ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושלושים של הכנסת השש-עשרה, 2005-03-07 00:00

מיכאל איתן: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 39) (זימון לוועדה של נושא משרה או ממלא תפקיד) 43

נסים זאב: הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת 50

): הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון) (תשלום בשל מסירת ספרים לכנסת), התשס"ה-2005 51

): הצעה לסדר-היום 58

): שמואל הלפרט (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 58

מל פולישוק-בלוך: שאילתות ותשובות 61

מיכאל מלכיאור: 2338.

מיכאל מלכיאור: קליטת ילדי העדה האתיופית במערכת החינוך 62

מיכאל מלכיאור: 2429.

מיכאל מלכיאור: השלכות דוח-דברת על החינוך הממלכתי-דתי 64

מיכאל מלכיאור: 2552.

מיכאל מלכיאור: הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי 66

מיכאל מלכיאור: 2612.

מיכאל מלכיאור: עישון מורים בבתי-ספר 68

מיכאל מלכיאור: 2660.

מיכאל מלכיאור: אבחון ליקויי למידה 70

מיכאל מלכיאור: 2683.

מיכאל מלכיאור: בחינות הבגרות בעיר שדרות 71

מיכאל מלכיאור: 2706.

מיכאל מלכיאור: בדיקת זיהום אוויר בכלי רכב להסעת ילדים 73

מיכאל מלכיאור: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 53) (איסור שימוש לרעה בציון דרגה, תפקיד ושם יחידה), התשס"ה-2005 75

רשף חן: הצעות לסדר-היום 81

מאיר שטרית: הצעה לסדר-היום 84

אילן שלגי: הצעה לסדר-היום 85

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאילתות ותשובות 88

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2201.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבטחת נושאי תפקידים ציבוריים לשעבר 89

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2273.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשק הפלסטיני לאחר יישום תוכנית ההתנתקות 91

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2330.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מינוי שר במשרד הרווחה 92

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2477.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוועדה לעניין המשרתים בקודש בהתיישבות העובדת 94

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2488.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצב המקוואות בישראל 96

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1415.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפניית נשים הרות במצוקה כלכלית לעמותות 97

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2172.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זכויותיהם של חולי ALS תורשתית 100

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2192.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מתן הבטחת הכנסה לשוהים בחוץ-לארץ 102

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2216.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפסקת תשלום קצבת נכות 103

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2299.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דחיית בקשה לקצבת נכות 104

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2446.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דמי ביטוח לאומי של סטודנטים 107

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2536.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החזקת נערים במעצר בשל עומס במוסדות טיפוליים 109

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2577.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ידיעה על הפניית נזקקים לארגונים מיסיונריים 111

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2588.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב הכלכלי-חברתי בכפר-מנדא 112

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1267.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שירות חברת "סופרבוס" במודיעין-עילית 114

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1341.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשתית הכבישים בבני-ברק 118

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1372.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תחנות האוטובוס בקרבת בסיסים צבאיים 119

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1389.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפעלת עסקים בשבת כתנאי למכרז בנתב"ג-2000 120

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 1402.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התחבורה הציבורית בביתר-עילית 121

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2269.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנחות לנכים ברכבת ישראל 122

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2434.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זיוף שוברי תשלום על רישוי מוניות 124

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2484.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תכנון קו רכבת לאריאל 126

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2511.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפעלת מוניות שירות בכפרי הצפון 128

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2538.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל 129

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2540.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאונות הדרכים 130

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2555.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחירים מוזלים בקווי אוטובוסים המיועדים למגזר החרדי 132

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2589.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השבתת תנועת רכבת ישראל בשבת 134

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2606.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הורדת סטודנט מאוטובוס 135

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2609.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שילוט בשפה הערבית בכבישי ישראל 137

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2638.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הורדת סטודנט מאוטובוס 139

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2649.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הובלות ימיות פנים-ארציות 141

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2665.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שירותי ההסעדה בנתב"ג בשבת 142

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2675.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחיר מוזל בקו אוטובוס המיועד למגזר החרדי 144

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2688.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עבודת ימאים זרים בהובלות ימיות פנים-ארציות 145

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2708.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שינוי בקו "אגד" מרחובות לאוניברסיטת בר-אילן 147

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2713.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התניית מתן רשיון נהיגה ברכב ציבורי באישור השב"כ 149

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, היום כ"ו באדר א' התשס"ה, 7 בחודש מרס 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק חופש המידע (תיקון), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, עזמי בשארה וואסל טאהא; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון - התחשבות בקצבה בעת מתן הנחה בארנונה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת משולם נהרי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: מקרקעי ישראל (תיקון), מאת חבר הכנסת אליעזר כהן; הצעת חוק העונשין (תיקון - תקיפה במקום בילוי), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק הערבות (תיקון - חיוב ערבות יחסית), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת-עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה) (תיקון - תנאים מגבילים לשחרור אסירים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; הצעת חוק שם עברי (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (תשלום ארנונה כתנאי לכהונה במועצה), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, עזמי בשארה וואסל טאהא; הצעת חוק למניעת העסקה פוגענית, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון - הגנה מפני אלימות וחובת דיווח), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון - שיעור קצבת פרישה), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - פטור מתשלום מס ערך מוסף על רכישת תרופות מצילות חיים), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת נעמי בלומנטל, מגלי והבה ומיכאל רצון; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - איסור פרסום), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת יוסף פריצקי, אבשלום וילן ואליעזר כהן; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון - הבטחת הכנסה לעולים חדשים היוצאים מישראל מעת לעת), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יורי שטרן; הצעת חוק שוויון ושותפות אזרחית מלאה,

אריה האן: התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אחמד טיבי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - זכויות לדמי אבטלה לחבר קיבוץ), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק העונשין (תיקון - חילול מקום קבורה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - הסרת הגבלת מועד להגשת תביעה בגין מחלת מקצוע), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול - פטור מהגשת דוח), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ביטול פטור מהגשת דוח), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון - ביטול הפטור מטעמי הכרה דתית), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - סיום חוזה עבודה לתקופה קצובה כפיטורים), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אתי לבני; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס להכנסות קשיש וניכוי הוצאות שכר דירה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לביטול ועדת שרים לענייני מינהל אוכלוסין, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת רומן ברונפמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לקידום זכויות הילד, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - בדיקות נוכחות מזהמים בקרקע, באוויר ובמקורות מים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק כהונת ראש המטה הכללי, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שיתוף מאגרי מידע בבנקי זרע, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אראלה גולן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שירות אזרחי בהתנדבות, התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת דני יתום ואהוד יתום; הצעת חוק הרשויות הסטטוטוריות (תיקון - ייצוג הולם), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק-יסוד: משאל עם בנושא שירות לתלמידי ישיבות בצה"ל, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק הפיקדון על מכלי משקה (תיקון – אי-עמידה ביעדי איסוף),

אריה האן: התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת נסים דהן, גלעד ארדן ואליעזר כהן; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - תשר), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת עמיר פרץ ואילנה כהן; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון - תשלום חובות המפלגה לאחר התפלגות), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק המילואים, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 80) (תשלום גמלת סיעוד לידי הזכאי במסגרת תוכנית ניסיונית - הוראת שעה), התשס"ה-2005.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 30) (העלאת הקנס בשל הפרות), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק זאב ז'בוטינסקי (ציון זכרו ופועלו), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת רוני בר-און וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שילוב סטודנטים במערכת החינוך, התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אהוד רצאבי ורשף חן.

אריה האן: חוברת קובץ חיקוקים והחלטות בדבר משכורות וגמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: הפגיעה בתלמידים מאוכלוסיות חלשות במערכת החינוך;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ראשונת הדוברים בסעיף הראשון לסדר-היום, שהוא כמובן הצעות האי-אמון שהוגשו על-ידי סיעות שונות, והסיעות הראשונות הן סיעת המפד"ל והאיחוד הלאומי, והבקשות להצביע אי-אמון בממשלה בשל הפגיעה בתלמידים מאוכלוסיות חלשות במערכת החינוך.

ראובן ריבלין: תנמק את הצעת האי-אמון חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: לרשותך עשר דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, שרת החינוך, כנסת נכבדה, שתי הכרזות האי-אמון המונחות היום על סדר-יומה של הכנסת, נוגעות למצבם הקשה של הילדים במדינת ישראל בשנת 2005.

גילה פינקלשטיין: הן לא הראשונות בנושא הכאוב, ואני מניחה שגם לא האחרונות.

גילה פינקלשטיין: אני רק תוהה אילו מעמקי קיפוח והזנחה יכולה הממשלה עוד לייצר, לנוכל המצב שבו אנו נמצאים היום.

גילה פינקלשטיין: לא אופתע אם בעוד שבועות מספר נעמוד שוב מול פגיעה חברתית קטסטרופלית.

גילה פינקלשטיין: במדינת ישראל של שנות האלפיים לא חסרות אוכלוסיות חלשות המועמדות לפגיעה.

גילה פינקלשטיין: יש לנו הקשישים המסכנים, החולים במערכת הבריאות החולה בעצמה; אפשר גם להפריט, ובעצם לחסל את המתנ"סים; ואם עדיין קיימת חריגה תקציבית, אפשר לגזול באחת את התפתחותם התקינה של תלמידים חלשים במערכת החינוך.

גילה פינקלשטיין: אין לי רצון לערבב את התחום המדיני-הביטחוני עם העניינים החברתיים, אך על-כורחנו זה מתבקש.

גילה פינקלשטיין: ההתנתקות, שאני עדיין מייחלת שלא תצא אל הפועל, גוזלת מתקציב המדינה בין 6 ל-7 מיליארדי שקלים, ויש לי חשד ממשי ששמיכת התקציב הקצרה ממילא מכסה את ההתנתקות ומזניחה מסכנים וחסרי ישע חשופים לפגיעה קשה.

גילה פינקלשטיין: אני חוששת לומר, שבצד הפיגוע החבלני והפיגוע הפלילי, משתרשת במדינת ישראל תופעה פיגועית חדשה והרסנית לא פחות – "פיגוע חברתי".

גילה פינקלשטיין: הרגיעה הברוכה, ואולי המדומה, במספר הפיגועים החבלניים, מאפשרת להביט במציאות החברתית ביתר תשומת לב, והמבט הזה חושף לעיני המתבונן עוולות חברתיות קשות, שמקורן לא בארגון עושק כזה או אחר, אלא במדיניות ממשלתית מערכתית, קרה ומחושבת.

גילה פינקלשטיין: לצערי, התוצאות לא מאחרות לבוא.

גילה פינקלשטיין: מה שלא מלמדת המציאות, מספרים הדוחות הקשים: הקשישים בישראל נזנחים לחסדי בני-משפחתם, בתי-החולים קורסים באין מיטות ואמצעים לטיפול בחולים, פרויקטים חברתיים נסגרים בזה אחר זה והפער בין העשירונים הולך וגדל לממדים מפלצתיים.

גילה פינקלשטיין: הצעת האי-אמון הנוכחית מטעם סיעות המפד"ל והאיחוד הלאומי, שורשה בכמה החלטות מוטעות שקיבלה הממשלה, אשר מסבות פגיעה קשה לאוכלוסיות החלשות.

גילה פינקלשטיין: אולי החלטות אלו עצמן לא תפסו כותרות תקשורתיות עצומות ומפוצצות, אך אין לי ספק שתוצאותיהן החמורות יתפסו גם יתפסו כותרות כואבות, בדמות עלייה בפשיעה והתרחבות האבטלה.

גילה פינקלשטיין: כוונתי לשורת החלטות שגויות שקיבל משרד החינוך ותמציתן פגיעה בתלמידים חלשים במערכת והגדלת הפער ההשכלתי בין המגזרים השונים.

גילה פינקלשטיין: כדי להמחיש את גודל הפגיעה אעמוד רק על שני צעדים בעייתיים.

גילה פינקלשטיין: הראשון והעיקרי שבהם הוא ביטול פרויקט "הזדמנות שנייה" מצד המשרד.

גילה פינקלשטיין: ‎25,000 תלמידים השתתפו עד כה בתוכניות מיוחדות להגדלת מספר הזכאים לתעודת בגרות בקרב התלמידים מהאוכלוסיות החלשות.

גילה פינקלשטיין: בין התוכניות אפשר למנות את התוכנית שנקראת מב"ר, התוכנית שנקראת מיכא"ל, תוכניות "בגרות ‎2000", וגם הפרויקט שעליו אני מדברת, "הזדמנות שנייה", אשר הוקם לפני כ-20 שנה ביוזמתו ובקידומו של זבולון המר זיכרונו לברכה, כאשר היה שר החינוך.

גילה פינקלשטיין: אגב, המר המנוח היה מוטרד ביותר מהצמצום האטי מדי של פער ההשכלה בין העדות השונות, ולכן הוא יזם תוכניות רבות להשלמת השכלה לצעירים ולמבוגרים.

גילה פינקלשטיין: אחת ההנחיות האחרונות שלו למזכירות הפדגוגית היתה להכין תוכנית אסטרטגית שתביא לשוויון בהשכלה בין העדות ולחיסול הפער בהדרגה ובנחישות.

גילה פינקלשטיין: מטרת-העל של התוכנית המכונה "הזדמנות שנייה – שנה שלמה לבגרות" היא הגדלת מספר הזכאים לתעודות הבגרות בקרב תלמידים מאוכלוסיות חלשות, והיא נועדה לתלמידים ממשפחות ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, אשר לומדים במרכזי חינוך וכיתות "אתגר" וחסרים עד עשר יחידות בגרות בחמישה-שישה מקצועות מקסימום.

גילה פינקלשטיין: הפרויקט מאפשר לתלמידים הללו להגיע לצבא כאשר הבגרות מאחוריהם, והוא התנהל באופן של חלוקה למחוזות, כאשר המועצות, שיש להדגיש שהן רק אכסניה לפרויקט, אספו את התלמידים החלשים מבתי-הספר שבתחומם, יידעו אותם על הפרויקט ופתחו את הקורסים מדי שנה, כל אחד בהיקף של כ-200 תלמידים.

גילה פינקלשטיין: במסגרת התוכנית האינטנסיבית התלמידים משלימים את זכאותם לתעודת בגרות מלאה במהלך שנת י"ג, תוך דחיית שירותם הצבאי.

גילה פינקלשטיין: במהלך השנה מעניק משרד החינוך לתלמידים אלו ליווי לימודי אינטנסיבי, שמאפשר להם להשלים את תעודת הבגרות ולהשתלב בהשכלה ובתעסוקה ביתר קלות.

גילה פינקלשטיין: התלמידים עצמם שותפים בעלות סמלית – כ-500 שקלים, סכום סביר ואפשרי גם למשפחות עניות, בייחוד בהתחשב בעובדה שבמכוני ההכנה הפרטיים לבגרות הלימוד הרבה יותר יקר, עד כדי בלתי אפשרי.

גילה פינקלשטיין: הפער הכספי הוא עצום: עלות השלמת הבגרות בשלושה מקצועות במכון פרטי מגיעה לכ-15,000 שקלים, סכום בלתי נתפס ביחס למה שאִפשר משרד החינוך למשפחות הללו.

גילה פינקלשטיין: המשפחות העניות, שהכנסתן מסתכמת בכ-3,000 שקלים, אינן מסוגלות בשום אופן לאפשר השלמת בגרות לילדיהן, בייחוד בעידן של קיצוץ קצבאות ילדים ואבטלה גואה.

גילה פינקלשטיין: חייבים להדגיש, כי לא מדובר בנוער נושר ממערכת החינוך; מדובר בנוער שהשלים את חוק לימודיו ושהה בבית-הספר 12 שנות לימוד, והחטא היחיד שלו הוא שהתקשה בהשלמת הבגרות, מאחר שלא היתה לו התמיכה הלימודית המספקת או בשל העדר מודולריות במבחנים.

גילה פינקלשטיין: עבור תלמידים אלו הפרויקטים הללו היו מענה חשוב, מענה קריטי ויעיל.

גילה פינקלשטיין: רבותי חברי הכנסת, כפי שאתם כבר מבינים, גם הפרויקט החשוב הזה, שהיה קרש הצלה בודד בים של התעלמות ואדישות חברתית, קוצץ באחת.

גילה פינקלשטיין: מה יעשו תלמידים שאין יד הוריהם משגת לסייע להם בשיעורים פרטיים?

גילה פינקלשטיין: מה יעלה בגורלם של נערים שלא גדלו בסביבה תומכת לימודית ומספקת העשרה רחבה?

גילה פינקלשטיין: כיצד יוכלו נערים שאפתנים להשתלב בחברה למרות סביבתם ורמתם הכלכלית?

גילה פינקלשטיין: להיכן ייפלטו תלמידים אלו לאחר השירות הצבאי, שירות שאליו הגיעו ללא תעודת בגרות מלאה?

גילה פינקלשטיין: היכן האוריינטציה החברתית של משרד החינוך?

גילה פינקלשטיין: היכן האחריות לשוויון ולצדק חברתי?

גילה פינקלשטיין: תשובות מספקות על כך – אין, ונראה שלא נקבל אותן בעתיד הקרוב.

ראובן ריבלין: האם גברתי לא סומכת על שרת החינוך שנמצאת פה, שהיא תיתן לך תשובות?

גילה פינקלשטיין: הפרויקט הזה כבר איננו, נעלם ואיננו.

גילה פינקלשטיין: אני בטוחה ששרת החינוך תיתן לי תשובות, ותשובות אינטנסיביות, אבל אני בהחלט מצירה על כך שהפרויקט איננו.

גילה פינקלשטיין: אני ראיתי איך תלמידים סיימו בעזרת הפרויקט הזה וקיבלו את תעודת הבגרות, ונכנסו למוסדות להשכלה גבוהה בזכות אותו פרויקט.

גילה פינקלשטיין: הפרויקט הזה איננו.

גילה פינקלשטיין: על-פי הנתונים, השתתפו בפרויקט בין 1,000 ל-1,500 תלמידים – בהחלט מספר מכובד.

גילה פינקלשטיין: כל נער שהשתתף בפרויקט, אכן הפרויקט עזר לו ומנע ממנו להידרדר למעגל העוני, האבטלה ואולי גם הפשיעה.

גילה פינקלשטיין: לכל נער שהשתתף והצליח בפרויקט יש משמעות חברתית אדירה: בטווח הקצר זהו חיזוק אדיר לתדמיתו העצמית והחברתית, ובטווח הארוך - הוא נחלץ ממסלול גורלי של מעגל העוני.

גילה פינקלשטיין: סגירת הפרויקט נובעת ממבט צר.

גילה פינקלשטיין: אני יכולה לקבוע בוודאות, שזוויות מבט כאלה הן שהביאו אותנו למצב חברתי עגום.

גילה פינקלשטיין: התוצאות הקשות מתגלות רק בטווח הארוך ובהיקף נזקים גדול מאוד.

לימור לבנת: עד עכשיו הרי היה הפרויקט.

גילה פינקלשטיין: אבל מעכשיו לא יהיה הפרויקט.

לימור לבנת: עד עכשיו היה.

לימור לבנת: עכשיו היה טוב?

גילה פינקלשטיין: את האוכלוסיות האלה זה הציל.

גילה פינקלשטיין: נכון, המצב לא טוב והיינו זקוקים לרפורמה, ואנחנו מודים למשרד החינוך על הרפורמה ועל היוזמה לרפורמה - -

לימור לבנת: - - -

גילה פינקלשטיין: - - אבל הפרויקט הזה טיפל באוכלוסיות חלשות, עניות, ועזר להן מאוד.

לימור לבנת: סליחה.

גילה פינקלשטיין: כמנהלת בית-ספר ראיתי מחזור אחרי מחזור איך הפרויקט הזה עוזר ומציל את האוכלוסיות הללו.

גילה פינקלשטיין: אכן, כיצד אפשר לעודד השלמת בגרויות כאשר הפרויקט לא קיים יותר?

גילה פינקלשטיין: מוזר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי תספרי לנו על הסכנה האמיתית.

גילה פינקלשטיין: או.

גילה פינקלשטיין: קיי., הסכנה האמיתית.

גילה פינקלשטיין: במקום הפרויקט הזה, כפי הנראה, ואני אשמח לשמוע מהשרה שזה אחרת, הוסיפו מועדי ב' כפיצוי על סגירת הפרויקט, אבל לדעתי מועדי ב' לא פותרים את הבעיה של העדר הפרויקט.

גילה פינקלשטיין: אין קשר בין מועדי ב' לפרויקט "הזדמנות שנייה".

גילה פינקלשטיין: מועדי ב' נועדו בעיקר לתלמידים מוכשרים, הישגיים, שרוצים לשפר את ההישגים שלהם.

גילה פינקלשטיין: תוכנית "הזדמנות שנייה", לעומת זאת, נועדה לתלמידים מרקע סוציו-אקונומי נמוך, שלא מצליחים לעשות הכנה מתאימה ואינטנסיבית למבחני הבגרות מחוסר יכולת כלכלית.

ראובן ריבלין: כמה זמן עוד יש?

גילה פינקלשטיין: עוד דקה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גילה פינקלשטיין: הממשלה אכן מאבדת את הזדמנות החיים של התלמידים הללו, ובעצם דנה אותם ואת בני-משפחתם בעתיד להתבוססות בשולי החברה.

גילה פינקלשטיין: אני עדיין מאמינה שבמחשבה שנייה ובחשיבה מחודשת יחזירו את הפרויקט.

גילה פינקלשטיין: כל זמן שהפרויקט לא קיים אנחנו מטילים ספק וחושבים שהממשלה אינה ראויה להמשיך, מאחר שחייבים לדאוג לאותן שכבות חלשות ולהסיר את הסכנה מהילדים הללו שזקוקים מאוד לעזרה של הפרויקט הזה.

גילה פינקלשטיין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

לימור לבנת: האם חברת הכנסת פינקלשטיין התייחסה גם למפעל הסטיפנדיות שהופיע כאן בהצעה לנימוק?

ראובן ריבלין: היא אמרה את אשר אמרה, גברתי.

לימור לבנת: אני שואלת, אולי לא - - -

ראובן ריבלין: נדמה לי שלא.

לימור לבנת: - - -

ראובן ריבלין: אני מזמין, כמובן, את שרת החינוך, התרבות והספורט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: אני מזמין את שרת החינוך, התרבות והספורט להשיב על הצעת האי-אמון של חברת הכנסת פינקלשטיין בשם סיעות המפד"ל והאיחוד הלאומי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין וכבוד שני סגני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין, השרה באה, נותנת לך את ההתייחסות המלאה להצעת האי-אמון שהגשת, היא מבקשת להדוף אותה.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אבקש להשיב על הצעת האי-אמון שהציגה חברת הכנסת פינקלשטיין וחתומים עליה שני יושבי-ראש הסיעות, חבר הכנסת אורלב, יושב-ראש סיעת המפד"ל, וחבר הכנסת צבי הנדל, יושב-ראש סיעת האיחוד הלאומי.

לימור לבנת: אני נזקקת להזכיר אותם, משום שהצעת האי-אמון – אם מותר לי, אדוני היושב-ראש, לקרוא רק את שתי השורות הראשונות שבה.

לימור לבנת: כתוב בה כך: "הפגיעה בתלמידים מאוכלוסיות חלשות במערכת החינוך"- זה הנושא.

לימור לבנת: וכך כתוב בו: "לאחרונה הורע מצבם של תלמידים מאוכלוסיות חלשות במערכת החינוך בשורה של החלטות: מפעל הסטיפנדיות המעניק מלגות לאלפי תלמידים משותק" – כך כתוב – "ואינו מסייע לתלמידים מרקע סוציו-אקונומי נמוך הזקוקים למלגה".

לימור לבנת: זה הנושא הראשון שמופיע בהצעת האי-אמון שמציעות סיעות המפד"ל והאיחוד הלאומי.

לימור לבנת: הנושא השני נוגע לנושא שעליו דיברה חברת הכנסת פינקלשטיין עכשיו – פרויקט ההזדמנות השנייה.

לימור לבנת: לכן אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לענות דבר דבור על אופניו במה שנמצא לנגד עיני, כי אין לו לדיין אלא את מה שעומד לנגד עיניו, ואני רוצה לעניין זה להתייחס לשני הנושאים, ולא רק לנושא שאליו התייחסה חברת הכנסת פינקלשטיין.

לימור לבנת: אני מניחה שגם היושב-ראש וגם חברת הכנסת פינקלשטיין וגם חברי הכנסת וגם המאזינים או הצופים שלנו ידעו מדוע אני עושה כן.

לימור לבנת: כשקיבלתי לידי את הצעת האי-אמון ונתבקשתי להשיב עליה, אני חייבת לומר שקצת לא האמנתי למראה עיני; אני לא יכולה לומר "למשמע אוזני" כי קיבלתי את זה כתוב.

לימור לבנת: אני בטוחה שגם חבר הכנסת אורלב, שהיה מנכ"ל משרד החינוך והתרבות, והיה גם יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, וגם סגני לשעבר במשרד, חבר הכנסת צבי הנדל, בוודאי בקיאים ויודעים מקרוב עד כמה הדברים שכתובים כאן אינם נכונים ואין להם שום שחר.

לימור לבנת: עד כמה לאמירה, שכאילו יש פגיעה בתלמידים החלשים מצד משרד החינוך אין כל יסוד, בוודאי לא בארבע השנים האחרונות, ואני מרשה לעצמי לומר גם לא בתקופה שבה סיעת המפד"ל, עד לפני חודשים ספורים, היתה שותפה בקואליציה, לרבות בתקופה שבה גם סיעת האיחוד הלאומי וגם חבר הכנסת צבי הנדל היה סגני במשרד החינוך, ואפילו כשהשר לשעבר אורלב, היום חבר הכנסת, היה שר בממשלה.

לימור לבנת: ובכן, אומר יותר מזה: טיפוח אוכלוסיות חלשות, צמצום פערים, מניעת נשירה, תקצוב שוויוני לתלמידים, אפילו עידוד או תקצוב יתר לתלמידים חלשים, לרבות תקצוב פר-תלמיד, מה שנקרא דוח-שושני, והיום, במסגרת יישום דוח-דברת, יום חינוך ארוך, הקצאת שעות רבות יותר לקידום תלמידים חלשים - אין להם תקדים בשום קדנציה קודמת.

לימור לבנת: גם לא בכל הקדנציות הקודמות שבהם היו שרי חינוך מטעם המפד"ל, גברתי, חברת הכנסת פינקלשטיין.

לימור לבנת: שום תקדים לא היה בכל הקדנציות הקודמות, מעולם.

לימור לבנת: מה שנעשה כאן, החל משנת הלימודים הזאת, שבה על-פי דוח ועדת-שושני, ועדה שאני הקמתי והוא מיושם החל מהשנה, בשנת הלימודים הנוכחית זה כבר מיושם, עוד לפני דוח-דברת.

לימור לבנת: בדוח-דברת זה בא עוד יותר לידי ביטוי.

לימור לבנת: כאשר תלמידים משכבות חלשות מתוקצבים תקצוב גדול הרבה יותר מאשר כל תלמיד אחר בשכבות חזקות יותר - לא היה מעולם, תחת שום שר חינוך זה 56 שנה.

לימור לבנת: לכן, שתבוא סיעת המפד"ל ותאמר שהתלמידים החלשים נפגעים, זה קצת מוזר, שלא לומר משהו אחר.

לימור לבנת: אני אומר כאן, כדי לסבר את האוזן, שכאשר הפער השנה – זה התחיל בשנת הלימודים תשס"ד.

לימור לבנת: אנחנו בתשס"ה עכשיו, הפער בין עשירון 10 לעשירון 1, כשעשירון 10 הוא העשירון החברתי הנמוך ביותר ועשירון 1 הוא העשירון החזק ביותר - הפער נקבע ל-60% בהתאם לתקציב המשרד, כאשר לפני שנקבעה השיטה הזאת, הפער היה פחות מ-40% בהקצאת המשאבים.

לימור לבנת: לכן, כל מי שרוצה מוזמן לבדוק את זה.

לימור לבנת: הדברים נכונים כמובן וכל מי שמבין משהו בעניין הזה יודע, לרבות חבר הכנסת אורלב ולרבות חבר הכנסת צבי הנדל.

לימור לבנת: יכול להיות שחברת הכנסת פינקלשטיין לא מכירה את הפרטים.

לימור לבנת: נדמה לי שגם חברת הכנסת פינקלשטיין יודעת שהדברים שאני אומרת נכונים.

לימור לבנת: לא רק שהיא היתה מנהלת בית-ספר, היא גם חברת ועדת החינוך, חברה פעילה מאוד בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

לימור לבנת: ובכן, אני יודעת שלא רק שאין תקדימים בקדנציות קודמות ומאז קום המדינה, אלא שנדמה לי שאני יכולה לומר באופן הברור ביותר, שלא מדובר כאן רק בססמאות לצורכי רייטינג.

לימור לבנת: מדובר כאן בדגל חינוכי שהמשרד - אני רואה שגם חבר הכנסת שלגי כאן, וגם הוא, כיושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת לשעבר, יודע שהדברים נכונים.

לימור לבנת: לכן, מדובר כאן בדגל חינוכי שאני והמשרד בראשותי הגדרנו בסדר הקדימויות לפעילות שלו, ואני שמחה מאוד להודיע כאן היום, ותודה על ההזדמנות שניתנה לי במסגרת הצעת האי-אמון הזאת; אני שמחה מאוד להודיע, שאנחנו אכן עומדים באתגר הזה.

לימור לבנת: אבל אני יודעת שגם המציעים יודעים את העובדות.

לימור לבנת: אני שמחה שיש לי הזדמנות להודיע את זה לכל עם ישראל כאן שצופה בנו, לכל הציבור, אבל אני יודעת שהמציעים יודעים את זה ואני אחסוך את הדברים הללו.

לימור לבנת: אני אתמקד בשני הדברים הספציפיים שהועלו כאן.

לימור לבנת: אומנם לא בדבריה של חברת הכנסת פינקלשטיין אלא בדברים שכתובים כאן, בהצעת האי-אמון, ואעסוק, קודם כול, במפעל הסטיפנדיות.

לימור לבנת: זו נקודה מרתקת באופן מיוחד.

לימור לבנת: ובכן, כותבים כאן שני חברי הכנסת המכובדים: "מפעל הסטיפנדיות המעניק מלגות לאלפי תלמידים משותק ואינו מסייע לתלמידים מרקע סוציו-אקונומי נמוך הזקוקים למלגה".

לימור לבנת: בואו נראה מה זה מפעל הסטיפנדיות.

לימור לבנת: מפעל הסטיפנדיות הוקם בשנת 1973 כחברה סוכנותית בשיתוף משרד החינוך, ומטרתו להעניק מלגות סיוע לתלמידים לצורך קידום חינוכי, מקצועי ואקדמי.

לימור לבנת: למעשה, מפעל הסטיפנדיות לא היה אלא זרוע מבצעת, ובמשך 25 שנה ביצע, בשיתוף עם המשרד, את חלוקת תקציב המלגות לתלמידים, כאשר הוא העניק מתוך תקציב משרד החינוך; המשרד הוא שמימן את המלגות ומפעל הסטיפנדיות היה גוף מבצע, זרוע ביצועית, לצורך חלוקת המלגות.

לימור לבנת: בשנת 1998, להזכירכם, שר החינוך היה חבר הכנסת הרב יצחק לוי - מפד"ל עד לפני שבועיים או שבוע, אני לא זוכרת בדיוק.

לימור לבנת: מנכ"ל המשרד אז היה בנצי דל, מפד"ל.

לימור לבנת: אני לא יודעת איזה חלק של המפד"ל כרגע, אבל לפחות אז - מפד"ל.

לימור לבנת: באותה שנה, 1998, חולקו באמצעות מפעל הסטיפנדיות - למי שלא יודע, מלגות בעברית - 10.5 מיליוני שקל.

לימור לבנת: כ-20,000 מלגות כאלה חולקו אז, כאשר 8.3 מיליוני שקל היו מתקציב המשרד, עוד 1.4 מיליון שקל מתקציב משרד הדתות ועוד 800,000 שקל מגיוס תרומות על-ידי מפעל הסטיפנדיות.

לימור לבנת: התקורות שלקח מפעל הסטיפנדיות, אותו גוף, היו כמיליון שקל מתוך הסכום הזה, שנבין - כ-20,000 מלגות.

לימור לבנת: עכשיו בואו נראה מה קרה: עד סוף 1997 אותו גורם, אותו מפעל סטיפנדיות, היה פטור ממכרז.

לימור לבנת: בסוף 1997 הוחלט להוציא אותו למכרז.

לימור לבנת: מה קרה?

לימור לבנת: להזכירכם - שר החינוך אז, הרב יצחק לוי; מנכ"ל משרד החינוך, בנצי דל.

לימור לבנת: מה קרה אז?

לימור לבנת: לפי חוק חובת המכרזים ועל-פי דרישת חשבות המשרד ב-1998 - וטוב שכך נעשה - פורסם מכרז פומבי ונבחרה בו חברה אחרת; לא חברת הסטיפנדיות אלא חברה שנקראת "אלדור".

לימור לבנת: הצעתה היתה זולה יותר, איכותית יותר, התקורות היו בסך 300,000 שקל.

לימור לבנת: ומאז אותה תקופה חברת "אלדור" היא זו שמבצעת כגורם, כזרוע ביצועית עבור המשרד.

לימור לבנת: אבל מה קרה מאז?

לימור לבנת: גברתי חברת הכנסת פינקלשטיין, אני לא מאשימה אותך; ממש לא.

לימור לבנת: אני מצירה על כך שחבר הכנסת הנדל וחבר הכנסת זבולון אורלב, שחתומים פה על ההצעה המגוחכת הזאת לאי-אמון בממשלה, לא נמצאים פה כדי לשמוע את התשובה.

לימור לבנת: אם ב-1998, באמצעות הגוף הזה, הזרוע הזאת של מפעל הסטיפנדיות, חולקו כ-20,000 מלגות בסכום של 10 מיליוני שקל מתקציב משרד החינוך, הרי היום, גברתי, חברת הכנסת פינקלשטיין, סכום המלגות שהמשרד מחלק הוא 26 מיליון שקל.

לימור לבנת: חבר הכנסת שוחט, כמה זה מ-1998 ועד 2004, מ-10 מיליוני שקל ל-26 מיליון שקל?

לימור לבנת: עם כל האינפלציה זה עדיין גידול משמעותי.

אברהם-בייגה שוחט: אין אינפלציה.

לימור לבנת: והיום מחולקות מלגות לכ-70,000 תלמידים.

לימור לבנת: האם בזה מותר לי לומר - ויסכימו אתי אפילו חברי כנסת מהאופוזיציה לצורך העניין - שאין פה פגיעה בתלמידים החלשים וחוסל מפעל הסטיפנדיות?

לימור לבנת: האם מותר לי לומר כאן, שדווקא בתקופתי, עם כל הקיצוצים התקציביים בארבע השנים האחרונות, אני הנחיתי שלא לפגוע במלגות, ואף גדלו הסכום של המלגות ומספר התלמידים הזוכים למלגות דווקא בגלל התקופה הקשה הזאת?

לימור לבנת: אם על זה מכריזים אי-אמון בממשלה - מה אני אגיד לכם?

לימור לבנת: אני חשבתי שחבר הכנסת אורלב, שהיה שר בממשלה, היה צריך לעלות כאן על הדוכן ולהגיד: בתקופה שאני הייתי שר בממשלה, הממשלה דווקא הגדילה את מספר המלגות.

לימור לבנת: הוא יכול היה להתגאות בזה, ובמקום זה הוא בא להתקיף אותנו.

לימור לבנת: מה אגיד לכם?

לימור לבנת: זה מוזר מאוד.

לימור לבנת: לכן, אני מציעה לחברת הכנסת פינקלשטיין להפנות את חבר הכנסת אורלב לפרוטוקול של הישיבה הזאת.

לימור לבנת: הוא בטח ישמח לקרוא את הדברים.

לימור לבנת: אני מצטערת שהוא הכשיל אותך בזה.

לימור לבנת: אני חושבת שיש כאן כשל.

לימור לבנת: אני חושבת שבעניין הזה, על הצעת האי-אמון הזאת אפילו חברי הכנסת מהאופוזיציה צריכים להצביע נגד, משום שעל זה - איך אפשר להצביע בעד?

לימור לבנת: זה הרי לא סביר ולא הגיוני.

לימור לבנת: אני באמת חושבת שיש כשל חמור בהצעת אי-אמון כזאת.

לימור לבנת: לעניין השני של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אני משוכנעת שאותו אמרת מכל הלב.

לימור לבנת: בעניין של הפרויקט "הזדמנות שנייה", לדעתי זה משגה, אבל אני משוכנעת שאותו אמרת מכל הלב, כי אני יודעת שאת היית מנהלת בית-ספר, את מכירה את הפרויקט, ואני משוכנעת שבעניין הזה - - -

ראובן ריבלין: לא הבנתי, מה משגה?

ראובן ריבלין: דבריה או - - -

לימור לבנת: חלילה.

לימור לבנת: המשגה הוא של מי שהגיש.

לימור לבנת: לדעתי, חברת הכנסת פינקלשטיין לא הכירה את הנושא של מפעל הסטיפנדיות.

לימור לבנת: מי שחתום עליו זה חברי הכנסת אורלב והנדל.

לימור לבנת: אני חושבת שהם הטעו.

לימור לבנת: לגבי ההזדמנות השנייה, אני חושבת שהתשובה שאני אתן היא תשובה נכונה ואני חושבת שהמהלך שעשינו הוא מהלך נכון.

לימור לבנת: עם זאת, אני אומרת לחברת הכנסת פינקלשטיין, שאני משוכנעת שהיא אומרת את זה מכל הלב, מתוך אמונה מלאה שלה שהטענה שלה נכונה.

לימור לבנת: אפשר להתווכח על - - -

גילה פינקלשטיין: - - -

לימור לבנת: חברת הכנסת פינקלשטיין, אדרבה.

לימור לבנת: אני אומרת כאן, אף שיכול להיות לנו ויכוח, אני משוכנעת שבעניין הזה, בניגוד לעניין הראשון שאותו תיארתי, אני מאמינה שהדברים נאמרים ואתייחס לעניין הזה.

לימור לבנת: לעניין ההזדמנות השנייה: התוכנית הזאת אכן הופעלה בסיום כיתה י"ב בקרב תלמידים שהתקשו במהלך הלימודים שלהם בבית-הספר.

לימור לבנת: אנחנו החלטנו להפסיק אותה ולהחליף אותה בתוכניות אחרות שנועדו להשיג יעד זהה בגלל שיקולים שהם גם חינוכיים וגם אחרים.

לימור לבנת: למעשה, מועד הבחינות האחרון שיתקיים במסגרת תוכנית "הזדמנות שנייה" יהיה מועד חורף תשס"ה, והמועד הבא שאמור להתקיים בחורף תשס"ו כבר לא יתקיים.

לימור לבנת: יש לנו תוכניות בחינות שונות, ואני מדברת על סמסטר קיץ בקיץ תשס"ה – תוכנית תל"מ – תגבור לתלמידי מב"ר, אלה שהיו זכאים קודם לכן לתוכנית "הזדמנות שנייה".

לימור לבנת: לא כולם יודעים מה זה מב"ר, אבל אלה כיתות מיוחדות לבגרות.

לימור לבנת: עיקרה של תוכנית תל"מ הוא תגבור לתלמידים בשעות לימוד נוספות עוד במהלך השנת הלימודים הזאת, תשס"ה, עד תום כיתה י"ב, כדי שיוכלו לגשת לבחינות בגרות עם חבריהם לספסל הלימודים.

לימור לבנת: אני רוצה להסביר את השיקולים החינוכיים.

לימור לבנת: התוכנית שבה מדובר, תוכנית "הזדמנות שנייה", היתה מבוססת על תמיכה מסיבית בתלמידים מתקשים לאחר סיום י"ב כיתות, כדי שיוכלו להיבחן בבחינת בגרות אחת או שתיים לאחר המועד הרגיל שבו ניגשו חבריהם.

לימור לבנת: הגישה הזאת גרמה לכך שתלמידי התוכנית "הזדמנות שנייה" נאלצו לדחות את גיוסם לצבא, והם לא התגייסו יחד עם חבריהם לספסל הלימודים.

לימור לבנת: משיקולים חינוכיים גרידא הוחלט להעדיף לאתר את התלמידי החלשים, המתקשים, לתמוך בהם, להקנות להם כישורי למידה ולתגבר את הלימודים שלהם במהלך הלימודים התיכוניים שלהם, רצוי מוקדם ככל האפשר, ולתת להם הזדמנות ראשונה, ראויה והוגנת, להשיג תעודת בגרות; כך גם לאפשר להם לגשת לבחינות עם חבריהם לספסל הלימודים ולתת להם להתגייס יחד עם החברים שלהם, לא לבודד אותם.

לימור לבנת: צריך לזכור עוד דבר מבחינת ההזדמנויות והאפשרויות.

לימור לבנת: הנהגנו עוד שורה של אפשרויות כדי להיבחן, ואת זה עשינו עם כניסתי לתפקיד – מועדי ב', סמסטר קיץ ומועדי חורף, שנפתחו גם לתלמידים רגילים וגם לתלמידים אקסטרנים.

לימור לבנת: זה בניגוד למה שהיה נהוג בעבר, כשהדבר התאפשר רק לתלמידים אקסטרנים.

לימור לבנת: נוסף על המועדים הללו עומד לרשות הבוגרים אחרי שירותם הצבאי גם "פרויקט השרה", שבמסגרתו בוגרי צה"ל יכולים להשלים בגרות באחד מהמקצועות החסרים להם.

לימור לבנת: נוסף על כך, הפכנו גם את השאלונים לשאלונים מצטברים, וכך יכולים בעיקר החלשים לפרוס את מועדי ההיבחנות שלהם.

לימור לבנת: מערך הבחינות, כפי שאמרתי, התרחב מאוד בשלוש השנים האחרונות, ולכן הוחלט לבחון מחדש את מערך הבחינות כולו, כדי לאפשר שינויים, בלי לכבול את עצמנו למערך הקיים.

לימור לבנת: הוחלט לשנות את מערך הבחינות הקיים, ואני לא רואה בזה כל פסול.

לימור לבנת: אני לא חושבת שצריך לדבוק במשהו שהיה קיים, רק כי הוא היה קיים קודם.

לימור לבנת: אין שום הוכחה שמה שהיה קיים קודם הוא הדבר הטוב ביותר.

לימור לבנת: ריבוי המועדים ושיטת הצבירה שהזכרתי קודם מאפשרים לתלמידים, דווקא החלשים ביניהם, לפרוס ברווחים גדולים יותר את הבחינות שלהם, תוך כדי מתן אפשרות ללמוד באופן סמסטריאלי ממוקד ומדורג בגלל אותה שיטת צבירה.

לימור לבנת: אנחנו מאמינים, שככל שנשקיע בתלמידים מתקשים מאוכלוסיות חלשות מוקדם יותר, כך גם נעלה את הדימוי העצמי שלהם, נפחית את התסכולים, נעלה את ההישגים ואת ההסתברות שהתלמידים הללו יצליחו במבחני הבגרות בהזדמנות הראשונה.

ראובן ריבלין: לא לטפל בהם אחרי שהם נכשלו, אלא לפני שהם נכשלו.

לימור לבנת: נכון, תוך כדי הלימודים בחטיבה העליונה.

לימור לבנת: התוצאות הללו יביאו להפחתת הנשירה ולצמצום האלימות.

לימור לבנת: לכן לא מדובר בשינוי המדיניות כלפי השכבות החלשות אלא בדיוק להיפך; מדובר בשינוי אסטרטגיה של התמיכה בהן ולא בהפסקת התמיכה.

לימור לבנת: רק לסבר את האוזן, ובזה אני אסיים, אדוני היושב-ראש, אני אומר, שאם בשנת 1999, בפרויקט "הזדמנות שנייה", שאותו הזכירה חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, היו כ-1,700 תלמידים שניגשו לבגרות, בשנת 2004 היו פחות מ-1,000.

לימור לבנת: לעומת זאת, במועד חורף בשנת 2004 היו כ-90,000 נבחנים.

לימור לבנת: אלה מועדים חדשים שהתחילו ב-2002 ואז היו כ-50,000 נבחנים.

לימור לבנת: בסמסטר קיץ היו כ-3,000 נבחנים, במועדי ב' כ-50,000 נבחנים – כלומר, יש הרבה מאוד הזדמנויות שלא היו קודם לכן, ועשרות אלפי תלמידים מנצלים אותן.

לימור לבנת: פרויקט "הזדמנות שנייה" מאפשר עוד הזדמנות לתלמידים חלשים.

לימור לבנת: גם כיתות מב"ר הן פרויקט שנשאר, וכן גם פרויקטים אחרים נשארים במערכת.

לימור לבנת: הם לא מבוטלים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שגם חבר הכנסת כחלון הגיש הצעה בעניין זה.

לימור לבנת: לא ראיתי.

מגלי והבה: הוא ביקש שתהיה הזדמנות שנייה.

לימור לבנת: אני אשמח לדבר אתו.

לימור לבנת: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקשת להוריד את ההצעה הזאת מעל סדר-היום; ואני ממליצה לחברי הכנסת אורלב והנדל לקרוא את הפרוטוקול.

ראובן ריבלין: אני יודע שבדרך כלל חברים מצביעים אי-אמון כי זאת הצעת אי-אמון, אבל גברתי נתנה לנו מספיק נגד ההצעה, גם אם היא לא היתה אי-אמון.

לימור לבנת: חברי הכנסת שמגישים את ההצעה בדרך כלל קוראים את הפרוטוקול לאחר מכן.

ראובן ריבלין: גברתי, היינו כאן - גם כך וגם כך.

לימור לבנת: היינו כחולמים.

ראובן ריבלין: ראינו דורות.

לימור לבנת: תודה רבה.

לימור לבנת: אני אבקש להסיר את ההצעה מסדר-היום.

ראובן ריבלין: כחברת הכנסת גברתי היתה שומעת כאשר היתה מגישה הצעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת שלמה בניזרי, השר לשעבר, אשר יבקש להביע אי-אמון בממשלה בשל פרסום נתוני דוח האו"ם שלפיו שיעור הילדים העניים במדינת ישראל עומד על 30% וחוסר האונים של הממשלה נוכח הסכנה החברתית.

ראובן ריבלין: ישיב, כמובן, כבוד השר המקשר, חבר הכנסת והשר מאיר שטרית.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אכן, דוח יוניצ"ף קובע ש-40-50 מיליון ילדים גדלים בתנאים של עוני מרוד במדינות העשירות ביותר בעולם, ושיעור הילדים במרבית מדינות אלה גדל.

שלמה בניזרי: כך קובע דוח של יוניצ"ף – קרן האו"ם למען הילד – שיפורסם היום.

שלמה בניזרי: ישראל, דרך אגב, ואולי בשונה מהפתיח, איננה כלולה בדוח הזה.

שלמה בניזרי: אם כן, יבוא השר ויאמר לי: חסרות לנו צרות שאתה מוסיף לי את צערם של אחרים?

שלמה בניזרי: אנשי הביטוח הלאומי ואנשי מקצוע במדינתנו עשו את החישובים שלנו ביחס לאותם נתונים ולאותם מדדים שקבעו באו"ם, וגילו - הפתעה מאוד מעניינת.

שלמה בניזרי: אם ניקח את הנתונים שבהם קבעו ביוניצ"ף את מדד העוני בעולם, המדינה שבה שיעור הילדים העניים הוא הנמוך ביותר היא דנמרק – 2.4%, ובמקסיקו השיעור הגבוה ביותר – 27.7%.

שלמה בניזרי: לעומת זאת, במדינת ישראל שיעור הילדים העניים הוא למעלה מ-30%.

ראובן ריבלין: לאותה דרגת עוני שהיא 27% במקסיקו?

שלמה בניזרי: כן, בוודאי.

שלמה בניזרי: קצב ההתפשטות של ממדי העוני במדינת ישראל בין 1990 ל-2000 נמצא בעלייה חדה ביותר.

שלמה בניזרי: עד היום העלייה החדה ביותר נרשמה בפולין – 4.3%, ואילו במדינת ישראל באותו עשור גדל שיעור הילדים העניים ב-15%.

שלמה בניזרי: הדוח מדגיש את היכולת של הממשלות להפחית את שיעורי העוני בקרב הילדים ומצביע על הנקודה האמיתית, שמראה איך אפשר להנמיך את שיעור העוני.

שלמה בניזרי: הוצאה ממשלתית גבוהה יותר על הטבות לילדים ולמשפחות קשורה בבירור בשיעורי עוני נמוכים יותר של ילדים.

שלמה בניזרי: במדינת ישראל, לדוגמה, כתוצאה מכך שיש לנו התערבות ממשלתית חלקית בקצבאות הילדים, הצלחנו, ברוך השם, להפחית ב-25% את הילדים העניים במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: דהיינו, אם לא היתה התערבות של הממשלה דרך קצבאות הילדים, לא היו לנו היום 30% ילדים עניים, אלא 40% ילדים עניים.

שלמה בניזרי: אתם מבינים מה זה?

שלמה בניזרי: כמעט כל ילד שני במדינת ישראל הוא ילד עני שנמצא מתחת לקו העוני.

שלמה בניזרי: כלומר, ההיגיון של כל השנים בקצבאות הילדים, שליווה את כל ממשלות ישראל, היה שצריך לחזק את המשפחות החלשות.

שלמה בניזרי: בשנים האחרונות היתה הגדלה – יכול להיות שהיתה יותר מדי – אבל היתה הגדלה שבאה להיטיב עם המשפחות ברוכות הילדים, ובאו החכמולוגים של ממשלות ישראל האחרונות וטענו: תשמע, ברגע שאתה הולך ומגדיל את קצבאות הילדים מהילד החמישי, זה לא הגיוני; הילד הראשון צריך לקבל את רוב התקציב.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: כי לילד הראשון קונים עגלה, וקונים לו מיטה, וקונים לו הכול, ואילו בילד החמישי והשישי כבר יש כל הציוד מהילדים הקודמים.

שלמה בניזרי: בואו נסביר קצת את ההיגיון, למה זה לא נכון.

שלמה בניזרי: אדם שעובד ומביא משכורת של 4,000 ש"ח – הוא ואשתו מתחלקים ב-4,000 ש"ח.

שלמה בניזרי: נולד ילד – שלושה מתחלקים ב-4,000 ש"ח; חמישה ילדים – שבעה אנשים מתחלקים באותם 3,000 או 4,000 ש"ח.

שלמה בניזרי: כלומר, ההיגיון אומר, המשפחה גדלה, המשכורת, ההכנסות לא גדלו משום מקום, להיפך, ההוצאות גדלות וגדלות.

שלמה בניזרי: מי כמוני – ברוך השם, אב למשפחה ברוכת ילדים – יודע מה גודל ההוצאות במשפחה.

שלמה בניזרי: זאת לא אותה ההוצאה כמו על ילד אחד.

שלמה בניזרי: בכמה קונים עגלה?

שלמה בניזרי: כל הזמן מנפנפים לנו בעגלה הזאת, שקונים לילד הראשון.

שלמה בניזרי: כמה עולה עגלה?

שלמה בניזרי: כמה עולה עריסה?

שלמה בניזרי: כל הזמן אומרים: ההוצאות על הילד הראשון הן גדולות מאוד.

שלמה בניזרי: לכן, היה היגיון סביר ביותר בהתערבות הממשלה בקצבאות הילדים, כדי לתת חיות לאותם אנשים.

שלמה בניזרי: תאמינו לי, אתמול עשיתי יום כיף עם הילדים.

שלמה בניזרי: נסענו לחרמון, שם אתה פוגש את כל עמך ישראל – יהודים חרדים, חילונים, כיפות סרוגות, מתנחלים, ערבים, דרוזים – את כולם פגשתי שם.

שלמה בניזרי: אהלן בניזרי, אהלן בניזרי – ככה, עלא כיפאק.

שלמה בניזרי: כולם באו אלי בטענה אחת – כי פגשתי שם בדרך כלל את המשפחות ברוכות הילדים – מישהו שם אמר לי: תגיד לי, שרון לקח לנו את הבית; ביבי לקח לנו את הלחם; עד מתי?

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, תעשו משהו.

שלמה בניזרי: ובדיוק יצא לנו היום לדבר על זה בהצעת האי-אמון.

מגלי והבה: היו צריכים להגיע לחרמון בשביל להגיד לך.

שלמה בניזרי: כן, אתה רואה.

מגלי והבה: - - - כניסה - - -

שלמה בניזרי: לא נכון.

שלמה בניזרי: מגיעות קבוצות.

שלמה בניזרי: גם את הכיף הזה של 30 ש"ח, של אחיך הדרוזים, אתה מונע מהם?

שלמה בניזרי: בחייך, 30 ש"ח לעלות ברכבל, אל תעשה מזה עניין.

שלמה בניזרי: תן להם, מסכנים, את הקצת הזה.

שלמה בניזרי: רבותי, התקציב הזה, שעוד מעט עומד להגיע אלינו, הוא חסר לב וחסר רחמנות.

שלמה בניזרי: מי שזוכר, לפני חודשים מספר עמדתי פה וזעקתי, אמרתי: זה חסר לב וחסר רחמים.

שלמה בניזרי: הבאתי גם מקור השראה לדברינו, במדרש לפסוק "כי כבד לב פרעה".

שלמה בניזרי: המדרש מספר שפעם אחת מינה האריה את החמור לגבות מס בגשר שבכניסה ליער ולדאוג שכל מי שלא ירצה לשלם – יטופל.

שלמה בניזרי: ובאמת, הגיע לשם האריה עצמו, והחמור תבע ממנו שישלם מס.

שלמה בניזרי: אמר לו האריה: תגיד, אתה השתגעת?

שלמה בניזרי: אתה תובע ממני מס?

שלמה בניזרי: אמר לו החמור: כן, אם לא תשלם, לא תיכנס.

שלמה בניזרי: כעס עליו האריה וטרף אותו.

שלמה בניזרי: אמר האריה: לא אוכל אותו מייד.

שלמה בניזרי: קרא לשועל ואמר לו: שמע, תחלק אותו לחלקים-חלקים, כדי שאבוא ואראה כל איבר.

שלמה בניזרי: טוב, השועל חילק את החמור, ראה את לבו של החמור וחמד אותו.

שלמה בניזרי: בא האריה לאכול את החמור, ראה אותו מנותח לנתחיו, והנה חסר לו הלב.

שלמה בניזרי: שאל את השועל: איפה הלב?

שלמה בניזרי: אמר לו השועל: אדוני המלך, לא היה לו לב.

שלמה בניזרי: איך יכול להיות - שאל האריה - איך יכול להיות חמור בלי לב?

שלמה בניזרי: לא יכול להיות.

שלמה בניזרי: אמר לו השועל: אדוני, לא היה לו לב, אני אומר לך.

שלמה בניזרי: אמר האריה: אין דבר כזה.

שלמה בניזרי: אמר השועל: לא היה לו לב.

שלמה בניזרי: שאל האריה את השועל: איך אתה מסביר את זה?

שלמה בניזרי: אמר לו השועל: אדוני, אם היה לו לב הוא היה עושה לך את מה שהוא עשה?

שלמה בניזרי: את זה אומרים רבותינו על הפסוק "כי כבד לב פרעה".

שלמה בניזרי: מה זה "כי כבד"?

שלמה בניזרי: הלב של פרעה כבר הפך כבד.

שלמה בניזרי: אם היה לו לב הוא היה חוטף את כל המכות האלה?

שלמה בניזרי: הרי יש קצת היגיון בדברים.

שלמה בניזרי: רבותי, אלה הדברים שאמרתי פה לפני חודשים מספר - -

אילן שלגי: כבר שמענו מדרשים משכנעים יותר.

שלמה בניזרי: - - והנה, בשבוע שעבר, או לפני שבועיים, קם ראש ממשלתנו – שאני אף פעם לא מאמין לאף מלה שלו – ואמר דבר מעניין מאוד: התקציב הזה, אין בו חמלה.

שלמה בניזרי: הוא חסר לב.

שלמה בניזרי: ישתבח שמו לעד, הנה מלאך שעל-כורחו עונה אמן.

שלמה בניזרי: הוא עצמו אומר שהתקציב הזה חסר חמלה וחסר לב.

שלמה בניזרי: מה הצביעות הזאת?

שלמה בניזרי: ראש הממשלה – רגע, אני רק רוצה להבין, אתה לא ראש הממשלה שאחראי לשר האוצר?

שלמה בניזרי: אתה לא אחראי לממשלה?

שלמה בניזרי: התקציב אינו מובא לידיעתך?

שלמה בניזרי: אין דיון לפני שהוא מובא לממשלה, ואין דיון בממשלה, ואין דיון פה, במליאה, ואתה לא יושב פה ומדרבן את כל האנשים להצביע על אותו תקציב?

שלמה בניזרי: פתאום נזכרת שאין בו לב ואין בו חמלה, כאשר אתה רוצה להפיל קצת רפש ובוץ בכיוון של ביבי?

שלמה בניזרי: אה, פתאום אין בו לב.

ראובן ריבלין: מה שרואים בתוכנית אחת – לא חייבים לראות בתוכנית אחרת.

שלמה בניזרי: כן.

שלמה בניזרי: פתאום.

שלמה בניזרי: הרי אנחנו מדברים על אותו תקציב.

שלמה בניזרי: הוא מנהל אתנו משא-ומתן להיכנס לקואליציה ולהצביע בעד התקציב, ואנחנו זועקים לו חודשים – מזמן היינו יכולים להיות אתו בממשלה – תן קצבאות לילדים, תן להם; זה לא שלנו, זה של ערבים, של דרוזים, של כל תושבי מדינת ישראל.

שלמה בניזרי: מה הצביעות הזאת של ראש הממשלה?

שלמה בניזרי: אצלו הכול ססמאות, הכול צרכים פוליטיים.

שלמה בניזרי: אכפת לו, אתם חושבים, מאותם עניים?

שלמה בניזרי: מאותם חלשים?

שלמה בניזרי: מאותם מסכנים?

שלמה בניזרי: הוא לא רואה אף אחד בכלל.

שלמה בניזרי: הוא מזכיר לי את האדם שבא אל החפץ-חיים ואמר לו: כבוד הרב, ברכני שאצליח בעסקי.

שלמה בניזרי: אמר לו הרב: אני מקווה שתמשיך לתרום גם כשתהיה איש עשיר.

שלמה בניזרי: הלך והתחיל להסתחרר.

שלמה בניזרי: יום אחד הגיע הרב לאותה עיירה ושמע שהתלמיד שלו קמצן.

שלמה בניזרי: הוא בא אליו ואמר לו: תגיד לי, זאת הברכה שבירכתי אותך ואתה נעשית כזה קמצן?

שלמה בניזרי: אמר לו: כבוד הרב, אני לא מבין, נעשיתי עשיר יותר, אבל קמצן יותר, איך אתה מסביר את זה?

שלמה בניזרי: אמר לו הרב: בוא אתי.

שלמה בניזרי: לקח אותו אל החלון ושאל אותו: מה אתה רואה מעבר לשמשה?

שלמה בניזרי: אמר לו: בני-אדם שהולכים ברחוב.

שלמה בניזרי: לקח אותו הרב ואמר לו: תסתכל במראה, מה אתה רואה?

שלמה בניזרי: אמר לו: אני רואה את עצמי.

שלמה בניזרי: אמר לו: איך יכול להיות?

שלמה בניזרי: זאת זכוכית וזאת זכוכית.

שלמה בניזרי: איך אתה רואה פה את עצמך ופה את הרחוב?

שלמה בניזרי: ענה לו: פה יש נייר כסף, שחוסם ולא נותן לך לראות את מה שמעבר לזכוכית.

שלמה בניזרי: כך אמר לו הרב: כל זמן שלא היה לך כסף רב, דבר לא הסתיר ממך את האנשים.

שלמה בניזרי: רבותי, זאת בדיוק הבעיה של ראש הממשלה.

שלמה בניזרי: יש לו נייר כסף מול העיניים; יש לו נייר של אישיות, של הצרכים האישיים שלו.

שלמה בניזרי: הוא לא רואה את העם ממטר.

שלמה בניזרי: הוא לא מרגיש מהי דלות, מהו עוני, מהו מחסור.

שלמה בניזרי: הוא מזכיר לי אותה ילדה עשירה – אתם יודעים, פעם, בבית-הספר – שנתנו לה לכתוב חיבור – לאבא שלה יש בית-חרושת – אמרו לה: תכתבי חיבור על חייה של משפחה ענייה.

שלמה בניזרי: שימו לב איך היא כתבה את החיבור: היה היתה משפחה ענייה; האמא היתה ענייה; האבא היה עני; הילדים היו עניים; המשרת היה עני; הנהג היה עני; הגנן היה עני; הגננת היתה ענייה.

שלמה בניזרי: בדיוק.

שלמה בניזרי: אתם מבינים, בתפיסה של אדם עשיר – יש להם גננת, יש להם נהג, יש להם הכול.

שלמה בניזרי: זאת כנראה ההסתכלות של ראש הממשלה ושריו על אנשים עניים שאין להם מה לאכול.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם – היום בדיון בוועדת הכספים – מדינה שאומרת שאין לה כסף לעניים, נכון?

שלמה בניזרי: אין לה כסף, לכן עם מי היא הולכת להיטיב?

שלמה בניזרי: תיטיבו עם העניים.

שלמה בניזרי: לא, עם העשירים ניטיב.

שלמה בניזרי: היום שוב היה דיון בוועדת הכספים בנושא התקציב.

