ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וחמישים-ושתיים של הכנסת השש-עשרה, 2005-05-31 00:00

אבשלום וילן: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69) (סייג למתן רשיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירת סמים מסוכנים), התשס"ה-2005 93

איוב קרא: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 96

רשף חן: הצעת חוק שיווי זכויות האשה (תיקון מס' 4) (ייצוג הולם בעיצוב מדיניות לאומית), התשס"ה-2005 106

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ב באייר התשס"ה, 31 בחודש מאי 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: בהתאם לתקנון, היום יום שלישי, נקיים נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכם לעזור לי לקבוע את סדר הדוברים על-ידי כך שתפעילו את כפתור ההצבעה.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים היום - חבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת איתן כבל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא הולך מהסיעה הקטנה לגדולה?

ראובן ריבלין: הוא היה אחרון בפעם הקודמת, לכן הוא ראשון הפעם.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, אני הייתי אחרון בפעם הקודמת.

ראובן ריבלין: היית אחרון ואחר כך יצאת, ולא ראית שהיו אחריך עוד אחרונים.

ראובן ריבלין: היית האחרון שדיבר כשהיית נוכח באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום - בבקשה, אדוני.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש לך זיכרון טוב, אדוני, ואני מודה לך.

אהוד יתום: אני חושב שבימים האחרונים אנחנו חווים חוויות טראומטיות בתחום הפשע במדינה, אבל גם כאשר הדברים האלה מתרחשים אני מוכרח ביום זה לייחד את הדקה שיש לי ולהצדיע לחיילי המילואים ולומר להם: אתם לא פראיירים.

אהוד יתום: אתם באמת הראשונים, שהולכים בראש המחנה ומשמשים בעבור כולנו, גם אנשים בבית הזה וגם בכלל, דוגמה ומופת.

אהוד יתום: יישר כוח ותודה נאמנה לבני הזוג ולבנות הזוג ולילדים שמאפשרים לכם לשרת את המדינה במילואים.

אהוד יתום: תודה רבה לכם; חן-חן.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן כבל, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפני שיצאנו לפגרה פניתי לכבודו וביקשתי לקיים דיון בנושא האלימות בחברה הישראלית.

איתן כבל: לצערי, אדוני היושב-ראש, לא רק שמאז המצב לא השתפר, אלא כותרות העיתונים הפכו להיות כותרות של אלימות כמעט מדי יום, מקרי רצח ואלימות מהקשים ביותר שאנחנו חווים זה שנים רבות.

איתן כבל: אני מבין שנקבע יום דיון.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, לדעתי צריך לייחד לזה דיון, ואני מקווה שחברי הכנסת יגיעו לדיון הזה, כי אנחנו חייבים להשמיע את זעקתנו ואת התייחסותנו לעניין הנורא הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מציע שתגיש לי בקשה חתומה על-ידי כמה חברי כנסת, וכך אעשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ככל שאנחנו מייחלים לימים שקטים יותר וטובים יותר, באה המציאות הרעה וטופחת על פנינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו בציבור הערבי – הטראומה הגדולה ביותר שמגיעה אלינו לעתים קרובות היא הריסת הבתים שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרסו עשרות בתים בנגב, כשיטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום עיתון "הארץ" יוצא בהודעה, ש-90 בתים ייהרסו בשכונת סילואן בעיר העתיקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כלומר, כפר שלם - 90 בתים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממתי הורסים בסיטונות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יגיד לי היושב-ראש: הבתים בלתי חוקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר החוק בא ותכנן, הבתים היו קיימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בא חוק, מתכנן, ועושה שם שטח ירוק, כאילו אין בתים ואין תושבים ואין זכויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בתוך מדינת ישראל, לא בעיר העתיקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא רק זה, בחיפה מחר בבוקר, חס וחלילה, אמור להיהרס בית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה ועל שום מה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאן נגיע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לפתור את הבעיות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההריסה הורסת את הכול, ולא רק את הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הטראומה של המשפחה הורסת את כל התושבים ואת הדו-קיום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לשים לזה קץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במדינה מתוקנת פותרים בעיות, ולא יוצרים בעיות על-ידי הריסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, ברגע זה הנשיאות אישרה לך הצעה דחופה לסדר-היום בעניין זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, ואחריו – חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הבוקר – כך הודיעו גם בתקשורת – חזרו הדחפורים לעבוד בקטע 18 של כביש חוצה-ישראל ליד קיבוץ רגבים.

מאיר פרוש: מדובר בעבודות שהופסקו לפני כמה שבועות, מאחר שנמצאו שם מערות קבורה.

מאיר פרוש: במסגרת דקה אחת לא אוכל להביא את השתלשלות האירועים עד כה, אבל החזרה החד-צדדית הזאת מחייבת תגובה מיידית במסגרת הזאת בכנסת.

מאיר פרוש: אני אומר שזאת הידרדרות מוסרית של המדינה.

מאיר פרוש: זאת פשיטת רגל של כל הערכים היהודיים הבסיסיים שלה.

מאיר פרוש: אני שואל את חברי הכנסת: מי היה מאמין, מי יכול היה להעלות על הדעת שבמדינת ישראל כך ינהגו בישני עפר?

מאיר פרוש: חילול קברים עתיקים כמוהו כחילול קברים מן העת האחרונה.

מאיר פרוש: יהודים מאמינים בני מאמינים, אדוני היושב-ראש, בכל הדורות וגם היום, יראים וחרדים עד עומק נפשם מן הקטרוג הנגרם מחיטוטי שכבי.

מאיר פרוש: יהודים מאמינים יראים מאסון, חלילה וחס, שייגרם למדינה כתוצאה מזלזול בישני עפר.

מאיר פרוש: לכן, אדוני היושב-ראש, אני קורא: חדלו הרע, אל תזיקו לכלל ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו – חבר הכנסת שלגי.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להודות למשטרת ישראל ולשירות בתי-הסוהר על כך שהם מחזיקים במעצר זה כשבועיים ילדות בנות 12, ובבידוד ילדות בנות 14.

אריה אלדד: כל יום שחולף, עוד כיתה תצטרף לאלה שיחסמו כבישים בפעם הבאה.

אריה אלדד: הן הופכות לגיבורות.

אריה אלדד: כל יום שחולף שמחזיקים ילדות בנות 14 בבידוד, מייצרים גיבורות חדשות.

אריה אלדד: אני תמה על שיקול הדעת של משטרת ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, נתבקשתי היום, על-ידי כמה ראשי ערים וכמה חברי כנסת, לדבר עם נציב שירות בתי-הסוהר.

ראובן ריבלין: דיברתי עם האיש היקר הזה, הנציב, והוא הסביר לי, שאותן נערות, שהן לתפארת העמדה שהן מחזיקות בה והאמונה שהן צריכות להתמודד אתה, מסרבות אפילו לומר מה שמן.

ראובן ריבלין: לכן אי-אפשר לאפשר ביקורים, כי הן מסרבות להזדהות.

ראובן ריבלין: אם למשל חבר הכנסת אריה אלדד יבוא לבקר את אחת העצורות ויאמר: אני מבקש שיביאו אלי את זאת וזאת, על מנת לראותה, יבוא מנהל בית-הסוהר ויאמר: מי היא זאת וזאת?

ראובן ריבלין: אף אחת מהן לא מזדהה.

ראובן ריבלין: הן עומדות קלה כחמורה על רצונן, כפי שהן קבעו מטרה, אולי גם על-פי השפעה של מנהיגים אחרים, שאמרו: נעצרת, ניצחת.

ראובן ריבלין: הן רואות את עצמן כמנצחות.

אריה אלדד: שישחררו אותן בכוח, באופן חד-צדדי.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אני מאוד מעריץ את הבנות בנות ה-13, כי זה מראה שהן יודעות איך להתמודד אפילו יותר טוב מאשר אנשים בוגרים.

ג'מאל זחאלקה: למה משתמשים בילדים?

ג'מאל זחאלקה: זה שימוש ציני בילדים.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני נדהמתי - - - חבר הכנסת זחאלקה, היה עם שהתפעל מילדי האבנים.

ראובן ריבלין: היה עם שהתפעל מילדי האבנים, לשיטתו.

ג'מאל זחאלקה: הם נלחמו לחירות.

דניאל בנלולו: ולמה אלה נלחמים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה – יושר אינטלקטואלי.

ראובן ריבלין: אני לא בא ואומר שאתה צריך להסכים אתם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים בדיון בן דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, רק רציתי להפנות את תשומת לבך, שנציבות בתי-הסוהר רוצה לשחרר אותן, אבל היא רק רוצה שהן יזדהו.

ראובן ריבלין: הן מסרבות ורואות את זה כאחד הדברים שעומדים לפניהן.

ראובן ריבלין: אני לא יודע אם אני לא צריך להצדיע לבנות האלה, דרך אגב.

אריה אלדד: הן מסרבות להזדהות, כי התנאים המגבילים המוטלים עליהם שם הם עד תום ההליכים.

ראובן ריבלין: אני יודע למה.

אריה אלדד: מה שאני רוצה לומר הוא שאם אנחנו סבורים - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: בעניין זה חבר הכנסת טל צודק, כי אדוני סיים את הזמן.

אריה אלדד: לא הספקתי.

ראובן ריבלין: אני אתן לך עוד 20 שניות, בבקשה.

אריה אלדד: אם אנחנו סבורים שעבור זה שאדם לא יזדהה מגיע לו מאסר, אז נחוקק חוק וישבו מאסר עולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, הן לא נעצרו בגלל זה.

אבשלום וילן: חס וחלילה בפעם הבאה חולה לב לא יוכל להגיע בגללן לבית-החולים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, חשבתי שאני מייצג את עמדת ההיגיון בצורה הברורה ביותר.

