ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושלושים-ושבע של הכנסת השש-עשרה, 2005-03-22 00:00

מוחמד ברכה: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 51), התשס"ה-2005 21

אהוד רצאבי: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 52), התשס"ה-2005 23

יובל שטייניץ: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 25

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק הירושה (תיקון מס' 12), התשס"ה-2005 26

רן כהן: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21) (זימון ראש המטה הכללי לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת), התשס"ה-2005 29

רן כהן: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 31) (עידוד הנקה לתקופה ממושכת), התשס"ה-2005; 32

טלב אלסאנע: יישובי סובב-עזה 38

יולי תמיר: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 41

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, היום יום שלישי, י"א באדר ב' תשס"ה, 22 בחודש מרס 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי חבר הכנסת עמיר פרץ וחברת הכנסת אילנה כהן הסירו את שמם מהצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2004, שמספרה פ/2863.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נפתח היום בנאומים בני דקה, ואני מבקש מכולכם להצביע כדי לעזור לי.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים – חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו - חבר הכנסת בני אלון.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים אלה מתנהל דיון בנושא הצבעת הסיעות הערביות על התקציב, ורק היום התבשרנו על החלטת הממשלה לבנות 3,750 יחידות דיור במעלה-אדומים.

עזמי בשארה: אם היה לי איזה ספק לגבי תוכנית ההתנתקות ולגבי האיזון שלה בהגברת ההתנחלויות בגדה המערבית סביב ירושלים, לרבות בנושא הרצף הטריטוריאלי, הספק הזה הוסר על-ידי החלטות הממשלה היום והעמדות האופורטוניסטיות של האדון אהוד ברק, שמנסה לחזור לפוליטיקה על חשבון השלום הצודק עם העם הפלסטיני ותוך התחנפות לדעת הקהל הימנית במדינה.

עזמי בשארה: לדעתי, אדוני היושב-ראש, כוחות השלום במדינת ישראל, ובהם האזרחים הערבים, לא יכולים לתת יד לדבר הזה.

עזמי בשארה: זה לא תלוי בכלל בהצבעה על התקציב.

עזמי בשארה: אנחנו יכולים להחליט כך או כך, אבל זה רק חושף את העובדה שהעמדה של הממשלה בנושא השלום באה עד עכשיו רק כדי להסב את תשומת הלב של העולם לנושא עזה ולהמשיך במדיניות בשטחים כפי שהיתה.

עזמי בשארה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברים, זכרו שזה נאום בן דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן, בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול הודיע שר הביטחון שהוא הולך להטיל על גוש-קטיף מצור במשך חג הפסח, אין יוצא ואין בא בפסח לגוש-קטיף.

אליעזר כהן: כפי הנראה שר הביטחון לא קרא את ההגדה של פסח כבר הרבה שנים, מפני שהמשמעות העיקרית של חג הפסח היא התכנסות המשפחה סביב ההגדה של פסח, "והגדת לבנך".

אליעזר כהן: איך שר הביטחון חושב שהמשפחות, 8,000 האנשים שגרים בגוש-קטיף, יחגגו את חג הפסח אם הוא ישים מצור על כל הגוש?

אליעזר כהן: אני חושב ששר הביטחון ראשית צריך להתבייש, ושנית צריך לבטל את השטות הזאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברת הכנסת פינקלשטיין.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי את דבריו של חבר הכנסת עזמי בשארה, ומובן שנשמעה כמעט צהלה מחבר הכנסת בני אלון.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת בשארה, זה כל הסיפור, זה מה שהימין רוצה – שהממשלה תיפול, שלא תהיה התנתקות, שלא תתבצע התוכנית הנוראה הזאת מבחינתם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שההתנתקות תתבצע ושהמתנחלים וההתנחלויות ירדו מחבל-עזה ומצפון השומרון.

גאלב מג'אדלה: אחר כך?

גאלב מג'אדלה: אלוהים אדירים, דיה לצרה בשעתה.

גאלב מג'אדלה: לכן, אל תהיה יחד עם הימין הקיצוני בצהלה אחת.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת שלגי.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו עומדים ערב חג הפורים.

גילה פינקלשטיין: מחרתיים נתכנס לקריאת מגילת אסתר.

גילה פינקלשטיין: בבתי-הכנסת בכל הארץ נקרא במגילה על הגזירות שגזר המן הרשע על היהודים בממלכת אחשוורוש.

גילה פינקלשטיין: כמה סמליות יש בקריאת מגילת אסתר בימים קשים אלה, לאחר שהפור של העקירה נפל.

גילה פינקלשטיין: בדומה לצום של אסתר בימי אחשוורוש, גם בשבוע שעבר הוכרז צום לביטול הגזירה.

גילה פינקלשטיין: להבדיל מצום אסתר, שהוכרז בעקבות גזירת המן הצורר, התענית הזאת באה עקב גזירה של ממשלה יהודית במדינה ריבונית נגד אזרחיה היהודים.

גילה פינקלשטיין: כפתיח למעשה הדורסני בוצע לאחרונה שחרור מסיבי של מאות מחבלים.

גילה פינקלשטיין: מחזה האבסורד מזמין את השאלה: היכן מרדכי ואסתר בימים אלה?

גילה פינקלשטיין: אני מחפשת כל בוקר את מרדכי ואסתר במפלגת השלטון שיצילו אותנו.

גילה פינקלשטיין: איפה הם?

גילה פינקלשטיין: האם נרדמו בשמירה?

גילה פינקלשטיין: ומי יודע אם לעת כזאת הגיעו למלכות?

גילה פינקלשטיין: אולי בכל זאת יקומו, יתעוררו היום או מחר, ברגעים קריטיים אלה, לפני שנראה את חנה ברט בכיסא הגלגלים, עם בעלה וילדיה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אל תדמי לך שיש לך יותר מדקה.

גילה פינקלשטיין: אני מסיימת.

גילה פינקלשטיין: ההיסטוריה היהודית לעולם לא תשכח ולא תסלח לנו על הגירוש המחפיר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין, אני לא יכול כל שבוע להאריך את השעון מעבר למה שהוא יכול להיות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת גפני.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לצערנו, אזרחים רבים מובאים לדין בגין עבירות מס, אבל טוב, כמובן, שמערכת האכיפה פועלת ושהעבריינים מובאים לדין.

אילן שלגי: אזרחים אחרים שעברו גם הם עבירות מס אינם מובאים לדין, אלא מגיעים עמם להסדרים של תשלום כופר.

אילן שלגי: זהו מעין קנס ללא הרשעה פלילית.

אילן שלגי: מדובר בעצם בעסקת טיעון, אבל ללא פרסום.

אילן שלגי: הסדר הציבורי, ההגינות והשקיפות מחייבים ששמות אותם אזרחים שנעשתה אתם עסקת כופר יפורסמו, אבל משום מה משרד האוצר איננו מוסר את השמות, והדבר איננו ראוי, כי הוא מעורר את החשש שמדובר במיוחסים, מקורבים לצלחת, ואולי, חלילה, חברים במרכזי מפלגות מסוימות.

אילן שלגי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, ואחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בשנתיים-שלוש השנים האחרונות אנחנו "מתבשרים" יותר ויותר שאנחנו הופכים להיות חברה אמריקנית במובן הכי רע של המלה, חברה שהעשירים בה מקבלים יותר והעניים בה מקבלים פחות.

משה גפני: החלטת הממשלה בנושא סל התרופות, כשלעצמה היא חיובית, אבל אנחנו חיים במציאות – מי שמסתובב בבתי-חולים יודע – שבה מי שעשיר יכול לקבל רפואה, יכול לקבל תרופה ויכול לקבל אשפוז כמו שצריך, אבל מי שאין לו אמצעים לכך נגזר דינו.

משה גפני: כך אנחנו רואים לכל אורך הדרך.

משה גפני: המדיניות הזאת הופכת להיות מדיניות חברתית בלתי נסבלת, מדיניות של סדום ועמורה.

משה גפני: העשירים יחיו והעניים ימותו.

משה גפני: התופעה הזאת חייבת להיפסק.

משה גפני: גם עכשיו, כשדנים בוועדת הכספים על התקציב, מורידים 340 מיליון שקל מנקודות זיכוי של אם עובדת, אבל מוסיפים 3.4 מיליארדי שקל למעסיקים, קרי: לעשירים.

משה גפני: אנחנו, השכבות החלשות, נצטרך להצביע בעד התקציב, מכיוון שבלי תקציב מצבם של העניים יהיה גרוע יותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו - חבר הכנסת זבולון אורלב.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לאחרונה התקיים בוועדת הפנים ביוזמתי דיון על מתן שירותי דת לאוכלוסייה המוסלמית.

טלב אלסאנע: התברר, אדוני היושב-ראש, שמדינת ישראל, בעצם ממשלות ישראל, הפקיעו מהאוכלוסייה המוסלמית את זכותה לנהל את נכסי הווקף שלה.

טלב אלסאנע: לא רק זה, אלא עד היום גם לא ידוע מה היקף ההכנסות השנתיות, מה היקף ההוצאות ולאילו מטרות מוציאים את אותן הוצאות.

טלב אלסאנע: הדבר הבסיסי הוא, שיהיה דיווח שנתי לגבי היקף ההכנסות.

טלב אלסאנע: צריך להפסיק את הבושה הזאת שמדינה שודדת את נכסי אזרחיה, ולהפסיק למנות נאמנים שאינם נאמנים לניהול, מה שקרוי "ועדי נאמנים" - אחת הפרשות העגומות ביותר בהקשר זה היתה קשורה לבית-הקברות המוסלמי בחיפה.

טלב אלסאנע: איך זה יכול להיות שמעמידים בית-קברות למכירה?

טלב אלסאנע: לדבר הזה צריך לשים קץ, לעשות סדר ולנהוג כמדינה נורמלית; להחזיר לאזרחים מה שמגיע להם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב, ואחריו – חבר הכנסת מוחמד ברכה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, בראשית הדברים אני רוצה לברך את חברי, חבר הכנסת יהלום, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שבתום הנאומים יביא את חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות - ונציגיהם כבר יושבים כאן ביציע הכבוד.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שזה חוק היסטורי.

זבולון אורלב: אבל עיקר הדבר שאני רוצה לומר, זה להזכיר שאין שר רווחה.

זבולון אורלב: האנשים עם מוגבלויות, האוכלוסיות שזקוקות לשר רווחה, ילדים במצוקה, משפחות חד-הוריות, זקנים, כל האוכלוסיות שזקוקות לשר במשרה מלאה שישב ליד שולחן הממשלה, שייאבק מול שר האוצר, שידבר בישיבת הממשלה, יציג את הנושאים - אין כבר כמה חודשים, מאז 11 בנובמבר, כשהתפטרתי, שר רווחה.

זבולון אורלב: אני חושב שמישהו צריך לצעוק את הצעקה הזאת במקומם, ואני מתכבד לעשות זאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לא מציע לאף אחד להציע לאזרחים הערבים ולכוחות המתקדמים במדינת ישראל להתאבל על נפילת הממשלה אם היא תיפול.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת, שבונה 3,500 דירות, שיכולות להכיל מינימום 14,000 מתנחלים, לעומת 7,000 שיפנו בעזה, היא לא ממשלה שראוי להתאבל עליה.

מוחמד ברכה: ממשלה שהעמיקה את העוני, שקיצצה בקצבאות, שפשוט רודפת את האנשים על פת לחמם, שמפלה בחינוך, מפלה בבריאות, מפלה בתשתיות, בשירותים המוניציפליים – זו ממשלה שהתקציב שלה אינו ראוי לתמיכה ואינו ראוי לשתיקה.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע לא להציע לאף אחד להציע לנו להתאבל.

מוחמד ברכה: אדוני, בשניות שנשארו אני רוצה לדבר על הנושא שלשמו ביקשתי את זכות הדיבור.

מוחמד ברכה: ביום חמישי נקלע אזרח משפרעם לתחנת המשטרה בשפרעם בעניין מסוים.

מוחמד ברכה: היו שם אנשי יס"מ שחשבו שהוא שייך לאירוע אחר.

מוחמד ברכה: בלי לשאול – נתנו לו מכות רצח.

מוחמד ברכה: אחר כך באו שני אחיו, גם הם קיבלו מכות.

מוחמד ברכה: גם אביו, גם אמו.

מוחמד ברכה: יש השתלחות בלתי מוסברת, בלתי מתקבלת על הדעת מצד אנשים שאמורים להיות מופקדים על ביטחונם של האנשים, ואני חושב שאנשים כאלה צריך לשים מאחורי סורג ובריח.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חברת הכנסת גולן.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חברת הכנסת יולי תמיר, שקראה לאחרונה לבטל את השירות הצבאי לנשים.

מאיר פרוש: אני, כידוע, תומך בעמדה זו, אף שהנימוקים שלי שונים משלה.

גאלב מג'אדלה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, אתה מפריע מאוד לחבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, אולי אדוני לא מבין – אתה מפריע לחבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: אתה מדבר עם חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: אם הוא שומע אותך – גם אני שומע אותך, כי אנחנו במשולש שווה שוקיים.

ראובן ריבלין: המרחק בינך לביני הוא כמו המרחק בינך לבין ברכה.

ראובן ריבלין: אם אתה מדבר אתו והוא שומע אותך – אני אומר לך, זה כימיה.

ראובן ריבלין: אני גם שומע, באופן אוטומטי.

גאלב מג'אדלה: אני מתנצל על ההפרעה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את חברת הכנסת יולי תמיר, שקראה לאחרונה לבטל את השירות הצבאי לנשים.

מאיר פרוש: אני, כידוע, תומך בעמדה זו, אף שהנימוקים שלי שונים משלה.

מאיר פרוש: הנימוקים שונים אך המסקנה זהה: צו השעה – ביטול גיוס נשים ושירות לאומי.

מאיר פרוש: פורסם גם בימים האחרונים, שבצה"ל יש הרהור שני על שילוב בנות ביחידות לוחמות, ואף הקימו מינהלה לאכוף את ביצוע ההפרדה בצבא.

מאיר פרוש: אבל אלה רק אמצעים מלאכותיים אולי, שתכליתם לצאת ידי חובה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אני מציע לכולנו לזכור: מדינת ישראל היא החריג היחיד בהקשר זה של גיוס נשים לשירות חובה.

מאיר פרוש: גם כשבריטניה וברית-המועצות נלחמו על נפשן במלחמת העולם, הן לא גייסו נשים בגיוס חובה.

מאיר פרוש: גדולי התורה פסקו לפני יותר מ-50 שנה - -

מל פולישוק-בלוך: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק.

מאיר פרוש: - - שאין לגייס בנות לצה"ל, וזהו בבחינת ייהרג ובל יעבור.

מאיר פרוש: לכן אני מצטרף לקריאה המחודשת של חברת הכנסת יולי תמיר לבטל את השירות הצבאי לנשים, לבטל את השירות הלאומי לבנות, ויפה שעה אחת קודם.

אילן שלגי: אם אתם תתגייסו לא יהיה צורך בנשים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, אי-אפשר.

ראובן ריבלין: רבותי, זה לא יכול ללכת ככה.

מל פולישוק-בלוך: גם אתם יכולים - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק, חברת הכנסת גולן נמצאת ברשות הדיבור.

ראובן ריבלין: הסתיים נאומו של חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אראלה גולן: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אני רוצה לקרוא לכם משפט מעיתון יומי, מהיום: "הבן שלי אמר לי יום אחד, שאם יבואו לפנות אותו מהבית, הוא יטפס על האנטנה הגבוהה ביישוב, יקפוץ משם, כי אין לו טעם לחיות, ואני מתה מפחד".

אראלה גולן: זו רק דוגמה אחת מרבות מהנאמר בחדרי חדרים של האזרחים הצפויים להתפנות.

אראלה גולן: כאשר יוזמת ההתנתקות קרמה עור וגידים, עליתי מעל במה זו והתרעתי שבל נשכח את ההשלכות הנפשיות של צעד בלתי נמנע זה; אמרתי כי לא ראיתי שום הכנה וליווי פסיכולוגי או סוציאלי של תושבי היישובים המפונים, של כוחות הביטחון ושל כלל הציבור שיזדקק לתמיכה נפשית ולהכנה.

אראלה גולן: אף אחד מאתנו לא יכול לעמוד במראות הקשים, או, חלילה, באיומי התאבדות.

אראלה גולן: והנה, היום אנחנו קוראים בעיתונות, כי לצד אותות המצוקה קיימת גם אזהרה מאגף הרווחה בגוש-קטיף, כי המצב הנפשי הינו פצצה מתקתקת - בעוד המנהיגות המקומית מעדיפה להתעלם מכך, כדי שלא לשדר סימני חולשה.

אראלה גולן: חבר הכנסת הנדל ענה ל"מעריב", כי הוא לא מדבר על נושאים כאלה גם עם החברים הכי טובים שלו, כי הוא מקווה שלא נגיע למצב הזה, והוא מניח שגורמים מוסמכים עסוקים בנושא.

ראובן ריבלין: הסתיימה הדקה, אבל אישרנו לגברתי הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: היא עושה פרומו.

זבולון אורלב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הלפרט, ואחריו – חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אחרי זה מתחילים ברשימה של אלה שהצטרפו.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, היום התפרסמה ידיעה רחבה על הביורוקרטיה החוגגת בוועדות התכנון והבנייה.

שמואל הלפרט: התלאות שעובר אזרח כדי לסגור מרפסת: יחס מזלזל, פקידים לא מקצועיים, מידע סותר, טרטור אין-סופי, וכל המכשולים שאי-אפשר אפילו להעלות על הדעת.

שמואל הלפרט: בידיעה מסופר על משפחה עם שלושה ילדים שרצתה להרחיב את הדירה על-ידי סגירת מרפסת.

שמואל הלפרט: הם מספרים על פגישות רודפות פגישות בעירייה, ובכל פעם גבר התסכול.

שמואל הלפרט: חיים גלנצר, ראש המכון לשמאות והנדסה, אומר שמרבית הניסיונות לטפל בנושאים של היתרי בנייה מול ועדות התכנון והבנייה עולים על שרטון, או מתעכבים חודשים ארוכים, בגלל הביורוקרטיה ומבנה המערכת.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן לשים קץ לסיוט הביורוקרטיה הפוגעת בכל חלקה טובה בארץ.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת הלפרט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

אריה אלדד: תודה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שבועות מספר היה כאן שר הביטחון כדי להסביר למליאה מדוע הוא הדיח את הרמטכ"ל.

אריה אלדד: הוא קרא הודעה שעיקרה היה שהולכת להיות התנתקות ולכן צריך לעבוד עם כוחות רעננים, חדשים, שהם שלמים עם התופעה הזאת.

אריה אלדד: למחרת הוא היה בוועדת החוץ והביטחון וסיפר לנו את אותו דבר.

אריה אלדד: תשובות לא קיבלנו ממנו.

אריה אלדד: היום היה הרמטכ"ל בוועדת החוץ והביטחון כדי לדבר על אותו נושא.

אריה אלדד: זה הליך חריג שמבקשים מרמטכ"ל לבוא ולהגיד מה הוא חושב בעצם על מה שעשה הדרג הממונה עליו.

