנו ניזום במדינת ישראל כפרויקט לאומי, אבל מישהו צריך לקחת על עצמו להביא דברים אל פתחה של הממשלה.

אליעזר זנדברג: אם אני ארצה להוסיף בעניין הזה – בעתיד הקרוב, אני מקווה לקבל כספים באמצעות הערבויות האמריקניות.

אליעזר זנדברג: מדובר על 12 מיליארד דולר.

אליעזר זנדברג: כמה מתוך זה אנחנו הולכים להפנות ולהשקיע בעתיד של מדינת ישראל, בעתיד הטכנולוגי?

אליעזר זנדברג: כמה מתוך זה יופנה ויושקע, למשל, בתוכנית כמו "יוזמה 2", שתאפשר את הרחבת ההשקעה באמצעות הון סיכון בהיי-טק המיידי?

אליעזר זנדברג: כמה מתוך זה יופנה על מנת לתת את הביטחונות הנדרשים להכניס את המשקיעים המוסדיים למדינת ישראל, את המשקיעים המוסדיים הישראליים לתוך ההשקעה בהיי-טק ובטכנולוגיה הישראלית?

אליעזר זנדברג: קרן הפנסיה של המורים בסינגפור משקיעה בזה, וכך גם הנגרים של צפון-קרוליינה.

אליעזר זנדברג: קרנות הפנסיה הישראליות עדיין מהססות.

אליעזר זנדברג: צריך לבנות את התשתית הזאת.

אליעזר זנדברג: מישהו צריך לשבת למעלה ולראות את התמונה; אותו מישהו הוא זה שצריך גם להחליט כיצד ולמה יופנו המשאבים, לצורך בניית תשתית המחקר העתידית.

אליעזר זנדברג: כי חייבים לומר את האמת – ננו-טכנולוגיה מחייבת השקעה עצומה בתשתיות, בשונה ממה שאפיין את התעשייה הטכנולוגית בעבר.

אליעזר זנדברג: ננו-טכנולוגיה תחייב איגום של משאבים, שיתוף פעולה בין מוסדות מחקר אקדמיים לצורך השגת מטרה משותפת, כי אחרת לא נוכל בכלל.

אליעזר זנדברג: הבאת כספים אל התחום של ננו-טכנולוגיה מחייבת גם חשיבה אחרת.

אליעזר זנדברג: יש אפשרות – כמו שהיה ב"יוזמה" לגבי ההיי-טק – להתחיל את ההשקעה ולהפריט מאוחר יותר את התשתית שתוקם.

אליעזר זנדברג: יש אפשרות לנסות ולקבל גם היום תרומות - יש מסלולים כאלה - ממשקיעים עתידיים שמבקשים להפוך את המחקר להצלחה ולתעשייה.

אליעזר זנדברג: חייבים, חייבים להדק את הקשר, את הדיאלוג והמעשים – את שיתוף הפעולה – בין התעשייה לבין האקדמיה, אחרת בתחום הזה אנחנו עתידים לגלות שהתעוררנו מאוחר מדי לעולם שצעד קדימה, ואנחנו, עם משאבינו הדלים, לא השכלנו להתחבר אליו.

אליעזר זנדברג: אני מבקש לסיים כאן בקריאה לממשלה החדשה, בהבעת תקווה שתוקם רשות טכנולוגית שתרכז את כל הגורמים כולם.

אליעזר זנדברג: היא גם תצטרך לתת תשובה על השאלות שהעלתה השרה ועל שאלות נוספות – מה ילמדו את התלמידים בבתי-הספר התיכוניים ובחטיבות הביניים.

אליעזר זנדברג: נפגשתי עם פרופסור יעקב זיו ושאלתי אותו מה צריך ללמד.

אליעזר זנדברג: הרי כולם אומרים: ילמדו מתמטיקה.

אליעזר זנדברג: עבור הננו-טכנולוגיה, פיזיקה חשובה לא פחות ממתמטיקה.

אליעזר זנדברג: מה אנחנו עושים בתחום הזה?

אליעזר זנדברג: איפה האינטגרציה בין הצרכים השונים בתחומים המרובים?

אליעזר זנדברג: רק רשות טכנולוגית ממשלתית תיתן את התשובה על כל השאלות הללו, ואני מקווה שזה יהיה הצעד הראשון שהממשלה תעשה.

אליעזר זנדברג: תודה רבה.

יובל שטייניץ: שכחת את הפילוסופיה.

אליעזר זנדברג: את הפילוסופיה אני משאיר לחבר הכנסת שטייניץ.

שמעון פרס: ויטגנשטיין אמר, שאין בעיות פילוסופיות, אלא רק צירוף של מלים.

שמעון פרס: אני מבקש להזמין את חברת הכנסת החדשה לאה נס.

שמעון פרס: אחריה ידבר חבר הכנסת החדש יצחק הרצוג.

שמעון פרס: חברת הכנסת לאה נס היא חדשה בכנסת, אבל היא לא חדשה במדע.

שמעון פרס: אני מאוד שמח שהיא פותחת את הדיון היום.

שמעון פרס: בהצלחה.

לאה נס: תודה רבה.

לאה נס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת הנכבדים, אני שמחה על הזכות שנפלה בחלקי לשאת בפני חברי המליאה דברים בנושא חשוב זה של המהפכה המדעית בעולם ובישראל.

לאה נס: במהלך המאה ה-20 הובילה ההתפתחות המדעית להישגים בכל תחומי חיינו.

לאה נס: בשנים הקרובות נמשיך להתמודד עם אתגרים מדעיים ששורשיהם נעוצים במאה הקודמת.

לאה נס: את מה שהיה נראה עד לא מזמן כמדע בדיוני, נבקש להפוך למציאות.

לאה נס: מיפוי הגנום האנושי ושימוש בהנדסה גנטית לצורך ריפוי מחלות קשות, חקר המוח והכרת תהליכי התודעה והזיכרון, פיתוח יישומים של אינטליגנציה מלאכותית, כיבוש גלקסיות רחוקות בחלל - כל אלה הם רק מקצת הנושאים שיעמדו בראש סדר-היום המדעי בשנים הבאות.

לאה נס: כיוון התפתחות המדע צפוי להיות יותר ויותר רב-תחומי, תוך שימוש משולב בכל האמצעים והמשאבים העומדים לרשותנו.

לאה נס: טיפוח ההשכלה, המחקר וההון האנושי בישראל הביא אותנו להישגים חסרי תקדים בתחומי התעשייה, הביטחון, הרפואה, החינוך ועוד.

לאה נס: יכולתה של ישראל בשטחי הנדסת המחשבים, הטלקומוניקציה ותקשורת הנתונים כבר היתה לשם דבר, ותעשיית ההיי-טק הישראלית הגיעה להישגים חסרי תקדים ברמה הבין-לאומית.

לאה נס: אלא שלא די בכך.

לאה נס: אל מול עינינו צומחות כיום טכנולוגיות חדישות, המושתתות על שפה מדעית שהתפתחותה אינה נעצרת לרגע.

לאה נס: כדי להבטיח את מעמדנו אנו חייבים להיערך למהפכה הזאת.

לאה נס: פשוט אי-אפשר אחרת.

לאה נס: אסור לנו להחמיץ את השעה.

לאה נס: בפתח המאה ה-21 פנינו חייבים להיות אל העתיד.

לאה נס: בדברי היום אתמקד בדוגמה אחת – שכבר אינה חדשה עכשיו – המלה האחרונה במחקר המדעי, שהיא הננו-טכנולוגיה.

לאה נס: הננומטר הינה יחידת גודל השווה ל-1 חלקי מיליארד של מטר.

לאה נס: מדובר בממדים זעירים ביותר של חלקי החומר.

לאה נס: יכולתם של מדענים לשלוט באטומים ובמולקולות קטנות, להזיז ולשנות אותם, פותחת אפשרויות עצומות במישורים השונים של המדע – בראש ובראשונה בכל הקשור ליצירת חומרים חדשים, מכשירים ומוצרים שישפיעו על אורח החיים של כל אחד מאתנו.

לאה נס: עד סוף המאה ה-20 הסתמכנו על חומרים קיימים, וכעת ניתן לדבר על חומרים חדשים המעוצבים ננומטרית – הם יהיו חזקים יותר, קלים יותר, בטוחים יותר ואולי גם בעלי יכולת לשכפל את עצמם.

לאה נס: ההשלכות הן מרתקות ומדהימות.

לאה נס: ניתן יהיה לייצר מנועים וכלי עבודה זעירים, רכבים, מטוסים וחלליות ברמת דיוק וגימור מרשימה ביותר.

לאה נס: בעוד בעבר חיפשנו זהב והפקנו אותו מתוך אפר בתהליך ממושך, כיום ניתן בעזרת הננו-טכנולוגיה ליצור זהב במהירות ובפשטות יחסית.

לאה נס: לא רחוק היום שבו נוכל גם לשלוח מכונות זעירות אל תוך מחזור הדם שלנו, מכונות אשר ירפאו תאים פגועים, ובכך להתגבר על מחלות כסרטן ואיידס.

לאה נס: האפשרויות הן עצומות, ואנחנו אפילו לא יכולים לחזות את כולן.

לאה נס: הטכנולוגיה החדישה הזאת היא לא רק מדע, היא מהפכה שלמה, שתשפיע על כל שטחי החיים: בביטחון, בכלכלה, בבריאות, בתעשייה, בחינוך - בכל תחום.

לאה נס: הננו-טכנולוגיה, אם כן, תתפוס מקום מרכזי בחיינו בעשורים הקרובים, ומיליארדי דולרים יושקעו בפיתוחה מדי שנה.

לאה נס: אולם יש להדגיש, שבעוד תעשיית ההיי-טק הישראלית צמחה מן השטח, מתוך האוניברסיטאות ויחידות המחקר של צה"ל, והתבססה על יוזמה פרטית, בתחום הננו-טכנולוגיה נדרשים מאמץ מרוכז והכוונה ברמה הלאומית, על מנת שנוכל להשתלב בהצלחה בשוק העולמי ואף להובילו.

לאה נס: בתחום הזה נדרשות מערכות טכנולוגיות יקרות ומתוחכמות, שאינן בהישג ידם של גורמים פרטיים.

לאה נס: בשנות ה-90 היתה לנו עדנה – תעשיית ההיי-טק פרחה ושגשגה, אבל מה שהצליח אז לא בהכרח שיצליח גם היום, אם לא נפעל ברמה הלאומית.

לאה נס: באופן אישי אני רואה בקידום המדע את אחת המשימות העיקריות שלי בכנסת.

לאה נס: בזמן הקרוב אגיש הצעת חוק להקמת רשות לאומית לתכנון מדעי – ואני כבר רואה שיש לי שותפים טובים – שמשימתה הראשונה תהיה עיצוב מדיניות ממלכתית בתחום התעשיות עתירות הידע.

לאה נס: הרשות החדשה תעניק למחקר ולפיתוח הננו-טכנולוגיים עדיפות לאומית עליונה ותעצב סדרי קדימות נכונים, שיסייעו לנו להשתמש בהון האנושי וביתרונות שיש לנו.

לאה נס: רשות זו תעודד את איחוד הכוחות ואת שיתוף הפעולה ההדוק בין המוסדות האקדמיים לבין התעשייה ותפעל להכשרת כוח-אדם מיומן, אשר יהווה את חוד החנית של הכלכלה הישראלית בשנים הבאות.

לאה נס: בישראל יש מאות מדענים המעוניינים להשתלב בתחום הזה.

לאה נס: אני סבורה כי מהלך אסטרטגי שכזה הוא צו השעה וכי הוא המפתח לצמיחה לאומית ולביצור מעמדה של ישראל בקרב המדינות המפותחות בעולם.

לאה נס: חברי הכנסת הנכבדים, למרות המרכזיות והחשיבות של המדע והטכנולוגיה בחיינו, אל לנו לשכוח כי למטבע יש גם צד שני.

לאה נס: תמיד קיימת סכנה שהם ינוצלו לרעה בידי גורמים חסרי מעצורים מוסריים.

לאה נס: תוצאות הלוואי השליליות של הקידמה המדעית, כמו ניסויים רפואיים בלתי מבוקרים, הפצת נשק להשמדה המונית ופגיעה אנושה באיכות הסביבה, עלולות לזרוע הרס וכאב בקנה מידה עצום.

לאה נס: לכשתקום הרשות הלאומית לתכנון מדעי, היא תהיה חייבת לפעול גם במישור חשוב זה.

לאה נס: טיפוח התשתית הטכנולוגית אסור לו שיבוא על חשבון נורמות אתיות ומוסריות.

לאה נס: ברצוני לסיים את דברי באזכור דמותו של אדם מרשים, שאישיותו המיוחדת חדרה באחרונה אל לב כולנו.

לאה נס: אני מתכוונת לאסטרונאוט הישראלי הראשון, אלוף-משנה אילן רמון, זכרו לברכה.

לאה נס: אילן רמון בשבילי הוא סמל ומופת לכל אותם מדענים וחוקרים המסכנים את חייהם מדי יום במטרה למצוא דרכים להצלת חיים ולשיפור איכות החיים.

לאה נס: לא תמיד אנחנו מודעים למאמץ העצום ולמחיר הכבד שמשלמים גיבורי המדע הללו בפעולתם לתועלת האנושות, ולעתים הדבר עולה להם אפילו בחייהם.

לאה נס: אך אילן רמון היה גם יהודי גאה, ששילב בין נחישות לחקור את החלל ולחשוף את מסתרי היקום לבין דבקות במורשת תרבותית ורוחנית עתיקת יומין – המורשת שלנו.

לאה נס: הפריטים שבחר לקחת אתו אל החלל – ספר התורה הקטן שניצל במחנות המוות, גביע קידוש לשבת, המזוזה והמזון הכשר – מלמדים כי גם בעידן של קידמה ומצוינות טכנולוגית חובה עלינו להתחבר אל השורשים היהודיים.

לאה נס: אילן ראוי להצדעה על כך שלא שכח זאת גם כשטיפס מעלה מעלה ונשק לשמים.

לאה נס: כמדענית וכאשה דתייה אני רואה בו סמל לכל מה שאנחנו מבקשים להקים כאן – חברה עתירת הישגים, מתקדמת, ציונית, יהודית ואנושית.

לאה נס: תודה רבה לכם.

שמעון פרס: תודה לחברת הכנסת לאה נס.

שמעון פרס: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק הרצוג, שהוא גם כן חבר כנסת חדש, דור שני בכנסת, ואני מברך אותו בהצלחה.

שמעון פרס: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לעונג רב הוא לי לשאת דברים לאחר חברת הכנסת לאה נס, גם מדענית וגם אשת ציבור וגם אשה הממזגת עולם של אמונה – כאשה דתייה – עם המדע באחד התחומים הרגישים והחשובים ביותר של מדע חיי האדם.

יצחק הרצוג: אני מאחל לה, כמו גם לכל עמיתי, חדשים וותיקים, שנתחיל בתפילת "הנני העני ממעש" ונשרת את הכנסת הזאת ואת עם ישראל בנאמנות.

יצחק הרצוג: בחרתי להתמקד בשני נושאים.

יצחק הרצוג: מבחינתי זה אך סמלי שהכנסת הזאת מתחילה את דיוניה בנושא של הפרספקטיבות המדעיות החדשות, ואני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, מכיוון שמעטים אולי זוכרים עד כמה ענף ההיי-טק, ענף הקידמה הטכנולוגית בישראל, חייב לך, כאדם שיזם את תעשיית הון סיכון בישראל כשר האוצר, וכאדם שבכלל הרים תעשיות אדירות שמהוות היום את ה-beta site לתעשיית הטכנולוגיה הישראלית, כמו התעשיות הביטחוניות ותעשיות אחרות.

יצחק הרצוג: אני מציע כנושא ראשון שנתמקד בתקציבי המחקר והפיתוח בישראל.

יצחק הרצוג: שיטות התמרוץ והתמיכה שהממשלה כוננה במהלך השנים הן שיטות שיצא להן שם דבר בעולם.

יצחק הרצוג: אנחנו רואים את זה בכל העולם - באים לכאן ללמוד כיצד ישראל מכוננת שיטות שכאלה, שיטות של המדען הראשי, חממות, שיטות של המדענים הראשיים במשרדים כמו החקלאות, התשתיות, הבריאות.

יצחק הרצוג: לדעתי, ואני אומר את זה בכל הרצינות, ממשלת ישראל חייבת לשמר את כל מסלולי התמרוץ האלה, מכיוון שהמסלולים האלה הם חורשי התלמים, מפזרי הזרעים, מנביטי הנבטים, השתילים והעצים שיגדלו ומהם אנו קוטפים היום פירות ונקטוף פירות בדורות הבאים.

יצחק הרצוג: הם תומכים תמיכה מסיבית בכלכלת ישראל, הם הביאו אותה עד הלום במערכות האלה.

יצחק הרצוג: בהזדמנות זאת אני מברך את נציגי התעשייה שנמצאים אתנו כאן, שכן קשה לתאר כיצד היתה נראית מדינת ישראל ללא התעשייה האדירה שנובעת כולה מהפיתוחים המדעיים שפותחו בישראל.

רן כהן: צריך להזכיר את משרד התעשייה והמסחר ואת משרד הביטחון.

יצחק הרצוג: אני מזכיר, הבאתי רק כדוגמה.

יצחק הרצוג: הנושא השני, שקשור קשר בל ינותק לקידמה הטכנולוגית בישראל, הוא הצורך להבטיח את המוחות של העתיד, בעצם להבטיח את המאגר שממנו יבואו מוחות העתיד, המדענים העתידיים של מדינת ישראל; דהיינו, בתי-הספר הטכנולוגיים, רשתות החינוך הטכנולוגיות, כמו "אורט", כמו "עמל" ומוסדות אחרים, וגולת הכותרת – מוסדות המחקר וההשכלה הגבוהה של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: על המדינה לשמור על כל אלה כעל בבת עינה, להבין שלא עושים טובה לאף אחד, הם משרתים את המדינה, את הקולקטיב הגדול, הם מעניקים לו עוצמה שאין כדוגמתה, וישראל, שזקוקה כאוויר לנשימה לזרוע הגדולה של קידמה טכנולוגית, צריכה להגיד תודה ולתמוך בהם יום-יום, שעה-שעה.