ראובן ריבלין: הילדה רוצה להיעצר אחרי שהיא עשתה דבר שהיא חושבת שהוא קריאת תיגר, אפילו אם זה על דבר חוקי, והיא נעצרה.

ראובן ריבלין: כל אחד קיבל את - אני מאוד מצטער, אי-אפשר לאחוז את המקל בשני קצותיו.

ראובן ריבלין: גם לא זחאלקה, אפילו לא.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום הוא יום המאבק הבין-לאומי בעישון, יום ללא עישון.

אילן שלגי: אני מקווה שמי מבין הצופים שכעת מחזיק סיגריה בידו יכבה אותה.

אילן שלגי: למרות הירידה בכמות המעשנים, עדיין 24% מאתנו מעשנים.

אילן שלגי: אגב, יותר גברים מנשים.

אילן שלגי: כל שנה מתים בישראל 10,000 איש מנזקי העישון, מהם 1,500 מעישון פסיבי, כלומר, אלה שבעצם אינם מעשנים.

אילן שלגי: אנו מתאבלים על כל הרוג בתאונות דרכים ומתוסכלים בצדק מכך שכל שנה נהרגים בכבישינו כ-500 בני-אדם, אך פי-20 מהמספר הזה מתים כל שנה מהעישון.

אילן שלגי: רוב הרשויות המקומיות אינן דואגות לאכוף את החוקים המחייבים אזור עישון סגור ונפרד במסעדות.

אילן שלגי: אני קורא למי שאינם מעשנים לעמוד על זכותם שלא להיחשף לסכנת העישון במסעדות ופשוט להחרים בתי-עסק שאינם מקפידים על קיום החוק.

אילן שלגי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חוק העישון מופעל בכנסת בגלל חבר הכנסת שלגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, ואחריו - חבר הכנסת טל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידוע לי על אדם שהסתכסך עם שכנו ובמהלך הסכסוך הלך והשתלט על חלקת קרקע ששייכת לשכנו.

מוחמד ברכה: אחר כך אותו אדם שהשתלט חזר לביתו, אסף את בני משפחתו ושאל אותם לדעתם באופן דמוקרטי אם הם רוצים להמשיך ולשלוט בחלקה של שכנו.

מוחמד ברכה: מובן שכולם הסכימו פה-אחד.

מוחמד ברכה: ואז יוצאות כל מיני זעקות שבר על הצהרתו של הרמטכ"ל שאפשר לרדת מרמת-הגולן.

מוחמד ברכה: למה אי-אפשר לרדת?

מוחמד ברכה: מפני שישראל החליטה שזה חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לא שאפשר – צריך לרדת משם.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: למה הגענו לגולן, למה?

ראובן ריבלין: למה הגענו?

ראובן ריבלין: סתם שאלתי.

מוחמד ברכה: זה ללא קשר.

ראובן ריבלין: פתאום יום אחד קמנו בבוקר והגענו לגולן.

ראובן ריבלין: אדוני מכיר את החוק הבין-לאומי הפומבי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אפילו מכיר את המשל והנמשל של כרם נבות היזרעאלי.

ראובן ריבלין: עכשיו זכותו של חבר הכנסת הרב טל לדבר את דבריו בלי שיופרע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, נשמעה ביקורת בקרב הציבור, וגם מפיך, אדוני היושב-ראש, על כך שחברי הכנסת לא פוקדים את המליאה, ואני שותף לחלק מהביקורת הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני רוצה להזכיר לאדוני, שאחת הסיבות לכך היא, שעיקרו את עבודתו של המחוקק בכך שהמחוקק יודע שלכל פקיד באוצר יש כושר ויכולת להשפיע יותר משיש לו, ושהוא אינו יכול להציע הצעת חוק שעולה על 5 מיליוני שקל, שכן הוא זקוק ל-50 חברי כנסת, דבר שהוא בלתי אפשרי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מכאן המסקנה המתבקשת, שהוא יכול לעשות יותר בלשכתו מאשר באולם המליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה יעשה חבר מסיעה בת שלושה חברים שאין שום סיכוי בעולם שהוא יעביר הצעת חוק שכזאת, אלא אם כן הוא יקפיד ויתמיד ויחבוש את המושבים הללו בימי רביעי אחר-הצהריים כשכולם עפים לבתיהם?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק כך הוא יכול להעביר יותר חוקים, וזה נמנע ממנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן צריך לעשות רוויזיה מחשבתית - האם לא כדאי לבטל את החוק כדי שכל חבר כנסת יוכל להציע חוקים כפי שהוא חושב ומוצא לנכון?

ראובן ריבלין: זה לא יצא מטעם משרד האוצר, הכנסת החליטה כדי להגביל את עצמה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בלחץ הרוב הדורסני שהיה לקואליציה.

ראובן ריבלין: אותי אף פעם לא דרסו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו - חבר הכנסת ליבוביץ.

שמואל הלפרט: האם אני נמצא ברשימה?

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: אני מחלק בין הסיעות, וגם אתה תהיה.

ראובן ריבלין: כבוד הרב הלפרט, אתה ממהר למקום כלשהו?

ראובן ריבלין: כולם ידברו עד 16:30.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, בריאיון לעיתון "א-שארק אל-אווסט" אומר הרמטכ"ל היוצא, יעלון, כי ישראל יכולה להגן על עצמה גם לאחר נסיגה מרמת-הגולן.

ג'מאל זחאלקה: ישראל יכולה להגן על עצמה מקו חלופי, בתנאי שיהיה שלום אמיתי ומנהיגות סורית רצינית ואחראית.

ג'מאל זחאלקה: המבחן של הרצינות והאחריות הוא מבחן התוצאה והרצינות.

ג'מאל זחאלקה: משנת 1974 קיים הסכם הפרדת הכוחות בין סוריה לישראל.

ג'מאל זחאלקה: ישראל מעולם אפילו לא טענה שסוריה הפירה אותו.

ג'מאל זחאלקה: היא שמרה אותו כלשונו.

ג'מאל זחאלקה: כך שהטענה הזאת, שאם תהיה - - - יש נכונות, יש הנהגה סורית שגם שומרת על הסכם קיים וגם מביעה נכונות ויוזמת משא-ומתן רציני שיגיע להסדר שלום.

ג'מאל זחאלקה: האמתלה תמיד היתה שיש סיבות ביטחוניות שמונעות את ההסדר הזה.

ג'מאל זחאלקה: הנה ממשלת ישראל נחשפת במערומיה: סוריה רוצה הסדר, המומחים הביטחוניים אומרים שאין מניעה ושאין בעיה עם זה.

ג'מאל זחאלקה: איפה הבעיה?

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא בממשלה שלא רוצה שלום.

ג'מאל זחאלקה: צריך לחשוף את השקר.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אומרים שלא רוצים שלום כי יש שקט.

ג'מאל זחאלקה: וכשאין שקט אומרים: לא צריך שלום, כי אין שקט.

ג'מאל זחאלקה: תחליטו כבר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליבוביץ, ואחריו - חבר הכנסת גפני, כי אגודת ישראל כבר דיברה ודגל התורה עוד לא דיברה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כמנהגי מדי שבוע אני אקריא את שמות ההרוגים בתאונות הדרכים בשבוע שחלף: סמי זועבי, בן חמש מכפר מצר; גרייגי ראובן מבאר-שבע; יחזקאל ומרסי אברהם מבית-שאן; דאס סילביה וסמואל אייווי, שתיהן תיירות מהודו.

אילן ליבוביץ: יהי זכרם ברוך.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, בעניין זה שמעתי הבוקר את השר לביטחון פנים מתראיין ברדיו ואומר, שמאז 1997 לא נוסף ולו שוטר אחד למלחמה בתאונות הדרכים.

אילן ליבוביץ: כמו שאני אומר כל שבוע, ממשלת ישראל גם עדיין לא הציגה לכנסת תוכנית לאומית למאבק בתאונות הדרכים.

אילן ליבוביץ: מכיוון שנותרו לי כמה שניות, אני רוצה להתחבר לדברים שאמרו קודמי בנושא האלימות, ובעיקר מכיוון שכתושב רחובות היה לי קשה בסוף השבוע האחרון, בעקבות הרצח המזעזע של הילדה בת ה-15, מעין ספיר, שכל מה שרצתה היה לצאת ולבלות עם חברותיה, וללא כל סיבה מצאה את מותה בידי רוצח שפל.

אילן ליבוביץ: יהי זכרה ברוך.

אילן ליבוביץ: תנחומי למשפחתה.

ראובן ריבלין: אנחנו אישרנו הצעה לסדר-היום בעניין זה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שגם אדוני הצטרף אליה, והיא אושרה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת איוב קרא.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בתקופה האחרונה קואליציה של ארגוני נשים, כך הן נקראות, החליטו לנהל מלחמה ומאבק נגד בחירת דיינים חרדים.

משה גפני: פשוט משום שבן-אדם הוא חרדי, הוא איננו ראוי להיות דיין.

משה גפני: הנציגה שלהם ישבה כאן ביום ראשון בוועדת החוקה, ונאבקה נגד הצעת חוק של יצחק לוי, או לפחות הקשתה על החוק הזה להתיר עגונות, אותה נציגה של ארגוני הנשים כביכול, שאני לא יודע בדיוק את מי הם מייצגים.

משה גפני: לפני תקופה לא ארוכה הם ניהלו במשך שנה שלמה מלחמה נגד בחירתו של דיין לבית-הדין הגדול.

משה גפני: בסופו של דבר הוא נבחר, והתברר שהוא דיין מצוין, אחד הטובים שקיימים במערכת, שדואג לנשים יותר מאחרים, והם לא קמו להתנצל.

משה גפני: הם ממשיכים היום במאבק הזה של לא ייבחרו דיינים חרדים.

משה גפני: אני מזהיר אותם מכאן.