אריה אלדד: הליך חריג, אבל לא חריג כמו הדחת רמטכ"ל.

אריה אלדד: הסיכום היה שראש הממשלה אמר לרמטכ"ל, אחרי שבועיים - הוא לא העז להסתכל לו בעיניים קודם – אחרי שבועיים הוא אמר לו: שר הביטחון לא מסוגל לעבוד אתך, זה מה שהוא אומר לי.

אריה אלדד: בא הרמטכ"ל לשר הביטחון למחרת, ואומר לו שר הביטחון: תגיד לי, זה מה שראש הממשלה אמר לך?

אריה אלדד: עכשיו תגידו לי: למי מאלה אנחנו צריכים להאמין?

אריה אלדד: אני מאמין לרמטכ"ל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, אני לא הפסקתי אותך, כי הדברים שאתה מספר פורסמו בכל - - - אבל אני רק מודיע לך, כחבר כנסת בקדנציה הראשונה, בכל זאת, שעדיין יש נוהג הקובע שחברי כנסת אינם מוסרים במליאה דברים שהם שמעו בוועדת החוץ והביטחון.

אריה אלדד: לא אמרתי מה שלא פורסם.

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: אז תאמר: ברדיו פורסם שהרמט

ראובן ריבלין: כ"ל היה בוועדת החוץ והביטחון, במקרה גם הייתי שם, ומה שהרדיו אמר זה נכון.

ראובן ריבלין: לא רציתי להפסיק, כי זו כאילו היתה סתימת פיות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליבוביץ, עבודת הקודש שלך והבמה שלך.

ראובן ריבלין: אותך אני לא מודד בדקה, ותיכף תבינו למה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, דווקא השבוע הרשימה קצרה מאשר כרגיל.

אילן ליבוביץ: רק שלושה נהרגו בשבוע שחלף בתאונות דרכים שהיו ברחבי הארץ.

ראובן ריבלין: כל אחד עולם ומלואו.

אילן ליבוביץ: פאתללה מוחמד מחברון, איריס בנפשה מקריית-מלאכי ועמיר אל-הוזייל מרהט, יהי זכרם ברוך, נהרגו בשבוע שחלף בתאונות דרכים.

אילן ליבוביץ: זה שליש מהממוצע בשבועות הקודמים, אדוני היושב-ראש, אך גם זה הרבה, ועדיין ממשלת ישראל לא הביאה לכנסת תוכנית לאומית למלחמה בתאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: דרך אגב, קיבלתי מכתב מראש הממשלה, נדמה לי שהוא הונח גם על שולחנכם, שבו הוא מתמצת את כל פעולות הממשלה בנושא תאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: לידיעתך.

ראובן ריבלין: אולי יש לך מה להגיב בעניין זה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ליבוביץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רציתי להפנות את תשומת לב היושב-ראש וחברי, פנו אלי היום בשם קבוצת מהמרים כפייתיים שעברו גמילה.

יעקב מרגי: לצערנו הרב, מדינת ישראל, בחסות מפעל הפיס, מעודדת אנשים להמר באופן כפייתי על-ידי המשחק החדש או הוותיק "צ'אנס".

יעקב מרגי: התופעה הולכת וגדלה, אנשים משקיעים סכומים אסטרונומיים ומאבדים את כל הונם.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לקיים דיון בשאלה, האם מפעל הפיס הפך להיות מכונת קזינו ברשות החוק, או שנשתמש בזה, כמו שהיה עד היום, להגרלות חד-שבועיות ולא יותר מכך.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לקיים דיון בנושא הזה שנקרא משחק "צ'אנס", שמוגרל חמש פעמים ביום ומפתה אנשים שההימור אצלם הוא כפייתי ממש, והם נופלים בפח.

יעקב מרגי: אני חושב שמפעל הפיס צריך להרים את הכפפה ולא להוסיף לחברה שלנו תחלואים, שממילא קיימים בה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מנאל מוסא סאלם, בת 28, אם לארבעה מכפר ליד שכם, רצתה לבוא ביום שישי להתפלל במסגד אל-אקצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא עשתה את הדרך החל בשעה 08:00, באוטובוס, עם נשים אחרות, עד שהגיעו למחסום א-ראם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שם, חיילי משמר הגבול אמרו: רק בנות 50 ומעלה תוכלנה לעבור במחסום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא תפסה את חמותה בת ה-70 וניסתה להיצמד אליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא יכלה לעזוב אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוצאה – פגז בפנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא נפצעה קשה, ורק לאחר תחנונים רבים הואילו חיילי משמר הגבול להעביר אותה לבית-החולים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מעניין לעניין באותו עניין: היום דובר בחדשות עוד הפעם על איומים לפגוע במסגד אל-אקצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבוקר היה לי הכבוד לעבור במקום, לרגל התפילה, ומה ראו עיני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ג'יפ של משמר הגבול בתוך הסמטאות, בכניסה למסגד, עוצר בכיוון הפוך לתנועה ומצר את התנועה ולא מוכן לחזור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עשרות כלי רכב של אנשים שבאים כדי להתפלל, כולם חייבים לעצור כי כבודו לא רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אמרתי לו: רק 10 מטרים תחזור - -

ראובן ריבלין: אי-אפשר בדקה להעלות שני נושאים, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - תחזור 10 מטרים, ואז התנועה תזרום ואתה תצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע אם זה עזר, אבל זה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך מגינים על מסגד אל-אקצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יבחר לו נושא אחד, בדקה קשה לפתח שני נושאים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אנחנו לא חושדים בממשלה שיש לה לב.

ג'מאל זחאלקה: ההחלטה של אתמול לעדכן את סל התרופות נבעה מלחץ ציבורי, מלחץ תקשורתי.

ג'מאל זחאלקה: שלושת העיתונים הגדולים והמדיה האלקטרונית התגייסו לטובת החולים.

ג'מאל זחאלקה: הם לא עשו את זה בשנה שעברה ובשנה שלפניה, והיה עדכון מעליב של סל התרופות בשנים האחרונות.

ג'מאל זחאלקה: אי-אפשר לעמוד כל שנה באותו מצב, שאנשים באים כאן, לכנסת, עומדים מול משרד ראש הממשלה ומתחננים על נפשם, מתחננים להציל את חייהם.

ג'מאל זחאלקה: צריך לקבוע, כמו במדינות מתוקנות, עדכון שנתי של 2% ועדכון נוסף, שהוא תלוי-צמיחה, באחוז מסוים מהצמיחה הכלכלית כל שנה.

ג'מאל זחאלקה: כרוקח אני עמדתי בפני אנשים שלא יכלו לקנות תרופות יקרות.

ג'מאל זחאלקה: סל התרופות לא נועד ל"אקמול" ו"מוקסיפן", אלא דווקא לתרופות היקרות, ואנחנו, האזרחים, משלמים מכיסנו את התרופות האלה ולא הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אף אחד לא עושה חסד עם האנשים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מלי פולישוק, ואחרון הדוברים - חבר הכנסת יצחק כהן.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, השתתפתי עכשיו, כמו שעשיתי לפני יומיים, בהפגנת הסטודנטים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזעקתם, צעקתם של הסטודנטים, לא רק שהיא ראויה, אלא שהיא צריכה להשתלב בצעקתנו שלנו, חברי הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: ההשכלה הגבוהה בסכנה.

מל פולישוק-בלוך: האוצר והממשלה תקצבו בחסר את ההשכלה הגבוהה, הרבה פחות ממה שצריך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רואים את ההתייעלות כביכול של האוניברסיטאות, שנאלצות לעשות התייעלות, אבל הולכים לכיוון של הפרטת שירותים ציבוריים.

מל פולישוק-בלוך: משתמשים במוסדות ציבוריים שאנחנו מממנים אותם - אנחנו, המדינה מממנת את אוניברסיטת תל-אביב, למשל, והיא, בניגוד להחלטות הנבחרים, אנחנו, מכניסה הפרטה בדלת האחורית.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד בעד הפרטה, אבל לא של אוניברסיטה ציבורית, לא של מחקר ציבורי, ומה שעושים כאן זה בעצם לכרות במו ידינו את העתיד של המדינה כולה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברת הכנסת פולישוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני עולה כרגע מדיוני ועדת הכספים, שמצביעה בהצבעה מרתונית על הסעיפים והפרקים של חוק ההסדרים.

יצחק כהן: אני רוצה להביע את מחאתי, זו הבמה היחידה שכבודו מאפשר לי, ולומר אולי בקריאה של הרגע האחרון לממשלה: אנא הצילו 2,000 חולי סרטן; אשרו להם את התרופה, את ה"אווסטין" שלהם.

יצחק כהן: תאשרו להם, אצלם זו שאלה של חיים ומוות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, לא הולך לי להעביר את המסר הזה בתוך ועדת הכספים.

יצחק כהן: אני רוצה פה, מול המליאה, מולך, אדוני היושב-ראש, להעביר כאן לממשלה: אנא, אשרו את התרופה לחולי הסרטן.

יצחק כהן: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אדוני רשום, האם אדוני רצה גם נאום בדקה?

ראובן ריבלין: הוא פשוט לא היה באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מצנע רשום.

ראובן ריבלין: אם הוא נוכח כאן באחד המקומות, שיבוא ויופיע על מנת לדבר, אחרת אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה הנכבד יפתח היום את הדיונים.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את ציבור המוגבלים במדינת ישראל ביום חגם, חצי חג.

נסים דהן: תיכף בסיום הנושא של נאומים בני דקה, החוק שייתן מענה לאנשים עם מוגבלות בחברה במדינת ישראל יצא לדרך.

נסים דהן: אבל בהזדמנות זאת אני רוצה להזכיר לכל חברי הכנסת ולממשלה, שזה רק פרק בחוק, ושרוב החוק עדיין לפנינו.

נסים דהן: אני מברך את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת יהלום, על הטיפול המסור בחוק, ומחזק את ידיו להמשך הטיפול.

נסים דהן: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: תם פרק זה של סדר-היום.

ראובן ריבלין: אנחנו השמענו 24 חברים בחצי השעה האחרונה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – דוח שנתי מס' 31 לשנת 2004 של נציב תלונות הציבור.

אריה האן: החלטות ועדת האתיקה מיום י"א באדר התשס"ה, 22 במרס 2005: 1.

אריה האן: בקובלנה של חבר הכנסת יגאל יאסינוב נגד חברת הכנסת קולט אביטל; 2.

אריה האן: בעניין חוברות ומגזינים חגיגיים לציון פעילות ציבורית של שר או חבר הכנסת.

אריה האן: הדיווח הראשון של הממשלה לשנת 2005 בנושא המאבק בתאונות הדרכים.

אריה האן: לוח תיקונים להצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

אריה האן: לקריאה שנייה ושלישית: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 27), התשס"ה-2005, שהועברה מוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [מס' 2951; "דברי הכנסת", כרך 186, עמ' 2106; מושב ראשון, חוב' ט"ז, עמ' 3717; מושב שלישי, חוב' י"ג, עמ' 18377; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני השר הנכבד, אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להציג בפנינו את אחד החוקים החשובים יותר שאנחנו מקבלים בכנסת השש-עשרה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, בשם הכנסת כולה, אני מבקש להביע את הערכתנו המלאה לנחישותך ולהתמדתך בנושא שאתה מאמין בו ורצית לקדם אותו.

ראובן ריבלין: אני רוצה גם לקדם בברכה את ראשי נציגות הנכים והמוגבלים במוגבלויות שונות - אני לא אמנה את כל השמות – צודקביץ, היושב-ראש, וגם את חברנו, חבר הכנסת לשעבר מרדכי וירשובסקי, שהוא יושב-ראש מועצת-הגג של הנכים.

ראובן ריבלין: ברוך הבא, אדוני חבר הכנסת לשעבר, וברוכים הבאים כולכם.

ראובן ריבלין: אני יודע עד כמה עזרתם לכנסת.

ראובן ריבלין: אני יודע עד כמה ייצגתם נכון את הקהילה שאתם מופקדים על הנושאים שכה חשובים לה.

ראובן ריבלין: אני באמת מתכבד מאוד – להבדיל מפעמים רבות שבהן אנחנו אומרים זאת כאמירה המחייבת אותנו על-פי כללי הנימוס והפרוטוקול – להיות יושב-ראש בישיבה שבה אתה, אדוני יושב-ראש הוועדה המסור והנכבד והשר לשעבר, חבר הכנסת שאול יהלום, מעלה את הנושא הזה.

ראובן ריבלין: נא להציג את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר שרנסקי, אני באמת עומד כאן ומברך "שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה".

שאול יהלום: כאשר התחילה הקדנציה הזאת של הכנסת והתמניתי ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אמרתי שאני חייב לעשות את מה שהתחלתי בו ב-1997-1998, כאשר התחלנו לחוקק את חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: אדוני זוכר שאז הייתי יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

שאול יהלום: אז חוקקנו ארבעה פרקים.

שאול יהלום: גם אז זה לקח כמה שנים, בערך שנתיים, לחוקק את ארבעת הפרקים, ואחר כך היו לנו הרבה מאבקים על התקנות.

שאול יהלום: אבל זה שש שנים לא נוספה ולו אות אחת לחוק.

שאול יהלום: אחרי כשנתיים וחצי של פעילות אינטנסיבית בוועדה, אחרי למעלה מ-50 ישיבות של מאות ואולי אלפי שעות של הכנה, של דיונים, של דיוני משנה ושל ויכוחים עם כל הרשויות, אנחנו מביאים לכאן את הפרק החמישי, פרק ההנגשה.

שאול יהלום: זה אולי הפרק החשוב ביותר, כיוון שהשירותים במדינת ישראל והבניינים במדינת ישראל אינם מונגשים.

שאול יהלום: בדוח 52ב של מבקר המדינה מופיעים 150 עמודים בנושא.

שאול יהלום: המבקר ריכז רק חלק מהחוקים שמצווים על הנגשה והראה עד כמה כל החוקים אינם מתקיימים.

שאול יהלום: אנחנו לא רק שטיפלנו בחוקים אלה, אלא הוספנו נדבכים וחוקים חדשים בכל התחומים.

שאול יהלום: זה חוק שמכריז על מהפכה.

שאול יהלום: נכון שהמהפכה תארך כמה שנים.

שאול יהלום: היא תארך כמה שנים, משום שהעלות של החוק בתחום הציבורי מגיעה ל-2.5 מיליארדי שקל.

שאול יהלום: אני מניח שבשוק הפרטי בוודאי ובוודאי יצטרכו להשקיע אותו סכום, כך שאנחנו עוסקים ב-5 מיליארדי שקל.

שאול יהלום: זה הרבה כסף.

שאול יהלום: רק בימים אלה ראינו כמה קשה להוסיף 150 מיליון שקל לתרופות, והבנו מה משמעותם של עשרות מיליונים.

שאול יהלום: כאן מדובר על הוצאה ציבורית של כ-250 מיליון שקל בשנה, ולכן החוק מתפרס על פני 10-11 שנים, אבל הוא מתפרס בצורה הדרגתית, כך שכל שנה ייתוספו כ-10% מקומות מונגשים, ובתקופה שציינתי, אם הכול יהיה בסדר, נגיע למצב של 100% הנגשה סבירה לאנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: צריך להבין מה זאת מוגבלות.

שאול יהלום: מוגבלות כוללת שני דברים: מוגבלות פיזית – נניח אדם שרתוק לכיסא גלגלים או משתמש בקביים; ומוגבלות חושית - אדם כבד ראייה או כבד שמיעה.

שאול יהלום: החוק עוסק גם בזה וגם בזה.

שאול יהלום: הנגישות היא נגישות לכל סוגי האנשים שיש להם מוגבלות.

שאול יהלום: בסך הכול אנחנו יודעים שכולנו אנשים עם מוגבלות, מי יותר, מי פחות.

שאול יהלום: אנחנו חייבים בשוויון זכויות.

שאול יהלום: אין שום סיבה שלאדם עם מוגבלות תהיה זכות פחותה.

שאול יהלום: מספיק שהוא סובל בגלל מוגבלותו, לא נטיל עליו עוד סבל.

שאול יהלום: לכן מונחים בפני חברי הכנסת 60 עמודים - כפי שאמרתי, אחרי מאמץ רב.

שאול יהלום: אנחנו מתכבדים להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

שאול יהלום: זו הצעת חוק פרטית, שהוחל עליה דין הרציפות.

שאול יהלום: הצעת חוק זו מוסיפה לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, פרק שעניינו הנגשת מדינת ישראל לאנשים עם מוגבלויות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, מן המפורסמות הוא כי מדינתנו איננה נגישה לאנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: חדשות לבקרים אנו שומעים על דוחות, כתבות ותלונות של אנשים עם מוגבלות, אשר כתוצאה מהדרך שבה מבנים ודרכים נבנים בארצנו ושירותים שונים ניתנים בה, הם מופלים לרעה מדי יום, והלכה למעשה נשללות מהם - בשל מוגבלותם - אפשרות הגישה לאותם מקומות ושירותים, יכולת השימוש בהם וההנאה מהם.

שאול יהלום: הבעיה ידועה, היא פוגעת בעשרות אלפי אזרחים בישראל, והיא קיימת בכל תחומי החיים: במקומות שבהם ניתנים שירותי חינוך ובריאות, באפשרות הגישה למשרדים, לחנויות ולמסחר, בבתי-תפילה, בבתי-משפט, בשירותי אירוח – בתי-מלון - במסעדות, באתרי מבקרים ועוד ועוד.

שאול יהלום: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שנחקק בכנסת ישראל בשנת 1998, קובע בסעיף 1 עקרון יסוד: "זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות ומחויבותה של החברה בישראל לזכויות אלה, מושתתות על ההכרה בעקרון השוויון, על ההכרה בערך האדם שנברא בצלם ועל עקרון כבוד הבריות".

שאול יהלום: בסעיף 2 קבועה מטרת חוק השוויון: "חוק זה מטרתו להגן על כבודו וחירותו של אדם עם מוגבלות ולעגן את זכותו להשתתפות שוויונית ופעילה בחברה בכל תחומי החיים, וכן לתת מענה הולם לצרכיו המיוחדים באופן שיאפשר לו לחיות את חייו בעצמאות מרבית, בפרטיות ובכבוד, תוך מיצוי מלוא יכולתו".

שאול יהלום: ההצעה שמונחת על שולחן חברי הכנסת מביאה לידי ביטוי את העקרונות האלה וקובעת כללים שיאפשרו את יישומם בכל הנוגע לנגישות.

שאול יהלום: הצעה זו קובעת קודם כול איסור הפליה בסירוב למתן שירות או במתן שירות שונה בטיבו לאדם עם מוגבלות, מחמת מוגבלותו, מה שנקרא בלשוננו "הפליה קלאסית", כתחליף לאיסור הקיים כיום בחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א-2000.

שאול יהלום: זאת מתוך מחשבה שפתרון הבעיה הקשה של הפלייתם לרעה של אנשים עם מוגבלות אפשרי רק על-ידי ריכוז החקיקה בנושא הזה תחת קורת-גג אחת, תוך ריכוז אמצעי האכיפה באופן שיקל על אנשים עם מוגבלות להכיר את זכויותיהם.