שלמה בניזרי: שוב - - -

ראובן ריבלין: כמה זמן אדוני צריך?

שלמה בניזרי: כמה דקות.

שלמה בניזרי: תן לי, ככה, לספר כמה סיפורים לעם.

ראובן ריבלין: אדוני מקבל עוד שתי דקות.

ראובן ריבלין: אם הוא רוצה לסיים, בבקשה.

שלמה בניזרי: תודה.

שלמה בניזרי: היום היה דיון בוועדת הכספים.

שלמה בניזרי: ריבונו של עולם, על מה הדיון?

שלמה בניזרי: שעות מתנהלים שם ויכוחים, אני מקווה שזה לא יעבור בתקציב – הורדת מס המעסיקים, שיפוי מעסיקים, אתם יודעים, הורדה מ-4.9% ל-3.4%.

שלמה בניזרי: דהיינו, מדינת ישראל נותנת למעסיקים פרס של 3 מיליארדי ש"ח.

שלמה בניזרי: ריבון העולמים, למה?

שלמה בניזרי: מה הטענה?

שלמה בניזרי: שזה ייצור.

שלמה בניזרי: עידוד מקומות עבודה.

שלמה בניזרי: אתם יודעים, כבר משנת 1986, כשהתחילו עם שיפוי המעסיקים הזה, כבר אז נתנה מדינת ישראל לאותם מעסיקים 130 מיליארד ש"ח.

שלמה בניזרי: כמה מקומות עבודה זה הביא למדינת ישראל?

שלמה בניזרי: כמה זה כבר היטיב עם אותם חלשים, חוץ מלהגדיל את כיסם של אותם עשירים?

שלמה בניזרי: איפה ההיגיון?

שלמה בניזרי: קצת שכל בממשלה הזאת.

שלמה בניזרי: ראש הממשלה אמר: אין בתקציב לב, אין בו חמלה.

שלמה בניזרי: אין גם שכל, תאמינו לי.

שלמה בניזרי: נוסף על כל הצרות האלה ללכת ולתת לאותם עשירים שיש להם ויש להם?

שלמה בניזרי: מדי שבוע מתפרסמים דוחות של הבנקים – זה הרוויח רק ברבעון ההוא כמעט חצי מיליארד, ו"פלאפון" הרוויחה מיליארד, ו"סלקום" הרוויחה פה, וזה הרוויח פה.

שלמה בניזרי: מיליארדים על מיליארדים, ואותם אנשים שמחפשים את 100–200 הש"ח, הממשלה לא מוצאת את הכסף בשבילם.

שלמה בניזרי: המדינה גבתה מהם את כל המיליארדים, ומה היא עשתה בהם?

שלמה בניזרי: נתנה אותם לעשירים – בשיפוי; ונתנה אותם למי?

שלמה בניזרי: לפלסטינים.

שלמה בניזרי: בדמות מה?

שלמה בניזרי: בדמות תוכנית ההתנתקות.

שלמה בניזרי: 6.5 מיליארדי ש"ח.

שלמה בניזרי: מאיפה תביא מדינת ישראל את הכסף?

שלמה בניזרי: הרי אמרתם שאין פריצה בתקציב.

שלמה בניזרי: האם זה לא על חשבון אותו כסף שלקחתם מהעניים?

שלמה בניזרי: לוקחים מכיס אחד של העני ומעבירים אותו?

שלמה בניזרי: זאת כבר רשעות.

שלמה בניזרי: זאת כבר לא מדיניות.

שלמה בניזרי: רק מלה אחת יש לי לומר על כל הדברים האלה – רשעות.

שלמה בניזרי: לסיום, יש לי הצעה לתת לכם.

שלמה בניזרי: אדוני השר שטרית, ידידי הטוב, אני לא בא אליך בטענה, אתה גדלת, כמונו, באותם מקומות של חוסר.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה הגמרא אומרת?

קריאה: - - -

שלמה בניזרי: הוא מתכחש.

שלמה בניזרי: עזוב, עוד מעט הוא יגיד.

שלמה בניזרי: הגמרא אומרת: "אגרא דתעניתא צדקתא".

שלמה בניזרי: אתה יודע מה זה?

שלמה בניזרי: השכר על כך שאדם עושה תענית הוא הצדקה שהוא נותן לאחר מכן.

שלמה בניזרי: לא מובן?

שלמה בניזרי: אדם הולך, עושה תענית, מכחיש את בשרו, לא אוכל, כל היום בתענית.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה השכר שלו?

שלמה בניזרי: שבסוף הוא נותן צדקה.

שלמה בניזרי: איך יכול להיות?

שלמה בניזרי: השכר הוא על התענית שהוא התענה, לא?

שלמה בניזרי: אלא מסבירים רבותינו ואומרים כך: אדם שעושה תענית – כל זמן שלא עשה תענית, אתה יודע, הוא לא מבין מה זה עוני, הוא לא מבין מה זה רעב, הוא לא מרגיש מה זה חוסר.

שלמה בניזרי: אבל כאשר הוא עושה את התענית, ובאותו יום הוא אינו אוכל, הוא מרגיש סוף-סוף מה זה רעב; בסוף התענית, וואללה, הוא ייתן צדקה, תאמין לי, ביד רחבה.

שלמה בניזרי: "אגרא דתעניתא צדקתא".

שלמה בניזרי: אני מציע לממשלה הזאת – אולי, אדוני היושב-ראש, נציע את זה – יום אחד של תענית בכנסת, או יומיים.

שלמה בניזרי: יסגרו פה את המזנון, יסגרו את הבורקסים בממשלה, ואף אחד מאתנו לא יאכל יום או יומיים.

שלמה בניזרי: גם ראש הממשלה.

שלמה בניזרי: נראה מה יהיו תחושותיו כלפי העם, כלפי אותם רעבים.

שלמה בניזרי: אולי סוף-סוף, אם הוא יעשה תענית - - -

ראובן ריבלין: אין מעמידים בפני הציבור גזירה שהוא אינו יכול לעמוד בה.

שלמה בניזרי: הייתי מציע לכם, באמת, אם אינכם מסוגלים להרגיש מצוקות של אחרים, בואו תחושו את זה על בשרכם.

שלמה בניזרי: תאמינו לי, אולי תקבלו קצת חמלה.

שלמה בניזרי: ואני מבקש ממך, אדוני השר, אל תזכיר לי עוונות ראשונים.

שלמה בניזרי: הייתם פעם בממשלות, אל תזכיר לי עוד פעם דוח שהוזמן.

שלמה בניזרי: זה דוח של יוניצ"ף, לא שלי, עם כל הכבוד.

שלמה בניזרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה בניזרי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את אדוני השר.

ראובן ריבלין: בטרם יעלה השר, בשם כל חברי הכנסת וחברותיה אנחנו מבקשים לברך את משפחת זאב, שאתמול השיאו את בתם, ואבי הכלה נמצא פה אתנו, כמובן, ואינו מזניח אפילו יום אחד של עבודת הכנסת, גם בימי שמחה ומשתה.

ראובן ריבלין: על כך נאמר, יצא חתן מחופתו ואבי הכלה מחופת בתו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מאיר שטרית: מזל טוב לנסים זאב ולמשפחתו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני רוצה לומר לחבר הכנסת בניזרי, אני צם שלוש פעמים בשנה: ביום כיפור, בתענית אסתר ובתשעה באב.

מאיר שטרית: זה קבוע, כבר עשרות שנים.

מאיר שטרית: אז תענית היא לא הדבר היחיד שממנו אתה לומד.

מאיר שטרית: אני חושב שאורח החיים של אדם במשך שנים נותן לך את האיזונים המתאימים.

מאיר שטרית: ראשית, ברשותך, אני רוצה להתייחס לדוח שבגללו אתה מגיש את הצעת האי-אמון, לדוח שפרסם יוניצ"ף וערך ארגון ה-OECD, שמתבסס על מסד הנתונים של פרויקט לוקסמבורג, שגם ישראל היתה שותפה לו.

מאיר שטרית: שיטת מדידת העוני המשמשת במחקר הזה היא יחסית, כמו בישראל – 50% מכלל ההכנסה הפנויה החציונית לנפש, ואולם סולם השקילות, זאת אומרת, ההתחשבות בגודל המשפחה, שונה מזה שבישראל.

מאיר שטרית: חשוב לציין שישראל אינה נכללת במחקר שהתפרסם.

מאיר שטרית: עיבוד עצמאי של מינהל המחקר והתכנון במוסד לביטוח לאומי מראה שבחישוב – אילו היו מחשבים לפי השיטה הזאת, של יוניצ"ף, שיעור הילדים העניים לפי סולם השקילות של OECD – תחולת העוני בקרב הילדים בישראל היתה 22%, ואילו לפי סולם השקילות של ישראל – מה שפרסם המוסד לביטוח לאומי – תחולת העוני בקרב הילדים בישראל היא 30%.

מאיר שטרית: זאת אומרת, ישראל לא מנסה לדחוק את הבעיה לפינה או להעלים את הנתונים.

מאיר שטרית: להיפך.

מאיר שטרית: לפי הסולם הזה, של OECD, מצבה של ישראל טוב יותר מאשר לפי הנתונים שמפרסם המוסד לביטוח לאומי.

ראובן ריבלין: מצבה טוב יותר בכלל העולם, אבל טוב פחות בכלל ישראל.

מאיר שטרית: אם אתה לא מתחשב בגודל המשפחה – זה מה שה-OECD עשו – בישראל המצב מבחינת העוני של הילדים הוא טוב יותר.

מאיר שטרית: מאחר שאנחנו כן מביאים בחשבון את גודל המשפחה, בישראל מחמירים, ואצלנו – או לפי הסולם הישראלי – יש לנו יותר עוני בקרב הילדים מאשר לפי הסולם של אותו מחקר של יוניצ"ף.

מאיר שטרית: אין ספק שחלק גדול מהגורמים ומנתוני העוני ששוררים בישראל נעוצים במדיניות הקצבאות ששררה עד לשנים האחרונות.

מאיר שטרית: מדיניות זו גרמה במקרים רבים לעידוד אוכלוסיות לא מעטות שהיו יכולות להשתתף במעגל העבודה להסתמך על קבלת קצבאות, וכך הוציאה אותן ממעגל העבודה ולכדה אותן במלכודת של עוני.

מאיר שטרית: כל דוחות העוני האחרונים מראים שיש קשר ברור בין הימצאות במעגל העבודה לבין תחולת העוני.

מאיר שטרית: למשל, הדוחות מראים שבמשפחות שבהן יש שני מפרנסים תחולת העוני היא כמעט אפס – כמעט אין שם עוני; במשפחות שיש בהן מפרנס אחד תחולת העוני גבוהה יותר; במשפחות שאין בהן אף מפרנס תחולת העוני גדולה הרבה יותר - - -

שלמה בניזרי: 40% מכלל האנשים,

מאיר שטרית: אני מגיע לזה.

מאיר שטרית: בעניין זה אני מוכרח לומר לך, חבר הכנסת בניזרי, כמי שבא משם – אני בא ממשפחה לא עשירה; אני בא ממשפחה ענייה, ואם אני עומד לפניך כיום הזה ומדבר אתך כשר בממשלה, זה רק בגלל דבר אחד, שאף פעם לא הסכמתי ולא השלמתי עם המצב שלי, וגם משפחתי לא השלימה עם המצב שלי, ולכן לא התביישתי ללכת לעבודה – לא אני ולא ההורים שלי – כדי להמשיך ללמוד ולהתחרות כשווה בין שווים - - -

ראובן ריבלין: ספר איך עבדת כשלמדת.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לחבר הכנסת בניזרי – הוא יודע על זה, אני חושב – מגיל 12 הייתי חוזר מבית-הספר, אחרי הלימודים, הולך לפרדס, עובד ארבע שעות בכל ערב, ואז הייתי מכין את שיעורי הבית, כי לא היה להורים כסף לשלם את שכר הלימוד - -

שלמה בניזרי: כמוני כמוך.

מאיר שטרית: - - ואז היה צריך לשלם בתיכון שכר לימוד.

מאיר שטרית: זה לא היה חינם.

מאיר שטרית: הברירה שלי היתה לא ללמוד, ללכת לעבוד במקום ללמוד, כפי שחברי עשו - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא היחיד.

מאיר שטרית: - - ואני חושב שהעובדה שיכולתי לעבוד ולממן את הלימודים שלי אפשרה לי לסיים את הלימודים בתיכון ואחר כך ללכת לאוניברסיטה ולעבוד במשך כל תקופת הלימודים, כל הזמן, כדי לסיים את הלימודים באוניברסיטה ולהתחרות מול כולם, כשווה בין שווים.

מאיר שטרית: לכן יכולתי להתחרות על עבודה מכניסה יותר, על ג'וב טוב יותר.

מאיר שטרית: זה ברור.

מאיר שטרית: לכן, בעיני, חבר הכנסת בניזרי, הפתרון לעוני הוא לא קצבאות, ואתה יודע את זה.

מאיר שטרית: כך אני מאמין בכל לבי.

מאיר שטרית: הפתרון לעוני הוא - - -

ראובן ריבלין: חינוך.

מאיר שטרית: בדיוק.

מאיר שטרית: הפתרון האמיתי לעוני הוא מתן הזדמנות אמיתית לילדים להגיע למקסימום הפוטנציאל שלהם, באמצעות מערכת החינוך.

יעקב מרגי: 200,000 מקומות עבודה ייתנו פתרונות.

מאיר שטרית: רגע, גם היום יש מקומות עבודה, ורבים אינם רוצים לעבוד.

מאיר שטרית: צריך לומר את זה גלויות, חברים.

מאיר שטרית: עובדה שעובדים אצלנו 300,000 עובדים זרים.

מאיר שטרית: זאת עובדה, ואנשים אחרים לא רוצים לעבוד.

מאיר שטרית: מה הבעיה?

מאיר שטרית: למה הבעיה מציקה – ואגב, גם לה נתתי פתרון, ויעיד היושב-ראש, שאז לא היה חבר הכנסת; הייתי לפניו.

מאיר שטרית: הנאום הראשון שלי בכנסת, אני מזמין אותך להסתכל בפרוטוקול של הכנסת, 17 ביולי 1981 – הנאום הראשון שלי בכנסת עסק בדיוק בנקודה הזאת.

מאיר שטרית: מה שמטריד אותי הוא שאנשים שעובדים נמצאים מתחת לקו העוני.

מאיר שטרית: זה מטריד אותי.

מאיר שטרית: אני חושב שחייבים לשנות את זה, והשינוי האמיתי של זה יכול להיות באמצעות המנגנון שאני מציע פה פעם אחר פעם, מאז הנאום הראשון שלי בכנסת - מס הכנסה שלילי.

מאיר שטרית: ביום שבו יהיה אפשר להפעיל מנגנון של מס הכנסה שלילי ולבטל את כל סוגי הפטור ממס הכנסה, כי כידוע לך היום המדינה נותנת פטור ממס הכנסה לקבוצות שונות, שהשנה מגיע ל-27 מיליארד ש"ח בשנה - ביטול הפטורים הללו והחלת מס הכנסה שלילי, היוצר מצב שבו כל מי שעובד יכול לפרנס את משפחתו בכבוד ולספק לה את הצרכים המינימליים בכבוד, מה שז'בוטינסקי קרא לו פעם, אדוני היושב-ראש, חמשת המ"מים.

מאיר שטרית: מורה – חינוך; מזון; מלבוש; מרפא – בריאות, ומעון – דיור.

מאיר שטרית: חמשת המ"מים.

מאיר שטרית: אילו יכולנו לחשב את חמשת המ"מים האלה לנפש, ולהבטיח שלאדם שעובד תמיד תהיה ההכנסה המינימלית הדרושה לו כדי לקיים את משפחתו בכבוד, לא היה משנה מי אתה, באיזו עבודה אתה עובד, כמה ילדים יש לך, תמיד היית יכול לקיים את משפחתך בכבוד.

מאיר שטרית: ויכולתי אז לבוא ולהגיד – תסכים אתי, חבר הכנסת בניזרי, שהיה לי גם העוז המוסרי, לי ולך, ואתה אמרת את זה לא פעם אחת בהיותך שר הרווחה – לאנשים: אדוני, אם אתה בריא, אתה חייב לעבוד.

מאיר שטרית: אם אתה לא בריא - חולה, נכה - תקבל קצבה באותו סדר-גודל; אבל אם אתה בריא, אתה חייב לעבוד.

מאיר שטרית: אתה לא תשב בבית ותקבל קצבה.

מאיר שטרית: קודם כול תלך לעבודה.

מאיר שטרית: זה מה שעשו ההורים שלי, זה מה שעשו ההורים שלך, זה מה שעשו ההורים של רבים מהנמצאים פה, כי היו מוכרחים לעבוד, לא היתה שום אלטרנטיבה.

מאיר שטרית: לכן, באורח פרדוקסלי, בתקופה הקשה ביותר למדינת ישראל, כשהתקציבים היו כל כך מצומצמים ולא היתה למדינה היכולת לתת תשובות בלא הקצבאות, והקצבאות היו כמעט אפס, תחולת העוני היתה נמוכה יותר.

מאיר שטרית: כי אנשים עבדו – לא היתה להם ברירה.

מאיר שטרית: לצערי, אנחנו חיים במדינת רווחה עם יד רכה על ההדק.

מאיר שטרית: ואתה זוכר, חבר הכנסת בניזרי, שערכתי מסיבת עיתונאים והסברתי מה קורה במוסד לביטוח לאומי.

מאיר שטרית: שמו אותי על ספסל הנאשמים, כי אומרים: מה אתה דורש מאנשים להתייצב?

מאיר שטרית: עכשיו בכל שני וחמישי אתה רואה בעיתונים כתבות גדולות על ההונאות הענקיות, תעשיית ההונאות במוסד לביטוח לאומי - - -

שלמה בניזרי: אני נלחמתי נגד זה.

מאיר שטרית: אתה צודק, אתה היית מאלה שנלחמו.

מאיר שטרית: אתה צודק במאה אחוז.

שלמה בניזרי: מה, כולם רמאים, אני הקמתי את היחידה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בניזרי, להיפך, חלילה וחס, אני אומר, דווקא בגלל אלה שמרמים את המוסד לביטוח לאומי, אילו יכולנו להוריד אותם מהמפה של קבלת הקצבאות, בכסף שהיינו חוסכים היינו יכולים לתת הרבה יותר למי שזקוק.

מאיר שטרית: תגיד לי אתה, למה המוסד לביטוח לאומי צריך לשלם קצבאות ל-12,000 נשים פלסטיניות שחיות בשכם ובחברון, שמרכז חייהן שם, ול-112,000 הילדים שלהן?

מאיר שטרית: שמעת פעם על אמא מוסלמית חד-הורית שיולדת ילד בכל שנה?

מאיר שטרית: אני לא שמעתי; גם המוסלמים לא שמעו, אבל מדינת ישראל משלמת קצבאות ילדים כאמור ל-12,000 נשים חד-הוריות פלסטיניות שחיות בשכם ובחברון ול-112,000 הילדים שלהן.

מאיר שטרית: זה נורמלי בעיניך?

מאיר שטרית: רק זה מיליארד ש"ח בשנה.

מאיר שטרית: למה צריך לשלם את זה?

מאיר שטרית: אמרתי, והושיבו אותי על ספסל הנאשמים - מדוע אני מעלה את בעיות הביטוח הלאומי.

מאיר שטרית: זבולון אורלב, שהיה שר הרווחה, פתאום לא יודע.

מאיר שטרית: יבדוק, יראה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בניזרי, אני מאמין באמרה שעניי עירך קודמים תמיד, ואני באמת חושב שצריך לטפל בעוני מכל הלב ובכל הרצינות, לא במס שפתיים.

מאיר שטרית: בעיני, חלוקת קצבאות היא הדרך הקלה ביותר לנסות לשנות את הנתונים בסטטיסטיקה.

מאיר שטרית: זה לא טיפול אמיתי בעוני.

מאיר שטרית: מי שהיה עני נשאר עני.

שלמה בניזרי: תקרא את הדוח.

שלמה בניזרי: בכל מדינות העולם כותבים בפירוש, שהשתתפות הממשלה מורידה.

מאיר שטרית: אני מסכים.

מאיר שטרית: אני זוכר את התקופה של אורה נמיר כשרת העבודה והרווחה בממשלת רבין.

מאיר שטרית: תחולת העוני עלתה.

מאיר שטרית: לפי דוח הביטוח הלאומי ראו שהולך לעלות העוני.

מאיר שטרית: מה עשתה אורה נמיר?

מאיר שטרית: היא הביאה לכנסת הצעה להעלות את הקצבאות, כדי להוריד את תחולת העוני.

מאיר שטרית: זה נראה לך נורמלי?

מאיר שטרית: הרי זה סתם תיקון מלאכותי.

מאיר שטרית: ודאי שאם אתה מוסיף קצבאות אתה מוריד את תחולת העוני.

מאיר שטרית: השאלה היא אם זה פתרון.

מאיר שטרית: אני אומר שלא.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, הממשלה נוקטת מדיניות כדי לצמצם את ממדי העוני על-ידי צמצום ממדי האבטלה ויצירת מקומות עבודה למשפחות עם ילדים; הפעלת תוכנית להשבת נתמכים למעגל העבודה – תוכנית ויסקונסין, שאתה יזמת אותה בהתחלה וסוף-סוף היא יצאה לדרך – אכיפת חוק שכר המינימום, ובמקביל תוכנית לתמרוץ עובדים בשכר נמוך.

מאיר שטרית: כאמור, לדעתי, צריך לקבוע מס הכנסה שלילי, אחרת זה לא יקרה בצורה רצינית – הורדת נטל המס לבעלי שכר נמוך ב-2004, במסגרת הרפורמה במס הכנסה; השקעה מוגבלת בצרכים הבסיסיים של ילדים במסגרות חינוך, בריאות ורווחה על-ידי שיפור שירותים ועזרה לאוכלוסייה, כמו השלמת קצבאות למקבלי השלמת הכנסה, הרחבת מפעל ההזנה לכל אלה שבאים למפעל יום חינוך ארוך, הגדלת סיוע למשפחות עולים ועוד.

מאיר שטרית: ברור, זה לא מספיק.

מאיר שטרית: הטיפול צריך להיות יותר רציני, יותר מהודק, בלי לתת למי שלא מגיע לו, תוך כדי דרישה שאנשים יצאו לעבוד.

מאיר שטרית: אם זה יקרה – חכמים אמרו שאף פעם לא יחדלו עניים מן הארץ, אבל מוטב שיהיו מעט ככל האפשר.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר מאיר שטרית, שר התחבורה, שהיה כאן כשר המקשר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בדיון הכללי על הצעות האי-אמון כדיון משולב.

ראובן ריבלין: הדברת הראשונה - נציגת סיעת שינוי, חברת הכנסת אראלה גולן.

ראובן ריבלין: חמש דקות.

ראובן ריבלין: אחריה – חבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: אדוני שר התחבורה, אחד השרים יצטרך להישאר פה, כי אם לא יהיה שר ניאלץ להפסיק את הישיבה עד אשר יגיע מישהו מהממשלה.

אראלה גולן: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אני מצטערת על קולי המצונן, אבל אני מוכרחה להגיד שיש לי מזל גדול, כי אני יכולה לרכוש תרופות, לי יש תנור חימום בבית ואני אפילו לא ילדה.

אראלה גולן: אני לא מרגישה שום כבוד היום שאני עומדת כאן על הבמה, אלא רק עצב ובושה על כך שאני צריכה להגן על ילדים, ילדים רעבים, במדינה שבה רמת ההיי-טק היא מהגבוהות בעולם, במדינה שבה מעבדות החלל הן מהמפוארות ביותר, במדינה שרק השנה קיבלה שני פרסי נובל, והיא מפקירה את דור העתיד שלה, את ההון האנושי.

אראלה גולן: איפה החמלה?

אראלה גולן: הרי מדובר בארץ חמדת אבות, לאן נעלמו לנו כל התקוות?

אראלה גולן: הידיעות על הגידול בעוני הצטרפו השבוע גם לכותרות על הזנחת הקשישים ועל סל התרופות הכל-כך לא צודק.

אראלה גולן: מבחינתי, ההבדל בין הקשישים לילדים הוא, שאנחנו גוזלים מהקשישים את התקווה בסוף חייהם, בעוד מהילדים אנחנו גוזלים את התקווה בתחילת חייהם.

אראלה גולן: איפה ההבטחה שנתנו להם כשהם נולדו?

אראלה גולן: איפה העתיד שהבטחנו להם?

אראלה גולן: דוח יוניצ"ף לשנת 2005, כפי שנאמר כאן, בדק כמה מדינות.

אראלה גולן: נכון שמדינת ישראל לא נבדקה, ולפי שיטות המדידה של הביטוח הלאומי הסיקו מסקנות שבעצם ישראל בשנה הזאת – קרוב לשליש מהילדים שלה הם ילדים עניים, 31% ילדים עניים לעומת רק 2.4% בדנמרק.

אראלה גולן: בארצות-הברית, מעוז הקפיטליזם, רק 22%, באיטליה - 17%, ואפילו מקסיקו, שוודאי נופלת מישראל בתחומים רבים – יש בה 28% בלבד.

אראלה גולן: יותר מזה, הדוח אומר שהשקעה נכונה וממוקדת במשפחות עם ילדים ומדיניות נכונה יותר – מה שהמדינה שלנו לא נוקטת – יכולות להוריד את שיעור העוני.

אראלה גולן: ארצות-הברית, למשל, הורידה בשנה האחרונה את שיעור הילדים העניים בה ב-5%, הונגריה הורידה אותו ב- 14%, ואפילו יוון, השכנה שלנו, הורידה ב-6%.

אראלה גולן: כלומר, על-ידי התערבות נבונה ניתן להוריד את העוני ולהגדיל את רווחת האזרח.

אראלה גולן: אבל בישראל כנראה שופכים את התינוק עם המים, על כל המשמעויות שיש במשפט הזה.

אראלה גולן: מצד אחד אנו קוראים שישראל יצאה מהמיתון, וזה יכול להיות נכון באזורים מסוימים, אבל באזורים שיש בהם אבטלה היא רק העמיקה והשנה נוספו 32 יישובים שהצטרפו למעגל האבטלה העמוקה.

אראלה גולן: הצטרפו 40,000 ילדים למעגל העוני, והיום אנחנו מדברים על 600,000 ילדים עניים שנמצאים כאן.

אראלה גולן: כאשר מדובר בפריפריה, האחוזים הרבה יותר גדולים.

אראלה גולן: שיעור האבטלה שם מגיע ל-40% אפילו.

אראלה גולן: רק אתמול פורסמו נתונים נוספים בקשר לילדים בסיכון.

אראלה גולן: יש בישראל 350,000 ילדים בסיכון.

אראלה גולן: כידוע, ילדים החיים בעוני מועדים יותר להיות בסיכון, הם נתונים להזנחה, להתעללות, לפעילות עבריינית ולשימוש בסמים.

אראלה גולן: כיצד הפכנו לחברה כזאת?

אראלה גולן: כשמדובר על העוני, לא מדובר על עוני מהסוג שהכרנו או שקראנו עליו בספרות מהמאה ה-19, על מחסור פיזי במזון.

אראלה גולן: מדובר על תזונה לקויה, מדובר על אי-קבלת טיפול רפואי או תרופות, ומדובר אפילו על ילדים שלא מגיעים לבית-הספר, משום שאין להם כסף לנסיעות.

אראלה גולן: כמובן, מדובר על ילדים שלא יכולים ללכת לסרט, לא יכולים ללכת לחוג.

אראלה גולן: מדובר על משפחות שבסך הכול חיות מ-1,300 שקלים לחודש ומתביישות – חלק מהן לפחות – להתדפק על שערי בתי-התמחוי.

אראלה גולן: לפי האמנה לזכויות הילד, שישראל חתומה עליה, זכותו של כל ילד לחיות במציאות שבה הוא יכול להתפתח ולגדול בבטחה.

אראלה גולן: לפי הגדרת האו"ם, עוני אינו רק חסך חומרי, אלא מדובר בחסר תרבותי וחברתי וכל דבר המונע מאדם להגשים את הפוטנציאל הגלום בו.

אראלה גולן: זאת פגיעה בהתפתחות המנטלית, הרגשית והפיזית.

אראלה גולן: הנזק הנגרם הוא לשנים רבות, ודור של ילדים כאלה יהיה בעתיד נטל גדול על החברה.

אראלה גולן: מעל דוכן זה אני מאשימה את ממשלת ישראל, שמושכת את ידיה מאחריות לאזרחיה, הצעירים והבוגרים.

אראלה גולן: לא מדובר כאן בבעיה תקציבית בלבד, מדובר בסדרי עדיפויות.

אראלה גולן: הילדים האלה הם הביטחון שלנו, הם הכלכלה שלנו, הם פרסי הנובל שלנו והם העתיד שלנו.

אראלה גולן: מדינה שמתפארת כל כך בהישגים טכנולוגיים, לא יכולה לגרום לאזרחים להתקשות להתפרנס.

אראלה גולן: מדינה כזאת אינה יכולה להתנהל על בסיס של שיקולים כלכליים בלבד.

אראלה גולן: יש שיקולים נוספים שמדברים על רווחת האזרח ואיכות חייו.

אראלה גולן: יש אמצעים שונים שמאפשרים לעזור לרווחת האזרח.

אראלה גולן: אני לא מתנגדת להגדלת קצבאות הילדים, אבל הייתי שמחה אם חלק מהקצבה יועבר למעין קרן השתלמות אשר תיועד ללימודים בעתיד של אותם ילדים.

אראלה גולן: אפשר להכיר במעונות-יום ובמטפלות כהוצאה מוכרת למס, ואז נשים תוכלנה להצטרף למעגל העבודה.

אראלה גולן: אפשר לעודד את הסטודנטים על-ידי הלוואות לטווח ארוך.

אראלה גולן: הם בעצם העתיד שלנו, הם יוציאו אותנו מהאבטלה שאנחנו שקועים בה.

אראלה גולן: גידול בשיעור הילדים העניים הוא תעודת עניות למדינה, המראה כי מדיניות הממשלה עד עתה כושלת ומחייבת את מסירת המפתחות להנהגה אחראית יותר, המשקיעה בהון האנושי, החושבת לא רק על חיים בשלום וביטחון אלא גם על חיים בכבוד, על מציאות שבה יש לכל אזרח זכות לבחור בעתיד המתאים לו.

אראלה גולן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת אראלה גולן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לך יהיו חמש דקות.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, שוב אנחנו בריטואל השבועי של הצעות אי-אמון.

מגלי והבה: כשאתה רואה את הכותרות של הצעות האי-אמון, אתה מזדהה; כאזרח אתה שואל את עצמך: האם אני במציאות או בהצגה לא מציאותית?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אם אתה לא בממשלה?

מגלי והבה: גם אם אתה לא בממשלה אתה שואל את עצמך את השאלות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, אני שואל, תבהיר לציבור.

מגלי והבה: אני אבהיר.

מגלי והבה: כשאנחנו אומרים שהפגיעה במערכת החינוך היא בתלמידים מאוכלוסיות חלשות, מי ששומע את זה אומר: מה קרה, הרי מערכת החינוך במשך שנה שלמה נלחמת במהפכה של דוח-דברת, וכל מטרת המהפכה הזאת היא להיטיב עם התלמידים ועם החינוך בישראל.

מגלי והבה: היא עומדת על כל העקרונות, של תקציב המיועד למהפכה הזאת, שתיטיב עם האוכלוסייה ועם התלמידים; היא עושה הכול על מנת שהדברים יצאו לפועל.

מגלי והבה: באים ואומרים - מי אומר?

מגלי והבה: אנשים שמתעסקים בחינוך, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין חברת ועדת החינוך.

מגלי והבה: גם אני חבר בוועדת החינוך, ואנחנו מקבלים את הנתונים, מקבלים את החומר - שמענו את הנתונים של שרת החינוך שאומרת, בנושא המלגות, בשנת 1998 היה סכום של כ-10 מיליוני שקלים, והיא הגדילה אותו והיום הוא 26 מיליון שקלים.

מגלי והבה: זה אומר שאנחנו לא מנסים להקשות אלא מנסים להקל.

מגלי והבה: אני בטוח שאותן ועדות, שאני מכיר חלק מהן, ששם מטפלים במלגות לסטודנטים, מביאות בחשבון את המצב הסוציו-אקונומי של התלמידים.

מגלי והבה: כאבא לסטודנטית אני יודע שהם ערים לכך.

מגלי והבה: מי שמשתכר ויש לו משכורת, לא נותנים לו את האפשרות לקבל.

מגלי והבה: בצדק, אני טוען שצריך לסייע לאותם סטודנטים, לאותם תלמידים הזקוקים לסיוע.

מגלי והבה: אבל להשמיץ ולהגיד דברים על מנת לסמן v - הצענו אי-אמון, בשביל מה, בשביל להגיד שאנחנו קיימים?

מגלי והבה: אז בואו נדון בדברים חשובים ורציניים יותר.

מגלי והבה: אני מברך, גברתי השרה, בנושא ההזדמנות השנייה שניתנה לתלמידים החלשים, שחיכו עד גמר התיכון ורק אז מתחילים לסייע להם לקבל את הבגרויות.

מגלי והבה: היום, אם הוועדה מאתרת אותם תלמידים היא אומרת להם: אתם שווים כמו כולם, נותנים לכם כיתה מיוחדת, סיוע בית-ספרי, על מנת שיגיעו לקו הסיום.

מגלי והבה: זאת פגיעה בחינוך?

מגלי והבה: זאת פגיעה ברמת התלמידים?

מגלי והבה: כשאנחנו שומעים את הדברים האלה אנחנו מתפלאים - למה בכל שבוע אותו ריטואל של אי-אמון?

מגלי והבה: אחר כך אני שומע את חברתי משינוי, שמתייחסת, מביאה נתונים, מביאה מספרים ואומרת שצריך לבחור בהנהגה אחרת.

מגלי והבה: הרי רק לפני חודשיים הם היו שותפים לקואליציה, עד הרגע האחרון הם נלחמו כדי לא לעזוב את הממשלה הזאת, ועזבו אותה.

מגלי והבה: עדיין הם מנסים לתווך בין אחרים שלא יעזבו את הממשלה הזאת.

מגלי והבה: אז תהיו רציניים כשאתם מציעים הצעות.

מגלי והבה: נכון, אנחנו יודעים שמצב המשק לא קל.

מגלי והבה: אנחנו יודעים שעברנו שנתיים קשות מאוד.

מגלי והבה: אנחנו יודעים שהרפורמה הכלכלית, אם לא היתה מתבצעת באחריות כממשלה - ולהגיע מצמיחה שלילית של 1.5%, לצמיחה חיובית של 4.5%.

מגלי והבה: יושב כאן שר האוצר לשעבר, שאנחנו לומדים את משנתו הכלכלית בוועדת הכספים - אנחנו יודעים כמה חשובה המהפכה הזאת על מנת להציל את המשק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מגלי והבה: אז לכל אלה שמביאים לנו הצעות אי-אמון אני רוצה לומר, שלפני שהם מביאים הצעות כאלה יחשבו היטב על אילו נושאים ידברו.

מגלי והבה: אני קורא לדחות את ההצעות האלה.

מגלי והבה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט, בשם סיעת העבודה - גם לך, אדוני, חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מכיוון שאני חבר בקואליציה, קטע התמיכה שלי בממשלה בהצעת אי-אמון יהיה בדיוק עשר שניות.

אברהם-בייגה שוחט: אני אגיד שאני תומך בממשלה מתוך תקווה שתהליך ההתנתקות יבוצע ככתבו וכלשונו ובסוף חודש ספטמבר נימצא במצב שבו לא נהיה עוד ברצועת-עזה, כל היישובים היהודיים יפונו מחבל-קטיף וגם אותם ארבעה יישובים בצפון השומרון.

אברהם-בייגה שוחט: זאת תמיכתי בממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני תומך בממשלה בגלל העניין הזה.

אברהם-בייגה שוחט: כאן אני שם נקודה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להתייחס לשני דברים, שבעיני הם שליליים.

אברהם-בייגה שוחט: אחד קרה אתמול בוועדת השרים לענייני חקיקה, ואחד מתייחס - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בייגה שוחט, רק שנייה, תרשה לי להודיע הודעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני מודיע שאין יותר דוברים במצב הקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שנצביע בתוך דקות ספורות - אם לא יבואו דוברי הסיעות.

אברהם-בייגה שוחט: 61 אין פה.

לימור לבנת: לא חשוב, זה יחייב אותי לעלות לדוכן ולדבר עכשיו שעה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להתייחס להחלטת ועדת השרים, שבה אישרו ברוב של תשעה שרים את הצעת החוק של שלושה חברי כנסת מסיעת הליכוד, שמכניסה פוליטיזציה עמוקה למנגנון הממשלתי.

לימור לבנת: גם שרים מהעבודה, למה רק מהליכוד?

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי מציעי החוק.

אברהם-בייגה שוחט: התמיכה של חיים רמון ראויה לכל גנאי בדיוק באותה מידה.

אברהם-בייגה שוחט: זה מיסוד של מערכת שלא מתאימה למערכת השלטונית שלנו.

אברהם-בייגה שוחט: ההצעה אומרת את הדבר הבא: מתחלף שר, חלק גדול מהפקידות, מאושיות היסוד של המשרד, הולך הביתה יחד עם השר.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו כבר מכירים שרים שישבו חודש, חודשיים, שרת המשפטים בצדק אמרה בדיון: בשנתיים האחרונות הייתי שרה בשלושה משרדים.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, המשמעות של הצעת החוק הזאת היא כולה כדי להפר את מה ששאלה שרת החינוך, התרבות והספורט לפני כמה שנים: האם אנחנו שם כדי לעשות לכם ג'ובים?

אברהם-בייגה שוחט: התשובה, גברתי שרת החינוך והתרבות, כן, זאת הצעת חוק כדי לעשות ג'ובים.

אברהם-בייגה שוחט: אבל כשעושים ג'ובים ברמות נמוכות, ברמות כאלה ואחרות - מילא, חצי צרה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל כאשר לוקחים את השלד שעליו נשען המינהל הציבורי וקובעים שחלק גדול מהמינויים הם מינויים של נאמנויות לשר, גם ברמה המקצועית, אם שר עוזב את משרדו, מייד "הגמל" הולך ואחריו שיירה שלמה שמרוקנת, חבר הכנסת והבה, את כל האפשרות לנהל מערכת שלטונית נאותה - זה קיים במקום אחד.

אברהם-בייגה שוחט: זה קיים לפחות בארצות-הברית.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בארצות-הברית - ויתקנו אותי יודעי דבר, נדמה שאולי פעם אחת קרה שהבחירות לא התקיימו כל ארבע שנים - הנשיא מכהן ארבע שנים, המשטר הוא נשיאותי, הצוות הוא מטעמו; הולך הנשיא אחרי ארבע או שמונה שנים, מתחלפים 4,000 איש, שבאופן פרופורציונלי למה שאצלנו, זה בערך 70 משרות.

אברהם-בייגה שוחט: אצלנו מתחלפות הרבה יותר מ-70 משרות, אם לוקחים את הצוות סביב השר.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, ההצעה הזאת ראויה לכל גנאי.

אברהם-בייגה שוחט: הנושא עלה היום בסיעת העבודה, ואני מקווה שהממשלה תשכיל לטפל בערעור שהוגש לפניה ולא תתמוך בהצעת החוק.

אברהם-בייגה שוחט: הנושא השני מתייחס לתקציב, ואני רוצה לומר על כך שתיים-שלוש מלים.

אברהם-בייגה שוחט: בתקציב המדינה החליט שר האוצר לחלק למעסיקים מתנה יקרה מפז, חבר הכנסת זאב.

אברהם-בייגה שוחט: לא הרבה - 3 מיליארדי שקלים: מיליארד השנה, בשנה הבאה מיליארד נוסף, ובעוד שנתיים, ב-2007, מיליארד נוסף.

אברהם-בייגה שוחט: 3 מיליארדי שקלים.

אברהם-בייגה שוחט: זה כאשר בדיוני התקציב אנחנו רואים את הבעיות בחינוך, בבריאות, ברווחה, ואנחנו נמצאים במצב שבו יש החלטות בלתי סבירות בעליל.

אברהם-בייגה שוחט: לכאורה זה בא לפצות את המעסיקים על כך שהם משלמים סכום נוסף לקרנות הפנסיה, אבל האמת היא שקבוצת התשלום לקרנות הפנסיה היא קטנה מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: זה רק לקופות הפנסיה הישנות, זה סכום של בערך 300 מיליון לשנה ולא מיליארד שקל לשנה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נעשה כל מאמץ, אדוני היושב-ראש ורבותי חברי הכנסת, כדי לעקור את הים הזה של עשבים שוטים מתוך התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע שיש לנו מחויבות לתקציב, אני מכבד הסכמים, אבל אני מקווה שאנחנו וחברים נוספים בקואליציה לא ניתן להחלטה כל כך גרועה להתקיים ולקבל כאן אישור בקריאה שנייה ושלישית.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בייגה שוחט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה, בשם סיעת ש"ס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לרשותך שלוש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אני מודיע שוב, אני עוד לא רואה במליאה דוברי סיעות נוספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא יהיו, נעבור להצבעה מייד עם סיום דבריו של חבר הכנסת אזולאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

דוד אזולאי: יש לנו רוב.

דוד אזולאי: אפשר להתחיל.

דוד אזולאי: אני מוכן לוותר.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, כ-650,000 ילדים הולכים לישון רעבים ואין להם מה לאכול.

דוד אזולאי: הממשלה הזאת, לצערי הרב, משחקת בנשמות, בגורלות של משפחות, כאשר הילדים הפכו למטרד, ומשפחה ברוכת ילדים היא קללה.

דוד אזולאי: השלום והביטחון מתחילים בבית, בצלחת, ושום תוכנית מדינית לא תצלח אם ילד הולך לישון רעב ולאמא אין מה לתת לבנה לאכול.

דוד אזולאי: שר האוצר, ביבי, שהיה צריך לשמוע כאן את הדברים האלה היום ומשום-מה הטיל את זה על שר אחר, מתנתק מן המציאות ואינו מוכן לעשות שום שינויים, ושוב הוא מגיש לנו תקציב רע, תקציב אכזר, חסר חמלה, שיש בו פגיעה בילדים החלשים.

דוד אזולאי: לביבי חשובה ההפרטה, הדאגה לעשירי המדינה.

דוד אזולאי: ביבי והליכוד שכחו שזאת תנועה שחרתה על דגלה את הצדק החברתי, הסוציאלי, שזהו העיקרון השלישי בפנקס החבר הכחול שלה.

דוד אזולאי: רציתי להציע לראש הממשלה הצעה.

דוד אזולאי: אדוני ראש הממשלה, אני מציע שאולי תתפנה מעט מן הבעיות המדיניות והביטחוניות החשובות – אני לא מזלזל בהן, חלילה – ותקדיש מעט תשומת לב לשר האוצר ביבי, ותסביר לו כמה חשוב שלא להפקיר את הביטחון הסוציאלי ואת דור העתיד של המדינה.

דוד אזולאי: ללא שקט חברתי לא יהיה כל ערך לשום מהלך מדיני וביטחוני.

דוד אזולאי: הביטחון מתחיל, כפי שאמרתי קודם, בצלחת, בדיור, בבריאות.

דוד אזולאי: אדוני ראש הממשלה, אדוני שר האוצר, איך אתם יכולים לישון בלילות כאשר ילד אחד הולך הביתה רעב ואמא צריכה לבחור בין תרופה לילד לבין פרוסת לחם?

דוד אזולאי: ממשלה שצירפה את מפלגת העבודה אך ורק בשביל נושא אחד - לא בשביל הילדים, לא בשביל החלשים, לא בשביל המובטלים - אך ורק בשביל להתנתק מארץ-ישראל, לשלוח את אלה שמסרו את עצמם במשך שנים רבות, מסרו את נפשם והתיישבו במקומות האלה בשליחות של הממשלה.

דוד אזולאי: בשביל זה הממשלה משקיעה את כל הכוחות, את כל המאמץ, אבל כאשר מדובר על ילדים רעבים, לצערי הרב, הדברים לא נראים ככה.

דוד אזולאי: לכן, אדוני היושב-ראש, הצעתי היא להצביע - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לסיום דבריך.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, לסיום דברי - אני מקבל, ראיתי את השעון.

דוד אזולאי: לסיום דברי, אני מציע להצביע אי-אמון, כדי להשתחרר מן העונש הזה שנקרא ממשלת שרון-ביבי.

דוד אזולאי: ביבי רע לילדים, שרון רע למדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אזולאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדובר הבא הוא חבר הכנסת אליעזר כהן מסיעת האיחוד הלאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לך יהיו שלוש דקות, אדוני; בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון, חבר הכנסת יצחק לוי, חבר הכנסת עסאם מח'ול, חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, לפי הסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת כהן.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עומדים פה מדי יום שני בהצעת אי-אמון ומוציאים שעות רבות בדיבורים על אי-אמון, ובסופו של דבר התוצאות ידועות.

אליעזר כהן: זה חודשים רבים מציעים הצעות אי-אמון, ושום דבר לא יוצא מזה.

אליעזר כהן: נואמים פה נאומים חוצבי להבות, כל אחד שעולה כאן נואם נאומים חוצבי להבות.

אליעזר כהן: ידידי חבר הכנסת יצחק לוי וידידי חברי הכנסת, במקום לנאום נאומים חוצבי להבות, נראה אותם בשבוע הבא בהצבעה על התקציב מצביעים נגד התקציב ומפילים את הממשלה הזאת.

אליעזר כהן: אם אתם כל כך לא אוהבים אותה וכל כך לא רוצים אותה, נראה אתכם ש"ס, נראה אתכם שינוי, נראה אתכם המפד"ל – האיחוד הלאומי בטח יצביע נגד הממשלה הזאת – נראה את הקבוצה מחברי הליכוד, שנשארו נאמני הליכוד - הקבוצה הקטנה הרצינית שנשארה בליכוד כחברי ליכוד אמיתיים, נראה אותם מצביעים נגד התקציב בשבוע הבא.

אליעזר כהן: במקום כל הדיבורים האלה אנחנו צריכים להתארגן, להתאחד ולהצביע נגד התקציב בשבוע הבא ולהפיל את הממשלה הזאת פעם אחת ולתמיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת אליעזר כהן שגמר לפני תום הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא ניצל את שלוש הדקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חיים אורון - בבקשה, אדוני.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אחת העילות להצעת האי-אמון היום היא הדוח הקשה שהתפרסם בשבוע שעבר על מצב העוני בקרב ילדי ישראל בהשוואה לשורה ארוכה של ארצות בעולם.

חיים אורון: אגב, ישראל לא נכללה בסקר המקורי, אבל המצב במדינת ישראל הולבש על נתוני הסקר, בהנחה שהפרמטרים שעל-פיהם הביטוח הלאומי בוחן את הנושא הזה זהים לפרמטרים שנבחנו על-ידי יוניצ"ף.

חיים אורון: התמונה הקשה היתה בשני מרכיבים, גברתי שרת החינוך: היא היתה בתוצאה - עוד שיא עולמי שיש לנו.

חיים אורון: אגב, זה מהשיאים העולמיים ששר האוצר לא רואה.

חיים אורון: הוא לא מכיר את הסקאלות האלה.

חיים אורון: זה גם כנראה לא יותר מדי מעסיק אותו.

ג'מאל זחאלקה: הוא גם לא בא.

חיים אורון: מעבר למקסיקו, מעבר לארצות-הברית, בפערים עצומים מעבר לרוב ארצות אירופה.

חיים אורון: קודם כול, עוד מראה קשה מאוד הוצגה בפנינו.

חיים אורון: יש מי שהמראה הזאת מדירה שינה מעיניו, ויש מי שהמראה הזאת פשוט קבועה במתקן כזה שקיים לפעמים במכוניות ואפשר להסיט אותה, ואז לא רואים דרכה שום דבר.

חיים אורון: אבל, לטעמי, המרכיב היותר משמעותי בסקר הזה, חברי הכנסת, הוא העובדה שבתוך הסקר נמצאו נתונים על ארצות שבהם מצב הילדים מתחת לקו העוני - מה שנקרא האי-שוויון הכלכלי - הוא הרבה יותר גבוה מכפי שהוא בסופו של דבר.

חיים אורון: ממשלות מפעילות מערכות של התערבות, כן, גברתי השרה, מערכות של התערבות כדי להעלות ילדים מעל הסף הקשה הזה.

חיים אורון: ארצות "לא מפותחות" כמו שבדיה, מצליחות להעביר מ-18% ל-3%-4%, באמצעות כלים של התערבות.

חיים אורון: מה עושים במדינת ישראל, בעיקר בשלוש השנים האחרונות?

חיים אורון: עושים פעולה כפולה: האחת, המשק הישראלי מייצר את הפערים הגדולים ביותר בעולם.

חיים אורון: השנייה, ממשלת ישראל עוסקת באופן אינטנסיבי בריסוק כל הכלים שבאמצעותם ניתן היה להקטין את התופעות הללו של פערים חברתיים.

חיים אורון: אז מתקבלת התוצאה כפי שהיא מתקבלת בדוח הזה וכפי שהיא מתקבלת, גברתי השרה, בנתונים הקשים על פערים בחינוך, גם על הפערים הממוצעים ועוד יותר הפערים בין הקצוות.

חיים אורון: גם פה אנחנו בשיא עולמי.

חיים אורון: אלה התוצאות של המדיניות הזאת.

חיים אורון: לא ניתן להתמודד עם התוצאות הללו בלי שהמדיניות הזאת תשתנה מיסודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אורון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק לוי – בבקשה, אדוני, נציג המפד"ל עד לפני שבוע-שבועיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע אם כבר התפלגתם ואיך נקראת הסיעה החדשה.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הנושא שאני רוצה לדבר עליו הוא הפגיעה של משרד החינוך בתלמידים החלשים, הנושא שסיעות האיחוד הלאומי והמפד"ל העלו כסיבה לאי-אמון.

יצחק לוי: אני שמח ששרת החינוך נמצאת כאן, כי הדברים דורשים תשובה, דורשים עיון.

יצחק לוי: דוח-דברת הונח ברעש גדול, כמהפכה גדולה בחינוך.

יצחק לוי: אני חייב לומר לך, גברתי השרה, שראיתי בדוח-דברת שני חלקים: חלק אחד של החלטות סוגרות פערים וחלק אחד של החלטות שאינן סוגרות פערים.

יצחק לוי: מאוד שמחתי על אותן החלטות שסוגרות פערים.

יצחק לוי: יש כמה החלטות חשובות בדוח-דברת שמיועדות לכך, ואני מאוד מקווה שהממשלה תאפשר לך לבצע אותן.

יצחק לוי: ההצעה החשובה ביותר בעיני היא ההצעה, שמגיל שלוש תהיה מערכת אחת של חינוך חינם.

יצחק לוי: והנה, כמה זמן לאחר דוח-דברת, כאשר הדגל של הדוח הזה היה סגירת פערים, משרד החינוך מקבל החלטה שהיא בעיני החלטה על פתיחת פערים עצומים בין תלמידים חלשים לבין שכבות חזקות - ביטול "הזדמנות שנייה" בבחינות הבגרות.

יצחק לוי: זו תוכנית שאפשרה לעשרות, למאות, אולי לאלפי תלמידים במשך שנים רבות להשלים את בחינת הבגרות ללא הוצאה גדולה, בתוכנית מסודרת, עם ציון מגן.

יצחק לוי: הרי אנחנו מכירים את המצב, אנחנו יודעים שיש הרבה תלמידים שנכשלים במקצוע אחד או שניים וזה מעכב אותם אחר כך להמשיך ללמוד או להירשם ללימודים גבוהים.

יצחק לוי: מה קרה, גברתי השרה, למה ביטלתם?

יצחק לוי: מדוע היתה עינכם צרה בתוכנית החשובה הזאת?

יצחק לוי: מה הרווחתם בביטול?

יצחק לוי: יש הרבה מועדי בחינות?

יצחק לוי: אנחנו יודעים שיש הרבה מועדי בחינות.

יצחק לוי: אז אפשר להסדיר את מועדי הבחינות, אבל לא על חשבון אותם תלמידים חלשים שמקבלים הזדמנות נוספת.

יצחק לוי: כלומר, לא נתתם אפשרות להזדמנות נוספת לאותם תלמידים.

יצחק לוי: מועד ב' הוא דבר חשוב מאוד.

יצחק לוי: מועד ב' לא מיועד דווקא לתלמידים החלשים.

יצחק לוי: מועד ב' מיועד לתלמידים החלשים שיש להם כסף, שבזמן הלימודים יכולים לקחת מורים פרטיים וללמוד.

יצחק לוי: ההחלטה הזאת של ביטול ההזדמנות השנייה היא החלטה קשה לאותם תלמידים.

יצחק לוי: אני פונה אלייך, גברתי השרה, לעיין שוב באותה החלטה.

יצחק לוי: אני חושב שעוד לא מאוחר, כדאי להחזיר את זה, ולא - הרי מה שיקרה הוא שהגדלנו את הפערים ולא הקטנו אותם.

יצחק לוי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק לוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת עסאם מח'ול, בשם סיעת חד"ש-תע"ל; בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידבר חבר הכנסת עמיר פרץ, ואם לא יהיה נוכח - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין הפתעה במסקנות הדוח שפורסם על-ידי האו"ם.

עסאם מח'ול: ידענו את המצב ודיברנו עליו בכנסת זו.

עסאם מח'ול: אומנם, 31% מילדי ישראל הם עניים, אבל ציינו לא פעם ש-50% מהילדים הערבים במדינה הם ילדים עניים.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על הנושא הזה כאילו מהשפה ולחוץ, מכיוון שרבים מחליטים שזה לא מחייב אותם לנקוט עמדה ולנקוט צעדים אחרי שמתארים את המציאות הקשה הזאת.

עסאם מח'ול: זה לא רק עוני, אבטלה, משפחות שחיות באומללות.

עסאם מח'ול: בשבוע שעבר שמענו את ד"ר קדמן, מנכ"ל המועצה לשלום הילד, זועק ומזעיק בעניין עליית אחוז הילדים שנכנסים לשוק העבודה בישראל.

עסאם מח'ול: זה ביטוי אדיר לדחיקת זכויותיהם של ילדים והתנכלות לזכויות אלה וכן ביטוי למצב החברתי המחפיר והנצלני שאליו נדחקות השכבות המוחלשות בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על ילדים עניים, מדברים על ילדים רעבים, מדברים על ילדים שעובדים בתנאים מחפירים, וזה לא דבר שקורה אי-שם, אלא זה דבר שנוצר במו-ידיה של המדיניות החברתית-הכלכלית שמובילה ממשלת שרון-נתניהו-פרס בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: זו ההשתקפות האמיתית של הניאו-ליברליזם הדורסני שמבטיחה לנו הממשלה הזאת ומבטיח לנו התקציב של השבוע הבא, שכולם יצטרכו לומר אם הם מצביעים בעדו או לא, אם מצביעים בעד החרפה הזאת של מצב הילדים בישראל או מתנגדים לה.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה מה שעומד על הפרק ולא שום דבר אחר.

עסאם מח'ול: לכן, אדוני היושב-ראש, זה לא דבר שאנחנו מדברים עליו בתיאוריה, זה דבר שנמצא כאן ועכשיו.

עסאם מח'ול: זה מצב שקיים במדינת ישראל המתועשת, המתקדמת, המפותחת, עם מדע מפותח, עם יכולות כלכליות.

עסאם מח'ול: עובדים נזרקים משוק העבודה וילדים נכנסים לשוק העבודה.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה הביטוי של המדיניות החברתית, של המסר החברתי, של ההבטחה החברתית שנושאת הממשלה הזאת לציבור בישראל.

עסאם מח'ול: זה הסדר החברתי שמציעים לנו, ובו אין מקום לעובדים.

עסאם מח'ול: העובדים אינם קיימים.

עסאם מח'ול: הם מושא הכלכלה, הם לא חלק ממנה.

עסאם מח'ול: הכלכלה שייכת רק לעשירים, רק לבעלי ההון, וציבור העובדים, הציבור הרחב, השכבות המוחלשות – נשים, ילדים, עובדים – כולם הם המושא, הם השתקפות של האינטרסים של בעלי ההון.

עסאם מח'ול: הם ההשתקפות של המדיניות הזאת, שמיטיבה עם בעלי ההון ופוגעת בציבור הרחב.

עסאם מח'ול: אני חושב שהמדיניות הזאת היא מדיניות מאיימת, היא איום אמיתי על החברה בישראל.

עסאם מח'ול: לא מספיק – ודי לציין ולהצביע על המשמעות החברתית הבוטה והדורסנית – החזירית, אם תרצו – של המדיניות הזאת, אם לצטט את חבר הכנסת, המשנה לראש הממשלה שמעון פרס, לפני שנכנס לממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: המדיניות הזאת מפיחה רוח חיים ב"אוליבר טוויסט" של צ'רלס דיקנס, דרך בתי-התמחוי.

עסאם מח'ול: הממשלה מנסה להוציא את הרוב המכריע של הציבור אל מחוץ למשחק, אל מחוץ ליכולת החיים בכבוד במדינה.

עסאם מח'ול: את המדיניות הזאת צריך לעצור, בהפיכת קורבנותיה לכוח פוליטי, לכוח חברתי שיצא לרחובות ויעמוד מול המתקפה הזאת, מול הממשלה, ולא ישלים עם תוצאות המדיניות הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עמיר פרץ – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו - חברי הכנסת יעקב ליצמן, טלב אלסאנע ומשה גפני, ויחתום את הרשימה חבר הכנסת גדעון סער.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הקשבתי לדברי השרה לימור לבנת, שקראה לחברי הכנסת להצביע נגד הצעת האי-אמון.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שאפילו נסכים לחלק מדבריה ולא לכולם, יש עשרות סיבות אחרות להצביע אי-אמון בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: לא חסרות סיבות, אפילו אם הסיבה הספציפית שעליה היא התווכחה עם המפד"ל חלק מהצדק הוא אתה, ולא עם המגישים, יש לנו די סיבות להצביע אי-אמון בממשלה גם בענייני חינוך.

ג'מאל זחאלקה: אבל, הדבר המקומם בדיון כאן היום הוא ששר האוצר, שבדרך כלל מקפיד לבוא למליאה ולענות בלשונו הרהוטה, בתנועות ידיו ובנתונים סלקטיביים שהוא דואג לדוג מתוך ים הנתונים של משרד האוצר, לא בא היום, כי הוא אינו רוצה לדבר על העוני.

ג'מאל זחאלקה: אחת מהשתיים: או שזה לא חשוב, או שאין לו תשובות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב ששני הדברים נכונים כשמדובר בביבי נתניהו, שנוקט מדיניות - -

עסאם מח'ול: הוא לא רואה את העוני.

ג'מאל זחאלקה: - - שרק תחריף את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: ואל תטעו בביבי נתניהו; הוא אדם מפוכח, יש לו מטרות ויש לו מניעים, כלומר, זה לא דבר שהוא לא מודע לו או שהוא לא יודע את תוצאותיו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש לו מניע פוליטי חזק מאוד.

ג'מאל זחאלקה: המניע הפוליטי הוא, שהוא רוצה לחזק את מפלגתו ואת עצמו במהלך כפול: אלה שירוויחו מהמדיניות שלו, אדוני היושב-ראש, יצביעו לו בגלל הכסף; אלה שייעשו יותר עניים, אלה שמדיניותו תהפוך אותם לאבק אדם, קל להביא אותם להצביע בעבור הימין הקיצוני בדמגוגיה לאומנית.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, יש כאן רווח פוליטי כפול ועוני מכוון.

ג'מאל זחאלקה: אלה יצביעו בגלל הכסף ואלה בגלל הבורות, כי מי יש לו שכל בראש ויצביע בעבור מדיניות שכזאת?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שרוב המצביעים לביבי נתניהו, לליכוד ולימין הקיצוני עושים זאת משום שהם קורבן של דמגוגיה, גם פוליטית וגם חברתית.

ג'מאל זחאלקה: יש עולם מוסרי שעומד מאחורי המדיניות הזאת - - -

מיכאל איתן: אתה אומר עליהם שהם מטומטמים.

ג'מאל זחאלקה: לא אמרתי שהם מטומטמים.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי שהמדינות הזאת הופכת שכבות שלמות לאבק אדם - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: - - והם נלחמים על גורלם, אדוני היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לסיים: יש כאן תפיסת עולם מוסרית שאומרת: מי שלא יכול לעוף, תעזור לו ליפול.

ג'מאל זחאלקה: זאת המדיניות המוסרית של ביבי נתניהו, שמאחורי הכלכלה הקלוקלת שמגדילה את מספר העניים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנושא של הצעת האי-אמון הזאת הוא חמור.

יעקב ליצמן: הפרסום, בהתאם לנתוני הדוח של האו"ם, ששיעור הילדים העניים במדינת ישראל הוא 30%, חייב להדאיג את כולנו.

יעקב ליצמן: אני מתפלא מאוד על שר האוצר – בסך הכול הממשלה מחפשת דרך להבטיח רוב לתקציב המדינה.

יעקב ליצמן: סיעת ש"ס בסך הכול מוכנה, עד כמה שידוע לי, לתת כתף בעבור תקציב המדינה, בתנאי שיחזירו את קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: אני לא רואה שום פסול בזה, ואני חושב שצריך לתמוך בזה, וראש הממשלה צריך להיכנס לעניינים ולדאוג שייענו לבקשה ולתביעות של ש"ס ויחזירו את קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: ראש הממשלה ישיג בזה שני דברים: א.