יצחק הרצוג: אני אומר לגברתי השרה, שאני מציע לה להעמיד את המוסדות האלה בקדימה, בשל הערך המוסף הניכר שלהם בבניית הדור הבא של מדעני ישראל.

יצחק הרצוג: לסיום, לגבי טכנולוגיית הננו, אני מציע שהטכנולוגיה הזאת, על כל נגזריה, תשולב במסגרת תוכניות מחקר ופיתוח, תוכניות הסיוע המדעי בכל הרמות של השלטון, במוסדות השונים של הממשלה וכמובן בגורמי החינוך למיניהם, שישלבו אותה כך שכבר כעת מדעני העתיד יעסקו בננו.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה ליצחק הרצוג.

שמעון פרס: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חבר הכנסת אברהם בורג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לברך את חבר הכנסת החדש יצחק הרצוג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשפגשתי אותו במסדרון שלשום אמרתי לו שהוא שריד טוב מממשלה רעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התכוונתי לממשלה שהוא היה מזכירה, הממשלה שלפני הממשלה הקודמת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל מקרה, אני בטוח שהתברכנו בחבר כנסת טוב, בחבר כנסת שיכול לתרום מכשרונו ומזמנו ומהידע שלו לכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהזדמנות הזאת אני מברך את כל חברי הכנסת החדשים, גם את חברת הכנסת נס שדיברה לפניו, כמנהג הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התברכנו הפעם בהרבה חברי כנסת חדשים, וכולנו מקווים שזה יהיה לברכה לבית הזה ולעבודתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לענייננו, כבוד היושב-ראש, התלבטתי עד כמה הפתיחה המדעית הענקית הזאת יכולה להיות גם מסוכנת ועד כמה היא יכולה להיות גם לא צודקת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מדובר בפיתוח טכנולוגי ענקי, שקשה אפילו לדמיין את מידותיו ואת האפשרויות של השימוש בו, גם לטוב וגם לרע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כל הפיתוחים המדעיים - אפשר להשתמש בהם גם לרווחת האנושות וגם לרווחתם של בני-האדם, ואפשר, וכבר היו דברים מעולם, להשתמש בהם לרעת האדם ולרעת חלק לפחות מבני-האדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי בסופו של דבר זה יהיה גם לרעת האנושות כולה, אם לא נשכיל להשתמש בכלים הענקיים והחשובים האלה – ענקיים בחשיבותם ומזעריים בגודלם, כי הרי מדובר בפיתוח טכנולוגי, ובכל העניין מדברים על חלקיקים שהם בגודל של אחד למיליארד מגודל המטר או אחד ל-100,000 מעובי השערה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קשה לדמיין כזה עובי וכאלה גופים מזעריים, אבל קשה שבעתיים לדמיין את התוצאות הענקיות של הפיתוח הטכנולוגי הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, אני רוצה להביע תקווה, שאכן ישכילו בני האנוש כולם, וככל שזה נוגע לנו נשכיל אנחנו פה במדינה הזאת להשתמש בפיתוח המדעי הזה לרווחת האדם ולרווחת האנושות כולה, וניזהר שבעתיים, וודאי שחלילה לא נסתכן בשימוש בו לרעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הסיכון השני של הפיתוח הזה - שהוא רק לעשירים, ורק מדינה עשירה ורק מוסדות טכנולוגיים בעלי עושר גדול יכולים לפתח כאלה דברים ולהתקדם אתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קשה להעלות על הדעת אם דברים כאלה יוכלו להיות מנת חלקן של מדינות העולם השלישי, של מדינות המזרח התיכון השכנות שלנו ושל רוב רובה של האנושות ורוב רובן של מדינות העולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן זה גם מצריך אחריות מוגברת של אלה שיש להם גם הידע וגם היכולת הכספית לפתח את הידע הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להם אחריות מעל ומעבר לאחריות קונקרטית של הנושאים בתפקיד - אחריות כלל-אנושית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אסכם את עיקר דברי בשפה הערבית, כהרגלנו גם בכנסות הקודמות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, חברי המאזינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נושאנו היום הוא הפיתוח העצום בתחום הטכנולוגי והמדעי, באופן שכעת ניתן לבנות גופים וכלים טכנולוגיים מזעריים; כלומר, אנו יכולים לדמות זאת לכלי בגודל אחד ל-100,000 מעובי שערת אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכלים אלה נעשה כמובן שימוש לתועלת המין האנושי ולתועלת האנושות כולה, ובכוחם לסייע רבות ברפואה ובעניינים אחרים, שאת חשיבותם קשה לשער, כשם שקשה לשער את מזעריות הכלים האלה ואת הפיתוחים האלה בתחום המדע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוספתי, שפיתוח זה טומן בחובו שני סיכונים גדולים - הסיכון הראשון הוא האפשרות שייעשה שימוש בפיתוחים המדעיים העצומים האלו לא לתועלת האנושות ולא לתועלת בני-האדם, כי אם לעניינים שעלולים להיות צבאיים מזיקים, כשם שקרה בפיתוחים מדעיים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הסיכון השני הוא, שהפיתוח המדעי הזה יישאר מונופול של המדינות הקפיטליסטיות, וכן של מדינות שלהן יכולת פיתוח מדעי, מחד גיסא, ואפשרויות כלכליות לפיתוחים מסוג זה, מאידך גיסא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משמעות הדבר היא, שמדינות המזרח התיכון המקיפות אותנו ומדינות העולם השלישי, שהן אולי רוב רובה של האנושות, לא תוכלנה להיות שותפות או לקבל תפקיד כלשהו בפיתוחים אלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפיכך אני טוען, שפיתוח מדעי זה שהוא מונופול של המעצמות ובעלי הון, מטיל עליהם אחריות מעל ומעבר לאחריותו הרגילה של כל נושא תפקיד – אחריות לאנושות בכללה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על בעלי יכולות הפיתוח האלו מוטלת החובה שעבודתם תשמש אך ורק לתועלת בני-האדם, ולא למטרות או להרפתקאות אחרות כלשהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תודה רבה.

שמעון פרס: תודה רבה.

שמעון פרס: חבר הכנסת אברהם בורג, ואחריו - חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני מבקש להודות לאדוני על מילותיו החמות מאתמול.

אברהם בורג: אני מקווה שיהיו עוד הרבה מאוד טקסים שבהם אדוני יחזור על הדברים האלה, משום שבכל זאת הם נעמו לאוזני עד מאוד.

אברהם בורג: מכל מקום, תודה רבה לך, חבר הכנסת פרס, אדוני היושב-ראש.

אברהם בורג: אני גם מאוד מודה לך על העלאת הנושא היום, משום שבסופו של דבר בעת אשר כזאת, אני חושב שלהעלות נושאים שהם מזוככים, שמעבר למחלוקת, נושאים שיש בהם איזה תוכן פנימי שיכול להיות גרעין של הסכמה לאומית או פרוגרמה לאומית, זה דבר בעל חשיבות שאני מקווה שיהדהד עוד זמן ויביא גם לידי מעשה.

אברהם בורג: אני מבקש לברך את כל חברי הכנסת החדשים שדיברו עד הלום.

אברהם בורג: יש מנהג כזה, ולא הסתייע לי, משום שחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה הוא מוותיקי הבית, אבל מכל מקום – לכל החדשים שדיברו לפני ברכות ואיחולים, ולכל החדשים שידברו אחרי, אני מאחל לכם עוד שנים ארוכות מאוד של הצלחה כאן בכנסת.

אברהם בורג: החשוב מכול: אני מבקש בשם כולנו לשלוח, כבר מראש, את ברכותי לחבר הכנסת רובי ריבלין, שנבחר היום על-ידי סיעת הליכוד להיות מועמדה לתפקיד יושב-ראש הכנסת הבאה, ואני מקווה שכל סיעות הבית יתאחדו סביב מועמדותו של רובי ריבלין ויבחרו בו מחר להיות יושב-ראש הכנסת.

אברהם בורג: מגיע לו ומגיע לנו.

אברהם בורג: בהצלחה, רובי - היכן שאתה נמצא.

אברהם בורג: לגופו של עניין: דומני שהיה זה נשיא ארצות-הברית לשעבר, ג'ון פיצג'רלד קנדי, שעם עלייתו לשלטון הציב את החלום של הגעת אדם אל הירח.

אברהם בורג: והחלום הזה, שבעוד עשור יהיה אדם על הירח, היה בגדר חזון שמשך אחריו את הכלכלה, את התעשייה, את התעסוקה, את המדע, את החברה, את האתוסים ואת המיתוסים, שאולי את חלקם ראינו באופן טרגי בשבוע שעבר, עם הבאתו לקבורה של אלוף-משנה אילן רמון.

אברהם בורג: החזון של חברה שאומרת: לשם אני הולכת, הוא חזון גדול מאוד, ובלעדיו, בסופו של דבר, הופכת גם הכלכלה והופכת התשתית האנושית והארגונית של החברה למולקולות של מעשה, אבל לא לחומר של יצירה.

אברהם בורג: אני מאוד מאוד מעריך את החיפוש שאדוני היושב-ראש שותף לו.

אברהם בורג: קראתי בעיתון שהוא רוצה להשקיע בכך את זמנו ומרצו, את אונו והונם של אחרים – דומני שזו תהיה ההגדרה הנכונה בנושא הזה – על מנת לייצר איזו אנרגיה שתמצא, בסופו של דבר, את האדם על הירח של החברה הישראלית.

אברהם בורג: האם זה יהיה ננו-טכנולוגיה, האם אלה יהיו דברים אחרים - זה כרגע לא חשוב.

אברהם בורג: לעתים החיפוש עצמו הוא בעל חשיבות לא פחותה ממה שנמצא בסופו של דבר.

אברהם בורג: אני הייתי מבקש, על הרקע הזה של הצבת חזון של האדם על הירח, החזון הטכנולוגי התעשייתי-מדעי של ישראל, להגיד שניים-שלושה דברים בשולי החזון.

אברהם בורג: ראשית, הוא נחוץ ונדרש, אלא שלא יהיה חזון כזה אם לא תהיה כלכלה לצדו.

אברהם בורג: מלים רמות שאומרות: אני רוצה להגיע לשם, אני רוצה להגיע לשם, בלי לייצר את הכלים כדי להגיע לשם, עושות את החזון לכמעט בלתי אפשרי.

אברהם בורג: כאשר אתה מסתכל לעומק הכלכלה הישראלית, ברור לך שלא יהיו כדי להשקיע משאבים בסדרי גודל כאלה בשנה, שנתיים, שלוש השנים הקרובות, על מנת לנצל את ה-down cycle כדי לעלות למעלה לאיזה מצב, שבעוד שלוש או ארבע שנים הכלכלה תהיה מוכנה לקראת החזון הזה.

אברהם בורג: אז אתה שואל את עצמך, מאיפה מניעים משאבים במצב שכלכלת העולם לא מגיעה הנה, במצב שהמשקיעים לא מעזים לבוא כדי לבדוק את השוק, עם כל ההערכה הגדולה שיש לחברה הישראלית בתחום הזה.

אברהם בורג: דומני, אדוני היושב-ראש, שחלק מהדיונים הכלכליים שצריך לעסוק בהם ייגע בשאלה איך לאפשר לכספים שרובצים בחברה הישראלית במקומות לא פעילים להיות שותפים או בקרנות הון סיכון, או בהשקעות בכלכלת החזון.

אברהם בורג: אני אתן דוגמה אחת – וכמובן, זאת לא כל היריעה.

אברהם בורג: כדי להרחיב אותה – יש בישראל חיסכון ציבורי, בקרנות הפנסיה, בחסכונות המוסדיים.

אברהם בורג: בסופו של דבר החיסכון הציבורי אינו משתתף בשוק ההון; אולי באחוזים מאוד מאוד קטנים, אם בכלל.

אברהם בורג: דומני שממשלת ישראל צריכה לתת תמריץ – אינסנטיב – או בצורה של עידוד מעשי או בצורה של הבטחת רווח מינימלי על הריביות, כדי לעודד את החיסכון הציבורי להיכנס לשוק ההון ולעודד את הכניסה הזאת לתחומים שמעניינים אותנו, לאמור: לכלכלת החזון.

רוני בר-און: בקרנות הפנסיה חוסמים את התהליך הזה.

אברהם בורג: הן לא נכנסות.

אברהם בורג: אני אומר: צריך לעודד אותן.

אברהם בורג: אתה מסכים אתי.

רוני בר-און: - - -

אברהם בורג: לא, לא.

אברהם בורג: אני אתן לך דוגמה, חבר הכנסת בר-און.

אברהם בורג: אני אתן לך דוגמה.

אברהם בורג: אגב, זה קיים בעולם, בארצות-הברית - - -

שמעון פרס: אני מניח שהנושא הזה שייך לדיון אחר.

אברהם בורג: אבל, מכל מקום, אם כבר דנים בכך, כבר נשאלתי שאלה לגופו של עניין, לשם שינוי.

שמעון פרס: או.

שמעון פרס: קיי.

אברהם בורג: אני אתן לך דוגמה: נגיד שקרן פנסיה מסוימת מרוויחה 4% בשנה – הלוואי.

אברהם בורג: אומרת לה הממשלה: אם תרוויחי 5%, זה שלך.

אברהם בורג: אם תרוויחי 3.5%, החצי עלי.

חיים רמון: יש דבר כזה.

חיים רמון: יש רשת ביטחון של 3%.

אברהם בורג: כן, אבל הוא מאוד קטן.

אברהם בורג: לא בכדי נקטתי את המספרים האלה.

אברהם בורג: הוא קטן ואין בו די.

אברהם בורג: בסוף קרנות הפנסיה לא נכנסו לשוק, בגדול.

אברהם בורג: הן עדיין רובצות בחוץ.

חיים רמון: החדשות – יותר.

אברהם בורג: הכסף הגדול, חבר הכנסת רמון – בחוץ.

אברהם בורג: וזה למשל אחד המנגנונים לעודד את זה.

אברהם בורג: יש שיטות כאלה בעולם, שעובדות.

אברהם בורג: זה נושא אחד.

אברהם בורג: הנושא השני, אדוני היושב-ראש, מכיוון שאתה כל כך מעורב בו, לא קשור בתחום הטכנולוגי.

אברהם בורג: אני מניח שמבחינה טכנולוגית ניתן להגיע כמעט לכל מקום – זה ייקח זמן, ימצאו את החומר המתאים, את הנוסחה המתאימה, את פריצת הדרך המדעית הנכונה – אני חושב שהתחום שאליו צריך לשים לב, ודווקא בחברה כמו החברה הישראלית, הוא תחום האתיקה, שנלווה למדע ולטכנולוגיה.

אברהם בורג: אחד הדברים שמפחידים אותי מאוד מאוד בחשיבה פורצת הדרך, זה כלים מדעיים רבי עוצמה, שיהיו מסורים בידיהם של אנשים חסרי עכבות וחסרי מעצורים.

אברהם בורג: אני יכול לראות בתחום הרפואה איך הדבר הזה משמש לרעה ולא לטובה.

אברהם בורג: אני יכול לראות את זה בתחום ייצור הנשק.

אברהם בורג: אני יכול לראות את זה בתחומים רבים נוספים, ואני הייתי מציע לאדוני – וגם הייתי שמח בשיחה אחרת לחשוב איך עושים את זה – לחשוב איך בצד חשיבה מדעית, שתוליך את העולם, חושבים גם חשיבה אתית, שתלווה את העולם בהתפתחות הזאת.

אברהם בורג: לדעתי, בכמה מקומות בעולם יש התפתחויות בתחום הזה, שהן מעל ומעבר למה שאני חושב שמותר שיקרה מבחינה מוסרית, ולא מבחינה הלכתית דווקא, לא מהצד הדתי, אלא מהצד של ההומניזם באשר הוא.

אברהם בורג: מלה אחת אחרונה, שנוגעת לשרת החינוך, התרבות והספורט.

אברהם בורג: מדע גם?

אברהם בורג: מדע עוד לא?

אריה האן: מדע היום, היום.

אברהם בורג: היום זה גם מדע?

אברהם בורג: אני לא מאמין בחינוך ישראלי שמחנך רק למדע ומזניח את ההומניזם.

אברהם בורג: חינוך ישראלי בבית-ספר ישראלי שאין בו הממד האנושי של תרבות, של אמנות, של היסטוריה, של מוזיקה, של כל הדברים הנוגעים באסתטיקה של החיים, עוד יכול חס וחלילה להוליד מדענים ישראלים נעדרי רוח ונשמה, ובעיני זו עלולה להיות מכשלה גדולה מאוד.

אברהם בורג: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה רבה.

שמעון פרס: חבר הכנסת אביגדור ליברמן, ואחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן.

שמעון פרס: חבר הכנסת ליברמן איננו פה.

שמעון פרס: אם כן - אבשלום וילן, ואחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בראשית תור הברכות, קודם כול, גם אני רוצה לברך את חברי הכנסת החדשים, את עורך-הדין יצחק הרצוג, את ד"ר לאה נס ואת חבר הכנסת אברהם בורג, שאת המקום הזה בארבע השנים האחרונות הוא לא הכיר, כך שגם אתה לאחר ארבע שנות היעדרות דיברת הפעם מהדוכן הזה, אז גם לך מגיעות ברכות של הפעם הראשונה.

אבשלום וילן: אני רוצה גם לברך שתי ברכות נוספות.

אבשלום וילן: קודם כול לך, אדוני היושב-ראש, על היוזמה להעלות את הנושא.