שאול יהלום: נוסף על איסור ההפליה הכללי, מוסיפה הצעת החוק הוראות מיוחדות לעניין איסור הפלייתם של אנשים עם מוגבלות בחוזי ביטוח, נושא מורכב ביותר, אשר חייב התייחסות מיוחדת.

שאול יהלום: כאשר באו אנשים עם מוגבלות לסוכני הביטוח, הם נדרשו לשלם פרמיות לא מוצדקות, ולפעמים גם סירבו לבטח אותם.

שאול יהלום: הדברים האלה טופלו בחוק הזה.

שאול יהלום: אשר לנגישות, הצעת החוק קובעת איסור הפליה במובן של אי-נגישותם של מקומות ושירותים ציבוריים לאנשים עם מוגבלות, על-ידי קביעת חובה של הפיכתם של מקומות ושירותים ציבוריים לנגישים לאנשים עם מוגבלות, וזאת באמצעות ביצוען של התאמות נגישות של המקום או השירות לסוגי המוגבלויות – מוגבלות בניידות ומוגבלויות פיזיות אחרות, מוגבלויות חושיות כגון מוגבלות בראייה או בשמיעה, וכן מוגבלות שכלית או נפשית.

שאול יהלום: ההתאמות שנקבעו יהפכו את המקומות והשירותים לנגישים, הן מההיבט הפיזי והן מההיבט החושי.

שאול יהלום: הצעת החוק קובעת חובה על הבעלים והמחזיק של מקום ציבורי, דוגמת מסעדה, ספרייה, מרכז קניות או אולם ספורט, לדאוג לנגישותו של המקום בעבור אנשים עם מוגבלות, באופן סביר, על-ידי ביצוע סידורים והתאמות, בהתאם להוראות שייקבעו בתקנות.

שאול יהלום: דוגמה לסידורים והתאמות אלה היא התקנת מעלית בעבור אנשים המוגבלים בתנועתם, או התקנת שילוט בכתב ברייל בעבור אנשים עם ליקויי ראייה.

שאול יהלום: כן קובעת הצעת החוק חובה על מי שעיסוקו באספקת שירות ציבורי לדאוג לנגישותו של השירות בעבור אנשים עם מוגבלות, על-ידי ביצוע סידורים והתאמות, לרבות התקנתם של אמצעי עזר ואספקת שירותי עזר.

שאול יהלום: שירותים ציבוריים לדוגמה הם שירותי ביטוח או שירותי בזק.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, לא בכדי התרנו היום בצורה יוצאת דופן, שמי שהוא לא מחברי הכנסת ידבר לידך בשפת הסימנים.

ראובן ריבלין: הוא נמצא לימינך על הכיסא, והוא מתרגם לשפת הסימנים את הדברים, כדי להראות שאנחנו מכבדים, מוקירים ומעריכים את מאמציך, וגם חשבנו לתת להם ביטוי בדרך זו כדי להראות שלא אלמן אדם אשר שמיעתו כבדה.

שאול יהלום: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לך.

שאול יהלום: סידורים והתאמות לדוגמה הם שימוש בטקסטים מוקלטים להעברת מידע לאנשים עם לקויות ראייה, או מתן הדרכה והכוונה בשפה המובנת לאדם עם מוגבלות שכלית או נפשית.

שאול יהלום: גם ההתאמות הללו ייקבעו בתקנות שהחוק מחייב.

שאול יהלום: הצעת החוק מאזנת בין עקרון השוויון לאנשים עם מוגבלות לזכויותיהם של בעלי מקומות ציבוריים ומי שעיסוקם באספקת שירותים ציבוריים, על-ידי קביעת סייג לחובת הנגישות, כאשר חובה זו מטילה נטל כבד מדי.

שאול יהלום: הנטל הכבד מדי נמדד, בין השאר, בהתחשב ביכולות הכלכליות של בעל המקום הציבורי או השירות הציבורי ובגודלו של הציבור שהוא משרת.

שאול יהלום: כן תובא בחשבון, בבחינת חובת הנגישות המוטלת על בעל מקום או שירות, אפשרות ההנגשה של המקום מבחינה הנדסית, שתיקבע בהתייעצות עם מורשי נגישות, בעלי מקצוע שיוכשרו לעניין בהתאם להוראות החוק.

שאול יהלום: בנוסף ייבחן גם ייחודו של מקום מבחינת ערכים כמו ערכי טבע או היסטוריה.

שאול יהלום: הצעת החוק קובעת, כי חובת ביצוע התאמות לאנשים עם מוגבלות שחלה על הממשלה – משרדי הממשלה ויחידות הסמך שלה, הכנסת, צה"ל, תאגידים שהוקמו בחוק כגון המוסד לביטוח לאומי ושירות התעסוקה - וכמו כן חובת ההנגשה במוסדות חינוך, שמפורטים בחלק ב' בסימן ז', וכן ההנגשות הפיזיות במוסדות בריאות, לא יחולו עליהן הגנות כלשהן של נטל כבד מדי או חוסר סבירות כלכלית-תקציבית.

שאול יהלום: אין להם האפשרות לטעון כי הם לא יונגשו במלואם.

שאול יהלום: הצעת החוק מייחדת הוראות נפרדות להנגשת שירותי הבריאות והחינוך, בשל מרכזיותם של נושאים אלה בתחומי החיים וחיוניותם לכל אזרח.

שאול יהלום: בשל מורכבות הנגשתם של המקומות הרבים שבהם ניתנים שירותי חינוך, קובעת הצעת החוק פרק זמן של 12 שנים אחרי התקנת התקנות, שבמהלכו תוחל בהדרגה חובת ההנגשה, ובנוסף כל תלמיד שמגיע לבית-הספר, מייד תיעשה לגביו הנגשה של כל הבניין המרכזי עם מעלית, השבילים הדרושים והשירותים הדרושים.

שאול יהלום: וכן – וזה החידוש הגדול – הורה שמגיע לבית-הספר שבנו או בתו לומדים בו, וההורה הוא האיש עם המוגבלות, הרי שייעשה בעבור ההורה הזה כל הדרוש כדי שיוכל להיכנס לבית-הספר לפעילות של הורים, כגון אספת הורים, מסיבה או כל דבר אחר שההורים האחרים מגיעים אליהם ועד היום הוא לא יכול היה להשתתף בהם.

שאול יהלום: נוסף על ההנחיות וההוראות, קבע החוק סידורים מיוחדים של מכרזי מסגרת, שיהיו מוכנים כל יום בעבור הדברים האלה, והקלות מרחיקות לכת של היתרי הבנייה, וזאת כדי שכאשר יגיע ההורה, תוכל ההנגשה להיעשות בתוך שבועות ספורים.

שאול יהלום: בהצעת החוק נקבעו הוראות קבועות גם לגבי הנגשתם של צמתים ודרכים ושל שירותי שעת-חירום, בהחלה מדורגת.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהצעת החוק קבועות הוראות מיוחדות העוסקות בנגישות של מבנים חדשים.

שאול יהלום: כן קבועות הוראות מיוחדות לגבי נגישותם של בניינים חדשים המיועדים להיות בניינים משותפים, בכל הנוגע לרכוש המיועד להיות רכוש משותף, פתח הכניסה לדירה והשטחים המוגנים בדירה, מה שנקרא ממ"ד.

שאול יהלום: הצעת החוק, וזה אולי החידוש הגדול ביותר - אנחנו שואלים מה נשתנה, מאין לנו הביטחון שהחוק הזה פותח תקופה חדשה, שכן עד היום, גם כלפי חוקים שהיו, היה די זלזול – הצעת החוק הזאת קובעת מנגנוני אכיפה, בהיבט מינהלי, אזרחי ופלילי.

שאול יהלום: בהיבט המינהלי, הצעת החוק מעניקה סמכות לנציבות השוויון שבמשרד המשפטים – יש לה תפקידים רבים, רציניים ורחבים בהצעת החוק הזאת, והיא נכנסת לתקופה חדשה, שבה תוכפל פעילותה פי כמה וכמה מכיוון שהיא תצטרך להיות שותפה פעילה בכל תהליך ההנגשה – הצעת החוק מעניקה לנציבות סמכות ליתן צווי נגישות שבהם יפורטו ההתאמות שחובה לבצע.

שאול יהלום: הפרתו של צו נגישות תיחשב לעוולה אזרחית ולעבירה פלילית.

שאול יהלום: בהיבט האזרחי, הצעת החוק קובעת, כי אדם עם מוגבלות שיתבע את מי שלא מילא את חובת הנגישות המוטלת עליו בהתאם לתקנות, מחדל המהווה עוולה אזרחית, יהא זכאי לפיצויים ללא הוכחת נזק בסכום של עד 50,000 שקלים חדשים, אם יוכיח את תביעתו.

שאול יהלום: בשל הקשיים של אדם יחיד לנהל תביעה משפטית, מוצע להעניק גם לארגון העוסק בהגנה על זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות אפשרות לתבוע בנסיבות האמורות.

שאול יהלום: לגבי הפליה של אדם עם מוגבלות בשל מוגבלותו, קבועה עוולה אזרחית שביצועה מקנה פיצוי ללא הוכחת נזק, בדומה להוראות הקיימות בחוק איסור הפליה במוצרים ובשירותים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בשל מורכבותו של נושא הנגישות, קובעת הצעת החוק, כי הרשות המבצעת תתקין תקנות מפורטות בנוגע לסוגי ההתאמות הנדרשות לצורך נגישות באופן סביר של מקום ושירות – הן בהיבט הפיזי והן בהיבט החושי.

שאול יהלום: תקנות כאמור יובאו לאישורה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: הצעת החוק קובעת, כי התקנות שיקבעו מהי חובת הנגישות, יבהירו אילו התאמות יש לבצע במקום ובשירות ציבורי באופן סביר.

שאול יהלום: מונח הסבירות מופיע בכל הנוגע להוראות הנגישות של מקום ציבורי, שירות ציבורי, מקומות שבהם ניתנים שירותי בריאות וחינוך ושירותים אחרים, וכן בנוגע לשירותי שעת-חירום וחובת ההנגשה בדרכים.

שאול יהלום: הסבירות מהווה איזון מובנה בהצעת החוק.

שאול יהלום: משמעה שחובת הנגישות תאוזן באופן סביר בכל מקום.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הוועדה, יושב-ראש ועדה יכול להציג אחרי שנה וחצי של עבודה את עבודתו לעילא ולעילא לפרוטוקול הכנסת.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול להגיש נייר לפרוטוקול הכנסת, שכן אני לא מקבל ניירות.

ראובן ריבלין: הוא חייב מעל הבמה לקרוא את כל אותם דברים, ואני חושב שזה לתפארתה של הכנסת.

שאול יהלום: אני אתן דוגמה משירותי הבריאות, איך אנחנו מבינים את הסבירות.

שאול יהלום: מחד גיסא, אין משמעות חובת הנגישות הסבירה כי שירות בריאות חייב שכל נותני השירותים שאת שירותיהם הוא מציע למבוטחים יהיו נגישים, אך מאידך גיסא, אין זה סביר כי רק מרפאה אחת שולית תונגש, ומומחים רפואיים לא יהיו נגישים למבוטחים שהם אנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: לכן, אם קופת-חולים מסוימת מציעה בשכונה מסוימת רופאים - נניח שני רופאי עיניים - הרי אחד מהם חייב להיות מונגש.

שאול יהלום: מצד שני, אם בעיר יש 20 רופאי עיניים, ברור שחלק גדול מהם חייב להיות מונגש, ואין להסתפק רק ברופא אחד או שניים.

שאול יהלום: עוד חשוב לציין, כי הסבירות טבעה שהיא משתנה מעת לעת.

שאול יהלום: עם חקיקת החוק, סביר יהיה לצפות שרק חלק מנותני השירותים יהיו נגישים למבוטחים, אך עם הזמן, סטנדרט הנגישות הסביר יעלה ויהפוך לערך קבוע בחברה, וסביר יהיה לצפות שלא יהיה נותן שירותים אחד שלא יהיה נגיש.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לברך את חברי הכנסת יוזמי הצעת החוק.

שאול יהלום: החוק הזה הוא חוק שעבר מכנסת לכנסת.

שאול יהלום: בכנסת הזאת החלנו עליו רציפות וכך קיבלנו אותו.

שאול יהלום: עם חקיקתו של פרק הנגישות, מצטרפת מדינת ישראל למדינות הנאורות המיישמות בפועל את יכולתם של כלל האנשים בחברתנו ליטול חלק בחיי הקהילה וליהנות מהמקומות ומהשירותים הפתוחים לכלל הציבור, כמו שקראנו בספר ויקרא: "וחי אחיך עמך".

שאול יהלום: חובה על כולנו, כאזרחים וכחברה, לפעול לשילובם של כלל תושבי המדינה בכל רובדי החברה.

שאול יהלום: עם יישומה המלא של הצעת חוק זו, יתקיים שוויון אמיתי לאנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: הצעת החוק מוגשת לכם לאחר דיונים רבים עם כל משרדי הממשלה, שהסכימו לבסוף להסכים לחוק ולהוריד את כל הסתייגויותיהם, כך שההצעה מוגשת ללא הסתייגויות.

שאול יהלום: בסיום דברי אני רוצה להודות לכל אלה שסייעו לחוקק את החוק, לשמחתי הרבה רבים הם.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לשר האוצר בנימין נתניהו, שהיה שותף מלא.

שאול יהלום: לא פשוט להחליט על 2.5 מיליארדי שקל מתקציב המדינה, גם אם מדובר על טווח של 10-12 שנים.

שאול יהלום: השר עמד בכך והנחה את אנשי אגף התקציבים, ואנחנו מודים לו על כך ורואים בהוקרה רבה את מעורבותו בחוק.

שאול יהלום: אנחנו רוצים גם להודות ליושב-ראש הקואליציה, גדעון סער, אשר בימים אלה שהוטלו עליו משימות כמו התקציב ומשאל העם והוא עסוק מאוד - הרי שבשבוע האחרון הוא התמסר כל כולו להביא לפשרות בין משרד האוצר לבין העוסקים בחוק, והשקיע זמן, שיחות ומאמצים.

שאול יהלום: אנחנו מודים לו על כך.

שאול יהלום: אני גם מודה לכל השרים שהיו שותפים בפועל ובאו לישיבות.

שאול יהלום: אני מודה לשר התחבורה וגם לשר הפנים, אשר הוריד אתמול את כל ההסתייגויות שלו.

שאול יהלום: כאמור, אנשי משרד האוצר ראויים לברכה: קובי הבר, הממונה על התקציבים, סטניסלב שוורצביין, יפתח ברמן, ידין ענתבי, אורי שוסטרמן ויוסי גורדון.

שאול יהלום: כל אלה היו אתנו ויחד חוקקנו את החוק.

שאול יהלום: משרד המשפטים ראוי לתודה מיוחדת: עורך-הדין דן אורנשטיין עסק בחוק לילות כימים.

שאול יהלום: הוא מוכר להרבה ועדות, וליווה את החוק אף בוועדת החוקה.

שאול יהלום: זו גם ההזדמנות לאחל לו מזל טוב לנישואיו בעוד כמה ימים.

שאול יהלום: הוא היה אתנו, השקיע, פישר, הוסיף ותגבר את החוק.

שאול יהלום: אני רוצה להודות גם לעורכת-הדין דרורה נחמני-רוט ולעורך-הדין שי סומך.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לאנשי משרד הבריאות שהיו אתנו, למשרד הרווחה - במיוחד ליועץ רוני שכטר ולאדי וייס.

שאול יהלום: תודה מיוחדת לאנשי משרד הפנים: לאבי פורטן, שעזר מאוד בכל שלבי חוק התכנון והבנייה, לעורך-הדין דוד פילזר ולעורכת-הדין נירה בר-אשר.

שאול יהלום: אנשי משרד החינוך היו אתנו: שמחה שניאור ואודי כתריאל.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לשני יועצים שהכנסת מינתה ושעזרו לנו לגבש את נושא החינוך: ד"ר גדעון בן-דרור, שהשקיע עשרות שעות בגיבוש פרק החינוך, וכן גורי זילכה, שעזר לנו מאוד בכל הנושא של המועצה להשכלה גבוהה.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לעורך-הדין רועי קרת מהמוסד לביטוח לאומי; ממשרד התחבורה – לעורכת-הדין עדה וייס, לאיציק לביא והסמנכ"ל הבכיר ליבשה; משרד התמ"ת – לעורך-הדין מיכאל אטלן.

שאול יהלום: למועצה להשכלה גבוהה - אני רוצה להעיר שהפרק מנגיש את כל המוסדות להשכלה גבוהה בתוך תשע שנים.

שאול יהלום: מדובר בהשקעה של 250 מיליון שקל.

שאול יהלום: המועצה להשכלה גבוהה קיבלה על עצמה להקדים תקציבי פיתוח גם אם היא לא תקבל את כולם בתזרים מזומנים מהאוצר, כדי להנגיש את כל מוסדותיה.

שאול יהלום: מדובר בכל האוניברסיטאות, בכל המכללות ובכל האוניברסיטאות והמכללות הפרטיות, בכלל זה המכללות להכשרת עובדי הוראה.

שאול יהלום: מכאן אני רוצה לברך את פרופסור שלמה גרוסמן, ראש הוות"ת, ושאר אנשי צוותו.

שאול יהלום: אני רוצה להודות להתאחדות חברות הביטוח ואנשיהן.

שאול יהלום: תודה מיוחדת לארגון "בזכות", שהיה בין יוזמי החוק, ליווה את החוק בעזרה, בסיוע, בביקורת בונה, שלמדנו ממנה הרבה.

שאול יהלום: אני רוצה להודות ליושבת-ראש "בזכות", סילביה טסלר-לזוביק, ולשתי המשפטניות שליוו אותנו, נטע דגן ותרצה ליבוביץ.

שאול יהלום: כאמור, נציבות השוויון תופסת מקום מרכזי בנושא - גם סייעה, גם נתנה רעיונות וגם תבצע את החוק.

שאול יהלום: אני מודה לד"ר דינה פלדמן, לשמואל חיימוביץ ולעורכת-הדין בלהה ברג.

שאול יהלום: יחד אתם גם יואב קריים, שיש להודות לו גם כנציג ארגוני הנכים, אבל הוא היה מעורב גם בנגישות של עבודת הנציבות.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לכל ארגוני הנכים, שחלקם מיוצגים כאן.

שאול יהלום: עזרתם לנו ברעיונות, במאבק, בנחישות, ואני מודה על שיתוף הפעולה.

שאול יהלום: יכולנו להחזיר לכם רק מעט מהמעט.

שאול יהלום: נמצאים כאן יואב קריים, אריה צודקביץ, נסים ונעמי מורביה וברוך מסאמי.

שאול יהלום: לעמותת "נכים עכשיו" ו"ארגון נכי ישראל" - לשלמה אלנקווה - מומו - ומשה בסעד, שלמה שרף ועליזה סוויסה.

שאול יהלום: לארגון נכים כלליים - למרדכי וירשובסקי, לשעבר חבר הכנסת, יהודה דורון, פרחיה בן-זקן ושמעון בן-יאיר.