משה גפני: המציאות הזאת, שבמדינה דמוקרטית יש ועדה שצריכה לבחור לערכאה שיפוטית, במקרה הזה בתי-הדין הרבניים, שיבואו ויפסלו ציבור, ולא בוחנים אדם לגופו - התופעה הזאת היא בומרנג, ושייזהרו להם, זה הכול.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת שטרן.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בתחילת שבוע שעבר סגן אבו-ריש, קצין בקבע, נמצא לאחר חיפושים אי-שם ליד שאר-יישוב, כאשר הוא היה צריך להיות באשקלון.

איוב קרא: הוא נמצא זרוק בתוך טרמפיאדה, קרוע בגדים.

איוב קרא: רק לאחר לחצים, הוא נמצא במקרה על-ידי עוברי אורח.

איוב קרא: בהמשך השבוע - מג'די חלבי, חייל, עדיין לא נמצא.

איוב קרא: הוא יצא מביתו ביום שלישי בשבוע שעבר, ועד לרגע זה נעלמו עקבותיו.

איוב קרא: אני רואה בחומרה רבה את העובדה שמיום שלישי עד יום חמישי לא יידעו את המשפחה ולא נעשה שום דבר.

איוב קרא: עד יום חמישי בערב, שעה שהגיעו אנשי המשטרה הצבאית לביתו של אביו, איש לא ידע מה קרה לחייל.

איוב קרא: אני פונה לבדוק את הנושא הזה ולעשות מאמצים גדולים לאיתור החייל שנעדר.

איוב קרא: אני גם פונה לעם ישראל כולו להתגייס לטובת העניין.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להקפיד על דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרן, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת הלפרט.

יורי שטרן: כבוד יושב-ראש, אנחנו ממשיכים לדון בעניינים השונים שהם על סדר-היום, כאשר המציאות הנוראית של ההתנתקות המתקרבת היא גם מציאות אבסורדית.

יורי שטרן: הרי כולנו יודעים היום שמייד לאחר ההתנתקות, אם תתבצע חלילה, יהיה גל טרור חדש, אינתיפאדה שלישית, כהגדרתו של אהוד ברק, ראש הממשלה לשעבר.

יורי שטרן: מקימים כבר תחנות התרעה נגד טילים באשקלון.

יורי שטרן: קיבוצים בסביבה, שלא ידעו מלחמה זה זמן רב, מומלץ להם למגן מחדש את הטרקטורים, כמו שזה היה עד מלחמת ששת הימים באזור הצפון, מתחת לרמת-הגולן.

יורי שטרן: אנחנו יודעים שהכוחות המזוינים הפלסטיניים מקבלים לשורותיהם את המחבלים הרוצחים, וש"חמאס" הולך להיות הכוח השולט לא רק ברצועת-עזה, אלא גם באזורים אחרים.

יורי שטרן: כל האבסורד הזה כאילו לא קיים עבור אותם השרים בממשלת ישראל שלא מוכנים אפילו לדון מחדש על ההליכה הזאת לתהום.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: זה נאומים בני דקה, נא להקפיד על הדקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הלפרט, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת וילן.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, מכת רציחות משתוללת בתקופה האחרונה.

שמואל הלפרט: רוצחים מבוגרים, ילדים ואפילו תינוקות.

שמואל הלפרט: הרצח הפך לנורמה חברתית.

שמואל הלפרט: מתחילת השנה נרצחו 57 איש - עלייה של 20% לעומת אשתקד.

שמואל הלפרט: רוצח שרצח ארבעה אנשים ושרף את גופותיהם אומר בקור רוח וללא הבעת חרטה: באתי כדי לרצוח.

שמואל הלפרט: המשטרה חסרת אונים.

שמואל הלפרט: האם כסדום היינו, לעמורה דמינו?

שמואל הלפרט: מה עוד צריך לקרות כדי שיזדעזעו אמות הספים בבית הזה?

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, לאור המצב הנורא, אני מציע להפסיק את כל הדיונים של הכנסת, יהיו חשובים ככל שיהיו, ולהתחיל בדיון חירום בהפקרות, באלימות ובאמצעים המיידיים שיש לנקוט כדי להפסיק את שפיכות הדמים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אנחנו הקדשנו חלק מהדיונים השבוע לנושא זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת טאהא.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רציתי לדבר על נושא אחר, אבל בעקבות נאומו בן הדקה של אריה אלדד והערתו של יושב-ראש הכנסת, אני רוצה לומר בצורה מאוד ברורה, שהילדים והנערים אשר חוסמים כבישים והולכים לאחר מכן לכלא, עושים דברים אסורים, עושים דברים חמורים, ומנהלים מאבק פוליטי לגיטימי בדרכים בלתי לגיטימיות לחלוטין.

אבשלום וילן: אין מה לברך אותם, אין מה להבין אותם, צריך להפסיק את זה.

אבשלום וילן: אפשר למחות פוליטית בכל הדרכים הראויות.

אבשלום וילן: לחסום כבישים כאשר אנשים חוזרים מעבודתם, כאשר חס וחלילה עוצרים אמבולנסים עם יולדות או אנשים שזקוקים בדחיפות לסיוע רפואי, זה דבר חמור ביותר.

אבשלום וילן: רק במדינת ישראל, שנפרצו בה כל החוקים, עומדים חברי כנסת ונותנים לגיטימציה לכך, והיושב-ראש מסביר לנו מה כן ומה לא.

אבשלום וילן: צריך להוקיע את הדברים האלה ולהיאבק מאבק פוליטי אמיתי במסגרות מקובלות, לא על גופם של אנשים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא, ואחריו – חברת הכנסת אראלה גולן.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רק אתמול טיפלנו בוועדת הפנים בעניין של שבעת הבתים בעיר לוד שהיו אמורים להיהרס.

ואסל טאהא: הצלחנו להקים ועדה, צוות, על מנת לדון ולמצוא פתרונות לבעלי הבתים האלה ולמנוע את הריסתם.

ואסל טאהא: בחיפה היום יש בית שקיים כבר 70 שנה, ופתאום ראש העיר החליט להרוס אותו, מפני שייעוד הקרקע שונה על-ידי העירייה לתעשייה, בלי לשתף אותם בתכנון, בלי לשאול את דעתם, בלי לשמוע את חברי ועד השכונה שם.

ואסל טאהא: היום או מחר עלול הבית להיהרס.

ואסל טאהא: אני פונה מכאן לראש העיר חיפה להפסיק את ההריסה, לדון עם המשפחה, למצוא פתרונות מתאימים לכל המשפחות הנזקקות שם.

ואסל טאהא: הריסת הבתים הפכה למדיניות.

ואסל טאהא: ראש העיר ירושלים מאיים להרוס 90 בתים בסילואן.

ואסל טאהא: למה?

ואסל טאהא: מפני שמתחשק למתכנן שיושב בעירייה להפוך את השטח לפארק לאומי.

ואסל טאהא: זאת מדיניות שרק תרחיב את השסע בין ערבים ליהודים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אראלה גולן.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת מח'ול.

אראלה גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מהומה גדולה מתחוללת כאן בציבור ובמגזר הכלכלי בנושא גנבת אינפורמציה בעזרת הסוס הטרויאני במחשב.

אראלה גולן: באותו זמן מתבצעות גנבות של יצירות אמנות ויצירות מוזיקה באופן קבוע, גם כן מהמחשב, ואף אחד לא נותן את הדעת על כך.

אראלה גולן: יש כאן גנבה וגם פגיעה בזכויות יוצרים.

אראלה גולן: אני מבקשת שנסב את תשומת לבנו לדבר.

אראלה גולן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת גולן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להידרש לאותו בית בחיפה שדיבר עליו חבר הכנסת ואסל טאהא.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים פעם שנייה בתוך שלושה חודשים על ההחלטה של עיריית חיפה להרוס בית בשכונה ערבית ללא שום הסבר משכנע, בית שעמד על תלו עוד לפני קום המדינה.

עסאם מח'ול: אנחנו ישבנו בעירייה לפני יומיים, ומתברר שאחד הטיעונים החזקים של פקידים בעירייה הוא: מה נגיד ליהודים ששואלים - כאשר הורסים תוספת בדניה או במקום אחר - למה אתם לא הורסים בתים של ערבים.

עסאם מח'ול: אני מסכים שיהרסו את כל תוספות הבנייה של ערבים בשכונת דניה היוקרתית בחיפה; אבל אין.

עסאם מח'ול: אבל אי-אפשר לבוא לשכונת עוני, שכונת מצוקה, כאשר על-יד אותו בית קיים צריף שבהמות קשה להן לחיות שם, אבל אותו אף אחד לא מבקש לפנות; אף אחד לא מבקש לפנות את המשפחה מהצריף, אבל את הבית היציב הם מתעקשים להרוס.

עסאם מח'ול: אני חושב שמישהו משתעשע בלהרוס את הדו-קיום בחיפה, ואנחנו לא ניתן את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, בבקשה.

ראובן ריבלין: מה, ראש העיר עושה דבר בלי צו בית-משפט?

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: אנחנו מדינת חוק.

ראובן ריבלין: בדרך כלל בית-משפט נותן דחייה לנסות ולראות אם אפשר לקיים את זה על-פי החוק.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האם לא ראוי, אדוני היושב-ראש, שנעצור לרגע ונשאל את עצמנו שאלה אחת שנוגעת לקיומנו כבני-אדם, כחברה, כיישוב, כמשפחה – עד לאן אנחנו רוצים להגיע בחברה הישראלית?

גאלב מג'אדלה: הפשע מחלחל לכל תחומי החיים.

גאלב מג'אדלה: לא אזכיר, כולנו מודעים ויודעים - מפריצת מחשב, עד תאונות דרכים, עד סמים, עד רצח ילדים.