אבשלום וילן: אני חושב שזה אך טבעי, ואתה באמת מהאנשים הבודדים במדינת ישראל שזה שנות דור עומדים על חשיבות הנושא של הקידמה הטכנולוגית, של החינוך הגבוה, ובעצם גם יצרת תשתית רצינית מאוד לטכנולוגיה הישראלית, שהיא בעצם זו שהביאה אותנו להישגים.

אברהם בורג: אתה מוכן להודות בשמי לממ"מ על החומר הנהדר שהם הביאו לכאן?

אבשלום וילן: אני מודה בשמו של יושב-ראש הכנסת הקודם, חבר הכנסת אברהם בורג, לממ"מ על הכנת החומר המאלף לדיון הזה.

אבשלום וילן: ברכה אחרונה לחברת הכנסת לשעבר ענת מאור, שעמדה בראש ועדת הכנסת לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, עסקה בכך רבות והביאה את הנושא למודעות גם ברמת הכנסת וגם ברמה הציבורית.

אבשלום וילן: אני חושב שמעבר לברכות, אדוני היושב-ראש, על חשיבות הנושא מסכימים כולם.

אבשלום וילן: אבל תרשה לי, אדוני, לקרוע קצת את האידיליה הזאת, משום שבעוד שבוע, בעוד שבועיים – ואני לא אומר פה לתפארת המליצה ולקנטור לשמו - כאשר ניכנס לדיונים במליאה ובוועדות ויעלה נושא ההשכלה הגבוהה וההשקעות בחינוך, יהיו פה חברי כנסת ומפלגות שבעצם הווייתם והשקפת עולמם יביעו התנגדות.

אבשלום וילן: פעם אחר פעם, כחבר ועדת הכספים, כאשר מגיע תקציב ההשכלה הגבוהה, או תקציב התרבות, או תקציב החינוך, מתקיים ויכוח אמיתי עם חברי הכנסת החרדים, ששואלים מדוע מכון ויצמן כן וישיבות גבוהות לא.

אבשלום וילן: אני חושב שהכנסת הזאת צריכה להגיד את דברה באומץ.

אבשלום וילן: בלי מכון ויצמן, בלי טכנולוגיה מתקדמת, בלי השכלה גבוהה לכול אין קיום לתשתית במאה ה-21.

אבשלום וילן: עיני אינה צרה בחינוך חרדי, אבל חינוך חרדי שלא מכיל בתוכו טכנולוגיה ואנגלית ומתמטיקה וספרות, מוציא מתוכו אנשים, אדוני היושב-ראש, שלא מוכנים לחיים.

אבשלום וילן: תראה, אדוני היושב-ראש, מה יש לישראל מבחינת היתרון היחסי זולת ביטוי שמאוד אוהבים להשתמש בו: ההון האנושי.

אבשלום וילן: מה זה ההון האנושי?

אבשלום וילן: זה ראשם, מוחם ולבם של בני-אדם.

אבשלום וילן: לצערי, כאשר אנחנו מדברים על חינוך, על קידמה טכנולוגית, על עדיפות להשכלה הגבוהה, מה שפעם חשבנו שהם נחלת הכלל, הרי בעשור האחרון יש בחברה הישראלית זרמים מאוד מאוד משמעותיים, לפחות מבחינת התוצאה הפוליטית של הבחירות לכנסת, שמערערים את היסודות הללו.

אבשלום וילן: אני חושב שאת הוויכוח ואת הדיון על כך צריך לנהל.

אבשלום וילן: יותר מזה, בואו נגיד את האמת.

אבשלום וילן: ב-20 השנים האחרונות מי שהוביל את הכלכלה הישראלית היה תעשיית האלקטרוניקה.

אבשלום וילן: הקטר של האלקטרוניקה והטכנולוגיות המתקדמות משך אחריו את הכלכלה הישראלית כולה.

אבשלום וילן: מאילו תמיכות נהנה הקטר הזה?

אבשלום וילן: הוא נהנה מתקציב המדען הראשי.

אבשלום וילן: אין לו בעצם תקציבים שעוזרים בהתמודדות, לא על הרעיונות - ישראל משופעת ברעיונות, אבל כאשר מגיעים להתמודדות האמיתית בתחום השיווק, התחום הזה איננו מכוסה על-ידי מדינת ישראל.

אבשלום וילן: יותר מזה, הכנסת הזאת עדיין לא חוקקה חוק מו"פ רציני שיאפשר תמיכה במחקר, בפיתוח ובשיווק המוצרים הללו בצורה שתאפשר להתמודד בעולם.

אבשלום וילן: אנחנו עם חוקי המיסוי, אדוני היושב-ראש, השינוי של חוקי המס כך שיקל על החברות האלה להתמודד ועל הקטר הזה לסחוב את הכלכלה הישראלית כולה – גם בחוקים הללו אנחנו עדיין מפגרים.

אבשלום וילן: כאשר מגיע לכאן, אדוני היושב-ראש, חוק לעידוד השקעות הון בטכנולוגיה, הכנסת הקודמת קיצצה אותו פעם אחר פעם, והיה צורך במאבק מאוד מאוד עקשני כדי לשמור על רמת היסודות של החוק לעידוד השקעות הון, של בעצם חוקי מיסוי מתאימים, של חוק מו"פ שהכנסת צריכה לחוקק.

אבשלום וילן: מעבר למלים ומעבר לדיונים, מי כמוך, אדוני היושב-ראש, יודע, שבסופו של דבר המבחן הוא במעשים, המבחן הוא אם אתה מסוגל לתרגם את זה כך שיינתן להשכלה הגבוהה, לתעשייה ולמדע ולטכנולוגיה למשוך אחריהם את החברה ואת התעשייה.

אבשלום וילן: הכנסת והממשלה, אני קובע פה בצער, לא מילאו את תפקידן בשנים האחרונות.

אבשלום וילן: ואם יש אתגר - אינני יודע מה יהיו פניה של הממשלה הזאת, אני יודע מה הם פניה של הכנסת הנוכחית - זה האתגר, ואת הוויכוח הזה צריך לנהל בריש גלי וגם להכריע בו בכיוון שייתן להשכלה הגבוהה ולתעשיות להתרומם, ואחריהם החברה הישראלית כולה.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: אני מזמין את חבר הכנסת, אף הוא חדש, ג'מאל זחאלקה, שבא מכפר-קרע.

שמעון פרס: היה לנו כבר חבר כנסת אחד משם ויש לנו זיכרונות מאוד נעימים ממנו.

שמעון פרס: אני מאחל לך שתמשיך במסורת.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, הנושא שעומד על הפרק היום הוא נושא חשוב מאוד, אבל לטעמי הוא טופל בסגנון של שיר הלל לטכנולוגיה.

ג'מאל זחאלקה: דברים ששמעתי כאן גבלו בפטישיזם של הטכנולוגיה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לשים סייגים, כי הפיתוח הטכנולוגי והפרספקטיבות החדשות יכולים להביא עושר ואושר לבני אדם, אבל הם יכולים להיות דבר מסוכן מאין כמוהו.

ג'מאל זחאלקה: באופן כללי, הסייג בפרספקטיבה של הזמן בטכנולוגיה הוא פגיעה בסביבה האנושית, זו כריתת העץ שעליו אנחנו יושבים.

ג'מאל זחאלקה: הדבר השני הוא שימוש בטכנולוגיה ליצירת כלי משחית.

ג'מאל זחאלקה: דברים כאלה נעשים בכל מיני מקומות בעולם.

ג'מאל זחאלקה: מדברים היום על פצצות חכמות.

ג'מאל זחאלקה: מסבירים לנו בטלוויזיה בהתפעלות עד כמה חכמה הפצצה, אנשים מתפעלים ממנה, וזה דבר איום ונורא, כי לא מסבירים מספיק לאנשים איזה הרס נוראי יכולות לעשות הפצצות החכמות האלה עם הטכנולוגיה המאוד-מתקדמת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו ראינו זאת.

ג'מאל זחאלקה: גם מדינת ישראל השתמשה בפצצות חכמות.

ג'מאל זחאלקה: הטכנולוגיה כאן לא שימשה לטובת המין האנושי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו עדים למצב שבו רוצים להשתמש בזה נגד עירק.

ג'מאל זחאלקה: הדבר השלישי, הסייג השלישי הוא הסייג המוסרי.

ג'מאל זחאלקה: אדוני, אני בא מתחום המחקר המדעי, ואני חושב שחשוב מאוד להעמיד את הסייג של ניסויים בבני-אדם וגם בחיות.

ג'מאל זחאלקה: צריך שיהיו גבולות לשימוש בחיות בניסויים המדעיים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מתנגד לכך, אבל זה לא יכול להיות היתר פתוח בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: גם סייג אתי על מניפולציות של שיבוט בני-אדם ודברים כאלה, צריך לדון בהם ברצינות, כי הם יכולים לשמש בידי מדענים לא אחראיים, או שלוחים לא אחראיים של מדענים לדברים איומים ונוראים.

ג'מאל זחאלקה: המדע, אדוני היושב-ראש, הטכנולוגיה לא יכולה לעמוד לבד.

ג'מאל זחאלקה: צריך משהו חיצוני לה, מחוץ למדע, מחוץ לטכנולוגיה, כדי להעמיד את הסייגים האלה.

ג'מאל זחאלקה: המדע כשלעצמו לא שם לעצמו סייגים.

ג'מאל זחאלקה: את הסייג צריך לחפש בעולם הערכים, וצריך שליד המדען המפתח, ליד המתקצב ומקבל ההחלטות יהיו תמיד מערכת ערכים ופיקוח ערכי על הפיתוח המדעי.

ג'מאל זחאלקה: אחרת זה יכול להמיט אסון.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר להתעלם מהממד החברתי של הפיתוח המדעי.

ג'מאל זחאלקה: גם המחשבה שפיתוח מדעי יכול להגדיל את האושר החברתי לא תמיד נכונה.

ג'מאל זחאלקה: הוא יכול לפתח או להגדיל את האושר האנושי של חלק מסוים באוכלוסייה ולהשאיר אחריו אומללות של חלק אחר באוכלוסייה.

ג'מאל זחאלקה: אביא דוגמה מובהקת.

ג'מאל זחאלקה: הפיתוח המדעי, שכולם שרו לו כאן שיר הלל, של ההיי-טק, תעשיית ההיי-טק הישראלית וכניסת ישראל לשוק הגלובלי, מהדלת הכי גדולה שלו, שהיא ההיי-טק, גרם לאומללות של עשרות אלפי משפחות, במיוחד משפחות ערביות.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אנחנו היינו קורבן הגלובליזציה בשנות ה-90.

ג'מאל זחאלקה: אומנם בתל-אביב חגגו את המבנים היפים של ההיי-טק, אבל מפעלים של תעשייה מסורתית, של תעשיית טקסטיל, נסגרו בזה אחר זה, ועשרות אלפי משפחות מצאו עצמן במצב כלכלי קשה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: זה היה מחיר כניסת ישראל לעידן הגלובליזציה, העברת מפעלים וכו'.

ג'מאל זחאלקה: אבל, בסופו של דבר נוצר מצב שהמשק הישראלי הלך בכיוון של היי-טק, ובאזורי הפריפריה, במיוחד בסקטור הערבי, תעשיות מסורתיות התחילו להיסגר, מקומות התעסוקה הצטמצמו, ונוצר לראשונה בתולדות המדינה מצב של אבטלה מבנית, structural unemployment.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, לא אבטלה שהיא תוצאה של משבר כלכלי חולף, אלא אבטלה מבנית, שהיא תוצאה של שינויים מבניים במשק הישראלי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מאלה שעומדים נגד הקידמה.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד הקידמה.

ג'מאל זחאלקה: אבל בכל זאת יש לי ביקורת על הקידמה הספציפית הזאת ועל אופן התפתחותה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, אני רוצה לגעת בכמה נקודות בזמן המוגבל שיש לי.

ג'מאל זחאלקה: זו גם הפעם הראשונה שלי על הדוכן, ולא ידעתי בדיוק מה הנושא שנדון כאן.

ג'מאל זחאלקה: אגב, הכותרת שניתנה לו, ננו-טכנולוגיה, מדברת על מרחב, על הממד המרחבי של העניין.

ג'מאל זחאלקה: צריך רק להזכיר לאדוני היושב-ראש ולחברי הכנסת, שאת פרס הנובל הלפני-אחרון בכימיה קיבל המדען המצרי המהולל אחמד זוויל, בנושא הפיקו-שנייה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, המצאת הפיקו-שנייה ושליטה בתהליכים.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לשלוט בתהליכים, במיוחד אם הם כימיים, רק בממד שבו אתה יודע למצוא בפינצטה את הננו-מטר.

ג'מאל זחאלקה: אתה צריך גם לפצח את ממד הזמן.

ג'מאל זחאלקה: זו אחת ההמצאות הגדולות ביותר, ולזה יש יישומים מדעיים בצורה מאוד נרחבת ומתרחבת כיום.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד משהו בקשר לסדר העדיפויות.

ג'מאל זחאלקה: דובר כאן על ננו-טכנולוגיה ודובר כאן על כך שהיא צריכה לעמוד בראש סולם העדיפויות.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע איך נבחרה הבחירה הזאת, על-פי איזה סולם ערכים היא נבחרה ועל-פי אילו קריטריונים, והיא זקוקה להשקעות ענק.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע אילו השקעות היא צריכה.

ג'מאל זחאלקה: ממה ששמעתי פה, היא צריכה השקעות ענק.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני יודע דבר אחר, אני יודע שבכל העולם אזורים חלשים, אזורים נחשלים, שרוצים להדביק את הקידמה המדעית, הנושא המאומץ – ואנחנו לא יכולים להמציא כאן את הגלגל – הוא הביוטכנולוגיה דווקא.

ג'מאל זחאלקה: למה ביוטכנולוגיה?

ג'מאל זחאלקה: ביוטכנולוגיה נשענת בעיקר על משאבי אנוש, על הון אנושי, והיא לא צריכה הרבה השקעות.

ג'מאל זחאלקה: כאן אפשר לשלב את העניין של המדע ההישגי, כמו הספורט ההישגי, ואת הממד החברתי.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב ששניהם קשורים.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר שהתשתית של מדעני העתיד תבוא רק מרמת-אביב ג', או מאזורים מסוימים בארץ, או מבתי-ספר מסוימים.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו מגדילים את התשתית שממנה באים האנשים, בסופו של דבר המדע יתפתח עוד יותר.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד כמה מלים בנושא הזה, שלטעמי הן חשובות.

ג'מאל זחאלקה: דיברתי על אבטלה ועל מצב של אבטלה מבנית ברחוב הערבי בעיקר.

ג'מאל זחאלקה: זה קיים גם במקומות אחרים, אבל ברחוב הערבי זה מורגש יותר.

ג'מאל זחאלקה: הפתרון הוא חינוך לטכנולוגיה.

ג'מאל זחאלקה: הפתרון הוא לא להחזיר את התעשיות הישנות, אלא להכשיר אנשים כדי שהם יוכלו להשתתף השתתפות פעילה בהתפתחות הטכנולוגית והמדעית בארץ.

ג'מאל זחאלקה: לשם כך צריך להגביר את החינוך לטכנולוגיה.

ג'מאל זחאלקה: לשם כך צריך לתמוך במו"פים האזוריים, בתור דוגמה.

ג'מאל זחאלקה: הנה, יש לנו שני מו"פים אזוריים ברחוב הערבי, אבל הם כמו הבן החורג של משרד המדע.

ג'מאל זחאלקה: הם כמו הבן החורג.

ג'מאל זחאלקה: אין להם תקצוב לתשתיות בכלל, והתקצוב הוא רק למחקרים.

ג'מאל זחאלקה: אין אפילו תקצוב של מספר מינימלי של חוקרים קבועים, שיכולים לפתח ואפילו לבנות תשתית ולבקש "גרנטים".

ג'מאל זחאלקה: אם שני המו"פים האלה רוצים לבקש "גרנט" מהמקום שנותן הכי הרבה "גרנטים" בארץ, שזה האקדמיה הישראלית למדעים, הקרן של ה-ISF – קשה להם לגשת למקומות כאלה, כי אין להם התשתית המספקת.

ג'מאל זחאלקה: לכן, בשני אלה צריך לטפל, ואין לטפל בהם כבנים חורגים, אלא יש לתת להם תקצוב נאות, כדי שהם יוכלו גם לעסוק במחקר מדעי שימושי, שיעזור לאזורים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: הובטח גם להקים מו"פ באזור הנגב, וזה לא קוים, כרגיל.

ג'מאל זחאלקה: מה שאני מנסה להגיד כאן בסוף הוא, שאת עניין המדע, הטכנולוגיה והתפתחות הטכנולוגיות צריך לשים בקונטקסט נכון, גם בקונטקסט החברתי וגם בקונטקסט המוסרי.

ג'מאל זחאלקה: על הקונטקסט המוסרי דיברתי.

ג'מאל זחאלקה: בקונטקסט החברתי צריך להקים מפעלי פיתוח, מפעלי טכנולוגיה מדעיים, כמו המו"פים האזוריים בתור דוגמה, כמכשיר שיכול לעזור ישירות אפילו בפיתוח הכפר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: דוגמה אחת היא דוגמת המחקר החקלאי.

ג'מאל זחאלקה: היום יש פרצלציה של האדמה, והאנשים עוזבים את חלקות הקרקע הקטנות; אי-אפשר להחזיר אנשים לעבוד בקרקעות אלא אם עושים מודרניזציה של החקלאות, כדי שהחקלאות תהיה מכניסה.