שאול יהלום: "נגישות ישראל" עזרה לנו מאוד - נזכיר כאן את פנחס לויתן.

שאול יהלום: לציון בן-חן, סמי סירואה, אחיה קמארה מאגודת החירשים.

שאול יהלום: להרצל מוכתר מהמרכז לעיוור.

שאול יהלום: גם התאחדות התעשיינים עזרה לנו - יוסי גטניו וישראל חזקיה.

שאול יהלום: ממרכז השלטון המקומי - בן-דרור עמיחי.

שאול יהלום: התודה הגדולה ביותר היא ללשכה המשפטית של הכנסת.

שאול יהלום: היועצת המשפטית של הוועדה עשתה את הבלתי-ייאמן, ימים ולילות, עשרות ומאות שעות שהיא נתנה לחוק הזה.

שאול יהלום: רק בזכות העבודה הרצינית שלהם הצלחנו להגיע להישג הזה.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לעורכת-הדין ג'ודי וסרמן, לגיל שבתאי ולשמרית שקד.

שאול יהלום: אני רוצה להודות להנהלת הוועדה – למנהלת וילמה מאור, גם למנהלת הקודמת ד"ר שירלי אברמי ולכל צוות הוועדה שעשה יחד אתנו.

שאול יהלום: לכולם מגיעה תודה כפולה ומכופלת על כל ההשקעה.

שאול יהלום: אני מודה לכם מאוד.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בכך אני מסיים את הצגת החוק.

שאול יהלום: אני שמח - - -

רן כהן: תגיד תודה לאילן גילאון.

רן כהן: מגיע לו.

שאול יהלום: אני מודה לאילן גילאון, לשעבר חבר הכנסת, שכל כך רצה לראות שאכן מחוקקים את החוק.

שאול יהלום: אני שמח שלפחות בקדנציה הזאת הצלחנו לעשות את זה.

שאול יהלום: אני מאחל לו הצלחה בכל אשר יעשה.

שאול יהלום: ראיתי אותו באחת מתוכניות הטלוויזיה האחרונות, שבה סיפר שהוא מצא דיאטה חדשה.

שאול יהלום: אני מודה לו על כך.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על התמיכה שלך בעבודתי.

שאול יהלום: אתה יודע שאתה, יחד עם מזכיר הכנסת אריה האן, עזרתם לנו כמעט בכל מה שביקשנו מבחינת כוח-האדם.

שאול יהלום: על כך אתם ראויים לכל הברכה ולכל ההוקרה.

שאול יהלום: עשיתם מצווה גדולה וחשובה.

שאול יהלום: תודה רבה על הכול.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים, בשם הכנסת כולה, להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, צריך להיות סבלניים, ובעיקר מי שהוא יושב-ראש ועדה מביניכם.

ראובן ריבלין: לאחר עמל בן שנים ועשרות, אפילו מאות ישיבות, יושב-ראש ועדה מביא את מרכולתו ואת פירות עבודתו, ובהחלט ראוי שנשמע אותו בסבלנות, שכן יש שכר לעמלו, ובאמת אני חושב שהוא עשה עבודה ציבורית חשובה.

ראובן ריבלין: אני רוצה רק לומר לכל חברי הכנסת, שהכנסת לא צפתה שהחוק ייכנס לתוקפו.

ראובן ריבלין: אנחנו ביצענו כאן מערכת הגברה, המאפשרת כמובן לכבדי שמיעה לשמוע ביתר שאת.

ראובן ריבלין: מי שהמליץ בפנינו היה ארגון כבדי השמיעה, עם אחיה קמארה, שגם נמצא אתנו כאן ביציע האורחים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נמצאים אתנו גם שניים מחברי הכנסת שיזמו, ואני אאפשר להם לדבר מייד לאחר ההצבעה, על מנת לאפשר לחברים קודם להצביע.

ראובן ריבלין: והלוא הם: חברת הכנסת זהבה גלאון וחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: לשניהם ניתן את האפשרות גם לומר דברים, שהרי יחד עם חבר הכנסת לשעבר אילן גילאון ועוד חברים אחרים, הם שיזמו את החוק שהגיע לכלל השלמה והוא חשוב ביותר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש לי הכבוד להביא בפניכם את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, לקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על כל החוק כפי שהועבר אלינו, לרבות לוח התיקונים אשר נמצא על שולחנכם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, הואיל ואין הסתייגויות, נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להצביע.

זבולון אורלב: למה גדעון סער לא צועק "בעד"?

זבולון אורלב: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1-21 - 34 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-21 נתקבלו.

ראובן ריבלין: ובכן, 34 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, עבר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים, חברי הכנסת, להצבעתו בקריאה שלישית, על מנת שייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 36 נגד – אין נמנעים – אין חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 36 בעד, ל"ו חברי הכנסת - לא, לא.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם, אבל זה תפקידה של הכנסת.

ראובן ריבלין: היא לא צריכה לקבל מחיאות כפיים על דברים שהיא חייבת לעשות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ברשותך, יושב-ראש האופוזיציה, ל"ו חברי הכנסת הצביעו בעד החוק החשוב הזה, והוא ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: זה תיקון מס' 2 - חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יוזמי החוק היו חברי הכנסת רומן ברונפמן, מוחמד ברכה, זהבה גלאון, משה גפני, אבשלום וילן, אחמד טיבי, דוד טל, אליעזר כהן, אמנון כהן – הנמצא גם אתנו פה – עסאם מח'ול, מיכאל נודלמן, מרינה סולודקין ויאיר פרץ.

ראובן ריבלין: שניים ביקשו לדבר, ואכן ניתן להם גם את הרשות.

ראובן ריבלין: הראשונה היא חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריה - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, מדובר באחד הפרקים היותר-מפוארים שהכנסת רשמה לזכותה.

זהבה גלאון: אני עליתי לדוכן בעיקר כדי לברך, קודם כול, את יושב-ראש הוועדה, שעמל בנושא הזה, את כל האנשים שיושבים כאן במליאה, אבל בעיקר להודות לחברי חבר הכנסת לשעבר אילן גילאון, שיזם את החוק יחד עם יואב קריים וחברים אחרים, והגענו לרגע הזה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה, מיוזמי החוק.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חברי ורבותי נציגי ארגוני הנכים, באמת זו שעתה היפה של הכנסת, כשכולה מתלכדת ומתאחדת, כל חברי הכנסת, מכל גוני הקשת הפוליטית, כדי לעשות צדק וכדי לגלות רגישות והומניות, כדי לתרום לשילובם של אנשים שהם חלק בלתי נפרד מהחברה.

מוחמד ברכה: ולכן אני פשוט נרגש ונפעם היום מהאישור הגורף, פה-אחד, של החוק הזה, שהוא חוק חשוב ביותר, גם לכל גוני החברה במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני, כמובן, מצטרף לכל הברכות של יושב-ראש הוועדה, כפי שהוא פירט אותן, אבל אני גם רוצה לברך אותו, הוא אישית.

מוחמד ברכה: אני חושב שהוא דחף בצורה בלתי רגילה כדי לאשר ולקדם את החוק.

מוחמד ברכה: כמובן נציגי משרדי הממשלה, מנהלת הוועדה וצוות הוועדה, היועצים המשפטיים וארגוני הנכים, שפשוט לא שקטו ולא נחו עד שהחוק הזה קרם עור וגידים והיום אנחנו מתבשרים ושמחים על אישורו.

מוחמד ברכה: אבל, אני באמת, כמו חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, עליתי כדי לגלות הגינות כלפי אילן גילאון בעיקר.

מוחמד ברכה: הוא האיש שהוביל – כמובן, עם ארגוני הנכים - את החוק הזה בקדנציה הקודמת, הוא קידם אותו.

מוחמד ברכה: אומנם הוא לא הצליח בקדנציה הקודמת שהחוק הזה יאושר, אני מקווה שאנחנו היום עושים את העבודה שאילן היה מאוד שמח לעשות.

מוחמד ברכה: אנחנו גם מאחלים לו שיצליח בהמשך דרכו, ושדרכו תובילו חזרה לכאן.

מוחמד ברכה: הוא מאוד חשוב כאן.

מוחמד ברכה: אני מברך אתכם, וכל הכבוד.

מוחמד ברכה: תודה רבה לכל חברי הכנסת שתמכו בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/72; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 20697; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 51), התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יובל שטייניץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רואה אותו באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טומי לפיד יציג את הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יוסף לפיד: לפי בקשתו של יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון יובל שטייניץ, אני מציג הצעת חוק שיזם חבר הכנסת רצאבי והצטרפה אליו שורה ארוכה של חברי הכנסת.

יוסף לפיד: מדובר בכך שאנשים מנצלים את עברם הצבאי בשביל לעשות תעמולה לדעותיהם, וזה מותר בגבול מסוים.

יוסף לפיד: אבל כאשר מישהו מנצל את עברו הצבאי, ויהיה מפואר ככל שיהיה, כדי לקרוא לסירוב פקודה, או לקרוא לפגיעה בדין של הצבא, או כדי לעודד סרבנות, הוא רשאי לעשות את זה כאדם פרטי; אבל אם הוא אומר "אלוף-משנה במילואים" וקורא לחיילים שלא להתייצב לפי צו, לא יודע, מפקד החטיבה - אז הוא ממש עושה שימוש לרעה בעברו הצבאי.

יוסף לפיד: ועל כן, לחוק שכבר קיים, שממילא שומר על כבודו של הצבא, אחרי דיון מאוד מעמיק בוועדה ותיקון מאוד מדויק, כדי שלא להרחיב יותר מדי את היריעה ולא לפגוע בדמוקרטיה - הוועדה החליטה להביא בפני הכנסת את הצעת החוק הזאת, שמאפשרת להטיל מאסר של שנה על אדם שמנצל לרעה את דרגתו הצבאית.

יוסף לפיד: אני אודה לכנסת אם היא תאשר את החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת לפיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הצעת החוק היא ללא הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יכולים להצביע עליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 51).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 4 בעד סעיף 1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 14 תומכים ואפס מתנגדים - - -

יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש - - - של אנשים שלא - - -

קריאות: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, לא נחזור על הטעויות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן, ברוב של 14 תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – 1 חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 51), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם זה מפחיד, כי זה באותם מקומות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לנו ניסיון.

קריאה: אדוני היושב-ראש - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שנכווה ברותחין נזהר בצוננין, כך לימדו אותנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 13 תומכים, נמנע אחד ואפס מתנגדים, הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבין שחבר הכנסת רצאבי רוצה להודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, תודה על התמיכה בהצעת החוק שיזמתי.

אהוד רצאבי: ההצעה לא נועדה לפגוע בחופש הביטוי, אלא להחמיר עם אלה המנצלים את מעמדם הציבורי כבעלי דרגה בכירה או את השתייכותם ליחידה נבחרת כדי לגרום לאחר שלא לבצע הוראות כל דין.

אהוד רצאבי: אני מבקש להודות לשרת המשפטים ולחברי ועדת החוץ והביטחון על הדחיפות שנתנו לטיפול בהצעה, כך שבתוך חודש ימים היא עברה את כל שלבי הכנתה, מהקריאה הטרומית ועד לקריאה השנייה והשלישית.

אהוד רצאבי: אני רוצה בהזדמנות זו להודות לחברי הוועדה, לאבריאל בר-יוסף, ליוסף פרידמן, ליועצת המשפטית מירי פרנקל-שור, לסטאז'רים עידו בן-יצחק ואיילת עצמון ולכל חברי הכנסת.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

אהוד רצאבי: [מס' מ/75; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ט"ו, עמ' 9372; מושב שלישי, חוב' כ"ג, עמ' 20942; נספחות.

אהוד רצאבי: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 52), התשס"ה-2005, גם היא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון היה אמור להציג את ההצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טומי לפיד יציע גם את ההצעה השנייה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, תואיל להציג את הצעת החוק.

יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, שוב, לפי בקשת יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת שטייניץ, אני מביא בפניכם כחבר הוועדה הצעת חוק שבאה לתקן עיוות קטן שגרם לתקלות ובעיות.

יוסף לפיד: קיים, כידוע לכם, כלל שהוא חוק, שאסור לפרסם תוכן של תחקירים צבאיים, כדי להבטיח שהמתוחקר יאמר את האמת ואת כל האמת, אפילו אם הוא מפליל את עצמו, ואסור להשתמש בהודאה כזאת להפללתו.

יוסף לפיד: הרעיון שצריך לדעת את האמת בתקריות צבאיות הוא הרעיון המוביל פה על פני שיקולים אחרים, שגם הם מכובדים.

יוסף לפיד: אלא מה?

יוסף לפיד: כאשר האיסור הזה הוא טוטלי, לפעמים אי-אפשר לפרסם גם באיחור רב תוצאות של תחקיר שמן הדין שהציבור ידע עליו.

יוסף לפיד: התיקון הזה בחוק בא לומר, שאם הרמטכ"ל חושב שיש מקום לפרסם תחקיר כזה או חלק ממנו אחרי שמלאו עשר שנים - החוק יתיר זאת.

יוסף לפיד: אנחנו בוועדה חשבנו שזה תיקון נכון.

יוסף לפיד: זה מפצל את החוק הרלוונטי, אבל זה לא חשוב כרגע, כי יש לנו הקטע הרלוונטי להצבעה עכשיו.

יוסף לפיד: אנחנו נשמח אם יגיע חבר הכנסת שטייניץ.

יוסף לפיד: אני מבקש בשמו לאשר את החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת טומי לפיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, להצעה זו יש מסתייגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד ברכה הוא ראשון המסתייגים, ואחריו ידברו חברי הכנסת עסאם מח'ול ואחמד טיבי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הכיוון שמוצע הוא כיוון נכון, אבל הוא מעט מדי, והוא בכל זאת משאיר בידי המערכת הצבאית את השיקול הבלעדי.

מוחמד ברכה: אני חושש שיש אי-אלו תחקירים שמתקיימים בצבא, שבגלל החוק הקיים וגם המגבלות עליו, לאור הפתיחה המסוימת שמונחת ביסוד הצעת החוק עכשיו - עדיין יש מנגנונים של חיפוי על עובדות, על אירועים ועל פשעים.

מוחמד ברכה: המושג של "כיסוי תחת" הוא מושג מאוד נפוץ בצבא.

מוחמד ברכה: השיקול לא צריך להיות שיקול בלעדי של מערכת הביטחון ושל הרמטכ"ל עצמו כמייצג של המערכת הזאת, אלא צריך להכניס לתוך מערכת השיקולים גם את מבקר המדינה או גוף אזרחי אחר.

מוחמד ברכה: תחת המעטה הזה של סודיות נקברים הרבה עוולות והרבה פשעים שמטואטאים אל מתחת לשטיח.

מוחמד ברכה: אני חושב שטוב יהיה אם יישפך אור נוסף על אותם תחקירים בעייתיים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המסתייגים האחרים, חבר הכנסת מח'ול וחבר הכנסת טיבי, אינם באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ברכה, האם אתה עומד על ההצבעה על ההסתייגות?

מוחמד ברכה: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא מוותר על ההסתייגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה על הצעת החוק כולה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1 - 9 נגד - אין נמנעים - 2 סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של תשעה תומכים, אפס מתנגדים ושני נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 8 נגד – אין נמנעים – 1 חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 52), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתוצאה של שמונה תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת שטייניץ, רוצה לומר דברי ברכה.

יובל שטייניץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

יובל שטייניץ: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול להודות לכל חברי ועדת החוץ והביטחון, שעשו עבודה גם יעילה ואיכותית וגם זריזה, בשני החוקים, גם בחוק הקודם של חבר הכנסת רצאבי וגם בחוק הנוכחי של הממשלה ומשרד הביטחון, חוק נכון.

יובל שטייניץ: אני רוצה להודות גם לחבר הכנסת טומי לפיד, שהחליף אותי לפני כמה דקות כאן על דוכן המליאה.

יובל שטייניץ: תודה, חבר הכנסת לפיד.

יובל שטייניץ: לכבוד הוא לי.

יובל שטייניץ: אני רוצה להודות לחבר הכנסת אהוד יתום על הסיוע והעזרה.

יובל שטייניץ: ואני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, בוועדת החוץ והביטחון, כאשר אין מחלוקת, מקיימים דיונים והצבעות בחוקים של הממשלה ומערכת הביטחון בשיא המהירות.

יובל שטייניץ: כאשר יש מחלוקת בסוגיות קשות, לפעמים נדרשים שבוע-שבועיים, וגם חודש-חודשיים.

יובל שטייניץ: הוועדה אינה חותמת גומי.

יובל שטייניץ: בימים אלה ממש יש חוקים שהבאנו אתמול והיום והעברנו אותם במהירות רבה, ויש חוקים שדורשים ליבון נוסף עם מומחים, עם השר, עם אנשים בצה"ל.

יובל שטייניץ: חוקים כאלה יזורזו, אבל לא יובאו להצבעה לפני שהם ילובנו ויתוקנו כראוי בוועדת החוץ והביטחון.

יובל שטייניץ: כך נהגנו תמיד, כך ננהג בממלכתיות, אבל ממלכתיות היא גם שהכנסת עושה את עבודתה היכן יש מחלוקת, היכן שיש שאלות ויש צורך לדון, ללבן, ולפעמים לתקן.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שטייניץ, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא, והוא הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 28), התשס"ה-2005, קריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמור להציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים, אבל אני אינני רואה אותו באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם מישהו מהוועדה הוסמך להציג את ההצעה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים הכרזה לסגן מזכיר הכנסת, ונראה איך נמשיך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33 והוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה-‏2005.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק חילוט רווחים מפרסומים שעניינם עבירות, התשס"ה-2005; והצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 13), התשס"ה-2005 - שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: וכן, הצעת חוק זאב ז'בוטינסקי (ציון זכרו ופועלו), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/74).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק הירושה (תיקון מס' 12), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, האם אין שר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין שר ואין ממשלה.

ניסן סלומינסקי: אין ממשלה בישראל, מה אפשר לעשות?

ניסן סלומינסקי: זה חוזר על עצמו פעם אחר פעם.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת, הצעת החוק שאני מציע היא בענייני ירושה - צוואה הדדית.

ניסן סלומינסקי: צוואה הדדית משמעותה ששני בני הזוג בחייהם יושבים וחושבים מה הם יעשו עם רכושם, למי הם יעבירו אותו, ובהתאם לזה הם מסכמים ביניהם צוואה הדדית.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, עיקרה של הצוואה הוא, שאם אני אמות ראשון הרכוש ילך אלייך, ואם את תמותי ראשונה הרכוש ילך אלי.

ניסן סלומינסקי: לפעמים יש גם שלב נוסף.

ניסן סלומינסקי: לפעמים יש גם המשך - ולאחר ששנינו נמות הוא ילך לבנים המשותפים, או לא.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אין המשך.

ניסן סלומינסקי: 20% מהצוואות שנערכות במדינת ישראל היום הם צוואות הדדיות.

ניסן סלומינסקי: מתברר שהצוואה הזאת אינה חוקית, ובאופן רשמי כל מי שכתב צוואה הדדית, היא לא חוקית והיא בטלה.