גאלב מג'אדלה: כל יום השבוע ראינו בשורה מרה בתחום אחר של פשיעה ושל הרס החברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: עד מתי אנחנו רוצים, אדוני היושב-ראש, לעבור בשתיקה רועמת בלי לעשות דבר שלמענו אנחנו נמצאים כאן ולמען החברה שלנו כולה?

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, מדוע אדוני לא מטפל במסגרת ועדת הפנים בטענות על צווי הריסה?

ראובן ריבלין: אתה יכול ליזום דיון בעצמך.

גאלב מג'אדלה: כפי ששמעת, חבר הכנסת טאהא אמר שכל ועדת הפנים - - -

ראובן ריבלין: ברמה העקרונית לא יכולות להישמע זעקות שאינן צודקות - אלא אם הן צודקות.

ראובן ריבלין: אם הן צודקות, בוודאי ראוי שהוועדה תטפל.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתמודדים עם כל נושא שמועבר אלינו.

גאלב מג'אדלה: היות שמכובדי שאל, מחובתי לענות: ביום רביעי הבא יידון בוועדה נושא הפשיעה, בהשתתפות מפכ"ל המשטרה והשר לביטחון פנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: תסיים חברת הכנסת אתי לבני.

ראובן ריבלין: אדוני סגן השר והבה, אדוני רוצה לנאום בתור חבר כנסת מהשורה?

ראובן ריבלין: אדוני סגן שר.

ראובן ריבלין: יש שאלה אם סגן שר יכול להשתתף בנאומים בני דקה, אבל אם זה כאש בעצמותיך, אין ברירה.

אבשלום וילן: שיתפטר ואחר כך נבחר בו מחדש.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לומר מלה בזכות הנימוס האלמנטרי וצורת ההתבטאות.

רוני בריזון: היום קיימנו בכנסת כמה אירועים במסגרת "יום הגאווה", אני שמח שקיימנו אותם וגאה הייתי להשתתף בהם.

רוני בריזון: אני גם מבין שהאירועים האלה אינם לטעמו ולהשקפת עולמו של חבר הכנסת אלי ישי, זה בסדר גמור.

רוני בריזון: אינני מבין מדוע בחר חבר הכנסת אלי ישי לקום בוועדת הכנסת ולהסתער על האירועים האלה ולקרוא ליום הזה "יום הזוהמה".

רוני בריזון: אני חושב שההתבטאות הזאת היא התבטאות אומללה, אני חושב שהיא מעליבה, אני חושב שהיא מיותרת.

רוני בריזון: אני חושב, שאם הייתי רוצה הייתי יכול להתחרות עם חבר הכנסת אלי ישי בסגנון הזה, והדבר הזה לא עולה על דעתי.

רוני בריזון: לחבר הכנסת אלי ישי אני רוצה לומר מלה אחת: תתבייש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת אורון.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום ראשון ושני השבוע התקיים באילת הכנס החמישי של לשכת עורכי-הדין.

טלב אלסאנע: היה לי הכבוד להשתתף יחד עם חברי כנסת אחרים.

טלב אלסאנע: במהלך הדיונים היתה התייחסות לדמוקרטיה הישראלית, ואני ציינתי שהדמוקרטיה הישראלית בסכנה.

טלב אלסאנע: היא בסכנה מפני הסחף הימני והחקיקה הלא-אחראית שדורסת את זכויות המיעוט, בגלל השחיתות ובגלל הכיבוש.

טלב אלסאנע: אנחנו עדים עכשיו לאלימות, אדוני היושב-ראש, ודובר עליה כאילו היא אלימות בקרב בני נוער.

טלב אלסאנע: אכן יש אלימות בקרב בני נוער, אבל האם הריסת בתים והותרת משפחות ללא קורת-גג איננה אלימות?

טלב אלסאנע: האם כיבוש עם אחר ודיכויו אינם אלימות?

טלב אלסאנע: האם שלילת זכויות מיעוט וזכויות אינדיבידואליות וקולקטיביות איננה אלימות?

טלב אלסאנע: כל שימוש בכוח דורסני השולל זכויות של אחר הוא אלימות.

טלב אלסאנע: לכן, הכול מתחיל בחינוך, ושרת החינוך נכשלה בתפקידה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, כל מה שלא עושים לרוב ועושים למיעוט, זה שלילת זכויות המיעוט.

ראובן ריבלין: אם היו הורסים את הבית שלי באותה סיטואציה, זה לא שלילת זכויות המיעוט.

ראובן ריבלין: אם עושים למיעוט רק משום שהוא מיעוט, זה חמור מאוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון - בבקשה, אדוני.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, תודה על דברי הפתיחה שלך לנושא שאני רוצה לדבר עליו עכשיו.

חיים אורון: אם הולכים להרוס קבוצת בתים בסילואן ולהותיר כמעט 1,000 נפש ללא קורת-גג - כל שאלת הבנייה הלא-חוקית בירושלים היא שאלה מאוד מורכבת - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - היא תישאר סילואן לכל החיים.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: אני מתחיל את הספירה מחדש.

ראובן ריבלין: רבותי, לא מפריעים לנאומים בני דקה.

חיים אורון: לצערי הרב, רק מי שלא בטוח בעמדתו ינהל את הוויכוח על השם, חבר הכנסת גדעון סער.

חיים אורון: אם אתה מאמין שירושלים היא בירת ישראל לנצח נצחים - אני חושב שירושלים המחולקת תהיה בירת ישראל לנצח נצחים, ואין לי בעיה להתחלק בה עם סילואן, עם שכני הפלסטינים.

חיים אורון: מעבר לוויכוח הזה, אדוני היושב-ראש, איש ירושלים מדורי דורות – אני גם אביא לך מכתב מהסבא של אלעזר גרנות, שאותו קיבלתי השבוע.

חיים אורון: סליחה על הפמיליאריות הזאת - לא יכול להיות שהעימות הזה - אין לי שום מנדט על גדעון סער ועמדותיו – יתנהל בתוקפנות ובניצול מעמד הרוב ובנישול אנשים מבתיהם.

חיים אורון: אני עוסק בנושא של סילואן הרבה מאוד שנים, זה תהליך מתמשך של ניצול מתמשך.

חיים אורון: הוא לא מחזק את מעמדנו בירושלים.

חיים אורון: לטעמי, הוא מחליש את מעמדנו בירושלים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, פילדלפיה היא רבת-עמון וסילואן היא כפר-השילוח ושניהם נמצאים בעיר-דוד.

ראובן ריבלין: מה קרה, כולנו מתחלקים פה בהיסטוריה.

ראובן ריבלין: הר-המורייה הוא הר-המורייה.

ראובן ריבלין: יכול להיות שהיה שם ישמעאל, לפי דעתנו היה שם יצחק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סילואן - - - חבר הכנסת גדעון סער - - - הוא מחליט.

ראובן ריבלין: הוא יכול לשנות שקוראים למקום גם סילואן?

ראובן ריבלין: עיר-דוד וכפר-השילוח וסילואן נמצאים באותו מקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סילואן, הוא מחליט.

גדעון סער: זה כבר 3,000 שנה.

ראובן ריבלין: נכון, ככה זה.

ראובן ריבלין: ולפני כן היבוסי קרא לזה ירושלם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, חבל.

ראובן ריבלין: עכשיו זמנה של חברת הכנסת לבני.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת דניאל בנלולו.

אתי לבני: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, הייתי אתמול בכנס הגדול של לשכת עורכי-הדין באילת.

אתי לבני: מושב הפתיחה הוקדש, כצפוי, לנושא הפריימריז במפלגות, צורת הבחירה של חברי הכנסת.

אתי לבני: היה דיון שבעצם העתיק את מה שקורה כאן בכנסת.

אתי לבני: היו נציגי המפלגות הגדולות, ואחד האשים את השני: אצלך יותר טוב, אצלי יותר טוב, אתה לא בסדר, אתה לא בסדר.

אתי לבני: אני קוראת ליושב-ראש הכנסת להתחיל להתמודד עם הנושא של שחיתות בפריימריז, או צורת בחירת חברי הכנסת בתוך המפלגות.

אתי לבני: המפלגות עצמן לא יכולות להתמודד עם הנושא הזה.

אתי לבני: ראינו הצעות שקמו, עלו וירדו.

אתי לבני: חייבים להתמודד עם הנושא הזה, כאן התחלת הבעיה של השחיתות הפוליטית.

אתי לבני: אני קוראת לכבוד היושב-ראש, כדי - - -

גדעון סער: 150 בוחרים יש בשינוי.

אתי לבני: אמרתי שזה בסדר או לא בסדר?

אתי לבני: הצגתי את הבעיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, אני אתן לה כל פעם דקה מחדש.

ראובן ריבלין: אני בטוח שיש לך השפעה הרבה יותר רצינית על יושב-ראש תנועתך מאשר לי.

אתי לבני: יש לי השפעה, אבל אף אחד לא חושב שהדגם של הליכוד או הדגם של מפלגת העבודה הוא הדגם היותר טוב, ולו במעט; יש אפשרויות אחרות.

גדעון סער: כמה בחרו בך לכנסת הזאת?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, תנו לה לסיים.

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: דניאל בנלולו.

אתי לבני: יש אפשרויות אחרות, חבר הכנסת סער.

אתי לבני: אני לא עושה אתך מאבק אישי.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אדוני לא המשיב פה.

אתי לבני: אני מדברת על הנושא.

אתי לבני: אין לנו ויכוח אישי, חבר הכנסת סער.

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, אדוני לא רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת, אם תתווכחי אתם, אני אסיר אותך.