ג'מאל זחאלקה: בשביל זה צריך מו"פ אזורי שיפתח במקום, באזורים האלה, צורות חקלאות מודרניות, שיכולות לקלוט ולהביא אפילו אנשים צעירים וכך לצמצם את האבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש להגביר גם את הקליטה של מדענים ערבים במכוני מחקר, וגם לשים דגש בחינוך הטכנולוגי ולפתח אותו, שאם לא כן המצב החברתי והכלכלי של האוכלוסייה הערבית יידרדר עוד יותר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רק נסבול מהקידמה הטכנולוגית ולא ניהנה מפירותיה; ולא רק אנחנו, גם אחרים.

ג'מאל זחאלקה: אבל אני רוצה להציב את אות האזהרה ואת התמרור האדום החברתי והמוסרי מול שיר ההלל לטכנולוגיה ששמענו כאן.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

ג'מאל זחאלקה: טכנולוגיה יותר רציונלית ויותר מוסרית.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: חבר הכנסת יורי שטרן.

שמעון פרס: אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את חברי הכנסת החדשים, במיוחד את אלה שמנצלים את ההזדמנות הראשונה להתחיל את המהלך הפרלמנטרי, להשתתף בדיונים ולהגיד את שלהם.

יורי שטרן: אני מקווה שתהיה לנו כנסת פעילה יותר.

יורי שטרן: אני מקווה שהרענון הזה ילך ויגדל ויופיע גם בכל תחומי הפעילות של הפרלמנט שלנו.

אחמד טיבי: תברך את חבר הכנסת זחאלקה.

אחמד טיבי: מקובל בכנסת שאתה מברך אותו ספציפית.

שמעון פרס: הנוהג בכנסת הוא שמי שנואם אחרי חבר כנסת חדש מברך אותו.

יורי שטרן: היות שהיום הוא יום גדוש בהופעות של חברי הכנסת החדשים, מצאתי לנכון להגיד זאת בהכללה, ואמרתי "מברוכ" לחבר הכנסת זחאלקה.

שמעון פרס: תגיד שיש לו קול יפה, שהוא מדבר יפה.

יורי שטרן: כן.

יורי שטרן: יש לו קול יפה והוא דיבר לעניין, ואני רוצה להתווכח עם הסיומת שלו ולהגיד, שלטכנולוגיה ולמדע לא יספיקו דברי הלל.

יורי שטרן: הם באמת מקדמים את כולנו, השאלה היא של השימוש, של הצעדים שהחברה חייבת לעשות כדי שכל חלקיה ישתתפו במהלך הזה.

יורי שטרן: זה לא שייך לתחום הטכנולוגי וגם לא לתחום המדעי, ולכן דברי ההלל הם במקומם, אבל אנחנו צריכים לדאוג להיבטים האחרים של המהלך הכלכלי, הטכנולוגי, החברתי.

יורי שטרן: מה שעומד היום על סדר-היום זה לא הדיון התיאורטי אלא מה יהיה עם המדע והטכנולוגיה במדינת ישראל בתקופה שקשה פעמיים לענפים האלה: מצד אחד, הממשלה מצמצמת את תקציביה, וגם במקום שבו היא לא פוגעת ישירות, למשל בתקציבי המדע, כמו אצל המדען הראשי במשרד התעשייה והמסחר – אני לא יודע מה יקרה עם הקיצוצים החדשים – בעקיפין הצטמקות הכלכלה, שבאה במיוחד על רקע המשבר בהיי-טק, כל התהליכים האלה פוגעים קשות ביכולת של המגזר הפרטי לקדם את המחקר המדעי והשימושים הטכנולוגיים שלו.

יורי שטרן: הממשלה מקצצת את תקציביה, והמגזר הפרטי, גם בהעדר תמיכה ממשלתית וגם בהצטמקות הכלכלית, ולאור המשברים הבין-לאומיים והטרור המתמשך, וכמעט צמצום לאפס של ההשקעות החדשות, אינו יכול לשאת את המשימה הזאת של פיתוח טכנולוגי ומדעי, כמו שמדינת ישראל לא רק זקוקה אלא גם ראויה לו.

יורי שטרן: לכן החוכמה המדינית צריכה להתבטא בכך שהמדינה, גם בתנאים הקשים, תדע לשמור על הגרעין המדעי והתרבותי שלה.

יורי שטרן: הדברים האלה קשורים.

יורי שטרן: מי שחושב שצמצום דרמטי, קיצוץ דרמטי בתקציבי התרבות פוגע במותרות, אולי בבילויים של חלק מהאוכלוסייה – טועה טעות קשה.

יורי שטרן: הסביבה המדעית והתרבותית אחת היא.

יורי שטרן: אי-אפשר לפתח מדע על רקע של דלות חיי התרבות.

יורי שטרן: זה פשוט לא הולך.

יורי שטרן: זו בסך הכול קהילה אחת שחיה את עולם התרבות, לרבות התרבות המדעית, ואם אין הסביבה המתאימה לה, היא פשוט לא תהיה פה.

יורי שטרן: אנחנו צריכים לגבש פה קו מדיני, והכנסת יכולה להשתתף בזה השתתפות פעילה מאוד, קו של המדיניות הכלכלית, התרבותית והמדעית, שמאפשר בתנאים של צמצום המשאבים, בתנאים של פגיעה באורח החיים הנורמליים שלנו, לשמור על הנכסים התרבותיים והמדעיים של המדינה.

יורי שטרן: זאת משימה שהיא קשה כשלעצמה, אבל היא גם חשובה במיוחד למדינה היהודית.

יורי שטרן: כי מדינת ישראל לא יכולה לשרוד לאורך ימים כאחת המדינות בעולם.

יורי שטרן: היא חייבת להיות מדינה שבאמת יש בה מענה לאמירות וליכולות של העם היהודי הגלובלי, שהן האמירות והיכולות בראש ובראשונה בתחום התרבותי והמדעי.

יורי שטרן: אם המדינה לא תמצא מענה ליכולות של היהודים בעולם כולו לפתח דברים במדע, בטכנולוגיה, בתרבות, היא לא תוכל בסוף להתקיים.

יורי שטרן: כי זה המנדט שלנו.

יורי שטרן: מי שחושב שאנחנו יכולים לחיות כפרובינציה מזרח-תיכונית של העולם הנאור, פשוט טועה טעות חמורה.

יורי שטרן: אנחנו צריכים בחודשים הקרובים, בדיוני התקציב השונים, לראות איך לנצל את ההזדמנות הזאת בשביל לקצץ בביורוקרטיות, במנגנונים המיותרים, ולהעביר את כל החיסכון למוצר הסופי, שהוא מוצר מדעי, חינוכי, טכנולוגי.

יורי שטרן: בחינוך במיוחד, שבו מדינת ישראל היא אחת הארצות העשירות, אפשר להגיד, מבחינת ההשקעה בחינוך, ההוצאה הלאומית לחינוך פר-נפש, התוצאה הסופית היא עלובה, ומדי שנה עלובה יותר ויותר.

יורי שטרן: נראה שהמנגנונים, הביורוקרטיות השונות, לוקחים חלק הולך וגדל של העוגה, ולכן אנחנו בהשקעה גדולה מגיעים לתוצר שהוא מינימלי.

יורי שטרן: אנחנו צריכים לנצל את תקופת הצמצומים והגזירות הקשות כדי לייעל את המערכת הזאת, כמו שאר המערכות; להוריד כל דרג שהוא מיותר; לשחרר את כוחות היצירה, לרבות היצירה הכלכלית, ולהגיע בסוף התהליך הזה למדינה הרבה יותר יעילה, מאורגנת הרבה יותר נכון מכפי שאנחנו מאורגנים עכשיו.

יורי שטרן: בזה תלוי לא רק העתיד המדעי והטכנולוגי שלנו אלא עתידנו כולו.

יורי שטרן: תודה.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, גם כן חברת כנסת חדשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מצטרף למברכים את כל חברי הכנסת החדשים.

אחמד טיבי: אני בהחלט מברך על העלאת הנושא כנושא ראשון לדיון בכנסת השש-עשרה.

אחמד טיבי: אין ספק, אדוני היושב-ראש, שהננו-טכנולוגיה גרמה לקפיצה נחשונית ועוד תגרום לקפיצה נחשונית בקידמה, בפיתוח מדעי, גם חברתי, בחלק גדול ממדינות העולם.

אחמד טיבי: היא גרמה ותגרום, אבל אני מוצא את עצמי מדבר באופן ביקורתי על יצירת שני עולמות: עולם המדינות כמו ה-OECD, הארגון לשיתוף פעולה כלכלי ופיתוח, שכולל את מדינות אירופה, קנדה, יפן, ארצות-הברית ועוד, ושאר העולם.

שמעון פרס: כולל גם את הודו וסין.

אחמד טיבי: גם.

אחמד טיבי: אבל לא בכדי לא הזכרתי את הודו וסין בקבוצות האלה, כי דיברתי על הקפיצה הנחשונית ורציתי לדבר על הנחשלות של שאר העולם מול הקידמה והפער הנוצר בין מי שיכול ובין מי שאינו יכול, בין מי שיכול להרשות לעצמו להשקיע חלק גדול מהתמ"ג בפיתוח חשוב מאין כמוהו בתחומים רבים – מדעי, רפואי, צבאי, אבל - - -

שמעון פרס: אחמד, מותר לי לשאול אותך, מה עם הנחשלות שלנו, שאין לנו נפט ואין לנו אדמה?

שמעון פרס: גם אותנו, את המדינות המפותחות, קיפחו.

אחמד טיבי: זאת הנקודה השנייה שרציתי לדבר עליה – עולם מפותח ועולם מתפתח, מדינות מפותחות ומדינות מתפתחות.

אחמד טיבי: שתי שאלות עומדות כאן על הפרק וצריך לגעת בהן:

אחמד טיבי: מה השיעור שמדינה צריכה להשקיע מהתמ"ג שלה בנושאים כאלה, כמו ננו-טכנולוגיה.

אחמד טיבי: אני קורא כאן, שישראל השקיעה לפני שנה כ-10 מיליוני דולר בלבד בנושא הזה.

אחמד טיבי: ארצות-הברית, למשל, השקיעה כמעט 700 מיליון דולר בנושא ננו-טכנולוגיה.

אחמד טיבי: נראה לי, אף שהמספרים כתובים ומודפסים, שהיא השקיעה יותר, אבל אלה הם המספרים.

אחמד טיבי: יש צורך לתת את הדעת על נקודה שנייה, חוץ משיעור זה או אחר מתוך התוצר המקומי הגולמי, על אספקטים שכמה מחברי הקדימו אותי והזכירו אותם – שיקולים אתיים ומוסריים.

אחמד טיבי: אני אחזור לנקודה הראשונה של שיעור מתוך התמ"ג על מנת לומר שלעתים מדינה – כאן, במדינת ישראל – שוכחת צרכים אחרים של החברה בישראל: צרכים חברתיים, כלכליים, תשתיות בשלומי, בכפר-מנדא, שיעורי אבטלה.

אחמד טיבי: מדבר אל חברי הכנסת אדם שבא מתחום המדע, מדע הרפואה.

אחמד טיבי: אין אדם שרוצה יותר ממני ויותר מחברי בקהילת הרפואה בקידום טכנולוגי ומדעי, גם ננו-טכנולוגיה בתחום הרפואה, תחום הננו-רובוטים, למשל, כאשר מחדירים מכשירים סופר-זעירים לתוך גופו של אדם ומתערבים בחלקיקי החלקיק של התא, גם בטיפול בגידולים סרטניים או בהזלפת תרופות לתוך הגוף.

אחמד טיבי: ה-side effect של דברים כאלה יכול להיות, אגב, שלילי, גם בתחום הרפואה, ובעיקר, כמו שהוזכר, באופן אתי או לא אתי, מוסרי, פיתוח צבאי שדווקא מביא לחורבן ולהרס, או יצירת פער כלכלי חברתי בין אוכלוסיות שונות, או תת-אוכלוסיות שונות באותה חברה, שמביאה להגדלת הפער הן בין שני גושים בעולם, בין המדינות המפותחות למדינות המתפתחות, שלא לדבר על המדינות הנחשלות.

אחמד טיבי: ישראל נחשבת למדינה מתפתחת.

אחמד טיבי: אני מבין ששבדיה וארצות-הברית יכולות להרשות לעצמן השקעה בשיעור תמ"ג גבוה יותר מאשר מדינת ישראל, וכך צריך להיות.

אחמד טיבי: לכן צריך לפעול בנושא הזה באופן מקביל: גם פיתוח טכנולוגי, לרבות טכנולוגיה זעירה, לרבות היי-טק, ובאופן מקביל לא לשכוח את הגורם האנושי, שמצפה לפיתוח, תמיכה, עזרה וסיוע על-ידי תשתיות וצורכי יסוד אנושיים, הומניים וחברתיים.

אחמד טיבי: לא בכדי הזכרתי את שלומי, אולי נתיבות, טייבה וכפר-מנדא.

אחמד טיבי: מדובר ביישובים שזועקים לננו-תקציב, לא לננו-טכנולוגיה.

אחמד טיבי: הם זועקים לננו-תקציב שישפר, למשל, את מערכת הכבישים ואת מערכת התמרורים.

אחמד טיבי: רמזורים, ננו-דרישה, אולטרה-ננו-סופר דרישה.

אחמד טיבי: רק תמרור.

אחמד טיבי: על כל פנים, גם טיסה לחלל היא צורך של קידמה, אבל בעיקר תמרור בכביש הוא צורך קיומי, המבטיח חיים, כדי שהחיים יוכלו להתקדם ולפתח את הרבדים הנמוכים ביותר בכל חברה.

אחמד טיבי: החברה הערבית במדינת ישראל, כמו רבדים רחבים בחברה הישראלית, יהודים וערבים כאחד, זקוקה לתשומת לב.

אחמד טיבי: כפי שאמרתי, אני בא ממקצוע הרפואה ואני גאה בכך שהחברה הערבית השכילה לתרום למדינת ישראל במערכת הרפואה בתוך בתי-החולים את הטובים שבין הרופאים.

אחמד טיבי: על כן אני חושב שמבחינת כשרונות, החברה הערבית מתברכת בכשרונות על בסיס אישי, ועל מנת לשפר את קליטתם במערכת יש לעשות עבודה רב-מערכתית, אדוני, שבה המדינה תהיה דוחפת ויוזמת, אבל גם החברה הערבית או כל חברה אחרת תתרום על-ידי יוזמה והידחפות אל המערכת, כדי שהקשר יהיה בילטרלי והתוצאה תהיה חיובית לכל הצדדים.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

שמעון פרס: אני רוצה לברך אותך.

שמעון פרס: אני מאוד שמח שהצטרפה חברת כנסת דווקא מתחום ההוראה, דבר שהכנסת מאוד זקוקה לו מכל הבחינות, החינוכית והתוכנית כאחת.

שמעון פרס: אחריה ידבר חבר הכנסת טלב אלסאנע.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברות הכנסת, חברי הכנסת, אני אכן מאוד נרגשת.

גילה פינקלשטיין: אני לא יכולה להתחיל לדבר לפני שאומר לכם, שמולי אני רואה שתי דמויות שהנחו אותי לדרך הזאת, לעמוד כאן.

גילה פינקלשטיין: הדמות האחת היא של זבולון המר, זיכרונו לברכה, שעמד בראש התנועה שלנו והדריך אותנו שהתנועה היא גשר וקשר, הדריך אותנו להידברות אמיתית בין כל חלקי העם.

גילה פינקלשטיין: אני חייבת להזכיר אותו בנאום הראשון שלי.

גילה פינקלשטיין: הדמות השנייה שאני חייבת להזכיר היא אבי, זיכרונו לברכה, שהיה מנהל בית-ספר, והשקיע את כל זמנו ומרצו בנוער, בנוער שלנו.

גילה פינקלשטיין: הוא חשב שזאת ההשקעה לעתיד, וההשקעה החשובה ביותר, הנוער.

גילה פינקלשטיין: הוא היה שמח מאוד לשמוע שמדע וטכנולוגיה זה הנושא הראשון לדיון במליאת הכנסת הזאת.

גילה פינקלשטיין: כאדם שלמעלה מ-30 שנה נמצא בתחום החינוך, אני בהחלט חושבת שהחינוך הוא הקטר שיוביל את רכבת המשק הישראלי להצלחה, להתמודדות עם אבטלה, עם עוני, להצלחות בתחומים שונים, וכמובן, המדע והטכנולוגיה הם המפתחות לשגשוגה ולהתפתחותה של מדינת ישראל בכל המישורים.

גילה פינקלשטיין: שנים רבות ניצבה ישראל בגאון בכותל המזרח של המדינות המתועשות והמפותחות, ובתחומים אחדים היא היוותה ועודנה מהווה ראש חץ של ממש בתעשיות האוויריות והביטחוניות, בפיתוחים טכנולוגיים חדשניים ובמיזמי טכנולוגיה עילית פורצי דרך.

גילה פינקלשטיין: אין להתכחש למשבר החמור הפוקד את שוקי ההיי-טק בעולם, שלא פסח גם עלינו והביא לקיצוצים נרחבים ואף לסגירתם של לא מעט מפעלים ופרויקטים.

גילה פינקלשטיין: דווקא משום כך אנו עומדים כאן

גילה פינקלשטיין: היום ומביעים אמון במדע ובטכנולוגיה כחול-לבן, שגם בימים אלה הם הסוסים המושכים את העגלה במעלה הדרך המפותלת אל עבר אותם ימים של שגשוג ורווחה שכולנו כל כך מייחלים להם.

גילה פינקלשטיין: הקצאת משאבים נכונה לטובת המדע, תמיכה בתעשיות עתירות ידע ועידוד השקעות חיוניים להמשכו ולעתידו של הידע, הקידמה וההבטחה הישראלית הגדולה, יש בכוחם לחלץ את כולנו מהמשבר הכלכלי הלא-פשוט שנקלענו אליו שלא בטובתנו, לצד אותה השקעה מדוברת בתשתיות וביצירת מקומות עבודה.