ניסן סלומינסקי: היא לא חוקית משתי סיבות.

ניסן סלומינסקי: לפי שני סעיפי חוק היא לא יכולה להיות קיימת: לפי סעיף 8, האומר שכל הסכם שנעשה בדבר הירושה מחיים בטל עם מות האדם, ולכן כל הסכם שנעשה על הירושה ברגע שאחד מהם מת - ההסכמים האלה בטלים ומבוטלים.

ניסן סלומינסקי: ופה הרי כל ההסכם, כל הצוואה לעתיד, זה הסכם בין שני בני זוג, ולפי החוק, סעיף 8, הצוואה הזאת צריכה להיות בטלה.

ניסן סלומינסקי: גם לפי סעיף 35, שאומר שאם בזמן חתימת הצוואה נמצאים שם אנשים שנוגעים בדבר, הצוואה בטלה, כדי למנוע מצב שיופעל לחץ על אדם שיכתוב צוואה לטובת מישהו, בעיקר אם אלה קשישים.

ניסן סלומינסקי: פה, בצוואה ההדדית, הרי שני בני-הזוג שכותבים אחד לשני נמצאים ביחד, וגם מהפן הזה הצוואה הזאת צריכה להיות בטלה.

ניסן סלומינסקי: בפועל, מאחר שיש כל כך הרבה צוואות כאלה, בתי-המשפט מעלימים עין ומנסים לאשרר את הצוואות ולקיים אותן אף שהן נוגדות את החוק.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, הצעת החוק שלי באה ומסדירה את העניין באופן שהצוואה הזאת תהיה צוואה חוקית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש עוד חוק והוא החוק הדתי, הצו האלוהי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם צוואה כזאת מתיישבת עם הדין הדתי?

ניסן סלומינסקי: נאמר כך, מבחינת הדין הדתי שלנו, של היהדות, זה מסתדר.

ניסן סלומינסקי: הדין הדתי מדבר על מצב שאדם לא כותב, ואז התורה קבעה לו איך תהיה הירושה: הבכור מקבל פי-שניים וכו' וכו'.

ניסן סלומינסקי: אבל, אם אדם כותב - זכותו.

ניסן סלומינסקי: הוא יוכל לכתוב צוואה, ואז זה נחשב כאילו מתנה מחיים, וזה אפשרי לפחות בחוק שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא פוסק, אבל אני יכול להסתכן ולומר, שלפי דת האסלאם, צוואה כזאת איננה כשרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שהוא יצווה לאחד היורשים את כל הירושה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי כל אחד יורש את השני בלאו הכי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-אפשר לצוות ליורש אחד את כל הירושה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שזה רק שלב ראשון, כי הרי בשלב הבא יש ההמשך.

ניסן סלומינסקי: כרגע אני מתייחס לחוק.

ניסן סלומינסקי: אם כך, זה הדבר הראשון שהחוק עושה.

ניסן סלומינסקי: הוא קובע מבחינת החוק, שהצוואה הזאת תהיה כשרה.

ניסן סלומינסקי: הדבר השני גם כן חשוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: מדובר כאן על רכוש של אנשים שעמלו כל ימי חייהם להשיגו, ועכשיו הם רוצים לצוות לפי תפיסת עולמם מה ייעשה ברכוש שלהם.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה אלף-בית, מצווה לקיים את דברי המת וכו'.

ניסן סלומינסקי: זה אלף-בית לתת לאדם אפשרות לקבוע מה ייעשה ברכושו לאחר מכן.

ניסן סלומינסקי: והנה, כיוון שהחוק הזה אינו מוסדר, ואף שבתי-המשפט מאשרים את זה, אבל הם מאשרים את זה אפילו שאין חוק, אז כל בית-משפט קובע דין לעצמו.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה מאוד סיטואציות שבהן אתה צריך לדעת מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, אדם מת, הכול עבר לאשה.

ניסן סלומינסקי: מה קורה כשהאשה מתה?

ניסן סלומינסקי: יש אומרים: אם האשה מתה, אז נגמר, צריך לעבור ליורשים שלה.

ניסן סלומינסקי: יש אומרים: לא, הרי בצוואה כתוב שאם האשה מתה זה עובר לבעל, אז זה צריך לחזור לבעל.

ניסן סלומינסקי: הבעל איננו, אז זה יעבור ליורשי הבעל.

ניסן סלומינסקי: איך תסביר?

ניסן סלומינסקי: כל בית-משפט פוסק אחרת.

ניסן סלומינסקי: או לדוגמה: הבעל מת, הרכוש עבר לאשה.

ניסן סלומינסקי: האשה היא צעירה, עברו 20-30 שנה ועכשיו הדברים השתנו והאשה רוצה להוריש את הרכוש לאנשים אחרים, שאולי הבעל לא היה מעלה על דעתו, אם היינו שואלים אותו לפני מותו, לאפשר שרכושו שלו יעבור אליהם.

ניסן סלומינסקי: האם האשה יכולה לבטל ולשנות?

ניסן סלומינסקי: ושוב, אנחנו מוצאים כאן פסיקות שונות של בתי-משפט.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאין דין קבוע והמצב לא ברור, בתי-המשפט פוסקים פסיקות שונות לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: נמצא שמעבר לכך שזה לא מכובד ולא יאה שבתי-משפט שונים פוסקים באותו נושא דברים שונים, העיקר הוא שאדם לפני פטירתו לא יכול להיות בטוח שרכושו ילך למה שהוא מתכוון.

ניסן סלומינסקי: כי הוא מתכוון לדבר אחד, ובסוף יבוא בית-משפט, כיוון שיש כאן חוסר ואין חוק ברור, וייתן את זה למישהו אחר לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: לכן, יש חשיבות עצומה - א.

ניסן סלומינסקי: לכך שנהפוך את זה לדבר חוקי; ב.

ניסן סלומינסקי: לכך שנקבע את הנהלים, מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: השקענו הרבה מאוד מחשבה במסגרת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: הנושא גם נמצא במסגרת של ועדת-טירקל, של השופט העליון, שגם היא משקיעה הרבה מאמצים; אם כי יהיו עוד דיונים בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית, ואנחנו נתאם את הדברים והם יבואו מסודרים בסופו של דבר.

ניסן סלומינסקי: אבל, הצעת החוק הזאת במהותה באה ואומרת: א.

ניסן סלומינסקי: הדבר הזה קיים, חוקי; ב.

ניסן סלומינסקי: יש אפשרות לבטל צוואה הדדית אם שניהם חיים.

ניסן סלומינסקי: זה לא הסכם, זו צוואה.

ניסן סלומינסקי: כי אם זה הסכם, ברגע ששני צדדים חותמים על הסכם, לא יכולים לבטל אותו, אלא רק בהסכמה של שני הצדדים.

ניסן סלומינסקי: אם צד אחד רוצה לחזור בו, הוא לא יכול לבטל, יש הסכם.

ניסן סלומינסקי: מאחר שזו כן צוואה, אז ברגע שאחד מבטל, הוא מודיע לשני, וברגע שהוא מודיע, אוטומטית זה בטל ומבוטל משני הצדדים, גם ההתחייבות שלו וגם ההתחייבות של השני, כך שאפשר לבטל את זה כי זו צוואה, אף שזה נראה כהסכם, כל זמן ששניהם חיים.

ניסן סלומינסקי: שלב שלישי, ברגע שאחד מהם מת, אם זה שנשאר חי אמור לקבל את הירושה לפי הצוואה, אז אם הוא מתכוון לקיים את ההסכם ככתבו וכלשונו, הוא יקבל גם את החלק של השני, ובסופו של דבר הוא גם יממש את זה.

ניסן סלומינסקי: אם בכוונתו לשנות, אם כתבו תנאי שזה ילך לבן המשותף ואחרי 20 שנה האשה רוצה לשנות ולתת למאהב שלה, לבעל שלה או לילדים האחרים שלה, אי-אפשר למנוע ממנה לעשות את זה, אבל היא חייבת להחזיר את החצי שהיא קיבלה מבעלה שנפטר, להחזיר את זה ליורשי הבעל, ובחצי שלה לעשות מה שהיא רוצה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, היא לא יכולה לקחת גם את החצי של בעלה, שניתן למטרה מסוימת, ולשנות את זה למטרה שהיא תרצה בה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, לא רצינו לחסום ולא לאפשר לה אחרי 30 שנה, שבהן היו הרבה התפתחויות, להגיד שמה שנכתב לפני 30 שנה הוא כזה ראה וקדש.

ניסן סלומינסקי: נותנים לה אפשרות לשנות לגבי החלק שלה בלבד.

ניסן סלומינסקי: את החלק של הבעל היא צריכה להחזיר ליורשי הבעל.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הרבה פרטים.

ניסן סלומינסקי: זו נראית הצעה מאוזנת, שמצד אחד שומרת על היכולת של כל אחד מבני-הזוג לעקוב אחרי ההתפתחויות שיהיו בעוד 30-40 שנה, ומצד שני זה נותן אפשרות ברורה לאדם לפני מותו לעשות את הסכם הצוואה הזה, כאשר הוא יודע שאכן זה יתממש, ואם לא, זה יחזור ליורשיו בין כך ובין כך.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזו הצעה מאוזנת וטובה.

ניסן סלומינסקי: בסופו של דבר אנחנו גם מתואמים עם ועדת-טירקל, של השופט העליון, שנמצאים אצלנו.

ניסן סלומינסקי: בנוסף, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אם יש עוד פרטים, הם ילובנו.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מחברי חברי הכנסת לאשר את ההצעה הזאת בקריאה ראשונה, כדי שנוכל להביא אותה לקריאה שנייה ושלישית מהר ככל האפשר, כי 20% מהצוואות, לרבות אלה של חברי כנסת שדיברו אתי, 20% מהצוואות של אזרחי מדינת ישראל הם בצורה הזאת, והן לא חוקיות באופן רשמי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת סלומינסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור לרשימת המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אקריא אותה לפי הסדר, וחבר כנסת שנוכח ורוצה להשתתף, יוכל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אברהם רביץ, אורי אריאל, מאיר פרוש, דני יתום, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי, עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה, איוב קרא, רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל היתר איבדו את זכותם לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נמשיך ברשימה – חברי הכנסת צבי הנדל, מגלי והבה, יעקב מרגי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני עולה לדבר משום שאני לא מעורב בהכנת החוק הזה או ביוזמה, אבל אני סומך על חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, כי מדובר במהלך שבא להסדיר את הדברים באופן תקין והוגן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה תגן על התורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה חוק מנוגד לתורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלוהים ציווה אותנו לחלק את הירושה באופן מסוים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר מי יקבל מה, וסלומינסקי מביא לנו פתרון אחר.

ניסן סלומינסקי: זה רק מסדיר את מה שקיים בפועל.

רן כהן: אנחנו חיים במדינה אזרחית ודמוקרטית, ואנחנו רוצים שזה יהיה על-פי רצונו של האדם שמוריש ולא על-פי רצונם של כוחות חיצוניים.

רן כהן: לכן, העניין נכון והוגן, ואני מברך על הכיוון, ולכן אני גם אצביע בעד הצעת החוק.

רן כהן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לומר שני דברים.

רן כהן: אני לא יודע אם חבר הכנסת שם לב, אבל היום היתה פסיקה של בית-המשפט העליון, בראשותה של השופטת עדנה ארבל, בדבר די דומה למה שאתה הצגת כאן.

רן כהן: היא באה להעניק לזוג שנפרד את הורשת הירושה לילדם.

רן כהן: לאחר 20 שנה הם שינו את החלטתם בפני עד יחיד, שהוא עורך-הדין שלהם.

רן כהן: אף שזה היה בפני עד יחיד ולא בפני שני עדים, בית-המשפט העליון אישר את העניין.

רן כהן: רצונו של המוריש הוא זה שצריך להיות מכובד, מובן שבתנאים שבהם הוא לא יכול לגזול או אחד לא יכול לגזול מהשני.

רן כהן: בעניין הזה אני מקווה שהצעת החוק עושה צדק.

רן כהן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות לומר עוד מלה אחת.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, מאז שנת 1977, שבה ממשלת ישראל ביטלה את מס העיזבון, אין מיסוי על ירושות מאוד כבדות.

רן כהן: אני בטוח שבכל הדוגמאות שנוגעות לחוק של ניסן סלומינסקי מדובר על אנשים שמורישים את מה שהצליחו לאגור בימי חייהם באופן די צנוע - בית, מעט רכוש וחשבון בנק.

רן כהן: הבעיה הגדולה של האי-שוויון בישראל היא העובדה שאין מיסוי על ירושות מאוד כבדות.

רן כהן: מיליארדר מוריש את המיליארדים, העני מוריש את העוני שלו מדור לדור.

רן כהן: זאת אחת העוולות הגדולות באי-צדק בחברה הישראלית.

רן כהן: מן הדין היה להחזיר את מס הירושה לגבי ירושות שהן מעל מיליון דולר, כדי שהירושה הזאת תשמש גם לעשייה של יותר צדק חברתי ולחלוקה שווה יותר בין כל אזרחי המדינה, גם אלה שאין מי שיוריש להם דבר.

רן כהן: המדינה תוכל ליצור בזה יותר תעסוקה, יותר פרנסה, יותר דיור, יותר בריאות.

רן כהן: רק השבוע עמדנו על המצוקות הללו.

רן כהן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נמשיך ברשימת המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת צבי הנדל, מגלי והבה, יעקב מרגי, משה גפני - כולם לא נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה נוכח ומתנגד לחוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי אומר דברים מפורשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתי, זה נוגד את צו האלוהים, גם בדת היהודית וגם בדת האסלאם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אצביע נגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יותר מזה לא אומר מן המקום הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת חמי דורון, ואסל טאהא, יוסף פריצקי וגילה פינקלשטיין - אינם נמצאים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תמה רשימת הדוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הירושה (תיקון מס' 12), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 7 נגד - 1 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הירושה (תיקון מס' 12), התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שבעה תומכים, מתנגד אחד ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/70).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21) (זימון ראש המטה הכללי לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדובר בהצעת הצעת חוק הכנסת (זימון ראש המטה הכללי לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת), התשס"ה-2005.

יובל שטייניץ: ההצעה מאפשרת לוועדת החוץ והביטחון מה שהיה אפשרי גם עד היום לפי הנוהל, אבל לא היה ברור והיה פתוח כמושא לוויכוחים - לזמן את הרמטכ"ל או את סגנו בתוך 48 שעות במקרים מיוחדים לוועדה, אם הוועדה סבורה שיש דחיפות בהופעתם.

יובל שטייניץ: אני רוצה להזכיר לחברי חברי הכנסת, כי הממשלה או הקבינט נוהגים לזמן את הרמטכ"ל לפעמים בתוך שעתיים-שלוש שעות.

יובל שטייניץ: ההצעה גם מאפשרת ערעור דרך שר הביטחון.

יובל שטייניץ: אם הרמטכ"ל או שר הביטחון סברו שהזימון איננו נכון, הם יכולים לערער בפני כבוד יושב-ראש הכנסת, והחלטתו מחייבת.

יובל שטייניץ: מדובר באחת ההמלצות של ועדת פרופסור אמנון רובינשטיין.

יובל שטייניץ: ישבה ועדה שמינו כבוד יושב-ראש הכנסת ואנוכי, ועדה רשמית ציבורית של הכנסת, וכיהנו בה פרופסור אמנון רובינשטיין ופרופסור יפה זילברשץ, דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, שני חברי הכנסת שאינם חברי ועדת החוץ והביטחון: חבר הכנסת, יושב-ראש הכנסת לשעבר, אברהם בורג וחבר הכנסת מיקי איתן מוועדת החוקה, חוק ומשפט – היושב-ראש - ושני רמטכ"לים לשעבר, רב-אלוף אמנון ליפקין-שחק ורב-אלוף דן שומרון.

יובל שטייניץ: הוועדה הזאת, שבחנה את הפיקוח הפרלמנטרי על צה"ל ומערכת הביטחון, ישבה על המדוכה שנה, שנה תמימה; ועדה של מומחים מהשורה הראשונה במדינה: רמטכ"לים, פרופסורים, פרלמנטרים.

יובל שטייניץ: היא החליטה פה-אחד להמליץ כמה המלצות.

יובל שטייניץ: אחת ההמלצות היא מתן הזכות לזמן את הרמטכ"ל, גם בהתרעה של שתי יממות, של 48 שעות, במקרים מיוחדים.

יובל שטייניץ: הנוהג בכנסת הוא, שהצעות שעוסקות בכנסת, שהן בעצם - תקנון, או התנהלות הכנסת, ולא בממשלה, אין לממשלת ישראל עמדה לגביהן, ולכן זה גם לא עניין של קואליציה ואופוזיציה.

יובל שטייניץ: זה הנוהל, שהממשלה לא מתערבת בעבודת הכנסת ובדרכי הפיקוח של הכנסת על הממשלה.

יובל שטייניץ: הצעת חוק נוספת, שהסכמתי לדחות את הדיון בה, היא הצעה שמעבירה את הפיקוח על תקציב הביטחון לוועדת החוץ והביטחון, כדי שיהיה פיקוח פרלמנטרי רציני על תקציב הביטחון.

יובל שטייניץ: לא מקובל ששר יכתיב לכנסת כיצד לפקח עליו, שמערכת הביטחון תכתיב לכנסת כיצד לפקח עליה.

יובל שטייניץ: לכן לא היה מקובל עלי ואני דוחה מכול וכול את הניסיון למנוע מהכנסת להחליט ללא מעורבות של הממשלה בחופש מצפון וחופש הצבעה - אם בעד או נגד.

יובל שטייניץ: ההצעה של ועדת-רובינשטיין עברה פה-אחד לא רק בוועדת המומחים החיצונית אלא גם בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יובל שטייניץ: חברי כל המפלגות תמכו בה.

יובל שטייניץ: אני מבקש מהכנסת לאשר את ההצעה בקריאה ראשונה.

יובל שטייניץ: אני מוכרח להגיד, למען הגילוי הנאות, שפנה אלי ראש הקואליציה.

יובל שטייניץ: הוא דיווח לי ששר הביטחון לא מרוצה מההצעה.

יובל שטייניץ: תשובתי היתה שלשר הביטחון אין מעמד, אבל הסכמתי שלפני שזה יידון בקריאה שנייה ושלישית - -

ראובן ריבלין: השר יכול להגיש את הסתייגויותיו.

יובל שטייניץ: - - לא רק שיהיה דיון בוועדת החוץ והביטחון, והוועדה תשמע את השר, אלא גם יהיה דיון ביני לבין השר, או בסיעת הליכוד, לפני שנביא את זה לקריאה שנייה ושלישית.

יובל שטייניץ: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה הזאת.

יובל שטייניץ: זה צעד מינימלי, מתון מאוד - וגם עליו יש עוד סמכות ערעור - שמאפשר פיקוח פרלמנטרי יותר ישיר, יותר מובהק, יותר רציני, על צה"ל ומערכת הביטחון.

יובל שטייניץ: ועדת-רובינשטיין קבעה, שתפקיד הרמטכ"ל הוא אכן מיוחד, ולכן נדרשת הסמכות המינורית הזאת.