יעקב ליצמן: הוא ישיג רוב לתקציב – סיעה של 11 חברים מכובדים; ב.

יעקב ליצמן: הוא יוריד את שיעור הילדים העניים במדינת ישראל, שעלה בצורה קיצונית כל כך.

יעקב ליצמן: לצערנו, בנושא קצבאות הילדים אנחנו, אגודת ישראל, לא הצלחנו להשיג התקדמות, ולצערנו הממשלה לא רוצה לבוא לקראתנו, אף שיש לה הזדמנות לתקן את הדברים.

יעקב ליצמן: אני פונה כאן, מעל במת הכנסת, אל שר האוצר.

יעקב ליצמן: שר האוצר אמר לנו כל הזמן, כל השנתיים, שבסך הכול ידיו כבולות.

יעקב ליצמן: הוא לא כל כך רצה את הקיצוץ הדרסטי בקצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: אבל מה?

יעקב ליצמן: הוא בא לקואליציה מוכנה, עם שינוי, כך הוא אמר, ואז הקואליציה הזאת הכריחה אותו להסכים לקיצוץ הזה.

יעקב ליצמן: שינוי עזבה, ברוך השם.

יעקב ליצמן: שר האוצר - - -

קריאה: לא עזב, ברוך השם.

יעקב ליצמן: הם לא עזבו ברוך השם?

יעקב ליצמן: את השם הם עזבו מזמן; עכשיו הם ברוך השם גם עזבו.

יעקב ליצמן: אני יודע שהם עומדים בפתח ומתחננים - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

יעקב ליצמן: אני כבר מסיים.

מיכאל מלכיאור: שיחזירו את קצבאות הילדים.

מיכאל מלכיאור: זה דבר מבורך.

יעקב ליצמן: זה דבר מבורך.

יעקב ליצמן: אני יודע שגם שינוי עומדת בפתח, ולפי בקשת היושב-ראש אני מסיים, ואני פונה שוב אל ראש הממשלה ואל שר האוצר בבקשה שייענו לנושא הזה של קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

דני יתום: אם זה לא יוסדר תצביע נגד התקציב?

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אחרי שנים רבות של מדיניות שמגדילה את הפערים ומפלה לרעה את האזרחים הערבים, היינו מצפים למדיניות אחרת, כי המשך הקיטוב, כפי שהמליצה וכפי שציינה ועדת-אור, אינו רק סוגיה אזרחית שמשמעותה אפליה, אלא גם סוגיה ביטחונית, שמביאה לידי כך שאנשים המופלים לרעה עשויים להתקומם נגד האפליה הזאת.

טלב אלסאנע: וגם סברנו לתומנו שראש הממשלה, יש לו כוונות חיוביות כשהוא אומר כל הזמן ומתפאר שהוא יושב-ראש הוועדה האחת והיחידה, ועדת השרים האחת והיחידה, והיא הוועדה לעניינו של הציבור הערבי.

טלב אלסאנע: ואז חשבנו, חבר הכנסת מח'ול, שהוא אכן יטפל במובן החיובי, וכן טופל העניין, אבל במובן האחר, במובן ההפוך: מדיניות מתסכלת ומאמללת ומתנכלת ומתעללת באזרחים; ולאחר מכן אומרים, למה קרה מה שקרה ולמה יש מה שיש.

טלב אלסאנע: עושים מעשה ומצפים לתגובה אחרת מהתוצאה הטבעית והמתחייבת.

טלב אלסאנע: לאחרונה פורסם, חבר הכנסת ואסל טאהא, הדוח של עמותת "סיכוי".

טלב אלסאנע: והוא אומר לנו בצורה חד-משמעית, שהפערים רק הולכים וגדלים, גם לגבי ילדים, גם בתחום החינוך, גם בתחום התעסוקה, ואפילו בתחום שיעור התמותה של התינוקות.

טלב אלסאנע: כך יוצא ש-45% מהמשפחות הערביות עניות, אך גם אחרי קצבאות העברה של המוסד לביטוח לאומי, גם אחרי שמקבלים מה שמקבלים מהמוסד לביטוח לאומי, 45% הם מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: לפני הקצבאות האלה, השיעור שלהם הוא 56%, יותר ממחצית המשפחות הערביות מתחת לקו חוסר הבושה במדינה.

טלב אלסאנע: לעומת זאת, אחרי תשלומי העברה, כפי שציינתי, השיעור הוא כ-45%.

טלב אלסאנע: לעומת זאת, שיעור המשפחות היהודיות שמתחת לקו העוני אחרי תשלומי ההעברה הוא 14.5%.

טלב אלסאנע: זה אומר שהמדיניות היא מדיניות שונה גם לגבי העוני.

טלב אלסאנע: לא כולם באותה סירה.

טלב אלסאנע: אומנם, מבחינת המשפחות העניות זו אותה תוצאה, אבל מבחינת השיעור, הסיכוי והסיכון, הכול משתנה לפי צבע העור, הכול משתנה לפי הזהות הלאומית.

טלב אלסאנע: לגבי הילדים, כל הזמן חשבתי שזה המשאב החשוב ביותר, בזה תשקיע המדינה, זה העתיד של המדינה.

טלב אלסאנע: זה משאב שגם יקבע איך תיראה המדינה.

טלב אלסאנע: ואז מתברר שהמדינה הזאת מתנתקת מהאזרחים שלה, מהילדים שיש לה.

טלב אלסאנע: ולכן, למה להתפלא?

טלב אלסאנע: כל הזמן מדברים על גוש-קטיף, גוש-קטיף, מה קורה שם.

טלב אלסאנע: אז בואו נסתכל מה היה למשל לפני שבוע בתל-אביב, זרקו פצצה, בבית-שמש, מה קורה בסח'נין, בעראבה, ברהט, בנצרת; שיעור העבריינות, שיעור הילדים בסיכון, שיעור השימוש בסמים.

טלב אלסאנע: אז איפה האחריות של המדינה, איפה האחריות של הממשלה כלפי אזרחיה, כלפי הבנים שלה, ומה העתיד שהיא מבטיחה להם?

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת נכשלה כישלון חרוץ.

טלב אלסאנע: בתקציב הבא, אדוני היושב-ראש, אין בשורה, ולכן, אם לא יחול שינוי משמעותי בתקציב הזה, אינני רואה שום סיבה לתמוך בתקציב.

טלב אלסאנע: צריך להצביע נגדו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת משה גפני - בבקשה, אדוני, גם לך יש שלוש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יחתום את הדיון חבר הכנסת גדעון סער, ואז נלך להצבעה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא בטוח שהגשת האי-אמון כל שבוע אכן משיגה את מטרתה.

משה גפני: זה נותן לנו הזדמנות לדבר על דברים שכל אחד מאתנו חושב שהם חשובים, אבל אני לא בטוח שנכון להגיש כל שבוע.

משה גפני: אני, אדוני היושב-ראש, מבקש לומר, האם הממשלה עשתה לאחר שנתיים, כאשר הממשלה הקודמת, בקדנציה הנוכחית, באה ואמרה לנו, לחברי הכנסת, שהולכים לתוכנית כלכלית מאוד קשה, מאוד אכזרית, שפוגעת בשכבות החלשות, ופוגעת בתלמידים חלשים, ופוגעת בילדים, בנכים, בקשישים, אבל אחרי שנה-שנתיים יתחיל להיות טוב, ומי שירוויח מזה, הראשונות, תהיינה השכבות החלשות.

משה גפני: אנחנו עומדים היום לאחר שנתיים - אני שואל: האם באמת לשכבות החלשות ולמעמד הביניים נהיה יותר טוב או נהיה יותר רע?

משה גפני: האם לא הגיע הזמן לעשות חשבון נפש אם התוכנית הכלכלית הזאת הצליחה?

משה גפני: העשירים נהיו עשירים יותר, אנחנו יודעים.

משה גפני: אבל העניים נהיו עניים יותר, והמצב נהיה הרבה יותר גרוע והרבה יותר רע ממה שהיה קודם, גם בזה אין ספק.

משה גפני: האם יכול לבוא לכאן שר האוצר, לבוא ולהגיד באומץ במליאת הכנסת, נכשלתי בתוכנית הכלכלית?

משה גפני: במקום זאת, הוא אומר: מתחילה צמיחה.

משה גפני: אני מבקש להגיד לכנסת מה קרה במשך השנתיים האלה, והיתה באמת בעיה מאוד קשה, ומה קרה עם הצמיחה.

משה גפני: במשך השנתיים הללו לא היתה תיירות במדינת ישראל.

משה גפני: היו פיגועים, המשק העולמי היה במצב רע מאוד, בעיקר המשק בארצות-הברית, שוקי המטבע.

משה גפני: הכול צמח.

משה גפני: הכול צמח - בארצות-הברית.

משה גפני: ברוך השם, אנחנו מתפללים שהפיגועים יפחתו ולא יהיו עוד, התיירות גדלה, ועל אף התוכנית הכלכלית יש מעט צמיחה.

משה גפני: אילולא התוכנית הכלכלית - ואנחנו אמרנו את זה פה כל הזמן; אנחנו אמרנו, אדוני היושב-ראש, שעצם העובדה שלאנשים אין יכולת קנייה, לאנשים יש פחות כסף, צורכים פחות, המשמעות של העניין היא שכל התהליך של הצמיחה, ברגע שיגיע, ייפגע באופן חמור, וזה מה שקרה.

משה גפני: לסיום, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לומר, אנחנו מתוך אחריות - ואנחנו יודעים שעם התקציב הרע הזה, המצב שהמדינה תהיה בלי תקציב, עוד פרק זמן די ארוך, גם אם התקציב לא יעבור עכשיו וילכו לבחירות - ואנחנו המפלגה האחרונה שצריכה לפחד מבחירות - המציאות הזאת שבה לא יהיה עכשיו תקציב, שכל אחד מאתנו יעשה חשבון מה יקרה.

משה גפני: נתחיל ברשויות המקומיות, שכל תוכניות ההבראה שלהן נמצאות בתקציב, ואי-אפשר לשלם היום משכורות מהסיבה הזאת.

משה גפני: אנחנו, עם כל הרצון שלנו לא להצביע בעד התקציב הזה, עם כל הביקורת הקשה והנוקבת שיש לנו על התקציב ועל התוכנית הכלכלית של שר האוצר, האחריות שלנו היא יותר מאשר הרגשות, ולכן, אף שאין לי אמון בשר האוצר, נצביע בעד הממשלה.

משה גפני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים – בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לך יהיו חמש דקות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי אני רוצה לשבח את חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש סיעת דגל התורה, על הדברים שאמר כאן הרגע.

גדעון סער: כי בסופו של דבר, כל אחד מאתנו יש לו גם אחריות כלפי הציבור הרחב.

גדעון סער: כולנו שמענו שבגלל העיכוב בהעברת התקציב בא נגיד בנק ישראל, שכבר לפני כמה חודשים פנה למהלך של הפחתת הריבית, ועצר את המהלך של הפחתת הריבית בגלל חוסר הוודאות של העברת התקציב.

גדעון סער: ומי סובל מהנושא הזה, של הריבית, או של אי-הורדת הריבית, אי-המשך הורדת הריבית?

גדעון סער: עם ישראל.

גדעון סער: סובלים אנשים שמשלמים משכנתה, וסובלים אנשים שיש להם אוברדרפט וצריכים לשלם מתוך התחשבות בגובה הריבית, ועל כן כולנו צריכים לגלות אחריות, ואני רוצה לשבח את חבר הכנסת גפני על דבריו.

גדעון סער: נכון, נשיא סוריה עדיין מתחכם, כמו שהוא מתחכם בשאלת אחריותה של סוריה לרצח חרירי, וכבר ראינו חבר שיושב בבית הזה, לא רחוק מחבר הכנסת טאהא – אני מתכוון לחבר הכנסת עזמי בשארה – תיקחו את מה שהוא אמר בנושא הזה, ואת מה שאסד אמר בנושא הזה: זה פשוט אותו דבר.

גדעון סער: אתה קורא את התמליל ואתה לא מאמין.

גדעון סער: עכשיו יש להם שיטה; הם לא מכחישים, אלא אומרים: לסוריה אין אינטרס.

גדעון סער: חבר הכנסת בשארה, שבחסות הדמוקרטיה הישראלית עושה דברים מופקרים רבים, התעלה על עצמו ורמז באותו ריאיון ב-Ynet – אפילו יותר מרמז – שלפשע הזה אחראיות לא פחות מישראל וארצות-הברית.

גדעון סער: שימו לב: משפחת חרירי מאשימה את סוריה, האופוזיציה בלבנון מאשימה את סוריה, ואת מי מאשים חבר הכנסת בשארה?

גדעון סער: את מדינת ישראל ואת ארצות-הברית.

גדעון סער: בכלל, יש לו תעוזה.

גדעון סער: אני חייב להגיד.

ואסל טאהא: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת טאהא, מתי תפסיקו להיות השטיח של משפחת אסד לדורותיה?

גדעון סער: הרי העולם כבר קץ בדיקטטור הזה, בדיקטטורה המשפחתית הזאת - - -

ואסל טאהא: נמאס לכולם – גם בשטחים.

גדעון סער: חבר הכנסת טאהא, כנראה לא שמעת חדשות בכל השבועות האחרונים.

גדעון סער: הכיבוש הסורי בלבנון עומד להסתיים כך או אחרת, חבר הכנסת טאהא - -

ואסל טאהא: הכיבוש הישראלי - - -

גדעון סער: - - אם תרצה את זה או אם זה מרגיז אותך - -

ואסל טאהא: הכיבוש הישראלי - - -

גדעון סער: - - אם אתה מתחנף לדיקטטורה הסורית ואם לא – ובדרך כלל אתה כן.

גדעון סער: לכן אני מציע לכם, הרי אתם יודעים להטיף מוסר רק למדינה שבה אתם יושבים, נהנים מזכויות, משרתים בבית-המחוקקים שלה – רק על הדוכן הזה אתם יודעים מדי שבוע ומדי יום להטיף מוסר.

גדעון סער: אני מצפה שפעם אחת תעלו על הדוכן הזה ותביעו עמדה ברורה, חד-משמעית, בלתי מתפשרת, בעד סיום הכיבוש הסורי בלבנון, ואני מציע לכם שתספיקו לעשות את זה לפני שזה קורה.

גדעון סער: תודה.

ראובן ריבלין: האם אנחנו יכולים לגשת להצבעות, או שהממשלה מבקשת - - -

מאיר שטרית: הצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני השר המקשר, הצבעה?

מאיר שטרית: הצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לתפוס את מקומותיהם.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, חבר הכנסת איתן, חבר הכנסת הנדל, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אחר כך לא ארשה לתקן את ההצבעות.

ראובן ריבלין: כבוד השרה הנכבדה והיקרה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: השר הרצוג, נעמת לי מאוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, ברשותך.

ראובן ריבלין: הצעת סיעות המפד"ל והאיחוד הלאומי להביע אי-אמון בממשלה בשל הפגיעה בתלמידים מאוכלוסיות חלשות במערכת החינוך - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעות מפד"ל - האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד – 45 נמנעים – 9 הצעת סיעות מפד"ל - האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 34 בעד, 45 נגד, תשעה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעה של סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה בשל פרסום נתוני דוח האו"ם שלפיהם שיעור הילדים העניים במדינת ישראל הוא 30% וחוסר האונים של הממשלה אל מול הסכנה החברתית.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 42 נגד – 46 נמנעים – 3 הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 42 בעד, 46 נגד ושלושה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהצבעות.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 20474.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: תם הדיון, הממשלה השיבה, אנחנו מצביעים על הצעת חוק החולה הנוטה למות.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 77 נגד – 7 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק החולה הנוטה למות, התשס"ה-2004, לוועדה משותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

ראובן ריבלין: 77 בעד, שבעה נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק החולה הנוטה למות עברה בקריאה ראשונה, ותועבר לוועדה משותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת העבודה והרווחה, להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: בראשות ועדת החוקה?

ראובן ריבלין: בראשות מי שנקבע שם.

ראובן ריבלין: [מס' 3132; "דברי הכנסת", כרך 197, עמ' 7642; מושב ראשון, חוב' י"ג, עמ' 3221; מושב שלישי, חוב' ו', עמ' ; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת חוק החברות (תיקון מס' 3) - קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת רשף חן, בשם יושב-ראש ועדת החוקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: להצעת חוק זו אין הסתייגויות, לכן נצביע.

ראובן ריבלין: נא להסביר את החוק וגם להודות לעושים במלאכה.

רשף חן: בסדר גמור.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק החברות, התשנ"ט-1999, נכנס לתוקף בחודש פברואר 2000.

רשף חן: במהלך יישום החוק התעוררו כמה סוגיות המצריכות הבהרה או תיקון, בין השאר, בעקבות הדיון הציבורי שהתקיים בהוראות החוק.

רשף חן: בהצעה המובאת לאישור מליאת הכנסת נכללים התיקונים העיקריים שהוצעו כדי לתקן בעיות מהותיות שהתעוררו, וכן תיקונים נוספים שהוכנסו בעקבות הערות שהתקבלו מגופים שונים או שבאים להבהיר הוראות שונות.

רשף חן: בהצעת החוק שולבה הצעת חוק פ/267 של חברי הכנסת איתן, רצאבי, ברונפמן, וילן, כץ, סולודקין, פרץ, שוחט, שטרן ושלגי.

רשף חן: כמו-כן מוזגה בה באישור ועדת הכנסת הצעת חוק מס' כ/54 של חברי הכנסת פינקלשטיין, רצאבי, בריזון, דורון, חן, יאסינוב, לבני וליבוביץ.

רשף חן: ההצעה ארוכה מאוד וכוללת הרבה מאוד סעיפים.

רשף חן: אני אביא בפניכם רק את התיקונים העיקריים ביותר.

רשף חן: התיקון החשוב ביותר בהצעה עוסק בהרמת מסך.

רשף חן: סעיף 6 כנוסחו היום עשוי להתפרש כרחב מדי ולא בהיר ולהותיר את הקהילה העסקית בחוסר ודאות ובסיכונים שאינם ניתנים לצפייה.

רשף חן: על מנת להבהיר כי לא היה בכוונת המחוקק להרחיב את קשת המקרים שבהם יורם מסך ההתאגדות לעומת המצב קודם לתחילת החוק, מוצע להבחין בין הרמת מסך קלאסית, קרי ייחוסו של חוב של החברה לבעל המניות, לבין הרמת מסך מדומה, שבה מיוחסת חבות או זכות של בעל המניות לחברה או זכות החברה לבעל המניות.

רשף חן: ביחס להרמת מסך קלאסית מוצע לצמצם ולהבהיר את המקרים שבהם ייוחס חוב של בעל החברה לבעל המניות בה למצב שבו בית-המשפט מצא כי בנסיבות העניין יהיה זה צודק ונכון לעשות כן במקרים החריגים, שבהם השימוש באישיות המשפטית הנפרדת נעשה באחד מאלה: או באופן שיש בו כדי להונות אדם או לקפח נושה של החברה, או באופן הפוגע בתכלית החברה ותוך נטילת סיכון בלתי סביר באשר ליכולתה לפרוע את חובותיה.

רשף חן: בכך, למעשה, צומצמה האפשרות להרמת מסך אמיתית לרשימת מקרים סגורה.

רשף חן: בנוסף, ואולי חשוב מכך, המקרים שבהם יורם המסך הם מקרים שבהם בעל המניות עשה שימוש במסך ההתאגדות לצורך הונאה של אדם או לצורך קיפוח.

רשף חן: מובהר כי הרמת המסך אפשרית רק כאשר בעל המניה היה מודע לשימוש באישיות המשפטית הנפרדת, כאשר פירוש המודעות הנדרשת היא ידיעה ופזיזות.

רשף חן: מובהר שלא די ברשלנות בלבד.

רשף חן: בנוסף, יובא בחשבון שיעור החזקותיו של בעל המניות, שכן אין דין מי שהינו בעל שליטה ובעל פיקוח אפקטיבי בה לבין מי שמחזיק מניות מועטות.

רשף חן: ביחס להרמת מסך מדומה, לעומת זאת, מוצע להשאיר את המצב הקיים ולאפשר לבית-המשפט שיקול דעת רחב מאוד.

רשף חן: תיקון משמעותי נוסף הוא ביטול הוראות סעיף 54(ב).

רשף חן: סעיף 54(ב) היה חידוש כמעט בין-לאומי בחוק החברות החדש והוא מאפשר הרמת מסך ביחס לדירקטורים.

רשף חן: החידוש הזה יצר מידה של מבוכה ואי-בהירות תיאורטית ומעשית.

רשף חן: מוצע, על כן, לבטל את סעיף 54(ב), אבל ראוי להדגיש שזה לא אומר שנושאי המשרה ישוחררו מאחריות למעשי מרמה או פיקוח, להיפך, אלא שאחריותם תוסדר בהתאם לחובות המוגדרות והקבועות בחוק החברות, בפקודת החברות, לרבות סעיף 373, ובדין הכללי, קרי דיני החוזים ודיני הנזיקין.

רשף חן: תיקון נוסף בא לאפשר לבעלי מניות לקבל כתבי הצבעה והודעות עמדה ללא תשלום מחברי הבורסה.

רשף חן: התיקון הזה מטרתו בעיקר לייעל ולאפשר השתתפות של בעלי המניות בתהליך קבלת ההחלטות בחברה.

רשף חן: בנוסף, מוצע להקל ביחס לאצילת סמכויות של הדירקטוריון.

רשף חן: הנושא הוא הקצאת מניות, וככלל הדירקטוריון כולו אמור להחליט על הקצאת מניות, אבל יש מצבים שבהם הקצאת המניות נעשית בהתאם לתוכנית שנקבעה מראש או להסכם עם העובדים.

רשף חן: מדובר בעניין טכני במהותו ואין צורך לכנס את כל הדירקטוריון.

רשף חן: מוצע לאצול את הסמכות לוועדה ואפילו לעובד של החברה.

רשף חן: נושא נוסף שהתיקון עוסק בו מתייחס להסמכת יושב-ראש הדירקטוריון למלא תפקיד של מנהל כללי.

רשף חן: על-פי החוק היום, יש אפשרות לדירקטוריון להסמיך את יושב-ראש הדירקטוריון לשמש כמנכ"ל למשך שלוש שנים בלבד.

רשף חן: העיקרון אומר, שמנכ"ל ויושב-ראש הדירקטוריון צריכים להיות שני אנשים שונים, שכן יושב-ראש הדירקטוריון והדירקטוריון עצמו אמורים לפקח על פעולתו של המנכ"ל.

רשף חן: עם זאת, המציאות היא שיש חברות רבות, בעיקר חברות שהמניות שבהן מוחזקות על-ידי מעט מאוד בעלי מניות ויש בהן רצון רב לאפשר ליושב-ראש הדירקטוריון להיות גם מנכ"ל.

רשף חן: התיקון בא לאפשר את זה, ובלבד שאחת לשלוש שנים מחליט הדירקטוריון להתיר את הדבר.

רשף חן: יש גם תיקון ביחס לבעלי המניות שיכולים להתנגד לכך.

רשף חן: תיקון נוסף שמובא בהצעה הנוכחית מתייחס לחברה לא פעילה.

רשף חן: עד עכשיו נקבע שחברה לא פעילה איננה חייבת למנות רואה-חשבון מבקר.

רשף חן: הביטוי חברה לא פעילה זכה למידה של מחלוקת – האם מדובר בחברה שהפעילות בה היא אפס מוחלט או לא?

רשף חן: כדי לפתור את זה, לאחר מידה של דין ודברים בוועדה, הוחלט לקבוע סף של מחזור ולקבוע שחברה שמחזורה עד חצי מיליון שקל ורוב כמעט מוחלט של בעלי המניות שלה מסכימים לכך, לא תהיה חייבת למנות רואה-חשבון מבקר.

רשף חן: ראוי להדגיש בעניין זה, כי זה לא פוטר את החברה מהגשת דוחות מבוקרים, נושא שנשלט על-ידי פקודת מס הכנסה ולא על-ידי חוק החברות.

רשף חן: בנושא חובת בעלי שליטה ובעלי מניות אנחנו מציעים להשאיר את המצב הקיים, שלפיו בעלי מניות חייבים לפעול בהגינות כלפי החברה.

רשף חן: תיקון נוסף מתייחס לאגרה בתביעה נגזרת, והוא בא להקל על תהליך התביעה הנגזרת ולקבוע שבשלב הגשת הבקשה לתביעה נגזרת, התובע המייצג ישלם רק אגרה מועטה, ולאחר מכן, אם וכאשר התביעה הנגזרת מאושרת, החברה היא שתישא בעלות האגרה של כלל התביעה, ותהיה גם אפשרות לתת לתובע המייצג שכר הולם עבור עמלו.

רשף חן: תיקון משמעותי נוסף שהוא תוצאה של אחת מהצעות החוק הפרטיות בא לחייב חברות ציבוריות למנות דירקטורים בעלי מומחיות חשבונאית ופיננסית, כאשר ביחס לדירקטורים החיצוניים לפחות אחד מהם צריך להיות בעל מומחיות פיננסית והשני יצטרך להיות בעל כישורים מקצועיים שייקבעו בתקנות.

רשף חן: ההצעה מתייחסת גם לשיפוי נושאי משרה ובאה להקל במעט על האפשרות לשפות נושאי משרה, בעיקר ביחס להחזר הוצאות שהם מוציאים במסגרת התדיינויות משפטיות.

רשף חן: תיקון נוסף בא להגביל התקשרות של חברה ציבורית עם קרוב של בעל השליטה ולדרוש אותם תנאים הנדרשים במקרה של העסקתו של בעל השליטה עצמו.

רשף חן: התיקון האחרון המשמעותי בעיני הוא תיקון עקיף לחוק ניירות ערך.

רשף חן: המצב הנוכחי הוא שחוק החברות לא חל על חברה שהתאגדה מחוץ לישראל.

רשף חן: התוצאה היא שחברות שהתאגדו מחוץ לישראל ורוצות להציע מניות לציבור בישראל, בבורסה הישראלית, לא חייבות לעמוד בהוראות חוק החברות, שנועד להגן על בעלי מניות מן הציבור, ובכך הציבור הישראלי עלול להיחשף לסכנה שהיתה נמנעת לו התאגדו החברות האלה בישראל.

רשף חן: נוסף על כך נוצרת אינסנטיבה שאנחנו לא כל כך מעוניינים בה, להתאגד מחוץ לישראל.

רשף חן: לכן, מוצע שהוראות מסוימות, אותן הוראות שעוסקות במינהל תקין בתוך החברה, יחולו גם על חברה שהתאגדה מחוץ לישראל ומציעה מניות לציבור בישראל, כאשר הרשות לניירות ערך רשאית לפטור חברה מתחולת ההוראות אם נוכחה שהדין הזר החל על החברה מגן די הצורך על ציבור המשקיעים בישראל.

רשף חן: לסיום, אני מבקש להודות תודה רבה ועמוקה לקבוצה גדולה למדי של אנשים, שהשקיעו הרבה מאוד שעות כדי להפוך את התיקון הזה לאפשרי.

רשף חן: ראשית, היועצים המשפטיים של ועדת החוקה - עורכי-הדין משה בוטון ותמי סלע; שנית, נציגות משרד המשפטים - עורכת-הדין דוידה לחמן-מסר, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עורכת-הדין מרים אילני, שעשתה עבודה ראויה לכל ציון ושבח; נציגת משרד האוצר, עורכת-הדין יעל ייטב; נשיא לשכת רואי-החשבון, מר עופר מנירב; מנכ"ל איגוד החברות הציבוריות, מר גד סואן, והיועץ המשפטי, עורך-הדין נתי שילה; נציגי הרשות לניירות ערך - עורכי-הדין דניאלה גורני, עורך-הדין מוטי ימין ועורכת-הדין איריס ציבולסקי; נציגי איגוד הבנקים - עורכת-הדין רות שיקלר ועורכת-הדין מוריה דורון-הופטמן; ואחרון חביב, עורך-הדין מוטי ארד, שייצג בצורה ראויה לכל שבח את מציעי הצעות החוק הפרטיות.

רשף חן: כל האנשים האלה התמידו והגיעו כמעט לכל אחת מלמעלה מ-20 הישיבות שקיימה ועדת המשנה בעניין הזה, ואני מבקש להודות להם.

רשף חן: תודה רבה מאוד.

ראובן ריבלין: תודה רבה לממלא-מקום יושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת רשף חן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מתכוננים להצבעה בשתי קריאות.

ראובן ריבלין: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 3) היא תוצאה של הצעת חוק ממשלתית שאליה צורפה גם הצעת חוק שדינה דין רציפות וגם הצעת חוק מטעם חברי כנסת מיכאל איתן, אהוד רצאבי, רומן ברונפמן, אבשלום וילן, חיים כץ, מרינה סולודקין, יאיר פרץ, בייגה שוחט, יורי שטרן ואילן שלגי.

ראובן ריבלין: בתום ההצבעה, חבר הכנסת היוזם הראשון - - -

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: - - - כמו גם ההצעה שמוזגה, של חברי הכנסת גילה פינקלשטיין, אהוד רצאבי, רוני בריזון, חמי דורון, רשף חן, יגאל יאסינוב, אתי לבני ואילן ליבוביץ.

ראובן ריבלין: אני רואה שיש כמה חברים שהם בשתי הקבוצות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בתום ההצבעה, חבר הכנסת איתן, אתה תוכל לעלות על מנת לברך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: הצעת חוק החברות (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005 - אין הסתייגויות, לכן אנחנו נצביע, מקשה אחת, על כל הצעת החוק בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מי בעד ההצעה, כהצעת הוועדה?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1-92 - 46 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-92 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 46 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק החברות (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: עכשיו נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד החוק?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד החוק - 46 נגד - אין נמנעים - אין חוק החברות (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 46 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת איתן, נא להודות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת רשף חן, שהיה יושב-ראש ועדת המשנה והציג כאן את החוק לקריאה שנייה ושלישית, כבר הודה לכל מי שעמלו ועסקו בהכנת הצעת החוק הזאת.

מיכאל איתן: אני ביקשתי את רשות הדיבור על מנת להודות לחבר הכנסת רשף חן.

מיכאל איתן: אני חושב שזאת הזדמנות יוצאת מן הכלל להודות לחבר כנסת שעמד בראש ועדת משנה - -

ראובן ריבלין: בקדנציה הראשונה.

מיכאל איתן: - - במשך 20 ישיבות.

מיכאל איתן: הוא השקיע מאמץ עצום על מנת לקדם את הצעת החוק הממשלתית, ובמקביל - הצעת חוק פרטית.

מיכאל איתן: וכאן אני רוצה להודות לאדם - אני לא יודע אם הציבור מכיר את שמו - יוסי הולנדר - שהוא יזם הצעת חוק, שפנה לקבוצת חברי כנסת, ואני בתוכם.

מיכאל איתן: הוא היה, וגם היום, אדם שעוסק בהיי-טק, בגיוס כספים, מכיר את הבורסה, מכיר את הצרכים של התעשייה, מכיר את הצרכים של החברות; הוא הכיר את חוק החברות הישראלי ויזם שינויים מסוימים בחוק.

מיכאל איתן: למדנו את השינויים.

מיכאל איתן: בהתחלה התנגדה הממשלה לחלק מהם.

מיכאל איתן: מצאנו בסופו של דבר את הקו המאזן, ואני רוצה להודות לו על המאמץ הגדול שהוא עשה - לא על מנת לקדם את ענייניו הפרטיים, זה לא קשור לעסקיו הפרטיים - אלא כתוצאה מעסקיו למד ובא לתת למדינת ישראל כלי טוב יותר להתאים את חוק החברות שלנו לצרכים של התעשייה ושל המסחר בעולם המודרני ולקדם את עולם העסקים של מדינת ישראל ואת עולם ההיי-טק.

מיכאל איתן: בסופו של דבר אני רואה במה שקרה היום תוצאה חשובה וחיונית למשק הישראלי, ואני חוזר ורוצה לומר "יישר כוח" לחבר הכנסת רשף חן - כשלפעמים אני שואל את עצמי אם יש לחבר כנסת תמריץ להשקיע 20 ישיבות, כל אחת מהן שעות, לשבת עוד שעות נוספות וללמוד את החומר, כאשר בסופו של דבר כל העבודה הרצינית הזאת לא מסתכמת אפילו בחצי כותרת, או בעשירית כותרת, לעומת חבר כנסת שצועק אל השני מלה כזאת או אחרת, או אחד שעולה פה במליאה ונלחם - אני מאמין באמונה שלמה, אבל בפרץ של רגשות - למען העניין שלו, וזה הופך לשיחת היום או לכותרת, וכל הציבור שלו בטח תומך בו ומריע לו.

מיכאל איתן: ומה זה לעומת 20 ישיבות אפורות על חוק החברות, מי מתעניין, למי זה אומר משהו.

מיכאל איתן: אני מסיים ואני אומר, חבר הכנסת רשף חן, אני מקווה שלפחות בדברים שלי עכשיו, לפחות לגבי אלה מהציבור שעוקבים אחרי מה שקורה פה כיוון שהם צופים בשידורי הטלוויזיה, זכית בקרדיט שמגיע לך עבור עבודה ממושכת.

מיכאל איתן: השקעת עבודה רצינית, ובסופו של דבר התוצאות חיוביות לטובת מדינת ישראל.

מיכאל איתן: יישר כוח.

רשף חן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/72).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 39) (זימון לוועדה של נושא משרה או ממלא תפקיד), מטעם ועדת הכנסת - קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת רוני בר-און, יושב-ראש הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובה והצבעה על החוק הזה יהיו במועד אחר, לא יהיו היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת בר-און.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם לקריאה ראשונה - צריך לומר פעם נוספת - מטעם ועדת הכנסת את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 39) (זימון לוועדה של נושא משרה או ממלא תפקיד).

): הצעה זו באה לפניכם לפני כשבועיים לקריאה שנייה ושלישית וזכתה בקריאה השנייה לרוב של 53 חברי כנסת בלבד, מול שלושה מתנגדים ועשרה נמנעים.

): גם הרוב הגדול הזה לא הספיק, שכן בחוק-יסוד דרוש רוב - לא רוב, בעצם, תמיכה - של 61 חברי כנסת.

): ועדת הכנסת סברה ועדיין סבורה שמדובר בהצעה חשובה ביותר, ולפיכך החליטה להכינה מחדש ולהביאה בהקדם לקריאה ראשונה.

): הצעת חוק זו הוכנה בוועדה יחד עם ההצעה לתיקון חוק הכנסת, שנמשכה בחזרה לדיון בוועדה כדי שנביא את שתי ההצעות ביחד לקריאה השנייה והשלישית.

): היא עברה בקריאה השנייה.

): שתי ההצעות עוסקות בזימון נושאי משרה וממלאי תפקידים לוועדת הכנסת.

): סעיף 21 לחוק-יסוד: הכנסת, שמסמיך את ועדות הכנסת להזמין נושאי משרה ולחייבם למסור מידע, קובע כיום, כי בתקנון ייקבעו הוראות מפורטות בנושאים אלה, וכי שר רשאי להודיע לוועדה כי הוא יתייצב במקום נושא המשרה שזומן.

): אנחנו מציעים לקבוע, שהסמכות המהותית בדבר זימון נושאי המשרה וממלאי תפקידים ובדבר החובה למסור מידע, תהיה מוסדרת בחוק-יסוד, אבל ההוראות המפורטות בדבר הגופים שניתן לזמן ובדבר סדרי הזימון וההתייצבות ייקבעו בחוק רגיל, כפי שאישרנו כבר בקריאה שנייה.

): החוק הרגיל, חוק הכנסת, בא להשוות את הסמכות של כל הוועדות לזו של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, והוא מאפשר לזמן נושאי משרה ונושאי תפקידים שונים וגם להטיל קנסות במקרה של אי-התייצבות, כמו הסמכות הנתונה היום לוועדה לענייני ביקורת המדינה.

): סעיף 42(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, שגם הוא קובע היום את סמכות ועדות הכנסת לזמן עובדי מדינה, מתייתר, ועל כן מוצע לבטלו.

): אני מבקש להזכיר, כי כל תיקון לחוק-יסוד: הממשלה דורש רוב של 61 מחברי הכנסת, גם בקריאה הראשונה, ולכן אבקש את אישור הכנסת להצעת החוק ברוב הנדרש לכשנעמיד אותה להצבעה.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בר-און, יושב-ראש ועדת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור עכשיו לדיון בהצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו רשימת מתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת משה גפני – איני רואה אותו במליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת איתן כבל – גם הוא לא נמצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חמי דורון - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו חברי הכנסת יעקב מרגי, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, איוב קרא, מגלי והבה, חיים אורון, עזמי בשארה ואחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת דורון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לרשות כל דובר תהיינה שלוש דקות בלבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, היום אקצר.

חמי דורון: אפילו פחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עוד יותר טוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ככל שמקצרים הרי זה משובח.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו הצעת חוק של הממשלה, נכון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: של ועדת הכנסת.

חמי דורון: בסדר, אני רואה.

חמי דורון: יש כאן סגן שר.

חמי דורון: ברמה העקרונית הצעת החוק נכונה.

חמי דורון: באמת הגיע הזמן, שגם נושאי משרה וכל מי שאמור להופיע לפני ועדה מוועדות הכנסת ידע, שאם הכנסת מזמנת אותו עליו להופיע, בלי משחקים.

חמי דורון: כחבר ועדת הפנים אני יכול לספר שכבר קרה שביקשנו – יושב-ראש הוועדה הזמין אנשי מח"ש ואחרים – ולפתע פתאום, מגיעה שעת הדיון ועובדי הממשלה אינם נמצאים.

חמי דורון: יש מערכת של בקרה שהכנסת עושה על עבודת הממשלה, וכדי ליצור את האיזונים ואת הבלמים המערכת הזאת חייבת להיות שקופה.

חמי דורון: כדי שהיא תהיה שקופה עליה לקבל את הנתונים, עליה לקבל את העדויות – נקרא לזה כך – ואין ספק שאם ועדה מזמינה את הגופים הנדונים או הנוגעים בדבר, על אנשי הממשלה להופיע לפניה.

חמי דורון: לכן, ברמה העקרונית, התיקון לחוק ראוי ונכון.

חמי דורון: מצד שני, אנחנו גם זוכרים – חבל שיושב-ראש הוועדה אינו נמצא כאן –מדוע בעצם לא היה רוב לקריאה השנייה ולקריאה השלישית של הצעת החוק הזאת.

חמי דורון: אני חושב שגם בנושאים האלה – גם בפוליטיקה – הסכמים צריך לכבד, ואם שרת המשפטים הגיעה להסדר ולהסכמה מסוימת בנושא החוק הזה עם שר המשפטים היוצא, שהיום הוא יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת טומי לפיד, שומה על ועדת הכנסת ועל היושב-ראש של ועדה זו לקבל את ההסכמה הזאת.

חמי דורון: לכן, אני ממליץ ומציע ליושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און, לפנות אל שרת המשפטים, לחזור להסדר שדובר בו, ואז, אם אומנם יהיה ההסדר הזה חלק מהצעת החוק, גם סיעתנו, סיעת שינוי, תוכל לתמוך בה.

חמי דורון: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת דורון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ידבר עכשיו חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו - חבר הכנסת יעקב מרגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי, בהסדר מוסכם ובאישור הנשיאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה לחבר הכנסת מרגי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אין ספק שכאשר מדובר בהזמנת עדים, בעיקר נושאי משרה וממלאי תפקידים, עד כה הדבר לא פעל כפי שצריך.

אחמד טיבי: אנשים לא הופיעו, או הסתפקו בשליחת פקידים זוטרים, שקוממה את חברי הוועדה ואת יושבי-הראש של ועדות הכנסת, וגם לא נתנו מענה בזמן אמת על קושיות שעלו לפני חברי הוועדה.

אחמד טיבי: בפרלמנטים אחרים בעולם, אדוני היושב-ראש, יש חקיקה ברורה בנושא זה.

אחמד טיבי: מלבד חקירות שהן ועדות שימוע, אנשים בעלי תפקידים גבוהים ביותר מוזמנים על-פי דין, והם חייבים להופיע, ואם הם אינם מופיעים הדבר גורר סנקציות.

אחמד טיבי: כאן באים לתקן את חוק-היסוד תיקון טכני, למחוק את הסעיף הזה מחוק-היסוד, בשל העובדה שהדבר מתוקן במקביל בחוק הכנסת.

אחמד טיבי: על כן אני מציע, אדוני היושב-ראש – אני אומר, כחבר ועדת הכנסת, שהצעה זו חשובה; טוב שההחלטה לעגן את חוק הכנסת ולתקן אותו – זימון נושאי משרה ובעלי תפקידים – אכן אושרה.

אחמד טיבי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יעקב מרגי - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לך יהיו שלוש דקות, אולי תצטרך אפילו פחות מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש היום חברי כנסת שלא מנצלים את כל הזמן, וזה משובח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק זימון נושאי משרה לוועדות הכנסת היא לכאורה הצעת חוק ראויה וטובה.

יעקב מרגי: לא אחת נתקלנו בוועדות הכנסת, שבעלי תפקידים שאמורים למסור את חוות דעתם ולתת הסברים לחברי הכנסת בוועדות ולציבור בכלל, או שאינם מופיעים או ששולחים בעלי תפקידים שאינם מצויים בתחום.

יעקב מרגי: לא אחת נתקלנו גם במצב שבו הדיון בוועדה אינו לרוחו של השר הממונה, ואז לא רק שהוא אינו שולח נציגים, אלא שהוא דואג לכך שאף אחד לא יבוא להציג את הנושא או לחוות את דעתו או את דעת השר או המשרד הנוגע בדבר, המשרד הייעודי בתחום הדיון הוועדה.

יעקב מרגי: אני חושב שהצעת החוק הזאת ראויה.

יעקב מרגי: אני מקווה שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית יביאו בחשבון בוועדה המטפלת שתדון בחוק הזה ויימצאו האיזונים לכך שגם יושב-ראש הוועדה לא יוכל לעקוף את השר בצורה שרירותית, בגלל מערכת יחסים זו או אחרת.

יעקב מרגי: לכן, החוק ראוי, ואני מקווה שלקראת הקריאה השנייה והשלישית יימצאו גם האיזונים המתאימים, כדי שלא נהיה בבחינת בא לתקן ונמצא מקלקל.

יעקב מרגי: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים ברשימת המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עסאם מח'ול - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו חברי הכנסת איוב קרא, מגלי והבה, חיים אורון ועזמי בשארה, ויש עוד אחרים כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה, גם לך יהיו שלוש דקות.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התופעה שאנחנו עדים לה בוועדות הכנסת, שנושאי אחריות ופקידות גבוהה מחליטים להתעלם מתפקידם להופיע לפני הכנסת וועדותיה, כגורם שגם מפקח על העבודה, על ההתנהלות שלהם ועל הנורמות שבהן הם עובדים, היא תופעה מסוכנת, שהולכת ומחריפה, והיא בעיה שאיננה פורמליסטית בלבד.

עסאם מח'ול: החוק הזה הוא לא פורמליסטי בלבד, אלא מטפל בשאלה שאם לא ידונו בה היא תפגע בכנסת.

עסאם מח'ול: אם לא מצמצמים אותה והופכים אותה לדבר שהוא מחוץ לכללי המשחק, היא תהפוך את הכנסת – תוציא את הכנסת אל מחוץ לכללי המשחק.

עסאם מח'ול: אני חושב שהדבר חשוב, נחוץ, וצריך להבטיח שמעמדה של הכנסת כגורם מפקח לא ייפגע, על אף המתקפה הארסית, המתמשכת, הבלתי-פוסקת שהבית הזה, כמבטא של הפרלמנטריזם, כמבטא של הדמוקרטיה הישראלית, נתון בה.

עסאם מח'ול: אני אגיד את זה לא בממד האישי, אבל החגיגה הנלוזה של אתמול, בעניין תקציב שמאושר, שהוא על-פי הכללים שהכנסת קובעת, שהחוק קובע – החגיגה על גבם של חברי הכנסת בצורה הזאת היא דבר הרבה יותר חמור מהעניין האישי או מהניסיון להלבין את פניהם של חברי הכנסת.

עסאם מח'ול: אני לא אכנס להטעיה, לדעתי בזדון, שנעשתה כאן.

עסאם מח'ול: למשל, בדוח ששלחה חשבות הכנסת אלי, הסך הכול הוא 96,000 שקלים, ופתאום נופל לעיתונות שזה 109,000 שקלים, ולך תסביר.

עסאם מח'ול: זה מתחת לכבודי להתמודד עם הנלוזות החצופה הזאת של "עליהום" על הכנסת, שחגגו אותה אתמול.

עסאם מח'ול: היה מישהו מתוך הכנסת עצמה שכנראה שיתף פעולה עם הרצון של התקשורת לחגוג את החגיגה הזאת.

עסאם מח'ול: אני חושב, שאם אנחנו לא נגן על הפרלמנטריזם, על מעמדה של הכנסת, על מקומה של הכנסת במערכת השלטון בישראל - יש מסר בלתי מבוטא, בלתי נאמר מאחורי הדברים האלה, והמסר הזה הוא, שאם אין צורך בכנסת ואם הכנסת היא דבר שצריך לעשות חגיגה על גבו וצריך לצחוק עליו ולפגוע במעמדו, אלה אותם גורמים שיובילו לחיפוש האיש החזק, והאיש החזק והדמוקרטיה לא יחיו תחת כיפה אחת.

עסאם מח'ול: האיש החזק יחיה במשטר אחר, במשטר פאשיסטי ולא דמוקרטי.

עסאם מח'ול: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת איוב קרא, מגלי והבה וחיים אורון - אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו – חברי הכנסת מאיר פרוש, יגאל יאסינוב ואברהם שוחט.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני תומך בתיקון, אני גם חושב שיש עוד הרבה מה להוסיף, אבל אין לי הכוח הפרלמנטרי, לגבי נוכחותם וצורת נוכחותם של פקידי ממשלה בוועדות הכנסת.

עזמי בשארה: אני מציע שקצת נסתכל על הקונגרס, איך חברי פרלמנט חוקרים נציגי ממשלה.

עזמי בשארה: מובן ששם בדרך כלל נציגי הממשלה הם פקידים והם לא פוליטיקאים, אבל בכל זאת משהו דפוק, משהו לא מתפקד טוב ביחס בין ועדות פרלמנטריות בישראל לבין פקידי ממשלה ושרי ממשלה.

עזמי בשארה: זה תיקון, זה צעד קדימה, מה שעבר כחוק-יסוד.

עזמי בשארה: מה שיעבור עכשיו כחוק, מצדי זה טוב; צריך לפעול יותר, ואין לנו הכוח לפעול.

עזמי בשארה: את זה צריכות לעשות הקואליציות או הסיעות החזקות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, רציתי לנצל את הבמה הזאת כדי להגיד כמה מלים על דברים שנאמרו פה, שהפכו למין חרוזים שחוזרים עליהם כל מיני אנשים משתלחים בכנסת, ובדרך כלל אני לא נוטה להשיב, כי מדובר בילדים ממש, שהם שטיחים למשפחת שרון לדורותיה.

עזמי בשארה: להיות שטיח לשרון ולמשפחתו לדורותיה, זה סבל אמיתי.

עזמי בשארה: אבל אני רוצה להוסיף כמה מלים שנוגעות לדברים שנאמרו על יחסינו עם מדינות ערביות.

עזמי בשארה: כנראה קשה פה לחברי כנסת, שהם עסקנים זוטרים במפלגותיהם, להבין שיש חברי כנסת שמבחינת שיעור קומה הם יכולים להשפיע על מנהיגי ערב, ולא ההיפך.

עזמי בשארה: הם לא מסוגלים לתפוס את זה.

עזמי בשארה: הם גם לא מסוגלים להבין שיש פה חברי כנסת שהספרים שלהם נלמדים באוניברסיטאות בארצות ערב, וגם נשיאי ערב קוראים את הספרים שלהם.

עזמי בשארה: הם עסקנים מפלגתיים קטנים, והם חושבים שפוליטיקאים הם שטיחים לרגליהם של מנהיגים כמו שרון למשל, ובניו של שרון, העיקר בניו של שרון.

עזמי בשארה: בדרך כלל אני לא מתמודד עם זה, זה לא כל כך מעניין אותי.

עזמי בשארה: מעניין אותי שיש כמה נשיאי ערב ששומעים את הרעיונות שלי, ושאני חושב שיש לנו השפעה על חלק מדעת הקהל הערבית.

עזמי בשארה: אני לא אשם שיש כאן כמה גמדים שלא מסוגלים לתפוס שיש דעת קהל של מאות מיליונים ששומעת אותנו; לא של 3 מיליונים בשפה העברית, אלא של מאות מיליוני בני-אדם.

עזמי בשארה: הם לא תופסים, כי הם לא שומעים אותי בערבית וגם לא קוראים את הספרים שלי בערבית.

עזמי בשארה: דבר שני הוא הנושא של סוריה והיחס לסוריה.

עזמי בשארה: בקונטקסט הישראלי, סוריה – אדמתה נכבשת, היא לא כובשת.

עזמי בשארה: בקונטקסט הלבנוני, סוריה נמצאת בהסכם בין שתי מדינות ערביות, ששתי המדינות האלה עכשיו ילכו קדימה בהסכם הזה כפי שהן רוצות.

עזמי בשארה: זה יביא בסוף לנסיגה מלאה של הצבא הסורי מלבנון, so what?

עזמי בשארה: נשארת לבנון, תחת החסות הסורית ובלי החסות הסורית, המדינה הערבית הכי דמוקרטית בעולם הערבי, יותר מכל הדמוקרטיות שעשיתן אתן שלום, לרבות מדינות ערב האחרות, תחת האחריות הסורית.

זאב בוים: הצחקת אותי.

עזמי בשארה: אגב, גם מישראל.

עזמי בשארה: אם 20,000 בישראל היו מתקהלים בכיכר כל כך הרבה לילות, אני בטוח שהיו מכות או אלות.

עזמי בשארה: בלבנון לא היתה סטירת לחי אחת.

עזמי בשארה: עשרות אלפים בכיכר כמה שבועות, ואין סטירת לחי אפילו.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה לא ירתה בהם?

ג'מאל זחאלקה: לא נהרגו 13?

עזמי בשארה: לא נורו 13 איש, לא ירו ב-13 אזרחים.

עזמי בשארה: אלפי אנשים כמה שבועות.

עזמי בשארה: הגמדים האלה מדברים על דמוקרטיה.

עזמי בשארה: בלבנון יש יותר דמוקרטיה מאשר בישראל.

זאב בוים: תשאל את טיבי, הוא היה - - -

עזמי בשארה: זאת האמת, תלמדו משם.

עזמי בשארה: מה שעשיתם בלבנון זה להרוס ערים.

עזמי בשארה: סוריה לפחות נתנה חסות לבנות ערים.

עזמי בשארה: אתם הרסתם עיר שלמה והרגתם אלפי אזרחים מהאוויר.

עזמי בשארה: אתם מטיפים מוסר ללבנונים?

עזמי בשארה: יש ראש ממשלה בישראל שעמד למשפט בבית-משפט אירופי על פשעי מלחמה באותה לבנון.

עזמי בשארה: מטיפים מוסר ללבנון?

עזמי בשארה: לכל העולם מותר להתווכח על לבנון, חוץ מאשר לחלק הזה של הבית, שנכנס ללבנון כפושע.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר פרוש - איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט - גם הוא לא נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה רבה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החוק עצמו הוא חוק חשוב.

אריה אלדד: ראוי, להבנתי, שהכנסת תוכל לזמן פקידי ציבור ולחקור אותם.

אריה אלדד: אבל למה נעסוק במופשט?

אריה אלדד: כדאי לתת דוגמה מוחשית.

אריה אלדד: אני למשל רוצה לזמן את היועץ המשפטי לממשלה ולשמוע מפיו מדוע הוא הורה שאין צורך להעמיד לדין את ראש הממשלה.

אריה אלדד: ברור לי שאם שרת המשפטים תתנדב לבוא במקומו ולהסביר את זה, היא תגן על אדוניה.

אריה אלדד: אבל חזקה על פקיד ציבור כמו היועץ המשפטי לממשלה, שממנו נשמע תשובות נכוחות לעניין, דברים ברורים, למשל, כמו אלה שנאמרו מעל הדוכן הזה לפני זמן מה, ואני מצטט: "בנושא חשוב כל כך, הקשור באושיות החוק, ביסודות המשטר הדמוקרטי, בהבטחותיו לבוחר, ראש הממשלה לא ידע, לא שמע, לא הכיר, לא חש, אפילו לא חשד שבמערכת הבחירות שהוא עמד בראשה נעשו מעשים המחייבים היום חקירה פלילית.

אריה אלדד: נשאיר זאת למשטרה בחקירתה הפלילית, תהיה לה הרבה עבודה, הרבה מאוד.

אריה אלדד: לפנינו בעיה חמורה של אמינות, אמינות ראש הממשלה.

אריה אלדד: השאלה היא אם הוא ידע או לא ידע.

אריה אלדד: אם ידע וחשב שהפעולה תקינה ואינה נוגדת את החוק, מדוע הדבר נעשה בסתר?

אריה אלדד: מה יש כאן להסתיר?

אריה אלדד: מנהיגות אמינה לא מתחמקת, מנהיגות אמינה לוקחת אחריות.

אריה אלדד: ראש הממשלה חייב להחליט, הוא יודע או לא יודע.

אריה אלדד: אי-ידיעה היא אטימות מוחלטת לרחשי לב הציבור ואטימות למוסר וליושר הציבורי.

אריה אלדד: ואולי גם כאן, כמו בעניין העמותות, הוא יודע גם יודע ומסתיר זאת מחברי הקבינט, מהממשלה, מהכנסת ומאזרחי ישראל, מפני שהוא החליט החלטה אובססיבית לסגת.

אריה אלדד: אני רוצה לומר לכם, הציבור שונא, ובצדק, את הרמאויות העלובות האלה.

אריה אלדד: כמו שכשל אז בעניין העמותות, כושל הוא עכשיו.

אריה אלדד: אותו חוסר ניסיון וחוסר מקצועיות, ניהול חובבני ושלומיאלי.

אריה אלדד: ייתכן שבעוד זמן מה יספר לנו שלא ידע גם מה קורה בתחום החברתי, בפרטי המשא-ומתן המדיני ובתחום המשא-ומתן הביטחוני.

אריה אלדד: כאן מתמוטטות המערכות.

אריה אלדד: ריקבון אחז בהן.

אריה אלדד: חיים בשקר.

אריה אלדד: זה לא התחיל היום, זה נמשך שנים רבות, אבל עכשיו הדבר קיבל, בעזרת ראש הממשלה, תאוצה נוספת, והכרחי לעצור.

אריה אלדד: וזאת מעבר לחקירה, שאני מקווה שתיעשה עד תום וכולם ייבדקו" - מתוך נאומו של ראש הממשלה, סליחה, לא ראש הממשלה, מתוך נאומו של אריאל שרון בהצעת אי-אמון על עמותות ברק, 31 בינואר 2000.

אריה אלדד: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו - חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך, אם תהיה נוכחת, או חבר הכנסת מוחמד ברכה, אם יהיה נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא יהיו נוכחים שניהם, נעבור להצבעה.

): תשובה והצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סליחה, תשובה והצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, מאז ומעולם יושבי-ראש הוועדות מזמנים והזמינו נושאי משרה וממלאי תפקיד בשירות המדינה, אם זה מהרשות המקומית, אם זה ממועצה דתית, אם זה מחברה ממשלתית, ותמיד מסרו את המידע על פעילות החברה שבה הם חברים או שותפים.

נסים זאב: אני מבין שמכיוון שלפעמים מזמינים אדם מסוים בדרגה מסוימת ואז מגיע פקיד זוטר - וזה מה שקורה בוועדות הרבה פעמים - והוא לא מתמצא בכל הפרטים, והוא גם לא יכול לענות על השאלות, לכן יש איזו זילות בוועדה, ולכן ההצעה היא גם להטיל קנסות, וכל נושא התקנות לא יהיה בחוק-יסוד.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין בכלל למה צריך חוק-יסוד: הכנסת בכלל בקשר לנושאי משרה.

נסים זאב: אולי נוציא את זה בכלל מחוק-יסוד.

נסים זאב: למה יש הבדל בין התקנות לחוק עצמו?

נסים זאב: למה החוק כל כך חשוב, שהדבר יישאר בחוק-יסוד?

נסים זאב: עצם הזימון לא חייב להיות בחוק-יסוד.

נסים זאב: הפרטים, התקנות, הסעיפים - להוציא את זה מחוק-היסוד.

): כך זה היום.

): חוק-היסוד קובע את העיקרון, וחוק הכנסת ממלא אותו תוכן.

): את חוק-היסוד אישרנו בקריאה ראשונה, לכן אנחנו מבקשים לתת גושפנקה.

נסים זאב: זאת אומרת, עכשיו כל הנושא יהיה כתקנות?

): חוק הכנסת.

נסים זאב: חוק הכנסת אבל לא חוק-היסוד?

): חוק-היסוד הוא מקור הסמכות לחוק הכנסת לפרט באיזו דרך זה נעשה.

נסים זאב: בזמנו ועדת החוקה הזמינה את פרקליטת המדינה ואת היועץ המשפטי, ואז הגיע לוועדה פעמיים - - -

): פעמיים את היועץ המשפטי ופעם את הפרקליטה.

נסים זאב: ואז הגיע השר טומי לפיד, שהיה בזמנו שר המשפטים.

נסים זאב: לדעתי, לפעמים השאלות הן מקצועיות והתשובות הן פוליטיות.

נסים זאב: כאשר מגיע השר, הוא בא בעצם להגן על העמדה אולי הפוליטית, הוא הופך את זה כאילו לתשובות מקצועיות, ולכן אם הוועדה מחליטה לשמוע את היועץ המשפטי, בפרט כשיש סוגיה כל כך מהותית, כל כך יסודית, שהמחלוקת היא בין הפרקליטה לבין היועץ – פתאום מי שנותן את התשובה זה שר המשפטים, והוא אומר: אני לא פוליטי.

נסים זאב: אני לא זוכר שפעם טומי, שר המשפטים לשעבר, חשב שהוא איש פוליטי.

נסים זאב: תמיד הוא אמר שהוא משיב רק מקצועית.

נסים זאב: אבל מה לעשות, גם שר המשפטים הוא שר פוליטי, והוא תמיד נוקט עמדה כזאת או אחרת, אם זה פעם עם היועץ המשפטי ואם זה פעם עם פרקליטת המדינה.

נסים זאב: אבל העמדה היא בדרך כלל לא רק מקצועית - היא גם מדיניות, היא גם פוליטית, ולפעמים השאלות הן מקצועיות.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר אחד על הנושא של הדמוקרטיה, אם יש לי כמה שניות, או שסיימתי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיימת.

נסים זאב: סיימתי.

נסים זאב: אדוני, אני אגיד את זה אולי בדיון הבא.

נסים זאב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אין לנו דוברים נוספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובה והצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: יושב-ראש ועדת הכנסת ימסור שתי הודעות, ולאחר מכן יעלה בפנינו את הנושא הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים נשמע את ההודעות.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת קבעה את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעה לסדר-היום, כדלקמן: ועדת הכספים תדון – 1.

): בהצעת חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] (תיקון - מענק אשפוז ליולדת וליילוד פג), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת - פ/2653; 2.

): בהצעת חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (תיקון מס' 3), התשס"ה-2004 - מ/141.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון - נגישות לשירותי תחבורה ציבורית - קיצור מועדי הודעה לצורך קבלת שירות), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת מגלי והבה - פ/3077.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות לסדר-היום בנושא: האיומים וגילויי האלימות כלפי אישי ציבור, הצעות חברי הכנסת יעקב מרגי, שאול יהלום, ואסל טאהא, עבד-אלמאלכ דהאמשה ויורי שטרן.

): אדוני היושב-ראש, הודעה של ועדת הכנסת שטעונה אישורה של המליאה.

): ביום 2 באוגוסט 2004 קבעה ועדת הכנסת, כי ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון - עונשין), התשס"ג-2003, של חבר הכנסת אחמד טיבי וקבוצת חברי הכנסת - פ/665.

): חבר הכנסת אחמד טיבי ביקש מוועדת הכנסת להעביר את הצעת החוק מוועדת הכלכלה לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

): יושב-ראש ועדת הכלכלה נתן הסכמתו לכך.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך, התרבות והספורט, להמשך הכנתה לקריאה ראשונה.

): להודעה זו אבקש את אישורה של הכנסת.

): אני אצביע מפה, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נוסיף אותך להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה על ההודעה האחרונה, שטעונה אישור הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד הצעת ועדת הכנסת – 10 נגד – אין נמנעים - אין הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון - עונשין), התשס"ג-2003, מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך, התרבות והספורט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 11 תומכים, בתוספת קולו של יושב-ראש הוועדה, שהצביע מהדוכן, ללא מתנגדים וללא נמנעים, ההודעה אושרה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/72).

): ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור לנושא הבא: הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון) (תשלום בשל מסירת ספרים לכנסת), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יואיל אדוני להציג את הצעת החוק.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק שאנחנו מציעים היום לכנסת לקריאה ראשונה מטעם ועדת הכנסת עניינה מסירת ספרים לספריית הכנסת.

): חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים), התשס"א-2000, מסדיר את מסירתם של ספרים לבית-הספרים הלאומי והאוניברסיטאי שבאוניברסיטה העברית, לספריית הכנסת ולגנזך המדינה.

): סעיף 2(ג) לחוק קובע את חובת המסירה לכנסת, ללא תשלום, של כל ספר הנחוץ לעבודתה של הכנסת, וכן כל עיתון.

): על מנת להקל את מצוקתם של המוציאים לאור של ספרים ועיתונים שחלה עליהם חובת מסירה לכנסת בלא תשלום כאמור, אנחנו מציעים לקבוע כי הכנסת תשלם 25% מהמחיר הקטלוגי של הספר או של העיתון שנשלחו לכנסת.

): עוד מוצע, כי הכנסת היא זו שתישא בעלות המשלוח אל הכנסת.

): דומני שהמצב שבו מחוקק קובע חוקים לתועלתו הוא ובכך פוגע בזכויות הקניין של האיש שעליו הוא מטיל את החוק, הוא מצב שוועדת הכנסת לא ידעה לחיות אתו בשלום.

): אני חושב שאם אנחנו מקבלים את כל הספרים שאנחנו רוצים, אנחנו יכולים לשלם לפחות את מחיר העלות.

): מחיר העלות, לפי תחשיבים שערכתי יחד עם המומחים, מסתכם בערך ב-25% מהמחיר הקטלוגי המצוין על הספר או על העיתון.

): ככנסת, שמחוקקת את החוק, אנחנו לא יכולים לשלוח את ידינו לכיסם של המוציאים לאור; אלה מספרים לא מבוטלים.

): ואם אנחנו באמת רוצים כל כך את כל הספרים האלה, נתכבד ונשלם לפחות את מחירי העלות ומחירי המשלוח.

): לצורך קביעת הכללים בנושא, מוצע כי החוק ייכנס לתוקף בתוך חודשיים מיום פרסומו ברשומות, וכי הוא יחול על כל ספר ועיתון שנשלח לכנסת החל ביום תחולת החוק.

): חשוב לציין, כי בישיבות ועדת הכנסת השתתפו נציגי המו"לים, שתמכו בתיקון ואף חשבו שיש להחמיר ולחייב את הכנסת במלוא התשלום עבור הספרים שהיא מקבלת.

): ועדת הכנסת סברה, כי אין לבטל את הסעיף המחייב מסירת ספרים לכנסת, אך גם לא יהיה צודק להטיל את מלוא החבות הכספית על המוציאים לאור.

): העלות התקציבית המוערכת של הצעת החוק היא עד כ-2 מיליוני שקלים בשנה, ואף הוצגו בפנינו הערכות נמוכות הרבה יותר, כמעט בשליש.

): אני רואה את שפת הגוף של המזכיר, שהוא דומני האיש היותר בקיא בעניין הזה, המזכיר דוד לב, הוא זה שאמר שזה לא יעלה יותר מ-750,000 שקל בשנה.

): אני סבור שבסכום כזה, כאשר תקציב הכנסת מתקרב ל-350 מיליון שקל בשנה, לא צריכים מתנות חינם.

): נראה שזה לא יפה, מתנות חינם, שאנחנו בעצמנו, במעשה חקיקה, לוקחים לעצמנו ומקפחים בכך את פרנסתם של האחרים.

): עלות זו של בין 750,000 שקל בשנה, כמו שאמר המזכיר, לבין 2 מיליוני שקלים, שזאת העלות הכי גבוהה שנצפתה והיא באמת רחוקה מהמציאות, היא בהחלט סבירה ואולי אפילו מחויבת אם הכנסת באמת מעוניינת שתהיה לה ספרייה עדכנית, מעודכנת ושלמה.

): אני מבקש לאשר את הצעת החוק היום בקריאה ראשונה ולהחזיר אותה לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה השנייה ולקריאה שלישית.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רוני בר-און, יושב-ראש ועדת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור לדיון בהצעת החוק שהוצגה זה עתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - כנ"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חמי דורון - גם הוא אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו יוכלו להשתתף בדיון חברי הכנסת ברכה, מח'ול, קרא, והבה, אורון, בשארה ואחרים, אם יהיו נוכחים באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי יושב-ראש ועדת הכנסת, שוב אנחנו דנים בחוק ראוי פרי עמלך והוועדה שאתה עומד בראשה.

יעקב מרגי: אני יכול לומר לך, ש-80% - וזאת הערכה גסה - מאלה ששולחים חומר כתוב, או ירחונים, ספרונים, לא יודעים בכלל שזה מגיע לספרייה של הכנסת.

יעקב מרגי: בעברי כיושב-ראש המועצה, היינו מוציאים ירחון מכובד, האוניברסיטה העברית היתה דורשת אותו מאתנו, אפילו היתה מדגישה בכמה עותקים.

יעקב מרגי: והיינו שולחים, לנו זה החמיא.

יעקב מרגי: היום אני שומע ממך חידוש.

יעקב מרגי: ראשית, זה חידוש, וטוב שהציבור והמו"לים ידעו, שעותק אחד מגיע לספריית הכנסת.

יעקב מרגי: יתירה מזאת, אם הכנסת רוצה אותו, שתשלם על כך.

יעקב מרגי: אני חושב שהאחוז שנקבע הוא אחוז סביר, 25% מעלות ההוצאה.

אהוד רצאבי: למה לא מהמחיר המלא, המחיר הקטלוגי?

יעקב מרגי: מלא זה מחיר קטלוגי, אני אומר מחיר עלות.

יעקב מרגי: בעיקרון אתה צודק, אבל בוא נאמר שיש כאן ערך מוסף, והספרייה של הכנסת באה להועיל, ממנה יוצא כל המידע לטובת הציבור.

יעקב מרגי: אני חושב שיושב-ראש ועדת הכנסת עשה מעשה הגון כשאמר, לפחות 25% מעלות ההוצאה, פלוס הוצאות המשלוח.

יעקב מרגי: אני חושב שזה תיקון הגון.

יעקב מרגי: הביטויים והדוגמאות שנתן יושב-ראש הוועדה, זה לשלוח ידיים לכיסם של המו"לים, למי שעמל על כך.

יעקב מרגי: אני חושב שזה ראוי וטוב שזה נעשה.

יעקב מרגי: אני חושב שחלק גדול מחברי הכנסת לא יודעים שיש פה ספרייה גדולה ואיכותית, שמכילה ים של חומר.

יעקב מרגי: זאת ההזדמנות להזמין את כולם לשם.

יעקב מרגי: תבורך על הצעת החוק הראויה, וכמובן אתמוך בה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עסאם מח'ול – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איוב קרא - אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מגלי והבה - אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון מעוניין לומר לנו מה כבודו חושב על הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון).

חיים אורון: שמישהו אחר יעלה לפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה - איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי יושב-ראש ועדת הכנסת, חברי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את דבריך בהנמקת הצעת החוק, נדמה לי שהם דברים נכונים וטובים, אבל הם רק פן אחד של העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה לי הכבוד להשתתף בהזדמנויות קודמות בדיון בעניין הזה בוועדת הכנסת - הייתי חבר הוועדה כל השנים, פרט לתקופה האחרונה, מי ייתן ואוכל לחזור ולהיות בין התורמים לדיוני הוועדה הזאת - אני חושב, אדוני, שיש כאן עניין של מסורת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בראשית הימים, כאשר המדינה היתה בראשית ימיה, גם עם מגבלות כלכליות, בעלי הספרים, העורכים וכל האנשים שתרמו מפרי עטם, מזמנם ומיכולתם הספרותית שמחו לתרום לכנסת ולמדינה מהספרים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי לא מדובר באחוז גבוה או במעמסה כבדה שלא יכולים לעמוד בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ספר או מהדורה שיוצאת בכמה אלפי עותקים, אם עותק אחד הולך לכנסת, או אפילו כמה עותקים, זה אפילו לא אלפית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי זה אלפית, אחד לאלף, אבל לא אחוז אחד מהיבול המבורך הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שבשעתו אף אחד לא הסתכל על כך בעין צרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלא מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני כמה שנים, שלוש-ארבע שנים, בקדנציה הקודמת, היה מי שחשב שלא צריך לתת לכנסת ספרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואז נדון העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העיקרון נשמר, שיש לספק עותק מכל הספרים שיוצאים לאור במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזה עיקרון נכון, טוב ויפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להבין את דבריך, שלכנסת עכשיו יש תקציב כל כך גדול, זה יהיה אולי שליש האחוז מתקציבה אם תתרום לספרים ולהוצאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לאזן בין האינטרס של בעלי הספרים, להיות קצת מורווחים, ובין האינטרס של הבית הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא אינטרס אישי שלך או עניין צר, אני לא רואה את זה בעין הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בין שני האינטרסים האלה יצאה כנראה ההצעה המאוזנת הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני שלם אתה כל כך, אבל היא סבירה ואפשר לחיות אתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה לחבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא אתנו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - אינו במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט - לא כאן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת אילן שלגי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "עשות ספרים הרבה אין קץ".

נסים זאב: ברוך השם, הרבה מחברים חדשים לבקרים והרבה היו רוצים שהספרים שלהם דווקא יהיו בספריית הכנסת, כדי שחברי הכנסת יעיינו בהם.

נסים זאב: זה יהיה להם לכבוד שסוף-סוף חברי הכנסת משתמשים בספרים, אולי לוקחים מאמרים.

נסים זאב: זה דבר מכובד.

נסים זאב: אני חושב שיש הרבה ספרים שלא נפתחים, אפילו לא נמכרים בשוק.

נסים זאב: לגבי ההערכה שלך, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, כאילו ישבת עם מומחים גדולים והגעת למסקנה ש-25% זו העלות של הוצאת הספר - יש לי קצת ניסיון בהדפסת ספרים, גם אני הדפסתי ספרים, וזה תלוי בכמות הספרים שאתה מוציא.

נסים זאב: אם אתה מוציא 1,000 ספרים להוצאה אחת, העלות הרבה יותר גבוהה, כי מחיר ההדפסה גבוה.

נסים זאב: ככל שאתה מגדיל את מספר הספרים, עלות הספר הולכת וקטנה.

נסים זאב: לכן אני חושב שלומר 25% בדיוק היא העלות - - -

יוסף (טומי) לפיד: אם אתה מדפיס יותר ספרים, עלות הספר עולה.

יוסף (טומי) לפיד: אם אתה מוכר יותר ספרים, אז עלות הספר קטנה.

נסים זאב: בכל מקרה, ברור שאם אני מוכר הרווחים גדלים.

נסים זאב: אין לי בכך ספק.

נסים זאב: עכשיו אנחנו מדברים על המוציא לאור.

נסים זאב: חבר הכנסת בר-און אמר, שבאופן אוטומטי ההוצאה של הספר היא 25% מהעלות, אבל אני יכול לומר לך, שזה יכול להשתנות מקצה לקצה.

נסים זאב: זה שעד היום הכנסת הרשתה לעצמה לקחת ספרים או לדרוש ספרים על-פי חוק, מפני שהספר כל כך נחוץ לה והמוציא לאור חייב לשלוח לה את הספר, זה דבר מוזר ומגוחך.

נסים זאב: אני שמח שהדבר הזה מתוקן בחוק.

נסים זאב: אני חושב, אדוני היושב בראש, שכל החוק הזה מיותר, ועוד להביאו למליאת הכנסת.

נסים זאב: מן הראוי שנושאים כאלה יידונו בוועדת הכנסת.

נסים זאב: אני חושב שצריך לעשות את זה בתקנות.

נסים זאב: לא כל דבר צריך להיות בחוק, מה גם שבכל פעם יש דיון מחדש והמליאה דנה אם זה 25% וכמה ההוצאה.

נסים זאב: אני מאוד מודאג מזה שזה 750,000 ולא 2 מיליונים, שלפחות זה לא יהיה על חשבון אותם שומרי ראש שיש לאנשים חשובים מהבית הזה.

נסים זאב: אני לא רוצה שזה יהיה על חשבון ביטחונם האישי של אותם חברי כנסת שצריכים את זה.

): בסוף הספרים ישתלטו עלינו.

יולי יואל אדלשטיין: לא, בסוף השומרים המפוטרים יקראו את הספרים שיתקבלו בספריית הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי, ואחריו - חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון) (תשלום בשל מסירת ספרים לכנסת), הוא חוק טוב וראוי.

אילן שלגי: אני בהחלט אתמוך בו.

אילן שלגי: אני סבור שאנחנו קצת מטילים על המו"לים יותר מדי טורח.

אילן שלגי: הם צריכים לשלוח מכל ספר, מכל חוברת, מכל עיתון, גם לבית-הספרים הלאומי האוניברסיטאי, לספריית הכנסת ולגנזך המדינה.

אילן שלגי: היה ראוי שהמו"ל יצטרך לשלוח את שלושת העותקים לכתובת אחת, ואותה כתובת תהיה זו שתפצל אותם למוסדות הנכבדים האלה, לרבות ספריית הכנסת.

אילן שלגי: היות שהחוק הזה עוסק רק בחובת המסירה לכנסת, מקובל עלי שהתשלום יהיה רק 25% מהעלות ודמי המשלוח במלואם, אבל אני סבור גם שראוי לאפשר למו"ל לומר שהוא מוותר - - -

): 25% - - - מהמחיר הקטלוגי - - -

אילן שלגי: וגם את מחיר המשלוח.

אילן שלגי: אני מציע שנאפשר למו"ל לוותר על התשלום הזה, משום שאם מדובר במו"ל שמוציא ספרים רבים וצריך לשלוח אותם, הסכומים מצטברים.

אילן שלגי: קודם עלה כאן חבר הכנסת מרגי ותיאר איך הוא היה צריך לשלוח את הירחון או הרבעון שהוא הוציא, ואנשים אפילו הרגישו כבוד שהם מתבקשים לשלוח לכנסת את היצירה שלהם.

אילן שלגי: אבל עצם הקביעה בחוק שהוא ישלם 25% - לפעמים 25% זה 10 או 15 שקלים.

אילן שלגי: אז הכנסת תוציא לאותו מו"ל שיק, החשבות פה תרשום ותדפיס את השיק ושני בעלי זכות חתימה יחתמו.

אילן שלגי: אז ישלחו את זה למו"ל, וגם הוא מנהל ספרים, אז יהיה מי שירשום את השיק, ויוציא קבלה ויוציא חשבונית.

אילן שלגי: כל הטורח והביורוקרטיה מסבירים, שאין הצר שווה - אין הנזק שווה בצער המלך, אלא אם כן המו"ל מעוניין בתשלום.

אילן שלגי: אני מציע שנאפשר לו לוותר על הזכות הזאת או הכבוד הזה לקבל מאתנו את התשלום.

אילן שלגי: היות שאני עומד כאן ונותרה לי עוד כדקה, אני מבקש לספר שהיום בוועדת החוץ והביטחון היתה שערורייה רבתי בעצם זה שבא שר הביטחון של מדינת ישראל ומבקש מהכנסת לאשר את שירותם של מורים, תלמידי ישיבות וכוללים, בבתי-ספר של החינוך העצמאי ו"מעיין החינוך התורני", ללא מדים, בתשלום של כ-4,200 שקלים לחודש, כי הם בעלי משפחות, כדי לחנך את הילדים לא לשרת בצה"ל.

אילן שלגי: זה מה שמדינת ישראל הציונית עושה - לוקחת את הכספים של משלמי המסים הציונים כדי לשלם למי שאינו משרת בצבא, כדי שפיקטיבית יתחייל בלא מדים ויחנך את הילדים לא לשרת בצבא.

נסים זאב: מחנכים אותם לא לבוא עם סכינים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, בבקשה.

שמואל הלפרט: 40% מהציבור שלכם משתמט ולא משרת בצבא.

שמואל הלפרט: אתה מדבר על שירות בצבא?

שמואל הלפרט: 40% מהציבור שלכם לא משרת בצבא.

שמואל הלפרט: תקרא את הסקרים.

שמואל הלפרט: אתם לא מתביישים?

רוני בריזון: אדון הלפרט, אתה אולי רוצה לספור מחדש?

רוני בריזון: 40% מהציבור שלנו לא משרתים בצבא?

מל פולישוק-בלוך: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהצעת החוק הזאת נכונה, אבל היא לא מספקת.

מל פולישוק-בלוך: הכנסת צריכה לשלם עבור ספרים ועיתונים שהיא מקבלת כמו כל ספרייה אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רואה סיבה למה צריך להפלות אותה לטובה.

מל פולישוק-בלוך: דווקא מקום שמתוקצב לא רע, די מדושן בתקציבים, יכול להואיל ולשלם מחיר מלא.

מל פולישוק-בלוך: זו ההזדמנות גם להזכיר לכם, שלספריות הציבוריות במדינת ישראל, גם אלה שבאוניברסיטאות, אין תקציבים, והם צריכים לשלם מחיר מלא.

מל פולישוק-בלוך: אולי צריך לעשות קצת שינוי ולא לדאוג כל הזמן רק לבית הזה שיהיה מרופד, וכל המדינה הזאת לא יכולה לממן דברים כל כך חיוניים כמו ספרים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להציע הצעה נוספת; ההצעה המקורית אינה שלי.

מל פולישוק-בלוך: בוועדת החינוך ובוועדה לביקורת המדינה עסקנו הרבה בעתידה של הספרייה הלאומית.

מל פולישוק-בלוך: מי שביקר בספרייה הלאומית, ואני מציעה לכל מי שלא ביקר לעשות זאת - העושר הרוחני הבלתי רגיל שיש לנו כאן, מעבר לכביש, בספרייה הלאומית, פשוט בלתי רגיל, אבל מצד אחר, הרימות אוכלות את העושר הזה.

מל פולישוק-בלוך: העליבות שבה מצוי החומר מול העושר שיש לנו שם מבחינת הספרים - אם זה הרמב"ם; חבר הכנסת אלדד הציע הצעת חוק בנושא הזה וביקר יחד אתי בבית-הספרים הלאומי - מצד אחד זה אדיר ומצד אחר זה מבייש.

מל פולישוק-בלוך: ההצעה שהוצעה לי היא לאחד את שתי הספריות.

מל פולישוק-בלוך: אין שום סיבה שמשני צדי הכביש יהיו שתי ספריות שאנחנו צריכים לממן.

מל פולישוק-בלוך: כל מי שביקר בספריית הקונגרס האמריקני יודע איזה מקום אדיר זה, שבאים אליו מכל העולם גם ללמוד וגם לחזות.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהגיע הזמן שיהיה לנו בית-ספרים לאומי ראוי, שיהיה מאוחד עם הספרייה של הכנסת, ונמצא את השם המתאים.

מל פולישוק-בלוך: המקום – לנו, בכנסת, אין מקום לבנות משהו אדיר, אבל פה, מעבר לכביש, יש מקום; יש תקציב; יש קרן שמוכנה לממן.

מל פולישוק-בלוך: הכול מסודר, רק צריך רצון טוב של כל הגורמים הרלוונטיים, ואפשר שיהיה לנו בית-ספרים אמיתי, ראוי, שגם יכול לשלם בעבור העיתונים שהוא קונה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איוב קרא הוא אחרון הדוברים בדיון הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו, אם ירצה, יגיב יושב-ראש ועדת הכנסת ומציע החוק, חבר הכנסת רוני בר-און.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרף לתומכים בהצעת החוק שלך, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און.

איוב קרא: היום היתה לי במקרה פגישה עם שר הביטחון, מר שאול מופז, בהקשר של החיילים הלא-יהודים והמסגרות האורגניות.

איוב קרא: צריך לסיים את הנושא הזה של להחזיק אותם במסגרות אורגניות, והצעתי גם לאפשר להם לימודים אקדמיים, כי מה שקורה בפועל זה שחיילים מתגייסים לשלוש שנים; הם חוזרים הביתה, ומי שלא התגייס סיים בינתיים את הלימודים לתואר אקדמי, וכשמתחרים על עבודה ממשלתית, האבסורד הוא שחייל משוחרר אינו מקבל עדיפות, אלא להיפך: מי שלא התגייס הופך להיות בעדיפות על פני אותו חייל משוחרר.

איוב קרא: צר לי שאלה הם פני הדברים, ואני חושב שצריך לקדם כל דבר שקשור לספר, ללימודים, לאינטלקטואליות, כל דבר שיכול לקדם את ההשכלה בישראל.

איוב קרא: אני חושב שהחוק הזה הוא חלק מזה.

איוב קרא: במלה אחת, מאחר שעל הפגישה הזאת עם מופז יצאו כל מיני דברים ושמועות, אני רוצה להבהיר: בזמן השיחה עם שר הביטחון, ומאחר שאני בעד שלום לא פחות מאנשי מרצ ומהשמאל בכלל, אמרתי שאם יהיה הסכם שלום כולל באזור, אני אהיה הראשון שיתמוך בו.

איוב קרא: אין לי הקצנה או פנאטיות נגד גורם כלשהו.

איוב קרא: אני, בראייה שלי, התנתקות חד-צדדית היא ניצחון לטרור.

איוב קרא: אני חושב שאי-הגעה להסכם דו-צדדי היא אסון ודבר נורא, כי אין בה שום תועלת לשום צד פה בישראל.

איוב קרא: לכן, אם תבוא הצעה אחרת, או יוצע כיוון אחר, אני יכול לשקול את צעדי, אבל לצאת מעזה – אני מברך, אבל מה קשור גוש-קטיף לעיר עזה?

איוב קרא: אפשר לצאת מהעיר עזה ולנהל משא-ומתן על הסדרי הקבע, על משא-ומתן לשלום שיהיה דו-צדדי, ושאלו אותי אם אני מוכן לשמוע שזאת התוכנית שתהיה בבוא העת עם הפלסטינים, עם אבו-מאזן.

איוב קרא: אמרתי: אין לי שום בעיה לשמוע כל אדם שמציע לי ללכת למהלך של שלום אמיתי.

איוב קרא: כן, אשמח להשתתף בכל מהלך שיביא את השלום המיוחל.

איוב קרא: אני חושב שזו משאלת הלב של כולנו, אבל התנתקות חד-צדדית היא פועל יוצא של משאל העם שמרכז הליכוד החליט עליו ביום חמישי.

איוב קרא: כך צריך לכבד את החלטת החברים, כמו במשאל מתפקדי הליכוד סביב הנושאים האלה.

איוב קרא: אם הנושא המדיני יכול ללכת יחד – נשמח.

איוב קרא: אבל בזה צריכה להיות הדדיות, בין החלטת משאל מתפקדי הליכוד וההחלטה שהיתה שם לבין החלטת המרכז, לבין הרצון לשמור על הממשלה.

איוב קרא: אם מישהו חושב שאפשר רק חד-צדדיות, הוא לא ימצא אותה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, תודה לך.

): באמת בשני משפטים: שמענו פה כמה הערות, גם של חבר הכנסת דהאמשה, גם של חבר הכנסת שלגי וגם של חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

): כל ההערות טובות ונכונות.

): איך אני יודע?

): אני יודע, מכיוון שהן עלו גם בדיון בוועדת הכנסת, בין שהעלו אותן הגורמים המקצועיים ובין שהעלו אותן חברי ועדת הכנסת.

): עניין איחוד בית-הספרים הלאומי עם ספריית הכנסת עלה.

): זה יכול להיות עניין של תהליך לטווח יותר ממושך.

): הטיפול ברימה, הטיפול בכפילות, הטיפול בזה שאי-אפשר להרכיב מועצה או רשות ציבורית של בית-הספרים הלאומי בגלל בעיות של אגו ובגלל בעיות תקציב כבר הרבה שנים; גם הנושא של ההוצאות הרישומיות – כל הדברים האלה עלו.

): בכולם יהיה אפשר יהיה לשוב ולדון באופן פרטני.

): אם תעמדו על כך, תוזמנו לישיבות שבין הקריאה השנייה לקריאה השלישית.

): על כל הדברים האלה יש תשובות.

): בשלב זה אני מבקש לאשר את החוק בקריאה ראשונה.

): תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שהוא הודיע, מי שיהיה מוכן להשתתף בדיונים, להכניס שינויים או הסתייגויות לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית, מוזמן לעשות זאת בוועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נעבור להצבעה: הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון) (תשלום בשל מסירת ספרים לכנסת), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: מוזמנים להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון) (תשלום בשל מסירת ספרים לכנסת), התשס"ה-2005, לוועדת הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 13, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי החוק אושר בקריאה ראשונה ויעבור להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית במסגרת ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: סיום הש"ס במחזור האחד-עשר של לימוד הדף היומי

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הצעה רגילה לסדר-היום של חבר הכנסת שמואל הלפרט: סיום הש"ס במחזור ה-11 של לימוד הדף היומי; הצעה מס' 6283.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב סגן שרת החינוך והתרבות.

יולי יואל אדלשטיין: עד עשר דקות לרשות אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים אלה חוגגים מיליוני יהודים בארץ ובתפוצות את סיום הש"ס, המתקיים פעם בשבע שנים וחצי, במסגרת לימוד הדף היומי - המחזור ה-11, בהתאם לתקנה הגדולה של הכנסייה הראשונה של אגודת ישראל בשנת תרפ"ג, אשר הציע הגאון האדיר רבי מאיר שפירא זצ"ל מלובלין.

שמואל הלפרט: ביום שלישי שעבר נערך סיום הש"ס באולם יד-אליהו בתל-אביב, בראשות גדולי התורה ובהשתתפות רבבות מכל חוגי הציבור ועדותיו.

שמואל הלפרט: באותו יום נערך סיום הש"ס גם באמריקה.

שמואל הלפרט: 65,000 איש נכחו באולם "מדיסון סקוור גארדן", באיצטדיון "קונטיננטל" ובאולם נוסף, ועוד כ-50,000 איש עקבו אחר המעמד ב-50 נקודות ברחבי יבשת אמריקה, מקנדה ועד ברזיל, כשהם נוטלים חלק במעמד בו זמנית.

שמואל הלפרט: ביום רביעי שעבר זכיתי להשתתף בסיום הש"ס שנערך בעיר לובלין בפולין, בבניין הישיבה הגדולה שהקים בזמנו רבי מאיר שפירא זצ"ל ושבה חגג את סיום הש"ס הראשון בלימוד הדף היומי.

שמואל הלפרט: במוצאי שבת נערך סיום הש"ס בקריית-ויז'ניץ בבני-ברק, בהשתתפות קהל אלפים ובראשם כבוד קדושת מרן האדמו"ר מוויז'ניץ שליט"א, נשיא מועצת גדולי התורה.

שמואל הלפרט: מחר בערב, בעזרת השם, יתקיים סיום הש"ס בהשתתפות אלפים ובראשות גדולי התורה ב"בנייני האומה" בירושלים.

שמואל הלפרט: הזכרתי רק חלק מהמעמדים הגדולים של סיומי הש"ס, אולם סיומי ש"ס נוספים נערכים ברוב פאר והדר באלפי בתי-כנסת ובתי-מדרש, בשיעורי הדף היומי המתקיימים מדי יום ביומו בשעת בוקר מוקדמת, בצהריים ובכל שעות היום והלילה.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, לימוד התורה הוא יסוד קיומו של העם היהודי באלפי שנות גלותו.

שמואל הלפרט: רק בזכות לימוד תורה החזיק עם ישראל מעמד במצבים הקשים ביותר, כדברי דוד המלך עליו השלום: לולי תורתך שעשועי, אז אבדתי בעוניי.

שמואל הלפרט: מנחם גול, ניצול גטו לודז', כותב ביומנו: "למדנו דף היומי בגטו לודז' גם בזמנים בהם רעבנו למוות, אבל דף הגמרא אותו למדנו בהיחבא כל הלילה, היה עצם חיותנו הגופנית והנפשית".

שמואל הלפרט: ניצול אחר, מגטו וילנה, מתאר בריאיון: "בקלויז בגטו וילנה התכנסה הקבוצה ללימוד הדף היומי.

שמואל הלפרט: לפתע פרצה למקום קבוצה של חמישה אנשי מיליציה והחלו להכות את המשתתפים באלות גומי.

שמואל הלפרט: חלק מהיהודים נמלטו על נפשם, אולם קבוצה מחסידי סלונים וכמה יהודים נוספים התעקשו להישאר במקום ולהמשיך ללמוד את הדף היומי.

שמואל הלפרט: דם נשפך.

שמואל הלפרט: בגדים נקרעו.

שמואל הלפרט: אנשים פונו מהמקום בכוח.

שמואל הלפרט: כל משתתפי השיעור נרצחו במחנות.

שמואל הלפרט: אולם מסירות נפשם ללימוד הדף היומי נשארה כמקור של עידוד עבורנו, השרידים".

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קיומו של עם ישראל בארץ-ישראל מותנה בלימוד התורה ובקיומה.

שמואל הלפרט: ירמיהו הנביא שואל בפרק ט': מי החכם ויבן זאת, על מה אבדה הארץ - מדוע חרבה הארץ - ויאמר ה', על עוזבם את תורתי.

שמואל הלפרט: אומרת הגמרא במסכת נדרים: דבר זה מדוע חרבה הארץ נשאל לחכמים ולא פירשוה, ולא ידעו לפרש אותה; נשאל לנביאים ולא פירשוה, לא ידעו הסיבה; עד שפירשה הקדוש-ברוך-הוא בעצמו, שנאמר: ויאמר ה' על עוזבם את תורתי.

שמואל הלפרט: עזיבת התורה גרמה לאובדן הארץ.

שמואל הלפרט: חכמים ונביאים לא הבינו את הסיבה על מה אבדה הארץ.

שמואל הלפרט: הקדוש-ברוך-הוא גילה את הסיבה - על עוזבם את תורתי.

שמואל הלפרט: לימוד התורה מחזק את קיומנו בארץ-ישראל.

שמואל הלפרט: חשוב שידעו אלו שמקצצים ללא הרף בתקציבי הישיבות ומוסדות התורה, שקיצוץ בישיבות מסכן את קיומנו בארץ-ישראל.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, הדף היומי מאחד את כלל ישראל בכל רחבי העולם, באחדות מופלאה, כאשר מאות אלפי יהודים לומדים בו-זמנית באותו יום אותו דף גמרא.

שמואל הלפרט: בהזדמנות מיוחדת זו ברצוני לצטט את קריאת מועצת גדולי התורה שפורסמה בזמנו לרגל סיום הש"ס, המדברת בעד עצמה ומתאימה גם לימים אלו.

שמואל הלפרט: ואני מצטט: "לעת הזו, כאשר עם ישראל עומד ומייחל לרחמי שמים מרובים מול אויבים ואורבים מכל עבר, המבקשים חלילה להרע לו, כאשר רבים מצפים לישועה פרטית בצרות וצוקות, אין לנו שיור, רק התורה הזאת.

שמואל הלפרט: הננו פונים בזאת בקריאת קודש לעם קדוש - הגבירו חיילים לתורה, קבעו עתים לתורה, בואו והצטרפו להמוני יהודים בכל מקומות מושבותיהם הלומדים את הדף היומי".

שמואל הלפרט: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שמואל הלפרט.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב, כאמור, סגן שרת החינוך והתרבות, חבר הכנסת הרב מיכאל מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, יישר כוחו של חבר הכנסת הרב הלפרט שהעלה את הנושא פה כהצעה לסדר-היום.

מיכאל מלכיאור: אני שמח גם להשיב.

מיכאל מלכיאור: אף-על-פי שאני בהחלט חותם בשמחה על כל מלה שהרב הלפרט אמר, אני רוצה אולי להוסיף.

מיכאל מלכיאור: הרי הרעיון הזה שהמציא הרב מאיר שפירא לפני למעלה מ-80 שנה, הרעיון הזה הוא רעיון פשוט גאוני, מדהים, כי יש עניין של לומדי תורה, אנשים שתורתם אומנותם והם לומדים תורה כל הזמן.

מיכאל מלכיאור: אבל בשביל שאר עמך ישראל, העיסוק שהוא עיסוק בתורה, יום-יום, שאתה לוקח שעה, שעה וחצי מהיום, ואתה לומד את הדף ולומד את הראשונים, אם יש לנו זמן גם את האחרונים לדף, לפחות רש"י ותוספות על הדף, הדבר הזה פשוט משנה את החיים של האדם, נותן לאדם קביעות.

מיכאל מלכיאור: כתוב: כל השונה הלכות בכל יום מובטח לו שהוא בן עולם הבא.

מיכאל מלכיאור: אתה נותן לך בתוך העולם הזה כבר את החלק לעולם הבא לעומק.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד, שאני חושב שזה היה ראוי שהדבר הזה ילך ויתפוס באמת את כל עם ישראל, שוב אני אומר, בלי הפרדה של חרדי ודתי וחילוני, שהיינו יכולים לקבוע את הקביעות.

מיכאל מלכיאור: אני יודע, אני לא יכול לצפות מכל יהודי ללמוד דף, אבל כל יהודי יכול לקבוע שעת לימוד כל יום.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה היה דבר נהדר אם היינו יכולים מעל בימת הכנסת, ודאי וודאי שטוב לעשות את זה בש"ס ובפרשנות של ש"ס, אבל אני אומר, גם אם היינו יכולים לקבוע פה איזו מטרה, שכל יהודי יעסוק שעה ביום, לא יותר - אני חושב שהעם שלנו היה נראה לגמרי אחרת.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה גם להגיד, אני חשתי גם בתיאורים שקראתי על מה שהיה בשבוע שעבר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד את זה מעומק הלב.

מיכאל מלכיאור: יש פה מין גורל של העם היהודי.

מיכאל מלכיאור: צריכים להבין דבר פשוט מדהים שקרה.

מיכאל מלכיאור: הרי בעוונותינו הרבים, האסון האדיר, הפשע הגדול של האנושות, השואה, פגע בשליש מעמנו, לקח מאתנו שליש מעמנו, אבל בתוך הציבור של לומדי תורה, ודאי וודאי פגע הרבה יותר מבכל ציבור אחר.

מיכאל מלכיאור: ואחרי השואה היו מעט מאוד אנשים; אני לא יודע אם למישהו יש סטטיסטיקות, אבל כמה אנשים עוד נשארו שידעו בכלל ללמוד דף, ללמוד דף גמרא?

מיכאל מלכיאור: ועכשיו חזרו באותה ישיבת "חכמי לובלין", שהרב הלפרט היה שם השבוע, כמייצג, אני מניח, את כולנו שם, ומה היה שם במקום הזה?

מיכאל מלכיאור: המקום הזה היה מבצר של נאצים בתקופת השואה.

מיכאל מלכיאור: הם לקחו את כל הבניין למטרות הנבזיות שלהם.

מיכאל מלכיאור: ולאותו מקום שוב חזרו יהודים, והם עשו את זה גם ברחבי העולם.

מיכאל מלכיאור: אבל, יש מין אמת היסטורית בזה שחזרו יהודים בעשרות אלפים, וחזרו ללמוד את דף הגמרא, ולומדים מכל שכבות העם.

מיכאל מלכיאור: אני ראיתי שלומדים דף גמרא בין אנשי עסקים בניו-יורק, ולומדים בנתב"ג סבלים, יש שיעור יומי של דף יומי, ואנשי עסקים ועורכי-דין ופועלים במפעלים, ויש, לפי מה שידוע לי, גם במשרדי הממשלה.

מיכאל מלכיאור: זה פשוט דבר אדיר.

מיכאל מלכיאור: מי יכול שלא להתרגש מהעוצמה הזאת של לימוד התורה, של מסירות התורה, שלא כופה שום דבר על אף אחד, לא עולה לאף אחד, פשוט תורה לשמה, בשביל ללמוד, בשביל להיות עסוקים בתורה ובלימוד התורה ודברי החכמים.

מיכאל מלכיאור: חוויית הלימוד, דבר שאנחנו זקוקים לו בכל עם ישראל.

מיכאל מלכיאור: ואני באמת רוצה לסיים בכך, אני קורא מעל במת הכנסת אולי לקיים דיון פתוח במליאה בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שזה לוקח זמן עד שמגיעים לדיונים במליאה, לא נורא, בינתיים כבר יגמרו עוד כמה מסכתות, יהיו עוד כמה זכויות.

מיכאל מלכיאור: יהיה לנו דיון של כולנו, כל אחד מההיבט שלו, מהזווית שלו, יוכל להשתתף בדיון במליאה.

מיכאל מלכיאור: ולכן, לעומת מה שנהוג, אני חושב שראוי וטוב דווקא את הנושא הזה להעביר לדיון רחב במליאת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לסגן שרת החינוך והתרבות, חבר הכנסת מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מבקש מליאה, סגן השר מסכים למליאה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה אחרת לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את אלה שלומדים דף גמרא ביום, אני חושבת שזה דבר ראוי.

מל פולישוק-בלוך: זה מאוד מכובד בעיני שאנשים מוצאים זמן, שעה או כמה שזה לוקח להם, ובלבד שבשאר שעות היום הם הולכים ומתפרנסים ועובדים, ולא מתבטלים מעבודה.

מל פולישוק-בלוך: אבל את המחאה שלי אני רוצה להסיט למקום אחר: כל הדיון שהיה פה במשך עשר הדקות האחרונות דיבר בלשון זכר בלבד; חל איסור על נשים ללמוד תלמוד, ללמוד דף גמרא.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו במאה ה-21, והגיע הזמן, חבר הכנסת גפני וחבריו האחרים, שגם אנחנו נוכל ללמוד דף גמרא, אם אנחנו רוצות בכך.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה שלנו פשוטה: מי שמצביע בעד מבקש דיון במליאה, מי שמצביע נגד מבקש להסיר מסדר-היום של הכנסת את הצעתו של חבר הכנסת הלפרט – סיום הש"ס במחזור ה-11 של לימוד הדף היומי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 14 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: באווירת אחדות זו אני קובע, כי הנושא יידון במליאת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא שאילתות לסגן שרת החינוך והתרבות, הלוא הוא חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

יולי יואל אדלשטיין: נא לחזור לדוכן, אדוני סגן השרה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, לפני שאנחנו מתחילים, מותר לי רק להעיר הערה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך?

מיכאל מלכיאור: מאחר שהיא יושבת-ראש ועדת החינוך החשובה בכנסת, אני רוצה להגיד לך, שאומנם גם בנושא הזה – אומנם זה לא מקובל בכל החוגים היום – יש היום גם חוגים ורבנים חשובים שמכל מיני סיבות התירו את זה - - -

מל פולישוק-בלוך: לא אצל גפני.

מיכאל מלכיאור: לא משנה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו כבר בשאילתות, לא בדיון.

משה גפני: אם היא לא - - -

מיכאל מלכיאור: אבל אם את חפצה ללמוד דף גמרא יומי, אני אסדר לך את זה.

חמי דורון: גפני, למה אתה מוטרד?

משה גפני: לא, אני - - -

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לשאילתות שהוגשו למשרד החינוך.

רוני בריזון: - - -

מל פולישוק-בלוך: רק עם גפני אני רוצה ללמוד.

יולי יואל אדלשטיין: - - - דבר אחד אני יכול להעיד, אדוני סגן השר, חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך תוכל ללמוד בחברותא, יש לה קול חזק, והלימוד בחברותא בהחלט יצליח לה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2338, של חבר הכנסת נסים זאב: קליטת ילדי העדה האתיופית במערכת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן השר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ה בכסליו התשס"ה (8 בדצמבר 2004): על רקע 20 שנה לעלייה מאתיופיה, רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כמה ילדים עולים מאתיופיה לומדים בבתי-ספר בארץ וכמה מהם אינם נמצאים בשום מסגרת חינוכית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש אינטגרציה מלאה של הילדים העולים מאתיופיה?

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת נסים זאב העלה נושא מאוד חשוב.

מיכאל מלכיאור: עכשיו 20 שנה לעלייה הברוכה מאתיופיה.

מיכאל מלכיאור: השאלות היו כמה ילדים לומדים בבתי-הספר וכמה אינם נמצאים בשום מסגרת ואם יש אינטגרציה של הילדים.

מיכאל מלכיאור: אלו, כמובן, שאלות רחבות מכדי שיתאפשר לענות עליהן על רגל אחת.

מיכאל מלכיאור: 1.

מיכאל מלכיאור: אני יכול לתת לך את המספרים: במערכת החינוך היום לומדים כ-15,000 תלמידים שעלו מאתיופיה ועוד בערך אותו מספר, כ-15,000 בני הקהילה האתיופית שנולדו במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: לפי הנתונים של העולים, לא אלה שנולדו פה, כמעט כולם נמצאים במסגרת חינוכית כמו שצריך.

מיכאל מלכיאור: לפי הנתונים שיכולתי למצוא במשרד יש 549 תלמידים שאינם נמצאים במסגרת הלימודים, והם כ-3.77% - אם מותר להגיד אחוזים לגבי ילדים, הרי כל אחד זה נפש – שלא נמצאים במסגרת.

מיכאל מלכיאור: זו מסגרת נשירה גדולה מדי, אבל לא יותר מכך בכל זאת.

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: מערכת החינוך פועלת ליצירת אינטגרציה חברתית ולימודית בין ילדים עולים לוותיקים.

מיכאל מלכיאור: ראוי להבהיר, שבשלב הראשון של שהותם בארץ הם לא נכנסים מייד לבתי-הספר, הם נכנסים לכיתות אולפן-קלט זמניות, וכבר בתקופה שהם בכיתות מיוחדות, מתחילים לאט-לאט לשלב אותם בבתי-הספר באזור מרכז הקליטה שבו הם גרים.

מיכאל מלכיאור: כשהם גומרים את הפרק בכיתות המיוחדות הם משתלבים ביישובי הקבע שלהם בבתי-הספר, ובדרך כלל יש אינטגרציה ראויה בתחום הלימודי והחברתי, ומושקעים בכך הרבה מאוד משאבים, וצריך להגיד שגם משאבים רבים מאוד גדולים שמגיעים מחוץ למדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: יש תוכניות ייחודיות אחר-הצהריים לילדים העולים מאתיופיה, שבהחלט עוזרות להישגים של הילדים, והם מגיעים הרבה מאוד פעמים להישגים מאוד יפים.

מיכאל מלכיאור: במרבית בתי-הספר אנו עדים לקליטה חברתית טובה, לחונכות וליחסי רעות בין התלמידים העולים לבין הוותיקים.

מיכאל מלכיאור: במקרים רבים יש התארגנויות יזומות ואף ספונטניות של תלמידים ומורים בהנהגה ובפיתוח של סובלנות, עזרה הדדית, סיוע וקירוב לבבות בין ותיקים לבין עולים.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש שאלה נוספת לכבודו?

נסים זאב: כשאדוני סגן השרה דיבר על 3.7%, מה זה אומר לגבי הנשירה בהשוואה לעולים האחרים או האוכלוסייה הרגילה במדינת ישראל?

יולי יואל אדלשטיין: נתון להשוואה.

מיכאל מלכיאור: אני לא יכול להגיד לך בדיוק את הנתון, כי אני לא רוצה להיתפס באי-דיוקים.

מיכאל מלכיאור: אני יכול לברר את השאלה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים בערך מה הנשירה של תלמידים בארץ, ונשמע לי שזה לא יותר גבוה מהממוצע בארץ בקרב התלמידים בכלל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגן השרה וגם לחבר הכנסת זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ה בכסליו התשס"ה (8 בדצמבר 2004): בביטאון ארגון המורים צוטט יושב-ראש הנהלת הארגון כאומר, שיש הידרדרות מוחלטת של מערכת החינוך בישראל וההישגים החינוכיים והלימודיים נמוכים.

יולי יואל אדלשטיין: בעבר נטען כי בוטלה התמיכה בארגון "לב לאחים", כיוון שהרב אורי זוהר דיבר בגנות החינוך הממלכתי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעות נכונות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם יינקטו צעדים במקרה זה, ואם כן – אילו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הידיעות אכן נכונות.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: עם כניסתה של השרה לתפקידה, היא עמדה על הצורך הדחוף לערוך שינוי יסודי ומהותי, מהפכה של ממש במערכת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: ההישגים הנמוכים של תלמידי ישראל במבחנים הבין-לאומיים שיקפו את הצורך הזה והיו זרז ליוזמתה של השרה להקמת כוח משימה לאומי לקידום החינוך – ועדת-דברת, שזכתה לתמיכת ראש הממשלה והממשלה כולה ולברכתם.

יולי יואל אדלשטיין: הדוח המלא והסופי של כוח המשימה הוגש לשרה ביום 9 בינואר 2005, והוא מציע תוכנית כוללת ומקיפה ובה שורה של המלצות פדגוגיות, ארגוניות, מבניות ותקציביות, המכוונות להביא להבראתה ולקידומה של מערכת החינוך, כדי שתשווה למערכות החינוך המתקדמות בעולם ואף תעלה עליהן.

יולי יואל אדלשטיין: השרה נחושה להוציא את ההמלצות הללו מן הכוח אל הפועל.

יולי יואל אדלשטיין: לעניין התמיכה בארגון "לב לאחים" – הארגון אינו נתמך על-ידי משרד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: הרב אורי זוהר הוא אדם פרטי, המביע דברים לגיטימיים מבחינתו, בגדר חופש הביטוי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפי איתם שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום י' בטבת התשס"ה (22 בדצמבר 2004): פורסם, כי מסקנות דוח-דברת עלולות לפגוע בתחומים שונים הקשורים לחינוך הממלכתי-דתי ולמעמדו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם מסקנות הדוח יביאו לסגירתם של בתי-ספר ממלכתיים-דתיים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תיפגענה המכללות להכשרת מורים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד ישפיעו מסקנות הדוח על צורת החינוך הממלכתי-דתי ומבנהו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: בתי-ספר ממלכתיים-דתיים, שלומדים בהם פחות מ-200-250 תלמידים ושאינם ייחודיים באזורם, אכן ייסגרו.

יולי יואל אדלשטיין: ההחלטה היא חלק ממדיניות כוללת לסגירת בתי-ספר קטנים, שאינם מאפשרים קיום תקציבי.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה גם קבעה עקרונות לסגירת בתי-הספר הללו, ואני מפנה תשומת לבך להמלצות 2.4 ו-6.5.2.1 שבדוח הסופי שהגישה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: המכללות להכשרת מורים לא תיפגענה, אך מספרן יצומצם.

יולי יואל אדלשטיין: מכללות תאוחדנה ותמוזגנה, כחלק ממדיניות כוללת לצמצום מספר המכללות והתאמת היקף המתכשרים בהם להוראה לצורכי מערכת החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: פרק 7 בדוח-דברת מתמקד בהמלצות לגבי החינוך הממלכתי-דתי ומגדיר את כל המשמעויות של הדוח לגבי מגזר זה.

יולי יואל אדלשטיין: אין לי להוסיף על הדברים.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2550, של חבר הכנסת משה גפני, בנושא: פעילות נוצרית בבית-הספר "גניגר" בחיפה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני סגן השרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): בפניות שהגיעו למשרדי נטען, כי בבית-הספר "גניגר" בחיפה נערכה פעילות חברתית שבמסגרתה בנו התלמידים עצי אשוח ודמויות סנטה קלאוס וקיבלו את הברית החדשה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעות נכונות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם פעילות זו מאושרת על-ידי משרד החינוך?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה יעשה משרדך בנדון?

מיכאל מלכיאור: יש לי תשובת המשרד לחבר הכנסת גפני.

מיכאל מלכיאור: דובר בפעילות חברתית, שהתלמידים היו עם עצי אשוח ודמויות סנטה קלאוס וקיבלו את הברית החדשה.

מיכאל מלכיאור: 1.

מיכאל מלכיאור: הידיעות, לפי מה שיכולתי לברר, אינן מדויקות.

מיכאל מלכיאור: זה לא שאין בהן כלום, אבל הן אינן מדויקות.

מיכאל מלכיאור: דובר על בית-ספר לחינוך מיוחד "גניגר" בחיפה; לומדים שם 144 ילדים בני 6-21 בעלי פיגור שכלי בינוני.

מיכאל מלכיאור: אוכלוסיית בית-הספר היא באמת תלמידים שבאים מחיפה ומאזורים שונים הסמוכים לעיר, והיא מורכבת מיהודים, נוצרים ומוסלמים ביחד.

מיכאל מלכיאור: בית-הספר, כמובן, מחויב לכבד את כל תלמיד ואמונתו, ודואג בדרך חינוכית וערכית לעשות לקירוב לבבות גם בין העדות והכרת השונה במנהגים ובאורח חיים.

מיכאל מלכיאור: האירוע שבו דובר נערך כחלק ממה שעושים בבתי-הספר האלו – אירועים שקשורים ב"חג כל החגים", במיוחד בשנים שבהן גם הרמדאן נופל בערך באותו זמן.

מיכאל מלכיאור: יש פעילות חווייתית לגבי כל החגים, אבל חשוב להדגיש שהחלוקה – אני מניח שזה היה עיקר העניין של חבר הכנסת גפני – של הברית החדשה היתה רק למורים ולמורות של בית-הספר, וזה היה כמין מחווה של ידידות, אבל אף אחד מהילדים לא קיבל, וגם לא הוצעו ספרים כלשהם.

מיכאל מלכיאור: 2-3.

מיכאל מלכיאור: אציין שכל הפעילות בבית-הספר המיוחד הזה נעשית על דעת פיקוח משרד החינוך ובתיאום עמו, ובית-הספר פועל על-פי ערכי היהדות הקוראים לכבד כל אדם באשר הוא, מתוך היכרות גם של השונה.

מיכאל מלכיאור: רוח ערכית זו שורה על כל הפעילויות בבית-הספר ומובילה לצמיחה של התלמידים, המקבלים את הזולת מתוך כבוד.

מיכאל מלכיאור: המשרד לא רואה צורך להתערב או למנוע פעילויות משותפות כל עוד הן נעשות במסגרת שהצגתי ובצורה מאוזנת והולמת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גפני ודאי ירצה לשאול שאלה נוספת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השרה, מהתמונה שקיבלתי, מדובר על תלמידים מבית-הספר הזה שבאותה מסגרת, שאני לא יודע בדיוק מה היא, הלכו לכנסייה, בנו עצי אשוח.

משה גפני: מדובר בילדים מחינוך מיוחד שהלכו לסיור משותף, והיו שם דמויות של סנטה קלאוס שחילקו את הברית החדשה.

משה גפני: זה עלה כבר כמה פעמים גם בוועדת החינוך וגם בדיונים שעלו כתוצאה מזה.

משה גפני: אני מבקש לדעת, האם למשרד יש איזו הנחיה לבתי-ספר ממלכתיים מה עושים במקרה הזה?

משה גפני: כן הולכים לסיור בכנסייה?

משה גפני: מתי בדיוק אומרים זה כן וזה לא, או שבכלל לא אומרים לא?

משה גפני: בדיון שהיה בנושא בוועדת החינוך לא שמענו על מדיניות של המשרד.

מיכאל מלכיאור: הרבה מעבר למה שהשבתי לחבר הכנסת גפני אני לא יכול לומר.

מיכאל מלכיאור: אני רק יכול לומר, שבדקתי ספציפית לגבי מה שנאמר על חלוקת הברית החדשה, כי זה מה שהיה גם בשאילתא.

מיכאל מלכיאור: נאמר לי חד-משמעית, שאף אחד מהילדים לא קיבל.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): בארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי אלפי מטרים ומיליוני תעודות וארכיוני קהילות בגולה.

מיכאל מלכיאור: בהעדר תקציב קבוע לארכיון צריכים הממונים עליו לחזר על הפתחים מדי שנה כדי לזכות בהקצבה הכספית הנדרשת לאחזקת האוצר הלאומי הזה.

מיכאל מלכיאור: רצוני לשאול: האם יקדם משרדך הצעת חוק שתעגן את מעמדו ותקציבו של הארכיון?

מיכאל מלכיאור: סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: השאלה של חבר הכנסת אלדד היא זו: בהעדר תקציב קבוע לארכיון צריכים הממונים לחזר על הפתחים, ולכן חבר הכנסת אלדד חשב שראוי שתהיה הקצבה כספית מיוחדת כדי להחזיק את האוצר הלאומי הזה.

מיכאל מלכיאור: השאלה היתה לגבי משרד החינוך, האם נקדם הצעת חוק שתעגן את מעמדו ואת תקציבו של הארכיון.

מיכאל מלכיאור: במדינת ישראל קיימים ארכיונים ומוסדות תרבות רבים, אשר אין חולק כי לפעילותם תרומה חשובה ביותר למורשת ישראל ולתרבותנו, כגון: ארכיון "גנזים", השומר על הכתבים והארכיונים של למעלה מ-700 סופרים ומשוררים שפעלו בישראל מאז שיבת ציון; גנזך "קידוש השם", העוסק בתיעוד חיי היהודים באירופה לפני השואה; מוסד ביאליק; מרכז שז"ר ועוד רבים אחרים.

מיכאל מלכיאור: גופים אלה נתמכים על-ידי משרד החינוך, התרבות והספורט במסגרת התקנה התקציבית שנקראת "מוסדות מחקר ומידע בתרבות".

מיכאל מלכיאור: אכן, לאור העובדה שתקציב התרבות נמוך מהתקציב הראוי, כפי שנקבע גם על-ידי נורמות בין-לאומיות, אונסק"ו, וכפי שמקובל בכל מדינות העולם המערבי, גם התקציב המוקצה לתקנה זו אינו נותן מענה לפעילות האדירה של הגופים הנתמכים באמצעותה.

מיכאל מלכיאור: יתירה מכך, העובדה שמשרד האוצר מעביר חלק מתקציב התרבות ליעדו רק בסוף השנה, פוגעת גם היא ביכולת משרד החינוך, התרבות והספורט להעמיד לרשות גופים אלה תקציב מספק כבר בתחילת השנה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להדגיש, שהמשרד עשה מאמץ מיוחד בשנתיים האחרונות ולא קיצץ עד עכשיו בתקציב הספציפי הזה.

מיכאל מלכיאור: עכשיו, עם כל הגזירות הנופלות עלינו חדשות לבקרים, יהיה כנראה גם בתחום הזה קיצוץ בתקציב.

מיכאל מלכיאור: לדעת המשרד, הפתרון הראוי לבעיות אלה איננו בהקמת תאגיד סטטוטורי לכל אחד מהגופים החשובים הללו, אלא בהגדלת התקציב המוקצה למוסדות תרבות, כדוגמת הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.

מיכאל מלכיאור: אם משרד האוצר יחליט להקצות לתקנה האמורה את התקציב ההולם ובזמן, משרד החינוך מתחייב לעשות ככל יכולתו כדי לסייע למוסדות אלה לחזק את פעילותם לשימור המורשת היהודית והתרבות הישראלית.

מיכאל מלכיאור: הכול נמצא גם בימים אלה בידי ועדת הכספים של הכנסת, ואני חושב שהיה טוב מאוד וראוי אם היו מקציבים מספיק כסף לסעיף הזה.

מיכאל מלכיאור: זה לא בשמים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אלדד, שאלה נוספת, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני סגן השרה, ודאי זכור לך שאתה בממשלה ולא אני.

אריה אלדד: ועם זאת, בארכיון הזה, שנמצא במרחק של פחות מקילומטר מכאן, נמצא בין השאר סידור ובו כתב ידה של גליקל מהמלין.

אריה אלדד: יש עמים שמתייחסים לאוצרות התרבות שלהם, ושמעתי ששרת החינוך נחלצה לפני שבוע להציל את כתב ידה של חנה סנש, והיא בוודאי עשתה מעשה ראוי.

אריה אלדד: אם המדינה מתנערת מאחריותה ואומרת: לא קיבלתי כסף - אני יודע שהקהילות בגרמניה תובעות מהארכיון הציוני המרכזי להחזיר 300 ארגזים עם ארכיונים של קהילות.

אריה אלדד: או שהמדינה הזאת רואה עצמה אחראית לנכסי העם היהודי, למשל אדמות קרן הקיימת, או שהיא מתנערת מהם, ושתיתן לעם היהודי לנהל את ענייניו בעצמו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: סגן השרה, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: לא הייתי רוצה להתווכח עם חבר הכנסת אלדד כשהוא אומר דברי טעם.

מיכאל מלכיאור: לכן אני אשאיר את זה כך, ואנחנו ניקח את הדברים לתשומת לב.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת דוד טל שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ט"ז בשבט התשס"ה (26 בינואר 2005): פורסם, כי בשל טעות חישוב של ועדת-דברת יש מחסור תקציבי של כ-1.3 מיליארד ש"ח כדי ליישם את הרפורמה, וכי המחסור נובע בעיקר מהעמסה תקציבית על הרשויות המקומיות.

מיכאל מלכיאור: רצוני לשאול: 1.

מיכאל מלכיאור: האם הידיעה נכונה?

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: אם כן – האם בעיית המימון היתה מוכרת לוועדה עוד במהלך עבודתה, ואם כן – מדוע לא נפתרה בטרם פורסמו מסקנות הוועדה?

מיכאל מלכיאור: 3.

מיכאל מלכיאור: אילו צעדים יינקטו כדי להשלים את מימון הרפורמה?

מיכאל מלכיאור: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מיכאל מלכיאור: אין כל יסוד לפרסומים באשר למחסור בתקציבים למימון הרפורמה בחינוך.

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: בדוח הסופי - המלצה 6.9.3 - מציין כוח המשימה הלאומי, ועדת-דברת, כדלקמן: "בשל מבנה תקציב שונה בין רשות לרשות, התקשינו מאוד לקבל נתונים ברורים על רמת ההשתתפות של הרשויות המקומיות בתקציבי החינוך ועל חלוקת הכסף בין השימושים השונים.

מיכאל מלכיאור: דבר זה מקשה על ניתוח פעולותיה של מערכת החינוך ועל קבלת החלטות לייעולה".

מיכאל מלכיאור: מנתונים שקיבלה הוועדה מהשלטון המקומי עולה, שהשתתפות הרשויות ממקורותיהן מגיעה לכ-3 מיליארדי ש"ח.

מיכאל מלכיאור: עם זאת קיימים חילוקי דעות על גובה הסכום שיש לאגם לתקציב החינוך הציבורי המשותף.

מיכאל מלכיאור: 3.

מיכאל מלכיאור: בימים אלה יושבת על המדוכה ועדה משותפת לשלטון המקומי, למשרד החינוך, למשרד האוצר ולמשרד הפנים, לקביעת שיעורי ההשתתפות ושיטת המימון.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת עמרם מצנע שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ט"ז בשבט התשס"ה (26 בינואר 2005): נודע לי, כי חרף החוק האוסר עישון במקומות ציבוריים וחרף תקנות חדר עישון למורים, יש מקרים שבהם מורים מעשנים בנוכחות תלמידים ו/או חושפים את היותם מעשנים בפני התלמידים.

מיכאל מלכיאור: רצוני לשאול: 1.

מיכאל מלכיאור: כיצד מתמודד משרדך עם תופעות מעין אלו?

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: כיצד פועל משרדך לאכיפת החוקים והתקנות בנושא?

מיכאל מלכיאור: 3.

מיכאל מלכיאור: מה היא מדיניות משרדך כלפי תופעת עישון מורים המשמשים מודל לחיקוי לנוער?

מיכאל מלכיאור: סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: 1.

מיכאל מלכיאור: משרד החינוך, לרבות השרה ואנוכי הקטן - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא מעשנים.

מיכאל מלכיאור: בוודאי לא מעשנים, אבל אנחנו רואים בהחלט בחומרה את התופעה שמורים מפירים בפרהסיה את הוראות חוק הגבלת עישון במקומות ציבוריים, התשמ"ג-1983, החל גם על מוסדות חינוך.

מיכאל מלכיאור: משרד החינוך מתמודד עם תופעת העישון במערכת החינוך בשני מישורים: א.

מיכאל מלכיאור: גיבוש ופרסום הנחיות והוראות מפורטות לבתי-ספר, בחוזר מנכ"ל סב/3(ב), נובמבר 2001.

מיכאל מלכיאור: החוזר מדגיש את מדיניות המשרד בנושא ואת דרכי יישום החוק ואכיפתו במוסדות החינוך.

מיכאל מלכיאור: הוא מופץ לכל מוסדות החינוך וההנחיות מוטמעות בהשתלמויות מורים, כהכנה להעברת תוכניות המניעה בנושא עישון סיגריות ונרגילות במערכת החינוך; ב.

מיכאל מלכיאור: פיתוח והפעלה של תוכניות מניעה חינוכיות בנושא סמים, אלכוהול וטבק לתלמידי בתי-הספר.

מיכאל מלכיאור: מרכיב חשוב בתוכניות הללו הוא יצירת אקלים בית-ספרי התואם את המסרים החינוכיים ומדיניות משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: יישום החוק ואכיפתו בבתי-הספר הוא באחריות המנהלים והמפקחים.

מיכאל מלכיאור: 3.

מיכאל מלכיאור: אני אבשר לחבר הכנסת מצנע בשורה על דאגתו בתחום הזה.

מיכאל מלכיאור: ככלל, משרד החינוך מתנגד ורואה בשלילה התנהגות מסכנת של עישון אצל מבוגר, במקרה שלפנינו מורה, המשמש בתוקף תפקידו מודל חיקוי לתלמידים.

מיכאל מלכיאור: אשר על כן התכנסה בעצם ימים אלה ועדה בין-משרדית משותפת למשרד החינוך ולמשרד הבריאות - שהחוק להגבלת עישון הוא בתחום אחריותו - לבניית תוכנית פעולה להפיכת בתי-הספר במדינת ישראל למוסדות נקיים מעישון.