גילה פינקלשטיין: גם בבית-הספר שניהלתי עד לפני חודש, תיכון צייטלין בתל-אביב, הקמתי במה למדע ולתורה.

גילה פינקלשטיין: הדוברים הרבים שהיו בה – רופאים, אנשי צבא, משפטנים, רבנים – כולם דיברו תורה ומדע, ואכן ראינו שתורה ומדע אינם סותרים זה את זה אלא כרוכים זה בזה.

גילה פינקלשטיין: אני מברכת על היוזמה להעלאת הנושא על סדר-יומה של הכנסת מייד בראשית כהונתה וקוראת מכאן לממשלה שבדרך שלא לזנוח את המדע והטכנולוגיה ולהניחם בקרן זווית, כי השילוב שלהם עם תשומת הלב הראויה בנושאי החינוך והרווחה עשוי להצעיד אותנו קדימה אל עתיד טוב יותר, נוח יותר ומתקדם יותר.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה לך.

שמעון פרס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

שמעון פרס: שניהם לא כאן?

שמעון פרס: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת אריה אלדד, חבר כנסת חדש, שבא מתחום המדע עם מסורת פרלמנטרית בפני עצמה.

שמעון פרס: אחריו – חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אריה אלדד: תודה רבה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמחתי לראות גם את ד"ר ג'מאל זחאלקה וגם את ד"ר לאה נס מצטרפים לשורות המדענים של בית-המחוקקים הזה.

אריה אלדד: אני מקווה שנוכל באופן חוצה כל מפלגה או דעה לסייע בקידום המדע והטכנולוגיה בישראל.

אריה אלדד: אבי ומורי עליו השלום, הד"ר ישראל אלדד, שעליו חשבתי אתמול בעת שהצהרתי אמונים, לימד אותי בגאווה רבה על הגניוס היהודי.

אריה אלדד: שליש מחתני פרס נובל בעולם הם יהודים.

אריה אלדד: כמה יהודים יש בעולם - 10 מיליונים?

אריה אלדד: 12 מיליון?

אריה אלדד: בתוך עולם של 5 מיליארדי בני-אדם.

אריה אלדד: היינו יותר מזה.

אריה אלדד: שליש מאתנו עלה בעשן השמיימה.

אריה אלדד: מי יודע כמה גאוני עולם היו בהם?

אריה אלדד: כמה חתני פרס נובל יכלו להיות בין צאצאיהם שלא זכו להיוולד?

אריה אלדד: במדינת ישראל מתרכזת מאסה קריטית של יהודים בעולם, אך חלקם של אנשי המדע חתני פרס נובל בקרב הישראלים שבינינו הוא קטן, כי אנו מהווים כבר מחצית מיהודי העולם.

אריה אלדד: פרסי נובל מהווים מנוף אדיר להמשך מחקר.

אריה אלדד: מעבדתו של כל חתן פרס נובל לרפואה היא אבן שואבת לטובי החוקרים בעולם, הבאים ללמוד ממנו ולשתף פעולה אתו.

אריה אלדד: אפקט כדור השלג במרכזים כאלה הוא תמיד מרשים ביותר.

אריה אלדד: פרסי נובל במדעי הטבע הם תמיד מקור ליוקרה ולכבוד, שלא כמו פרסי נובל לשלום, אדוני היושב-ראש, שבמקרה שלנו שותף להם גדול הרוצחים של היהודים בימינו.

אריה אלדד: עלינו לרדוף אחר חזון הפיכתה של ישראל למעצמה מדעית וטכנולוגית.

אריה אלדד: ואם זה מה שלמדתי מאבי עליו השלום - מה שלמדתי מאמי נוחה עדן, בתיה וושיץ, שהיתה עובדת סוציאלית כל חייה, היה הצורך לחבר את עולם האידיאות לעולם המעשה, לעולם החומר.

אריה אלדד: בין מיליון העולים שהגיעו ארצה ב-15 השנים האחרונות רבבות מדענים ומהנדסים.

אריה אלדד: הם הכוחות המדעיים האדירים, וגם אלה שהיו כאן לפני בואם לארץ הם אוצר הטבע האנושי האמיתי שיש למדינת ישראל.

אריה אלדד: הקיצוץ המסתמן בהשקעות מו"פ בישראל הוא מדאיג ביותר; מה גם שהוא מתלווה לתהליך חמור של פוליטיזציה אנטי-ישראלית בקמפוסים רבים בארצות-הברית ובמערב-אירופה – תהליך שמביא כבר היום להחרמת מדענים ישראלים ולקיצוץ תקציבי מחקר ופיתוח ושיתוף פעולה ממקורות אלה.

אריה אלדד: מדינת ישראל חייבת להילחם בתופעות אלה במסע הסברה תקיף ומקיף, לארגן לובי נגדי בקהילות יהודיות בעולם, שחלק מחבריהן הם בעלי המאה, ולפיכך ראוי שיהיו גם בעלי הדעה.

אריה אלדד: אך לא נוכל לצפות להיות מובילים בקדמת הטכנולוגיה אם לא נשקיע יותר בתשתית המדעית.

אריה אלדד: אין די להתגדר בכך שאנו משקיעים אחוז גבוה מהתל"ג.

אריה אלדד: אם המספרים המוחלטים הם קטנים, לא נגיע למאסה קריטית במחקר, לא נצמיח מכאן חתני פרס נובל במדעי הטבע.

אריה אלדד: ההשקעה המגוחכת במחקר רפואי בישראל, בתחום שממנו אני בא אליכם, תביא בסופו של תהליך גם להידרדרות ממשית בטיפול הקליני בחולים.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אין למדינת ישראל בארות נפט ומכרות אורניום.

אריה אלדד: אנו חייבים להשקיע באורניום הרוחני שלנו.

אריה אלדד: הוא יהיה מקור הכוח והעוצמה של ישראל.

אריה אלדד: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה לך.

שמעון פרס: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, ואחריו – חבר הכנסת בייגה שוחט.

שמעון פרס: אחרי בייגה שוחט ידבר בנימין אלון.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, קודם אברך את חבר הכנסת אריה אלדד.

שמעון פרס: אתה צריך לברך שניים, מפני שגם חברת הכנסת גילה פינקלשטיין לא זכתה לברכה כראוי.

מיכאל מלכיאור: אני שמח מאוד לברך את שני חברי הכנסת החדשים.

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שתהיה להם תרומה, כפי שהיתה לעבודתם הציבורית לפני כן תרומה גם בתחום החינוך, גם בתחום הרפואה וגם בתחומים ציבוריים אחרים.

מיכאל מלכיאור: אני שמח שאנחנו מתחילים פה בדיון שהוא מעבר לוויכוחים של צד זה או אחר של המתרס הפוליטי בנושאים מדיניים.

מיכאל מלכיאור: כולנו מבינים שחייבת להיות השקעה במחשבה תחילה, כדי שנוכל לנצל את היתרונות שיש לחברה הישראלית בתחום הקידום המדעי.

מיכאל מלכיאור: מותר לי גם לברך את היושב-ראש בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, בכל מעשיך ובכל דרכך הפוליטית, תמיד היית מהרעננים ומהצעירים בחברי הכנסת, שראה את הצורך בהשקעה בעתיד.

מיכאל מלכיאור: אין ספק שההתעניינות שלך בתחום הזה נובעת מראייה מערכתית של הצרכים של מדינת ישראל במאה שעכשיו התחלנו בה.

מיכאל מלכיאור: חיוני מאוד שיהיו אנשים צעירים במחשבתם ורעננים במסירותם, כדי שנעשה את הצעדים הנכונים במחשבה תחילה.

מיכאל מלכיאור: מאחר שאני מביא את המבט האישי שלי לפה, רציתי לדבר על ממד אחד בנושא הזה – על כך שיחד עם הברכה של עולם טכנולוגי הולך ומתעצם, צריכים לדעת שבכל ברכה עלולה להיות גם קללה.

מיכאל מלכיאור: אני קורא גם לכנסת להיות מודעת לכך שבתכנון של העולם המדעי-הטכנולוגי בעתיד - בכל תחום קיימים שני צדדים.

מיכאל מלכיאור: אפשר לנצל את הטכנולוגיה לפיתוח הטבע, ואפשר לנצל את הטכנולוגיה להשחתת הטבע.

מיכאל מלכיאור: אפשר לנצל את האינטרנט לדברים אדירים, כמו העברת מידע לאנשים שאין להם שום אפשרות אחרת להגיע אליו, ואפשר גם להפיץ שנאה, לרבות שנאה אנטישמית, גזענות ורעל.

מיכאל מלכיאור: היום אדם יכול לשבת בין ארבעת קירות ביתו ולהפיץ את הרעל הזה בקרב ציבורים ענקיים, ולית דין ולית דיין.

מיכאל מלכיאור: הייתי היום בבאר-שבע בכינוס של אוניברסיטת באר-שבע, יחד עם המועצה לשלום הילד.

מיכאל מלכיאור: דיברנו שם גם על נושא הטכנולוגיה, שיכולה שוב להיות מוטיב מרכזי בצמצום פערים חברתיים, אבל גם בהגדלת פערים חברתיים.

מיכאל מלכיאור: אני רואה את זה מתבטא ביחסינו עם המגזר הערבי במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: לצערי, אין השקעה רצינית במגזר הערבי בתחום הטכנולוגיה.

מיכאל מלכיאור: דווקא שם היינו יכולים לדלג על פני הרבה מאוד פערים בין יהודים לערבים במדינת ישראל בעזרת המכשיר של טכנולוגיה, אבל זה דורש השקעה ומחשבה תחילה, דבר שלצערנו לא קיים.

מיכאל מלכיאור: אותו דבר לגבי הפערים בכלל בחברה שלנו.

מיכאל מלכיאור: כמי שעסק בתפקיד שנגע להלכה ולטכנולוגיה, אני אומר שיש כל מיני דברים שהטכנולוגיה יכולה לעזור לנו בהם – בקידום רפואי אפשר להגיע להרבה מאוד חידושים, אם הדברים נעשים בצורה נכונה.

מיכאל מלכיאור: ההצעה שלי היא, שיחד עם הפיתוח תקום ועדת אתיקה רחבה שתשקול את כל ההיבטים, כדי שהטכנולוגיה החדשה תבוא עלינו רק לברכה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה רבה.

שמעון פרס: חבר הכנסת בייגה שוחט - איננו.

שמעון פרס: אני מבקש מחבר הכנסת בנימין אלון לעלות לדוכן, ואחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יפה עשה היושב-ראש שבחר בנושא הזה של הקידמה, המדע והידע להתחיל בו מושב שאולי יהיה סוער, להתחיל באיזה דבר שיכול לתת לכולנו קצת כיוונים לא רגילים, ולא שכל אחד יהיה מחויב למה שהוא נשלח אליו, ולזכור שיש פה הרבה דברים שיכולים לחבר אותנו בבית הזה מעבר לשליחות של קהל מסוים שמצפה מאתנו לדבר מסוים.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אתה מכיר את הפסוק: "מה גדלו מעשיך ה' מאד עמקו מחשבתיך", ואת הפסוק: "מה רבו מעשיך ה' כלם בחכמה עשית".

בנימין אלון: יש התייחסות של התפעלות מן הריבוי של מעשי ה', ויש התפעלות מהגודל שלהם והשתאות ממהותם.

בנימין אלון: רבי יהודה הלוי אומר, בספר "הכוזרי", שמן הראוי גם להוסיף פסוק: "מה קטנו מעשיך ה'".

בנימין אלון: הוא אומר: קח את הנמלה ותתפעל דווקא מהקטן הזה, מהמעשה הקטן הזה, ותראה כמה חוכמה יש בדברים הקטנים.

בנימין אלון: אני מבין שאנחנו עוסקים פה לא רק במיקרו אלא בננו, וזה אכן סוג של התפעלות שמגיעה בסופו של דבר לאותו דבר.

בנימין אלון: המספר הגדול ביותר הוא אין-סוף, כמו שהמספר הקטן ביותר הוא אין-סופי.

בנימין אלון: אתה יכול להגיע דרך הקוטן ודרך הגודל אל אותה מסקנה, שבסופו של דבר יש משהו עמוק יותר ומופשט יותר גם מן הטכנולוגיה.

בנימין אלון: עם כל הכבוד לטכנולוגיה ולמדע השימושי שמשרת את הטכנולוגיה, בסופו של דבר הם השכבה החיצונית של החיים.

בנימין אלון: משהו עמוק, נשמתי ומהותי יותר מתחבא בפנים.

בנימין אלון: גם המדע יחטא אם הוא ילך רק לכיוון של המדע השימושי, הפרקטי והמעשי.

בנימין אלון: כל עולם המחשבים - ואנחנו לא יכולים לדמיין את העולם הטכני והמדעי של היום בלי המחשבים - התחיל מיכולת החשיבה המופשטת על אפשרות לא לספור בספירה עשרונית אלא בספירה בינארית.

בנימין אלון: מי אמר שחייבים להיות דווקא דבוקים לשיטת חשיבה מסוימת.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שדווקא את הכיוון הזה צריך לעודד - את כיוון החשיבה היצירתית.

בנימין אלון: אין לי שום דבר נגד פיתוח הידע הטכנולוגי בכל המישורים המעשיים שלו, לרבות במישורי המאבק הקיומי שאנחנו נמצאים בו, ואנחנו יודעים היטב כמה הוא חשוב גם לדבר הזה וגם לקידמה ולשאר הדברים.

בנימין אלון: אבל מה שבאמת חשוב הוא יכולת החשיבה היצירתית שתגיע או תשתדל להגיע אל האין-סוף שיותר קטן מכל הקוטן ויותר גדול מכל הגודל.

בנימין אלון: גם למדע עצמו, כמה שיהיו יותר אנשים יצירתיים ורוחניים שלא נעולים רק בבדיקת התועלת של היכולת שלהם לתת תשובה מהרגע להרגע, כן ייטב למדע של הדור הבא, של מחר, וגם של היום.

בנימין אלון: לכן, בשילוב נכון, כי בלי קצת מחלוקות אי-אפשר בבית הזה, גם בתחומים שהבית הזה עוסק בהם, איך לתקצב ואיפה לתקצב, חייבים לזכור, שעם כל החשיבות של הלימוד המדעי, הטכני, השימושי והמעשי ועם כל החשיבות של הלימוד המדעי התיאורטי, ככל שנעמיק גם בשורשים שלנו, בחשיבה היצירתית שלנו, באמונה היהודית שלנו, בידע הרוחני שהוא אצלנו מסורת שעוברת מדור לדור - כך נעשיר את העם שלנו, את היחיד והיחידה שלנו, בכל מקום ומקום.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אני מסיים שוב בתודה על כך שהובלת אותנו למשהו שיכול להראות שהמחבר בינינו הוא עמוק יותר ומהותי יותר ממה שמפריד בינינו, ושנדע לצאת מן המושבים שבאים עלינו לטובה בקדנציה הזו חזקים יותר ומאוחדים יותר.

בנימין אלון: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה לך.

שמעון פרס: עכשיו חבר הכנסת ואסל טאהא.

שמעון פרס: הוא ישנו?

שמעון פרס: איננו.

שמעון פרס: אחריו - חבר הכנסת מיכאל נודלמן, שישנו, ואחריו - חבר הכנסת חיים אורון.

מיכאל נודלמן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש על הנושא שאנחנו דנים בו.

מיכאל נודלמן: זה נושא משותף וחשוב.

מיכאל נודלמן: בשבילי הוא מאוד חשוב, כי כל חיי עסקתי במדע.

מיכאל נודלמן: גם בכנסת הייתי יזם של הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי, וביוזמתי מציינים את יום המדע ביום ההולדת של איינשטיין.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאין ספק שיש קשר הדוק בין מדע וטכנולוגיה לבין פיתוח כלכלי.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו לוקחים מדינות מתפתחות, שם יש מדע וטכנולוגיות חדשות ושם יש תקציבים גדולים לכל הדברים האלה.

מיכאל נודלמן: אבל בכל הדברים האלה יש תשתיות.

מיכאל נודלמן: תשתית זה חינוך, השכלה ותקציבים.

מיכאל נודלמן: אלה שלושה מרכיבים.

מיכאל נודלמן: אפשר להגיד שיש מספיק כסף, ואפשר להגיד שאין מספיק כסף.

מיכאל נודלמן: אני חושב שתמיד אין מספיק כסף לפיתוח מדעי-טכנולוגי.

מיכאל נודלמן: זה הפוך ממה שאמר פה חבר הכנסת טיבי; הוא חושב שאין איזה מכשיר שמודד כמה צריכים לתת לפיתוח תשתיות ולרווחה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שמדינה יודעת מה הן היכולות שלה וכמה היא יכולה לתת.

מיכאל נודלמן: יש כל מיני כיוונים: פיתוח מדעי וטכנולוגיה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להדגיש כיוון לא חדש אבל חשוב מאוד שלא דיברו עליו פה.

מיכאל נודלמן: כולם מדברים עכשיו על חברת מידע.

מיכאל נודלמן: השתתפתי בכנס ממשלתי רגיונלי אירופי בבוקרשט, והיה לי הכבוד לייצג שם את מדינת ישראל, ובפסגה העולמית שצריכה להיערך בקרוב בז'נבה ידונו בנושא: פיתוח חברת מידע.

מיכאל נודלמן: מידע זה תשתית לכל מדע ולכל פיתוח, לטכנולוגיות ולכל הדברים.

מיכאל נודלמן: עכשיו מדובר על שיטה חדשנית לגמרי בחילופי המידע והקמת רשתות המידע החדשות.

מיכאל נודלמן: בארצות-הברית, ביפן ובמדינות אירופה זה זמן רב עובדים על הפיתוח של הטכנולוגיות התקשורתיות החדשות אשר מסייעות להקמת התשתית של חברת המידע.

מיכאל נודלמן: אצלנו יש תשתית תקשורתית, אבל אין קונספציה - העברה לחברת המידע.