יובל שטייניץ: אני מבקש את אמונכם בהצעת החוק של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שטייניץ, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור לדיון בהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21) (זימון ראש המטה הכללי לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אקריא את רשימת המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק מתדיין שנוכח במליאה יוכל לעלות ולנמק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת יעקב מרגי, מגלי והבה, ג'מאל זחאלקה – לא נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה נוכח ולא יכול לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת מוחמד ברכה, אחמד טיבי, עסאם מח'ול, עזמי בשארה, איתן כבל – אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון הדוברים, חבר הכנסת רן כהן - בבקשה, אדוני.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חברות וחברי הכנסת, לקחתי את רשות הדיבור לשתי דקות רק מסיבה אחת: כדי לתת תמיכה וגיבוי לעמדה שהציג כאן יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, דווקא לנוכח העובדה ששמעתי ששר הביטחון מתנגד.

רן כהן: רבותי חברי הכנסת, לחברי ועדת החוץ והביטחון יש חובות במשקל הכבד ביותר שאפשר להעלות על הדעת כלפי הציבור והעם בישראל.

רן כהן: זו לא ועדה שיושבת כדי לדבר ולברבר.

רן כהן: האחריות שלנו היא אחריות הפיקוח על הנעשה בנושאי ביטחון, שהם נושאים של חיים ומוות.

רן כהן: אין לנו דרך אלא להגיע למצב שבו הוועדה יכולה לזמן את הרמטכ"ל, או את סגנו, כדי לשמוע בזמן קצר ביותר וכדי להעמיד אותו על הדברים שהוועדה רוצה לומר, שחברי הוועדה רוצים לומר, באמת, בזמן מאוד קצר.

רן כהן: לכן, מכאן עולה חיוניות החוק הזה וחשיבות קבלתו.

רן כהן: הערה שנייה - נכון, זה נראה אפילו חריף מדי לזמן בתוך 48 שעות.

רן כהן: אבל, רבותי חברי הכנסת, הרי זה עולה מתוך עיסוק הרמטכ"ל ועיסוקו של צה"ל, זה לא עולה מתוך זה שלוועדת החוץ והביטחון ממש מתחשק לרדות במישהו.

רן כהן: מעצם העיסוק והאחריות עולה הצורך הזה, והלוא גם ועדת החוץ והביטחון לא יכולה להשתולל ולעשות את זה ארבע פעמים בשבוע.

רן כהן: היא תעשה את זה לעתים נדירות, כאשר הדבר נדרש.

רן כהן: ואם היא תחטא – אז יושב-ראש הכנסת תמיד יצטרך לשקול שיקול-על, שהוא שיקול לאומי מוחלט, וזה קיים בחוק.

רן כהן: לכן החוק מאוזן, נכון ורצוי, ואני מבקש שכולנו נצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21) (זימון ראש המטה הכללי לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 14 נגד- אין נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21) (זימון ראש המטה הכללי לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת), התשס"ה-2005, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 14 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת החוץ והביטחון להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 32) (הודעה מוקדמת לפיטורים), התשס"ה-2005 [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/74).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום – דיון משולב בשתי הצעות חוק: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 31) (עידוד הנקה לתקופה ממושכת), התשס"ה-2005, והצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 32) (הודעה מוקדמת לפיטורים), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה להציג את שתי הצעות החוק.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות הכנסת, אני שמחה לפתוח דיון משולב בשתי הצעות חוק שיקדמו את המשך המאבקים שלנו למיגור התופעה של פיטורי נשים ואת האפשרות להקל עליהן בזמן שלאחר חופשת הלידה.

גילה גמליאל: ההצעה הראשונה מדברת על עידוד הנקה בתקופה ממושכת.

גילה גמליאל: כל המחקרים במדינת ישראל ובעולם כולו מעידים על כך שתינוקות שמיניקים אותם לפחות עד גיל שנה הם תינוקות בריאים יותר מכל הבחינות, וזה בא לידי ביטוי אפילו בעניין השמנת יתר.

גילה גמליאל: לגבי הנשים המיניקות, גם כאן המחקרים מעידים על מעין מניעה של מחלות לב, מחלות סרטן ומחלות זיהומיות למיניהן, כך שיש חשיבות עליונה לתת כלים לנשים עובדות, שחוזרות לעבודה לאחר חופשת הלידה, לממש את אפשרות ההנקה.

גילה גמליאל: זו הצעת חוק אחת, שמדברת על העתקת מצב שכבר קיים היום בכל המוסדות של שירות המדינה, שבהם ניתנת אפשרות לשעת הנקה במשך יום עבודה מלא לאשה, על מנת שתוכל לממש את ההנקה או את השאיבה של החלב ליילוד.

גילה גמליאל: בעניין הזה החוק מציע, שכל אשה שעובדת במשרה מלאה במדינת ישראל תוכל לקבל שעת הנקה ביום לפי הסכמה שתהיה לה עם המעסיק - בשעה ההתחלתית, בשעה הסופית או במהלך יום העבודה.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לוועדת העבודה והרווחה, שקידמה את שני החוקים האלה.

גילה גמליאל: החוק השני מדבר על הודעה מוקדמת על פיטורים.

גילה גמליאל: במצב הקיים היום, יש לנשים הזכות לממש חופשה ללא תשלום לאחר חופשת הלידה.

גילה גמליאל: עם זאת, מרעים את מצבן בזמן שמחילים את ההודעה המוקדמת על פיטורים בתוך אותם 45 יום שמגיעים לאשה אם מחליטים לפטר אותה.

גילה גמליאל: לפי הצעת חוק זו, הודעה מוקדמת על פיטורים לא תהיה כלולה ב-45 הימים שלאחר החופשה ללא תשלום.

גילה גמליאל: שני החוקים האלה הובאו אלי גם משדולת הנשים וגם מ"נעמת".

גילה גמליאל: שני הארגונים האלה, וארגונים נוספים, מפרגנים על עצם עידוד החוק וקידומו.

גילה גמליאל: בהזדמנות זו אני רוצה לברך את יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת שאול יהלום, על שקידם את שני החוקים בעת ציון יום האשה הבין-לאומי בוועדת העבודה והרווחה, וכן לכל הצוות הנפלא בוועדה וליועצת המשפטית שנמצאת אתנו כאן.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לכל חברי וחברות הבית ולבקש את תמיכתכם בשני החוקים.

גילה גמליאל: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת גמליאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדיון בשתי הצעות החוק יהיה דיון משולב, ואני עובר לרשימת המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא את השמות לפי הסדר, ורק חבר כנסת שנוכח באולם יוכל להשתתף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת אברהם רביץ, אורי אריאל, מאיר פרוש.

מאיר פרוש: מוותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מוותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת דני יתום, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי ועזמי בשארה - אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, בניגוד למה שהרבה אנשים חושבים, נשים תמיד עבדו.

ג'מאל זחאלקה: במשך אלפי שנים, בהיסטוריה האגררית של האנושות, נשים עבדו אפילו יותר מגברים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא צריך ללכת רחוק, אני יכול להסתכל על החברה שבה אני גדלתי, החברה הערבית, שבה נשים עבדו בחקלאות ובמשק הבית - והבעיות נוצרו ועדיין ישנן עם תהליך שילוב הנשים בעבודה המודרנית בעידן התעשייתי והפוסט-תעשייתי.

ג'מאל זחאלקה: חלק מהבעיות האלה קשורות לתפקידה של האשה כאם, כמיניקה, ובעבודתה בטיפול בילדים, בחלוקת העבודה שיש, אבל אני לא רוצה להיכנס עכשיו לעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: יש לנו כל הסיבות לתמוך בהצעת החקיקה של חברת הכנסת גילה גמליאל, שדווקא בנושא הזה היא עושה עבודה טובה, ובנושאים אחרים היא עושה עבודה פחות טובה.

ג'מאל זחאלקה: שמעתי טענות נגד הצעת החוק הזאת מחלק מחברי הכנסת, שאומרות שזה ימנע העסקת נשים, שלא יהיה כדאי למעסיק להעסיק אשה, כי אסור לפטר אותה בזמן היריון, תהיה לה שעת הנקה, ועוד כל מיני מגבלות.

ג'מאל זחאלקה: הסיפורים האלה, אגב, נשמעו כל הזמן.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עניין תיאורטי.

ג'מאל זחאלקה: יש חברות ששיעור תעסוקת הנשים בהן גבוה מאוד ודווקא בהן יש יותר זכויות.

ג'מאל זחאלקה: היכן שיש יותר נשים עובדות – בארצות סקנדינביה ובארצות אחרות – וכאשר לנשים יש יותר זכויות בעבודה, אחוז הנשים בשוק העבודה יותר גבוה ולא להיפך.

ג'מאל זחאלקה: זה הולך בד בבד ויד ביד.

ג'מאל זחאלקה: מדוע?

ג'מאל זחאלקה: יש היגיון.

ג'מאל זחאלקה: הרבה נשים נמנעות מלצאת לעבודה בגלל מגבלות כאלה.

ג'מאל זחאלקה: יש נשים שאומרות, אני רוצה להיניק את הבן שלי שנה שלמה, והן לא הולכות לעבוד כי הן לא יכולות גם לעבוד וגם להיניק.

ג'מאל זחאלקה: לכן הצעת החוק הזאת טובה מאוד מבחינה זו.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים, אחרי השנה הזאת, הן נפלטות משוק העבודה.

ג'מאל זחאלקה: קשה להן לחזור ולמצוא עבודה חדשה.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר שמועיל לכלכלה, נוסף על העניין החברתי והעקרוני.

ג'מאל זחאלקה: היינו עדים למצעד של קברניטי הכלכלה הישראלית, ראש הממשלה כמובן, שר האוצר, בנק ישראל, נגיד בנק ישראל, הפקידים באוצר ופרופסורים לכלכלה, וכולם אמרו שאחת הבעיות המרכזיות של המשק היא אחוז תעסוקה נמוך, כלומר אחוז נמוך של משתתפים בשוק העבודה, בערך 57%, כאשר 54% מהנשים היהודיות עובדות ו-17%-18% בלבד מהנשים הערביות עובדות.

ג'מאל זחאלקה: לכן, אני חושב שנוסף על חוקים שאנחנו מחוקקים לעידוד נשים לעבוד, הממשלה ומשרד האוצר צריכים לעשות מעשים נוספים על מנת לעודד נשים להשתתף בשוק העבודה.

ג'מאל זחאלקה: זה יקטין את העוני, יעלה את רמת החיים ויהיה יותר צודק מבחינה חברתית-כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת איוב קרא, רן כהן, צבי הנדל, מגלי והבה, משה גפני ויעקב מרגי - אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה נוכח ולא יוכל לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת חמי דורון, ואסל טאהא ויוסף פריצקי - אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן ידברו, לפי הסדר, חברי הכנסת אראלה גולן, נסים זאב וטלב אלסאנע, אחרון הדוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרשימה סגורה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שתי הצעות החוק – הודעה מוקדמת לפיטורים ועידוד הנקה לתקופה ממושכת – מאוד משמחות.

גילה פינקלשטיין: אנחנו יודעים שגדלה מידת המעורבות של הנשים וגדל מספר הנשים שיוצאות לעבודה.

גילה פינקלשטיין: קשה לאשה לעבוד בשני תפקידים קשים מאוד, גם לגדל את המשפחה כאשר רוב הנטל נופל עליה - אף שאנחנו מדברים על חלוקת תפקידים שווה, עדיין אנחנו רחוקים מחלוקה שווה של תפקידים בבית.

גילה פינקלשטיין: גם לצאת לעבודה וגם לעבוד בבית אלה משימות מאוד קשות, וכל הצעה שבאה להקל על האשה, ברוכה הבאה.

גילה פינקלשטיין: מוצע כאן להאריך את התקופה הקבועה בחוק שבה האשה רשאית להיעדר מעבודתה.

גילה פינקלשטיין: היום אנחנו יודעים שמדובר על שעה אחת ביום במשך ארבעה חודשים מתום חופשת הלידה.

גילה פינקלשטיין: עם יישום החוק החדש, אנחנו יודעים שהיא תהיה רשאית להיעדר מהעבודה שעה אחת עד שתמלא לילד שנה אחת.

גילה פינקלשטיין: החוק מעודד את האמהות לצאת לעבודה ולהמשיך להיניק את היילוד.

גילה פינקלשטיין: מניסיוני האישי אני יודעת כמה קשה לעבוד ולהמשיך להיניק.

גילה פינקלשטיין: אם אין לאשה עובדת אפשרות זאת, היא רוצה כבר להשתחרר מההנקה, וזה חבל, כי אנחנו רוצים במדינת ישראל ילדים בריאים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו רוצים שהיא תמשיך להיניק את היילוד גם לאחר שהיא חוזרת לעבודה, מתוך הכרה בחשיבות של ההנקה לבריאות האם ולבריאות היילוד.

גילה פינקלשטיין: אנחנו יודעים גם על התרומה לבריאות, להתפתחות ולחיזוק הקשר בין האם ליילוד בעקבות ההנקה.

גילה פינקלשטיין: אני מודה לחברת הכנסת גילה גמליאל על שתי ההצעות הטובות שהיא מעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת אראלה גולן - בבקשה, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן, כאמור - חברי הכנסת נסים זאב וטלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מייד לאחר מכן נעבור להצבעה על שני החוקים שהובאו במשולב.

אראלה גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר כאן על תיקון חוק עבודת נשים - עידוד הנקה לתקופה ממושכת.

אראלה גולן: חשוב לי מאוד להדגיש, שאני תומכת בנשים, ומוצאת גם את ההנקה חשובה מאוד לבריאות התינוק ולבריאות האשה.

אראלה גולן: ודאי שאני תומכת בקידום נשים ובהעסקתן ובשילובן בשוק העבודה.

אראלה גולן: דווקא מסיבות אלה אני חושבת שהחוק הזה הוא חוק רע, שעושה נזק רב לנשים ולהעסקתן.

אראלה גולן: מדובר בתיקון של חוק קיים, שבא להאריך את תקופת הזכאות להיעדר מן העבודה שעה ביום, ולהעמידה בערך על תשעה חודשים מתום חופשת הלידה, במקום ארבעה חודשים שקבועים בחוק היום.

אראלה גולן: אין ספק שכוונת הצעת החוק טובה, אך היא לא תשפר כלל את מצבן של הנשים, היות שהיא לא מותאמת כלל למציאות.

אראלה גולן: אני חוזרת ואומרת, שאין ברצוני למנוע את המשך ההנקה, אלא להסב את תשומת לבכם לכך שלפי בדיקות שנעשו, חלק גדול מהנשים אינן מיניקות לאחר שמונה חודשים וחצי, ובנוסף, אשה שמיניקה, בדרך כלל מיניקה כל ארבע שעות.

אראלה גולן: יציאה של שעה אחת קודם לא תעזור באופן פרקטי להנקה.

אראלה גולן: אני חוזרת ואומרת, שהיא תעזור מאוד לצורך הטיפול בילדים, זה כן, אבל לא לצורך הנקה.

אראלה גולן: הדגש על עידוד הנקה בשם החוק לדעתי מוטעה, ואין טעם לצאת שעה אחת קודם מהעבודה רק כדי להיניק.

אראלה גולן: על מנת באמת להקל על נשים מיניקות, יהיה יותר נכון להסדיר חדר במקום מסודר בעבודה, שבו אשה תוכל לשאוב חלב בהתאם לצרכים ובהתאם למצב.

אראלה גולן: היות שחוק זה מאפשר את יציאתה מהעבודה לצורך הנקה, ייתכן שנגיע למצב מאוד פוגע ומשפיל, שנשים תצטרכנה לדווח ולהוכיח שהן באמת מיניקות.

אראלה גולן: אני חושבת שאשה, גם אם אינה מיניקה, זכותה להיות עם ילדיה שעה אחת קודם.

אראלה גולן: אני שוב אומרת שהחוק הזה מפלה; גם אשה שלא מיניקה, אם כבר, זכאית להיות שעה אחת קודם עם ילדיה.

אראלה גולן: מעבר לכך, החוק הזה עלול לגרום נזק כלכלי לציבור הנשים, ויורשה לי להגיד שגם לציבור המעסיקים.

אראלה גולן: קשה למצוא ציבור במדינת ישראל שחלות עליו כל כך הרבה הכבדות.

אראלה גולן: אחת התוצאות האפשריות של חוק זה היא, לצערי, שמעסיקים יעדיפו להעסיק גברים, ובסופו של דבר נשים תצאנה נפגעות מכך.

אראלה גולן: יש אמצעים אחרים לשלב את הנשים בשוק העבודה, אך אין מדובר בחוק הנוכחי.

אראלה גולן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת אראלה גולן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נעבור לאחרון הדוברים, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, כאמור, מדובר בדיון משולב בשתי הצעות חוק בעניין נשים - של עידוד הנקה והודעה מוקדמת לפיטורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

גילה גמליאל: חברת הכנסת אראלה, את דואגת למעסיקים ולא לנשים.

אראלה גולן: - - -

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, זאת הצעת חוק שמקפחת נשים שרוצות להיניק שנתיים.

נסים זאב: על-פי התלמוד, אשה לאחר לידה מיניקה שנתיים.

קריאה: - - -

קריאה: "עד".

נסים זאב: אדרבה, אם את מבטיחה לי שבהסתייגות את תאמרי "עד שנתיים" - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זאב, גם באסלאם תקופת ההנקה היא שנתיים שלמות.

נסים זאב: את רואה?

נסים זאב: גם לפי האסלאם.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שעד היום - הגברת גילה גמליאל, אף שאת חברת הכנסת, את עדיין צעירה מאוד - יש הרבה נשים שמיניקות הרבה מעבר לי"ב חודשים.

נסים זאב: בדרך כלל, מי שכבר מיניקה שישה חודשים, מושכת את זה כמעט שנה וחצי בממוצע.

נסים זאב: עכשיו, מה תגידי לאשה שעובדת?

נסים זאב: פתאום את אומרת לה: מעכשיו את לא יכולה להיניק, או: אם את מיניקה, זה על חשבונך.

נסים זאב: ככה זה יצא, כי את נותנת לה שעה ביום ל-12 חודש בלבד.

גילה גמליאל: היום היא לא מקבלת את הזכות הזאת.

נסים זאב: הבנתי, אבל אני חושב שלשון החוק צריכה להיות כהאי לישנא – כל עוד אשה מיניקה, צריך לתת לה את השעה ביום, ולא להגביל את זה.

נסים זאב: יכול להיות שיש אשה שמיניקה שלושה חודשים.

נסים זאב: יש הרבה נשים שמפסיקות להיניק אחרי כמה חודשים.

נסים זאב: יש נשים, שברוך השם, הן יכולות להיניק ויש להן הכוח להיניק, כי זה גם כוח ויכולת פיזית של האשה עצמה.

נסים זאב: מדובר באתגר ובמשימה, כשהאם חושבת שהיא צריכה להיניק את התינוק כדי לחזק אותו.

נסים זאב: לכן אני חושב שזה דבר מבורך.