מיכאל מלכיאור: מטרת היוזמה להביא לכך שבית-הספר יהיה מקום שאין מעשנים בו כלל.

מיכאל מלכיאור: הגישה היא מערכתית ומתייחסת לכל אוכלוסיית בית-הספר: הנהלה, צוות המורים והעובדים, תלמידים והורים - קהילה.

מיכאל מלכיאור: חלק מהתוכנית נועד לקבוע ולהצהיר על מדיניות בית-ספרית בנושא – מניעת עישון, על בסיס הנחיות חוזר מנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: השקת התוכנית מתוכננת ליום 31 במאי 2005; שהוא, כפי שידוע לחבר הכנסת מצנע, היום העולמי ללא עישון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מצנע, שאלה נוספת לסגן השרה, בבקשה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: אני מודה על התשובה, ואם היא תתממש, היא מאוד מספקת.

עמרם מצנע: רציתי לנצל את ההזדמנות ולהודות לסגן השר על כך שבשבוע שעבר, בעקבות שאלה דחופה שהעליתי לסדר-היום בנושא חזרת התלמידים הנוצרים ללימודיהם במע'אר, נעתר השר לבקשתי ולמחרת עלה צפונה, ביקר במע'אר וניסה כמיטב יכולתו להחזיר את התלמידים לבית-הספר.

עמרם מצנע: למרות הרצונות הטובים והתקווה שהיום, יום שני, התלמידים אכן יחזרו - הם לא חוזרים.

עמרם מצנע: למעט כמה מאות תלמידים שמצאו מקום בבית-ספר בכפר שכן, יתר התלמידים לא חוזרים לבית-הספר.

עמרם מצנע: זו בעיה מסובכת, והשאלה שלי היא מה מתכוון משרד החינוך לעשות על מנת לפתור את הבעיה.

יולי יואל אדלשטיין: זה אומנם נושא שאולי קשור לעישון בבתי-הספר, אבל ודאי קשר עקיף.

יולי יואל אדלשטיין: אם סגן השר רוצה לומר כמה מלים, הוא יכול.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן להשיב.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לחבר הכנסת מצנע על היוזמה הברוכה גם בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נמצאים עם האצבע על הדופק, ובינתיים יש קצת שיפור, אבל הוא בהחלט לא מספק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו עוקבים ממש שעה-שעה, וגם הערב יש פגישות עם הכמרים הנוצרים בכפר.

מיכאל מלכיאור: הרצון של כל המערכת הוא להחזיר את הדברים לתיקונם.

מיכאל מלכיאור: תלמידי י"ב חזרו ללמוד, אלה שעושים עכשיו בגרות, ולדעתי, אם תלמידי י"ב חוזרים ללמוד, אין סיבה שתלמידי י"א לא יחזרו ללמוד.

מיכאל מלכיאור: כפי שהבטחתי שם ביום חמישי, היום תוגברה השמירה בצורה ניכרת בכל בתי-הספר בכפר, ואני מקווה שהדבר יחזיר את תחושת הביטחון לתלמידים והם יבינו שהדברים יכולים לחזור למסלולם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו עם האצבע על הדופק שעה-שעה ועוקבים אחרי המצב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר שאלה את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ג בשבט התשס"ה (2 בפברואר 2005): הממשלה קבעה החלת מפעל הזנה מ-10 באוקטובר 2004.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: באילו יישובים ובתי-ספר הופעל מפעל הזנה בדצמבר 2004 ובאילו בינואר 2005?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כמה תלמידים קיבלו הזנה בחודשיים האמורים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: לאילו יישובים ובתי-ספר יורחב המפעל בששת החודשים הקרובים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: מפעל ההזנה פועל ב-35 יישובים.

יולי יואל אדלשטיין: את שמות היישובים ומוסדות החינוך שבהם מתקיים המפעל אעביר אלייך בנפרד, כדי שלא להלאות את חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כ-60,000 תלמידים השתתפו בחודשים דצמבר 2004 - ינואר 2005 במפעל ההזנה; חלקם לומדים ברשויות שהצטרפו מאוחר יותר למפעל ההזנה והצטרפותם היתה בתהליך מדורג.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: בשבועות הקרובים עתידים להצטרף לתוכנית כ-10,000 תלמידים ביישובים באר-שבע, אשקלון, מעלות-תרשיחא ואריאל.

יולי יואל אדלשטיין: קיים קושי לצפות במדויק את התפתחות התוכנית בטווח של ששת החודשים הבאים.

יולי יואל אדלשטיין: קרוב לוודאי שיישובים נוספים יצטרפו כאשר תוסר התנגדות מרכז השלטון המקומי לתוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ל' בשבט התשס"ה (9 בפברואר 2005):

יולי יואל אדלשטיין: לפי סקר חדש של המרכז הארצי לבחינות והערכה, רמת אבחון ליקויי הלמידה אינה מספקת, וברוב המקרים חוות הדעת של המאבחן היו מטושטשות, לא ממוקדות ולא מקצועיות.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף צוין בסקר, כי הבעיה המרכזית בשיטת האבחון היא חוסר נוהל בסיסי לאבחון ליקויי למידה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך מכיר בבעיה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד תשופר רמת אבחון ליקויי הלמידה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך מודע לכך שקיימת בעיה הקשורה באבחון לקויי למידה.

יולי יואל אדלשטיין: על כן גיבש המשרד נוהל לאישור התאמות בדרכי היבחנות לנבחנים בעלי ליקויי למידה.

יולי יואל אדלשטיין: הנוהל פורסם בחוזר מנכ"ל תשס"ד/4(ב), והוא מופעל החל משנת הלימודים תשס"ד.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי הנוהל, תלמיד המבקש התאמות נדרש לעבור אבחון משולב, פסיכולוגי ודידקטי.

יולי יואל אדלשטיין: שורש הבעיה נעוץ בכך, שאבחון פסיכולוגי הוא עיסוק מוגדר ומוסדר על-פי חוק, וקיים פורמט מובנה, מוסדר ומאושר פרופסיונלית לאבחון מסוג זה ולדיווח עליו.

יולי יואל אדלשטיין: ואילו לגבי אבחון המרכיב הדידקטי של ליקויי למידה עדיין אין הגדרה והסדרה חוקית של העיסוק, לרבות העדר פורמט מובנה ומוסדר פרופסיונלית של האבחון והדיווח עליו.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כדי לתת מענה לעניין זה פועל בימים אלה גף ליקויי למידה באגף שפ"י במשרד החינוך, בשיתוף עם מומחים ואנשי מקצוע בכירים מתחום האבחון הדידקטי, לבניית פורמט מקצועי ואמין לאבחון ולדיווח על ליקויי למידה.

יולי יואל אדלשטיין: פורמט זה ישמש לצורך פנייה לאישור התאמות בדרכי היבחנות במבחני הבגרות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאיר פרץ שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): למרות אישור חוק ההזנה, הורים רבים אינם מסוגלים לעמוד בתשלום הסמלי המוטל עליהם וילדיהם אינם מקבלים את הארוחה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם חוק ההזנה מיושם בכל היישובים בארץ?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – היכן לא? 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש ילדים שאינם מקבלים ארוחה מפני שיד הוריהם אינה משגת לשלם אפילו סכום סמלי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: תוכנית ההזנה מיושמת בהתאם להחלטת ממשלה מיום 1 באוגוסט 2004, הקובעת כי הזנה תתקיים אך ורק במוסדות חינוך שבהם מתקיים יום חינוך ארוך, על-פי צו יוח"א.

יולי יואל אדלשטיין: מתוך הרשויות שחל עליהן צו יוח"א, ההזנה מתקיימת רק באלו שחתמו על התחייבות כספית לשאת את חלקן בעלות ההזנה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: תוכנית ההזנה מתקיימת כיום ב-35 יישובים, על-פי הרשימה שאעביר אליך לבקשתך.

יולי יואל אדלשטיין: בשבועות הקרובים עומדים להצטרף לתוכנית יישובים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי הנחיות ועדת ההיגוי של התוכנית, בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, חלה חובה שאינה משתמעת לשתי פנים לשתף במפעל ההזנה את כל התלמידים שהוריהם מעוניינים בכך, גם אם אין ידם משגת לשאת במלוא העלות הנדרשת.

יולי יואל אדלשטיין: הנחיה זו הועברה לכל הרשויות המקומיות ומוסדות החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: יתירה מכך, מנחים מטעם העמותה לתפנית בחינוך, המפעילה את התוכנית, בודקים ועוקבים מקרוב ברשויות המקומיות ובמוסדות החינוך אחר קיום ההוראה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה גמליאל שאלה את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): בעת ביקורי בעיר שדרות בט"ו בשבט שטחו בפני תלמידי העיר את הקושי שלהם לעמוד במשימת הבגרויות.

יולי יואל אדלשטיין: לדברי התלמידים, במקרה אחד אף נפלו טילי "קסאם" בעיר באמצע מבחן בגרות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יתמודד משרדך עם בעיה זו של התלמידים בשדרות, ובמיוחד של התלמידים הניגשים לבגרות? 2.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יקל משרדך על כלל תלמידי העיר?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: מערכת החינוך ידעה ימים קשים בארבע שנות האינתיפאדה.

יולי יואל אדלשטיין: היא נאלצה להתמודד יום-יום עם מצבים בלתי שגרתיים ולתת מענה הולם, בזמן אמת, לתלמידים, ובה בעת להמשיך ולקיים שגרת לימודים ובחינות.

יולי יואל אדלשטיין: המצבים הללו נתנו אותותיהם בכל מועד ממועדי בחינות הבגרות.

יולי יואל אדלשטיין: מתוך מודעות ועירנות לקשיים ולצרכים של התלמידים, העומדים במצבי אובדן, טרור, לחץ וחירום, ומתוך הניסיון שנצבר, פיתח המשרד דגם עבודה שיקל עליהם את ההיבחנות בבחינות הבגרות.

יולי יואל אדלשטיין: אגף הבחינות נמצא בקשר רציף עם בתי-הספר באזורים הרגישים מבחינה ביטחונית, כמו שדרות, הוא קשוב לבקשות המועלות בפניו ומשתדל להיענות להן, על-פי הצורך ועל-פי הנסיבות, ובוחן כל מקרה ומקרה לגופו.

יולי יואל אדלשטיין: האגף ערוך למתן מגוון פתרונות לתלמיד הפרט ולאוכלוסיית בית-הספר כולה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי הנחיית שרת החינוך, התרבות והספורט, עומד המשרד בקשר ישיר עם ראש העיר שדרות ועם הממונים על מערכת החינוך ומתאם עמם את ההיענות לצרכים המיוחדים של תלמידי העיר, על סמך בקשותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף מתגבר המשרד את פעילותם של אנשי הסיוע בעיר, פסיכולוגים ויועצים, מפעיל יום חינוך ארוך בגני-הילדים ובבתי-הספר היסודיים, מקיים פעילות חברתית ופעילות הפגה לתלמידים ועוד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): פורסם, כי לפי מחקר שנתוניו נאספו מאחיות בבתי-ספר, 12%-16% מתלמידי כיתה א' בנגב סובלים מתת-תזונה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הנתונים נכונים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם למשרדך תוכנית לטיפול במצב?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה יעשה משרדך בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הנתונים שפרסמו החוקרות מאוניברסיטת בן-גוריון הם ללא ספק מדאיגים.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, הנושא לא נבדק מחקרית על-ידי משרד החינוך ולא אוכל לאמת את הנתונים.

יולי יואל אדלשטיין: 2-3.

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך אינו מקל ראש במצב שבו תלמידים רעבים מגיעים לבתי-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: בעיקרון, הנושא של טיפול ארוך טווח באי-ביטחון התזונתי הוא תפקידו של משרד הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, מערכת החינוך איננה נשארת אדישה מול מצוקה של תלמידים רעבים ומספקת במצבים אלה פתרונות רגעיים.

יולי יואל אדלשטיין: אביא כאן כמה דוגמאות לפעולות של מורים בנגב ובכל מקום שבו יש תלמיד הסובל מאי-ביטחון תזונתי: יש בתי-ספר שפונים לארגונים בקהילה שמסייעים בתרומות ובמזון.

יולי יואל אדלשטיין: יש כיתות שבהן מונהג שתלמידים שיכולים מביאים שני כריכים, והכריכים מחולקים בין כל ילדי הכיתה החפצים בהם.

יולי יואל אדלשטיין: יש גם כיתות שבהן קיימת התארגנות של הורים הקונים במרוכז כיכר לחם וממרח, והכיתה כולה אוכלת עם המורה או המורה ארוחת בוקר.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף, המשרד מנסה לקדם את תוכנית ההזנה לבתי-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: למעשה, התוכנית כבר מופעלת בכמה יישובים בנגב, כגון דימונה – 1,330 תלמידים, כסייפה – 2,993 תלמידים, ירוחם – 790 תלמידים, ויישובים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: אני אשמח לספק לחבר הכנסת ברכה את הרשימה המלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שיישובים נוספים יצטרפו בקרוב לתוכנית ההזנה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): כיום אין כל מערך של בדיקות זיהום אוויר באוטובוסים הישנים להסעת ילדים, אף שהדבר נחוץ לנוכח פוטנציאל החשיפה הגבוה של קבוצת סיכון ייחודית זו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא עמדת משרדך בעניין הסיכון של חשיפת ילדים לזיהום אוויר חמור מאוטובוסים שמסיעים אותם?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם ייקבע תקן להסדרת זיהום האוויר מכלי רכב להסעת ילדים, ואם לא – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך רואה בדאגה חשיפת ילדים לזיהום אוויר חמור מאוטובוסים המסיעים אותם, ופועל, כפי שאפרט בהמשך, למניעת נזקים בריאותיים בקרב תלמידים אלה, המהווים קבוצה בסיכון גבוה למפגעי סביבה.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת ראוי לזכור, שהתקנות וההגבלות בנושא זיהום האוויר מכלי רכב הן באחריות משרד התחבורה, על-פי הנחיות שנקבעות במשרד לאיכות הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: משרד החינוך קובע מגבלות ונהלים להסעות תלמידים על בסיס הנחיות הגורם הממלכתי המוסמך ובעל יכולת האכיפה שציינתי.

יולי יואל אדלשטיין: יתירה מכך, הממונה על החינוך לבריאות במשרד החינוך מרכזת ועדה בין-משרדית העוסקת בנושא: מפגעים סביבתיים ובריאותיים במוסד החינוך.

יולי יואל אדלשטיין: ועדה זו, שחברים בה נציגים בכירים ממשרד הבריאות ומהמשרד לאיכות הסביבה, עסקה בדיוניה, בין השאר, גם בזיהום אוויר מכלי רכב.

יולי יואל אדלשטיין: התקבלו כמה המלצות, ואלה יוטמעו במכרז להסעות תלמידים.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין שאלה את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): לאחרונה התרבו הדיווחים על הרחקת תלמידים מפעילות חברתית, לעתים לעיני בני כיתתם, בשל חוב כספי של הוריהם לבית-הספר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם משרדך פועל למיגור התופעה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יגובשו הנחיות לגביית תשלומי הורים בלי לערב בכך את התלמידים?

יולי יואל אדלשטיין: סגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור: אני מודה מאוד לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, שנמצאת פה כדי לשמוע את התשובה, כי זה כנראה דבר לא מקובל אצל כולם.

יולי יואל אדלשטיין: לפי הסטטיסטיקה שעשיתי, מחצית חברי הכנסת נוכחים כאן.

יולי יואל אדלשטיין: זאת סטטיסטיקה יפה במושגים של שאילתות.

יולי יואל אדלשטיין: מנסים לטפל בזה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אף-על-פי שעדיין מוקדם.

מיכאל מלכיאור: לגופו של עניין, השאלה של חברת הכנסת פינקלשטיין היתה בתחום הדיווחים על הרחקת תלמידים מפעילות חברתית, לעתים לעיני בני כיתתם, בשל חוב כספי של הוריהם לבתי-הספר.

מיכאל מלכיאור: 1.

מיכאל מלכיאור: אירעו כמה מקרים חריגים שהמכנה המשותף שלהם היה, שהם נוגעים בפעילות המוגדרת פעילות רשות, שעל-פי התקנות מותר לגבות בעבורה תשלום מההורים.

מיכאל מלכיאור: חשוב להבהיר, כי החוב במקרים אלה לא נבע ממצוקה כלכלית של ההורים.

מיכאל מלכיאור: אם מדובר במצוקה כלכלית, יש הסדרים מיוחדים, ואלה לא המקרים שדיווחו עליהם.

מיכאל מלכיאור: מקרים אלה עלו לכותרות בשל הפניית תלמיד לפעילות חינוכית חלופית, שנעשתה בחוסר רגישות.

מיכאל מלכיאור: לתלמיד נגרמה פגיעה שלא לצורך, ואני רואה את הדבר בחומרה.

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: כפי שציינתי, המקרים שמדובר בהם הם מקרים חריגים.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, בכל אחד ואחד מהמקרים הללו נערך בירור מקיף עם צוות בית-הספר, עם התלמיד הנפגע והוריו ועם הפיקוח.

מיכאל מלכיאור: 3.

מיכאל מלכיאור: במקרים שדווח עליהם התנצל הפוגע לפני הנפגע והופקו לקחים לגבי כלל המערכת.

מיכאל מלכיאור: בחוזר מנכ"ל תשס"ג/3(א) נכללות הנחיות מלאות וברורות בסוגיה של תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: יתירה מכך, בכל מחוז ומחוז מונה מפקח לנושא זה, והוא פועל, בין השאר, למנוע פגיעה מיותרת בתלמידים על רקע זה.

יולי יואל אדלשטיין: האם גברתי מסתפקת בתשובת סגן השרה?

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחברת הכנסת פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה על התשובה.

גילה פינקלשטיין: אני נמצאת במערכת כבר 32 שנים, ובמשך שנים ממשיכים לשמוע על מקרים חוזרים שבהם שוב פוגעים בילד, מורידים אותו מהאוטובוס, שוב פוגעים בילד והוא לא מצטרף לנסיעה לתיאטרון – אולי צריך להיות משהו מעבר לתקנות ולחוזרי מנכ"ל?

גילה פינקלשטיין: בשבוע שעבר קראתי שהיה מקרה, וכך גם לפני שבועיים ולפני חודש.

גילה פינקלשטיין: לא רואים לזה קץ.

גילה פינקלשטיין: הפגיעה היא קשה מאוד, וצריך לעשות משהו מעבר לזה.

גילה פינקלשטיין: האם יש אפשרות לעשות משהו מעבר לזה?

גילה פינקלשטיין: להעיר למנהל?

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, כמי שמנוסה מאוד במערכת החינוך, את מכירה את הבעיה.

מיכאל מלכיאור: אם היה מדובר בילדים להורים שהם מעוטי יכולת ולכן אינם משלמים, זה דבר אחד, אבל במקרים שמדובר בהם זה לא כך.

מיכאל מלכיאור: התקנות מאפשרות תשלום, והשאלה היא מה עושים עם אלה שאינם משלמים.

מיכאל מלכיאור: ההורים מצפצפים, והילדים, כרגיל, משלמים את המחיר.

מיכאל מלכיאור: מצד המשרד עשינו מה שצריך לעשות בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: יש אנשים שמופקדים רק על הנושא הזה, כדי שזה לא יקרה, ובכל זאת זה קורה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על מערכת אדירה, של מיליוני תלמידים, ויש בתי-ספר שלפעמים לא נוהגים ברגישות, ואז הם נענשים, כמו בכל מערכת שיש בה כאלה שסורחים.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לסגן שרת החינוך, התרבות והספורט מיכאל מלכיאור וגם לחברי הכנסת השואלים שנכחו באולם.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/72).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא:

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 53) (איסור שימוש לרעה בציון דרגה, תפקיד ושם יחידה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה חבר הכנסת אהוד רצאבי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת שנשארו בשעה מאוחרת כל כך, תודה.

אהוד רצאבי: לנוכח הישנות המקרים של קריאות נגד מילוי פקודות הצבא וחוקי המדינה בשימוש ובציון הדרגה הצבאית וההשתייכות ליחידה הצבאית כדי להקנות לדובר מעמד ציבורי בעל השפעה, נקבע בהצעת החוק מאסר של שנה למשתמש בדרגתו ובהשתייכותו הצבאית כאמור כדי לקרוא לאי-ציות ולסיכול הוראות כל דין.

אהוד רצאבי: ההצעה נדרשת בהתחשב בהשפעה שיש לדרגה ולמעמד הצבאי על ציבור החיילים ועל הציבור בכלל.

אהוד רצאבי: הצעת החוק הזאת מקבלת משנה תוקף דווקא בימים אלה, כפי שהיה לפני כשנה וחצי עקב סרבנות מסוגים שונים ואחרים.

אהוד רצאבי: אני אודה לנוכחים אם יאשרו את ההצעה בקריאה ראשונה.

אהוד רצאבי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת רצאבי.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי, לא יהיה יפה אם תדבר יותר מחבר הכנסת המציע.

אילן שלגי: לא, לא, אני מבטיח שלא.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק של חבר הכנסת רצאבי – שגם אני בין החתומים עליה – היא ראויה, ומוטב שכבר היתה בספר החוקים שלנו זה זמן.

אילן שלגי: אין מדובר בעבירת הסרבנות עצמה; מדובר בהנעה של מישהו אחר, בשכנוע של מישהו אחר להגיע למצב של סרבנות, כשמי שמנסה לעשות את זה משתמש בשם של יחידתו, בתפקידו או בדרגתו הצבאית.

אילן שלגי: אינני רוצה שיבוא מישהו שהוא תת-אלוף או טייס ויתהדר במוניטין שרכש מתוקף שירותו הצבאי – לפעמים במשך הרבה שנים, במשכורת, כי זה מקצועו – ובאותה מידה אינני רוצה שיבוא מישהו ויאמר: אני רב-סמל, או אני תותחן, ויקרא לסרבנות בציון העובדות האלה, בציון המוניטין שלו כאיש צבא.

אילן שלגי: אני חושב שקריאות לסרבנות מצד טייסים, יוצאי סיירת מטכ"ל או יוצאי חטיבת בנימין הן פשוט שימוש ציני בנכס חשוב, שאומנם הולך עם האדם, אבל בזכות שירותו בצבא-הגנה לישראל, במסגרת החוק ותחת שלטון החוק הישראלי.

אילן שלגי: אם אדם משתמש במוניטין שלו כדי לנסות לפגוע בצה"ל, בהוראות הצבא, בחוקי המדינה, בהחלטות הממשלה והכנסת, זה בהחלט דבר חמור ביותר, וצריך לא רק לגנות אותו אלא גם לקבוע בחוק שזאת עבירה – עבירה שעונש משמעותי בצדה.

אילן שלגי: דרך אגב, אני סבור שלא מספיק לומר: דרגה, יחידה או תפקיד, כי אנשים יוכלו להתחכם.

אילן שלגי: מה יהיה אם מישהו יבוא ויאמר: אני קצין, או אני מש"ק?

אילן שלגי: האם זאת דרגה?

אילן שלגי: לא בטוח שבכל מצב יתפרש קצין או מש"ק כדרגה או כתפקיד.

אילן שלגי: יכול להיות שצריך לחשוב על הרחבות מסוימות.

אילן שלגי: יש לנו בהחלט מספיק מנהיגים סהרוריים ורבנים משיחיים שמטיפים וקוראים לחיילים בשירות סדיר ובמילואים לסרב למלא פקודה.

אילן שלגי: יש לנו גם כל מיני בעלי מוניטין לא צבאיים, כמו "האח של", "הבן של", שמנסים להניא חיילים מלמלא פקודה.

אילן שלגי: שמענו על אחיה של שרת החינוך לימור לבנת, שמתרברב ומספר שהחתים 10,000 חיילים על התחייבות לסרב פקודה, וגם זכה על כך לכבוד ויקר בכנס כלשהו של רבנים, ולא מעט רבנים, כך שמענו, ובכללם הרב הראשי לשעבר, הרב שפירא, קוראים לחיילים לסרב פקודה.

אילן שלגי: עד היום לא נעצר אף אחד מהאנשים האלה, שמסיתים ומדיחים, ואם לדעת היועץ המשפטי לממשלה המצב החוקי היום אינו מספיק לכך, הוא יכול להשתמש גם בכלי של מעצר מינהלי, וכמובן גם לבוא אלינו ולבקש לשנות את החוק, ואנחנו נסייע לו בכך.

אילן שלגי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל – לא כאן, וכמוהו חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון.

מל פולישוק-בלוך: מה ההמשך?

יולי יואל אדלשטיין: המשך יבוא.

יולי יואל אדלשטיין: יבוא עם יעקב מרגי, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, איוב קרא, מגלי והבה, וכן הלאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש שלא תציין את דרגתך ואת שם היחידה, אבל אתה יכול להתחיל לדבר.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, על-פי אמנת ז'נבה זה הדבר היחיד שאני רשאי לציין לפניך.

אורי אריאל: - - -

חמי דורון: סליחה, לא שמעתי, חבר הכנסת אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: אז אליבא דחבר הכנסת דורון, החוק סותר את אמנת ז'נבה.

אורי אריאל: בהנחה שאתה מרגיש פה בכנסת כמו בשבי – רק דרגה, מספר אישי ושם.

חמי דורון: אומנם כן, כפי שציינתי.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, שאני שמח להיות בין החותמים עליה, הוגשה בעצם לא בשביל המצב הנוכחי, כלומר לאו דווקא בשל הקריאה – חבר כנסת בריזון, אתה מפריע לי - - -

רוני בריזון: סליחה.

רוני בריזון: אני מצטער, אבל אני אומר דברים חשובים.

חמי דורון: אין לי ספק.

חמי דורון: אין לי ספק.

חמי דורון: תמיד אתה אומר דברים חשובים, אבל, ברשותך – אני מצטער שלקחתי את תפקידך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: עם חברי סיעתך רק אתה יכול.

חמי דורון: בעצם הימים האלה, כשאנחנו נמצאים במצב של קריאות לסרבנות מצד אחד של המפה הפוליטית, אני פשוט רוצה להזכיר, שהצעת החוק הזאת הונחה על שולחן הכנסת דווקא כאשר הסרבנות, או הקולות לסרבנות, היו מהצד השני של המפה הפוליטית.

חמי דורון: ואנחנו, חברי סיעת שינוי, ביוזמת חבר הכנסת אהוד רצאבי, באנו ואמרנו, שאף שיש אצלנו בעיקר אנשים מהצד השמאלי של המפה הפוליטית, בכל זאת כולנו חושבים, בקטע הזה, שסרבנות אסורה, שאסור שיהיה מצב שבו אנשים שמשרתים בצה"ל – במילואים או בשירות סדיר – ינצלו את דרגתם הצבאית כדי לקרוא לסרבנות של חיילים אחרים.

חמי דורון: בסרבן עצמו יש למערכת דרך לטפל.

חמי דורון: יש פתרונות.

חמי דורון: הבעיה היתה בקריאה לאחרים לסרב, ובעצם בזה הצעת החוק באה לטפל, ואנחנו אמרנו אז – גם כשהנושא עלה לקריאה טרומית וגם במסגרת ההצעות לסדר-היום שדיברו בנושא הזה – הזהרנו ואמרנו, וגם מעל הבמה הזאת, שהסרבנות הזאת אסור שתתקיים, כי ברגע שנקל ראש בסרבנות מצד אחד, לא ירחק היום ונצטרך להתמודד עם בעיה של סרבנות מהצד השני, ולכן הדברים אסורים.

חמי דורון: אפשר לומר שאשר יגורנו בא לנו, כי בסופו של דבר אנחנו באמת צריכים היום להתמודד עם סרבנות גם בצד השני.

חמי דורון: לכן אני שמח שהממשלה תמכה בהצעת החוק הזאת.

חמי דורון: אני מקווה שגם לא תהיה לה התנגדות מצד אף אחד מחברי הכנסת הנוכחים כאן.

חמי דורון: זאת הצעת חוק טובה וראויה, שצריכה לעבור כמה שיותר מהר במערכת של הכנסת כדי שתקרום עור וגידים ותהיה חלק מספר החוקים של מדינת ישראל.

חמי דורון: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דורון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח, וכמוהו חבר הכנסת מוחמד ברכה, חבר הכנסת עסאם מח'ול, חבר הכנסת איוב קרא, חבר הכנסת מגלי והבה, חבר הכנסת חיים אורון וחבר הכנסת עזמי בשארה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האמת היא שאני לא כל כך רוצה לדבר על הצעת החוק, וגם לא התעמקתי בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האמת היא שמלכתחילה חשבתי שאפצה את עצמי עכשיו, כי בשעת הניהול הקודמת פשוט לא יכולתי להתייחס לחוק המתת חסד, שהצביעו עליו בישיבת המליאה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עמדתי בעניין זה היא עמדה עקרונית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שעם כל הכאב ועם כל ההבנה לסבלם של חולים, יש פה שאלה עקרונית ושאלה הלכתית, שלא לבני-אדם לפסוק בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעתי נגד החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם החוק עבר ברוב גדול, אבל העמדה העקרונית נשארת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אסביר לצופים בשפה הערבית את העניין של חוק המתות החסד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחי הצופים בכל מקום, לפני שעות מעטות היתה פה הצבעה על הצעת חוק המאפשרת לחולים חשוכי מרפא להורות לנתק את מכשירי ההחייאה, כך שבסופו של דבר הם ייהרגו או ימותו לפני הזמן הרגיל והטבעי, שחל על כל הברואים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בנושא עקרוני ומרכזי - האם זכותו של אדם, השרוי במצב של מצוקה וסובל ממחלה סופנית, לשים קץ לחייו, או להורות לרופאים או לזולתם לשים קץ לחייו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעתי נגד הצעת חוק זו, אבל היא זכתה לרוב מכריע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתי, בנושא עקרוני זה יש לחזור אל האל, יתגדל ויתעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר האל ציווה לאדם את החיים, הוא לא נתן לו את הזכות לסיים חיים אלה, אפילו אם הם חיים של מצוקה, או שבעליהם מאס בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מה שהחולה יכול לעשות הוא, בראש ובראשונה, להתפלל אל האל, יתגדל ויתעלה, בתחינה שירפא אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האל הוא המחיה והממית, והוא הרופא לכל מחלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם החולה התייאש באמת ובתמים מהאפשרות שיירפא, וכל רצונו הוא למות, עליו לפנות אל האל בתפילה: "הוי אלוהים, החייני אם עדיף לי לחיות, והמיתני אם עדיף לי למות".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם, אינני חושב, בכל ההסתייגות וההכנעה, ועל סמך ידיעתי את תוכני האסלאם המונותיאיסטי, שמותר לאדם לשים קץ לחייו, או להורות לאחרים לעשות כן, אפילו במצב כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד - בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לכאורה הצעה ראויה.

אריה אלדד: לכאורה, משום שבאמת לא ראוי שאנשים יקומו ויתייצבו בפני העם במדי המילואים המהוהים שלהם, בדרגותיהם, במוניטין הצבאי שצברו, ויקראו לסרב פקודה למשל.

אריה אלדד: עד כאן כמעט אין ויכוח, כך שיכול להיות שרוח החוק נכונה.

אריה אלדד: אבל מתוך רוח החוק - יש כל כך הרבה חורים וכל כך הרבה דברים לא ברורים העלולים להשתמע ממנו, שבאמת אני מתקשה לדעת אם אני תומך בחוק או מתנגד לו.

אריה אלדד: ברור שאם אני אכתוב כרוז ואקרא בו לסירוב פקודה ואחתום עליו בשמי ובדרגתי במילואים, המעשה אינו ראוי.

אריה אלדד: אבל אם אני מתראיין בתוכנית טלוויזיה, ובכתובית כתוב מה דרגתי במילואים, ואני אומר שם מה דעתי על פקודות מסוימות שיינתנו לצבא, דיני מאסר שנה?

אריה אלדד: מעבר לעניין של החסינות הפרלמנטרית שלי, אלא לצורך העניין אם לא הייתי חבר כנסת.

אריה אלדד: יש כתובית מתחת לשמו של אדם ושואלים אותו מה דעתו, האם הוא עושה שימוש בדרגתו או לא?

אריה אלדד: יושב אתנו אלוף במילואים עמרם מצנע.

אריה אלדד: האם כשהוא הגיש את התפטרותו לאריאל שרון הוא היה צריך לחתום "מר עמרם מצנע", כדי שלא לעשות שימוש בדרגתו?

אריה אלדד: והלוא הוא אלוף בצבא.

אריה אלדד: ויש גם מצבים – ואולי הם הקשים והחמורים מכול – שבהם דרגתו או מעמדו והמוניטין של אדם מוכרים וידועים גם אם איננו חותם בשם ובמלכות.

אהוד רצאבי: אבל יש הבדל בין מצב שבו אתה מביע דעה לבין מצב שבו אתה אומר:

אהוד רצאבי: אני קורא לכם שלא לבצע פקודה.

אהוד רצאבי: לזאת הכוונה בהצעת החוק.

אריה אלדד: לצורך העניין, אם אלוף במילואים, בלי להגיד: אני, אלוף במילואים, קורא לכם להפר פקודה – הוא סתם עומד על הבמה וכל העם יודע, מה ההבדל?

מל פולישוק-בלוך: לא כל העם יודע מי עושה איזה תפקיד.

אריה אלדד: אבל, האנשים שיש להם מוניטין באמת.

אריה אלדד: יש באמת אנשים שהיו סרן במילואים, אולי לא כולם יודעים שהם סרן במילואים.

אריה אלדד: אבל כאשר קצין בכיר קורא לסירוב פקודה, פה יש בעיה.

אריה אלדד: באותה נשימה שמענו טענות, שאסור לאדם להתהדר בתואר "אח של שרת החינוך".

עמרם מצנע: זה לא תואר.

מל פולישוק-בלוך: לא תואר ולא הדר.

עזמי בשארה: זה כן תואר, העיתונות לא מוותרת לו אפילו על פעם.

אילן שלגי: זה רק במסגרת הפינוי, זה נספח לדעתי לחוק.

אריה אלדד: לצורך העניין גם רב ראשי לשעבר אסור לציין, למה אנחנו נטפלים דווקא לאלופים במילואים?

אריה אלדד: הלוא אם רב ראשי בא להגיד: אני, רב ראשי לשעבר, קורא לכם לסרב פקודה – אתה תרצה לחוקק חוק שאין אדם יכול לציין את העובדה שהוא רב ראשי לשעבר בשעה שהוא קורא לסירוב פקודה.

אריה אלדד: בקיצור, מכאן ועד היכולת לשלול מאדם את עברו כשהוא נוקט עמדה פוליטית המרחק איננו גדול.

אריה אלדד: לפיכך, מה שאני מבקש לומר הוא, שאני אתמוך בהצעה הזאת בקריאה הנוכחית שלה, אבל אם לא יהיו בה תיקונים שימנעו איזו אפשרות לעשות בה שימוש רחב, מעבר למה שכתוב בה, אלא להרחיב את השימוש לכל שימוש שהוא, בדרגה צבאית או בשם, גם אם האדם לא יזם אותו - לא אוכל לתמוך בזה בהמשך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, איננו?

יצחק כהן: יש היום שבע ברכות של הבת שלו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודיע לפרוטוקול, כי זה רק מסיבה אחת שמשמחת את כולנו, שבע ברכות של בתו של חבר הכנסת נסים זאב, שאתמול חיתן אותה בשעה טובה ומוצלחת, ברוב עם ובהדר.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זאת ההזדמנות שלנו, חבר הכנסת מצנע, להביע את דעתנו בנושא מאוד משמעותי בימינו אלה, נושא הסרבנות.

מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו עולים על הבמה הזאת, כדי שעם ישראל ידע מה אנחנו חושבים על הנושא.

מל פולישוק-בלוך: ההצעה היא ראויה, חברי חבר הכנסת אלדד, ולא לכאורה.

מל פולישוק-בלוך: אין דין "אח של" או מי שנשא תפקיד כלשהו כדין מי שמילא תפקיד צבאי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על מי שמשתמש בדרגתו כדי להציג איזו סמכות מקצועית רלוונטית לנושא הנדון.

מל פולישוק-בלוך: כשאנחנו מדברים על התנתקות, כן או לא, על סרבנות לנתק, כן או לא, אנחנו בעצם באים לומר – אלה שאומרים – האם זה יביא ליותר ביטחון או לא יביא ליותר ביטחון.

מל פולישוק-בלוך: איש צבא לשעבר, מי שנשא תפקיד ועדיין נושא דרגה במילואים, האמירה שלו לגבי ביטחון או לא ביטחון, יש לה משמעות, יש לה השפעה.

מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו לא רוצים שהוא ישתמש לרעה בתפקיד שהוא מילא לצורך הבעת הדעה האישית שלו.

מל פולישוק-בלוך: אמר מי שאמר כאן הערב הזה, שסרבנות היא אסון.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת חמי דורון דיבר על ימין ושמאל.

מל פולישוק-בלוך: אני נגד סרבנות גם מימין וגם משמאל.

מל פולישוק-בלוך: כל סרבנות היא סכנה לדמוקרטיה, וגם מי שמעודד סרבנות ומשתמש בדרגות שלו לעודד סרבנות, גם הוא מחבל בדמוקרטיה ובעצם מחבל בסדר הציבורי.

מל פולישוק-בלוך: הכנסת הזאת אמרה את דעתה לגבי ההתנתקות.

מל פולישוק-בלוך: כל מי שעושה פעולות אמיתיות כדי לחבל בהחלטה לגיטימית דמוקרטית של כנסת ישראל, נציגת הריבון, העם בישראל, עושה שליחות מסוכנת, ובה בשם הדמוקרטיה למעשה הוא בא להורסה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהצעת החוק הזאת חשובה גם כדי להביע את העמדה שלנו נגד הסרבנות ככלל, גם להביע את הדעה שלנו נגד מי שמעודד סרבנות, במיוחד, כפי שנאמר, מי שמשתמש לרעה בדרגה ובמנהיגות שלו כמי שנושא דרגה צבאית, משתמש בזה לאי-כיבוד החוק במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: זה דבר לא ראוי, אסור שיהיה במדינה מתוקנת, וטוב שקיימת הצעת החוק.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שכולנו נתמוך בה.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת רשף חן.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, צבא-הגנה לישראל, אולי יותר מכל צבא בעולם, הוא צבא העם במלוא מובן המלה.

רשף חן: משמעות הדבר היא, שכולנו חיילים בצבא הזה, היינו או נהיה, כך ילדינו, כך בנינו וכך בנותינו.

רשף חן: המשמעות היא, שלכל חייל וחייל יש דעה פוליטית, כפי שלכל אזרח ואזרח יש דעה פוליטית.

רשף חן: מצד שני, כל אחד מאתנו, כאשר הוא בצבא, כדי שהצבא יוכל לתפקד ולהגן עלינו, חייב לקיים פקודות, חייב לכבד את העיקרון של סדר הפקודות הנכון ולהתעלם לחלוטין כאשר הוא בצבא מדעותיו הפוליטיות; חייב, כדי שהדמוקרטיה תתקיים והצבא יתקיים.

רשף חן: חייבת להיות מחיצה מוחלטת, טוטלית, דיכוטומיה טוטלית, יאנוס מוחלט בין דעותיו הפוליטיות של חייל לבין התפקוד שלו כאשר הוא חייל.

רשף חן: הדיכוטומיה הזאת עובדת לשני הכיוונים: כאשר אנחנו לובשים את המדים, בין שזה לשירות סדיר ובין שזה לשירות מילואים, הדעות הפוליטיות שלנו נשארות בבית; וכאשר אנחנו פושטים את המדים וחוזרים הביתה, חוזרים להיות אזרחים בעלי דעות פוליטיות מובהקות - טוב ורצוי שאנשים יביעו את דעותיהם הפוליטיות ויהיו מעורבים פוליטית - המדים נשארים בצבא, הדרגה נשארת בצבא, היא נשארת בארון.

רשף חן: בדיוק כפי שאנחנו לא מסכימים שחייל יביא אתו לצבא את דעותיו הפוליטיות, כך איננו צריכים להסכים שאזרח יביא את דרגתו לוויכוח הפוליטי.

רשף חן: זו משמעות הצעת החוק הזאת, היא נכונה וטובה, אני מתכוון לתמוך בה וקורא לקרוא לכל החברים לתמוך בה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רשף חן.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תמה רשימת הדוברים בהצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 53) (איסור שימוש לרעה בציון דרגה, תפקיד ושם יחידה), התשס"ה-2005.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים לעבור להצבעה בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד - אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 53) (איסור שימוש לרעה בציון דרגה, תפקיד ושם יחידה), התשס"ה-2005, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 12, אין מתנגדים, שניים נמנעו.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע שהחוק אושר בקריאה ראשונה ויעבור להמשך ההכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

אהוד רצאבי: אפשר להמשיך לקריאה שנייה ושלישית?

אהוד רצאבי: ועידת לונדון בנושא הפלסטיני ["דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 20607.]

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא, זה בעצם גמר דיון, תשובה והצבעה על הצעות לסדר-היום מס' 6195, 6209, 6218, 6220, 6222, 6238, 6245 ו-6253: ועידת לונדון בנושא הפלסטיני.

יולי יואל אדלשטיין: השר מאיר שטרית, השר המקשר, כאן אתנו, אבל קודם נאפשר לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחד המציעים, לסיים את הדיון, לומר את דברו, ואז נשמע את תשובת השר ונצביע.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות עומדות לרשותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר המקשר, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר העלו חברי את ההצעות ונבצר ממני לדבר אז כי ניהלתי את הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר עכשיו רק מלים ספורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אזכיר לכולנו, שהוועידה הסתיימה בשבוע שעבר, הסתיימה בהחלטות ברורות ואוהדות, ובצדק, את העניין הפלסטיני והקמתה של מדינה פלסטינית בכוונה או בדחיפה לסיום הסכסוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדינת ישראל, למרבה הצער, לא מצאה לנכון להשתתף בוועידה הזאת, לא שלחה נציג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השתתפו בה מדינות אירופה, שרי החוץ של כ-25 מדינות מכל רחבי העולם, לרבות ארצות-הברית, נשיאי מדינות אירופיות והנשיא הפלסטיני הנבחר, אבו-מאזן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רוצה להרחיב את הדיבור על מה שנדון ועל מה שעלה בוועידה, אבל בתמציתיות אומר, שהוועידה הזאת חזרה ואשררה את הלגיטימציה הבין-לאומית להקמתה של מדינה פלסטינית לאור ההסכמים והחלטות האו"ם בעבר וכל מה שסוכם עם הצד הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהרוב המכריע של שני העמים בימים אלה מחכה, מייחל ומקווה, שאכן דרך חדשה נפתחה, ותקופה חדשה של שקט, של הבנות, דו-קיום וסיכום דברים סביב שולחן הדיונים - זה מה שאנחנו עומדים לפתחו כעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהשקט השורר עכשיו, התקוות האלה חייבות לקבל עידוד וקיום מצד שלטונות שני הצדדים, בראש ובראשונה מצד ממשלת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון וממשלתו מחזיקים לא רק בשטחים ולא רק ברסן השלטון, אלא מחזיקים בכל הקלפים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ידוע, אם ממשלת ישראל אכן רוצה באמת ובתמים להתקדם לקראת שלום והבנות, הצד הפלסטיני, בראשות הנשיא הנבחר אבו-מאזן, עושה את כל מה שביכולתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אסיים, אדוני, במשפט מסכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מובן שהעשייה הזאת איננה יכולה להיות במאה אחוז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאשר ישראל שלטה בשטחים, בחלקם היא שולטת עד היום, עם כל האמצעים שיש לה ועם כל האפשרויות, היא איננה יכולה להשיג מאה אחוז הצלחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבו-מאזן עושה מאה אחוז מאמץ במקומות שהוא שולט בהם, אבל שוב אני אומר, הכדור נמצא בצד הישראלי, מי שהיוזמה בידו, האפשרות והיכולת לתת לתהליך הזה להתקדם זה אך ורק ממשלת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בצד הפלסטיני יש רצון, יש נכונות, צריך אכן להתקדם לדברים האלה ולא להמשיך את הקיפאון, אף שהוא משובח לעומת מה שהיה לנו קודם, אבל הקיפאון הנוכחי אינו יכול להיות לטובת אף אחד, חייבים להמשיך ולהתקדם בתהליך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב השר מאיר שטרית, שר התחבורה והשר המקשר בין הממשלה לכנסת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בוועידת לונדון שהתכנסה בשבוע שעבר השתתפו 23 מדינות ושישה ארגונים בין-לאומיים.

מאיר שטרית: כולם עסקו ברפורמות הנדרשות ברשות הפלסטינית ובצורך שהקהילה הבין-לאומית תסייע לרשות הפלסטינית לפעול למימושן.

מאיר שטרית: ישראל מקדמת בברכה כל מאמץ בין-לאומי לסייע לפלסטינים לבנות מוסדות דמוקרטיים ומתפקדים, כמו איחוד מנגנוני הביטחון שיפעלו נגד הטרור, רשויות משפט שיבטיחו שלטון חוק, יעמידו טרוריסטים לדין וכו'.

מאיר שטרית: כל זאת על מנת להבטיח, שברשות הפלסטינית יתקיים ממשל תקין, שיתפקד כהלכה ובאופן שייטיב עם האינטרסים האמיתיים של העם הפלסטיני.

מאיר שטרית: אחדות מהמשתתפות בוועידת לונדון אכן התייחסו להכרח בפעילות פלסטינית כזאת.

מאיר שטרית: עם זאת, ישראל סבורה כי ראוי היה שמנהיגי כל המדינות שנטלו חלק באירוע בלונדון, ולא רק מקצתן, היו חוזרים ומדגישים לפלסטינים בדבריהם, כמו גם בהודעות הסיכום של ועידת לונדון, שכל עוד לא יבצעו הפלסטינים בשלמות את התחייבויותיהם להפסקת הטרור ופירוק תשתיותיו כפי שמופיעות במפת הדרכים, לא נוכל להתקדם בתהליך המדיני.

מאיר שטרית: ומן הצדק שכך יהיה.

מאיר שטרית: כי, כזכור, מדינת ישראל הסכימה לקבל את מפת הדרכים.

מאיר שטרית: הפלסטינים אימצו את מפת הדרכים.

מאיר שטרית: השלב הראשון במפת הדרכים היה התחייבות חד-משמעית, שהשלב הראשון לפני התקדמות במפת הדרכים יהיה הפסקת הטרור נגד ישראל.

מאיר שטרית: בעניין הזה הדבר איננו בר-פשרה, כיוון שאי-אפשר לחיות במצב שמתקדמים לשלום כשבו-בזמן מתנהל טרור.

מאיר שטרית: אני מוכרח לומר, שלאחרונה באמת הפלסטינים, בראשותו של אבו-מאזן, מתגלים כמי שעושים מאמצים קונקרטיים כדי להילחם בטרור; עוד לא ברמה מספקת, עוד אין טיפול ממשי בפירוק תשתיות הטרור, אבל לדעתי אין שום ספק שיש שינוי מהותי בהתייחסות של הרשות הפלסטינית לטרור בהשוואה לתקופתו של ערפאת.

מאיר שטרית: אני באמת מקווה שהפלסטינים אכן יממשו הלכה למעשה את הכוח שניתן בידי - - -

אילן שלגי: ואבו-מאזן איננו אבו-עלי.

מאיר שטרית: אנחנו מקווים שיממשו הלכה למעשה את הצורך להפסיק לחלוטין את הטרור נגד המדינה, אם זה בהסכמה או באי-הסכמה, ולהיאבק בטרוריסטים, כי אם הם יעשו את זה, מבחינתנו לא תהיה שום מניעה להתקדם בתהליך השלום אתם.

מאיר שטרית: אני חושב שזה טוב לכולם - טוב לישראל, טוב לפלסטינים, טוב לכל המזרח התיכון.

מאיר שטרית: ככל שתהיה פה הרגיעה, כולם יצאו נשכרים.

מאיר שטרית: אני מקווה באמת, אדוני היושב-ראש, שכך יהיה.

מאיר שטרית: לכן, אין לי התנגדות להעברת ההצעות שהוגשו לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

מאיר שטרית: אני מסכים לכך, ואין שום סיבה שלא לדון בכך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, הצעות לסדר-היום של כמה חברי כנסת: ועידת לונדון בנושא הפלסטיני.

יולי יואל אדלשטיין: השר מבקש להעביר את הדיון לוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מגלי והבה – אינו נוכח.

אילן שלגי: מן הראוי שתשאל את המציעים מה עמדתם.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא תפריע לי, אני באמת אעשה את זה.

יולי יואל אדלשטיין: התחלתי לשאול את המציעים.

יולי יואל אדלשטיין: ציינתי כעובדה שחבר הכנסת והבה איננו כאן, ועוד לא הגעתי אליך.

יולי יואל אדלשטיין: אתה השלישי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו ישי – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי מסכים להצעת השר?

אילן שלגי: מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח לכך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בני אלון – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה מסכים להעביר את הדיון לוועדה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איתן כבל – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציין שהם לא נמצאים, אבל אני לא חושב שאנחנו צריכים לקבוע שלכן ההצעות שלהם לא יעברו לוועדה, מכיוון שהדיון התקיים בשבוע שעבר והם דיברו והם נכחו במהלך כל הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה היא אכן פשוטה מאוד: בעד – ועדה, נגד – להסיר מסדר-היום של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 12, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא עבר לטיפול ועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: הסכנה לאחדותה של ירושלים ["דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 20610.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הצעה לסדר-היום בנושא: הסכנה לאחדותה של ירושלים, של חבר הכנסת מאיר פרוש, שמספרה 6059 - תשובה והצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב השר מאיר שטרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ממשלת ישראל רואה כחובתה לשמור על הר-הזיתים כאחד המקומות המרכזיים המגלמים בתוכם היסטוריה, תרבות ומסורת יהודית לאורך הדורות.

מאיר שטרית: הממשלה פועלת לשמר את המקום למען עתיד המדינה, העם והדורות הבאים.

מאיר שטרית: נוכח מצבו הקשה של ההר, ראש הממשלה החליט לאחרונה להטיל על השר לענייני תפוצות, חברה וירושלים, השר נתן שרנסקי, להמליץ בפני הממשלה על הדרכים לשיפור מצבו של הר-הזיתים.

מאיר שטרית: השר שרנסקי עובד בימים אלה, יחד עם כל הגורמים המקצועיים הרלוונטיים לנושא, וביניהם לשכת ראש הממשלה, האחראית לתחום הקבורה מאז פירוק משרד הדתות, עיריית ירושלים והחברה לפיתוח מזרח-ירושלים, על גיבוש תוכנית מקיפה לטיפול בהר-הזיתים.

מאיר שטרית: התוכנית תכלול לא רק שיפוץ, שיקום, שימור ואבטחה של המצבות והמתחם כולו בהר-הזיתים, אלא גם גם דרכים להפיכתו של ההר לאתר מבקרים אטרקטיבי, תוך ראייה של המקום כאתר לאומי המצוי במרכז קיומו ההיסטורי-התרבותי של העם.

מאיר שטרית: התוכנית תוגש בקרוב לאישור ראש הממשלה ולאחר מכן תוצג בפני ממשלת ישראל.

מאיר שטרית: אין לי התנגדות, אדוני, להעביר את זה לדיון בוועדה המתאימה, נדמה לי שזו ועדת הפנים של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה אחרת לחבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, אחדותה של ירושלים היא מושג יקר לכולנו; עם זה אנחנו גם צריכים להיות מעשיים.

אילן שלגי: לא נוכל להכיל בתוכנו 230,000-240,000 ערבים שאינם אזרחי ישראל, ולכן אנחנו צריכים לדבר על אחדותה של ירושלים היהודית על שכונותיה היהודיות, גם במזרח העיר כמובן, עם פתרון ראוי ומקובל באגן הקדוש, כאשר כמובן תהיה לנו שליטה בלעדית במקומות הקדושים לנו.

אילן שלגי: זו תהיה אחדות של ירושלים שגם תמנע את צירופם של 230,000 ערבים פלסטינים למדינת ישראל.

אילן שלגי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – ועדה, נגד - להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא: הסכנה לאחדותה של ירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: להלן התוצאות: בעד - 12, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הנושא יידון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: השלכות תקציב 2005 על המגזר הערבי ["דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 20609.

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא: השלכות תקציב 2005 על המגזר הערבי, הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת ואסל טאהא, שמספרה 6241.

יולי יואל אדלשטיין: ישיב השר מאיר שטרית, השר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מטבע הדברים קשה להתייחס באופן פרטני לכלל הצעת התקציב ביחס למגזר הערבי במסגרת של הצעה לסדר-היום.

מאיר שטרית: בקרוב יבוא התקציב לדיון ולהצבעה בכנסת, ואז תהיה הזדמנות מתאימה לדון בדברים ביתר פירוט.

מאיר שטרית: עם זאת, בחרנו להביא כמה התייחסויות כלליות הנוגעות להצעת התקציב לשנת 2005.

מאיר שטרית: ממשלת ישראל מייחסת חשיבות רבה לשיפור היחסים בין המגזרים המרכיבים את האוכלוסייה בישראל ופועלת לשיפור מצבם של אזרחי ישראל הערבים ולמתן מענה על הבעיות הקיימות במגזר, באופן שיקדם את צמצום הפערים בין המגזרים ויביא לשילובם בחברה ובמדינה בהתאם למדיניותה הרשמית של הממשלה.

מאיר שטרית: במסגרת פעולותיהן של ממשלות ישראל האחרונות ניתן למנות את החלטת הממשלה בנושא תוכנית הפיתוח ליישובי המגזר הערבי, אשר במסגרתה הוקצו בשנים 2001-2004 מיליארדי שקלים לקידום מצבו הסוציו-אקונומי של המגזר הערבי במגוון נושאים, וביניהם נושאי תשתית, חינוך, תעשייה, שיכון וכו'.

מאיר שטרית: זאת ועוד, בוועדת השרים לעניין המגזר הלא-יהודי, אשר ראש הממשלה עומד בראשה, התקבלה שורת החלטות נוספות: ייצוג הולם של בני המגזר הערבי בשירות הציבורי ובדירקטוריונים של חברות ממשלתיות, החלטות באשר להקמת אזורי תעשייה ומלאכה ביישובים ערביים ועוד.

מאיר שטרית: במסגרת הוועדה מקבל ראש הממשלה עדכונים שוטפים בדבר יישום החלטות הממשלה הנוגעות למגזר הלא-יהודי, באופן שנעשים מעקב ובקרה אינטנסיביים אחר יישום ההחלטות שנתקבלו.

מאיר שטרית: חברי הכנסת טוענים, כי קיימים פערים אדירים בין התקציב למגזר היהודי לבין התקציב לאוכלוסייה הערבית בכל התחומים.

מאיר שטרית: תשובתנו מתייחסת, בהתאם, לכלל הסעיפים בתקציב המדינה ולא לסעיפים ספציפיים.

מאיר שטרית: המסקנה העולה מבדיקתנו היא כי מסקנה זו שגויה, כפי שיובהר להלן.

מאיר שטרית: תקציב ההוצאות בתקציב המדינה לשנת 2005 כולל 264 מיליארד שקל, המתחלקים בין עשרות סעיפים, שאת עיקריהם נפרט בהמשך, ולהערכתנו כולם מועברים על בסיס קריטריונים אחידים לכל אזרחי המדינה.

מאיר שטרית: התקציב כולל החזר קרן וריבית בסך 107.1 מיליארד שקל ורזרבה כללית בסך 5.1 מיליארדי שקל.

מאיר שטרית: ברור שסעיפים אלה אינם מתייחסים לאוכלוסייה מסוימת ובהם אין כל אפליה של מגזר כלשהו.

מאיר שטרית: התקציב הרגיל, ללא תשלום ריבית ורזרבה, הוא 194 מיליארד שקל, בניכוי 41.5 מיליארד שקל, משמע 152.5 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: מתוכם תקציב הביטחון הוא 42.5 מיליארד שקל ותקציב המשרד לביטחון פנים הוא 7 מיליארדי שקל.

מאיר שטרית: תקציב משרדים אלה מיועד לביטחון כל האזרחים, ללא הבחנה בין המגזרים, והוא מושפע מצורכי הביטחון ועל כן אין בו אפליה של מגזר זה או אחר.

מאיר שטרית: היתרה בסך 103 מיליארד שקל מתחלקת כדלקמן: 14 מיליארד שקל לנושאי ממשל ומינהל, מתוכם 7.3 מיליארדי שקל לגמלאות ופיצויים והשאר בעיקרו להוצאות שכר.

מאיר שטרית: נושאים אלה, כמובן, גם הם אינם מוגדרים מגזרית, ועל כן בחלוקה שלהם אין כל אפליה בין המגזרים.

מאיר שטרית: 3.4 מיליארדי שקל מהתקציב מיועדים לרשויות מקומיות, כאשר הדגשים בתקציב משרד הפנים לשנת 2005 כוללים מתן פתרון לבעיית הגירעונות ברשויות המקומיות - גירעונות שנצברו בכל הרשויות המקומיות, ובכלל זה הערביות.

מאיר שטרית: שירותי חברה מהווים 78.1 מיליארד שקל מתוך תקציב המדינה.

מאיר שטרית: שירותים אלה מתחלקים כדלקמן: 24.6 מיליארד שקל לחינוך ו-5.8 מיליארדי שקל להשכלה גבוהה.

מאיר שטרית: הקריטריונים בשני סעיפים אלה הם שוויוניים לכלל האוכלוסייה.

מאיר שטרית: כך גם בסעיפי הביטוח הלאומי - 21.3 מיליארד שקל, משרד הבריאות - 14.7 מיליארד שקל, משרד הרווחה - 3 מיליארדי שקל, תגמולים לנכים - 1.5 מיליארד שקל, תמיכות במוצרי יסוד - 4.3 מיליארדי שקל, וחוק חיילים משוחררים - 1.3 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: הסעיף היחיד המיועד, מטבעו, לאוכלוסייה היהודית בלבד הינו משרד הקליטה - 1.3 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: סעיף כלכלה ומשק - 6.9 מיליארדי שקל - כולל מענקי בינוי ושיכון בסך 2.4 מיליארדי שקל, על-פי קריטריונים אחידים ושווים, תקציבי משרד התמ"ת ותמיכות בענפי משק כנ"ל בסך 2.8 מיליארדי שקל, ושאר הסעיפים - 1.7 מיליארד שקל.

מאיר שטרית: יתרת התקציב, המיועדת לתקציב פיתוח, עומדת על סך 13 מיליארד שקל, המיועדים לנושאים הבאים: הוצאות פיתוח תחבורה - 3.6 מיליארדי שקל, הוצאות פיתוח שונות - רכבת - 3 מיליארדי שקל, השקעות בממשל ובמינהל - 480 מיליון שקל, רשויות מקומיות - 160 מיליון שקל, השקעות בשירותי חברה - 4.9 מיליארדי שקל, שעיקרם, 3.9 מיליארדי שקל, הלוואות לזכאים דרך משרד השיכון ו-932 מיליון שקל לבניית בתי-ספר בתקציב החינוך.

מאיר שטרית: חשוב להדגיש, ראש הממשלה מוביל זה שנים מהלך שבו ניתנת למגזר הלא-יהודי עדיפות ברורה בנושא בינוי כיתות, באופן שתקציב בינוי כיתות מוקצה למגזר הלא-יהודי בשיעור גבוה בהרבה משיעורו באוכלוסייה הכללית.

מאיר שטרית: מהאמור לעיל ברור, שרובו המכריע של תקציב המדינה ניתן על-פי קריטריונים וסדרי עדיפויות כפי שנקבעו על-ידי הממשלה ועל-ידי הכנסת ולא קיים פער כלשהו בתקצוב למגזר כלשהו במערכת.

מאיר שטרית: קריטריונים רבים שעל-פיהם עובדת הממשלה מביאים לכך שתקציב המדינה מחולק באופן לא שוויוני המיטיב עם המגזר הלא-יהודי לעומת חלקו המספרי באוכלוסייה.

מאיר שטרית: תקציב התקבולים והמלוות, שכולל סכום זהה, גם הוא בנוי על קריטריונים אחידים.

מאיר שטרית: על-פי נתונים שהתקבלו ממשרדי הממשלה השונים ואף שהתוכנית הרב-שנתית לפיתוח המגזר הערבי הסתיימה, חלק מהמשרדים ממשיכים לתקצב את המגזר הערבי לנושאים ספציפיים כפי שתוקצבו במהלך התוכנית.

מאיר שטרית: יתר על כן, בנושאי ביוב ניתן תקציב מיוחד כדי לסיים את פתרון הביוב במהלך 2005-2007.

מאיר שטרית: ראוי לציין, כי התקציב בנושא תשתיות ביוב למגזר הערבי גדול לאין שיעור מגודלה היחסי של האוכלוסייה הערבית בישראל, וזאת כחלק מסגירת פערי תשתיות שנגזרים ממדיניות הממשלה.

מאיר שטרית: בישראל קיימות ערים מעורבות ושוויוניות כגון ירושלים, תל-אביב--יפו, חיפה, רמלה, לוד, עכו, ובהן מאות אלפי אזרחים ערבים, הנהנים מזכויות שוות לאזרחים היהודים.

מאיר שטרית: ביישובים אלה לא היה צורך בתקציבי פיתוח מיוחדים לאוכלוסייה הערבית.