מיכאל נודלמן: הקמת חברת המידע מחייבת סטנדרטים חדשים בחינוך, ברפואה ובפיתוח בר-קיימא.

מיכאל נודלמן: אני חושב שנושא זה, עם המשבר ועם כל הדברים שקורים אצלנו - מלחמה - הוא נושא חשוב, כי אנחנו לא יכולים להרשות למדינה, למשק שלנו, להימצא אחרי כל המדינות המתפתחות.

מיכאל נודלמן: לפי הערכות של המומחים, הקמה של הבסיס האינפורמטיבי תאפשר למדינות שאינן מפותחות מספיק בטכנולוגיית המידע להשיג בהדרגה את רמת הפיתוח המתקדם בתחום.

מיכאל נודלמן: מדברים עכשיו גם על אינטרנט חדש, ואני דיווחתי לראש הממשלה ולמשרד החוץ על עבודות שמתפתחות עכשיו בארצות-הברית וביפן, ואני חושב שגם אנחנו צריכים להיות במסגרת ההתפתחות של אינטרנט חדש.

מיכאל נודלמן: זה לא סתם אינטרנט; זה אינטרנט שמאפשר לכולם, לכל המדענים, לארגונים, למשרדים ממשלתיים להתפתח בסביבה מדעית.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שאנחנו צריכים להשקיע הרבה כוח מדעי והרבה כסף בנושא הזה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה רבה לך.

שמעון פרס: חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת איוב קרא.

שמעון פרס: חיים, אתה גם ותיק וגם חדש.

שמעון פרס: אנחנו מאוד שמחים לראות אותך בשובך.

חיים אורון: תודה רבה ליושב-ראש.

חיים אורון: תהיתי אם היושב-ראש יקבל אותי כחדש או כוותיק, ויש כמה יתרונות להיות במצב של גם וגם.

חיים אורון: בדיון הזה אני מבקש להתייחס לשתי נקודות שנדמה לי שעלו פחות במהלך הדברים.

חיים אורון: אין לי הרבה להוסיף על מה שנאמר כאן קודם על האופציות ועל פלאי הננו-טכנולוגיה שאנחנו עומדים בפניהם, אבל אני לא בטוח שאנחנו מודעים – ואני חושב שהכנסת חייבת להיות מודעת – לפער שהולך וגדל, עד כדי כך שהוא אולי מסכן את הכול, לא רק במעבר בין המדע לטכנולוגיה, אלא גם בתחום המדע, ואני מתכוון לפער בין עולם הערכים לבין המדע, אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: כולנו קוראים כל פעם על שאלות אתיות ומוסריות שעומדות בפני צוות חוקרים כזה או אחר; חלקן אפילו הגיעו לבמת הכנסת – שאלות שונות שקשורות ביכולות שהמדע אימץ ומפתח ובפער הגדול שקיים ביניהן ובין יכולתם של המין האנושי ושל ציבורים רבים, לרבות ציבור אנשי המדע, להגדיר גבולות ברורים, אתיים וערכיים, של מותר ואסור.

חיים אורון: ונדמה לי שהסכנה הזאת תלך ותחריף בחברה שיש בה יותר ויותר "פוסטים" – פוסט-מודרניזם ו"פוסטים" אחרים – שבאיזה מקום משמיטים בעצם בסיס ערכי משותף גם בחברות מאוד מאוד מפותחות, ולפעמים אולי בהן יותר מאשר בחברות אחרות.

חיים אורון: אם לא תתקיים מערכת ערכים ברורה, עם קודים מוסכמים ועם כלים שיאפשרו לכפות אותם על מי שלא עומד בהם, אני חושב שחלק מהפוטנציאל הגדול שטמון בהתפתחות הזאת יכול להיות שמור בסופו של דבר לרעתו של המין האנושי.

חיים אורון: הערה שנייה.

חיים אורון: בדיונים מן הסוג הזה נוח לעתים להשתחרר מעמדות וממגבלות שרבים מאתנו מדברים עליהן או נוקטים אותן כאשר מדובר בנושא אחר.

חיים אורון: הוגש פה לחברי הכנסת מסמך שעולה ממנו, שכאשר אנחנו בוחנים את זה באחוזי תל"ג, אנחנו נמצאים במקום לא רע.

חיים אורון: אבל מי שמכיר את התל"ג הישראלי הכולל ואת התל"ג פר-קפיטה מבין שהמדד הזה לא אומר שום דבר; לא רק שהוא לא אומר שום דבר, אלא הוא גם אומר אמירה מאוד מאוד חמורה לרעתנו.

חיים אורון: אין מה לעשות, בפיתוחים המדעיים שבהם אנחנו מדברים יש רק שתי אלטרנטיבות, אבל מבחינת מדינת ישראל יש שלוש אלטרנטיבות: יש אלטרנטיבה שהם לא יהיו פה; יש אלטרנטיבה שנייה שעומדת גם בפני הגדולות שבארצות - השתלטות של מעצמות הוניות עצומות, שבעצם ינכסו לעצמן גם את הפיתוח, גם את תוצאותיו, ובביוטכנולוגיה התופעה הזאת כבר קיימת כתופעה קשה מאוד, ודווקא הנשיא קלינטון נאבק שהנכסים הללו כולם יהיו נכסים ציבוריים.

חיים אורון: אני לא מאמין שהנכסים הללו יהיו נכסים ציבוריים אם המקורות להיווצרותם לא יהיו בעיקרם, או בחלקם הגדול, נכסים ציבוריים.

חיים אורון: והוויכוח הזה מתחבר לוויכוחים רבים שיהיו כנראה בתקופה הקרובה בבית הזה: מה מידת האחריות, מה מידת המעורבות שהממשלה לוקחת על עצמה בתחומים שונים.

חיים אורון: מאוד מקובלת עכשיו במחננו – לא שלנו בדיוק – האמירה "ממשלה קטנה"; ממשלה שיש לה מעט מה לחלק, והשאר יסתדר בעצמו.

חיים אורון: מי שמציע את זה בתחום הזה, בעצם מציע למדינת ישראל להיות מחוץ למשחק הזה, כי מה שעמד לנו במהפכת ההיי-טק הקודמת, שהמשאב הציבורי הגיע אליה בעיקר באמצעות מערכת הביטחון, באמצעות ההשקעה בהון וההשקעה במחקר שנעשתה בתוך המעגל הרחב של מערכת הביטחון – פה לא עומד לנו.

חיים אורון: ולכן, אם לא תתקבל הכרעה – וזאת הכרעה מהותית - ברמה הלאומית, על הקצאת משאבים דווקא לקידומם ולפיתוחם של התחומים האלה של המדעים, אנחנו נימצא תוך מהר מאוד מחוץ למשחק הזה; הטובים שבאנשי המדע יחפשו את המקורות ואת הזירה לפעילותם במקומות אחרים, ואנחנו נימצא חסרים גם בצד הפיתוח המדעי וגם בצד תוצאותיו.

חיים אורון: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה לחבר הכנסת חיים אורון.

שמעון פרס: עכשיו חבר הכנסת איוב קרא.

שמעון פרס: ישנו?

שמעון פרס: לא.

שמעון פרס: חברת הכנסת אתי לבני.

יצחק וקנין: לא, הוא כאן.

שמעון פרס: בלבלו את סדר הישיבה.

שמעון פרס: איוב, ואחריו – חברת הכנסת אתי לבני.

שמעון פרס: ישנה?

שמעון פרס: הלכה?

שמעון פרס: אחריו – חברת הכנסת ענבל גבריאלי.

שמעון פרס: בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, הרשה לי לברך קודם כול את חבר הכנסת הישן-חדש, חבר הכנסת חיים אורון, שלדעתי מסמל בבית הזה אדם מאוד הגון, ישר, קורקטי, שכולם מעריכים ומוקירים את פועלו.

איוב קרא: גם כשיש ויכוח פוליטי, הוא יודע להתעלות ולהישאר אדם מאוד דמוקרטי וליברלי.

איוב קרא: אני מאחל לו מכל הלב הצלחה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אתמול היתה לי זכות לחייך מאוזן לאוזן, באווירה טובה, כשהתבדחת ואמרת שאין לך מתחרים בתפקיד היושב-ראש.

איוב קרא: אני חייב לציין - - -

שמעון פרס: על התואר, על התואר.

איוב קרא: על התואר.

איוב קרא: אני מוכרח לציין, שגם במקומות רבים זכית, לדעתי, לאהדה גדולה מאוד, וכשהיינו פעם במשלחת באחת ממדינות המפרץ, הופעת שם בחשאי, ואני יכול להעיד שגם במקומות כאלה אין לך מתחרים – חד-משמעית.

איוב קרא: אהבו אותך ואוהבים אותך מנהיגים ממדינות שונות בעולם, גם במדינות המפרץ בתקופה ההיא.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, בפעם הראשונה בהיסטוריה נבחרתי במישור הארצי.

איוב קרא: לא היה בעבר כדבר הזה לא במפלגת העבודה ולא בליכוד.

איוב קרא: אני רוצה לנצל את הנאום הראשון הזה כדי להודות לכל החברים בכל הארץ.

איוב קרא: עברנו תקופה קשה.

איוב קרא: אני רוצה להודות לאותם רבנים שבירכו אותי, לאותם פעילים שהלכו אתי.

איוב קרא: אני גאה להיות האינטגרציה הישראלית המיוחלת.

איוב קרא: אני רוצה להודות גם לאנשי הדת הדרוזים שהיו לידי בשעות הקשות.

איוב קרא: כמובן אני רוצה להודות לחיילי צה"ל, שבזכותם נכנסתי לכנסת.

איוב קרא: בנאום זה אני מברך את כל חברי הכנסת החדשים משמאל ומימין.

איוב קרא: אני רוצה לומר לך, אדוני, שמאז הייעוד שקיבל משה רבנו להוציא את העם היהודי מעבדות לחירות, הטכנולוגיה השתנתה מאוד.

איוב קרא: אנחנו יודעים מה היה הנשק בתקופה ההיא, כאשר יתרו יעץ למשה לארגן את העם לשרי מאות ולשרי אלפים.

איוב קרא: אנחנו יודעים איך מתנהל העולם היום, באיזו טכנולוגיה.

איוב קרא: אין לי ספק שהסוסים של פעם הפכו היום אולי לטנקים או לנגמ"שים, והמקלות הפכו לרובים אוטומטיים.

איוב קרא: אנחנו מייחלים לרגע הזה שאותם רובים שאנחנו מחזיקים היום יהפכו לאתים.

איוב קרא: לצערנו, אנחנו נמצאים במדינה קטנה, והטכנולוגיה והמדע הם לדעתי התשתית לחיזוקה ולהמשך קיומה.

איוב קרא: ככל שהמדינה הזאת קטנה, היא צריכה להיות גדולה במדע ובטכנולוגיה.

איוב קרא: ילדינו תלויים בכך, עתידנו תלוי בכך.

איוב קרא: ישראל היא מדינה קטנה, אבל יש בה מוחות שאפשר להתגאות ולהתברך בהם.

איוב קרא: גם העולם יכול להתברך בהם.

איוב קרא: אין לי ספק שמדינה שמקדישה למדע ולטכנולוגיה היא גם מובילה בסוגיה הזאת.

איוב קרא: מדינה שאין לה ושאיננה משקיעה במדע ובטכנולוגיה, לדעתי אינה קיימת כמדינה בעלת עוצמה, אם זה במישור הכלכלי ואם זה במישור המדיני-הביטחוני.

איוב קרא: לכן, הדיון הזה היום הוא דיון מאוד חשוב, בהתחשב בזה שזו הישיבה הראשונה ובהתחשב בזה שכבודו, אדוני היושב-ראש, מנהל את הישיבה, ומי כמוך פעל וניסה לקדם נושאים שקשורים למדע ולטכנולוגיה.

איוב קרא: אנחנו יודעים את עברך.

איוב קרא: אני חושב שמדינת ישראל צריכה לעמוד על המשמר בתקופה קשה זו, להרים את ראשה, לחשוב כיצד באמת אפשר לקבל "פוש" כדי לשמור על עתידה, על חוסנה ועל ביטחונה.

איוב קרא: אין לי ספק, שאם נשכיל לעשות זאת, יבוא עתיד טוב יותר מן המציאות שאנחנו שרויים בה עכשיו.

איוב קרא: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה רבה לך.

שמעון פרס: חברת הכנסת ענבל גבריאלי, שהיא חברת כנסת חדשה, ואני מברך אותה.

שמעון פרס: אנחנו שמחים לראות דם חדש וצעיר מיתוסף לכנסת השש-עשרה.

שמעון פרס: אחריה – חבר הכנסת מאיר פרוש, חבר הכנסת נסים זאב וחבר הכנסת גדעון עזרא.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כאחרונת הדוברות אני אקצר.

ענבל גבריאלי: שמענו הרבה.

ענבל גבריאלי: תחום מדעי הננו והנדסת הננו, היכולת לעבוד ברמה המולקולרית, אטום לאטום, על מנת לייצר מבנים גדולים בעלי ארגון מולקולרי שונה מן היסוד, מציץ היום מכל פינה, יותר מבכל זמן אחר בעבר.

ענבל גבריאלי: מדעי הננו הם החוליה החסרה אשר תהווה את הפתח להבנה אמיתית, בלתי צפויה, כמו גם לשליטה על אבני הבניין היסודיות של כל האובייקטים החומריים הקיימים.

ענבל גבריאלי: העבודה בקנה המידה הננומטרי היא לא עוד צעד לעבר מזעור טכנולוגי.

ענבל גבריאלי: פיתוחים ותוצרים של תחומים אלה ישנו קרוב לוודאי את הדרך אשר בה יישומים שונים מתוכננים ומיוצרים.

ענבל גבריאלי: הטבע משתמש בננו-טכנולוגיה על מנת ליצור חיים.

ענבל גבריאלי: מדענים מתחומים שונים, כמו כימיה, ביולוגיה ואלקטרוניקה, מתקדמים אל עבר שליטה מדויקת בחומר בקנה המידה האטומי.

ענבל גבריאלי: התקדמות יישומית ומחקרית אמיתית בתחום תלויה בניצול ייחודי של משאבים אנושיים ואינפורמטיביים על מנת לקשור קצוות מדעיים הנמצאים באזור תווך שורשי זה שבו נפגשות הביולוגיה, הכימיה, הפיזיקה והאלקטרוניקה.

ענבל גבריאלי: אלו תלויים ביחס ישיר בעידוד קשירת קשרי מחקר בין-תחומי ובשיתוף מידע גלוי, אשר יהיה להם תפקיד מרכזי בפיתוחם ובתיעולם של כלי עבודה ייחודיים ובקידום שותפויות יישומיות פוריות.

ענבל גבריאלי: בטווח הקצר והמיידי עשויה להיות השפעתה של טכנולוגיית הננו על הבריאות, על העושר ועל חיי האדם משמעותית וקיצונית לפחות כמידת השפעתן המאוחדת של תעשיות המיקרואלקטרוניקה, ההדמיה הרפואית והנדסת המחשוב, אשר פותחו במאה ה-20.

ענבל גבריאלי: מעל דוכן זה אני קוראת לשרת החינוך, התרבות והמדע, הגברת לבנת, לעודד שיתופי פעולה אלה ולהקצות את המשאבים הנדרשים לעידוד המחקרים הנעשים היום בארץ, מחקרים שבסופו של דבר מעצבים את המחר של כולנו.

ענבל גבריאלי: גאוותה של מדינת ישראל היתה מאז ומתמיד ההון האנושי ויכולת הפיתוח היצירתית בעלת השם העולמי.

ענבל גבריאלי: מדינת ישראל היתה חלוצה בתחומים טכנולוגיים רבים, ועליה להיות מראשי המובילים בפיתוח טכנולוגיית הננו.

ענבל גבריאלי: לסיום, ברצוני לברך את חברי, חברי הכנסת השש-עשרה, הן החדשים והן הוותיקים, ולאחל לכולנו מושב של עשייה פורייה ותרומה לחברה ולמשק בישראל.

ענבל גבריאלי: תודה.

שמעון פרס: תודה רבה לך.

שמעון פרס: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

שמעון פרס: אחריו – חבר הכנסת גדעון עזרא.

שמעון פרס: חבר הכנסת זאב, תזכור שאתה צריך לברך את קודמתך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפי מיטב המסורת אני מברך את חברת הכנסת שקדמה לי, חברת הכנסת הצעירה ביותר בכנסת ישראל, ענבל, אשה נמרצת, פעילה.

נסים זאב: כל הכבוד שכבר בישיבה הראשונה של הכנסת את מופיעה ומדברת.

נסים זאב: זה מורה על יוזמה ברוכה, על מוטיבציה, על רצון טוב.

נסים זאב: אני בטוח שתוכלי לתרום רבות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אפתח קודם בברכות לחברי הכנסת החדשים, הישנים, החדשים זה מקרוב באו.

נסים זאב: אני מברך אותנו בהצלחה רבה, ושתשרה שכינה במעשי ידינו.

נסים זאב: אני אקשר את זה לפרשת השבוע, פרשת כי- תשא.

נסים זאב: אלשיך הקדוש אומר, שהקדוש-ברוך-הוא ציווה את משה: כאשר אתה בא למנות ראש ומנהיג לעם ישראל, עליך למנות את אלה שמוכנים לתת את עצמם, למסור את נפשם בעד כלל ישראל.

נסים זאב: זה בבחינת "ונתנו איש כפר נפשו".

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, תפקידנו כנבחרי ציבור הוא להוכיח את מסירותנו, להקשיב לזולת ולעזור לכלל ולפרט.

נסים זאב: לגופו של עניין, אי-אפשר לשכוח קודם כול את יושבת-ראש הוועדה, אף שהיא לא נמצאת פה, כרגע אני לא רואה אותה, ענת מאור.

נסים זאב: היא עשתה עבודה נפלאה.