ראובן ריבלין: הואיל והפריעו לך, אני נותן לך 20 שניות תמימות להשלים את אשר דיברת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אתי לבני: אני רוצה להעלות דווקא אופציה של דרך בחירה אחרת, שמקובלת בהודו ובדרום-אפריקה ובמקומות אחרים, כאשר כלל הציבור של אותה מפלגה, ביום הבחירות, כאשר הוא מצביע לאותה מפלגה, גם מסמן מעבר לטופס את סדר חברי הפרלמנט שהוא בוחר בהם.

אתי לבני: זאת אופציה מאוד מקובלת, והיא סך הכול הוכיחה את עצמה.

אתי לבני: אני קוראת ליושב-ראש הכנסת להתגייס לנושא הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לך, שאני אוכל אולי להתווכח עם חברי, אם כי אני אשים את נפשי בכפי כאשר אני אבוא ואומר לגוף בוחר שיישללו סמכויותיו.

ראובן ריבלין: נגיד שאני אשכנע את חברי, מה יועיל לי הדבר כאשר ראש תנועתך מתנגד לחוק שאת מציעה?

גדעון סער: הוא אמר את זה אצל דנה וייס.

אתי לבני: שמעת שאני הצעתי את החוק - - -

ראובן ריבלין: הכנסת לא יכולה להתמודד אם מרכיביה לא מסכימים.

אבשלום וילן: ראש הממשלה התחייב להביא לכנסת - - -

ראובן ריבלין: תגיש עכשיו אמון בראש הממשלה על עניין זה.

ראובן ריבלין: רבותי, יש דברים שאנחנו יכולים - - -

אתי לבני: יש לנו חובה לאומית - - -

ראובן ריבלין: לא תפקידי לצאת חוצץ מול הכנסת, אלא אם כן מדובר בכנסת עצמה.

ראובן ריבלין: כמובן כל אחד במפלגתו ינסה לעשות את המאבק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, בבקשה.

ראובן ריבלין: בזה מסיימים נאומים בני דקה.

דניאל בנלולו: אדוני היושב-ראש, ידידי חברי הכנסת, חברות הכנסת, הגשתי השבוע בקשה להעלות על סדר-היום את הדוח שפרסם משרד החינוך לגבי אחוז התלמידים מסיימי התיכון והזכאים לתעודת בגרות.

דניאל בנלולו: לצערי, הנושא לא התקבל, אבל יש לתת עליו את הדעת.

דניאל בנלולו: שמחתי לראות שיש אחוזים גבוהים של בנות החברה הישראלית בקרב הזכאים לבגרות, אך הפערים החברתיים בתחום מעוררים דאגה.

דניאל בנלולו: ההבדל בין האזורים הגיאוגרפיים בארץ זועק מהדוח – התלמידים בשוהם מול התלמידים מבאר-שבע.

דניאל בנלולו: אני מקווה מאוד שבעקבות הרפורמה של דוח ועדת-דברת וכל מה שהולכים לעשות במשרד החינוך, הנושא הזה יובא בחשבון.

דניאל בנלולו: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת בנלולו.

ראובן ריבלין: רבותי, תם הדיון.

ראובן ריבלין: אין לנו כאן שר שישיב.

ראובן ריבלין: צריך להיות פה השר המקשר להשיב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, האם אדוני רצה להתייחס לאיזה דבר שהיה מכוון כלפי הקואליציה?

גדעון סער: כן.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, להשיב על עניין זה.

גדעון סער: אדוני, אני מבקש להתייחס לדבריה של חברת הכנסת לבני.

גדעון סער: יש בעיות קשות במערכת הפוליטית, יש בעיות קשות בתוך המפלגות, יש תופעות חמורות במפלגות.

גדעון סער: אי-אפשר להתכחש לדברים האלה וגם לא לטאטא אותם אל מתחת לשטיח.

גדעון סער: עם זאת, כל נושא אכיפת שיטת בחירות, כאשר אין בכלל ערובה – אנחנו רואים מה קורה במיפקד מפלגת העבודה בימים האלה, ואני לא אומר את זה באופן קנטרני, אני אומר את זה כתופעה.

גדעון סער: כי כאשר אומרים: בואו נעבור לפריימריז, חייבים להיות ערים למה שמשחק בפריימריז.

גדעון סער: בפריימריז משחק - ואני לא שולל את השיטה הזאת מעיקרה - כסף גדול ומיפקד פיקטיבי.

גדעון סער: זה שם המשחק בפריימריז.

גדעון סער: צריך לדעת את זה.

גדעון סער: אבל בוודאי כאשר מפלגה, אשר כולה יושבת על גוף נבחר - - -

אתי לבני: אמרת שאתה לא קנטרני.

גדעון סער: - - - על גוף נבחר של 150 איש, וכך היא מנהלת את ענייניה, ו-150 האיש האלה שולחים 15 - - -

אתי לבני: אתה יורד באמת - - -

ראובן ריבלין: הדברים ברורים.

גדעון סער: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש - - -

קריאות: - - -

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, המפלגה הזאת מקיימת הליכי קבלה למפלגה מאוד מאוד סלקטיביים, כדי להשאיר את הכול במועדון, להשאיר את השלל בידי החבורה – אני לא רוצה להשתמש במלים קשות – החבורה המצומצמת שיושבת על ביצי הזהב.

אתי לבני: - - -

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רק להשיב, לא קנטרנות.

ראובן ריבלין: "ביצי זהב" זה קנטרנות פה.

גדעון סער: לכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, כניסה להכתבת הליכי הבחירות הפנימיים למפלגות מחייבת גם כניסה להליכי הקבלה למפלגה ולהרבה מאוד דברים אחרים, וכל אלה שבאים ומטיפים לאחרים, כדאי שיפשפשו קודם כול בענייניהם שלהם.

גדעון סער: תודה.

אתי לבני: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת.

ראובן ריבלין: אני חושב שהנושא שהעלתה חברת הכנסת אתי לבני הוא נושא חשוב ביותר לדמוקרטיה, ובהחלט ראוי לדון בו.

ראובן ריבלין: יש דעות האומרות שהטוב ביותר הוא הוועדות המסדרות.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אני מאוד תומך בעניין הוועדות המסדרות בפוליטיקה, אם אני אהיה הוועדה מסדרת במפלגתי, שלא יהיו אי-הבנות.

גדעון סער: בתנאי הזה גם אני תומך.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שסיעת מרצ היא הסיעה היחידה שקיימה פריימריז, אבל היא לא מקיימת את הפריימריז לגבי בחירת חברי הכנסת.

אבשלום וילן: אנחנו בוחרים בוועידה.

ראובן ריבלין: יש פנים לכאן ולכאן.

ראובן ריבלין: למשל שמעתי השבוע את היושב-ראש של תנועה חשובה בישראל, שהיו לה 15 חברי כנסת, היום היא עם 14 חברי כנסת, והוא שכנע אותי לחשוב לפחות שיכול להיות שלא צריך פריימריז, אבל הדברים האלה בהחלט ראויים לדיון בכל מפלגה, וגם כאן.

ראובן ריבלין: בזמנו רצו להגיש הצעת חוק, שהיתה ודאי מחייבת אותנו בדיון.

ראובן ריבלין: הכנסת עצמה לא יכולה ליזום דברים במקום המפלגות.

ראובן ריבלין: יש כאן סיעות שמקבלות על עצמן דין מלכות, ואנחנו לא יכולים להתגרות בהן, שכן אם הציבור היה חושב שלא ראוי להצביע בעדן, ודאי לא היה מצביע בעדן.

ראובן ריבלין: ציון יום חיילי המילואים

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים עכשיו לעיקר סדר-היום, ואני שמח כמובן לעבור לציון יום חיילי המילואים – הצעות לסדר-היום מס' 6725, 6756, 6799 ו-6731 והצעות חוק.

ראובן ריבלין: הייתי מבקש, לפני שנפתח בהצעות לסדר-היום ובברכות לכל החברים היוזמים ולהצעת חוק שירות המילואים, לפתוח את הדיון המיוחד הזה ולומר בלשון זו: אדוני סגן שר הביטחון, המייצג את הממשלה ואת משרד הביטחון, ואשר עוסק ושוקד בנושא מהיום שהגיע לכנסת כחבר הכנסת, מהיום שנכנס למשרד הביטחון כסגן שר הביטחון, ואני בטוח עוד שידו תהיה רבה גם בתפקידים רמים אחרים - - -

חיים אורון: האם את זה אתה כבר אומר בתור ועדה מסדרת?

ראובן ריבלין: הוא בסדר גמור בתור איש.

אילן שלגי: אני מבין שמפלגת העבודה, לא מעניין אותה יום המילואים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל נמצא פה.

קריאות: - - -

אילן שלגי: - - -

איתן כבל: חבר הכנסת שלגי.

זאב בוים: אחרי ההישג המזהיר של חברנו, חייל המילואים, אתמול בוועידת מפא"י, מה אתה רוצה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, אולי לא שמתם לב, חבר הכנסת כבל לא נואם עכשיו, אלא אני מנסה לתת פתיחה חגיגית לנושא חשוב ביותר שאנחנו מעלים במליאה.

ראובן ריבלין: קצת דרך-ארץ לנושא.

ראובן ריבלין: לא זה הדרך, אדוני יושב-ראש ועדת החינוך לשעבר.

ראובן ריבלין: לא זה הדרך.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: תאמיני לי שזה גם זכר וגם נקבה.

ראובן ריבלין: אדוני, תנו כבוד לאיש יקר, אדוני קצין מילואים ראשי, תת-אלוף אריאל היימן, שאנחנו מברכים על עבודתו הרבה והמסורה, וכבר עכשיו אנחנו רוצים להעלות כציון לשבח את עבודתו, שכן בעתיד הלא-רחוק הוא עתיד להשתחרר מצה"ל, ואנחנו מברכים אותו גם בעניין זה.