מאיר שטרית: דומה כי כוח ההרגל להתלונן על אוזלת ידה לכאורה של הממשלה גובר על ראיית המציאות.

מאיר שטרית: יש התעלמות מוחלטת בקרב חברי הכנסת המייצגים את המגזר מהשיפור הניכר שיש בתשתיות ביישובים הערביים ומהשינוי האמיתי ביחס של קובעי המדיניות לצרכים המיוחדים של המגזר.

מאיר שטרית: הביקורת כלפי הממשלה מוטחת, אך אין לצדה ביקורת עצמית.

מאיר שטרית: לדוגמה, מוסר תשלומי המסים במגזר הערבי, תופעה חמורה המביאה, בין היתר, להתמוטטות הרשויות המקומיות הערביות - שלא מקבלות את ההכנסות שלהן הן ראויות - וכתוצאה מכך, גם פוגעות ברמת השירותים המגיעים בצדק לתושביהן.

מאיר שטרית: למרות כל אלו, הממשלה תמשיך ותשקיע במגזר הערבי באופן שישקף את שינוי סדרי העדיפויות כלפיו ותתעדף העברת משאבים נוספים כדי להמשיך ולצמצם את הפערים בין המגזרים בישראל.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אחרי שהסברתי את כל זה, למרות זאת אין לי שום התנגדות להעביר את הנושא לדיון בוועדת הפנים של הכנסת.

מאיר שטרית: זה המקום הראוי לדיון בנושא.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה מבקש הצעה אחרת; בוודאי נאפשר לו להציע לנו את הצעתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, הקשבתי בקשב רב לתשובתו של השר שטרית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ככל שהקשבתי ושמעתי יותר נזכרתי בפתגם הערבי שאומר: "כלאם חק יוראד בהי באטל".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתרגום חופשי: דברים של מתק שפתיים שבאים להסתיר את העוול הגדול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה כל כך טוב, אדוני השר שטרית, אם התקציב נותן העדפה למגזר הערבי, למה המצב כל כך רע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה חסרות 1,700 כיתות לתלמידים, וזה לא בנגב וביישובים הבלתי-מוכרים, דבר שאין לו אח ורע בעולם, אלא ביישובים כמו נצרת וביישובים המבוססים ביותר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם התקציב כל כך שוויוני, למה במשרד הדתות 2.5% מהתקציב מופנים לשירותי רווחה של האוכלוסייה המוסלמית, שהיא כ-17% מתושבי המדינה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש דוגמאות רבות, אבל אני מוגבל בזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל שכך הם פני הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שיש עכשיו הזדמנות, גם לממשלה, לתקן את העוול הזה, לתקן בפועל ולא רק במלים ובהתחכמויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, השר הסכים לקיים דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על כך.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד - זה לדיון בוועדה, מי שנגד - זה להסיר.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא השלכות תקציב 2005 על המגזר הערבי.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 12 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 1 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 11 בעד, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא יידון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מזמינים את השר המקשר, עם שלושה כובעים, לעלות לדוכן.

אילן שלגי: יכול השר לומר: לכובע שלי שלוש פינות.

יולי יואל אדלשטיין: קיבלנו את התיקון של חבר הכנסת שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול נבקש ממנו להשיב על שאילתות שהוגשו לראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן מספרה 2075, של חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח; לפרוטוקול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, ישבתי בטעות במקומו של חבר הכנסת טאהא וההצבעה שלי נרשמה בשמו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה מודיע, כי בטעות הצביע בנושא הקודם במקומו של חבר הכנסת ואסל טאהא, אבל זה לא משנה את תוצאות ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שזה נעשה בתום לב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את ראש הממשלה ביום ה' בחשוון התשס"ה (20 באוקטובר 2004): במסגרת הפתרונות המדיניים ותוכנית ההתנתקות, עולה לדיון סוגיית פינוי התושבים היהודים מיהודה, שומרון וחבל-עזה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: האם נשקל לאפשר ליהודים החפצים בכך להישאר לגור בבתיהם, גם אם מדינת ישראל תיסוג מיישוביהם, ואם לא – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מהות ההתנתקות היא ליצור מצב שבו החיכוך בין האוכלוסייה הפלסטינית ואוכלוסייה ישראלית יקטן עד למינימום האפשרי, לרבות חיכוך בין אוכלוסייה אזרחית ישראלית לאוכלוסייה אזרחית פלסטינית.

יולי יואל אדלשטיין: מעבר לכך, לא יהיה מצב שבו יישובים ישראליים יתקיימו ללא אבטחה של צה"ל, ולפיכך השארת התושבים החפצים בכך תבטל למעשה את יתרונות התוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2201 של חבר הכנסת יצחק כהן: אבטחת אישי ציבור לשעבר.

יולי יואל אדלשטיין: כבוד השר, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק כהן שאל את ראש הממשלה ביום ד' בכסליו התשס"ה (17 בנובמבר 2004): רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי הם אישי הציבור לשעבר שעדיין מאובטחים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא עלות אבטחה זו? 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם גם נסיעות פרטיות ועסקיות מאובטחות?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם נשקל לדרוש מאישי ציבור לשעבר לממן את האבטחה בנסיעותיהם הפרטיות והעסקיות מכיסם פרטי?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כיום מאובטחים: נשיא מדינה לשעבר – למשך שנה מתום כהונתו; נשיא בית-המשפט העליון לשעבר – למשך חודש מתום כהונתו; ראש ממשלה לשעבר – למשך חמש שנים מתום כהונתו; יושב-ראש כנסת לשעבר – למשך חודש מתום כהונתו; ראש אופוזיציה לשעבר – למשך חודש מתום כהונתו; שר ביטחון לשעבר – למשך שישה חודשים מתום כהונתו; שר חוץ לשעבר – למשך חודש מתום כהונתו.

יולי יואל אדלשטיין: בפועל האדם שעומד בקריטריונים ועדיין מאובטח הוא ראש הממשלה לשעבר מר אהוד ברק, שיאובטח, לפי המתוכנן, עד פברואר 2006, אלא אם הוא ייבחר שוב.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: עלות האבטחה של אהוד ברק בשנת 2004 היתה 1,683,000 שקל בחו"ל ו-890,000 שקל בארץ.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת.

יצחק כהן: תודה, אדוני השר.

יצחק כהן: אדוני השר, אתה לא חושב שבמצב הביטחוני המורכב כדאי לשקול מערך אחר של אבטחה לאישים ששירתו כראשי ממשלות ושרי ביטחון לשעבר?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מאיר שטרית: סידורי האבטחה נקבעים על-ידי שירות הביטחון לפי הצרכים, והם קובעים גם את מי מאבטחים, בהתאם לנהלים שנקבעו, וכן כמה צריך לאבטח.

מאיר שטרית: עניין האבטחה עולה לדיון פעם אחר פעם בממשלה, אבל אין בו שינוי.

מאיר שטרית: אף אחד לא מוכן לקחת על עצמו את האחריות לומר שאנחנו קובעים במקום השירות.

מאיר שטרית: לצערי, דווקא בגלל רצח ראש הממשלה, מי שנכווה ברותחין נזהר בצוננין, ולכן אף אחד לא משנה את ההחלטות של שירות הביטחון ביחס לסידורי האבטחה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 2251 של חבר הכנסת עמרם מצנע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמרם מצנע שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בכסליו התשס"ה (1 בדצמבר 2004):

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק ההתנתקות אמורה לתת מענה לבעלי עסקים שיפונו מאזור התעשייה ארז.

יולי יואל אדלשטיין: הפיצוי המוצע הוא בסך 180,000 ש"ח, אף שדונם קרקע נמכר לפני כחצי שנה בכ-140,000 דולר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא מדיניות הממשלה בנושא פיצוי בעלי עסקים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יפוצו בעלי עסקים בעבור ביטול חוזים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יפוצו עובדים ישראלים שאינם מתנחלים ואשר יאבדו את מקום עבודתם?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע יידרשו בעלי עסקים לשלם 10% מס על הפיצוי?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

יולי יואל אדלשטיין: יש שני מסלולים, הפיננסי והנכסי – ראה הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות, התשס"ה-2004, שאושרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בכנסת ונתנה תשובה טובה מאוד בכל הקשור לפיצוי בעלי עסקים באזור התעשייה ארז, כי הכלילו אותם בחוק.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: בעלי עסקים לא יפוצו בעבור ביטול חוזים.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: עובדים ישראלים שאינם תושבים ישראלים הגרים ברצועת-עזה לא יקבלו פיצויים.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: בעלי עסקים יידרשו לשלם 10% מס.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים – זו תשובה שהוכנה עוד קודם – הופחת המס הזה בחוק ל-5% על הפיצוי, מכיוון שכך המליצה ועדת הכספים וכך התקבל בכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת עמרם מצנע.

עמרם מצנע: האמת היא שהשאילתא הוגשה בדצמבר, ומאז נחקק חוק פינוי-פיצוי.

עמרם מצנע: העליתי אז את השאילתא מאחר שחשבתי, אז, שצריך להפריד בין המתיישבים שמתנגדים לפינוי לבין בעלי העסקים והתעשייה, שרצו מאוד לסיים את החקיקה, כי אזור התעשייה כמעט חדל לפעול.

עמרם מצנע: על כן, אין לי שאלות נוספות, אלא להסכים לכך שהחוק חוקק ואני מקווה שאנשים יקבלו את הפיצוי הראוי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מצנע.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2273 של חבר הכנסת אריה אלדד - הנושא הוא המשק הפלסטיני לאחר יישום תוכנית ההתנתקות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בכסליו התשס"ה (1 בדצמבר 2004):

יולי יואל אדלשטיין: בדוח הבנק העולמי נקבע, כי הכלכלה הפלסטינית נמצאת במשבר מהחמורים בהיסטוריה המודרנית, שיוביל להקצנת האלימות ברשות, וכי תוכנית ההתנתקות תחמיר את מצבה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם למחרת ההתנתקות תסייע ישראל בשיקום הכלכלה הפלסטינית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היא משמעות תוכנית ההתנתקות מהבחינה הכלכלית?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ימשיכו עובדים פלסטינים להגיע לעבודה בישראל?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: הקהילה הבין-לאומית מנהלת דיונים רבים ומפגשים - ובכללם מפגש המדינות התורמות - כדי למצוא דרכים לשקם את הכלכלה הפלסטינית לאחר יציאת ישראל מרצועת-עזה ולהפוך את הכלכלה הפלסטינית לכלכלה עצמאית, הנשענת על יכולת עצמית.

יולי יואל אדלשטיין: עד אשר תצא ישראל מציר פילדלפי וייפתחו נמלי ים ואוויר, תהיה ישראל אחראית לפיקוח על המעברים הבין-לאומיים, ולפיכך תהיה אחראית גם למעבר סחורות אל מחוץ לרשות הפלסטינית.

יולי יואל אדלשטיין: הסחר בין ישראל ובין הרשות הפלסטינית יימשך, וככל שיימצאו יותר שווקים חדשים בעבור הפלסטינים, תקטן התלות שלהם במשק הישראלי.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי תוכנית ההתנתקות, ואין כל כוונה לשנות זאת, תרד עד למינימום כניסת פועלים פלסטינים לישראל עד סוף שנת 2008.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריה אלדד.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: שאלה אחת:

אריה אלדד: אם כל הקשרים האלה אמורים להימשך, ואולי גם להתעצם, ואנחנו שומעים על תקוות לתיאום ההתנתקות, למה קוראים לזה "התנתקות"?

מאיר שטרית: כי המשמעות של התנתקות היא יציאה משם.

מאיר שטרית: ישראל לא תשב בעזה.

אריה אלדד: בעברית זה התנתקות?

מאיר שטרית: תקרא לזה איך שאתה רוצה.

מאיר שטרית: תקרא לזה היציאה מעזה.

מאיר שטרית: אם השם מפריע לך, תשנה את השם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד ולשר המקשר.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2274 של חבר הכנסת שאול יהלום - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שאול יהלום שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בכסליו התשס"ה (1 בדצמבר 2004): בימים אלה מתגבש תהליך מתן פיצויים ותשלום מקדמות בתוכנית ההתנתקות למתפנים מרצון.

יולי יואל אדלשטיין: בהחלטת הממשלה מ-6 ביוני 2004 נקבע, כי פינוי יישובים תלוי בהחלטה נוספת של הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: האם הודיע משרדך למקבלים, כי במקרה שגוש-קטיף לא יפונה יהא עליהם להחזיר למדינה את המקדמות בצירוף הצמדה וריבית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) רצוי להעלות את הנושאים האלה במסגרת הדיונים על חוק יישום תוכנית ההתנתקות בוועדת הכספים בימים אלה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2330, של חבר הכנסת אלי ישי - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את ראש הממשלה ביום כ"ה בכסליו התשס"ה (8 בדצמבר 2004): כעת, כאשר חברי הממשלה נושאים ונותנים עם משרד האוצר על הקיצוצים בתקציב משרדיהם, העדר שר במשרד הרווחה עלול להשפיע לרעה על תפקוד המשרד.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מתי ימונה שר במשרד הרווחה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם ביקרת במשרד הרווחה ולמדת את בעיותיו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

יולי יואל אדלשטיין: לעת עתה ראש הממשלה מכהן גם כשר הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: לפי ההסכם הקואליציוני עם סיעת יהדות התורה, אמור לכהן במשרד הרווחה סגן שר מטעמה ולנהל ניהול שוטף את ענייני המשרד.

יולי יואל אדלשטיין: תקציב משרד הרווחה הוסכם בעת כהונת שר הרווחה הקודם, חבר הכנסת זבולון אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: ראש הממשלה, כשר האחראי, ימשיך לטפל במשרד באופן ההולם ביותר.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2347 של חבר הכנסת אורי אריאל: עריכת כינוס במעונו הרשמי של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את ראש הממשלה ביום כ"ה בכסליו התשס"ה (8 בדצמבר 2004): פורסם, כי ב-16 בנובמבר 2004 כינס ראש הממשלה במעונו הרשמי בירושלים כ-100 ראשי ערים וסגניהם.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – כמה נכחו באירוע זה, כמה עלתה הפקתו ומה היה מקור מימונו?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ייערכו כינוסים נוספים במתכונת זו בעתיד? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש אישור חוקי לעריכת כינוסים מסוג זה במשרד ראש הממשלה או במעונו הרשמי?

מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: הידיעה נכונה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: באירוע השתתפו כ-70 ראשי ערים וסגניהם, והוגשה להם שתייה בלבד.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: ייתכן שאירועים כאלה יתקיימו גם בעתיד.

מאיר שטרית: 4.

מאיר שטרית: כן, היועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה אישרה את קיום האירוע.

מאיר שטרית: אירוע זה אינו תקדים, ואירועים מסוגו נערכו בעבר.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורי אריאל?

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2477 של חבר הכנסת אריאל: משרתים בקודש בהתיישבות העובדת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את ראש הממשלה ביום כ"ד בטבת התשס"ה (5 בינואר 2005): זה כעשרה חודשים לא התכנסה הוועדה לעניין המשרתים בקודש בהתיישבות העובדת, והדבר פוגע קשות בשירותי הדת לאלפי אזרחים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: מדוע אין הוועדה מתכנסת, ומתי תתכנס?

מאיר שטרית: הוועדה שבחנה את סוגיית המשרתים בקודש התכנסה כמה פעמים, ולאחרונה, ב-16 בינואר 2005, היא קיבלה החלטה בדבר הארכת כהונתם של כמה רבנים ובלניות שעמדו לפני פרישה.

מאיר שטרית: הוועדה החליטה לאשר עקרונית תקני בלניות בעבור המקוואות החדשים ובעבור המקוואות שהבלניות שלהם פרשו או עזבו בנסיבות אחרות.

מאיר שטרית: איוש המקוואות החדשים ייעשה בהפעלת תקנה תקציבית נפרדת שיועדה למטרה זו.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אדוני השר, תודה.

אורי אריאל: יש נתונים שמראים שחלק מהבלניות ואחרים אומנם קיבלו את שכרם והוארך תוקף עבודתם, אבל לתקופה מוגבלת בסדר גודל של כחצי שנה.

אורי אריאל: זאת אומרת, הבעיה תחזור לשולחננו - - -

מאיר שטרית: אם תתמוך בתקציב נוכל לגמור את העניין.

אורי אריאל: אתה יודע מה?

אורי אריאל: השתכנעתי.

אורי אריאל: לעצם השאלה: יש מקומות שבהם הדבר לא סודר.

אורי אריאל: בישיבת ועדת ביקורת המדינה בחודש מרס הודיע ראש הממשלה, שעד סוף ספטמבר תובא לממשלה ולכנסת תוכנית רה-ארגון מלא של האגף לשירותי דת, לרבות התקציב.

אורי אריאל: הוא אמר שזה יקרה בשנת 2004, למען הסר ספק.

אורי אריאל: האם השר יכול לעדכן את החברים בבית מתי תובא התוכנית לאישור, לחקיקה וכדומה?

מאיר שטרית: לצערי אין בידי האינפורמציה הזאת.

מאיר שטרית: אני מוכן לבדוק ולהשיב לך בכתב, ממשרד ראש הממשלה, כי הוא מטפל בעניין הזה ואני עונה מטעמו, לכן אני מוכן לבדוק את זה.

מאיר שטרית: לא ידוע לי מתי תוגש תוכנית.

מאיר שטרית: אני אבקש לדעת ואענה לך בכתב.

יולי יואל אדלשטיין: רשמנו לפנינו.

יולי יואל אדלשטיין: השאילתא הבאה, מס' 2478, של חבר הכנסת אורי אריאל: תשלום משכורות לעובדי מועצות דתיות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את ראש הממשלה ביום כ"ד בטבת התשס"ה (5 בינואר 2005): יש עובדי מועצות דתיות שטרם קיבלו את משכורותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כמה מעובדי המועצות הדתיות לא קיבלו את מלוא שכרם עד 30 בנובמבר 2004?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: לכמה מעובדי המועצות הדתיות לא הופרשו זכויות סוציאליות כחוק?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מתי יקבלו כל עובדי המועצות הדתיות את שכרם ואת הזכויות הסוציאליות שלהם?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

יולי יואל אדלשטיין: עד 30 בנובמבר 2004 היו 17 מועצות דתיות שלא שילמו את מלוא שכר עובדיהן וגמלאותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: בימים אלה פועל משרד רואי-חשבון חיצוני לעדכון מאגר נתוני המועצות הדתיות עד 30 בספטמבר 2004, ובמסגרת זו יפורטו לחוד החובות למס הכנסה, לביטוח לאומי ולקופות גמל.

יולי יואל אדלשטיין: בחלק מהמועצות הדתיות לא הופרשו מלוא הזכויות לקופות הגמל.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת תוכניות ההבראה והרה-ארגון של מערך שירותי הדת יימצא פתרון לכל חובות העבר של המועצות הדתיות, ובראש ובראשונה לאלה שנוגעים בשכר העובדים ובזכויותיהם הנלוות.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תודה על התשובה, אלא מה?

אורי אריאל: אני לא מכיר עובד אחד, ובכלל זה לא אני וגם לא אתה, שהיה יכול ללכת עם התשובה הזאת ולקנות במכולת.

אורי אריאל: האם יש סיכוי, לדעת השר, שלפחות הממשלה, בתוקף ההסכם הקואליציוני שלה עם אגודת ישראל, תסיים את הטיפול בנושא זה כפי שהתחייבה להם, בתוך 75 יום?

אורי אריאל: נדמה לי שעברו כבר כ-40 מהם.

אורי אריאל: קרי: האם בעוד 35 יום ייפסק העוול הנורא הזה שנמשך כבר כשנתיים?

אורי אריאל: תודה.

מאיר שטרית: אני עונה ברצינות, שהדבר תלוי, כמובן, באישור תקציב המדינה.

מאיר שטרית: להערכתי יש סיכוי לכך.

מאיר שטרית: צריך לומר ביושר, שהממשלה לא היתה מחויבת לשלם שום דבר לאף אחד, כי המועצות הדתיות עצמן הן האחראיות כלפי העובדים.

מאיר שטרית: כל אחד יכול לתבוע את המועצה הדתית או את הרשות המקומית שלו, כי בעצם הממשלה את חלקה שילמה תמיד.

מאיר שטרית: עם זאת, לא היה אפשר לחיות במצב שרבנים לא קיבלו משכורת, או שעובדי המועצות לא קיבלו משכורת, לא קיבלו גמלאות ונשארו חסרי כול.

מאיר שטרית: זה בלתי אפשרי מבחינת המדינה.

מאיר שטרית: לכן, בלית ברירה, נכנסה המדינה בעובי הקורה ושילמה עד היום את רוב הפיגור שהיה במועצות הדתיות.

מאיר שטרית: יש סיכוי סביר מאוד, שאם יכוסו כל החובות, כמו שציינתי, ובהנחה שתקציב המדינה יאושר – כי כל עוד לא אושר תקציב המדינה אי-אפשר להקצות כספים לשום מטרה שאינה מאושרת בתקציב – אני מקווה שהתקציב יאושר בסוף חודש מרס, ואז, אני מניח, הבעיה הזאת באמת תבוא על פתרונה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2488 של חבר הכנסת דהן - השואל אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים דהן שאל את ראש הממשלה ביום כ"ד בטבת התשס"ה (5 בינואר 2005): על-פי דוח מבקר המדינה, ב-80 מקוואות מתוך 94 שנבדקו נמצאו ליקויים, חלקם חמורים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: באילו מקוואות נמצאו ליקויים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה עושה משרדך למנוע ליקויים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מי יפעל לתיקון הליקויים? 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם ליקויים אלו נובעים מהלנת שכרם של עובדי המועצות הדתיות?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) על-פי החלטת הממשלה מס' 900, הועברו מבני הדת על כל תקציביהם לטיפולו ולאחריותו של משרד השיכון.

יולי יואל אדלשטיין: המועצות הדתיות אחראיות בפועל לתפעול המקוואות לטובת הטובלות, אולם במקומות שבהם נמנעת הפעלתו התקינה של המקווה, עקב צורך בתיקון או בשיפוץ, הדרך היחידה לבצע את התיקון או את השיפוץ היא באמצעות משרד השיכון.

יולי יואל אדלשטיין: למרות האמור לעיל עשה משרד ראש הממשלה בחודשים האחרונים ככל יכולתו, באמצעים שעמדו לרשותו, לפעול להכשרת מקוואות שנקלעו לחוסר תפקוד.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מידע על מצבם של כלל המקוואות בארץ יש במחלקה לפיתוח מבני דת במשרד השיכון.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: משרד ראש הממשלה פועל מאז חודש מאי 2004 עם כל הגורמים הרלוונטיים, ובהם נציגי משרד האוצר, משרד השיכון והיועץ המשפטי לממשלה, כדי לשחרר את התקציב לטיפול במקוואות הזקוקים לכך ולהכשרתם.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: נוכח האמור לעיל, הגורם האחראי לטיפול בליקויים הוא משרד השיכון.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: הליקויים במקוואות אינם נובעים מהלנת שכרם של עובדי המועצות הדתיות, שכן עקב הפעילות שנעשתה עד כה מטעם משרד ראש הממשלה בעניין המועצות הדתיות, כל המועצות הדתיות מתפקדות ומספקות את שירותי הדת, ובכלל זה הפעלת המקוואות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2566 של חבר הכנסת אילן שלגי: דוח בלתי מסווג של המועצה לביטחון לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי שאל את ראש הממשלה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): בחודש אוגוסט 2000 הגישה המועצה לביטחון לאומי דוח מסווג, וכן דוח בלתי מסווג, בדבר מצב הביטחון הלאומי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע טרם הובא הדוח הבלתי-מסווג לידיעת הציבור?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יובא דוח זה לידיעת הציבור?

מאיר שטרית: בחודש אוגוסט 2003 הגישה המועצה לביטחון לאומי לראש הממשלה מסמך מסווג-סודי שכותרתו "הערכת מצב - ביטחון לאומי 2003".

מאיר שטרית: בשעתו אכן נשקלה האפשרות לחבר גרסה בלתי מסווגת של המסמך, לצורך הפצה לציבור, גרסה זו לא חוברה מעולם.

מאיר שטרית: ככלל, מסמכי המועצה לביטחון לאומי הם מסווגים ואינם מופצים לציבור.

מאיר שטרית: המועצה הינה גוף מטה של ראש הממשלה והממשלה ומסמכיה מיועדים לקובעי המדיניות בלבד.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, שאלתי הנוספת אליך היא, האם הדוח הובא לדיון בממשלה או באיזו ועדת שרים, והאם לאחר אותו דוח משנת 2003 הגישה המועצה לביטחון לאומי דוח נוסף - האם הדוח הנוסף נדון, כפי ששאלתי קודם לכן.

מאיר שטרית: הדוחות של המועצה לביטחון לאומי נשלחים לשרי הממשלה ולשרי הקבינט.

מאיר שטרית: הדיון בהערכת מצב כזאת מתקיים בקבינט הביטחוני שבמדינה, בוועדת שרים לענייני ביטחון.

מאיר שטרית: בדרך כלל מתקיים בכל דוח כזה של הערכת מצב שנתית דיון יחד עם הערכות מצב של גופים אחרים.

מאיר שטרית: הם לא היחידים שמגישים הערכות מצב.

מאיר שטרית: הפורום שבו מקיימים את הדיון בהערכות מצב הוא הקבינט הביטחוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר המקשר.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן השאילתות שהוגשו לראש הממשלה, ואומנם השר לא מתחלף אבל אנחנו עוברים לשאילתות שהוגשו לשר הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1415 - של חבר הכנסת יגאל יאסינוב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב שאל את שר הרווחה ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004): לאחרונה פורסם, כי לשכות רווחה בעיר ירושלים מפנות נשים הרות הנמצאות במצוקה כלכלית לעמותת "אפרת" הפועלת "למניעת הפלות שאינן הכרחיות" ולעמותה "בעד חיים" – האגודה למען האשה והעובר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם מדובר במדיניות רשמית?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם הלשכות מפנות את הפונים אליהן לעמותות נוספות, ואם כן – לאילו?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד מתייחס משרדך לעמותות מסוג זה?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: אציין תחילה, כי שתי העמותות המוזכרות בשאילתא, עמותת "אפרת" והעמותה למניעת הפלות שאינן הכרחיות, הן עמותות עם אוריינטציה ומטרה לעודד ילודה ולצמצם הפלות, ופעילותן בנויה גם על סיוע לנשים ולמשפחות במצוקה כלכלית המתלבטות בתחום זה.

יולי יואל אדלשטיין: אשר לשאלותיך הספציפיות: 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: אין למשרד הרווחה ולשירותי הרווחה בעיריית ירושלים מדיניות של הפניית נשים הרות במצוקה לקבלת עזרה מעמותות אלה.

יולי יואל אדלשטיין: אשה הרה המצויה במצוקה כלכלית יכולה לקבל ייעוץ והכוונה משירותי הרווחה וגם לקבל סיוע כדי למצות את זכויותיה לעזרה בצרכים בסיסיים בהתאם לחוקים שונים.

יולי יואל אדלשטיין: יש להדגיש, כי נשים שבהן עוסקת השאילתא הן הן האמורות לקבל החלטותיהן לגבי פנייה לעזרה לכל גורם מסייע, והדבר נתון לבחירתן החופשית.

יולי יואל אדלשטיין: ייתכנו בהחלט מצבים שבהם לשכות הרווחה יספקו מידע לנשים על יכולתן לפנות לעמותות אלה ולעמותות אחרות הקיימות בקהילות: אשה הרה יכולה לרצות לקבל עזרה וייעוץ דווקא מן הסוג הניתן על-ידי שתי עמותות אלה.

יולי יואל אדלשטיין: במקביל, אשה הרה אחרת עשוייה לרצות בעזרה מסוג אחר ומארגון וולונטרי אחר.

יולי יואל אדלשטיין: כמובן יכול להיות ארגון שמסייע לנשים כן לעשות הפלות.

יולי יואל אדלשטיין: "הפניות" אלה אינן צריכות להתפרש כמדיניות רשמית.

יולי יואל אדלשטיין: המדיניות הרשמית המנחה את המשרד ואת שירותי הרווחה ברחבי הארץ היא לסייע לנשים אלה, תוך הקפדה על טובת הילד וטובת האם.

יולי יואל אדלשטיין: 3-4.

יולי יואל אדלשטיין: אין בידינו נתונים מדויקים המעידים על היקף ההפניות של לשכות רווחה לשתי עמותות אלה, או לעמותות אחרות העוסקות בעזרה לנשים הרות אך עם אוריינטציה שונה, כמו אגודות לתכנון המשפחה.

יולי יואל אדלשטיין: במשרד הרווחה קיימות יחידות מקצועיות המסייעות לנשים ולנערות בהיריון הנקלעות למצוקה כלכלית ו/או מתלבטות בעניין המשך היריון.

יולי יואל אדלשטיין: בידי שירותי הרווחה יכולת לסייע באופן ישיר או באמצעות ארגונים וולונטריים, והם מספקים ייעוץ ועזרה בהתחשב בנורמות החוקיות ובטובת הילד והאם.

יולי יואל אדלשטיין: אשר ליחס המשרד לשתי העמותות האלה: אלה עמותות הפועלות באופן לגיטימי ומשרתות ערכים ותפיסת עולם מוגדרים, שיש להם מקום ואחיזה במגזרים מסוימים בחברה הישראלית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאסינוב מבקש לשאול שאלה נוספת.

יגאל יאסינוב: קודם כול אני מודה לכבוד השר על תשובה מלאה יחסית ומהירה, כי אני רוצה לשמח את כל הנוכחים: השבוע זה שנה מאז שהגשתי את השאילתא.

יגאל יאסינוב: אולי לאור הידיעה המשמחת שהשבוע קיבלתי תשובה, אדוני היושב-ראש, אתה תאפשר לי לשיר פה ביחד עם חברי שיר, "היום יום הולדת", אולי נעשה עוד משהו.

מאיר שטרית: הוא צודק במאה אחוז.

יגאל יאסינוב: משהו מוזר קורה.

יגאל יאסינוב: התשובה.

מאיר שטרית: כזכור, אני לא הייתי שר הרווחה אז.

מאיר שטרית: היה שר הרווחה זבולון אורלב.

יגאל יאסינוב: אין לי שום דבר נגד אדוני.

יגאל יאסינוב: אני רוצה פשוט להגיד, האמת, אני חשבתי שבקדנציה הנוכחית כבר לא תהיה תשובה, אבל בכל זאת קיבלתי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שיתפת אותנו בשמחתך המוצדקת.

מאיר שטרית: דרך אגב, אדוני, אני מוכרח להגיד, שחבר הכנסת יאסינוב צודק.

מאיר שטרית: אני חושב שזה לא בסדר ששרים דוחים את התשובות על שאילתות לזמנים בלתי מוגבלים.

מאיר שטרית: אני פה פשוט מנקה את כל השולחנות, ולכן, מאחר שנכנסתי לתפקיד של שר מקשר וגם עונה בשם ראש הממשלה כמחזיק תיק הרווחה, אני ביקשתי, מאחר ששמעתי שהכנסת מוטרדת בגין תשובות על שאילתות, ביקשתי לקחת את כל השאילתות שמחכות, ודרשתי חד וחלק להכין את התשובות כדי להשלים אותן.

מאיר שטרית: היום אני מנקה את השולחן טוטלית.

מאיר שטרית: במשרד התחבורה אתם לא תמצאו, מאז שאני בתפקיד, שאילתות שמחכות הרבה זמן.

מאיר שטרית: אני משתדל לענות עליהן בהקדם האפשרי, ולדעתי כך צריכים לנהוג שרים, כי אחרת השאילתא הופכת להיות לחלוטין בלתי רלוונטית, וצודק חבר הכנסת יאסינוב.

יולי יואל אדלשטיין: בשם כל הכנסת אני מודה לך מאוד על המאמץ.

יולי יואל אדלשטיין: ובשמי הפרטי אנצל את ההזדמנות ואפנה אליך עם אי-תשובה על שאילתא שכבר כמה חודשים מונחת ונהיית לא רלוונטית, ודווקא השר הזה מכהן בתחילת הקדנציה ועוד אף פעם לא התחלף.

יולי יואל אדלשטיין: אז אולי אנצל את קשריך כשר המקשר, אולי תעזור לי להשיג תשובה על שאילתא.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת יולי תמיר שאלה את שר הרווחה ביום י"ג בסיוון התשס"ד (2 ביוני 2004): אמהות שילדו פגים שאושפזו פחות מ-14 יום לא זכאיות להארכת חופשת לידה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע חופשת הלידה מוארכת רק כשאשפוז הפג נמשך יותר מ-14 יום?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לסעיף 6(ד)(1) לחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, הזכאות להארכת חופשת הלידה ניתנת רק כאשר האשפוז של היילוד נמשך יותר משבועיים.

יולי יואל אדלשטיין: אז הארכת חופשת הלידה יכולה להיות עד ארבעה שבועות נוספים, בהתאמה למשך תקופת האשפוז.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה אושר תיקון לחוק המאפשר הארכת הזכאות בארבעה שבועות נוספים - כתקופת הארכה שנייה - לאמהות שילדן מאושפז 12 שבועות ומעלה.

יולי יואל אדלשטיין: אציין כי החוק מתייחס לתקופות אשפוז של יילודים בכלל, ולא לאשפוז פגים בהגדרה נפרדת.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2172 של חבר הכנסת עמרם מצנע, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עמרם מצנע שאל את שר הרווחה ביום י"א בכסליו התשס"ה (24 בנובמבר 2004): בארץ 500 חולי ALS תורשתית.

יולי יואל אדלשטיין: כ-100 מהם נפטרים בכל שנה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין מאפשרים לקיים ועדה רפואית לחולי ALS על סמך מסמכים בלבד, כנהוג במחלות סופניות אחרות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: באילו תנאים תעודות רפואיות מחליפות את נוכחות החולים בוועדות רפואיות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם תינתן קדימה לחולי ALS בוועדות רפואיות כדי למנוע מצב שבו קצב המחלה מהיר מקצב קבלת החלטות הוועדות הרפואיות ויישומן?

מאיר שטרית: 1-2.

מאיר שטרית: חולה ALS המגיש תביעה לקצבת נכות מן המוסד לביטוח לאומי יכול לבקש שההחלטה בעניינו תיעשה על-פי מסמכים בלבד, וזאת כפי שנהוג לגבי אנשים בעלי נכויות קשות אחרות.

מאיר שטרית: בטופס התביעה מצוינת שאלה ספציפית הפותחת בפני האדם המגיש את התביעה את האפשרות לציין בחירתו/בקשתו בעניין דרך בדיקת מצבו.

מאיר שטרית: עם זאת, ההחלטה אם לזמן את האדם התובע קצבת נכות נתונה בידי הרופא הקובע את "הנכות הרפואית".

מאיר שטרית: כאשר מדובר במחלות קשות, ואם לטופס התביעה מצורפים מסמכים רפואיים מפורטים שבהם מידע ברור ושלם על מצב האדם, המאפשרים לרופא לקבל החלטה, הרופא מוותר על הבדיקה ועל הזימון האישי של התובע.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: קיימת הנחיה המתייחסת לכלל המצבים של תובעי קצבת נכות הסובלים ממחלות קשות, ולפיה יש לתת קדימה ולטפל במהירות בתביעות של בעלי נכות קשה חסרי הכנסה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת עמרם מצנע.

עמרם מצנע: תודה לשר על התשובה.

עמרם מצנע: אני כבר הגשתי הצעת חוק בנושא; אני לא יודע אם חברי הכנסת יודעים.

עמרם מצנע: זו אולי אחת המחלות הקשות ביותר.

עמרם מצנע: מי שחולה במחלה הזאת - יש בערך 500 איש במדינת ישראל - זה סוג של ניוון שרירים.

עמרם מצנע: תוך ארבע שנים החולה הולך לעולמו, והבעיה המרכזית היא, שקצב ההידרדרות של החולה מהיר מקצב מתן הזכויות שלו על-פי מצבו הפיזי.

עמרם מצנע: זו בעיה בפני עצמה, שאני מקווה שתוכל למצוא פתרון באמצעות חקיקה.

עמרם מצנע: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו מצטרפים לתקווה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב ליצמן שאל את שר הרווחה ביום כ"ו בחשוון התשס"ה (10 בנובמבר 2004): בעבר, הורים לילד עד גיל שבע שנים, שאחד מהם הוא בעל הכנסה נמוכה והאחר אינו עובד, היו זכאים להבטחת הכנסה ללא צורך להופיע מדי שבוע במוסד לביטוח לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: בתקציב 2004 הורד גיל הילד לצורך זה לשנתיים, והורה לילד מעל גיל זה חייב להתייצב במוסד לביטוח לאומי אחת לשבוע.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כמה כסף חסך שינוי זה למוסד לביטוח לאומי?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם ישנה משרדך את עמדתו בנושא זה לקראת תקציב 2005?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אכן, עד סוף שנת 2002 ניתן פטור מ"מבחן תעסוקה" לאמהות לילדים עד גיל שבע שנים, ואילו מינואר 2003 אמהות פטורות ממבחן תעסוקה כל עוד לא מלאו לילד שנתיים; כלומר, הן אינן מחויבות לדרוש עבודה בלשכת התעסוקה כתנאי לזכאות.

יולי יואל אדלשטיין: בשינויי החקיקה האחרונים לא נשללה הגמלה מאמהות שילדיהן מעל גיל שנתיים.

יולי יואל אדלשטיין: השינוי הוא בתנאי הזכאות: אמהות אלה נדרשות להתייצב בשירות התעסוקה, ולא בביטוח הלאומי, ולדרוש עבודה כתנאי להחלטה על זכאותן לגמלה.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: אין בידי המוסד לביטוח לאומי מידע מבוסס על החיסכון הכספי הנובע ישירות מסוגיית הדרישה להתייצבות אמהות לילדים בגילים שנתיים עד שבע בלשכת התעסוקה.

יולי יואל אדלשטיין: הסיבות ליציאה ממערכת הבטחת הכנסה יכולות להיות רבות, לדוגמה: סירוב האמהות להתייצב, או מציאת עבודה באופן עצמאי, או יציאה ללימודים, או רכישת רכב, או רמת הכנסה של משפחה המבטלת זכאות לגמלה.

יולי יואל אדלשטיין: מטרת התיקון לחוק אינה בהכרח לחסוך כסף, אלא לצמצם חיי תלות בקצבאות ולסייע לפונים לקבלת הבטחת הכנסה להשתלב בשוק העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין, כי נשים שיוצאות משוק העבודה למשך שנים רבות מתקשות מאוד לחזור ולהשתלב בו.

יולי יואל אדלשטיין: קל יותר להשתלב בשוק העבודה לאחר היעדרות קצרה, וכיום קיימות מסגרות רבות לילדים בגיל הרך - מעונות יום, משפחתונים, גנים וכדומה - שבהן ניתן להבטיח את צורכי הילד.

יולי יואל אדלשטיין: החוק פועל לטובת הנשים והמשפחות, כדי לאפשר הסתגלותן המהירה לשוק העבודה לאחר יציאה קצרה ממנו בגלל לידה.

יולי יואל אדלשטיין: אמהות לילדים מעל גיל שנתיים, העומדות במבחן התעסוקה, בדומה לבעליהן, עשויות להיות זכאיות לגמלת הבטחת הכנסה, מלאה או חלקית, לפי העניין.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין, כי המתייצבים בלשכת שירות התעסוקה שמלאו להם 55 שנים, או שיש להם מוגבלויות רבות, נדרשים להתייצב בלשכת התעסוקה רק פעם בחודש ולא פעם בשבוע.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: איננו סבורים שיש לשנות את תנאי הזכאות לגמלת הבטחת הכנסה לאמהות לילדים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים דהן שאל את שר הרווחה ביום כ"ו בחשוון התשס"ה (10 בנובמבר 2004): נודע לי, כי משפחה שאביה שהה בחו"ל פרק זמן אינה רשאית לקבל הבטחת הכנסה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם ההקצבה נשללת גם מאב שיצא מנימוקים רפואיים או לחפש סיוע לכיסוי חובות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע, בכל מקרה, נשללת ההקצבה מאשתו ומילדיו?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם ישונה קריטריון זה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1, 3.

יולי יואל אדלשטיין: הידיעה אינה מדויקת.

יולי יואל אדלשטיין: הזכאות לגמלת הבטחת הכנסה מותנית בעמידה בכללי הזכאות אצל שני בני-הזוג.

יולי יואל אדלשטיין: כאשר אחד מבני-הזוג יוצא לחו"ל, נבחנת הזכאות באופן הבא: א.

יולי יואל אדלשטיין: אם היוצא לחו"ל אינו מקיים תנאי לזכאות בשל היותו בחו"ל - כגון דורש עבודה בלשכת התעסוקה שמחסיר ימי התייצבות בלשכה - כל המשפחה אינה זכאית לגמלה להבטחת הכנסה; ב.

יולי יואל אדלשטיין: אם היוצא לחו"ל עומד בתנאי הזכאות גם בהיותו בחו"ל - למשל אמא לילד בן שנה הפטורה ממבחן תעסוקה - לא תישלל הזכאות לגמלה מכל המשפחה.

יולי יואל אדלשטיין: בחודש היציאה ובחודש החזרה לארץ תשולם במקרה זה גמלה לכל המשפחה, כרגיל.

יולי יואל אדלשטיין: אם קיים חודש שבו היוצא לחו"ל לא שהה כלל בארץ, תשולם בחודש זה גמלה רק לבני המשפחה שנותרו בארץ, בלי לשלם בעד מי שיצא לחו"ל; ג.

יולי יואל אדלשטיין: אם אחד מבני-הזוג יוצא לחו"ל פעם שנייה או יותר באותה שנה קלנדרית, ויציאה זו אינה פוגעת בתנאי הזכאות שלו, הגמלה תשולם למשפחתו, בניכוי חלקו בגמלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם מדובר באדם נשוי עם ילדים, תשולם הגמלה לאשה ולילדים.

יולי יואל אדלשטיין: חלקו בגמלה לא ישולם.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הגמלה נשללת במצבים האמורים לעיל מאחר שהחוק רואה במשפחה יחידת זכאות אחת, המחויבת לקיים את התנאים הקבועים בחוק כדי להיות זכאית לגמלת הבטחת הכנסה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 14(א)(ד) מסדיר את הזכאות למי שיוצא לחו"ל מסיבות רפואיות.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין, כי החוק קושר את הזכאות למי שיוצא לחו"ל מסיבות רפואיות לסעיף 11 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, כלומר רק במצבים רפואיים שאושרו על-ידי משרד הבריאות וקופות-החולים, ולא לכל יציאה שקשורה לטיפול רפואי על דעת היוצא לחו"ל.

יולי יואל אדלשטיין: במקרה כזה לא תישלל הזכאות בגין היציאה לחו"ל, גם לאדם חולה וגם לבן משפחתו - מדרגת קרבה ראשונה בלבד - המלווה אותו, אם נדרש ליווי כזה.

יולי יואל אדלשטיין: משך הזכאות לקבלת גמלה במקרה זה הוא עד שישה חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק אינו מתייחס לאדם שיצא לחו"ל לצורך חיפוש סיוע לכיסוי חובות.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: לא ידוע לנו על כוונה לשנות את הקריטריונים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק עמד עד כה גם במבחן בית-הדין האזורי לעבודה ובית-הדין הארצי לעבודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את שר הרווחה ביום כ"ו בחשוון התשס"ה (10 בנובמבר 2004): נודע לי, כי קוצצו קצבת הביטוח הלאומי, הבטחת הכנסה וקצבת ילדים של משפחה ירושלמית קשת-יום, בת יותר מ-12 נפשות, שאבי המשפחה חולה ואינו עובד, וזאת בשל שהיית שני ילדים בחוץ-לארץ במשך כשנתיים עקב בריאות לקויה.

יולי יואל אדלשטיין: כעת מקוזזים חובות המשפחה בצורה קשה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם ייבדק מקרה זה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יוקלו תנאי החוב?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות השאילתא נבדקה מחדש הסיבה להיווצרות החוב בקצבת הילדים, ונמצא כי ניתן לאשר זכאות לקצבת ילדים למשפחה לגבי רוב התקופה שבה מדובר.

יולי יואל אדלשטיין: מאחר ששני ההורים שהו בארץ תקופה העולה על שישה חודשים בעת ששני הילדים שהו בחו"ל, ניתן לאשר זכאות לקצבת ילדים ברוב התקופה שבה הילדים שהו בחו"ל, ולפיכך ייוותר חוב של כשנה לגבי אחד מן הילדים.

יולי יואל אדלשטיין: סניף המוסד לביטוח לאומי בירושלים הונחה לטפל בבעיה והחוב יוקטן.

יולי יואל אדלשטיין: כתוצאה מכך, יופחת הניכוי מקצבת הילדים שהמשפחה זכאית לה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את שר הרווחה ביום ד' בכסליו התשס"ה (17 בנובמבר 2004): תושבת בני-ברק טוענת, כי המוסד לביטוח לאומי קיצץ בקצבת הנכות שלה שלא בצדק וקבע לה אחוזי נכות באורח שרירותי, בניגוד לעמדה הרפואית שהגישה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נבדקו טענות אלו ונמצאו מוצדקות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה ייעשה בנדון?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) תחילה אציין את הכללים המנחים שבחוק הביטוח הלאומי: אשה נשואה שלא עבדה מחוץ למשק הבית תקופות הקבועות בחוק זכאית לקצבת נכות אם איבדה 50% מכושרה לתפקד במשק הבית.

יולי יואל אדלשטיין: אשה שעבדה מחוץ למשק ביתה וכן אשה שאינה נשואה - רווקה, גרושה או נפרדת 24 חודשים לפני שהפכה לנכה - זכאית לקצבת נכות אם איבדה מכושרה להשתכר.

יולי יואל אדלשטיין: מקבלת קצבת נכות שנישאה ולא צברה תקופות עבודה הקבועות בחוק נבדקת מאז נישואיה בהתייחס לכושרה לתפקד במשק הבית.

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאירע לגברת ס', שלגביה הוגשה השאילתא.

יולי יואל אדלשטיין: 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: הגברת ס' קיבלה קצבת נכות מאחר שנמצא כי אינה מסוגלת להשתכר.

יולי יואל אדלשטיין: משנישאה ונמצא כי לא צברה תקופות עבודה המזכות בהמשך קבלת קצבה בשל אובדן כושר להשתכר, נבדקה בהתייחס לכושרה לתפקד במשק הבית.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר היוועצות ברופא ובפקיד שיקום, נקבע שהגברת מסוגלת לתפקד במשק ביתה ולכן הופסק תשלום קצבת הנכות.

יולי יואל אדלשטיין: הוגש ערר לוועדה לעררים, וחזקה על הוועדה שתעשה עבודתה נאמנה.

יולי יואל אדלשטיין: בכוונת המוסד לביטוח לאומי להציע תיקון לחוק הביטוח הלאומי, שעל-פיו מי שהחלה לקבל קצבה בשל אובדן הכושר להשתכר תמשיך לקבל קצבה כאמור גם אם תינשא.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין, שההבדל שנקבע בחוק לגבי זכויותיה של עקרת בית שלא עבדה מחוץ למשק ביתה נובע מהעובדה שאשה נשואה שאינה עובדת מחוץ למשק ביתה אינה חייבת בתשלום דמי ביטוח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי שאל את שר הרווחה ביום י"א בכסליו התשס"ה (24 בנובמבר 2004): בשנה שעברה הופנו 21,714 בני נוער לשירות המבחן.

יולי יואל אדלשטיין: כיום קיימים כ-200 תקנים לקציני מבחן.

יולי יואל אדלשטיין: במספר התקנים הנוכחי אין מענה הולם לבעיית עבריינות הנוער, ונתונים מראים כי יש יישובים שבהם התקנים אינם מאוישים במלואם.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא היחס בין היקף המכסות לקציני מבחן לבין מספר המשרות המאוישות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אילו צעדים נקט משרדך לגיוס קציני מבחן ולאיוש המשרות?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אכן, בשל ההחמרה בתופעות האלימות ועבריינות הנוער יש מעמסה רצינית על קציני המבחן לנוער.

יולי יואל אדלשטיין: התחלופה של קציני המבחן לנוער יוצרת בעייתיות נוספת.

יולי יואל אדלשטיין: כדי לעמוד בדרישות ולהבטיח שירות טוב ואיכותי, הכרחי לתגבר את כוח-האדם בשירותי המבחן לנוער, ואנו פועלים בכיוון זה.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: בנתוני חודש דצמבר 2004, היחס בין היקף המטופלים לבין קציני המבחן הוא כ-120 מטופלים בממוצע לקצין מבחן.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: נוכח מצוקת כוח-האדם בשירותי המבחן ובתחומים נוספים הציב מנכ"ל המשרד את הבעיה על סדר-היום של אגף התקציבים במשרד האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: נציבות שירות המדינה אישרה בחודשים האחרונים הפשרה ופרסום מכרזים ל-17 משרות קצין מבחן - במכרז פומבי - וכבר נקלטו עובדים במשרות אלה.

יולי יואל אדלשטיין: בימים אלה אושרו לפרסום מכרזים עוד ל-13 משרות קציני מבחן לנוער.

יולי יואל אדלשטיין: תהליך זה עשוי בהחלט לצמצם את המעמסה הנופלת על כל קצין מבחן.

יולי יואל אדלשטיין: כדי לענות על הצרכים באופן אופטימלי דרושים כ-70 קציני מבחן נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: אציין כי המעמסה הנובעת מהשלכות ההחרפה במצב החברתי-הכלכלי מורגשת הן בשירותי המבחן הן בתחומים רבים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: כולנו ערים לקושי הכרוך באישור להגדלת היקף כוח-האדם בשירות הציבורי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יאיר פרץ שאל את שר הרווחה ביום י"ח בכסליו התשס"ה (1 בדצמבר 2004): פורסם, כי המוסד לביטוח לאומי דחה בקשה לקצבת נכות שהגישה אם חד-הורית לשלושה ילדים שהבריאה ממחלת הסרטן וסובלת, בין השאר, מבעיות לב, מסוכרת ומבריחת סידן.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעות נכונות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מי החליט לדחות את בקשתה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ייבדק המקרה שנית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) כידוע, לפי חוק ביטוח נכות אין די בקיום נכות רפואית כדי להקנות זכאות לקצבת נכות.

יולי יואל אדלשטיין: אישור קצבת נכות מותנה בהוכחת פגיעה בכושר ההשתכרות.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כן.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה הרפואית.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: בעקבות הפרסום בעיתון יזם המוסד לביטוח לאומי בדיקה של המקרה.

יולי יואל אדלשטיין: מבדיקת המוסד עולה, שאומנם לאשה אחוזי נכות רפואית גבוהים, אך מצבה אינו מעיד על אובדן כושר השתכרות.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, הנחה המוסד לביטוח לאומי את הסניף הרלוונטי לבדוק את זכאות המשפחה החד-הורית הזאת לגמלת הבטחת הכנסה, ונשלחו לה טפסים להגשת תביעה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק כהן שאל את שר הרווחה ביום י' בטבת התשס"ה (22 בדצמבר 2004): פורסם, כי אדם חסר בית בתל-אביב הדליק אש כדי להתחמם ונשרף למוות.

יולי יואל אדלשטיין: אין זה המקרה הראשון השנה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כה דובר בעיקר בעולים מחבר המדינות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כמה חסרי בית יש בישראל?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: כמה חסרי בית מתו בשנתיים האחרונות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה עושה משרדך כדי לסייע להם?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על השאילתא של חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר שטרית: אציין תחילה, כי מדובר בתופעה של דרי רחוב, שבעייתם המרכזית אינה המחסור בבית, אלא מדובר בבעיה מורכבת: נפשית, פיזית, אלכוהוליזם, סמים ועוד.

מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: אין מידע מבוסס על היקף אוכלוסיית דרי הרחוב בישראל, שהרי אנשים אלה נוטים להתרחק מקשר עם מוסדות פורמליים, נעים מיישוב ליישוב וחיים במבנים נטושים, בגנים ציבוריים ועוד.

מאיר שטרית: שירותי הרווחה ברשויות המקומיות מטפלים כיום בכ-2,700 דרי רחוב.

מאיר שטרית: לפי הערכת אנשי המקצוע במשרד, 30% לפחות מכלל דרי הרחוב אינם מוכרים ואינם מטופלים, עקב חוסר מוטיבציה לקבלת טיפול וליציאה ממעגל המצוקה, ואלה ממשיכים לגור ברחוב.

מאיר שטרית: במקרים רבים הסרבנים לטיפול הם שמתים ברחוב.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: על-פי הנתונים שבידינו, בשנת 2002 נפטרו 72 דרי רחוב, ובשנת 2003 נפטרו 65 דרי רחוב.

מאיר שטרית: אין בידינו נתונים סופיים לשנת 2004, אך ההערכה היא כי מספר הנפטרים דומה.

מאיר שטרית: חשוב לציין, כי חלק מדרי הרחוב נפטרו בהקשר של אלימות בין דרי רחוב.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: משרד הרווחה וכמה משרדים נוספים והרשויות המקומיות נערכו יחד למתן עזרת חירום לדרי הרחוב ולשיקומם.

מאיר שטרית: הוקם רצף של שירותים בתשע רשויות מקומיות ברחבי הארץ; מדובר במחסה בלילות, באבחון, בטיפול ובשיקום – בלא הסדר לינה או עם הסדר לינה – בשירותי מרכז יום, ושילוב במעון דיור מוגן.

מאיר שטרית: המסגרות המקומיות פועלות ביישובים כרמיאל, חיפה, חדרה, תל-אביב–יפו, ראשון-לציון, ירושלים, באר-שבע, אשדוד ואילת.

מאיר שטרית: נוסף על המסגרות המקומיות, יש מסגרות ארציות המציעות רצף טיפולי לדרי הרחוב, ובהן יחידה לדרי רחוב במצבים קריטיים, יחידה לטיפול ולשיקום אישי-חברתי, לרבות תעסוקה מוגנת, והוסטל לשיקום תעסוקתי.

מאיר שטרית: יחידות מיוחדות אלה פועלות בבית-החולים "קריית שלמה" בפתח-תקווה – מדובר בהוסטל שיקומי-תעסוקתי.

מאיר שטרית: על סדר-יומו של המשרד תוכנית להקמת "בית לחיים" לדרי רחוב מסוימים, ואולם המצוקה התקציבית אינה מאפשרת בשלב זה פיתוח והקמה של מסגרת זו.

מאיר שטרית: הגירעון השוטף בסעיף התקציבי לסיוע לדרי רחוב בשנת 2004 הוא 3 מיליוני ש"ח, ונבחנות דרכים לפתרון הבעיה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק כהן: תודה לאדוני השר על התשובה.

יצחק כהן: אדוני השר, מדובר בעיקר בעולים מחבר המדינות, שבארץ מוצאם לא היו דרי רחוב.

יצחק כהן: אדוני מציין שיש – וזה נכון, בחלק קטן מהמקרים יש בעיות פסיכולוגיות שדוחפות אנשים להיות דרי רחוב בכל מצב, ואדם כזה לא יקבל שום סיוע.

יצחק כהן: אבל רוב דרי הרחוב הם עולים מחבר המדינות, שבארץ מוצאם הם לא היו דרי רחוב.

יצחק כהן: זאת אומרת, אם לעשות אנלוגיה, אם שר האוצר בנימין נתניהו רצה לעשות פה כלכלה אמריקנית, הוא קיבל גם הומלסים כתופעה.

יצחק כהן: גם זאת אמריקה.

יצחק כהן: אבל השאלה היא אם העובדה שרוב דרי הרחוב, מלבד מיעוט קטן של חולי נפש, הם עולים מחבר המדינות אינה אומרת דורשני.

יצחק כהן: יורי שטרן, שנמצא פה, יאמר לך, שבארץ מוצאם אנשים אלה לא היו דרי רחוב.

מאיר שטרית: איני יכול לומר בביטחון – לדעת – אם רוב דרי הרחוב הם מברית-המועצות לשעבר.

מאיר שטרית: אין לי נתונים להגיד לך את זה, כי אין לי נתונים כמה מהם הם מברית-המועצות לשעבר.

מאיר שטרית: אני חושב שיש בהם - אין ספק כמעט שיש בהם ישראלים לעילא ולעילא.

מאיר שטרית: רק השבוע פורסם בעיתונות הסיפור על ילד בן עשר שהוריו גירשו אותו והוא חי בחוץ וחי מפחי אשפה.

מאיר שטרית: הוא רב עם אביו ואביו גירש אותו מהבית, והוא פשוט חי ברחוב עד עכשיו, כשמצאו לו משפחה אומנת.

מאיר שטרית: זאת אומרת, יש תופעות של בנים, בנות, גברים מבוגרים, זקנים, לא רק מברית-המועצות לשעבר, אלא גם אחרים.

מאיר שטרית: התופעה היא תופעה.

מאיר שטרית: חלקם, אלה שבאמת מוכנים לקבל טיפול, מוצאים דרך לקבל טיפול, גם מוצאים אותם – מגיעים אליהם לרחוב, לא מחכים שהם יבואו לטיפול.

מאיר שטרית: חלקם אינם מוכנים לקבל טיפול, ואלה הבעיות הכי קשות, כי אי-אפשר להתמודד אתן.

מאיר שטרית: אם אדם מעדיף לישון ברחוב ולא מסכים ללכת לשום מקום אחר, אי-אפשר לקחת אותו בכוח.

מאיר שטרית: יש בעיות גדולות מאוד עם זה.

מאיר שטרית: דרך אגב, הבעיה מוכרת גם במדינות אחרות בעולם, ובמדינות אחרות מתמודדים אתה באותה צורה.

מאיר שטרית: אלה שמקבלים טיפול – שם הבעיות קשות יותר, כי למשל בארצות קרות דרי רחוב שאינם מוכנים להיכנס לבית-מחסה לשינה, או ללינה, עלולים למות מקור בחוץ.

מאיר שטרית: לכן בארצות-הברית, למשל, במקומות קרים מאוד, יש אנשים שבלילה המשטרה לוקחת אותם בכוח לבית-מחסה, כדי שלא ימותו מקור.

מאיר שטרית: בישראל, לשמחתנו, אין קור כזה, אבל הבעיה היא כמובן בעיה.

מאיר שטרית: מי שהוא נרקומן, קשה לדבר אתו בהיגיון, לשכנע אותו.

מאיר שטרית: אתה לא יכול לעצור אותו כי הוא משתמש בסמים.

מאיר שטרית: יש לצערי – איך אומרים?

מאיר שטרית: העניים לא פסו מן הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לשאילתא הבאה, מס' 2446, של חבר הכנסת מוחמד ברכה - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר הרווחה ביום י"ז בטבת התשס"ה (29 בדצמבר 2004): נמסר לי, כי דמי הביטוח הלאומי שסטודנט הלומד בארץ משלם הם 100 ש"ח לחודש, וסטודנט הלומד בחוץ-לארץ משלם 132 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: עוד נודע לי, שסטודנט ישראלי הלומד בירדן מתבקש לשלם 350 ש"ח דמי ביטוח לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעות נכונות, בחלקן או במלואן?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע אין דמי הביטוח הלאומי אחידים לכל הסטודנטים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יושוו דמי הביטוח הלאומי של סטודנטים הלומדים בירדן לאלה של הלומדים במקומות אחרים בחוץ-לארץ?

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לפי ההוראות שבתקנה 19 לתקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח), התשל"א-1971, תלמידים/סטודנטים מחויבים בתשלום דמי ביטוח לאומי ובתשלום דמי ביטוח בריאות בשיעורים שונים, הקבועים בתקנות.

יולי יואל אדלשטיין: תלמיד הלומד במוסד השכלה מוכר ואינו עובד, ואין לו הכנסות, נדרש לשלם דמי ביטוח לאומי בשיעור 4.61% מתוך 5% מהשכר הממוצע במשק - כיום: 6,964 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: תלמיד הלומד במוסד השכלה שאינו מוכר, ואשר אינו עובד ואין לו הכנסות, נדרש לשלם דמי ביטוח לאומי בשיעור 4.61% מתוך 15% מן השכר הממוצע במשק.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין כי נוסף על דמי הביטוח הלאומי, המוסד לביטוח לאומי גובה דמי ביטוח בריאות אחידים מכל סטודנט, ותשלום זה הוא רוב התשלום החודשי שסטודנטים שאינם עובדים ושאין להם הכנסות מחויבים לשלם.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: המידע נכון חלקית.

יולי יואל אדלשטיין: 2–3.

יולי יואל אדלשטיין: חוק הביטוח הלאומי מבחין כיום בין מוסד השכלה מוכר לבין מוסד השכלה שאינו מוכר לעניין דמי הביטוח.

יולי יואל אדלשטיין: לכן דמי הביטוח - ביטוח לאומי ומס בריאות - הם כדלקמן: 100 ש"ח – לסטודנט הלומד במוסד השכלה מוכר; מתוך סכום זה 16 ש"ח הם דמי ביטוח לאומי ו-84 ש"ח הם דמי ביטוח בריאות.

יולי יואל אדלשטיין: 132 ש"ח – לסטודנט הלומד במוסד השכלה שאינו מוכר; מתוך סכום זה 48 ש"ח הם דמי ביטוח לאומי ו-84 ש"ח הם דמי ביטוח בריאות.

יולי יואל אדלשטיין: יוצא שדמי ביטוח בריאות הם בשיעור אחיד לכלל הסטודנטים שאינם עובדים ושאין להם הכנסות.