נסים זאב: אגב, עזרא, אולי זה מוזר לברך את מי שלא נמצא, אבל כחבר ועדה אני יכול לומר, שהייתי חושב שהיא אחת מראשי הוועדות שעשו עבודה נפלאה.

נסים זאב: היא זימנה פרופסורים, אנשי מדע, מומחים, לכל דיון ודיון.

נסים זאב: אני אומר לכם שכל רגע היה מהנה לשבת - - -

יצחק וקנין: יש כימיה בין מרצ לש"ס.

נסים זאב: אבל, אדוני היושב-ראש, הייתי קורא לזה אמונה, מדע וטכנולוגיה, כי האמונה מתחברת והיא כחלק וכמקשה אחת עם המדע והטכנולוגיה.

נסים זאב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר את מה שדוד המלך אמר בפרק ח' בתהילים: "כי אראה שמיך מעשה אצבעתיך ירח וכוכבים אשר כוננתה.

נסים זאב: מה אנוש כי תזכרנו ובן אדם כי תפקדנו.

נסים זאב: ותחסרהו מעט מאלהים וכבוד והדר תעטרהו.

נסים זאב: תמשילהו במעשי ידיך כל שתה תחת רגליו.

נסים זאב: צנה ואלפים כלם וגם בהמות שדי.

נסים זאב: צפור שמים ודגי הים עבר ארחות ימים.

נסים זאב: ה' אדנינו מה אדיר שמך בכל הארץ".

נסים זאב: זה הזמן לזכור את אלוף-משנה אילן רמון.

נסים זאב: צר לנו על אותו אילן שנגדע.

נסים זאב: אבדה גדולה לעם ישראל.

נסים זאב: שמו רמון והיה מלא כרימון.

נסים זאב: למעשה אילן רמון היה האסטרונאוט הראשון שנבחר ושולב בשיגור מעבורת "קולומביה".

נסים זאב: טייס מעולה, אשר השתתף בהפצצת הכור העירקי.

נסים זאב: ידוע שניסויים רבים בתחומים השונים נעשו במעבורת "קולומביה", כאשר רמון היה שותף ומוביל באותם מחקרים.

נסים זאב: למעשה רמון הראה לנו דרך של אמונה, בשילוב של המדע והטכנולוגיה, כאשר הוא לקח אתו את ספר התורה, את המזוזה, את היין בליל שבת.

נסים זאב: אני פונה דווקא לאנשי שינוי, שלא נמצאים פה, שעליהם באמת לקחת קצת מוסר השכל מאילן רמון ולהפנים פנימה, ולהראות את השילוב הנפלא הזה של הדרך היהודית, שיאה לעם היהודי.

נסים זאב: לגבי המשאבים – אני רוצה לומר שלא אחת העלינו את נושא התקציב בתחום הזה.

נסים זאב: אני חושב שנכון שמדינת ישראל אולי לא כל כך משתתפת בתחום הפיתוח, אבל אני חושב שמאידך גיסא היא כן משתתפת, אפילו ביחס למדינות אחרות, קצת יותר דרך התמ"ג.

נסים זאב: אני כך הבנתי.

נסים זאב: הבנתי זאת מבחינת המספרים.

נסים זאב: מדובר ב-10 מיליוני דולר.

נסים זאב: אבל לגבי מחקרים כאלה ואחרים היא משתתפת בצורה אחרת.

נסים זאב: לכן, אני חושב שכולנו שותפים לאותו רצון טוב.

נסים זאב: אבל יש סדר עדיפויות במדינת ישראל, בממשלת ישראל.

נסים זאב: בוודאי ובוודאי גם הנושא הזה יובא בחשבון.

נסים זאב: אני חייב לומר משפט אחד לגבי מה ששמעתי מאבשלום וילן, שקצת קיטר כנגד המגזר החרדי.

נסים זאב: אני רוצה לומר שזה לא הזמן.

נסים זאב: זו ישיבה ראשונה של הכנסת הזאת.

נסים זאב: אבל צריך לזכור שאנחנו צריכים לצאת היום לא מאותה נקודת סיום של הממשלה הקודמת, של הכנסת הקודמת.

נסים זאב: אנחנו צריכים להיכנס באמת לאחדות ככל שניתן ולהסתכל קדימה.

נסים זאב: עם ישראל נמצא היום בסכנה, באיום, מבית ומחוץ, ועלינו להתמודד עם כל האתגרים הניצבים בפנינו.

נסים זאב: תודה, אדוני היושב-ראש.

שמעון פרס: תודה רבה.

שמעון פרס: חבר הכנסת גדעון עזרא.

שמעון פרס: אחריו – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

שמעון פרס: יובל ישנו?

שמעון פרס: גם הוא איננו.

שמעון פרס: אחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

שמעון פרס: גם הוא איננו.

שמעון פרס: על כן, שני האחרונים שיסיימו יהיו חברי הכנסת דני יתום ומוחמד ברכה.

שמעון פרס: אחר כך שתי דקות לחבר הכנסת אהוד יתום.

דני יתום: אתן לו מהזמן שלי.

שמעון פרס: טוב, בסדר.

שמעון פרס: נעשה עניין משפחתי.

שמעון פרס: בבקשה.

שמעון פרס: אשרי יתום אני.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברכות לחדשים.

גדעון עזרא: אני רוצה לומר ששמעתי פה נאומים שלפי דעתי הם מאוד מעניינים.

גדעון עזרא: לצערי, שני דברים לא קורים פה.

גדעון עזרא: הדבר הראשון – המשרד שאמור לטפל בנושא לא נמצא פה והדברים יורדים, ואני חושב שהם מסתיימים כאן, בדיון הזה, וזה חבל.

גדעון עזרא: הייתי מציע, ואציע זאת ליושב-ראש הכנסת הנכנס, שמכל הדיונים הללו תצאנה ההמלצות האופרטיביות לפחות שעלו בדיון, משום שאני חושב ששמעתי שחלק מחברי הכנסת, לרבות החדשים, הציעו הצעות טובות מאוד.

גדעון עזרא: לגופו של עניין, אם אני הייתי צריך להחליט באיזה משרד יטפלו במדע, אני חושב שהמשרד שבו צריך לטפל במדע הוא משרד החינוך, משום שאם אנחנו לא עושים את הבדיקה של האנשים המתאימים לננו-טכנולוגיה, או לעתיד של מי שיקבל את פרסי הנובל, חבל.

גדעון עזרא: הכול נמצא אצלנו, בבית-הספר, ואני לא בטוח שאנחנו מאתרים את האנשים המתאימים ודוחפים אותם קדימה.

גדעון עזרא: הייתי מאוד ממליץ שוועדת המדע תשב ותחליט איך למיין את האנשים, שבסופו של דבר יבואו ויגיעו לרמה כזאת שהם יוכלו לפתוח אופקים חדשים.

גדעון עזרא: אבל מדובר לא רק בבתי-הספר.

גדעון עזרא: מדובר כאן על אוכלוסייה אדירה של עולים שנמצאת במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אני לא בטוח שבתוך האוכלוסייה הזאת עשינו בדיקה וראינו מי הם האנשים שאפשר לדחוף אותם קדימה.

גדעון עזרא: יש אוכלוסייה שלישית, ואני מוכרח לומר שזו אוכלוסייה מצטיינת בפלפול ומצטיינת בחשיבה מזהירה לפעמים, וזו האוכלוסייה החרדית.

גדעון עזרא: יש כמה מקרים שאני מכיר באופן אישי של אנשים שיצאו מהתחום הזה לתחומי טכנולוגיה מתקדמים והגיעו להצלחות גדולות מאוד.

גדעון עזרא: אני חושב שצריך להגיע למצב שיש לשלוף מתוך האוכלוסייה החרדית את האנשים המתאימים.

גדעון עזרא: הדבר האחרון – צה"ל.

גדעון עזרא: לדעתי, צה"ל הוא כור היתוך בלתי רגיל, שיכול לשמש קרקע פורייה לפיתוחים כאלה ואחרים.

גדעון עזרא: מובן שחלק מהאוכלוסייה אפילו לא מגיע לשם.

גדעון עזרא: בכל התוכניות הקיימות היום, ויש תוכניות, אני לא בטוח שבודקים את סך כל האוכלוסייה, בוודאי גם לא את האוכלוסייה הערבית, שגם בתוכה, לפי דעתי, אפשר למצוא אנשים מתאימים שיפרצו למרחבים לא נודעים.

גדעון עזרא: תודה.

שמעון פרס: תודה רבה לך.

שמעון פרס: חבר הכנסת דני יתום.

שמעון פרס: אני מברך את דני בכניסתו לכנסת.

שמעון פרס: הוא אדם עתיר מעשים ועתיר ניסיון.

שמעון פרס: אני בטוח שהוא יוכל לתרום לכנסת השש-עשרה.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת ריקה אבל נכבדה, חברותי וחברי חברי הכנסת - - -

קריאה: - - -

דני יתום: עוד חזון למועד, ותיכף אדבר על חזון.

דני יתום: זה בדיוק מה שאני רוצה לעשות.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לברך אותך על כך שבחרת לפתוח בנושא הזה את דיוני המליאה של הכנסת השש-עשרה.

דני יתום: אני רוצה לברך אותך על תרומתך העצומה, שלא כולה עדיין ידועה, לתחום הטכנולוגיה, המדע והביטחון במדינת ישראל.

דני יתום: אני מבקש לברך, כמובן, את ידידי וחברי גדעון עזרא, שדיבר לפני.

דני יתום: אנחנו מכירים שנים ארוכות, ואני משוכנע שאף שאנחנו יושבים משני עבריה של הממשלה או משני עברי הכנסת, אנחנו נשתף פעולה.

דני יתום: אני מבקש לשלוח מכאן ברכה מיוחדת לאהוד יתום, אח שלי, שישב במשך השעות האחרונות והקשיב קשב רב.

דני יתום: אין חולקים על כך שתחום המדע והטכנולוגיה – שזה מחקר ופיתוח ומחקרים אקדמיים ומחקרים מעשיים – הוא תחום חשוב מאוד.

דני יתום: אבל דומני שראוי להבהיר, שללא התפתחויות טכנולוגיות וללא התפתחויות מדעיות לא נהיה מסוגלים להגיע לתחומים או להישגים רבים שתפקידם לשרת את האדם.

דני יתום: הרי אנחנו עושים את הדבר הזה לא רק על מנת לדעת כיצד מתרחשים דברים, כיצד קורים דברים, אלא אנחנו עושים זאת קודם כול ולפני כל דבר אחר על מנת לרתום ולגייס את המדע ואת הטכנולוגיה לשירותו של האדם.

דני יתום: אני רואה במדע ובטכנולוגיה מכפיל כוח ומכפיל עוצמה ביכולתה של מדינה, בוודאי מדינה קטנה כמו מדינת ישראל, לעמוד בפני אתגרי העתיד.

דני יתום: אני מקווה שהכנסת שבה אנחנו חברים, על חברותיה וחבריה הוותיקים וחברותיה וחבריה הצעירים, תשכיל לדון גם בנושאים שיש בהם ראייה ארוכת טווח וגם בנושאים שיש בהם חזון.

דני יתום: וכזה הוא התחום שבו אנחנו עוסקים, מדע וטכנולוגיה.

דני יתום: ואולי ראוי לרשום בפנינו דווקא אחד מתחומי המשנה, מדע הננו-טכנולוגיה, שהוא תחום שבלי צל של ספק עוד יביא אותנו אל פריצות דרך מהותיות נוספות.

דני יתום: הרבה פעמים עמדנו בפני השאלה עד כמה נכון להסתמך על המחקר והפיתוח של מדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, ועד כמה אנחנו יכולים לקנות בשדות זרים.

דני יתום: אין לי צל של ספק שחלק מהנושאים שעוסק בהם המדע, וחלק מן הנושאים הטכנולוגיים, חייבים להיות, כפי שציינה חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, כחול-לבן.

דני יתום: אלה הם דברים שחשוב מאוד שנשלוט בהם, נשקיע בהם ונהיה מסוגלים כתוצאה מכך להשיג אחרים.

דני יתום: מדינת ישראל השכילה במהלך השנים מאז קמה להוביל ולהיות ממש בקדמת המדע והטכנולוגיה בחלק מהתחומים, והדברים הללו הביאו לנו פירות רבים, לא רק בתחום הביטחוני – בתחום התרבותי, בתחום התעשייתי, בנושאים חקלאיים ובכיוצא באלה דברים.

דני יתום: ולכן חשוב שנדע להשקיע במחקר ובפיתוח העצמי, גם בתעשייה הפרטית, בוודאי במוסדות שממומנים על-ידי מדינת ישראל ועל-ידי ממשלת ישראל, ובכל המקומות האחרים, כמו מוסדות אקדמיים וכיוצא באלה דברים.

דני יתום: אף שהשוק הופך להיות יותר ויותר משוכלל ויותר ויותר מופרט, עדיין יש כמה תחומים, ועמם לדעתי נמנה או צריך להימנות תחום הננו-טכנולוגיה, שצריכים לקבל סיוע ממדינת ישראל, סיוע מממשלת ישראל.

דני יתום: מובן שהדבר הזה מחייב הגדרת סדר עדיפויות.

דני יתום: כל תחום כמעט לא יכול להתקיים אלא אם כן יש לידו סעיף תקציבי שמפנה אליו את התקציב הנדרש, וצריך להגדיר סדר עדיפויות, ולא ניתן יהיה לעשות את הכול.

דני יתום: בוודאי יעמדו הדברים למבחן כאשר יימשכו הדיונים על התקציב.

דני יתום: התחום הנוסף שאני מבקש להביע בו דאגה הוא בריחת מוחות יצירתיים מאוד מישראל לחוץ-לארץ.

דני יתום: יש לא מעט אנשים שמקומם כאן אתנו, והיו צריכים להיות כאן אתנו, ולפעול בתחומים שבהם הם מומחים, חלקם מומחים בין-לאומיים ששמם הולך לפניהם בנושאים שביסודם הם נושאי מדע וטכנולוגיה.

דני יתום: המוחות הללו לא נמצאים אתנו בין היתר בגלל העובדה שלא השכלנו לשומרם ולא השכלנו להביא לכך שיינתנו להם התנאים המתאימים על מנת לעשות את מלאכתם נאמנה.

דני יתום: ברור שצריך להמשיך ולקיים שיתוף פעולה עם מדינות מפותחות, שהרי אנחנו נמנים עם המדינות המפותחות בעולם, מכיוון שיש לא מעט ללמוד גם ממקומות אחרים.

דני יתום: ברור שהדבר הזה גורר בעקבותיו את השאלה של החינוך על תקציבו, ועד כמה אנחנו רואים חשיבות בחינוך על כלל הרכיבים שלו, מהגיל הרך ועד סיומם של הלימודים האקדמיים.

דני יתום: אנחנו נצטרך להמשיך ולפעול על מנת לקדם את נושא החינוך.

דני יתום: אני רוצה לסיים, מכיוון שאני יודע שהזמן קצר, ולומר שאני חרד בעיקר לדור הצעיר, אני חרד בעיקר לבני הנוער, כאלה שסיימו את שירותם הצבאי, כאלה שסיימו את שירותם הלאומי, וחבריהם וחברותיהם מן המגזרים שאינם משרתים בצה"ל.

דני יתום: אני רואה אותם מעמידים סימני שאלה גדולים מאוד ביחס להמשך הישארותם כאן.

דני יתום: מאחר שאנחנו יודעים שהשנים היצירתיות בכל התחומים – זה נכון למדע, זה נכון לספרות, זה נכון לאמנות – השנים היצירתיות ביותר בחייו של אדם הן שנות ה-20 וה-30, בלי לפגוע לא בי ולא בידידי, מורי ורבי, היושב-ראש, הרי שחשוב מאוד שאנחנו נבטיח שהם יהיו כאן ושהמוחות שמיועדים, בין היתר, לפתח גם את התחומים הללו שאנחנו מדברים בהם, וחלקנו כמעט ולא מבין בהם דבר, לא יברחו מכאן.

דני יתום: לצורך העניין אני מתכוון להציע, שייקבע סל שיבטיח יתר אטרקטיביות לבני הדור הצעיר, בני ה-20 וה-30, להישאר במדינת ישראל: שהחינוך יהיה חינוך חינם עד סיום הלימודים התיכוניים; ששכר הלימוד באוניברסיטאות אכן יקוצץ ויסתיים התהליך של קיצוצו בחצי; שייווצרו מקומות עבודה נוספים, כדי שלאנשים יהיה מה לעשות כאן, ושנטל השירות, בעיקר שירות המילואים, יישאו בו יותר כתפיים, וכתוצאה מכך ניתן יהיה להבטיח שאנשים לא יאבדו הרבה מאוד פעמים, לא את מקור הפרנסה שלהם ולא את הישגיהם הלימודיים.

דני יתום: אני מבקש לסיים ולומר, שלדעתי יש קשר הדוק בין מעמדנו הטכנולוגי לבין מעמדנו הבין-לאומי בתחומים רבים ונוספים.

דני יתום: אנחנו נצטרך לעשות כל מאמץ על מנת לגייס את המדע והטכנולוגיה לצורכי האדם ולמען השלום, אבל קודם כמובן עלינו לדאוג שיהיה שלום.

דני יתום: תודה רבה.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת אהוד יתום.

שמעון פרס: חבר הכנסת יעקב מרגי, הזכרתי את שמך ולא ענית, חשבתי שאתה לא בכנסת.

שמעון פרס: אתה חבר כנסת חדש, אז ננהג לפנים משורת הדין.

שמעון פרס: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תחילה ברצוני לברך את חבר הכנסת דני יתום על יומו הראשון בכנסת השש-עשרה, לאחל לו דרך צלחה.

מוחמד ברכה: דווקא הוא, איש שבא מרקע צבאי-ביטחוני, שהרקע הזה ישמש אותו לממש את המשפט האחרון שהוא אמר בנאום הזה - לדאוג שיהיה השלום.