נסים זאב: אני רוצה לומר, שהיתה לנו חברת עירייה דווקא משינוי בעיריית ירושלים, שתמיד היתה באה עם התינוק שלה למועצת העירייה, והיתה מיניקה אותו שם.

נסים זאב: היא לא היתה מוותרת על ההנקה, אבל שם זה לא בשכר.

נסים זאב: היא היתה באה לדיונים במועצת העירייה.

אראלה גולן: מצוין.

נסים זאב: אני רוצה להסביר את החשיבות שבהנקה.

נסים זאב: אם שרואה בזה חשיבות, לא מוותרת.

נסים זאב: זה לא היה כדי לעשות פרופגנדה או פרובוקציה, אלא רק כדי למלא את מחויבותה לתינוק כאם.

נסים זאב: לכן אני בהחלט חושב שיש מקום לחוק הזה, ואנחנו נתמוך בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אחרון המתדיינים - בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת באה לפתור דילמה קשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להזכיר לכם, שמדובר בשתי הצעות חוק, זה דיון משולב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-פי רוב, התייחסתם רק להצעה הראשונה.

טלב אלסאנע: מצד אחד, יש רצון של האם להמשיך לעבוד ולתרום לכלכלת ולפרנסת הבית, ומצד שני גם למלא את חובתה כאם ולהפנות את תשומת לבה לתינוק בחודשים הראשונים להיוולדו.

טלב אלסאנע: לכן יש למצוא את האיזון הנכון בין שני האינטרסים, שיש בהם איזו סתירה.

טלב אלסאנע: לדעתי, כאשר הצעת החוק אומרת מצד אחד שאם יכולה לחזור לעבודה, ומצד שני שהיא יכולה להיניק את התינוק במשך שעה אחת, זה מאפשר לה גם למלא את חובתה, גם לשמור על קשר עם ילדה וגם להמשיך לעבוד בלי לאבד את מקום עבודתה.

טלב אלסאנע: לכן אני חושב שהצעת החוק הזאת נכונה ואני תומך בה.

טלב אלסאנע: אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בהן לא פעם אחת בהצעות חוק כמו אלה היא בעיית הבקרה והפיקוח על אכיפת החוק והיישום שלו.

טלב אלסאנע: יש הרבה חוקים בתחום של דיני עבודה שמצד אחד אמורים להגן על זכויות העובדים, ומצד שני לא מיישמים אותם, כי המעסיק הוא החזק ולעובד יש תלות כמעט מוחלטת ברצונו של המעסיק.

טלב אלסאנע: לכן יש צורך שבהצעת החוק תהיה סנקציה לגבי אותו מעסיק שלא מאפשר את מילוי החובה הזאת וגם לגבי המעסיקים הפרטיים, שקשה לפעמים לאכוף עליהם את החוקים של שכר מינימום או חוקים אחרים.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדיון היה משולב אבל ההצבעה תהיה על כל חוק בנפרד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע עכשיו על הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 31) (עידוד הנקה לתקופה ממושכת), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 10 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 31) (עידוד הנקה לתקופה ממושכת), התשס"ה-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שישה תומכים, שני מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה, והיא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת החוק השנייה: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 32) (הודעה מוקדמת לפיטורים), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 32) (הודעה מוקדמת לפיטורים), התשס"ה-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הצעה זו אושרה, ברוב של שבעה תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, וגם היא תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [על-פי סעיף 86(א) לתקנון הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים לנושא הקודם: דיון לפי סעיף 86(א) לתקנון בעניין יישובי סובב-עזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תפתח את הדיון חברת הכנסת יולי תמיר; בבקשה, גברתי.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתנצלת על האיחור מפאת ההצבעות בוועדת הכספים.

יולי תמיר: זה גם יאלץ אותי אחרי דברי לחזור לוועדה, כי אני מקבלת קריאות נואשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, יש לנו עוד עניין אחרון, ואם הם לא יבואו, אני נועל את הישיבה אחרי הדיון הזה.

יולי תמיר: בסדר, אני מתנצלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי בינתיים יהיו מתדיינים ואת תמסרי ליושב-ראש, שאם לא יעלו לכאן מישהו בשם הוועדה, ההצעה לא תעלה.

יולי תמיר: בסדר.

יולי תמיר: נמצא כאן חבר הכנסת אדרי, שיענה בשם הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא יענה, הוא יעלה את ההצעה בשם הוועדה לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו הצעת חוק.

יולי תמיר: הדיון שביקשתי אותו היום הוא דיון בקשר למעמדם של יישובים בסובב-עזה.

יולי תמיר: אדוני היושב-ראש, נוצר מצב שלאור האירועים שהיו בשנים האחרונות באזור סובב-עזה ובאזור שדרות, ניתנו הטבות וטיפול בבעיות הייחודיות של האזור, ובצדק ניתנו.

יולי תמיר: תושבי האזור סבלו קשות במשך תקופה ארוכה מאוד גם מתופעה של ירי וגם מתופעה של פיגועים, וכמובן, מתופעות נלוות כמו חרדה וחוסר תפקוד, ירידה בתיירות, פגיעה במסחר וכו'.

יולי תמיר: כאשר ניתנו הטבות, הן ניתנו באופן שקיפח את יישובי סובב-עזה.

יולי תמיר: כלומר, חלק מההטבות ניתנו באופן לא עקבי, רק לשדרות.

יולי תמיר: חלק מההטבות כללו חלק מיישובי סובב-עזה, ונדמה לי שהיה ראוי לעשות סדר בעניין ולבחון מה מגיע לאותם יישובים, כי גם היום - למרבה המזל, המצב השתפר לאין ערוך - עדיין הפגיעות הכלכליות עומדות בעינן.

יולי תמיר: עדיין המצב של אותם יישובים דורש טיפול וסיוע, ודווקא בתוך המהלך הגדול של ההתנתקות, שאני כמובן מברכת עליו, ראוי היה שהיישובים בסביבת עזה יקבלו טיפול הוגן והולם.

יולי תמיר: היישובים שרויים בבעיות שדורשות הטבות מסוימות במס.

יולי תמיר: חלק מהיישובים קיבלו הטבה של 13% במס, וחלק לא.

יולי תמיר: היישובים דורשים או מבקשים תוספת למענק האיזון, כדי שיוכלו להתארגן טוב יותר לתקופה של ההתנתקות.

יולי תמיר: יש בעיות של הרחבת תשתיות, יש בעיות של הפקעת קרקעות לצורך מיגון הצירים החדשים שנבנים והגבול החדש שנבנה.

יולי תמיר: נדמה לי, שלנוכח הנוכחות הדלה במליאה ולנוכח השעה, היה ראוי לקחת את הנושאים האלה כולם ולהעבירם לדיון בוועדת הכספים של הכנסת.

יעקב אדרי: למה בוועדת הכספים ולא בוועדת החוץ והביטחון?

יולי תמיר: חבר הכנסת אדרי, כי השאלה היא לאו דווקא שאלה ביטחונית.

יולי תמיר: אין פה טענה על בעיות ביטחוניות כרגע.

יולי תמיר: השאלה המרכזית היא איך מאפשרים ליישובים של סובב-עזה להשתקם כלכלית במהירות ראויה ולהפוך בעצם ליישובים שעומדים ברשות עצמם, ברמה הכלכלית.

יולי תמיר: השנים האלה, כמו שאמרתי, פגעו בהם כלכלית באופן ניכר, גם בחדרי האירוח, גם ביכולות שלהם - בניר-עם, למשל, היו מעונות סטודנטים והם התרוקנו; אזורי תעשייה נפגעו קשה.

יולי תמיר: הבעיות הן ברובן בעיות כלכליות.

יולי תמיר: השאלה היא איך אנחנו עושים מאמץ משותף כדי לפתור את הבעיות האלה.

יולי תמיר: הבעיה השנייה שהועלתה בפני קשורה בהפקעת קרקעות.

יולי תמיר: תהיה הפקעה מסוימת של קרקעות לצורך בניית צירים.

יולי תמיר: בניית הציר היא עניין של משרד הביטחון, אבל ההפקעה והפיצוי עליה הם עניין כלכלי.

יולי תמיר: זאת אומרת, אין פה צורך בדיון שיש לו היבט ביטחוני.

יולי תמיר: יש פה, לעניות דעתי, צורך בדיון שיש לו היבט כלכלי, איך נותנים לאותם יישובים את אותה זריקת עידוד, שיוכלו לעמוד כמו שעמדו לפני התקופה הקשה שהם עברו, ולהתפתח ולקלוט חלק מהמתיישבים מרצועת-עזה ובעצם לעלות על דרך המלך.

יולי תמיר: אנחנו ממילא מצהירים שיהיה דגש בפיתוח הנגב.

יולי תמיר: נדמה לי שראוי שיינתן דגש כפול ומכופל, גם כיוון שהם יישובים בנגב, גם כיוון שהם יישובים שסבלו קשה בגלל המיקום שלהם, וכנראה הם גם יהיו יעד והם יכולים להיות בתנאים מסוימים יעד מבוקש למתיישבים שמתפנים מרצועת-עזה.

יולי תמיר: לכן, הדיון הוא בעיקר דיון כלכלי, של הטבות כלכליות, של הסדרים כלכליים, של פיצוי על הפקעות, ואין מקום הדיון הזה בוועדת החוץ והביטחון.

יולי תמיר: בקשתי שהדיון יהיה בוועדת הכספים.

יולי תמיר: אני מניחה שבשעה סבירה יותר יהיו גם יותר משתתפים.

יולי תמיר: ראשי היישובים יוכלו לבוא ולשטוח את טענותיהם.

יולי תמיר: בינתיים, נראה מה מהדברים שהתבקשו יעברו בתקציב ממילא, ונוכל לתת את המענה הזה.

יולי תמיר: זה באמת דיון תכליתי, שנועד לתת מענה יעיל לצרכים מיידיים של יישובים שסבלו קשה במשך תקופה מסוימת ומבקשים עכשיו להשתקם ולעלות על דרך המלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת תמיר, רק לשם תיקון, העניין הזה לא יעבור לשום ועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יסתיים בסיכום, אם יהיו מסכמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואם לא, זה יסתיים ככה.

יולי תמיר: אבל, אנחנו לא יכולים יחד עם הממשלה, בהסכמה, להעביר את זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את יכולה להציע מה שאת רוצה, כהצעת סיכום.

יולי תמיר: בסדר.

יולי תמיר: לפי הדברים שהוחלפו בינינו, הבנתי שהצעת הסיכום של שנינו יכולה להיות שאנחנו מבקשים שיהיה דיון בוועדת הכספים בנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נשמע את המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תהיינה הצעות סיכום - - -

יולי תמיר: האם זו הצעת סיכום שבלתי אפשרי להעלות אותה כהצעת סיכום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל הצעת סיכום שתוגש ולא תהיה נוגדת את התקנון באופן בוטה - - -

יולי תמיר: לכן אני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש, אם ההצעה המוסכמת תהיה שהנושא יעבור - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תגישי הצעה מוסכמת לאחר מכן.

יולי תמיר: אז זאת ההצעה שאני מבקשת להגיש, כדי שנוכל לדון בעניינים באופן מוסדר.

זבולון אורלב: אני הערתי כמה פעמים, שכשמקיימים כאלה דיונים חשובים, אין אף שר מהממשלה.

יעקב אדרי: אני פה.

זבולון אורלב: אני מאוד מכבד את חברי סגן השר חבר הכנסת אדרי, אבל הוא לא שייך לעניין.

יולי תמיר: חבר הכנסת אורלב, תאמין לי שזה כואב גם לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורלב, זמנים טובים שאדוני מזכיר לנו שאין שר בממשלה ועומד פה עם האופוזיציה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה טוב מאוד.

יולי תמיר: אני מזדהה עם דבריך, חבר הכנסת אורלב.

יולי תמיר: אני מקווה שבדיונים הבאים יהיו כאן לפחות השרים הרלוונטיים.

יולי תמיר: נדמה לי שהמחויבות הערכית שיש לנו לאנשי האזור הזה היא מחויבות שמצדיקה נוכחות רבה יותר.

זבולון אורלב: נדמה לי שראש מפלגתך מחזיק את התיק של פיתוח הנגב.

יולי תמיר: נכון.

יולי תמיר: הסיבה שהעליתי את הדברים לדיון כאן, לפי בקשת ראשי היישובים, היתה שקיווינו שיהיה פה דיון רב משתתפים.

יולי תמיר: משלא הסתייע הדבר מטעמים כאלה ואחרים, נדמה לי שאנחנו רוצים להעביר את הדיון למקום שבו תהיה נוכחות גדולה יותר וגם אפשר יהיה לקבל הכרעות שיוכלו לסייע ליישובים האלה.

יולי תמיר: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת יולי תמיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לרשימת המתדיינים, ואני אקריא את השמות לפי הסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת הנוכחים יוכלו להשתתף בדיון, ורק הם.

זבולון אורלב: אני מבקש שתמחקו את שמי מרשימת הדוברים.

זבולון אורלב: אני חושב שזה מעליב את הנושא לדבר בזמן שהנוגעים בדבר אינם נמצאים.

זבולון אורלב: זה לדבר אל הקיר.

זבולון אורלב: זה מבייש את הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקשתך נשמעה והיא תכובד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת הרשומים להתדיינות: אברהם רביץ, חיים אורון, אורי אריאל, מאיר פרוש - נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן נמשיך את הקראת הרשימה לפי הסדר.

יולי תמיר: נדמה לי שצריך להעיר, שבגלל מה שקורה בוועדת הכספים, יש לא מעט חברי כנסת שרצו להשתתף ולא יכלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים מובנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי ידוע שלחברי הכנסת יש אילוצים נוספים, גם בוועדות וגם בדברים אחרים, ולא תמיד כולם נוכחים באולם, או אפילו רובם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מאוד מעריך את חברת הכנסת יולי תמיר על היוזמה שלה, אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות כאשר אנחנו מדברים על היישובים הסובבים את עזה ולהזכיר את העובדה שמתוכנן מצור על צפון הנגב ועל גוש-קטיף, וזה למעשה חידוש הממשל הצבאי במדינה.

מאיר פרוש: אני יודע, חבר הכנסת אלדד, שאלוף פיקוד הדרום הודיע שצה"ל מתכנן בסביבות חג הפסח לחסום את כל הדרכים המובילות לצפון הנגב, כדי למנוע ממתנגדי תוכנית ההתנתקות את האפשרות להגיע ולהזדהות עם מתיישבי גוש-קטיף.

מאיר פרוש: בכך, אני חושב, מחדשת למעשה הממשלה את הממשל הצבאי שהוקם, ולאחר מכן בוטל, בראשית שנות המדינה, על-פי תקנות לשעת-חירום.

מאיר פרוש: אני יודע גם שהצבא הודיע על הצבת מחסומים בכל הצמתים הראשיים, כמו יד-מרדכי, שדרות, ניר-עם, נתיבות, נירים ואזור חבל אשכול.

מאיר פרוש: הצבא גם הודיע, שיקים מחסומים בשדות, שגם אותם לא ניתן יהיה לעבור אלא רק לתושבי האזור שיציגו תעודות.

מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר, שקיימת סכנה שגורמים בממשלה ינסו גם להחזיר בפועל חלק מתקנות הממשל הצבאי, שבוטל, כידוע, ב-1966.

מאיר פרוש: לשם תזכורת בלבד אני רוצה להזכיר, שתקנה 109 מאפשרת מעצר בגין הימצאות בשטח סגור, תקנה 110 מאפשרת למשטרה לעקוב אחר אדם במשך שנה, תקנה 111 מעניקה אפשרות למעצרים מינהליים, תקנה 124 מאפשרת מעצר בית קולקטיבי, ותקנה 125 מאפשרת לכוחות הביטחון להצהיר על אזורים מסוימים כשטחים סגורים, שבהם הכניסה והיציאה מצריכות היתר מיוחד.

מאיר פרוש: אני רוצה לציין, שהממשל הצבאי בשנים הראשונות למדינה, שהיה כנראה רע, אבל אולי היה הכרחי, עורר בשעתו התנגדות חריפה של השמאל והימין כאחד.

מאיר פרוש: מפלגות השמאל ראו בו מנגנון אנטי-דמוקרטי, ומפלגות הימין, במיוחד מצדו של מנחם בגין זיכרונו לברכה, ראו בו פעילות הפוגעת בחירות האדם.

מאיר פרוש: נכון שהממשל הצבאי בוטל, אבל על-פי החוק, אלופי הפיקוד השונים רשאים להפעיל את התקנות בהתאם להחלטתם, בגיבוי הממשלה.

מאיר פרוש: אני חושש שכתוצאה מכך שהולכים לסגור את כל צפון הנגב ואת גוש-קטיף, אנחנו בעצם הולכים לחדש את הממשל הצבאי.

מאיר פרוש: אני מציע לראש הממשלה שישקול היטב אם הוא רוצה להירשם בתולדות המדינה כמי שהפעיל מחדש את הממשל הצבאי, לאחר ביטולו לפני כ-40 שנה.

מאיר פרוש: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת בנימין אלון, דני יתום, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי ועזמי בשארה - אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, חברת הכנסת יולי תמיר תיארה מצב של יישובים במצוקה, ואני חושב שמחובתה של הממשלה לסייע ליישובים במצוקה.

ג'מאל זחאלקה: כמובן, זאת מצוקה שיש לה ממדים אחרים, ואני אתעכב עליהם לאחר מכן.

ג'מאל זחאלקה: אבל באופן עקרוני, לא יכול להיות שהממשלה תאטום את אוזניה ותתעלם ממצוקות נקודתיות שקיימות ביישובים מסוימים.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יודעת טוב מאוד שיש יישובים שהם מוכי אבטלה, ששיעור המובטלים בהם לפעמים הוא יותר מ-20%, והיא לא נוקפת אצבע.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה יודעת לפעמים, שמסיבות אלה או אחרות המסחר והכלכלה ביישובים מסוימים מתמוטטים, והיא לא עושה כלום.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים אנחנו רואים את הממשלה או שרים נוסעים, שומעים, מדברים - הרבה רטוריקה ומעט מעשים, בבחינת נשיאים ורוח וגשם אין.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שתהיה תוכנית ממשלתית מיוחדת לסייע ליישובים במצוקה על-פי מפתח סוציו-אקונומי, בכל הארץ ובכל מקום.

ג'מאל זחאלקה: יש יישובים אפילו במרכז הארץ שנמצאים במצב קשה ביותר.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות את זה על-פי מפתח סוציו-אקונומי בלבד, ולא על-פי מפתח אידיאולוגי.

ג'מאל זחאלקה: היישובים שבהם מדובר סבלו מבעיה ביטחונית בגלל סמיכותם לרצועת-עזה, ואני חושב שהדרך האסטרטגית לשנות את מצבם של יישובים אלה היא שלום, אין דרך אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביציע האורחים נוכחים תלמידי בית-הספר התיכון כפר-כנא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מברך אותם, את כל התלמידים ואת כל המורים: "אהלן וסהלן בכו, וג'אתום אהלן ווטאתום סהלן, טולבאן ומועלמין, ושוכראן".