יולי יואל אדלשטיין: דמי הביטוח הלאומי הם שונים, ומחושבים כשיעור מהשכר הממוצע במשק.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין כי כל מוסדות ההשכלה בחוץ-לארץ נחשבים "לא מוכרים", ולכן הלומדים בהם נדרשים לשלם דמי ביטוח בסך 132 ש"ח לחודש.

יולי יואל אדלשטיין: המוסד לביטוח לאומי יזם הצעה לתיקון התקנות האמורות כדי ליצור תשלום מינימלי אחיד של דמי הביטוח הלאומי לכלל התלמידים, אך משרד האוצר דחה אותה.

יולי יואל אדלשטיין: אבקש לקבל את פרטי המבוטח הטוען כי חויב בתשלום חודשי של דמי ביטוח לאומי בסך 350 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2535, של חבר הכנסת יורי שטרן: פינוי נרקומנים חסרי בית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יורי שטרן שאל את שר הרווחה ביום ב' בשבט התשס"ה (12 בינואר 2005): ב-13 בדצמבר 2004 פורסם בתוכנית "עובדה" המשודרת בערוץ-2, כי פינוי הנרקומנים מרחוב לוינסקי בתל-אביב נעשה בלא מתן חלופות לפתרון הבעיה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה הוא הנוהל לסיוע לחסרי בית שהתמכרו לסמים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה ייעשה כדי לחלצם ממצוקותיהם?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לדיווח שנתקבל ממרכזת הפיקוח על הטיפול בהתמכרויות, המידע שפורסם אינו נכון.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: יש נהלים ברורים - תע"ס מס' 3.33 - לטיפול בדרי רחוב: שירותי הרווחה המקומיים בתל-אביב, בעזרת גורמי שיכון, המוסד לביטוח לאומי, משרד הקליטה, משרד הבריאות וגורמים נוספים, מסייעים לדרי רחוב המוכנים לקבל עזרה בגמילה פיזית מסמים ובשיקום בהמשך.

יולי יואל אדלשטיין: בתל-אביב ובסביבתה יש מרכזי טיפול בנפגעי סמים וקהילות טיפוליות בתנאי פנימייה, ושירותים אלה פתוחים לפני דרי הרחוב.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: בד בבד עם פינוי הנרקומנים מרחוב לוינסקי בתל-אביב הוצע להם טיפול.

יולי יואל אדלשטיין: לאלה שהם תושבי תל-אביב--יפו הוצעו גמילה וטיפול מיידי במסגרת תוכנית עם מעקב וליווי צמוד לאחר סיום הליך הגמילה.

יולי יואל אדלשטיין: לאלה שאינם תושבי תל-אביב--יפו נמסר מידע על מסגרות שעשויות לקלוט אותם לטיפול ולגמילה בכל אזורי הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: כך, כל אדם שחי ברחוב או בבניין נטוש ובתנאי הזנחה יכול לקבל עזרה מיידית.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין כי הפינוי נעשה בתיאום מלא בין שירותי הרווחה ובין משטרת ישראל, בהתייחסות רגישה לכל דר רחוב הנתון במצב של חוסר ישע.

יולי יואל אדלשטיין: לצערנו, לא כל דרי הרחוב מוכנים לקבל את העזרה המוצעת להם, ורבים מהם מסכנים את חייהם בתנאים שבהם הם חיים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן, שאלה נוספת.

יורי שטרן: כבוד השר, אומנם עסקתי בסוגיה הזאת גם קודם, אבל הופתעתי מאוד, ולרעה, מהנתונים שמסרת לנו.

יורי שטרן: מנתונים אלה עולה, שיותר מ-3,000 איש במדינת ישראל, 3,500 איש לפי הערכה, הם דרי רחוב, כלומר אנשים שהם לא רק מחוסרי גג, אלא חיים ברחובות ארצנו.

יורי שטרן: אם אני לוקח את זה פרופורציונלית, למשל, לאוכלוסייה של ארצות-הברית – פעם תמיד היינו אומרים להם, לאמריקנים, שהנה, לכם יש הומלסים ואצלנו התופעה הזאת לא קיימת – זה שווה ל-50,000 אזרחים אמריקנים שהם באמת מחוסרי גג, ואני לא בטוח שבאמריקה, הקפיטליסטית האכזרית, יש מספר כה רב של דרי רחוב.

יורי שטרן: לכן קשה לי לקבל את ההסבר, כאילו אוכלוסייה גדולה כל כך היא כולה סרבני פתרונות, כלומר שכולם לא מקבלים את הפתרונות שמציעים להם, כי אם כולם נמצאים ברחוב באותו זמן, וכל פעם, כפי שתיארת את זה, מערכת הרווחה מגיעה אליהם ומציעה פתרונות, מן הסתם האוכלוסייה הזאת היתה מצטמצמת.

יורי שטרן: כי כמה אנשים בסך הכול הם עד כדי כך מסוממים או מסטולים שהם מסרבים לבית חם להיכנס אליו ולקבל טיפול?

מאיר שטרית: הנקודה היא, שלעתים הם אינם מסרבים לקבל את הטיפול הראשוני; הם נכנסים לבית חם, אוכלים, ישנים, ואחרי כמה זמן הם שוב יוצאים.

מאיר שטרית: זאת תופעה מוכרת בקרב דרי הרחוב.

מאיר שטרית: אי-אפשר לבוא בטענה על כך שהאוכלוסייה הזאת אינה מצטמצמת, כי לפי הטיעון הזה אפשר להגיד מחר, שזה שמספר העובדים הסוציאליים הולך וגדל רק מוכיח שהעבודה שלהם לא מוצלחת בכלל והם לא מטפלים באנשים.

מאיר שטרית: האמת היא לא כזאת.

מאיר שטרית: העובדים הסוציאליים עושים עבודה קשה מאוד, ולמרות זאת מספרם גדל עם הזמן, ולא קטן.

מאיר שטרית: הוא גדל בגלל מצוקות אחרות.

מאיר שטרית: לכן אני אומר: אלה שבאמת רוצים לצאת מהמצב הזה, חלקם - - -

יורי שטרן: למה?

יורי שטרן: מה קרה במדינת ישראל שבגללו יש מספר כה רב של אנשים - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן, יש שאלה נוספת אחת, אין שתיים.

מאיר שטרית: אתה ציינת – החברים פה ציינו – שרבים מהם הגיעו מברית-המועצות לשעבר.

יורי שטרן: גם הם לא באו - - -

מאיר שטרית: אני לא יודע.

מאיר שטרית: אין לי מושג איך הם הגיעו למצב הזה או איך כל אחד מהם הגיע למצב הזה.

מאיר שטרית: אני חושב שישראל, בסך הכול, באמת מציעה פתרונות טובים הרבה יותר מכל מדינה קפיטליסטית אחרת, גם מארצות-הברית.

מאיר שטרית: אין מדינה בעולם שמציעה דירות בשכירות ומשתתפת בתשלום שכר דירה לכל אדם.

מאיר שטרית: הרי לכאורה כל אחד, אילו היה קצת לוקח את עצמו בידיים, היה יכול להסתדר איכשהו.

מאיר שטרית: עובדה, עד היום המדינה משתתפת בתשלום שכר דירה של חסרי דיור, משתתפת בעזרה בתשלום שכר דירה בדירות נ"ר, בכל פתרון אחר.

מאיר שטרית: ברור שאין פתרון קסם לעניין, והלוואי שייעלמו דרי הרחוב מן הרחובות.

מאיר שטרית: אני מעריך שתמיד יהיה חלק, אנשים שאף פעם לא יסכימו לקבל שום פתרון, שמעדיפים לגור ברחוב מכל מיני סיבות.

מאיר שטרית: יש כאלה שבאמת יוצאים מהמעגל הזה וחוזרים לחיים נורמליים.

מאיר שטרית: לדעתי שירותי הרווחה עושים עבודת קודש – יוצאים לרחובות, מחפשים את האנשים האלה, מדברים אתם, מביאים אותם לטיפול, מציעים להם כל דרך, עושים באמת עבודת קודש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: נעבור לשאילתא הבאה, של חבר הכנסת דני יתום, מס' 2536 - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר הרווחה ביום ב' בשבט התשס"ה (12 בינואר 2005): בעת האחרונה התפרסמו בתקשורת כתבות על נערים המוחזקים בבתי-מעצר בשל מצוקת מקום במוסדות טיפוליים.

יולי יואל אדלשטיין: במוסדות האמורים לאבחן נערים ונערות שהידרדרו לפשיעה, לטפל בהם ולשקמם, חסרים בין 200 ל-300 מקומות.

יולי יואל אדלשטיין: לדברי מנכ"ל משרד הרווחה, מקור הבעיה במחסור תקציבי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – כיצד תיפתר מצוקתם של הנערים בסיכון?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: 25–30 נערים אומנם מוחזקים בתנאי מעצר בהעדר מכסות לסידור במסגרות שיקום.

יולי יואל אדלשטיין: יש מחסור בתקציב ליצירת חלופות למעצר, אך לא חסרות מאות מכסות, כפי שצוין בשאילתא.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: המשרד זקוק לתגבור תקציבי לשם הרחבת היקף תוכנית החלופות השיקומיות למעצר, והבעיה הזאת היא אחת הבעיות הקריטיות שהמשרד בוחן עם אגף התקציבים במשרד האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: אנו מקווים שמשרד האוצר ייענה לבקשה לתגבר תקציבית את התחום הזה בתקציב לשנת 2005.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2563, של חבר הכנסת חיים כץ - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ שאל את שר הרווחה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): הגיעו אלי פניות רבות של עתודאי צה"ל המתלוננים על כך שהם נאלצים לשלם דמי ביטוח לאומי חודשיים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע עתודאי צה"ל הנקראים לשירות צבאי נדרשים לשלם דמי ביטוח לאומי חודשיים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מי אמור להבטיח את זכויותיהם הביטוחיות של עתודאי צה"ל?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: עתודאי צה"ל נחשב בתקופת לימודיו כסטודנט לכל דבר ועניין, ולכן מוטלת עליו החובה לשלם דמי ביטוח לאומי כמו כל סטודנט אחר.

יולי יואל אדלשטיין: גובה התשלום החודשי הינו 100 ש"ח, והוא בנוי מ-16 ש"ח דמי ביטוח לאומי ו-84 ש"ח דמי ביטוח בריאות.

יולי יואל אדלשטיין: בדרך זו העתודאי מבטיח לעצמו את זכויותיו הביטוחיות בביטוח הלאומי ובשירותי הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2577 של חבר הכנסת שלמה בניזרי - לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה בניזרי שאל את שר הרווחה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): פורסם, כי מתנדבים במוסד לביטוח לאומי הפנו נזקקים לארגונים נוצריים מיסיונריים לקבלת סיוע, וכי הללו הציעו לנצרכים להשתתף בפעולותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם ידוע על פעילות מיסיונרית בקרב הנזקקים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך מפנה נזקקים לארגונים מיסיונריים, ואם כן – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: מבדיקה שערך המוסד לביטוח לאומי בסניף הרלוונטי לשאילתא עולה, כי לא ידוע על פעילות של הפניית נזקקים לארגונים מיסיונריים, ולא ברור לביטוח הלאומי מיהו המקור לידיעה העיתונאית שפורסמה.

יולי יואל אדלשטיין: עובדי סניף המוסד לביטוח לאומי, לרבות אלה המפעילים מתנדבים, אינם מכירים את האגודה המיסיונרית שהוזכרה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: משרד הרווחה אינו מפנה נזקקים לקבלת סיוע מארגונים מיסיונריים, וזאת מדיניות ארוכת שנים במשרד.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, ייתכן כי ברמת השטח, יש יישובים מסוימים במגזרי מיעוטים הנעזרים בארגונים מסוג זה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2587, של חבר הכנסת גאלב מג'אדלה: מונופול בניהול ההוסטלים לבני נוער.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה שאל את שר הרווחה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): עינ"ב ושח"ל הן שתי העמותות בעלות הסמכות הבלעדית לניהולם והפעלתם של הוסטלים לנוער, לרבות הוסטלים במגזר הערבי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע זוכות שתי העמותות הללו למונופול?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם נשקל להעביר את ניהול ההוסטלים במגזר הערבי לעמותה ערבית?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: על-פי מידע שנמסר מן הממונה על מעונות חסות הנוער, התמונה אינה מתיישבת עם טענתך.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: לא קיים מונופול של עמותה כלשהי להפעלת ההוסטלים של חסות הנוער.

יולי יואל אדלשטיין: ההוסטלים של חסות הנוער מופעלים על-ידי 12 עמותות, ובהן עמותת עינ"ב ועמותת שח"ל, אשר ניגשו למכרז וזכו, כמו עמותות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין עוד, כי בחמש השנים האחרונות הוקמו 15 מסגרות טיפול של חסות הנוער, ואף אחת מהן לא מופעלת על-ידי שתי העמותות הנ"ל.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: פתיחת הוסטל היא פעולה המחייבת הליך של מכרז.

יולי יואל אדלשטיין: המכרזים פתוחים לכול, ורשאי לגשת למכרז כל גוף העונה על הדרישות הבסיסיות שהוגדרו בו.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי החוק אין עדיפות במכרזים לפי מגזר או מגדר.

יולי יואל אדלשטיין: עמותה ערבית העונה על דרישות מכרז להפעלת הוסטל במגזר הערבי יכולה לזכות במכרז כמו עמותה מן המגזר היהודי.

יולי יואל אדלשטיין: אציין כי קיימים גופים/עמותות במגזר הערבי המפעילים מסגרות לזקנים, לנכים, למפגרים ועוד, וזאת על בסיס זכייה במכרז.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני רוצה לשאול שאלה נוספת או מסתפק בתשובת השר?

גאלב מג'אדלה: לא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי שאל את שר הרווחה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): היישוב כפר-מנדא שבגליל-התחתון, המונה כ-3,400 משפחות, עמד בראש רשימת האבטלה במשך כמה שנים, כ-2,000 מהמשפחות מתפרנסות מקצבאות הביטוח הלאומי, 60% מהילדים נמצאים מתחת לקו העוני ו-22% מהמפרנסים מובטלים.

יולי יואל אדלשטיין: המצב הסוציו-אקונומי של רוב התושבים קשה זה שנים ארוכות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם מצב זה ידוע למשרדך?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה עושה משרדך לשיפור המצב?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יוכר הכפר כיישוב הזקוק לטיפול נקודתי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: אכן המצב הכלכלי-החברתי של שיעור ניכר מן המשפחות בכפר-מנדא הוא קשה, בכלל זה בתחולת העוני ובשיעורי האבטלה.

יולי יואל אדלשטיין: המצב ידוע לנו.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: יותר מדי משפחות מתקיימות בתלות בקצבאות הבטחת הכנסה או דמי אבטלה של המוסד לביטוח לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: זאת בשעה שחלק ניכר מהן יכלו לעשות מאמץ להשתלב בכל סוג של עבודה שבנמצא באזור.

יולי יואל אדלשטיין: בתחומי הסיוע שבאחריות משרד הרווחה: המשרד פועל לפיתוח שירותים באמצעות שירותי הרווחה שביישוב, והמשאבים התקציביים שהוזרמו ליישוב גדלים למרות הקיצוצים שהיו בתקציבי המשרד: ב-12/01 - 3.371 מיליוני ש"ח; ב-12/02 - 4.343 מיליוני ש"ח; ב-12/03 - 4.517 מיליוני ש"ח; ב-12/04 - 4.881 מיליוני ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: ביישוב הוקמו מסגרות שירות שונות, ובין היתר: מרכז לטיפול בהורים ובילדים; מרכז למניעת אלימות במשפחה; מרכז יום לזקן; ארבעה משפחתונים לילדים עד גיל שלוש; מעון יום ומועדונית משפחתית; מסגרות לטיפוח אישי וקבוצתי לילדים; מרכז נוער - בשותפות עם משרד החינוך וארגון "אשלים".

יולי יואל אדלשטיין: ביוזמת משרד הרווחה, משרד השיכון אישר תוכנית לשיקום פיזי של בתי קשישים.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: המנדט להגדיר יישוב כיישוב הזקוק לטיפול נקודתי אינו נתון למשרד הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה קיבלה בעבר החלטה על מקבץ יישובים שיזכו לטיפול נקודתי בכמה תחומי צורך, ולא רק בגלל מצוקות הקשורות לתחום האחריות של משרד הרווחה.

יולי יואל אדלשטיין: עד כאן השאילתות שהוגשו לשר הרווחה, והשר המקשר, באדיבותו הרבה, השיב על השאילתות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו נעבור לתחום אחריותך המשרדית והמקצועית הישירה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דניאל בנלולו שאל את שר התחבורה ביום י' באדר התשס"ד (3 במרס 2004):

יולי יואל אדלשטיין: ב-10 פברואר 2004 נהרגה צעירה בהתהפכות רכב מסוג "חתול שלג" בחרמון.

יולי יואל אדלשטיין: פורסם, כי לנהג הרכב יש רשיון נהיגה הכולל נהיגה בטרקטור.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי רשאי לנהוג ברכב האמור, והאם ניתן להשתמש ברכב להסעת נוסעים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תקנות משרדך מסדירות את נושא הנהיגה ברכב מסוג "חתול שלג", ואם לא – האם יוסדר הנושא בתקנות?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) המצב המשפטי ששרר לגבי הגדרת רכב מסוג "חתול שלג" השתנה ממועד התאונה ועד למצב הנוכחי.

יולי יואל אדלשטיין: השינוי נבע מן העובדה שאתר החרמון מפעיל גם מיני "חתולי שלג" שאינם עונים על הגדרת רכב מכל סוג שהוא לפי תקנות התעבורה.

יולי יואל אדלשטיין: על כן, סוכם כי אתר החרמון יוכרז כ"אזור רכב תפעולי".

יולי יואל אדלשטיין: משמעות הדבר היא, כי "חתולי השלג" למיניהם יוכרזו כרכב תפעולי, וכי ימונה עובד של אתר החרמון להיות "מפקח רכב תפעולי", הכול לפי תקנות 95א עד 95ז לתקנות התעבורה.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי התקנות האמורות, "חתולי השלג" אינם חייבים ברישוי, ומפקח הרכב התפעולי אחראי להתרת השימוש בהם לאחר בדיקת כשירות, לקביעת רשיון הנהיגה הדרוש להפעלתם, לקביעת מספר הנוסעים המותר בהם, אם בכלל, ולהסדרת כללי התנועה בהם באזור השטח התפעולי.

יולי יואל אדלשטיין: מסגרת זו נבחרה בהיותה מיועדת להסדרת השימוש בכלי רכב מיוחדים וייעודיים לשימושים ספציפיים ובמקומות מוגדרים, תוך ניצול המומחיות הרלוונטית הקיימת במקום.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 1267:

יולי יואל אדלשטיין: שירות חברת "סופרבוס" במודיעין-עילית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר התחבורה ביום י' באדר התשס"ד (3 במרס 2004): לאחרונה התרבו התלונות במשרדי על השירות הניתן על-ידי חברת "סופרבוס" במודיעין-עילית.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי התלונות, החברה אינה עומדת בלוחות הזמנים, ויש זמנים שבהם, באופן קבוע, האוטובוסים האמורים לצאת אינם יוצאים כלל.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם בדק משרדך לאחרונה את פעילות החברה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - מה העלו הבדיקות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה יעשה משרדך בנדון?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מבקש להתנצל על כך שכל השאילתות הללו כפי שהן מופיעות הוגשו למשרד התחבורה, חלקן בפברואר, מרס, אפריל 2004.

מאיר שטרית: זאת אומרת, חלקן הוגשו רק בינואר 2005, פחות מחודש - - -

יולי יואל אדלשטיין: נזכיר לציבור, שבאותה תקופה אדוני עשה תפקיד חשוב אחר, אבל לא היה שר התחבורה.

מאיר שטרית: בדיוק.

מאיר שטרית: אז אני לא אחראי לעיכוב בשאילתות בתקופה שלא הייתי שר התחבורה.

משה גפני: לא נס ליחן.

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: אני עונה עכשיו במשרדי, כפי שתראו על השאלות, כבר אפילו מפברואר 2005.

מאיר שטרית: אני מתכבד להשיב על השאילתא הרגילה מס' 1267, של חבר הכנסת משה גפני, בנושא שירות חברת "סופרבוס" מודיעין-עילית, כדלקמן: 1.

מאיר שטרית: בשל תלונות שהגיעו בעבר באשר לאיכות שירות התחבורה הציבורית במודיעין-עילית, נבחן הנושא לעומק במטרה לדאוג באופן מיידי לשיפור רמת השירות.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: בבדיקות שערכנו עלו בעיקר הממצאים האלה: התחבורה הציבורית העירונית פעלה ברמת יעילות נמוכה, תוך מחסור באוטובוסים, תוואי נסיעה קשים ותדירות נמוכה.

מאיר שטרית: לעתים קרובות מדי היו איחורים בזמן היציאה של הקווים הבין-עירוניים.

מאיר שטרית: תשתית הכבישים איננה מתאימה לאוטובוסים.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: לאור ממצאים אלה נקט משרד התחבורה את הצעדים הבאים: התחבורה הציבורית העירונית – הנחינו את המפעיל להוסיף עוד שני אוטובוסים עירוניים על הקיימים.

מאיר שטרית: שונה כל מערך הקווים הפנימיים – תכנון תחבורה ציבורית חדש לחלוטין - וכתוצאה מכך הוכפל מספר הנוסעים בתחבורה הציבורית העירונית.

מאיר שטרית: הוקצה תקציב של מאות אלפי שקלים לשיפור תשתיות התחבורה הציבורית בעיר – פסי האטה, מפרצי חנייה, תחנות המתנה ועוד.

מאיר שטרית: איחורים בלוח הזמנים – על-פי הנחיותינו, החברה שינתה את הגדרת זמן הנסיעה לצורך התכנון.

מאיר שטרית: כך, למשל, אם בעבר זמן נסיעה ממודיעין-עילית לסוף הקו עמד על 50 דקות, הרי היום מסגרת הזמן הורחבה בחמש--עשר דקות נוספות.

מאיר שטרית: במהלך זה יש נטל נוסף על התחבורה, עוד אוטובוסים, אולם מספר האיחורים ירד משמעותית.

מאיר שטרית: החברה הוסיפה סדרן – כיום פועלים שלושה סדרנים – ובדרך זו שופרה השליטה על מערך ההיסעים ופחתו התקלות.

מאיר שטרית: תשתית הטיפול בתחבורה הציבורית - החברה הוסיפה אוטובוס בין-עירוני נוסף כרזרבה; יש שני אוטובוסי רזרבה באופן קבוע.

מאיר שטרית: החברה חתמה על הסכם להקמת מסוף תחבורה ציבורית בעיר, ובכלל זה ניקוי, תדלוק והכנת האוטובוסים לנסיעה.

מאיר שטרית: בשלב זה יש תקלות ביורוקרטיות בתוך העיר המעכבות את ביצוע הקמת המסוף.

מאיר שטרית: המפקח על התעבורה במחוז פועל לכך שפסי האטה פגומים המסכנים את האוטובוסים יתוקנו על-פי התקנים המחייבים.

מאיר שטרית: המשרד מנהל משא-ומתן עם המפעיל על רכישת אוטובוסים עירוניים חדשים אם התנאים יאפשרו זאת.

מאיר שטרית: ביקורת בטיחותית - אנו עורכים ביקורות בטיחותיות תקופתיות באופן יזום באוטובוסים של החברה, ועוקבים מקרוב אחר תיקון הליקויים הבודדים שהתגלו.

מאיר שטרית: כתוצאה מכך שירות התחבורה הציבורית במודיעין-עילית מתקיים היום ברמה טובה, ואנו נעשה הכול על מנת לשפרו גם בעתיד.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת, אני מבין, לחבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אמרתי שהתשובה הזאת לא נס ליחה, וזה נכון.

משה גפני: המצב של התחבורה הציבורית ביישובים החרדיים החדשים – אני לא בטוח שרק בחרדיים – נובע מכמה סיבות.

משה גפני: האחת, הגידול, בלי עין הרע, ביישובים החדשים – אני לא מדבר על בני-ברק וירושלים – מודיעין-עילית, אלעד וביתר-עילית - קצב גידול האוכלוסייה מהיר מאוד, וגם מה שאתה מתכנן לעוד חודשים מספר הופך להיות לא אקטואלי בגלל הבנייה המסיבית ומשום שהוא הולך ליישובים האלה כי אין פתרונות דיור אחרים לציבור החרדי.

משה גפני: שנית, הציבור החרדי, במצבו הסוציו-אקונומי, הוא משתמש פעיל בתחבורה הציבורית, ולכן, בהשוואה לכל יישוב אחר, מספר כלי הרכב אצלו הוא נמוך יותר.

משה גפני: אני חייב לציין, שתשתיות התחבורה שופרו לאין-ערוך, אין היום בעיות מסיביות של תשתיות תחבורה.

משה גפני: אני פונה אליך, אדוני השר, אני פניתי גם לשרי תחבורה קודמים.

משה גפני: הבעיה בתחבורה הציבורית בציבור החרדי הפכה להיות קטסטרופלית.

משה גפני: הצעתי לך את זה גם בעל-פה, אני מציע לך את זה גם עכשיו, והצעתי את זה לשרי תחבורה קודמים: צריך להקים צוות היגוי במשרדך כדי שהתחבורה הציבורית תפעל.

משה גפני: אני נותן רק דוגמה אחת, ובזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש:

משה גפני: מפעיל פרטי שמפעיל בוקר אחד שלושה-ארבעה אוטובוסים מפני שיש עומס בתחבורה בדיוק באותו בוקר, מביא את אותם ארבעה אוטובוסים למחרת, אבל למחרת לא נוסעים, מפני שבאותו בוקר שהיה מדובר בו היה אירוע שאליו היו צריכים לנסוע.

משה גפני: כל עוד לא יתאימו את התחבורה הציבורית לאוכלוסייה, הבעיות יימשכו ויימשכו.

משה גפני: לכן אני מציע לך להקים צוות היגוי ליישובים החדשים בציבור החרדי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מאיר שטרית: תודה.

מאיר שטרית: קודם כול, אדוני, אני מקבל את ההצעה.

מאיר שטרית: אני באמת הנחיתי – אומנם לא צוות – את המשרד שלי להתייחס התייחסות מיוחדת לתכנון תחבורה בערים החרדיות בהתאם לאופי המיוחד של האוכלוסייה.

מאיר שטרית: יש ריבוי גדול של ילדים, שהממוצעים הרגילים לנסיעה באוטובוסים בתחבורה הציבורית לא תופסים לגביהם, כי רוב האוכלוסייה החרדית נסמך על תחבורה ציבורית.

מאיר שטרית: אבל, דבר שעולה בקנה אחד עם המדיניות שלי: ככל שמשתמשים בתחבורה ציבורית – פחות מכוניות על הכבישים, פחות תאונות, פחות נפגעים.

מאיר שטרית: הנחיתי את אנשי המשרד לחפש דרך איך נותנים תשובה מערכתית לאוכלוסייה החרדית בתכנונים התחבורתיים העתידיים.

מאיר שטרית: באמת עשינו שיפורים משמעותיים, כמו שאתה אומר, גם בתשתיות במודיעין-עילית, גם במספר האוטובוסים וגם בבקרה על החברות – זה יותר חשוב בעיני.

מאיר שטרית: אני מקווה שנמצא פתרון, איך לשנות את מערכי התחבורה הציבורית בערים החרדיות, שייתנו תשובה.

מאיר שטרית: על דבר אחד אי-אפשר לתת תשובה: למשל, באוכלוסייה החרדית במקום אחר, ביתר-עילית, שיש בה בעיה גדולה מאוד בנסיעה מירושלים, וגם שם אנחנו עובדים קשה מאוד עם העירייה במטרה למצוא פתרונות.

מאיר שטרית: אחת התלונות היא, שאם בערב יש חתונה בירושלים, והמשפחות רוצות לנסוע לחתונה מביתר-עילית לירושלים, פתאום ערב אחד צריך 20 אוטובוסים בשביל להסיע את כולם – אין שום מערך שיכול להתכונן לזה.

מאיר שטרית: לכאורה, מה שנכון לעשות ועושים אחרים – שוכרים אוטובוס לאירוע כשרוצים להוביל את האנשים לחתונה, לוקחים את כל המוזמנים ומחזירים אותם.

מאיר שטרית: זה מה שעושים עמך ישראל רגיל.

מאיר שטרית: תחבורה ציבורית לעולם לא יכולה לתת פתרון לאירוע ספציפי מקרי, לא מסוים, שבאותו יום יש אירוע או חתונה של מישהו, וכל הקהילה צריכה לנסוע לשם.

מאיר שטרית: על זה אין תשובה.

מאיר שטרית: בשוטף: בתי-ספר, עבודה, נסיעות – חייבים לתת תשובה.

מאיר שטרית: לדעתי, היום היא לא מספקת, ולכן נתתי הנחיה, ואני מקבל את דעתך.

מאיר שטרית: אני אשמח, אגב, אם יהיה מתוך הציבור החרדי, וביקשתי מפרנקנטל, שהוא ראש עיר חרדית ויכול לתרום לנו מניסיונו, ואני אשמח לקבל מטעמך מישהו שמכיר ובקיא בעניין, שישבו אתו כדי לשמוע ממנו יותר פרטים על מנת להכין את זה יותר טוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו עדיין עם חבר הכנסת משה גפני – שאילתא מס' 1268: רשיון למוניות גדולות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר התחבורה ביום י' באדר התשס"ד (3 במרס 2004):

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע משרדך אינו מאפשר למוניות העוסקות רק בנסיעות מיוחדות רשיון למוניות גדולות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך מודע לחשיבות הסעת מספר רב של נוסעים, לנוחיותן של משפחות ברוכות ילדים ולמיגור התופעה של מסיעים בלתי חוקיים, ואם כן – מה ייעשה בנדון?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תקנה 490(ג) לתקנות התעבורה קובעת, כי "לא יינתן רשיון לנסיעה מיוחדת לגבי מונית מסוג זוטובוס" - מונית המיועדת למספר גדול של נוסעים – "שאינה מיועדת להסעת נכים".

מאיר שטרית: בעבר התיר משרדי למוניות ספיישל לערוך נסיעות במונית גדולה מסוג זוטובוס, ולפי נתוני המשרד היו כ-600 מוניות ספיישל מסוג זה.

מאיר שטרית: אולם מכיוון שבעלי המוניות הללו החלו בפעילות המנוגדת לתנאי הרשיון שבידם ועסקו בנסיעה בקווי שירות, משרד התחבורה נאלץ לשנות את התקנות ולאסור על מוניות העוסקות רק בנסיעה מיוחדת להחזיק מונית גדולה שלא לצורכי הסעת נכים.

מאיר שטרית: כיום יש 2,300 מוניות גדולות מסוג זוטובוס הפעילות בקווי השירות, אשר רשאיות לבצע גם נסיעות מיוחדות לנוחיות משפחות ברוכות ילדים.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש ואדוני השר, מה שאני התכוונתי בשאילתא – אני מדבר על מונית שהיא מונית לשירות מיוחד, ונהגי המוניות או בעלי התחנות הללו אומרים, שהמגבלה של משרד התחבורה היא שהמונית תהיה רק לארבעה נוסעים.

משה גפני: מדוע לא שבעה נוסעים?

משה גפני: אני לא דיברתי על זוטובוס, דיברתי על מונית סבירה, רגילה – למה רק עד ארבעה נוסעים?

משה גפני: למה לא יכולה להיות מונית רגילה?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מאיר שטרית: כמו שאמרתי, יש היום 2,300 זוטובוסים בתחנות מוניות מיוחדות, שמסיעות גם משפחות ברוכות ילדים.

משה גפני: הם מעלים רק ארבעה נוסעים.

מאיר שטרית: לא, אני מדבר על 2,300 זוטובוסים.

מאיר שטרית: 2,300 אוטובוסים קטנים שלוקחים רק עשרה נוסעים יש היום בתוך תחנות המוניות המיוחדות.

משה גפני: - - -

מאיר שטרית: גם.

מאיר שטרית: נסיעות שירות, קווי שירות ונסיעות מיוחדות.

משה גפני: אני מדבר על ספיישל, לא על נסיעות מיוחדות.

מאיר שטרית: אני מדבר על ספיישל.

מאיר שטרית: יש 2,300 מכוניות כאלה.

משה גפני: לא מוכנים נסיעות מיוחדות, אני אביא לך את התלונות.

מאיר שטרית: אני אשמח לדעת אם יש לך פרטים אחרים.

מאיר שטרית: יש 2,300 מוניות כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מאיר שטרית: אין לי התנגדות שיהיו שבעה נוסעים, למה שלא יהיו?

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את שר התחבורה ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): פורסם ב"קול העיר", כי לאחרונה אירעה שורה של תאונות דרכים בבני-ברק.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם גדל מספר התאונות בבני-ברק?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש בבני-ברק כבישים הנחשבים אדומים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך מקצה כספים לשיפור מצב הכבישים בבני-ברק, ואם כן – כמה הוקצה בכל אחת מארבע השנים האחרונות?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: באופן כללי ניכרת מגמת ירידה במספר תאונות הדרכים הרגילות בבני-ברק.

יולי יואל אדלשטיין: לצערנו, במספר התאונות הקטלניות ניכרת מגמת עלייה לעומת השנים הקודמות: 2000 – 1; 2001 – 1; 2002 – 4; 2003 – 2; 2004 – 4.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הכבישים הבעייתיים בבני-ברק כיום הם רחוב רבי עקיבא ורחוב ז'בוטינסקי.

יולי יואל אדלשטיין: יש כוונה להשקיע ברחוב רבי עקיבא בשנת 2005 תקציב בהיקף גדול לטיפול בתשתית כדי למנוע תאונות דרכים.

יולי יואל אדלשטיין: ברחוב ז'בוטינסקי מתוכננת לעבור בעתיד הרכבת הקלה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: א.

יולי יואל אדלשטיין: בשנת 2004 הועמדו לרשות עיריית בני-ברק 1.8 מיליון ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: נוסף על כך, תקצבנו, באמצעות חברת "נתיבי איילון", את רחוב אם המושבות, ושולם סך 5.9 מיליוני ש"ח בשנת 2003, וכמו כן 2.7 מיליוני ש"ח בשנת 2004; ב.

יולי יואל אדלשטיין: לצערנו, העירייה אינה מנצלת את התקציב ואינה מבצעת את הפרויקטים; ג.

יולי יואל אדלשטיין: בסך הכול נוצלו בשנת 2004 כ-95,000 ש"ח, שהם 5% בלבד; ד.

יולי יואל אדלשטיין: בסך הכול בשנת 2003 הועמד סך של 2.1 מיליוני ש"ח, שמהם נוצלו כ-410,000 ש"ח, שהם 19%.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מגלי והבה שאל את שר התחבורה ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): טיסות הנוסעים לקריית-שמונה וממנה, שהיו כלי תחבורה חשוב לתושבי הצפון, הופסקו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא סיבת ההפסקה? 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש דרך לאכוף על חברות התעופה הפעלה רציפה של טיסות בקו זה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם יחייב משרדך את חברות התעופה כאמור?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – כיצד יביא משרדך להפעלה סדירה של טיסות הפנים לקריית-שמונה וממנה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הטיסות הסדירות של חברת "ארקיע" הופסקו לפי בקשת החברה, עקב הפסדים כספיים ניכרים, הנובעים, לטענתה, מהעדר ביקוש.

יולי יואל אדלשטיין: 2-3.

יולי יואל אדלשטיין: המשך הפעלת הטיסות כרוך בעלויות שנתיות כבדות של כמיליון דולר.

יולי יואל אדלשטיין: לכן לא ניתן לאכוף על חברת התעופה את המשך הטיסות הסדירות בקו.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה מודע לחשיבות הנושא, ואנו פועלים למציאת חברת תעופה שתפעיל טיסות סדירות לקריית-שמונה וממנה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דניאל בנלולו שאל את שר התחבורה ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): פורסם, כי צה"ל מיגן את מרבית הטרמפיאדות בארץ כדי למנוע פיגועי דריסת חיילים.

יולי יואל אדלשטיין: על חיילי צה"ל חלה הנחיה שלא לנסוע בטרמפים, ורוב תחנות האוטובוס הסמוכות לטרמפיאדות אינן ממוגנות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם מידע זה נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – כמה תחנות בקרבת בסיסים צבאיים אינן ממוגנות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יטופל העניין?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מיגון וסידורי ביטחון בתחנות אוטובוס אינם באחריות משרד התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: סידורי הביטחון נעשים בידי גופים שונים, כגון צה"ל, משטרת ישראל והרשויות המקומיות הרלוונטיות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט שאל את שר התחבורה ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004): נכים רבים מתלוננים על מדיניות ההנחות בתחבורה הציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הן זכויות הנכים בתחבורה הציבורית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי אילו קריטריונים נקבעת המדיניות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד משפיעים הקיצוצים בתקציב על זכויות הנכים בתחבורה הציבורית?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הנכים, ככלל אזרחי ישראל, זכאים לכרטיסי הנחה בשיעור 50% אם הם תלמידים או אזרחים ותיקים.

יולי יואל אדלשטיין: נכים אחרים, שנכותם נקבעה מעל 75%, זכאים לכרטיסיות בהנחה בשיעור 33%, כנגד תעודת זכאות שמשרד התחבורה מנפיק בעבורם לפי רשימות של המוסד לביטוח לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: כרטיסיות אלה מוענקות לנסיעות שמחירן אינו עולה על 21 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: בנסיעות במחיר גבוה יותר הם זכאים להנחה בשיעור 10% על כל נסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: עיוורים זכאים לנסיעה בלא תשלום בנסיעות "אגד" ו"דן" במחיר שאינו עולה על 13.2 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: בנסיעות אחרות זכאים עיוור ומלווהו בהנחה בשיעור 50%.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדיניות ההנחות בתחבורה ציבורית נקבעת בכנסת ובממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: הקיצוצים בתקציב לא פגעו בהנחות אלה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין שאלה את שר התחבורה ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004): בקרוב ייסגר המכרז להפעלת בתי-עסק בפרויקט נתב"ג-2000.

יולי יואל אדלשטיין: נודע לי כי אחד התנאים במכרז הוא הפעלת בתי-העסק בשבת, ובשל כך ויתרו שומרי מצוות רבים על השתתפות במכרז ואחרים פנו לסעד משפטי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע, וכיצד מתיישב הדבר עם חופש העיסוק ו/או שוויון ההזדמנויות בעבודה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ישונו תנאי המכרז?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

יולי יואל אדלשטיין: נתב"ג הוא נמל התעופה העיקרי של מדינת ישראל, והפעילות התעופתית הבין-לאומית בו מתקיימת מאז ומעולם שבעה ימים בשבוע ובכל ימות השנה, למעט ביום הכיפורים.

יולי יואל אדלשטיין: כפי שנמסר מרשות שדות התעופה, פורסמו בעבר עשרות מכרזים לקבלת הרשאה למתן שירותים מסחריים ואחרים בטרמינל 3 בנתב"ג.

יולי יואל אדלשטיין: בעניין מתן השירותים בשבת הוגשו בעבר שלוש עתירות.

יולי יואל אדלשטיין: בית-המשפט קבע עד כה פעמיים, כי ההוראה החוזית בדבר הצורך במתן השירותים בשבת היא סבירה, נוכח העובדה שמדובר בנמל תעופה בין-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: עוד נמסר מרשות שדות התעופה, כי במסגרת חובת הרשות לספק את צורכיהם של כלל הנוסעים, כללה הרשות בחלק ממכרזי המזון שפרסמה הוראות האוסרות את הפעלת המסעדות שבמכרזים אלה בשבתות ובחגים, במטרה לאפשר לנוסעים שומרי כשרות לאכול במסעדות אלה בימי חול בלי חשש לעניין כשרותן בשל היותן פתוחות בימי שבת וחג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואסל טאהא שאל את שר התחבורה ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004):

יולי יואל אדלשטיין: לפני שנתיים החלו עבודות בינוי וסלילת כביש הכניסה הראשי והיחיד בתמרה.

יולי יואל אדלשטיין: העבודה נפסקה בעיצומה, ולדברי הקבלן הסיבה לכך היא שמשרדך לא העביר אליו את הכספים הדרושים להמשכה.

יולי יואל אדלשטיין: כיום הכביש הפתוח מסכן את התושבים, מקשה את הכניסה לתמרה ואת היציאה ממנה ויש בו משום מטרד סביבתי.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע לא הועברו הכספים הדרושים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מתי יחודשו בניית הכביש וסלילתו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: המידע אינו נכון.

יולי יואל אדלשטיין: הקבלן מקבל באופן שוטף את הכספים המגיעים לו בגין העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: סלילת המסלול הדרומי הסתיימה.

יולי יואל אדלשטיין: העבודה במסלול הצפוני תחודש לאחר אישור תקציב המדינה לשנת 2005.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש שאל את שר התחבורה ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004): תושבי ביתר-עילית טוענים, כי חברת "ביתר תור" אינה מפעילה בצורה תקינה את התחבורה הציבורית לעיר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יפרסם משרדך מכרז חדש לתחבורה ציבורית לביתר-עילית בתום תקופת החוזה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יפרסם משרדך מכרז לקו ביתר–בני-ברק וביתר–בית-שמש?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: על-פי הסכם שנחתם בין העירייה לבין המשרד, יפורסם בחודשים הקרובים מכרז חדש להפעלת קווי שירות אוטובוסים לביתר-עילית.

יולי יואל אדלשטיין: פרטי המכרז יתואמו עם גורמי העירייה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דניאל בנלולו שאל את שר התחבורה ביום ט' בניסן התשס"ד (31 במרס 2004): על-פי צו הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (מחירי נסיעה בקווי השירות באוטובוסים), התשס"ג-2003 (תקנה 6), נכים שבידם תעודות מתאימות זכאים להנחה בשיעור 10% ממחיר כרטיס נסיעה בתחבורה הציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: הובא לידיעתי, כי התקנה אינה נאכפת, ובפועל נכים משלמים מחיר מלא בתחבורה הציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היא מדיניות משרדך בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם משרדך מפקח על האכיפה, ומה מדיניותו בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: האכיפה בתחבורה הציבורית מושתתת בעיקרה על תלונות הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: יחידת הפיקוח במשרד התחבורה מתייחסת לכל תלונה ברצינות וביסודיות ופועלת במידת הצורך.

יולי יואל אדלשטיין: 2–3.

יולי יואל אדלשטיין: בהסכמים החדשים עם מפעילי התחבורה הציבורית הורחבה מאוד יכולת האכיפה של משרד התחבורה בכל הקשור לאיכות השירות לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון שאל את שר התחבורה ביום י"א בכסליו התשס"ה (24 בנובמבר 2004): רכבת ישראל, שלא כמו אמצעי תחבורה אחרים, אינה מוכרת כ"אמצעי תחבורה ציבורית" לעניין מתן הנחה בדמי הנסיעה לנכים או פטור מתשלום.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין הרכבת מוגדרת "אמצעי תחבורה ציבורית"?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם יורה משרדך על תיקון צו הפיקוח על מחירי המצרכים והשירותים, כדי שיחול גם על רכבת ישראל?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה תהיה ההנחה לנכים בדמי הנסיעה ברכבת?

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1–2.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת הרפורמה שהפרידה את רכבת ישראל מרשות הנמלים והרכבות והפכה אותה לחברה ממשלתית, התקבלה החלטת הממשלה הקובעת כי תנאי ההובלה של רכבת ישראל ייראו כאילו נקבעו לפי חוק הפיקוח המוזכר בשאילתא.

יולי יואל אדלשטיין: המשמעות המעשית של החלטה זו היא, כי מנגנון קביעת התעריפים בכלל ספקי התחבורה הציבורית יהיה זהה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין, כי אין בחוק הגדרה של "אמצעי תחבורה ציבורית" המוזכר בשאילתא, לא לרכבת ישראל ולא למפעילי תחבורה ציבורית אחרים, כגון חברות האוטובוסים.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: נוכח השינוי במנגנון התעריפים, סוגיית ההנחה שתינתן לנכים בנסיעה ברכבת נבחנת בימים אלה אצל כלכלני משרד התחבורה ובמשרד האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: יש שאלה נוספת?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת חמי דורון.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אם חיכינו עד שעה כל כך מאוחרת, לא ננצל את ההזדמנות לשאלה נוספת?

חמי דורון: כפי שציין חבר הכנסת יאסינוב, אנחנו מחכים תקופה ארוכה מאוד לתשובות על שאילתות, וגם לתשובה על השאילתא הזאת אנחנו מחכים כבר כשמונה חודשים.

מאיר שטרית: לא, השאילתא הזאת הוגשה ב-24 בנובמבר 2004.

חמי דורון: כמעט ארבעה חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: עדיין מעבר למה שהתקנון דורש.

חמי דורון: לא נתווכח על זה.

חמי דורון: השאלה היא כמה זמן נחכה עד שמשרד האוצר יחליט אם תינתן הנחה לנכים ברכבת ישראל וכמה.

מאיר שטרית: אני מצטרף לתלונה שלך על הזמן שלוקח למשרד האוצר להחליט – גם בעניינים אחרים.

מאיר שטרית: תעשה חוק שמשרד התחבורה עצמו יהיה רשאי לקבוע את ההחלטות, ותראה באיזו מהירות אני אחליט.

יולי יואל אדלשטיין: הגענו לאתגר שהשר זרק לעבר חבר הכנסת דורון.

מאיר שטרית: חבר הכנסת דורון, כשהייתי שר האוצר, ההחלטות התקבלו מהר מאוד.

מאיר שטרית: חבר הכנסת מיכאל איתן שאל את שר התחבורה ביום י"א בכסליו התשס"ה (24 בנובמבר 2004): במחלף שער-שומרון, שליד צומת אורנית, המשמש בין השאר מסוף לאוטובוסים, טרם הותקנו תאורה וסככות.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: מה מעכב את התקנת התאורה ואת הקמת הסככות מפני הגשמים הקרבים?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מתי תושלם העבודה?

מאיר שטרית: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, 1.

מאיר שטרית: את המסוף הקימה חברת מע"צ, במסגרת הקמת מחלף שער- שומרון, כדי לאפשר מעבר נוח לנוסעי התחבורה הציבורית במקום.

מאיר שטרית: בשל הקשיים התקציביים והארגוניים במע"צ, בעקבות הפיכתה לחברה ממשלתית, עבודה זו לא הושלמה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: בכוונת משרדי להביא להשלמת הפרויקט בשבועות הקרובים, מייד לאחר אישור תקציב המדינה לשנת 2005.

מאיר שטרית: האחריות לביצוע הפרויקט הוטלה על המועצה האזורית שומרון, שהמסוף נמצא בתחומה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אילן שלגי שאל את שר התחבורה ביום י' בטבת התשס"ה (22 בדצמבר 2004):

מאיר שטרית: בעקבות מעצר חשודים בהונאת משרד הרישוי ומאות נהגי מוניות בזיוף שוברי תשלום, רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: כמה זמן נמשכה ההונאה וכמה כסף נגרע בגללה מקופת המדינה?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: כיצד לא גילתה החשבות כי סכומי האגרות אינם משולמים אף שמספר הרשיונות למוניות ידוע?

מאיר שטרית: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: הונאת משרדנו שהוזכרה בשאילתא נמשכה כארבע שנים וגרמה נזק של כ-30 מיליון ש"ח.

מאיר שטרית: את התרמית גילתה עובדת מחלקת המוניות במינהל היבשה, ובעקבות הגילוי הוגשה תלונה למשטרה.

מאיר שטרית: המשטרה חוקרת את המקרה.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: משרד האוצר, באמצעות החשב הכללי, אחראי לגביית אגרות הרישוי, ולכן צריך להפנות את השאלה אליו.

מאיר שטרית: יצוין כי הפרצה שנתגלתה בנוהלי המשרד טופלה, וכיום יש בקרה מדוקדקת על כל תשלומי האגרה בתחום המוניות.

מאיר שטרית: אני מקווה שאתה יודע מה קרה שם, ולשם האנקדוטה אספר.

מאיר שטרית: כשאדם קונה מספר מונית הוא צריך לשלם 150,000 ש"ח על המספר הירוק.

מאיר שטרית: הוא צריך לגשת עם הטופס לדואר ולשלם.

מאיר שטרית: ליד הדואר עמדו אנשים שאמרו למי שבא לשלם: למה לך לשלם 150,000 ש"ח?

מאיר שטרית: תן לנו רק 100,000 ונסדר לך את התשלום.

מאיר שטרית: לאנשים לא אכפת לחסוך 50,000 ש"ח; הם נתנו 100,000 ש"ח, והעבריינים זייפו את החותמות.

מאיר שטרית: הם לקחו 100,000 שקל וחתמו על הטפסים של האנשים.

מאיר שטרית: האיש קיבל את הרשיון, ומבחינתו הוא מסודר.

מאיר שטרית: הטופס מזויף, והדואר הוציא לו את הרשיון.

מאיר שטרית: הוא בא למשרד התחבורה, יש לו אישור תשלום בבנק, הוא מקבל את הרשיון למונית ויוצא לדרכו.

מאיר שטרית: הוא בטוח שיצא מורווח – שילם 100,000 ש"ח והכול בסדר.

מאיר שטרית: בדיעבד התברר שהכסף לא הגיע בכלל, ונגרם נזק של 30 מיליון ש"ח.

מאיר שטרית: לא היה פיקוח על כך שכאשר מישהו משלם, הכסף אומנם נכנס לחשבון לפני הוצאת הרשיון למונית.

מאיר שטרית: מצד המשרד שלנו העניין טופל כדי שזה לא יחזור על עצמו, עם זאת, המשטרה חוקרת, והיא כבר "עלתה" על חלק מהאנשים.

מאיר שטרית: אני מקווה שיעמידו את כולם לדין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אדוני השר, מדי פעם אנחנו נדהמים נוכח תופעות של הונאה – המציאות עולה על הדמיון - אבל בכל זאת אני רואה פה פאשלה של המערכת.

אילן שלגי: תשובתך היתה שהאוצר הוא שאחראי לגבייה.

מאיר שטרית: כן, הכסף מגיע לאוצר, לא אלינו.

אילן שלגי: לצורך העניין אני שואל את אדוני גם כשר המקשר.

אילן שלגי: הרי ידוע מספר המוניות וידוע לכמה מוניות צריך לחדש את הרשיון בתקופה מסוימת.

אילן שלגי: כיצד קרה שבמשך ארבע שנים לא נעשתה הצלבה של הנתונים?

אילן שלגי: הרי זה כשלעצמו מחדל.

אילן שלגי: שאלה נוספת היא, כמה מהנהגים שידוע כי שילמו 100,000 ש"ח במקום 150,000 ש"ח כבר הועמדו לדין?

מאיר שטרית: הנזק מבחינת המשרד הוא טוטלי.

מאיר שטרית: הם לא שילמו 100,000 ש"ח; הם שילמו 100,000 למאכערים, לאנשים שלקחו את הכסף והחתימו להם את הרשיונות.

מאיר שטרית: הפאשלה לא גדולה, כי זה לא חידוש רשיון בכל פעם; זה חד-פעמי.

מאיר שטרית: זה תשלום בעבור רכישת המספר.

מאיר שטרית: למזלנו, הרמאים פעלו במקומות ספציפיים, ולא בכל הארץ.

מאיר שטרית: באותם מקומות – רק מי שקיבלו רשיון למונית ורק באזורים שבהם עמדו רמאים ליד אותו סניף דואר – רק שם היתה בעיה.

מאיר שטרית: אתה צודק, זה מצב לא תקין, שבו אנשים משלמים לכאורה כסף לבנק הדואר ומישהו צריך לראות את הכסף הזה נכנס לחשבון.

מאיר שטרית: לא היה תיאום בין המחשבים של משרד החשב הכללי – לשם הכסף נכנס – לבין משרד התחבורה.

מאיר שטרית: מבחינתנו העניין הזה טופל.

מאיר שטרית: אני לא יכול לענות בשם החשב הכללי, אבל זה באמת לא בסדר.

מאיר שטרית: כשקרתה תקלה עלו על מעשה המרמה הזה, ואני לגמרי מסכים אתך שזה לא צריך להיות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר התחבורה ביום י' בטבת התשס"ה (22 בדצמבר 2004): נודע לי, כי לאחרונה נשלחו לבעלי מוניות אלפי הודעות מטעם חברה פרטית, ובהן הצעה לרכישת סימני זיהוי חדשים במחיר של 971 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: ההודעות נשלחו בסיוע פקידי משרד התחבורה ותוך שימוש במאגרי המידע של המשרד.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם המידע נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – האם נבחרה החברה במכרז, וכיצד נקבע המחיר? 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם הנוהל מקובל?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא – אילו צעדים יינקטו בעניין?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-4.

יולי יואל אדלשטיין: המידע אינו נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אף גורם פרטי אשר נותן שירותים לנהגי מוניות לא קיבל סיוע משום גורם השייך למשרד התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי פרסם את המפרט לסימון המוניות באתר האינטרנט, כך שכל בית-דפוס יכול להכין את הסימון המדובר על-פי המפרט שפורסם.

יולי יואל אדלשטיין: ידוע לנו שיש בענף המוניות התארגנות לרכישות מרוכזות של סימני הזיהוי, אך ללא כל סיוע והתערבות של משרד התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל שאל את שר התחבורה ביום כ"ד בטבת התשס"ה (5 בינואר 2005): בכינוס הרצלייה שהתקיים לאחרונה הציג יושב-ראש דירקטוריון רכבת ישראל את תוכנית פיתוח הרכבת עד 2008.

יולי יואל אדלשטיין: בתוכנית השקעות בפיתוח בסך עשרות מיליארדי שקלים, כאשר אין אף מטר של מסילה מעבר ל"קו הירוק".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש החלטת ממשלה שלא להניח מסילות רכבת מעבר ל"קו הירוק", ואם כן – מדוע?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע מניחים מסילה לבית-שאן ולא לאריאל, כאשר אריאל גדולה מבית-שאן והמרחק אליה מהמסילה הקרובה ביותר קצר מהמרחק לבית-שאן?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: בניגוד לאמור בשאילתא, רכבת ישראל מקדמת את תכנון קו הרכבת לאריאל בהתאם להנחיית שר התחבורה דאז, אביגדור ליברמן, מיום 7 ביולי 2003.

יולי יואל אדלשטיין: אורך המסילה המתוכנן מראש-העין צפונה לאריאל הינו 26 ק"מ, והוא כולל תחנות נוסעים בברקן, באלקנה ובאריאל.

יולי יואל אדלשטיין: תכנון ראשוני הסתיים, ובימים אלו הוחל בתכנון הסטטוטורי, ובסיומו יוכן תכנון מפורט.

יולי יואל אדלשטיין: אומדן עלות ראשוני עומד על כ-1.3 מיליארד שקל.

יולי יואל אדלשטיין: הפרויקט אינו מתוקצב בתוכנית החומש לביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: תודה, אדוני השר.

אורי אריאל: האם השר יפעל לתקצב את זה בתוכנית החומש הנוכחית, כדי שגם תושבי אריאל, אלקנה ואחרים יוכלו ליהנות מהשירות המבורך?

מאיר שטרית: לצערי, לא, כי תוכנית החומש מכורה מראש וגם בה חסר כסף.

מאיר שטרית: מובן שניתנת עדיפות לקווים שבהם עומס התחבורה הרבה יותר גדול, ולכן הם מקבלים את העדיפות הראשונה, לפני מעבר לקווים פריפריאליים יותר.

מאיר שטרית: אנחנו לא מתכוונים לסגור את הרכבת בעוד שלוש שנים, אלא לעשות תוכנית חומש נוספת, ואין לי שום ספק שזה ייכלל בה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אפי איתם שאל את שר התחבורה ביום כ"ד בטבת התשס"ה (5 בינואר 2005): בכינוס הרצלייה האחרון הציג יושב-ראש הדירקטוריון של רכבת ישראל את תוכנית פיתוח רכבת ישראל עד לשנת 2008.

יולי יואל אדלשטיין: בתוכנית זו, המקיפה עשרות מיליארדי שקלים, אין כל הקצאה תקציבית לאזורי יש"ע.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש החלטה שלא להניח מסילות רכבת מעבר ל"קו הירוק"?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע אין מניחים מסילה לאריאל, כשם שמניחים מסילה לבית-שאן, כאשר אריאל גדולה יותר?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל לאזורי יש"ע בשנים הקרובות?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

יולי יואל אדלשטיין: רכבת ישראל מקדמת את תכנון מסילת הרכבת לאריאל בהתאם להנחיית שר התחבורה מיום 7 ביולי 2003.

יולי יואל אדלשטיין: אורך המסילה המתוכנן מראש-העין צפונה לאריאל הינו 26 ק"מ, והוא כולל תחנות נוסעים בברקן, באלקנה ובאריאל.

יולי יואל אדלשטיין: סטטוס התכנון: תכנון ראשוני הסתיים.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד חודש יוחל התכנון הסטטוטורי, ובסיומו יוכן תכנון מפורט.

יולי יואל אדלשטיין: אומדן עלות ראשוני: 1.3 מיליארד שקל.

יולי יואל אדלשטיין: הפרויקט אינו מתוקצב בתוכנית החומש לביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: תוכנית הפיתוח לאזורי יש"ע בשנים הקרובות: בהמשך לתוכנית החומש המאושרת, עורכת רכבת ישראל תוכנית מיתאר למערכת מסילות ביו"ש, הכוללת מסילות אורך ורוחב.

יולי יואל אדלשטיין: מערכת זו מתחברת ומשתלבת עם רשת המסילות הקיימת ועם רשת המסילות המבוצעת בתוכנית החומש המאושרת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר התחבורה ביום כ"ד בטבת התשס"ה (5 בינואר 2005): חברת "אחווה מוניות כפרי נצרת בע"מ" מפעילה קו מוניות שירות מכפר בועינה עד נצרת ובחזרה.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה התאפשר לחברת "ש.א.ם" בע"מ להפעיל קו אוטובוס באותו מסלול, ובסבסוד משרד התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא הסיבה להחלטה הזאת, והאם אין בה כדי לפגוע בחברת "אחווה" וליצור תחרות לא הוגנת?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה היא מדיניות משרדך בנושא ענף מוניות השירות בכפרי הצפון?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם יינתן רשיון הפעלה לאוטובוסים באותם תנאים, כדי להבטיח תחרות הוגנת?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: בקו 22 מכפר-כנא לנצרת, שהופעל בעבר על-ידי "אגד", והוא מופעל כיום על-ידי חברת "ש.א.ם" בע"מ, נעשו שינויים לפני כשנתיים על מנת לשפר את השירות ליישוב, והם כוללים שיפור מסלול הקו מבחינת נגישות לתושבי כפר-כנא, שיפור התדירות והורדת מחיר הנסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: מסלול קו השירות שמפעילות "מוניות אחווה" הוא בין בועינה-נוג'ידאת לנצרת, ואינו כולל כניסה לכפר-כנא או הסעת נוסעים בין כפר-כנא לנצרת, ומכאן שאין פגיעה ב"מוניות אחווה".

יולי יואל אדלשטיין: תאגיד "מוניות אחווה" אף עתר בנושא זה לבית-המשפט, והעתירה נדחתה ביום 7 ביוני 2004.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: לשאלה בדבר מדיניות משרדי בנושא ענף המוניות בכפרי הצפון: על-פי מדיניות משרדי בנושא ענף מוניות השירות ברחבי הארץ, בכלל זה בכפרי הצפון, מוניות שירות מהוות שירות משלים לשירות התחבורה הציבורית באוטובוסים, שהוא עמוד התווך של התחבורה הציבורית.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין כי משרדי שוקד זה זמן על רפורמה חדשה בענף המוניות, שמטרתה הסדרת הענף שהיה עד כה פרוץ ולא מסודר.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הרפורמה עברה בקריאה ראשונה בכנסת וצפויה לעלות בקרוב לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם למדיניות המצוינת לעיל, התנאים הנלווים לרשיונות ההפעלה של קווי התחבורה הציבורית באוטובוסים שונים מתנאי רשיונות ההפעלה של קווי השירות במוניות.

יולי יואל אדלשטיין: קווי האוטובוס פועלים על-פי לוחות זמנים מסודרים ומשרתים גם יישובים ואזורים שבהם הפעלת הקווים אינה רווחית כלל.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף, מפעילי האוטובוסים מפעילים רשת אזורית של קווים ומנהיגים שימוש באמצעי תשלום כגון "חופשי חודשי" וכרטיסיות הנחה, לרבות הנחות של עד 50% ממחיר הנסיעה לאוכלוסיות של קשישים, נוער, סטודנטים ועוד, וכן כרטיסים משותפים לכמה מפעילים וכרטיסי מעבר בין קווים.

יולי יואל אדלשטיין: התחבורה הציבורית באוטובוסים מסובסדת על-ידי המדינה על מנת להבטיח שירות תחבורה ציבורית לכלל תושבי המדינה והנחות לזכאים.

יולי יואל אדלשטיין: קווי המוניות פועלים על-פי רוב בצירים שבהם מספר הנוסעים גבוה, אינם פועלים על-פי לוחות זמנים מסודרים ואינם מחויבים במתן הנחות לאוכלוסיות ייחודיות.