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, הורתו ולידתו של יום המילואים היתה בחטא, לא חלילה חטא של ההוגים, המשרתים והתורמים, אלא בחטאם של המשתמטים ובחטא התרבות שהופכת אט-אט ובאין רואה את המשתמטים משירות למי שבאים בשערי החברה, בלא בוז ובלא מבט שיבהיר: מי שאינו נושא בעול עם חברו, עם עמו, לצנינים הוא בעינינו.

ראובן ריבלין: יש צעירים רבים, רבים מדי, לצערנו, שבעבורם הצו הירקרק הוא מחזה לא מוכר, המעטפה הזאת בשבילם היא זיכרון מטושטש מן העבר, במקרה הטוב, או מוצג ארכיוני מבית אבא, במקרה הרע.

ראובן ריבלין: והלגיטימציה להשתמטות, שנראית יותר ויותר חסרת בושה, חצופה, בוטה ומלגלגת על הפראיירים, היא שורש כל רע, שאותו אנחנו מצווים לעקור, כי אם לא נעקור אותו הוא יעקור אותנו.

ראובן ריבלין: רבותי, לשרת בצבא-הגנה לישראל זו זכות.

ראובן ריבלין: ורק מי שעיניו כהו ולבו כבד אינו מבין זאת.

ראובן ריבלין: המשתמטים מלתרום את חלקם הם מן הכופרים בטובה.

ראובן ריבלין: ומי שמתחמק מן החובה אינו ראוי לזכות.

ראובן ריבלין: אבל אנחנו לא רק לבוז למשתמטים באנו, אלא בעיקר לתת מקום של כבוד ולומר תודה מקרב לב למי ששמים את הכתף מתחת לאלונקה.

ראובן ריבלין: בשם הכנסת אני מבקש להודות לאותם היחידים, חבר הכנסת אבשלום וילן, חבר הכנסת איתן כבל, חברים אחרים אשר נושאים ונשאו במשא, לסגן שר הביטחון, אשר עליו דיברתי, לחברי הכנסת אשר עמלים על עיצוב החוק ואשר תרמו במידה רבה והמריצו את הממשלה להגיע ליום זה שבו יחוקק חוק זה, לכל מי שעשה בכנסת לילות כימים לקדם את הנושא הזה.

ראובן ריבלין: וכמובן, כל אחד שמשרת במילואים הוא איש יחיד ומיוחד, עולם ומלואו של אהבת המדינה, והוא מהנושאים את ישראל על גבו.

ראובן ריבלין: לחיילים, למפקדים, לנשים ולילדים שנשארים בבית לבדם - תודה.

ראובן ריבלין: ליוזמי יום המילואים ולכל מי שנותן לו יד ויוצק לתוכו תוכן של ממש, יישר-כוח גדול.

ראובן ריבלין: אני חושב שעשיתם דבר חשוב ביותר, ולצערי הרב, יש מעט מאוד משתתפים, אבל אנחנו יודעים מה עשיתם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד יתום, הואיל והיית כל כך הרבה שנים בשירות המדינה אפילו לא טרחתי לציין את הצורך לבוא ולהגיד דברים בשבחך.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש הקואליציה על כך שגם הוא עשה כל שביכולתו כדי שאנחנו נציין יום זה.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר על תת-אלופים במילואים ועל אבות לחיילים מצטיינים - - -

חיים אורון: מה עם הטוראים?

חיים אורון: הטר"שים?

ראובן ריבלין: יש לך בבית הרבה יותר מטר"ש.

ראובן ריבלין: יש לך בבית, חבר הכנסת אורון, אני מעיד, אולי אתה לא רוצה שאומר זאת בקול רם, טובי בנינו הם בניך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בדיון.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אילן ליבוביץ להיות ראשון הדוברים.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בניזרי גם הוא רשום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בניזרי, שהיה חייל בגולני וביקש להשתתף בדיון, אני לא רואה אותו נוכח כאן.

אילן שלגי: איפה מפלגת העבודה?

איתן כבל: זה קטנוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, למה?

ראובן ריבלין: בוא נצדיע לחיילים, בוא נצדיע לעושים במלאכה.

ראובן ריבלין: בוא נעשה את המלאכה בשבילם.

ראובן ריבלין: תאמין לי, איתן כבל נטל את כל - - -

אילן שלגי: כל ה-19 על גבו.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת ליבוביץ.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר הביטחון, חברות וחברי הכנסת, אני עומד כאן על הדוכן כאחד מאותו מיעוט, פחות מחמישית - כפי שציין בשבוע שעבר תת-אלוף היימן - של אזרחי מדינת ישראל אשר משרתים במילואים.

אילן ליבוביץ: מייד כשנבחרתי לכנסת הזאת, אדוני היושב-ראש, ונודע לי שאני פטור מלשרת במילואים, התעקשתי להמשיך ולהיות חלק מאותו מיעוט אשר נושא בנטל ועושה מדי שנה לא מעט ימים, כמו חבר הכנסת כבל ואחרים כאן בבית, מכיוון שראיתי חשיבות רבה בכך שלא רק נאה דורש אלא גם נאה מקיים, ולתת את המעט שאני יכול כדי לשאת בנטל.

אילן ליבוביץ: אך, כפי שאמרתי, מיעוט, אדוני היושב-ראש, נושא בנטל הזה, ומדי שנה בשנה המיעוט הזה הולך ופוחת.

אילן ליבוביץ: לצערי, חיילי המילואים לא צריכים הצדעות, ימי הצדעה, לא צריכים מופעים, לא צריכים הטבות או ימים מיוחדים, ובוודאי לא חגיגות מדי שנה כפי שעושים.

אילן ליבוביץ: חיילי המילואים, אדוני היושב-ראש, צריכים יחס הולם, הגון, וטיפול יסודי בבעיות ובכשלים שהם נתקלים בהם מדי יום.

אילן ליבוביץ: אתן דוגמה, אדוני היושב-ראש.

אילן ליבוביץ: בתחילת הפגרה נקראתי לשירות מילואים.

אילן ליבוביץ: היו אמורים להגיע קצינים נוספים.

אילן ליבוביץ: אחד הקצינים לא הגיע.

אילן ליבוביץ: הוא התקשר אלינו בבוקר ואמר, שהבוס שלו הודיע לו, שאם הוא יוצא למילואים, לא יהיה לו מקום עבודה כשיחזור.

אילן ליבוביץ: זה בדיוק היחס של חלק מהמעסיקים אל אנשי המילואים.

אילן ליבוביץ: מעסיקים אינם רואים בשירות המילואים דבר שצריך לעודד אותו, דבר שצריך לתרום לו, דבר שצריך לעזור לאזרח לקיים אותו.

אילן ליבוביץ: מדי שנה אנחנו דנים פה באותו דוח של מערכת הביטחון שעוסק בטיפול במעסיקים שאינם מקבלים בחזרה לעבודה את חיילי המילואים או שמפטרים אותם בגלל השירות במילואים.

אילן ליבוביץ: מדי שנה אנחנו שומעים על קנסות שמוטלים על האנשים האלה.

אילן ליבוביץ: אבל אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עוקרים מהשורש את היחס הזה כלפי החייל המשרת במילואים, איך לא יהיה מצב שבו חייל יתקשר למפקדו ויגיד לו: תעשה לי טובה, אל תקרא לי, כי אם תקרא לי לא אמצא את מקום העבודה שלי כשאחזור.

אילן ליבוביץ: איך אנחנו גורמים לכך שאותו קצין שהגיע אלי הביתה כדי לשבת ולהכין את הדברים, ללא כל תגמול, לקראת התרגיל, יקבל את ההערכה וההוקרה ואת התגמול על כך שהוא עשה את זה בשעותיו הפנויות בערב, בלי שאף אחד ביקש ממנו או חייב אותו בצו לעשות את זה.

אילן ליבוביץ: איך, מצד אחד, את הדברים האלה אנחנו מוקירים ומעלים על נס, ומצד שני, את הדברים הרעים אנחנו עוקרים מן השורש.

אילן ליבוביץ: בכך אנחנו צריכים לטפל מדי יום, לכך אנחנו צריכים להקדיש את מלוא תשומת הלב, ולא לחגיגות, להצדעות ולמופעים, שהם חשובים, אבל בסיכומו של דבר לא ישנו את מצבם של המשרתים במילואים, לא יביאו לכך שבשנה הבאה לא יהיו פחות מחמישית מהציבור שמשרתים במילואים אלא יותר.

אילן ליבוביץ: אני שמח שמשרד הביטחון והממשלה מביאים את חוק המילואים יחד עם החוק שנוצר כאן בכנסת על-ידי שדולת המילואים.

אילן ליבוביץ: אני רוצה לסיים את דברי ולומר שאני מצטער על שביום חשוב כזה שר הביטחון לא מוצא לנכון להיות נוכח בכנסת ולהיות יחד אתנו.

ראובן ריבלין: סגן השר עוסק בעניין זה.

אילן ליבוביץ: סגן שר הביטחון מכובד בעיני ואנחנו עובדים הרבה מאוד בנושא המילואים, אבל הייתי מצפה לראות גם את שר הביטחון מגיע להצדיע לחיילי המילואים במליאת הכנסת.

אילן ליבוביץ: תודה רבה.

אילן ליבוביץ: [הצעת חוק פ/2436; נספחות.

אילן ליבוביץ: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליבוביץ, ימתין אדוני, בהזדמנות זו שהוא נמצא על הבמה אני מבקש שגם יציג את החוק שלו.

ראובן ריבלין: כך יעשה גם חבר הכנסת וילן - גם ידבר על העניין וגם יציג את החוק.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - איסור קיזוז תגמול למשרתים במילואים).

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, החוק הזה בא לתקן עיוות שבו הביטוח הלאומי השתמש בתגמולי המילואים שמגיעים למשרתי המילואים כדי לקזז חובות אחרים שיש לאותו חייל מילואים לביטוח הלאומי.