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת דהאמשה, אתה תושב כפר-כנא, זה כמעט מצווה לעשות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה הכפר שלנו, שיש לי הכבוד להיות יליד ותושב שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מאוד משמח אותי שהם כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לעמוד כאן על עניין שנדון בו בכנסת פעמים רבות בעתיד הקרוב והרחוק.

ג'מאל זחאלקה: מי שחושב שההתנתקות מרצועת-עזה תפתור את הבעיה, טועה ומטעה.

ג'מאל זחאלקה: המתיחות יכולה לחזור בקלות, אם מפנים את עזה מצד אחד, ומצד שני עושים מתקפה רבתי של התנחלויות, של גזל קרקע, של בניית הגדר בתוך השטח הפלסטיני, של המשך הדיכוי שם.

ג'מאל זחאלקה: אם זה יקרה, האיזון יופר שוב, וכל מה שנבנה בשביל לסייע ליישובים האלה יתאדה עם הרוח.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך ללכת בשני הכיוונים, גם סיוע סוציו-אקונומי וגם שאיפה ומעשים למען שלום ולמען יציבות לטובת כולנו.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת איוב קרא, רן כהן, צבי הנדל, יחיאל חזן, מגלי והבה, יעקב מרגי ומשה גפני - אינם נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, ראויים היישובים הסובבים את רצועת-עזה לתמיכה ולסיוע מיוחדים.

אריה אלדד: מאות טילי "קסאם" פגעו בהם; רצח ילדים, מבוגרים, הרס רכוש, מתח, חבלה נפשית – כולם ראויים לטיפול מיוחד של מדינת ישראל.

אריה אלדד: אבל בתוך השנאה למתנחלים, בתוך תאוות העקירה והגירוש שמטלטלות את מדינת ישראל, שכחה כביכול הממשלה את אלה שנפגעו הרבה יותר, את אלה שסופרים באלפים את פצצות המרגמה והרקטות שפגעו בהם, את יישובי חבל-קטיף וצפון הרצועה.

אריה אלדד: איך עולה על הדעת, שאם צריך לשלוח סיוע נפשי לשדרות, אין צורך בסיוע כזה לתושבי נווה-דקלים?

אריה אלדד: אולי האפליה הנוראה הזאת בין דם לדם אינה אלא עוד דרך מרושעת של הממשלה לזרז את גירושם מבתיהם?

אריה אלדד: חלק מכם, חברי הכנסת, אולי סבורים כי אין צורך כלל בדיון הזה, משום שהשלום פרץ, ואם לא שלום, לפחות הפסקת אש, ואם לא הפסקת אש, אז לפחות "הודנה", ואם לא "הודנה", אז יש לנו איזה "תהדיה" עד סוף השנה, או לפי גרסת ראש ה"חמאס" בדמשק, רק עד תחילת מאי.

אריה אלדד: בכל אופן, כבר אין צורך בכל העיסוק הזה, כי מצבם של היישובים הסובבים את רצועת-עזה שפיר ואיננו מסוכן עוד.

אריה אלדד: אז להניח את דעתם של כל המודאגים - ההפוגה הזאת מנוצלת להתחמשות מזורזת של ארגוני הטרור, למנוחה, להתארגנות מחודשת.

אריה אלדד: אני חושש שכאשר תצא תוכנית ההתנתקות לפועל, יוחמר מאוד מצבם של היישובים.

אריה אלדד: נדמה לי שחברת הכנסת תמיר, שיזמה את הדיון הזה, יודעת שגם אם חס וחלילה תצא תוכנית ההתנתקות לפועל, לא ישתפר מצבם של היישובים הסובבים את עזה, אלא הם ייהפכו לגיא הריגה ממש.

אריה אלדד: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת ואסל טאהא, חמי דורון, איתן כבל, יוסף פריצקי ויצחק לוי - לא נוכחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה ותבוא חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריה יחתום את הדיון חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מוסיף גם את חבר הכנסת נסים זאב לרשימת הדוברים.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תוכנית מיגון היישובים בסובב-עזה כוללת 45 יישובים.

גילה פינקלשטיין: התוכנית נותנת מענה אופטימלי למציאות העתידית ביישובים האלה, שנמצאים תחת איומים תמידיים.

גילה פינקלשטיין: התוכנית כוללת שיקום, ביטחון, שיפור מיגון פיזי במוסדות החינוך, פעילות הסברה.

גילה פינקלשטיין: אני בטוחה התוכנית תשפר מאוד את מערך המיגון הקיים ותענה על הצרכים של היישובים במעטפת אזור עזה.

גילה פינקלשטיין: ללא ספק, לאחר הסבל הרב של היישובים, חשוב לשפר את מרכיב הביטחון ביישובים והם אכן ראויים לתמיכה ולסיוע.

גילה פינקלשטיין: התושבים סבלו וסובלים מחרדות וממצוקות שונות, שהזכירה חברתי חברת הכנסת יולי תמיר.

גילה פינקלשטיין: הם ממלאים את החובות למדינה במלואם, ואין שום סיבה מוצדקת שהמדינה לא תקיים את החובות כלפיהם וסוף-סוף תגן עליהם.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יחתום את הדיון חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר מכן ישיב בשם הממשלה סגן השר יעקב אדרי, שהמתין בסבלנות במשך זמן רב כדי לקיים את חובתו.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים ביציע, אני רוצה לציין שבתקופה האחרונה העניין של עזה נמצא באופנה - אם בתחום המדיני או הכלכלי או החברתי.

טלב אלסאנע: כך גם היישובים אשר סובבים את עזה.

טלב אלסאנע: השאלה שלי היא, מה ההבדל בין אותם יישובים הסובבים את עזה לבין שאר שכונות העוני והיישובים שיש בהם אבטלה ועוני, אם זה בגליל, במשולש או בנגב?

טלב אלסאנע: מדוע, למשל, צריך לתת עדיפות לאותם יישובים שסובבים את עזה לעומת יישובים כמו סח'נין, עראבה, שכונת-התקווה, בני-ברק, רהט וכל היישובים האחרים?

טלב אלסאנע: מה ההבדל?

טלב אלסאנע: אלה אזרחי מדינת ישראל וזכותם לקבל את מלוא הזכויות והיחס ומדיניות כלכלית-חברתית אשר תחלק את המשאבים לפי סולם עדיפויות אחר.

יולי תמיר: יש הבדל.

יולי תמיר: החולשה הכלכלית של היישובים האלה היא דבר זמני ופרי של מצב מסוים, שאם הוא יטופל, הם יוכלו לעלות על דרך המלך הכלכלית.

יולי תמיר: כמו שאתה יודע, ואני מסכימה אתך, יש מקומות שיש להם בעיות מאוד שורשיות, ושצריך לטפל בהן - אני לא מתכחשת לזה.

יולי תמיר: פה מדובר במתן סיוע חד-פעמי על נזק חד-פעמי, שיכול להעלות קבוצה שלמה של יישובים על דרך המלך.

יולי תמיר: לכן יזמנו את הדיון הזה, כי יש פה הטבה חד-פעמית, לא דבר מתמשך, ואם זה יטופל, הם יוכלו לצאת מהמשבר שהם נתונים בו.

טלב אלסאנע: לדעתי, מפלים פעמיים את היישובים האלה לטובה ומענישים פעמיים את שאר היישובים במדינה ללא שום הצדקה.

טלב אלסאנע: כאשר הקימו את ההתנחלויות השקיעו הון תועפות, ואחר כך מפרקים אותן ומפצים את תושביהן בהון תועפות.

טלב אלסאנע: אחר כך גם מפצים את השכנים שלהם ושכני השכנים שלהם.

טלב אלסאנע: שכני השכנים לא מגיעים לנגב ולא מגיעים ליישובים הלא-מוכרים בנגב ולא מכירים בהם כאזרחי המדינה ובזכותם לשירותים בסיסיים.

טלב אלסאנע: לכן התפיסה הזאת צריכה להשתנות.

טלב אלסאנע: המדינה צריכה לנהוג באופן שוויוני על בסיס של אזרחות שוויונית ולא על-פי שיקול סקטוריאלי או על-פי שיקול גיאוגרפי או על-פי שיקול פוליטי.

טלב אלסאנע: לדעתי, הסוגיה של רצועת-עזה - ההתנחלויות שם - נולדה מלכתחילה בחטא, וצדק נעשה שמפרקים עכשיו את ההתנחלויות, אבל מדוע לא לומדים מהטעויות של העבר?

טלב אלסאנע: אם כבר מגיעים למסקנה שאין הצדקה לקיום התנחלויות, מדוע מקימים התנחלויות בגדה?

טלב אלסאנע: האם על מנת לפרק אותן ולפצות את תושביהן בעתיד?

טלב אלסאנע: הרי זו השקעה מיותרת, זו מדיניות מטורפת ואטומה.

טלב אלסאנע: צריך להשקיע באזרחי המדינה ולא באזרחים שמחוץ לגבולות המדינה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר אמר אתמול מעל הדוכן הזה, שיישובי רצועת-עזה הוקמו בטעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בדרך כלל לא חוזרים על טעות.

יולי תמיר: יישובי עזה וסובב-עזה זה לא אותו הדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יודע מה ההבדל.

יולי תמיר: יישובי עזה הם היישובים שבתוך רצועת-עזה.

יולי תמיר: שלא תהיה אי-הבנה, אנחנו לא דנים עכשיו ביישובי עזה, אלא בסובב-עזה, שזה בתוך "הקו הירוק".

נסים זאב: אדוני היושב-בראש, חלילה וחס לא חשדתי בחברת הכנסת הנכבדה שהיא תציע הצעה דחופה לסדר-היום כדי להגן על היישובים בתוך עזה.

נסים זאב: היא מתכוונת לשדרות וליישובים מסביב שנפגעו מה"קטיושות".

נסים זאב: דרך אגב, אתמול היתה הצעת חוק, שמשום ששר האוצר לא הופיע - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד כמה שאני יודע, קוראים לזה "קסאם" ולא "קטיושות".

נסים זאב: "קסאם"?

נסים זאב: טוב, אתה יותר בקיא ממני.

נסים זאב: אתה הרבה יותר שנים ממני בוועדת החוץ והביטחון, ואני בטוח שאתה בקיא בכל סוגי הטילים וה"קטיושות".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא צריך להיות בקיא, הרי זה כל יום, בוקר וערב, בחדשות.

נסים זאב: מה אני מבין בנשק?

נסים זאב: אני בסך הכול איזה אברך ישיבה שבא לכנסת.

נסים זאב: אני בהחלט מקבל את הערתך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דרך אגב, קראת מה נושא הדיון?

נסים זאב: לא, הסתכלתי על הכותרת ואני מסתפק בזה: יישובים סובבים עזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תסכים אתי שהכותרת מטעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריך לכתוב סובבי-עזה.

נסים זאב: סובבי או סובבים או מסתובבים, מדובר באותו סיבוב, אותו סובב ומסתובב.

נסים זאב: הסיבובים לא משתנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה עוד דבר שצריך לדבר עליו.

נסים זאב: אגיד לך את האמת, הממשלה הזאת מסובבת את הכנסת וכולנו מסתובבים סביב צירו של ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה מסובב את כולם.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: אתה רואה שאתה מסכים אתי, בלי שום קשר.

נסים זאב: אבל כבר עברה דקה וחצי מזמני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה על חשבון הכנסת.

נסים זאב: אני רוצה לומר שכולם מזדהים, כולם מזדעזעים, כולם מצדיעים כל עוד ה"קטיושות" נוחתות על אותם יישובים.

נסים זאב: אי-אפשר לשכוח את הבטחות הסרק שניתנו לראש עיריית שדרות כאשר שני ילדים נהרגו, כאשר ילדה הגנה בגופה על אחיה ונהרגה.

נסים זאב: מדינה שלמה הזדעזעה, מדינה שלמה הזדהתה עם המצוקה, עם הטראומות של תושבי שדרות.

נסים זאב: התקיים דיון ארוך וממושך, הכנסת כולה צעדה לעבר העיר.

נסים זאב: כולנו הבטחנו הבטחות, כל אחד כל מה שיכול היה להבטיח.

נסים זאב: נשאלו שאלות וחברי הכנסת נתנו תשובות שלא מחייבות, כי חברי הכנסת הרי אינם קובעים את המדיניות.

נסים זאב: הם אולי יכולים להשפיע, אולי יכולים לבקש, להתחנן לפני ממשלה כל כך אטומה, שלפחות מה שהיא הבטיחה - מה שראש הממשלה הבטיח, לפחות שייעשה.

נסים זאב: שרון אמר כי הממשלה תפעל במקביל כדי לסייע לשדרות.

נסים זאב: לשם כך הוא היה צריך לעשות דבר מיוחד וחריג: למנות את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אילן כהן, לעמוד בראש ועדה מקצועית שתבחן את צורכי העיר.

נסים זאב: באמת, צריך איזה מבחן, איזה ניתוח, כדי לדעת אילו מצוקות יש לעיר הזאת.

נסים זאב: הכוונה היתה להזרים סיוע כלכלי רחב היקף לעיר הזאת, כדי לעודד את תושבי שדרות להישאר ולמנוע נטישה.

נסים זאב: הצורך בכך התחדד במיוחד נוכח הטענות של התושבים, שראש הממשלה היה כל כך קשוב להם, שאמרו שאין עבודה במקום, ועכשיו גם אין ביטחון במקום, ולכן אין טעם להישאר במקום.

נסים זאב: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב בראש, האם ראש הממשלה מתכוון לפרוע את הכתובה שעליה הוא חתם בשעה שהוא ביקר באותם יישובים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן השר לביטחון פנים, חבר הכנסת יעקב אדרי, ויענה למתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, טוב שבדיונים הרציניים האלה מפעם לפעם שומעים את חבר הכנסת נסים זאב.

יעקב אדרי: זה מפיג את המתח, וטוב לשמוע אותך.

יעקב אדרי: ההתיישבות בגזרת סובב-עזה כוללת 45 יישובים וקריית-חינוך "ספיר", בטווח של עד 7 קילומטרים מהגדר.

יעקב אדרי: לאחר שמופו על-ידי צה"ל ומשרד הביטחון כלל הצרכים בתחום מרכיבי הביטחון, וזאת ביחס לאיומים העיקריים על יישובים אלה, נבחרה תוכנית אשר מטרתה מיגון היישובים במעטפת אזור חבל-עזה ליום שלאחר ההתנתקות.

יעקב אדרי: התוכנית נותנת, להערכתנו, מענה אופטימלי ליישובים וכוללת שיקום והשלמת מרכיבי ביטחון בסיסיים, מענה צפירה והתרעה, שיפור מיגון פיזי במוסדות חינוך ופעילות הסברה.

יעקב אדרי: עלות התוכנית כ-210 מיליון שקלים.

יעקב אדרי: לאחרונה אישר מנכ"ל משרד הביטחון תוכנית זו, תוך קביעת סדרי עדיפויות וסיכום רשימת היישובים.

יעקב אדרי: יצוין כי היישובים שנקבעו על-פי החלטת הממשלה בעניין זה סווגו לקבוצות על-פי מרחקם מגבול רצועת-עזה.

יעקב אדרי: ההבחנה היא בין קבוצות יישובים צמודי גדר, יישובים סמוכי גדר, יישובים מושפעים על-ידי איומי חדירה ויישובים מושפעים על-ידי איום תלול-מסלול.

יעקב אדרי: לכל יישוב הותאמו מרכיבי מיגון לפי שיוכו לאחת הקטגוריות שמניתי, לרבות נושאים של גדר אינדיקטיבית קשיחה, כיתות כוננות, רכב ממוגן ירי ותקנים של רכזי ביטחון.

יעקב אדרי: אנו תקווה כי תוכנית זו תשפר מאוד את מערך המיגון הקיים ותענה על הצרכים של היישובים במעטפת אזור עזה.

יעקב אדרי: כמובן, יש להוסיף לעניין הזה את הנושא שהעלתה חברת הכנסת יולי תמיר, הנושא הכלכלי, שלא ניתנה לו תשובה כאן.

יעקב אדרי: אני חושב שראוי שליישובים האלה שסבלו - אין מה להשוות בין היישובים שסבלו מפיגועים, מ"קסאמים", מפצמ"רים, לבין היישובים במרכז הארץ.

יעקב אדרי: אני חושב שראוי שליישובים שסבלו כל כך הרבה יינתן מענה, גם ביטחוני וגם כלכלי.

יעקב אדרי: לפיכך אני מצטרף להצעה להעביר את הנושא לדיון בוועדת הכספים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדיון צריך להיגמר בהצעת סיכום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תגישו הצעת סיכום – נתייחס אליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא עובר לשום ועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת סיכום מגישים בכתב ליושב-ראש.

יעקב אדרי: הצעת הסיכום שלנו היא שיהיה דיון בוועדת הכספים.

יעקב אדרי: מאוד אודה לכם אם תקבלו את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אדרי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בינתיים יש הצעת סיכום של סיעות בל"ד ורע"ם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יקרא אותה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: הצעת סיכום של סיעות בל"ד ורע"ם: 1.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לסייע ליישובים במצוקה על-פי מפתח סוציו-אקונומי, ולא על-פי קנה מידה גיאוגרפי בלבד.

ג'מאל זחאלקה: 2.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לסייע ליישובים ולתושבים בנגב כולו באופן שוויוני וללא אפליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חברת הכנסת יולי תמיר תעלה את הצעת הסיכום שלה.

יולי תמיר: הצעת סיכום מטעם מפלגת העבודה, הליכוד, ש"ס ומפד"ל: המליאה מבקשת מוועדת הכספים לקיים דיון מיוחד ודחוף במצב הכלכלי והביטחוני של יישובי סובב-עזה, על מנת לסייע להם להתגבר על המשבר הביטחוני שחוו ולעלות על דרך המלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת יולי תמיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת סיכום נוספת - חבר הכנסת אלדד יעלה את הצעת הסיכום של האיחוד הלאומי.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, הצעת הסיכום מטעם סיעת האיחוד הלאומי: כל שיסוכם לגבי יישובי סובב-עזה יחול גם על יישובי חבל-עזה.

ג'מאל זחאלקה: זה כולל בית-חאנון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור עכשיו להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע קודם כול על הצעת הסיכום של סיעות בל"ד ורע"ם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 12 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - 3 נגד – 4 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלושה תומכים, ארבעה מתנגדים ונמנע אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת הסיכום לא אושרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נצביע עכשיו על הצעת הסיכום של האיחוד הלאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 13 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אריה אלדד – 3 נגד – 4 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אריה אלדד לא נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של ארבעה מתנגדים, שלושה תומכים וללא נמנעים, הצעת הסיכום של האיחוד הלאומי נפלה ולא התקבלה גם היא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת הסיכום של סיעות העבודה, הליכוד וש"ס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 14 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת יולי תמיר – 5 נגד – 1 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת יולי תמיר נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של חמישה תומכים, מתנגד אחד ונמנע אחד, הצעת הסיכום של סיעות העבודה, הליכוד וש"ס נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה הבאה - מחר, יום רביעי, י"ב באדר ב' התשס"ה, 23 במרס 2005, בשעה 11:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבה זו נעולה.