יולי יואל אדלשטיין: לפיכך, לא ניתן להשוות את תנאי הרשיונות של מוניות שירות ואוטובוסים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יורי שטרן שאל את שר התחבורה ביום ב' בשבט התשס"ה (12 בינואר 2005): ב"ידיעות אחרונות" מ-14 בדצמבר 2004 פורסם, כי למרות ממצאי דוח ביקורת מיוחד שפרסם משרד מבקר המדינה בעקבות השיטפונות בשנים 1991-1992, לא הוחל בהסדרת תעלת איילון ובהתאמתה לזרימה הצפויה, וכי בינתיים גדל היקף הבנייה במעלה הנחל, דבר המגביר את סכנת ההצפה ותכיפותה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מתי תטופל תעלת איילון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תובא בחשבון הסכנה המוגברת של הצפתה כתוצאה מגידול היקף הבנייה במעלה הנחל?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: ההצפות שהיו בשנים 1991-1992 וגרמו לנזקים של מאות מיליונים מקורן בכמויות נגר עילי שתעלת האיילון איננה מסוגלת להעביר.

יולי יואל אדלשטיין: פתרון רדיקלי של הבעיה מחייב השקעות של למעלה מ-3 מיליארדי ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: תקציב זה אינו בנמצא.

יולי יואל אדלשטיין: עם זאת, מונתה ועדה בראשות מנכ"ל "נתיבי איילון", וחברים בה נציגי כל משרדי הממשלה הנוגעים לעניין, לרבות מתכננים ויועצים, על מנת שימליצו בפני על התוכנית המומלצת לפתרון הבעיה.

יולי יואל אדלשטיין: התוכנית אמורה לתת תשובה לספיקה בתעלת האיילון, וכן לקירוי התעלה הקיימת על מנת לאפשר ביצוע מסילת רכבת רביעית, שתענה על הצרכים של הרכבת, לאור ההשקעות הגדולות בתוכנית החומש שמחייבות מסילה נוספת זו.

יולי יואל אדלשטיין: הוועדה נמצאת בשלב של סיום הבדיקות הכלכליות, וההצעה תעמוד על שולחני בתוך שישה חודשים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת בנימין אלון שאל את שר התחבורה ביום ב' בשבט התשס"ה (12 בינואר 2005): בכינוס הרצלייה הציג יושב-ראש דירקטוריון רכבת ישראל את תוכנית הפיתוח של הרכבת עד 2008.

יולי יואל אדלשטיין: התוכנית כוללת השקעות בפיתוח בסך עשרות מיליארדי שקלים, אך אין בה אזכור להנחת מסילות מעבר ל"קו הירוק".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם יש החלטת ממשלה שלא להניח מסילות רכבת מעבר ל"קו הירוק"?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם השיקולים בהנחת המסילות?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע תונח מסילה לבית-שאן ולא לאריאל, כאשר אריאל גדולה מבית-שאן והמרחק בינה לבין המסילה הקרובה קצר יותר?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: שיקולים בהנחת מסילות - תוכניות הפיתוח של רכבת ישראל נקבעות ומאושרות על-ידי ממשלת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: התוכניות מתבססות על תוכנית האב המאושרת, תמ"א-23, ונגזרות ממנה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מסילה לאריאל - רכבת ישראל מקדמת את תכנון קו הרכבת לאריאל בהתאם להנחיית שר התחבורה מיום 7 ביולי 2003.

יולי יואל אדלשטיין: אורך הקו המתוכנן מראש-העין צפונה לאריאל הינו 26 ק"מ, והוא כולל תחנות נוסעים בברקן, באלקנה ובאריאל.

יולי יואל אדלשטיין: סטטוס התכנון - תכנון ראשוני הסתיים.

יולי יואל אדלשטיין: בעוד חודש יוחל התכנון הסטטוטורי, ובסיומו יוכן תכנון מפורט.

יולי יואל אדלשטיין: אומדן עלות ראשוני: 1.3 מיליארד שקל.

יולי יואל אדלשטיין: הפרויקט אינו מתוקצב בתוכנית החומש לביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר התחבורה ביום ב' בשבט התשס"ה (12 בינואר 2005): על-פי קובץ תקנות 6315, סעיף 6, של משרד התחבורה, "נכים שבידם תעודות מתאימות יהיו זכאים להנחה של 10% ממחיר כרטיס הנסיעה".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם אחוזי הנכות שלגביהם ניתנת הזכות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תקנה זו מיושמת בפועל?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הם אמצעי האכיפה ליישום התקנה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי הנחה את כל מפעילי תחבורה הציבורית לתת הנחה בשיעור של 10% בתעריפי הנסיעה באוטובוסים מעל קוד 12 - מעל 21.5 שקל - בתחבורה הציבורית, וזאת על-פי צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (מחירי נסיעה בקווי השירות באוטובוסים), למי שבידו תעודת נכה מגורם המוסמך על-פי חוק להנפיק תעודות נכה.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי יכיר בכל תעודת נכה אשר תוצא על-ידי המדינה, או על-ידי ארגון יציג של נכים שיוכר על-ידה, ואשר תאפשר את זיהויו של האדם.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר התחבורה ביום ב' בשבט התשס"ה (12 בינואר 2005): מדוח מדור המחקר של אגף התנועה במשטרת ישראל עולה, כי בשנת 2004 נהרגו 511 בני-אדם בכבישי מדינת ישראל, וכי חלה עלייה של 4.5% במספר התאונות הקטלניות לעומת שנת 2003.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יפעל משרדך לצמצום מספר תאונות הדרכים הקטלניות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם קיים פער בין תאונות הדרכים המדווחות על-ידי המשטרה לבין כלל התאונות בשנה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – על אילו נתונים מסתמך משרדך בקביעת מדיניותו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת מאמצי לתת מענה הולם לבעיית תאונות הדרכים הקטלניות ובכלל: א.

יולי יואל אדלשטיין: הקמתי "פורום בטיחות", המתכנס מדי שבוע ומורכב מכלל הגופים הרלוונטיים: משטרה, חינוך, תשתיות, רשות לאומית לבטיחות בדרכים, אגף רכב וגורמים נוספים, מתוך כוונה להבין את הסיבות ואת הגורמים שהובילו לתאונות בכל אחד מהתחומים שצוינו ולהתוות קווים מנחים לפעולה.

יולי יואל אדלשטיין: ב.

יולי יואל אדלשטיין: לאחרונה מיניתי ועדת מומחים ציבורית, בראשות ד"ר יעקב שיינין, ובה חברים מיטב אנשי המקצוע מתחום התחבורה, האסטרטגיה והניהול.

יולי יואל אדלשטיין: מטרת הוועדה לבנות תוכנית אסטרטגית רב-שנתית למאבק בתאונות הדרכים, להגדיל ולהצדיק את התקציבים וההשקעות המוקצים לבטיחות בדרכים, ולהשתית את חלוקת התקציב על שיקולים כמותיים של עלות-תועלת, תוך ניסיון ליצור סולם נכון ואמין של עדיפויות בחלוקת המקורות התקציביים בכל אחד מן התחומים.

יולי יואל אדלשטיין: ג.

יולי יואל אדלשטיין: בתחום הרכב – מדינת ישראל אימצה את התקינה האירופית, שהינה התקינה המחמירה בעולם, ואף הוסיפה דרישות נוספות על תקינה זו, מתוך כוונה לקדם את הבטיחות של כלי הרכב.

יולי יואל אדלשטיין: ד.

יולי יואל אדלשטיין: בתחום התשתיות – בשנים האחרונות השקיעה מדינת ישראל השקעות עצומות בתשתיות הכבישים, סללה והרחיבה כבישים רבים, שיפרה באופן מהותי את סטנדרט הבטיחות הנדרש בכבישים הן באשר להתקני בטיחות והן באשר לאיכות הכבישים.

יולי יואל אדלשטיין: ה.

יולי יואל אדלשטיין: בתחום האכיפה – מתוך ההבנה כי רק מאסה קריטית של נוכחות, בולטות ואכיפה תביא להרתעת נהגים מביצוע עבירות, מתכנן המשרד לסייע ברכישת ניידות חדשות לאגף התנועה לשם תגבור וחידוש צי הרכב, וכן משרד התחבורה, בשיתוף המשרד לביטחון פנים, פועל לקידום פרויקט אכיפה אלקטרונית אוטומטית, שבמסגרתו יוצבו 300 מצלמות אכיפה אלקטרוניות אוטומטיות בקטעי דרך ובצמתים בדרכים בין-עירוניות עתירות תאונות.

יולי יואל אדלשטיין: בנוסף מקיימת המשטרה טיפול ממוקד, מבוסס בילוש, מידע וטכנולוגיות חדישות, בעברייני תנועה מועדים ופסולי רשיונות, ומקיימת אכיפה ממוקדת כלפי אוכלוסיות ועבירות התורמות להתרחשות תאונות דרכים - צעירים, אלכוהול, משאיות ועוד.

יולי יואל אדלשטיין: ו.

יולי יואל אדלשטיין: תהליך הכשרת הנהג – כיום הדרישה ל-28 שעות הלימוד המעשי מכל תלמיד בישראל היא מהמחמירות ביותר בעולם.

יולי יואל אדלשטיין: למרות זאת בוחן משרד התחבורה את תהליך הכשרת הנהג, מתוך כוונה לשפרו.

יולי יואל אדלשטיין: ז.

יולי יואל אדלשטיין: בתחום החינוך - השנה תגברה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בשיתוף משרד החינוך, במידה ניכרת את מספר כיתות י"א שבהן לומדים הצעירים את תוכנית החינוך התעבורתי, לכ-2,900 כיתות - עלייה בכ-10% לעומת שנת 2004.

יולי יואל אדלשטיין: בסיום שנת הלימודים יחויבו התלמידים לראשונה בעמידה במבחן, דבר שיהיה תנאי לגישה למבחני הבגרות.

יולי יואל אדלשטיין: ח.

יולי יואל אדלשטיין: בתחום החקיקה - תוקנו תקנות המחייבות נהגים חדשים בהשתלמות מעשית בתנאי נהיגה מכבידים במגרש החל מחצי שנה לאחר קבלת הרשיון, ונהגים מקצועיים אחת לחמש שנים, החל ממרס 2005.

יולי יואל אדלשטיין: התקנות יופעלו לאחר איתור שישה מגרשים בפריסה ארצית.

יולי יואל אדלשטיין: 2-3.

יולי יואל אדלשטיין: המידע בנושא תאונות דרכים מדווח על-ידי משטרת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: בכל שנה פותחת המשטרה כ–100,000 תיקי תאונות דרכים, מהם היא חוקרת כ-18%, על-פי כללי החלטה מבצעיים – כלל התאונות הקטלניות והקשות וחלק מן התאונות הקלות.

יולי יואל אדלשטיין: המידע המדווח על-ידי משטרת ישראל מתבסס אך ורק על התאונות שנחקרו.

יולי יואל אדלשטיין: המשטרה מעבירה אחת לחודש את המידע ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יולי יואל אדלשטיין: הלמ"ס מבצעת הצלבה של הנתונים, מורידה פרטים אישיים ומעבירה את הנתונים לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים במקביל לפרסומם לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מודעים לעובדה כי יש פער בין התאונות המתרחשות בכלל לבין התאונות הנחקרות על-ידי המשטרה וחברות הביטוח.

יולי יואל אדלשטיין: לאור עובדה זו, החליט המשרד, באמצעות הרשות הלאומית, לפעול להעשרה, להרחבה ולטיוב המידע שעל בסיסו מתקבלות החלטות, וכפועל יוצא מכך ננקטו הפעולות הבאות:

יולי יואל אדלשטיין: בחינת אפשרות השימוש בנתוני שאר תיקי תאונות הדרכים עם נפגעים במשטרה; בחינת אפשרות לשילוב נתונים שמקורם במערכת הרפואית, לרבות מרכזי הטראומה; הוספת נתוני תאונות דרכים ונפגעים שנחקרו על-ידי המשטרה הצבאית; הוקמה תשתית למרכז מידע לאומי המאפשרת כבר כיום מתן מענה מיידי ועדכני על אודות תאונות דרכים ונפגעים בחתכים השונים; הרשות הלאומית מתחזקת ומעדכנת אתר אינטרנט, שבאמצעותו ניתן להפיק מידע זמין ועדכני לשימוש הציבור הרחב.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר התחבורה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): לפי סעיף 6 לצו הפיקוח על מחירי הנסיעה - קובץ תקנות התשס"ד, עמוד 507 - נכים זכאים להנחה של 10% בקווי השירות שמחיר הנסיעה בהם עולה על המחיר שסומן בתוספת בסימול 12-13.

יולי יואל אדלשטיין: בפניות שהגיעו לידי נטען, כי חברות התחבורה הציבורית אינן נותנות הנחה זו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נבדקו הטענות ונמצאו מוצדקות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם אין הצדקה בטענות, כיצד ניתנת ההנחה?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי הנחה את כל מפעילי תחבורה הציבורית לתת הנחה בשיעור של 10% בתעריפי הנסיעה באוטובוסים מעל קוד 12 - מעל 21.5 שקל - בתחבורה הציבורית, וזאת על-פי צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (מחירי נסיעה בקווי השירות באוטובוסים), למי שבידו תעודת נכה מגורם המוסמך על-פי חוק להנפיק תעודות נכה.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי יכיר בכל תעודת נכה אשר תוצא על-ידי המדינה או על-ידי ארגון יציג של נכים שיוכר על-ידה, ואשר תאפשר את זיהויו של האדם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, בניגוד למה שהיה עד עכשיו, הפעם מדובר בשאילתא שהוגשה ב-19 בינואר ואתה כבר משיב עליה.

משה גפני: זהו חידוש מרענן.

משה גפני: אני מודה לך על התשובה, וברשותך, אני אבקש להעביר אליך את התלונות שיש לי בעניין הזה, שאכן, בניגוד לתקנה ובניגוד למה שנאמר ונכתב עתה על-ידך, יש תלונות על כך שהנכים לא מקבלים את ההנחה הזאת באותם קווים.

משה גפני: אני אעביר לך את התלונות ואבקש את בדיקתך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר התחבורה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): הובא לידיעתי, כי חברת "אגד" מפעילה קווי אוטובוס במחירים מוזלים למגזר החרדי, מחיפה לבני-ברק ולירושלים ובחזרה, בשם "מהדרין".

משה גפני: באוטובוסים אלה יש הפרדה בין גברים לנשים.

משה גפני: רצוני לשאול: 1.

משה גפני: האם הדבר נכון?

משה גפני: 2.

משה גפני: אם כן – מדוע מוענקות הטבות למגזר מסוים?

משה גפני: 3.

משה גפני: האם יושוו מחירי הנסיעה ותנאיה לכלל הנוסעים?

משה גפני: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

משה גפני: במסגרת הפעולות לשיפור השירות לציבור ולעידוד הציבור להשתמש בשירות זה, אישר משרד התחבורה לאחרונה ל"אגד" כמה שיפורים במערכת קווי השירות באוטובוסים.

משה גפני: כל הקווים מיועדים לכלל ציבור המשתמשים בתחבורה הציבורית, ועל "אגד" חלה החובה להסיע כל אדם המשלם את שכר הסעתו כנקבע.

משה גפני: אי לכך, אין כל הגבלה על השימוש בקווי השירות של "אגד" על שום קבוצת נוסעים, וכל האוכלוסייה יכולה להשתמש בהם בהתאם לתקנות התעבורה.

משה גפני: עם זאת, המשרד פועל בשיתוף עם מפעילי השירות בתחבורה הציבורית בכלל ועם חברת "אגד" בפרט, כדי להתאים את השירות לצרכים המיוחדים של אוכלוסיות שונות, כגון: א.

משה גפני: יצירת קווים המתאימים לנסיעות תלמידים; ב.

משה גפני: יצירת קווים הפועלים באזורים כפריים בזמנים לא שגרתיים.

משה גפני: לדוגמה: תחבורה ציבורית סדירה בשבתות ובחגי ישראל ליישובים לא-יהודיים, על-פי תקנות התעבורה – סעיף 386א; ג.

משה גפני: תגבור קווי השירות הקיימים ויצירת קווים מיוחדים המופעלים בימים ראשון, חמישי ושישי להסעת חיילים מבסיסי צה"ל למרכזים עירוניים גדולים; ד.

משה גפני: נוסף על האמור, קווים המשרתים את צורכי האוכלוסייה החרדית, שמרבה להשתמש בשירותי התחבורה הציבורית ושנסמכת בעיקר על אמצעי תחבורה זה.

משה גפני: מערכת התעריפים בקווי השירות קיימת זה שנים בלא הבחנה מיוחדת בין אוכלוסיות.

משה גפני: הקריטריונים לקביעת תעריף נסיעה אינם קשורים לסוג האוכלוסייה, אלא למאפיינים תפעוליים וכלכליים של הקווים.

משה גפני: גם אם יש פער בין קווים מסוימים, כגון ירושלים–תל-אביב, לבין קו ירושלים–בני-ברק, הרי שפער זה מוסבר ברמת השימוש הגבוהה המאפיינת את הקווים המחברים את ירושלים עם בני-ברק.

משה גפני: קווים אלה משרתים גם נוסעים רבים שאינם חרדים, המגיעים ליעדים כגון אוניברסיטת בר-אילן, גבעתיים ועוד.

משה גפני: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר התחבורה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): לאחרונה פורסם בתקשורת, כי בכוונת משרד התחבורה להפריט את שירותי אגף הרישוי.

משה גפני: על-פי הדיווחים, שני ספקי שירות חיצוניים, אשר ייבחרו במכרז שיתחיל בנובמבר 2005, יפעילו את השירותים.

משה גפני: יישום המהלך מחייב פיקוח קפדני של משרד התחבורה.

משה גפני: רצוני לשאול: 1.

משה גפני: האם המידע נכון?

משה גפני: 2.

משה גפני: אם כן – כיצד יפקח משרדך על פעילותם התקינה של ספקי השירות החיצוניים, והאם הוקצה לכך תקציב מיוחד?

משה גפני: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה גפני: משרד התחבורה פרסם בסוף חודש דצמבר 2004 מכרז מיון מוקדם לבחירת ספקים חיצוניים שיעניקו לציבור שירותי רישוי רכב ונהיגה, בפירוט שלהלן: א.

משה גפני: חידוש רשיונות רכב; ב.

משה גפני: חידוש רשיונות נהיגה; ג.

משה גפני: הנפקת כפל רשיונות; ד.

משה גפני: העברת בעלות על כלי רכב; ה.

משה גפני: תשלום מקוון של אגרות מבחני נהיגה – תיאוריה ומעשי; ו.

משה גפני: החזר אגרות לזכאים (גנבה, אובדן מוחלט ונכים).

משה גפני: מהלך זה אמור לשפר שיפור מהותי את השירות לציבור.

משה גפני: השירותים יהיו זמינים, נגישים ויעילים, ויינתנו שירותי רישוי וקופה בנקודת שירות אחת.

משה גפני: 2.

משה גפני: יישום המהלך, כמו כל הוצאת שירותים למיקור חוץ, מחייב פיקוח קפדני, ומשרד התחבורה נערך לכך.

משה גפני: בכוונתנו לייעד עובדים מאגף הרישוי למשימות הפיקוח ולהגדיר תהליכי מעקב ובקרה, כפי שיש כבר היום, לפיקוח על שירותים של האגף הניתנים באמצעות גורמים חיצוניים, כגון מרכז השירות הטלפוני ("רישוי קול" בטלפון: 70-43-70-700-1).

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2589, של חבר הכנסת רומן ברונפמן – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שר התחבורה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): רכבת ישראל אינה פועלת בשבת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: מה הוא הבסיס המשפטי לכך?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) סעיף 7(ב)(1) לחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951 (להלן: "החוק"), הדן בשעות המנוחה השבועית, קובע כי: "המנוחה השבועית תכלול – לגבי יהודי – את יום השבת".

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 9 לחוק, הדן באיסור העבדה במנוחה השבועית, קובע כי: "העבדת עובד במנוחה השבועית אסורה, אם לא הותרה לפי סעיף 12".

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 12 לחוק דן בהיתר העבדה במנוחה השבועית.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף (א) קובע כי: "שר העבודה רשאי להתיר העבדת עובד בשעות המנוחה השבועית, או בחלק מהן, אם הוא משוכנע שהפסקת העבודה למנוחה השבועית כולה, או לחלק ממנה, עלולה לפגוע בהגנת המדינה או בביטחון הגוף או הרכוש, או לפגוע פגיעה רבה בכלכלה, בתהליך העבודה או בסיפוק צרכים שהם, לדעת שר העבודה, חיוניים לציבור או לחלק ממנו".

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 12(ב) לחוק קובע, כי היתר לפי סעיף 12(א) יינתן על-פי החלטת ועדת שרים, שחברים בה ראש הממשלה, שר הדתות ושר העבודה.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 30 לחוק קובע את העובדים שחוק זה אינו חל עליהם, ועובדי רכבת ישראל אינם כלולים בהם.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף 31 לחוק קובע כי : "לעניין חוק זה דין עובד המדינה כדין כל עובד אחר".

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2590, של חבר הכנסת רומן ברונפמן – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שר התחבורה ביום ט' בשבט התשס"ה (19 בינואר 2005): בשכונת גני-אביב שליד לוד חיים יותר מ-15,000 תושבים.

יולי יואל אדלשטיין: רבים מהם עובדים ברחובות, בנס-ציונה ובתל-אביב.

יולי יואל אדלשטיין: השכונה צמודה לפסי רכבת, ובעת הקמתם הובטח כי תוקם תחנת רכבת בשכונה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם תוקם תחנת רכבת בשכונה, ומה היא עמדת המשרד בנושא?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה מצב התוכנית מבחינת לוח הזמנים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: רכבת ישראל החלה בימים אלה ברה-תכנון מפורט להקמת תחנה בשכונת גני-אביב.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: לוח הזמנים לתכנון: יולי 2005.

יולי יואל אדלשטיין: התאריך המשוער של הפעלת התחנה: יולי 2006.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2606, של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה: הורדת סטודנט מאוטובוס.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה שאל את שר התחבורה ביום ט"ז בשבט התשס"ה (26 בינואר 2005): בעיתון "א-סינארה" פורסם ב-14 בינואר 2005, כי נהג אוטובוס "דן" הוריד סטודנט באמצע הדרך מפני שהוא ערבי.

יולי יואל אדלשטיין: הסטודנט הגיש תלונה לחברת "דן".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נבדקה התלונה ונמצאה מוצדקת?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - אילו צעדים יינקטו כדי למנוע הישנות מקרים כגון זה?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מבירור עם חברת "דן" עולה, כי בעקבות התלונה זימנה החברה את הנהג שהיה מעורב במקרה לבירור ונקטה אמצעים משמעתיים נגדו.

יולי יואל אדלשטיין: נוסף על כך נשלח לסטודנט מכתב התנצלות.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי העביר את התלונה למחלקת החקירות לצורך נקיטת אמצעים מינהליים נגד הנהג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה גם לחבר הכנסת דהאמשה – תיכף יש לו עוד שאילתא, אבל קודם נכריז שהתשובה על שאילתא מס' 2607, של חבר הכנסת יצחק וקנין, מועברת גם היא לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את שר התחבורה ביום ט"ז בשבט התשס"ה (26 בינואר 2005): פורסם כי שר התחבורה הורה לחברת "אגד" להפסיק את מתן כרטיסי ההנחה המיוחדים לתלמידי ישיבות, בין השאר בקו צפת–בני-ברק, למרות טענת החברה שתלמידי בתי-ספר נהנים מהנחה דומה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מדוע בוטלה ההנחה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה פועל בשיתוף פעולה עם מפעילי השירות בתחבורה ציבורית בכלל ועם חברת "אגד" בפרט, כדי להתאים את השירות לצרכים המיוחדים של אוכלוסיות שונות, כגון: א.

יולי יואל אדלשטיין: יצירת קווים המתאימים במיוחד לנסיעות תלמידים; ב.

יולי יואל אדלשטיין: יצירת קווים הפועלים באזורים כפריים בזמנים לא שגרתיים, לדוגמה: תחבורה ציבורית סדירה בשבתות ובחגי ישראל ליישובים לא יהודיים על-פי תקנות התעבורה – סעיף 386א; ג.

יולי יואל אדלשטיין: תגבור קווי השירות הקיימים ויצירת קווים מיוחדים המופעלים בימים ראשון, חמישי ושישי להסעת חיילים מבסיסי צה"ל למרכזים עירוניים גדולים; ד.

יולי יואל אדלשטיין: נוסף על האמור, קווים המשרתים את צורכי האוכלוסייה החרדית, שמרבה להשתמש בשירותי התחבורה הציבורית ונסמכת בעיקר על אמצעי תחבורה זה.

יולי יואל אדלשטיין: מערכת התעריפים בקווי השירות קיימת זה שנים בלא הבחנה מיוחדת בין אוכלוסיות שונות.

יולי יואל אדלשטיין: הקריטריונים לקביעת תעריף נסיעה אינם קשורים לסוגי האוכלוסייה, אלא למאפיינים תפעוליים וכלכליים של הקווים.

יולי יואל אדלשטיין: בני נוער עד גיל 18 נהנים על-פי דין מהנחה בשיעור 50%, באמצעות כרטיסיות נוער עד קוד 12 -21.5 ש"ח כיום.

יולי יואל אדלשטיין: בני נוער הלומדים בבתי-ספר/פנימיות המרוחקים ממקום מגוריהם, שתעריף הנסיעה בקווים שהם משתמשים בהם לנסיעה מבתיהם למקום לימודיהם גבוה מקוד 12, נהנים מהנחה בשיעור 50% בקווים אלו.

יולי יואל אדלשטיין: 2. "אגד" התבקשה מטעם משרדי להימנע ממתן הנחות שלא נקבעו על-פי דין.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2609, של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה: שילוט בשפה הערבית בכבישי ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני השר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה שאל את שר התחבורה ביום ט"ז בשבט התשס"ה (26 בינואר 2005): בשילוט בכבישי ישראל נמצאו טעויות כתיב רבות בשפה הערבית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מי אחראי לכתיבת השלטים בשפה הערבית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם ימונה מפקח על השילוט, השולט היטב בשפה הערבית?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כמה ערבים מועסקים במע"צ, ומה הוא שיעורם בכלל עובדי המחלקה?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

יולי יואל אדלשטיין: השילוט בדרכים הבין-עירוניות הוא באחריות מע"צ.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר פסיקת בג"ץ בנושא השילוט בשפה הערבית בשילוט הבין-עירוני, מע"צ מתקינה שלטים בשלוש שפות - עברית, אנגלית וערבית - ומחליפה או מוסיפה בשיטתיות את השלטים הקיימים בשלטים שיש בהם כיתוב גם בשפה הערבית.

יולי יואל אדלשטיין: מע"צ אינה מתרגמת את שמות המקומות והיישובים מערבית לעברית על-פי שמם המקורי בערבית, אלא כותבת אותם כפי שהם נשמעים בעברית, לפי כללי התעתיק שקבע צוות מומחים לשפה הערבית של האקדמיה ללשון עברית.

יולי יואל אדלשטיין: רק שמות היישובים הערביים, כגון אבו-גוש, נצרת ושכם, נכתבים על-פי שמם המקורי בערבית.

יולי יואל אדלשטיין: זה שנים מספר מיושמות הנחיות של מע"צ ושל משרד התחבורה לתכנון השילוט בדרכים הבין-עירוניות, ובהן גם הנחיות לשילוט בשפה הערבית.

יולי יואל אדלשטיין: במע"צ מועסקים שני עובדים מן המניין יודעי ודוברי ערבית רהוטה, ועל-פי הנחייתם נקבעים היעדים והכיתוב בהתאמה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: במע"צ – יחידת הסמך – 24 עובדים לא יהודים מתוך 574 עובדים.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה רוצה לשאול שאלה נוספת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, במקרה הזה לא יכולתי שלא לשאול שאלה נוספת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שמי שכתב את התשובה מהתל בכולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה "אנשי אקדמיה"?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כותבים שם שמות בשגיאות כאלה אומללות, לפעמים כאלה מרגיזות, לפעמים מצחיקות – בלי מובן, בלי תוכן.

מאיר שטרית: תן לי דוגמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנה, ליד הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אראה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה שאלתי את השאילתא הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כותבים את השמות בצורה שרק משגעת – בלי מובן, בכתיב לא נכון, בכתיב עם שגיאות, בכתיב בלי ביטוי – כאילו אדם שמעולם לא שמע את השפה הערבית כתב אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שיכתבו לפי צליל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש שני מועסקים, אמרת, שיודעים את השפה הערבית; אם כך, הם כנראה לא רואים את השמות האלה, או לא מספיקים לראות אותם, ולא מתקבל על הדעת ששניים יוכלו באמת לעשות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, הפתרון הוא אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להביא אנשים שיודעים את השפה הערבית, שיודעים לכתוב אותה, ופשוט לעשות את זה נכון, אחרת אין פה שום פתרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יודע מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עדיף שלא היו כותבים – יותר טוב מאשר לעשות את השגיאות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: הנקודה ברורה, חבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה על השאלה הנוספת.

מאיר שטרית: כמו שהמשרד שלי מדווח, יש במע"צ שני עובדים דוברי ערבית רהוטה, יודעי ערבית על בוריה, והם קובעים את הכיתוב ואת הכללים, כי הרי המנהלים אינם יודעים ערבית, לכן הם לא יודעים לבדוק את זה anyway.

מאיר שטרית: מי שאמון על העניין – יושבים שם שני אנשים דוברי ערבית רהוטה, כלומר יודעים את השפה הערבית, והם כותבים את השלטים הללו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא עולה על הדעת שהם כותבים את השלטים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל בר-דעת, כל מי שיודע ערבית, היה מוחק מייד וכותב אחרת.

מאיר שטרית: יכול להיות.

מאיר שטרית: אני, לצערי, לא יכול להעיד על כך לכאן או לכאן.

מאיר שטרית: אגב – גם באנגלית זה אותו דבר.

מאיר שטרית: לא מוצא חן בעיני, ועל זה הערתי כמה פעמים – למשל פתח-תקווה - -

יולי יואל אדלשטיין: נכון מאוד.

מאיר שטרית: - - כשאתה רואה איך כתוב בשלט?

מאיר שטרית: כתוב: TIQWA.

מאיר שטרית: נראה שהרבה מהעובדים של מע"צ שעושים את השלטים הם יוצאי עירק, אז הם קוראים תקווה וכותבים TIQWA.

יולי יואל אדלשטיין: חשבתי שזה מלשון טקוואנדו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת דהאמשה, יש תקווה, כי עכשיו אנחנו משנים.

מאיר שטרית: אני מקווה שממש בשבוע הקרוב נוכל לסגור סופית את עניין הקמת החברה החדשה של מע"צ והתחלת עבודתה.

מאיר שטרית: יחידת הסמך תיעלם, ואני מקווה שבמע"צ החדשה העניין יעבוד בצורה מקצועית, אחרת, ויהיה שינוי.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2637 של חבר הכנסת יוסף פריצקי – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף פריצקי שאל את שר התחבורה ביום כ"ג בשבט התשס"ה (2 בפברואר 2005): נודע לי, כי מע"צ מתכוונת להרחיב את הכביש הידוע בשם "כביש המנהרות" מירושלים לגוש-עציון.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - כמה כסף תוקצב להרחבת כביש זה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע הוחלט להרחיב כביש זה, שהתנועה בו דלילה למדי, במקום להשקיע את הכסף בכבישים אחרים, כגון כבישים אדומים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הידיעה אינה נכונה.

יולי יואל אדלשטיין: מע"צ אינה מתכוונת להרחיב את הכביש בקרוב, והפרויקט לא הוכלל בתוכנית העבודה שלה לשנת 2005.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: הרחבת הכביש לא תוקצבה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מע"צ החלה בתכנון הרחבת כבישים לדו-מסלולי על-פי הצרכים התחבורתיים, בהתבסס על נתונים על נפח התנועה הגדל על הציר, בעיקר לכיוון צפון – לכיוון ירושלים, 1,300 יחידות רכב מושווה (יר"מ) בשעת שיא.

יולי יואל אדלשטיין: כושר ההעברה התכנוני של נתיב באזור מישורי הוא 1,500 יר"מ/נתיב/שעה.

יולי יואל אדלשטיין: התנאים הספציפיים של כביש 60 – אזור הררי – מקטינים את כושר ההעברה, כך שבפועל כושר ההעברה של הנתיב האחד הקיים נמוך מ-1,500 יר"מ.

יולי יואל אדלשטיין: היות שתכנון כבישים ראשיים הוא לתקופה של 20 שנה לפחות, הרי שכבר היום, וודאי במועד הסלילה, יגדל נפח התנועה בפועל ויגבר על כושר ההעברה של הכביש.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין כי מע"צ מקדמת בשלב זה תכנון בלבד, והביצוע ייקבע על-פי סדר עדיפויות ארצי ועל-פי האפשרויות התקציביות.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2638, של חבר הכנסת עסאם מח'ול – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את שר התחבורה ביום כ"ג בשבט התשס"ה (2 בפברואר 2005): ב-13 בינואר 2005 פורסם ב-Ynet, שנהג "דן" הוריד מהאוטובוס באמצע הדרך סטודנט מבקה-אל-ע'רביה שלומד באריאל וזרק את הכסף שנתן לו, משום שהציג רק תעודת סטודנט, ולא תעודת זהות, כפי שדרש.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - האם יינקטו צעדים נגד הנהג?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד תימנע הישנות מקרים כגון זה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: מבירור עם חברת "דן" עולה, כי בעקבות התלונה זימנה החברה את הנהג שהיה מעורב במקרה לבירור ונקטה אמצעים משמעתיים נגדו.

יולי יואל אדלשטיין: נוסף על כך נשלח לסטודנט מכתב התנצלות.

יולי יואל אדלשטיין: 2–3.

יולי יואל אדלשטיין: משרדי העביר את התלונה למחלקת החקירות לצורך נקיטת אמצעים מינהליים נגד הנהג.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2641, של חבר הכנסת ואסל טאהא – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואסל טאהא שאל את שר התחבורה ביום כ"ג בשבט התשס"ה (2 בפברואר 2005): נער בן 17 משפרעם טוען, כי בשדה התעופה בברלין, בהיותו בתור לחיפוש, ניגשו אליו מאבטחים מחברת "אל על", חיפשו במזוודתו ובגופו ולקחו אותו לחקירה שנמשכה שלוש שעות.

יולי יואל אדלשטיין: הנער מתלונן כי המאבט

יולי יואל אדלשטיין: חים שברו מתנות וטלפון נייד שהיו ברשותו והחרימו את המחשב הנייד שלו.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נבדקו התלונות ונמצאו מוצדקות?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מה היו הסיבות להתנהגות המאבטחים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם ישתנה היחס לאזרחים הערבים בשדה התעופה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: תלונה מפורטת הוגשה על-ידי ארגון "עדאלה"; התלונה נבדקה ונמצאה בלתי מוצדקת.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מהבדיקה עולה, כי התנהגות אנשי הביטחון היתה עניינית ולא היה בה כל פגם.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: ממערך האבטחה של חברת "אל על" נמסר, כי עובדי החברה ימשיכו להקפיד על יחס נאות לכול, תוך שמירה על קיום החובות המקצועיות המוטלות עליהם.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2649, של חבר הכנסת חיים כץ – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים כץ שאל את שר התחבורה ביום כ"ג בשבט התשס"ה (2 בפברואר 2005): הגיעו אלי פניות על כך שאוניות זרות, עם צוותים זרים, מבצעות לאחר פריקת תכולתן הובלות ימיות פנים-ארציות בעבור חברות ישראליות.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - האם זו תופעה שכיחה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: אילו אמצעים נוקט משרדך בנושא?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: הובלת מטענים בין הנמלים בישראל באמצעות אוניות זרות אפשרית ומותרת בחוק.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: תופעה זו היא נדירה.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה פועל זה שנים אחדות לחוקק את חוק הספנות החופית (קבוטאז') שעבר בקריאה ראשונה בכנסת ב-22 ביוני 2003.

יולי יואל אדלשטיין: החקיקה תחייב אוניות זרות לקבל היתר מיוחד להובלת מטענים בים בין נמלים בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2656, של חבר הכנסת טלב אלסאנע – לפרוטוקול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר התחבורה ביום ל' בשבט התשס"ה (9 בפברואר 2005): בהרחבת נמל-התעופה הבין-לאומי בן-גוריון הושקע הון רב לרווחת המבקרים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: האם נבדקה האפשרות לייחד בו חדרי תפילה לבני הדתות השונות?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בטרמינל הישן בנתב"ג - טרמינל 1 - הוקמו עוד טרם הקמת רשות שדות התעופה כתאגיד על-פי דין בשנת 1977 שני בתי-כנסת קטנים, אשר שימשו בעיקר את עובדי הרשות ואת עובדי מתחם נתב"ג.

יולי יואל אדלשטיין: בעת תכנון הטרמינל החדש בנתב"ג, טרמינל 3, הוחלט להעתיק את שני בתי-הכנסת האמורים, כשמירה על הקיים וכמענה על צורכי ציבור העובדים הגדול במתחם נתב"ג.

יולי יואל אדלשטיין: אי-העתקת בתי-הכנסת לטרמינל החדש היתה עלולה להתפרש כאקט של הרעה בתנאי העבודה של עובדי הרשות שומרי המצוות ועובדי מתחם נתב"ג בכללותו, נוסף על המשמעות שהיתה עלולה להיות מיוחסת להפסקת השימוש בבתי-כנסת פעילים.

יולי יואל אדלשטיין: למעט העתקת שני בתי-הכנסת האמורים, אין הרשות מפעילה בתי-תפילה במתקניה האחרים הפזורים בכל רחבי הארץ, ואין היא מחויבת מכוח חוק במתן שירותי דת לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: שאילתא מס' 2665, של חבר הכנסת רשף חן: סגירת שירותי ההסעדה בנתב"ג בשבת.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רשף חן שאל את שר התחבורה ביום ל' בשבט התשס"ה (9 בפברואר 2005): פורסם כי מעתה לא יסופקו בנתב"ג שירותי הסעדה בשבת.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - מי החליט זאת, מאיזו סיבה, והאם הובאה בחשבון הפגיעה בנוחות הנוסעים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה היה נהוג עד כה? 4.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא ההפסד הכספי המשוער למפעילי המסעדות?

יולי יואל אדלשטיין: שר התחבורה מאיר שטרית: 1-4.

יולי יואל אדלשטיין: רשות שדות התעופה מחויבת לאפשר מתן שירותי הסעדה לכלל הציבור, בהם גם המבקשים לרכוש מזון ומשקאות במסעדות הנושאות תעודות הכשר, כדי שלא לפגוע בחלק נרחב מן הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שתנועת הנוסעים בשבת פחותה במידה ניכרת מהתנועה בשאר ימי השבוע, ומתוך ראייה רחבה של מתן שירות הולם לכלל הציבור, נמצא, בתיאום עם הרבנות הראשית, פתרון לסוגיה זו.

יולי יואל אדלשטיין: במסגרת ההסדר מופעלים בטרמינל בימי החול דלפקי הסעדה עם תעודות כשרות, ובשבת מופעלים דלפקים מיוחדים, בלא תעודות כשרות, שבהם אפשר לקבל את רוב שירותי המזון כמו בכל שאר ימי השבוע.

יולי יואל אדלשטיין: שירותים אלה ניתנים במתכונת שבת, כנהוג באתרי תיירות אחרים במדינת ישראל, לרבות בתי-מלון.

יולי יואל אדלשטיין: לקראת חג הפסח הקרוב נערכת הרשות להגדלת היקף ומגוון שירותי ההסעדה הניתנים בשבתות בטרמינל גם בידי זכיינים נוספים בתחום, כגון חברת "ארקפה", שכיום עדיין אינם פועלים במתכונת הדומה לזו שאושרה להפעלה על-פי הסיכום עם הרבנים הראשיים.

יולי יואל אדלשטיין: מתכונת זו, הנהוגה כיום בכל מתחמי הפעילות התעופתית הבין-לאומית שבטרמינל 3, עונה על הדרישות בהתאם להיקפי התנועה הנמוכים והפעילות המצומצמת בשבת ויש בה משום פתרון מספק לשמירה על האיזון המתבקש בין צורכיהם של מגזרי האוכלוסייה השונים המשתמשים בשירותי הטרמינל, תוך שמירה על רמת שירות טובה לכלל הנוסעים.

יולי יואל אדלשטיין: אין בכך כדי לגרום כל שינוי בסטטוס-קוו שהיה נהוג לפני הפעלת הטרמינל החדש ואחריו.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה רק שבימי החג, גם האוכל המוגש בשבת יהיה כשר לפסח.

מאיר שטרית: אני מניח.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, שאלה נוספת לחבר הכנסת חן.

רשף חן: אדוני השר, מהי בדיוק כוונת הביטוי הזה, שבתי-הקפה יפעלו במתכונת שבת?

רשף חן: אני טסתי משדה התעופה, וראיתי שאתה יכול לקנות כל מה שרצית – גם בשבת.

רשף חן: כך היה עד עכשיו.

מאיר שטרית: כי החנויות חייבות להיות פתוחות בשבת.

מאיר שטרית: בחנויות אין תעודת כשרות של הרבנות.

רשף חן: נכון, וגם בבתי-הקפה יכולת לקנות קפה ועוגה, וחיממו לך, ובישלו לך, והכול היה בסדר.

רשף חן: מצד אחד, אתה אומר שאין שינוי בסטטוס-קוו, ומצד שני אומרים שזה יעבוד במתכונת שבת – זה לא עבד במתכונת שבת עד עכשיו.

רשף חן: מה קורה באמת?

רשף חן: האם יהיה מקום אחד – אחד – בכל שדה התעופה הזה, שבו יחממו לי את הקפה בשבת?

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

מאיר שטרית: אני מוכרח להגיד לך – גם אני לא לגמרי מרוצה מהתשובה.

מאיר שטרית: הנושא באמת נמצא בטיפול – ועל שולחני – מכיוון שהוא עלה.

מאיר שטרית: מסתבר שכשהוציאו את המכרז של שדה התעופה לבתי-הקפה האלה, נקבע בפרטי הזכיינים שהם חייבים לקבל תעודת הכשר מהרבנות.

מאיר שטרית: לצערי, במצב הנוכחי, הרבנות אינה נותנת תעודת הכשר למי שפותח בשבת, גם אם המזון שלו כשר.

מאיר שטרית: לכן, הפתרון שמצאו בשלב זה הוא, שפרט למסעדה עצמה, אם יש דלפק "ארקפה", שמוכר קפה שעובד כרגיל ביום חול, יפתחו לידו דלפק נוסף, שיעבוד רק בשבת, ולא תהיה לו תעודת כשרות.

מאיר שטרית: אני מוכרח להודות שזה לא בדיוק נראה לי - - -

רשף חן: אני יכול לחיות עם זה.

רשף חן: אם אני יכול לבוא לשם ולקבל קפה - - -

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: אז אני אומר – זה נמצא עכשיו בתהליך של ביצוע לקראת חג הפסח.

מאיר שטרית: עדיין אני אומר – יש מסעדה אחת שפועלת בשבת, נדמה לי שיש שם "בורגראנץ'", או משהו כזה, שפועל בשבת – הוא לא כשר – ולדעתי, ואני בודק את האפשרות, צריך ליצור מצב שיהיו גם מסעדות כשרות וגם מסעדות לא כשרות.

מאיר שטרית: זאת אומרת, מי שירצה בכשר – יהיה כתוב "כשר"; מי שלא כשר – יהיה כתוב "לא כשר".

מאיר שטרית: יכתבו – "פתוח בשבת", וכל אחד יחליט אם הוא רוצה לאכול שם או לא.

מאיר שטרית: אני מקווה שנמצא לזה פתרון.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר התחבורה ביום ל' בשבט התשס"ה (9 בפברואר 2005): לאחרונה פנו אל לשכתי נציגי מבשרת-ציון ויישובים נוספים ממערב לירושלים בבקשת סיוע בהקמת תחנת רכבת באזור מחלף חמד, על תוואי הרכבת המהירה בין ירושלים לתל-אביב.

יולי יואל אדלשטיין: לטענת הפונים, עד כה נענו בקשותיהם בשלילה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: כיצד יסייע משרדך לתושבי היישובים ממערב לירושלים בנושא זה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מסילה A1 לירושלים עוברת כ-2 קילומטרים מצפון למבשרת-ציון ולכביש מס' 1.

יולי יואל אדלשטיין: מאחר שכביש מס' 1 מיושב משני צדיו, ונוכח השיפוע הגדול והפיתולים בו, אין אפשרות לחלופה של מעבר מסילה מתחת לכביש.

יולי יואל אדלשטיין: בעבר נבחנה חלופה A דרומית לכביש מס' 1; חלופה זו נפסלה נוכח בעיות הקשורות בנוף, והיא היתה יכולה, אולי, להיות בגדר תשובה חיובית על בקשה זו.

יולי יואל אדלשטיין: המסילה באזור שמצפון למחלף חמד, באזור קריית-ענבים, היא בשיפוע של 2.5% במנהרה בעומק של כ-100 מטרים מתחת לפני השטח.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שחלופה A נפסלה, ונוכח השיפועים הגדולים מאוד (מקסימליים) של המסילה, איננו רואים כל אפשרות הנדסית להקים תחנת רכבת באזור מחלף חמד.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב שאל את שר התחבורה ביום ל' בשבט התשס"ה (9 בפברואר 2005):

יולי יואל אדלשטיין: ב-20 בינואר 2005 פורסם בערוץ-2, כי מחיר הנסיעה בקו 900 בין חיפה לירושלים של חברת "אגד", המיועד לציבור הדתי בלבד, הוא חצי מהמחיר בקווים אחרים, אך מודיעין "אגד" אינו מביא עובדה זו לידיעת הנוסעים.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן – מי החליט להפעיל את הקו הזה?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: כיצד יפעל משרדך בנושא?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

יולי יואל אדלשטיין: קו 940 של "אגד" משרת את הציבור הרחב בקו ירושלים–חיפה, ומחיר הנסיעה בו הוא 39 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: קו 972 יוצא משכונת ויז'ניץ בחיפה ומגיע למפעל תעשיות עתירות מדע בירושלים, ומחיר הנסיעה בו 25 ש"ח.

יולי יואל אדלשטיין: קו זה, ככל קווי "אגד", מיועד לכל נוסע, והמידע עליו נכלל באתר האינטרנט של "אגד" ובמודיעין של חברה זו.

יולי יואל אדלשטיין: יש לציין, כי קביעת התעריפים נגזרת משיקולים כלכליים בלבד, של חברת "אגד", אשר מוכתבים מהיצע וביקוש, בלא כל התערבות או העדפה תקציבית של משרדי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי שאל את שר התחבורה ביום ל' בשבט התשס"ה (9 בפברואר 2005): רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: כמה קווי "מהדרין" מפעילה חברת "אגד" בירושלים וכמה אוטובוסים מופעלים בהם?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא שיעורם של קווים אלה בכלל האוטובוסים שהחברה מפעילה בירושלים, ומה היה שיעורם בתחילת שנת 2004?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מה הוא התעריף בקווי "מהדרין", ואם יש כמה תעריפים, מה עקרון ההבחנה ביניהם ולמי הם מיועדים?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם התעריפים בקווים אלה שונים מהתעריפים בשאר קווי "אגד" בירושלים, ואם כן – מה הההבדל ומה ההסבר לו?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: בירושלים פועלים ארבעה קווים של "אגד" שהמוצא והיעד שלהם בשכונות חרדיות.

יולי יואל אדלשטיין: מספר האוטובוסים הפועלים בקווים אלה נע בין 20 ל-25, מתוך כ-800 אוטובוסים הפועלים בעיר.

יולי יואל אדלשטיין: 3-4.

יולי יואל אדלשטיין: תעריף הנסיעה, אמצעי הכרטוס ושיעורי ההנחה הנהוגים בקווים אלה זהים לאלה הנהוגים בקווים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: ככל הידוע לנו, קווים אלה נותנים שירות לכלל הנוסעים העולים בתחנות הביניים ומגיעים ליעדיהם לאורך מסלול הקו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רן כהן שאל את שר התחבורה ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): אוניות סוחר המצוותות בימאים זרים מבצעות הובלות בין נמלי הארץ, למשל הובלת מזוט בין נמל אשדוד לבין תחנת הכוח "רדינג".

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם נקבעה במשרדך מדיניות לגבי עבודת זרים על אוניות הפועלות בתוך גבולות הארץ?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: בימים אלה, של מצוקה כלכלית במשק, האם יפעל משרדך להבטחת שמירת ההובלה הימית בידי עובדים ישראלים?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: החוק בישראל אינו מונע מאוניות זרות להוביל מטענים בין הנמלים בישראל; אוניות זרות מאוישות בדרך כלל בימאים זרים.

יולי יואל אדלשטיין: יצוין כי הובלת מזוט בין נמלי ישראל נעשית זה שנים רבות באונייה הישראלית "אורי", המניפה דגל זר מטעמי נוחות והמצוותת בצוות ישראלי כחוק.

יולי יואל אדלשטיין: בחודש פברואר 2005 עברה אונייה זו לרישום ישראלי, והיא מניפה את דגל ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה פועל זה שנים אחדות לחוקק את חוק הספנות החופית (קבוטאז').

יולי יואל אדלשטיין: חוק זה עבר בכנסת בקריאה ראשונה ב-22 ביוני 2003.

יולי יואל אדלשטיין: החקיקה תחייב אוניות זרות לקבל היתר מיוחד להובלת מטענים בים בין נמלים בישראל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דניאל בנלולו שאל את שר התחבורה ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): פורסם, כי משרדך אינו מעודכן ברשימת מכוני בדיקות הראייה המורשים; מכוני בדיקה שאינם מורשים מאשרים רשיונות נהיגה, והנהגים אינם עוברים בדיקת ראייה תקופתית.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדברים נכונים?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - מדוע אין למשרד הרישוי רשימת הבודקים המורשים?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע לא מיושמת המלצת משרד הבריאות לערוך בדיקת ראייה אחת לחמש שנים?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם אפשר לסמוך על הצהרת הנהג שאין שינוי במצבו הבריאותי?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

יולי יואל אדלשטיין: לפי חוק העיסוק באופטומטריה, רופא עיניים מומחה, אופטומטריסט מורשה ורופא מורשה שקיבלו אישור מיוחד ממשרד הבריאות רשאים לעסוק באופטומטריה ולערוך בדיקות ראייה.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה מכיר בבדיקות ראייה לנהיגה שאלה עורכים, ורק בהן, וכל בדיקה מסומנת בחתימתו ובחותמתו של המבצע.

יולי יואל אדלשטיין: בהתאם לבקשתנו, העביר משרד הבריאות חוזר בדבר ביצוע בדיקות ראייה לנהגים, ציין מי מורשה לערוך בדיקה כזאת ואף קבע את תנאי ביצוע הבדיקה ואת המכשור הנדרש.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה רשאי – ואף חייב – לכבד אישור על בדיקת ראייה שעל פניה היא אמיתית ותקינה.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אין אני רואה תועלת מעשית בקבלת רשימות של רופאים ואופטומטריסטים, מהסיבות האלה: א.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר במאות בודקים, והשוואת החותמת עם רשימה כזאת היא בלתי אפשרית; ב.

יולי יואל אדלשטיין: מקרי הזיוף המוכרים לנו הם כאלה שבהם אדם שאינו רופא עיניים או אופטומטריסט מתחזה לרופא או לאופטומטריסט קיים ומורשה.

יולי יואל אדלשטיין: לדעתנו, הכרחי שרשויות האכיפה ורשויות הבריאות יעשו עבודה יסודית למיגור התופעה של התחזות שאינם מורשים לעיסוק רפואי מסוים.

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: במשרדי לא מוכרת המלצה של משרד הבריאות לערוך בדיקת ראייה לנהגים אחת לחמש שנים.

יולי יואל אדלשטיין: לפני כשנה וחצי הוגשה לכנסת בקשה לתיקון תקנות התעבורה באופן שיחייב נהגים לעבור בדיקות רפואיות, לרבות בדיקות ראייה, כתנאי לחידוש רשיונם בפעם הראשונה אחרי גיל 40.

יולי יואל אדלשטיין: לצערי הדיון בתקנה זו לא הושלם עד היום, וחברי ועדת הכלכלה של הכנסת, שדנו בה, היו מוטרדים בעיקר מעלות הבדיקה.

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: לפי תקנות התעבורה, חובה על נהג לדווח על שינוי במצב בריאותו שעלול להשפיע על הנהיגה ועל המשתמשים בדרך, ולפי פקודת התעבורה, חובה על הרופא המטפל באדם מגיל 16 ומעלה לדווח למכון הרפואי לבטיחות בדרכים על מחלה שיש בה כדי להשפיע על הנהיגה ועל המשתמשים בדרך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רשף חן שאל את שר התחבורה ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): פורסם, כי חברת "אגד" שינתה את המסלול של קו 318 מרחובות לאוניברסיטת בר-אילן בשל התנגדות נוסעים חרדים ללבוש הסטודנטיות.

יולי יואל אדלשטיין: סטודנטים המתגוררים באזור רחובות ייאלצו לנסוע בקו עוקף, שנוסע בתדירות נמוכה יותר.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הדבר נכון?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - האם תוואי קווי "אגד" מתואם עם משרדך?

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדוע נענתה דרישת החרדים תוך כדי פגיעה בנוסעים אחרים?

מאיר שטרית: 1–2.

מאיר שטרית: השינוי במסלול קו 318 אושר במשרדנו, היות שרוב המשתמשים בקו זה הם תושבי רחובות המבקשים להגיע לבני-ברק.

מאיר שטרית: התחנה באוניברסיטת בר-אילן שירתה עשרות בודדות של נוסעים ביום, והעצירה בתחנה, שהצריכה כניסה לכביש השירות אל אוניברסיטת בר-אילן, גרמה עיכובים ממושכים, של עד כ-25 דקות, בשעות העומס.

מאיר שטרית: כדי שלא לפגוע בציבור המשתמשים בקו שיעדם הוא אוניברסיטת בר-אילן, הוספה לקו 317 של "אגד" מרחובות לבני-ברק תחנת עצירה באוניברסיטת בר-אילן, ומספרו שונה ל-318.

מאיר שטרית: לוח הזמנים של הקו תוגבר בהתאם לשעות הביקוש לנסיעות בקו 318 מרחובות לבני-ברק ובחזרה ובתיאום עם יושב-ראש הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטת בר-אילן ומזכיר אגודת הסטודנטים.

מאיר שטרית: מספר הנסיעות היומי קטן אומנם ממספר הנסיעות בקו 319, כלומר קו 318 הישן, אך, כאמור, לוח הזמנים תוכנן בהתאם לביקוש לנסיעות מרחובות לאוניברסיטת בר-אילן.

מאיר שטרית: קו 318 במתכונתו הנוכחית אינו פועל בימי שישי ובמוצאי שבת, היות שבימים אלה לא מתקיימים לימודים, ובהתאם לכך הביקוש לנסיעות לאוניברסיטת בר-אילן וממנה בימים אלה הוא אפסי.

מאיר שטרית: יצוין, כי יש לנוסעים גם אפשרות נסיעה בקו 164 מרחובות לפתח-תקווה, העוצר בתחנת בר-אילן.

מאיר שטרית: המסלול של קו זה ארוך יותר, אך תדירות הנסיעה שלו גבוהה יותר, 57 נסיעות ביום.

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: השינוי נעשה לא כדי ליצור הפרדה בין נוסעים חילונים לנוסעים דתיים וליצור קו חרדי, אלא כדי לשפר את השירות לרוב המשתמשים בקו ולקצר את זמני הנסיעה בעבורם.

מאיר שטרית: יש לציין, כי הפעלת קו 318 בעבר, 319 כיום, כקו "מהדרין" אינה על-פי הוראות משרד התחבורה והיא מנוגדת להן.

מאיר שטרית: הקו אמור לשרת את כלל הציבור, בלא עדיפות למגזר זה או אחר.

מאיר שטרית: אם יתברר כי יש מקום לשיפור לוח הזמנים החדש נוכח הביקוש לנסיעות, נבחן את הנושא שנית.

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נוספת לחבר הכנסת חן.

רשף חן: אדוני השר, אני חייב להודות שאולי בגלל השעה המאוחרת לא כל כך הבנתי את התשובה, למעט דבר אחד.

רשף חן: לא נראה לאדוני קצת מוזר שלגמרי במקרה מפעילים שם קו "מהדרין" ללא אישור, ולגמרי במקרה הם גם מי שביקשו את השינוי, ולגמרי במקרה הסטודנטים מתלוננים וטוענים שכל המטרה של השינוי הזה היא להפעיל שם קו "מהדרין", וזה גם מסתדר, ולגמרי במקרה זה כאילו תואם את לוחות הזמנים והשעות שאנשים רוצים להגיע?

רשף חן: אלא שאנשים שאמורים לרצות להגיע בשעות האלה לא לגמרי יודעים את זה.

רשף חן: הסיטואציה הזאת, של קו "מהדרין", לא מעוררת סימן שאלה על כל מטרת השינוי?

מאיר שטרית: בהחלט.

מאיר שטרית: אני חושב שזה שמפעילים – אני לא מבין למה לא נוקטים נגדם צעדים אם הם פועלים בניגוד לתקנות.

מאיר שטרית: אני אבדוק את העניין הזה.

מאיר שטרית: לא מתקבל על דעתי שיפעלו בניגוד לתקנות, כי יש למשרד התחבורה כלים לפעול נגדם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לשר על תשובתו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שר התחבורה ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): בשנת 2000 יזם משרדך מהלך לעדכון דרישות בדיקת הרכב כך שתיבדק פליטת פחמן חד-חמצני כאשר המכונית פועלת במאמץ גבוה.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: היכן עומדת התוכנית?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: האם תעודכן בדיקת הרכב השנתית כך שתיכלל בה בדיקת הפליטה במאמץ מנוע?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

יולי יואל אדלשטיין: משרד התחבורה פועל לחייב בדיקה של רמת פליטת CO (פחמן חד-חמצני) ולמבדה בסיבובי מנוע גבוהים לרכב בנזין משנת 1995 ואילך בעת מבחן הרישוי השנתי.

יולי יואל אדלשטיין: בדיקה זו תיערך נוסף על בדיקת CO בסיבובי סרק של מנוע הרכב, הנהוגה כיום.

יולי יואל אדלשטיין: הבדיקה הנוספת מבטיחה שיפור ניכר בבדיקות התקופתיות, מאפשרת בין היתר אכיפה מיטבית של תקנות התעבורה בכל הקשור לתקינות המנוע ואביזריו ולתקינות הממיר הקטליטי, ותאפשר בדיקת פליטה של גזים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת תקנה המסדירה את הנושא ממתינה לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: עם אישור התקנה יתחילו מכוני הרישוי בביצוע הבדיקות, לאחר שיתארגנו עם ציוד ושטח.

יולי יואל אדלשטיין: הזמן הצפוי לתחילת הבדיקות במכוני הרישוי – כחצי שנה מיום פרסום התקנה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר התחבורה ביום ז' באדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005): ב-8 בפברואר 2005 פורסם ב"מעריב", כי ועדת הכלכלה של הכנסת החליטה להתנות קבלת רשיון נהיגה ברכב ציבורי באישור של השב"כ.

יולי יואל אדלשטיין: רצוני לשאול: 1.

יולי יואל אדלשטיין: האם הידיעה נכונה?

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן - מדוע תוקנה תקנה זו? 3.

יולי יואל אדלשטיין: האם היא מיועדת לציבור נהגים מסוים במדינה?

יולי יואל אדלשטיין: 4.

יולי יואל אדלשטיין: האם יישקל ביטולה?

יולי יואל אדלשטיין: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-4.

יולי יואל אדלשטיין: זה כ-25 שנים יש לרשות המוסמכת על-פי תקנות התעבורה סמכות לסרב לתת רשיון כלשהו, עקב חשש שהרשיון ישמש לסיכון ביטחון המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: בפועל נעשה שימוש בסמכות זו לעתים נדירות, ועובדה היא שאף אחד מאלה שלא קיבלו רשיון על-פי תקנה זו לא מצא לנכון לעתור לערכאות השיפוטיות נגד הסירוב.

יולי יואל אדלשטיין: לפי הנוסח הקיים כל השנים, הסירוב לתת רשיון מטעמים ביטחוניים יכול להיות רק בעקבות המלצת המשטרה.

יולי יואל אדלשטיין: מאחר שהמשטרה אינה עוסקת כלל באיסוף ובניהול מידע בדבר סיכון ביטחוני לכאורה הנשקף מאדם כלשהו, אלא רק שירות הביטחון הכללי עושה זאת, נוצר הצורך להסמיך את השב"כ להמליץ לפני הרשות שלא לתת רשיון – בלי תיווך המשטרה.

יולי יואל אדלשטיין: אין בתקנה שום שינוי בזכויות של הציבור ובחובותיו, אלא רק בפרוצדורה הפנימית של הממשלה: מה שעד היום הועבר מהשב"כ למשטרה ומשם, בדיוק כמו שהוא, למשרד התחבורה, יעבור בעתיד ישירות מהשב"כ למשרד התחבורה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר התחבורה והשר המקשר, ולצורך העניין גם נציג ראש הממשלה ושר הרווחה, על כל התשובות גם יחד.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה - מחר, יום שלישי, כ"ז באדר א' התשס"ה, 8 במרס 2005, בשעה 16:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.