מוחמד ברכה: דווקא הניסיון שלו בלשכתו של ראש הממשלה לשעבר, מר ברק, וכל מה שקשור לניהול המשא-ומתן הישראלי-הפלסטיני, שהניסיון הזה ישמש נר לרגליו וגם יהיה עזר לכנסת כולה בקידום השלום.

מוחמד ברכה: היום הייתי אצל היושב-ראש ערפאת ברמאללה, והרצון לקידום השלום הוא לא רק רצון של מנהיגים, והוא קיים בקרב חלקים רבים במנהיגות הישראלית, אבל הוא קיים במנהיגות הפלסטינית, הוא רצון של שני העמים.

מוחמד ברכה: אני מקווה שבימיה של הכנסת השש-עשרה נתקדם בכיוון הזה, אף שאני לא בטוח, למרבה הצער.

מוחמד ברכה: אני שוב מברך אותך ומאחל לך הצלחה.

דני יתום: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אילו היה סדר-יום רגיל ושגרתי לכנסת הזאת, יכול להיות שהנושא הזה לא היה עומד לדיון.

מוחמד ברכה: למרבה האירוניה, מעז יצא מתוק, כך אומרים.

מוחמד ברכה: אני שמח מאוד שהנושא הזה עולה לדיון, אבל יש אידיאליזציה של העניין הזה, שלדעתי היא מלאכותית, בנאומיהם של כמה מחברי הכנסת.

מוחמד ברכה: מדע וטכנולוגיה זה דבר חשוב, אבל זה לא טוב בהכרח וזה לא רע בהכרח.

מוחמד ברכה: השאלה היא אילו ערכים משרתים המדע והטכנולוגיה, אילו מטרות חברתיות ואנושיות הם משרתים, אילו שאלות מוסריות עומדות בפני המדע והטכנולוגיה ופיתוחם.

מוחמד ברכה: פיתוח הגרעין והנשק הגרעיני – אם פיתוח הגרעין לא היה מוקדש לנשק גרעיני והיה מוקדש, אדוני היושב-ראש – ואני שמעתי אותך מדבר כמה פעמים על הפרחת מדבריות ועל מלחמה במדבר – כולו למלחמה במדבר, איזה עולם היה לנו.

מוחמד ברכה: עולם נפלא הרבה יותר, בהחלט.

מוחמד ברכה: עולם מאוים פחות אבל מתקדם יותר, אנושי יותר.

מוחמד ברכה: אני תוהה לפעמים ביני לביני, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מה עובר בראשו של אותו מדען, למשל, שהמציא את פצצת המימן, שיכולה לפגוע בחי אבל בחפצים, בדברים, בבתים, היא לא פוגעת.

מוחמד ברכה: מה עובר בראשו, מה הוא רוצה?

מוחמד ברכה: לנצח במלחמה?

מוחמד ברכה: זאת אומרת – אני חושב שיש פה שאלות מוסריות.

מוחמד ברכה: כולנו זוכרים את התהום או התהייה או המבוך המוסרי שנקלע אליו הממציא אופנהיימר, ובמיוחד אחרי השימוש הראשון בפצצה גרעינית בהירושימה ובנגסאקי.

מוחמד ברכה: לכן, כשאנחנו מדברים על מדע וטכנולוגיה, אני חושב שצריך לשלב את זה, מיידית, גם בעניינים של מוסר.

מוחמד ברכה: מדע וטכנולוגיה כשלעצמם הם לא ערכים מוחלטים וטובים, הם לא ערכים מוחלטים ורעים, השאלה היא מה הם משרתים ומה הם יכולים לשרת.

מוחמד ברכה: הרב מלכיאור דיבר לפני על האינטרנט המחנך, המפתח, הממריא לשחקים של הקידמה העולמית, האנושית, אבל גם על האינטרנט המשחית והמסית, שהוא במה לגזענות, במה להדרכה לכל מיני דברים פסולים וכו' וכו'.

מוחמד ברכה: הנושא של ביוטכנולוגיה, אם הוא היה כפוף לערכים מוסריים, הוא היה מוקדש למלחמה החשובה ביותר – המלחמה במחלות, למשל, ולא מוקדש למלחמה עצמה.

מוחמד ברכה: לכן אני לא יכול לראות את המדע והטכנולוגיה כערך כשלעצמו, כמשהו דיאלקטי, אלא כמשהו שצריך להיות כפוף לערכים ולמוסר אנושי, למוסר הומני, למוסר של צדק.

מוחמד ברכה: במציאות שלנו במדינת ישראל - הרושם שלי והמידע שלי לא באו מרקע צבאי ולא מרקע ביטחוני אלא מקריאת עיתונים – הפיתוח המדעי-הטכנולוגי מוקדש, ברובו, לנושאים צבאיים, וחבל שלמשל משרד המדע והתרבות הוא היום אחד המשרדים הזעירים והקטנים ביותר בממשלת ישראל – בממשלות ישראל – כי המדע האמיתי מתנהל במקום אחר, במשרד הביטחון כנראה.

מוחמד ברכה: וכמה וכמה – וחבר הכנסת יתום דיבר לפני על צעירים, על בחורים שגומרים אוניברסיטאות ואין להם מה לעשות וחושבים על ללכת ולא ללכת.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיעה העת להתייחס לשאלה של הבוגרים האלה התייחסות אזרחית-חברתית ולמצוא לאנשים תעסוקה, אנשים שהם בוגרי מקצועות טכנולוגיים ומדעיים.

מוחמד ברכה: אני יודע, אדוני היושב-ראש, כפי שאתה יודע בוודאי, שרבים מבוגרי האוניברסיטאות הערבים בנושאים האלה לא מוצאים להם מקום בתחום עיסוקם והם הולכים דווקא להוראה או עוסקים בכל דבר אחר חוץ מאשר במקצועם.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום להקדיש לזה תשומת לב.

מוחמד ברכה: ברצוני, בסוף דברי, להגיד מלה אחת על המלחמה המדוברת והמתוקשרת שעוד לא התרחשה – ואני מקווה שלא תתרחש – בעירק.

מוחמד ברכה: האם המלחמה הזו, שמריחה ריח חזק של נפט, היא לא רק מלחמת נפט במובן המיידי, אלא גם מלחמה מקדימת טכנולוגיה?

מוחמד ברכה: הרי ידוע שלמשל סין – אני שמעתי את היושב-ראש מעיר לטיבי, וגם אתמול, בנאום שלך, דיברת על סין והודו, נדמה לי – סין, כנראה בסביבות שנת 2020 תהיה מעצמה, גם טכנולוגית, גם צבאית, והיא ידועה בעולם כמי שמחפשת בכל פינה הזדמנות גם לקנות טכנולוגיה וגם להשיג טכנולוגיה.

מוחמד ברכה: זה דבר ידוע ברבים.

מוחמד ברכה: כנראה בשנת 2020, צריכת הנפט של סין, בתוקף היותה מעצמה כזאת תהיה משהו כמו רבע מכמות הנפט העולמית – אני משער, אני מעריך ואני מנתח שחלק מהגורמים למלחמה היום בעירק ולדיבורים על חלוקת עירק וגם על חלוקת סעודיה, דבר שמדובר עליו הרבה בתקשורת הבין-לאומית היום, קשורים למגמות של האמריקנים להשתלט על הנפט כדי להחזיק את המדינות עתירות המדע בעתיד בצווארן.

מוחמד ברכה: אז כנראה יש גם היבטים אחרים לנושא של הטכנולוגיה, גם למלחמה הזאת שעומדת להתרחש - ואני מקווה שלא תתרחש – בעירק.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: חבר הכנסת אהוד יתום, ואחרון אחרון חביב - חבר הכנסת יעקב מרגי.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לך על הרגישות שגילית כשאפשרת לי, בניגוד לנהלים הקיימים, להביע את דברי כאן בפני חברי הכנסת, תודה רבה לך.

אהוד יתום: אתה באמת צעדת והצעדת בצעדים גדולים וארוכים את הטכנולוגיה שלנו, של עם ישראל, ותודת כל האומה נתונה לעניין הזה.

אהוד יתום: אני רוצה בהזדמנות זו לברך קודם כול את חברי הכנסת הוותיקים, את הדוברים לפני, גם אותך, חבר הכנסת ברכה, על כל הדברים החכמים שאמרתם כאן.

אהוד יתום: נכנסתי לדיון הערב ולא ידעתי לקראת מה אני נכנס.

אהוד יתום: ישבתי מרותק לכיסאי ושמעתי בקשב רב ביותר את הרופאים, את המדענים, את אנשי הביטחון, את חברי מימין, את חברי משמאל ואת היהודים והערבים מדברים על גשר, מדברים על קונסנסוס, מדברים על פרי שאנו באמת יכולים להוביל ביחד במהלך הכנסת הזאת, ואני מברך כל אחד ואחד שנטל חלק בדיון.

אהוד יתום: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה היה חכם מאוד לאפשר לנו, חברי הכנסת החדשים, ליטול חלק בדיון כזה, כל כך חשוב, כל כך משמעותי, שהוא בגדר קונסנסוס לכולנו, וזה לא מאפיין את הכנסת, כפי שהכרתי אותה כאשר הייתי בחוץ.

אהוד יתום: אני גאה באמת לשבת במחיצת

אהוד יתום: כם באולם זה ולדבר על דברים כל כך חשובים.

אהוד יתום: אני מבקש לברך בהזדמנות זו גם את הממ"מ, שהכין את כל חומר הרקע החשוב הזה והקנה לנו את האפשרות להתייחס לדברים ולהביע את דעתנו.

אהוד יתום: חבר הכנסת דני יתום, אחי הבכור, מורה היית לי ואתה מורה גם היום, ואני מודה לך, ותרשה לי, בנימה אישית, גם בהזדמנות זו, בנאומי הראשון בכנסת, לומר גם בשמך, שאני מצטער ומתגעגע להורי, פנינה ושמחה, זיכרונם לברכה, שלא זכו לראות אותנו בכנסת הזאת, וכן לחמי ולחמותי מלכה ובנימין וייסבלום, שגם הם לא זכו להיות נוכחים במושב הזה.

אהוד יתום: כמי שעסק כל חייו הבוגרים בטכנולוגיה מבצעית בתחום הביטחון, אני אכן מוצא לנכון לומר שיש לנצל את הטכנולוגיה לדברים יצירתיים וחשובים, אבל מה אפשר לעשות כשלא רק אנחנו קובעים לעצמנו את סדרי-היום וכשקמים עלינו הרבה מאוד אנשים לכלותנו בטכנולוגיה כזאת, עד שאנחנו חייבים לפתח טכנולוגיה אחרת על מנת להשגיח ולשמור עלינו.

אהוד יתום: על כן אני מאוד מקווה שמהבית הזה תצא בשורה ובאמת נשתמש בטכנולוגיה רק לצרכים שמחייבים אותנו לפיתוח, להשכלה, למדע, ובפירוש לא למלחמות, לכלי נשק ולדברים אחרים.

אהוד יתום: זה באיזה מקום חלום, חלום שאולי יתגשם במזרח התיכון, ואני רוצה להזכיר כאן, שאילולא המהלך של ראש הממשלה לשעבר, מנחם בגין, נגד העירקים בשנת 1981, יכול להיות שלעירקים היתה היום טכנולוגיה כזאת שהיתה מסכנת, בפירוש, את מעמדנו ואת עצמאותנו.

אהוד יתום: אני רוצה לסיים, כי התחייבתי לדבר אך ורק שתיים-שלוש דקות, ולומר לכולם תודה רבה על קבלת הפנים הטכנולוגית שהתקבלתי בה בכנסת הזאת.

אהוד יתום: תודה רבה לכם.

שמעון פרס: תודה.

שמעון פרס: חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר כנסת חדש, יהיה אחרון הדוברים בישיבה היום.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, רוצה אני קודם לברך את קודמי, חבר הכנסת אהוד יתום, בברכת הצלחה בהמשך הדרך.

יעקב מרגי: מכובדי חברי הכנסת, נרעש ונרגש אני נוכח האחריות.

יעקב מרגי: זה נאומי הראשון בכנסת, ואתכם הסליחה אם אהיה קצת נרגש.

יעקב מרגי: אני מודה כאן לתנועת ש"ס, שנתנה בי את אמונה, ואני גאה שזכיתי שמרן הראשון לציון הרב עובדיה יוסף החליט על הצבתי ברשימת ש"ס לכנסת, בין היתר על היותי נציג הנגב.

יעקב מרגי: אני נושא תפילה לבורא עולם, שלא תארע תקלה על ידי.

יעקב מרגי: אני מתפלל שאזכה להיות שליח נאמן לציבור שולחי.

יעקב מרגי: אני רואה עצמי שליחם של כל אלו שהחברה עדיין, לצערנו, לא נתנה להם את הסיכויים.

יעקב מרגי: אני רואה עצמי מחויב לשכבות החלשות, ובכללן הציבור החרדי, כמובן בעיקר כשליחו של הנגב.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, לך איני צריך לומר מהו הנגב.

יעקב מרגי: אתה, כתלמידו של בן-גוריון, יודע שהנגב הוא לב לבם של העם ושל המדינה.

יעקב מרגי: רכשת, אדוני, זכויות רבות, זכויות יסוד במה שחוללת בקריות המדע בנגב.

יעקב מרגי: אנו, תושבי הנגב, חייבים לך רבות, והלוואי שממך יראו וכן יעשו כל ראשי המדינה.

יעקב מרגי: ואם כבוד היושב-ראש המכובד בחר בנושא זה כנושא ראשון של הכנסת השש-עשרה, לא נותר לי אלא להצטרף לדברי קודמי באשר לחשיבות המדע והטכנולוגיה בחיינו היומיומיים וכן לעתידה של מדינת ישראל בקהילת המדע הבין-לאומית.

יעקב מרגי: ברצוני להביא לפני דברי אסמכתה הלכתית על הרשות לפתח את המדע.

יעקב מרגי: אנו אומרים בקידוש, ציטוט מהתורה הקדושה: "אשר ברא אלוהים לעשות".

יעקב מרגי: אחרי שהקדוש-ברוך-הוא ברא לא נותר לנו אלא לעשות ולפתח.

יעקב מרגי: כאיש הנגב, כתושב באר-שבע וכעובד הקריה למחקר גרעיני בנגב במשך כ-11 שנה חוויתי וגם ראיתי את המדע בהתגלמותו.

יעקב מרגי: ומאחר שאינני מדען, בוחר אני לדבר כאיש הנגב על התרומה של המדע וכן של הננו-הטכנולוגיה לפיתוח הנגב הן באיכות העובדים, הן במקומות העבודה הרבים והן בתרומתו למוסדות ההשכלה הגבוהה בנגב בכלל ובבאר-שבע בפרט.

יעקב מרגי: מייסדי המדינה השכילו לפתח את המפעלים הללו, אומנם במעט, כגון הקמ"ג, מפעלי ים-המלח, פוספטים וברום, עם כל המחקרים הנלווים למפעלים אלה, שלא כאן כמובן המקום להזכירם.

יעקב מרגי: ושוב, כאיש הנגב השואף לפיתוח מואץ וכן לשימור ולחיזוק המפעלים הללו, עתירי הידע, רוצה אני לנצל את הבמה שניתנה לי היום ולקרוא לקברניטי הכלכלה והמדינה לחקות את מייסדי המדינה ולהעתיק את כל המפעלים עתירי הידע העוסקים בננו-טכנולוגיה לנגב הרחב והצחיח ולהציל אותו מה"התנחלות" של הבנייה הבלתי-חוקית.

יעקב מרגי: ואם הוזכר כאן המנוח אילן רמון ז"ל, רוצה אני לציין את תרומתו במושב זה, בנוסף למחקר, למדע ולטכנולוגיה - את הדוגמה האישית שהוא שימש לנו באישיותו המאחדת והמקרבת בין חלקי העם השונים.

יעקב מרגי: לסיום, רבותי חברי הכנסת, מותר האדם מן הבהמה הוא המדע והטכנולוגיה.

יעקב מרגי: אבל כמו בכל דבר, צריך גם כאן לדעת לנתב את הידע, כפי שאמרו קודמי, למטרות חיוביות.

יעקב מרגי: כולנו חיים היום בצל רוחות המלחמה הנושבות מעירק.

יעקב מרגי: הנה לנו מדע רע.

יעקב מרגי: נתפלל שהאנושות כולה תנצל את כוחו של האדם רק לטוב.

יעקב מרגי: מכאן אשא תפילה לבורא עולם, שהתקופה הקשה הזאת תעבור עלינו בשלום, שלא נדע צער ומלחמות ועם ישראל ישכון לבטח על אדמתו.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם על ההקשבה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: כל טוב.

שמעון פרס: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

שמעון פרס: באמת דיברת דברים יוצאים מן הלב.

שמעון פרס: אני גם רוצה להגיד ששמחתי מאוד שהדיון הזה מסתיים בקריאה לשים את הנגב בראש סדר העדיפויות שלנו.

שמעון פרס: אני בטוח שהכנסת תתייחס בכבוד להערותיך.

שמעון פרס: אני חושב שכולנו נוכחנו שקשה אולי להקים ממשלת אחדות, אבל יש בעם אחדות גם בלי ממשלה לגבי נושאים רציניים ביותר, כמו נושא המדע והטכנולוגיה, וגם מבט קצת לעתיד, מבט של חזון.

שמעון פרס: סיכום הדיון והצבעה יתקיימו, כמובן, במועד אחר, לא היום.

שמעון פרס: תם סדר-היום.

שמעון פרס: מחר תהיה ישיבת כנסת בשעה 11:00, ואני מניח שאז גם נבחר את היושב-ראש הקבוע של הכנסת.

שמעון פרס: אני מודה לכל המשתתפים.

שמעון פרס: הישיבה נעולה.