אילן ליבוביץ: אם כלפיך וכלפי אזרח אחר, כאשר אתה חייב כסף לביטוח הלאומי, הביטוח הלאומי צריך לנקוט נגדך הליכים משפטיים, הוצאה לפועל וכל דרך אפשרית אחרת כדי לגבות את החוב, הביטוח הלאומי מצא דרך נוחה לנהוג כלפי מי שמשרת במילואים, ופשוט קיזז לו מהתגמול עבור שירות המילואים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאפשר לקזז מכל גמלה.

אילן ליבוביץ: הנקודה היא שכאן אנחנו רוצים לעודד את חייל המילואים ללכת למילואים גם אם יש לו חוב לביטוח הלאומי, ולא להיתקל במצב שבו חייל מילואים שחייב לביטוח הלאומי יאמר: אם אני אצא למילואים, לא תהיה לי משכורת, לכן אני מעדיף להשתמט ממילואים.

אילן ליבוביץ: אני מודה לביטוח הלאומי שלקח לו אומנם פרק זמן ארוך לבצע את הפיילוט, והפיילוט הזה כבר מנוסה, ולא קיזזו בחצי השנה האחרונה, מאז אוקטובר האחרון, חובות לביטוח הלאומי מתגמולי המילואים, ואני יודע שהם ממשיכים בזה גם בימים אלה.

אילן ליבוביץ: אני מודה להם על כך, ואני מקווה שההצעה הזאת תעבור כאן בכנסת ונוכל להכניס אותה לספר החוקים.

ראובן ריבלין: אני כמעט בטוח שהממשלה מסכימה.

ראובן ריבלין: השר יאמר לנו.

ראובן ריבלין: ציון יום חיילי המילואים

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אבשלום וילן, שזו הקדנציה השלישית שהוא עוסק בנושאים האלה.

ראובן ריבלין: זה יום חשוב בחייו הפרלמנטריים.

ראובן ריבלין: אדוני, אבקש ממך כמובן להתייחס לנושא, ואני לא מגביל אותך בזמן, וגם להציג את הצעת החוק שלך.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה להגיד תודה לתת-אלוף אריאל היימן, קצין מילואים ראשי זה שלוש שנים וחצי, המסיים את תפקידו בשבועות הקרובים.

אבשלום וילן: אין לי ספק שלאריאל היימן היה חלק מכריע בדחיפת חוק המילואים.

אבשלום וילן: כל שינוי המערך שאנחנו עדים לו בשנים האחרונות הוא בעצם תולדה של משבר שנוצר ביחסים בין החברה הישראלית למשרתים במילואים וההבנה של צה"ל שצריך ליצור את הפונקציה של קצין מילואים ראשי כדי לטפל בבעיות.

אבשלום וילן: אני חושב בהחלט שיש מן הסמליות, אריאל, בכך שאתה היום פה באולם, וגם בכך שאנחנו מעבירים את החוק הממשלתי בקריאה ראשונה, והחוק של 49 חברי הכנסת - נקווה שגם הוא יעבור בקריאה טרומית.

אבשלום וילן: נגיע ביחד לוועדה.

אבשלום וילן: התחייבנו בפני סגן שר הביטחון שנגיע להסכמה, ואם יהיו חילוקי דעות הם יוכרעו בהצבעה בוועדת החוץ והביטחון.

אבשלום וילן: אבל, נלך מאוחדים בניסיון להגיע לנוסח שבאמת מתחיל להתמודד עם הבעיה.

אבשלום וילן: [הצעת חוק פ/3309; נספחות.

אבשלום וילן: ]

ראובן ריבלין: האם אדוני יכול לציין, מבין 49 חברי הכנסת שחתמו על הצעת החוק שאדוני מגיש, מי נוכח פה?

אבשלום וילן: חלק גדול מהנוכחים גם חתם על הצעת החוק, והייתי אומר שכולם.

אבשלום וילן: עדיין חסר לי אחד היוזמים, והוא בטח יגיע.

אבשלום וילן: אני חושב שהדבר החשוב הוא לא רק החתימות.

אבשלום וילן: אדבר בסוף על החוק.

אבשלום וילן: לפני יומיים הייתי בערב הוקרה לחיילי המילואים בתיאטרון הקאמרי בתל-אביב, וראיתי שם קבוצה של מ"פים ומג"דים, כמה מאות אנשים, שבעצם לוקחים את עול המילואים על כתפיהם.

אבשלום וילן: לא היתה לי תחושה של פראיירים באותו ערב - נהפוך הוא.

אבשלום וילן: אבל, אדוני היושב-ראש, התחושה הקשה היתה שזה בעצם מין עולם הולך ונעלם.

אבשלום וילן: יש חבר'ה טובים שמבינים את החשיבות ואת האחריות והם באים, אבל הרוב המכריע של מדינת ישראל נמצא במקום אחר, והמקום האחר הוא הדוגמה שנתן פה חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

אבשלום וילן: הבושה נעלמה במקומותינו.

אבשלום וילן: אם לפני עשר או 15 שנה היה מנהל מנסה לפטר איש מילואים בגין שירותו, הוא לא היה מעז לומר זאת בקול רם.

אבשלום וילן: היום לא מתביישים.

אבשלום וילן: גם אלה שהשתמטו, וגם אז השתמטו ממילואים, לא היו מנופפים בזה בגלוי.

אבשלום וילן: הם היו מתביישים.

אבשלום וילן: היום הבושה נעלמה.

אבשלום וילן: החברה הישראלית עברה הרבה מהפכים, אבל החוק שמגיע היום, לדעתי, נותן ביטוי ליגלי לעובדה שבעצם זה תקופה ארוכה לא כולם מתגייסים, אבל אלה שמתגייסים התגייסו בסמכות וברשות.

אבשלום וילן: אני לא מנמק כרגע את החוק הממשלתי, אבל לפי החוק הממשלתי לא כל מי שיסיים צבא סדיר ייקרא למערך המילואים.

אבשלום וילן: אין ברירה אלא ללכת גם לתגמולים.

אבשלום וילן: אין ברירה אלא להסדיר בחקיקה את כל מערכת היחסים.

אבשלום וילן: אנחנו, לדוגמה, 49 החותמים, הצענו - על זה היה ויכוח בוועדה - מעין מענק גמול למי שמסיים את מלוא מערך המילואים, והוא יקבל אותו, לדוגמה, בעת הגיעו לגיל פרישה או בסיימו את מערך המילואים.

אבשלום וילן: אנחנו הצענו בחוק הזה, למשל, שמי שמשרת במילואים ואין לו מקום עבודה קבוע, סטודנטים וכו', אם היום הוא מקבל את שכר המינימום במשק - לפי ההצעה שלנו הוא יקבל שכר ממוצע במשק.

אבשלום וילן: יש עוד שורה שלמה של נושאים ועל כולם נדון בוועדה.

אבשלום וילן: אני יודע שיש לזה עלות תקציבית.

אבשלום וילן: התחייבנו בפני הרמטכ"ל וסגן שר הביטחון, שאנחנו איננו מתכוונים לתבוע שזה יבוא מתקציב מערכת הביטחון, אלא שיהיו תוספות שהאוצר ייתן לאורך זמן, בדיוק כמו כאשר העברנו, לפני שלוש שנים או שנתיים וחצי, בכנסת הקודמת, את החוק המשווה את הזכויות של אנשי המילואים לאלה של אנשי הקבע בכל הנוגע לתשלום ביטוח לנפגעים.

אבשלום וילן: היו הרבה מאוד ויכוחים עם האוצר ומערכת הביטחון, ודיברו אז על תקדימים ועל כמה שזה יעלה, וראה זה פלא - יש תוספת תקציבית אבל היא איננה משמעותית, ואנחנו תיקנו עוול היסטורי שחבר הכנסת אורון התחיל לטפל בו בכנסת הארבע-עשרה.

אבשלום וילן: לדוגמה, לא אגלה סוד גדול אם אומר שחלק נכבד מטייסי הקרב של ישראל, מטבע הדברים והגילאים, הם אנשי מילואים.

אבשלום וילן: כאשר טסים איש קבע ואיש מילואים באותו מטוס וחס וחלילה הם נפגעים, במקרה של פגיעה הזכויות של איש הקבע יהיו שונות מאלה של איש המילואים.

אבשלום וילן: הדברים האלה תוקנו.

אבשלום וילן: אני מקווה שבחקיקה הזאת באמת נוכל לתקן עוד הרבה דברים.

אבשלום וילן: אני יודע שיש ויכוחים תקציביים, אבל אני באמת חושב שהדבר החשוב ביותר - גם ביום המילואים, שהיום אנחנו מציינים אותו, וציינו אותו גם בשבוע שעבר בבית הנשיא, ובעצם בהצעת החוק, יום המילואים יצוין כל שנה - הוא לתת ביטוי לתחושת השייכות ולהעדפה המאוד ברורה של - -

ראובן ריבלין: והמיוחדוּת.

אבשלום וילן: - - כנסת ישראל ושל הציבור הישראלי את משרתי המילואים; שלא רואים במשרתים במילואים פראיירים, אלא באמת – ואשתמש קצת בפראזיולוגיה נמלצת, לפעמים אין ברירה - רואים בהם קבוצה ההולכת לפני המחנה ומחזיקה על כתפיה את ביטחון ישראל לעת מלחמה, על-פי החוק החדש פחות כבר בשנים הרגילות, ואני מאוד מקווה שהתחושה הזאת היא המכרעת, כי כל התגמולים הכספיים שמופיעים בחוק, שעליהם מדברים, תמיד בטלים בשישים לעומת הסיכונים והקשיים שהאנשים האלה לוקחים על עצמם והמשפחות, הנשים והילדים, משלמות את מחירם, ואין לכך שום שווה-ערך כספי, אלא התחושה שהם עשו את הדבר החשוב והראוי.

אבשלום וילן: אני באמת רוצה להודות לכל אנשי מערך המילואים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אבי היה אומר לי: אם ללכת למילואים זה להיות פראייר, תהיה גאה שאתה פראייר.

אבשלום וילן: אני מקבל את מילותיך.

אבשלום וילן: לפני יומיים נתן קצין מילואים ראשי לרמטכ"ל את הסטיקר, הססמה: "אני מילואימניק גאה".

אבשלום וילן: בהזדמנות זו אני רוצה - - -

ראובן ריבלין: בהזדמנות זו, כשאתה עדיין על הבמה, אני רוצה להקריא את שמות החברים שיזמו את החוק ונמצאים כאן באולם: אתה, אדוני חבר הכנסת אבשלום וילן, וחברי הכנסת איתן כבל ואהוד יתום, שאתם היוזמים הראשונים.

אבשלום וילן: גם חבר הכנסת אהוד רצאבי נמצא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד רצאבי נמצא - ברוך תהיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ נמצא אתנו כאן, חבר הכנסת אילן שלגי נמצא אתנו כאן, חבר הכנסת אריה אלדד נמצא אתנו כאן, חבר הכנסת נסים זאב נמצא אתנו כאן, חבר הכנסת יגאל יאסינוב נמצא אתנו כאן, חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך נמצאת אתנו, חברת הכנסת אראלה גולן נמצאת כאן, וכן נמצאים כאן חברי הכנסת רוני בריזון וחיים אורון.

ראובן ריבלין: היו כאן אתנו בתחילת הדיון חברי הכנסת איוב קרא, יאיר פרץ ואתי לבני.

ראובן ריבלין: כמו כן נמצאים פה יושב-ראש הקואליציה וסגן השר מגלי והבה וחבר הכנסת בריילובסקי.

ראובן ריבלין: תהיו ברוכים, אבל תזכרו שחוק המילואים היה צריך להיות מאושר ברוב עם וברוב חברי הכנסת, לפחות אלה שחתמו עליו.

אבשלום וילן: אדוני, תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו - - -

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את סגן שר הביטחון על מנת להשיב על ההצעות לסדר-היום, כמו גם להביא את עמדת הממשלה על הצעות החוק הפרטיות, ולאחר מכן להציג את חוק המילואים של ממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

חיים אורון: איך הולכת ההצבעה?

ראובן ריבלין: אנחנו נצביע קודם על הצעות החוק הפרטיות, ולאחר מכן, על הצעת החוק נערוך שלוש הצבעות ברצף.

ראובן ריבלין: גם נצביע על ההצעות לסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מציע שחבר הכנסת וילן וחבר הכנסת ליבוביץ יסתפקו בהודעת השר.

ראובן ריבלין: אז לא נצטרך להצביע על ההצעות לסדר-היום.

אבשלום וילן: אין לי בעיה, פרט לעובדה שזו קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אני אומר קודם כול, היו הצעות לסדר-היום.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ יסכים לגבי ההצעה לסדר-היום להסתפק בהודעת סגן השר.

ראובן ריבלין: ואז נצביע על הצעות החוק הפרטיות לאחר סיום דבריו של סגן השר, ואנחנו נצביע גם כמובן על הצעת החוק הממשלתית.

ראובן ריבלין: סגן שר הביטחון, בבקשה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום א' האחרון, בל"ג בעומר, ציינה מדינת ישראל את יום ההוקרה לחיילי מערך המילואים, יום שנקבע לפני שנה על-ידי ממשלת ישראל כיום הוקרה קבוע.

זאב בוים: זאת השנה השנייה שציינו, בשורה של אירועים מגוונים, את ביטויי ההוקרה השונים למערך המילואים.

זאב בוים: היום, במסגרת ציון יום ההוקרה למערך המילואים בכנסת, שמענו את ההצעות לסדר-היום ואת הצעות החוק של חברי הכנסת, כפי שהובאו על-ידי חבר הכנסת וילן ורשימת החברים שהשתתפו בהצעה הזאת, וכפי שהוקראה על-ידי היושב-ראש הצעת החוק של חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

זאב בוים: אגב, אדוני היושב-ראש, מבין חברי הכנסת, למיטב ידיעתי, אני מקווה שאני לא חוטא לאלה שלא אזכיר, יש בוודאי שניים שעדיין עושים שירות מילואים פעיל: חבר הכנסת איתן כבל, שהוא מראשי השדולה, לצדו של חבר הכנסת וילן, וחבר הכנסת אילן ליבוביץ, שגם העלה הצעת חוק משלו.

זאב בוים: אבקש מהכנסת לאשר את החוקים שהוצעו, בכפוף להערה, שכבר הסכמנו עליה, וצוינה שוב על-ידי חבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: ברגע שהממשלה מסכימה, אין צורך ב-50 חברי כנסת.

זאב בוים: מכאן ואילך נתקדם יחד בוועדת החוץ והביטחון.

גדעון סער: היא לא קיימת בקריאה טרומית.

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: אם יש הסכמה של הממשלה, אין צורך בקריאה הראשונה ב-50 חברי כנסת.

ראובן ריבלין: חבל, כי מן הראוי היה ש-50 חברי כנסת - - -

אבשלום וילן: לאחד את הדיון.

איתן כבל: בכל מקרה יש הסכמה לאחד, הרי כל המהות שזה ילך יחד.

איתן כבל: הריצה היא יחד.

ראובן ריבלין: מבחינה פרוצדורלית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/176).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני סגן השר.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא בפני חברי הכנסת את הצעת חוק שירות המילואים, התשס"ה-2005, מטעם הממשלה.

זאב בוים: הצעת חוק זו היא פרי עמל רב וממושך של גורמים צבאיים ואזרחיים כאחד, שחברו יחד מתוך מטרה משותפת להגדיר מחדש את טיבו של מערך המילואים, את ייעודו, את דרכי הפעלתו ואת התאמתו למציאות העכשווית והעתידית של מדינת ישראל.

זאב בוים: חברי הכנסת, הנחיצות בקיום רפורמה כזאת במערך המילואים הורגשה זה כבר, והביטויים לכך היו: היקף מוגבר של שימוש בחיילי המילואים, עומס ימי המילואים למשימות שונות, שלא תמיד עלו בקנה אחד עם המטרות המקוריות שלשמן הוקם המערך.

זאב בוים: שר הביטחון שם לעצמו מטרה לבדוק מחדש את כל סוגיית השירות במילואים, ובמסגרת זו בוצעו בשנים האחרונות פעולות חשובות לקידום נושא השירות במילואים ומערך המילואים.

זאב בוים: אציין את מינויו של קצין מילואים ראשי, כמוסד בצבא-הגנה לישראל ובמערכת הביטחון, כמי שעומד בקשר בין חיילי המילואים לבין הממסד הביטחוני-הצבאי; את הקמת ועדת השרים לעניין מערך המילואים לפני כשנה וחצי, וההתחייבות של שר הביטחון במעמד אז להביא לחוק מילואים שיבטא מודל מילואים חדש, עדכני.

זאב בוים: מודל המילואים החדש הוא אחד מהיסודות, המסד, של החוק החדש שאנחנו מביאים כאן.

זאב בוים: הוא פרי עבודתה של ועדה ציבורית, שראשיתה במהלך שיזם קצין המילואים הראשי, תת-אלוף אריאל היימן, ושמונתה על-ידי שר הביטחון.

זאב בוים: בראש הוועדה עמד פרופסור אבישי ברוורמן, בכוונת מכוון שבראש סוגיה כזאת יעמוד דווקא אזרח.

זאב בוים: יש לכך משמעות יותר מסמלית כאשר מדובר במערך מילואים שמבוסס על אזרחי מדינה, שרוב ימות השנה הם אזרחים לכל דבר ועניין, ורק במיעוט הימים הם באחת מתגייסים והופכים להיות חיילים.

זאב בוים: אם כן, נשיא אוניברסיטת בן-גוריון עמד בראש הוועדה.

זאב בוים: המלצותיה של הוועדה אושרו על-ידי צבא-הגנה לישראל, משרד הביטחון, שר הביטחון והממשלה, והם מונחים בחוק הזה.

זאב בוים: החוק מכיל, קודם כול, תפיסה חדשה של מודל מילואים, שהעקרונות העיקריים בה הם: א.

זאב בוים: הגדרת הייעוד - לשם מה נועד צבא המילואים ולשם מה הוא לא נועד.

זאב בוים: ההגדרה אומרת במפורש, שהייעוד שלו הוא להגן על מדינת ישראל במצב חירום, קרי במלחמה, ולצורך כך הוא יכשיר את עצמו ויאמן את עצמו.

זאב בוים: הוא לא נועד לעשות פעולות אחרות, כמו בתחום הביטחון השוטף.

זאב בוים: כל תחום הביטחון השוטף הוא מטלה שהצבא הסדיר יישא בה – הוא נושא בה גם עכשיו - בעתיד בכוחות עצמו.

זאב בוים: יש הגדרה נוספת שמוצעת בחוק, והיא הגדרת מצב מיוחד.

זאב בוים: זה לא מצב חירום של מלחמה, זה לא מצב של ביטחון שוטף, מצב מיוחד יכול להיות הצורך לגייס מילואים.

זאב בוים: היתה לנו דוגמה כזאת לפני שלוש שנים, בעת מבצע "חומת מגן".

זאב בוים: זה גם יכול להיות למטרות אזרחיות יוצאות דופן.

זאב בוים: אני יכול להעלות על דעתי, אם חס וחלילה תהיה רעידת אדמה גדולה במיוחד במדינת ישראל, אסון גדול, חס וחלילה, יצטרכו לגייס סדר גודל כזה של כוחות כדי לטפל במצב.

זאב בוים: במצב מיוחד כזה אפשר יהיה לגייס מילואים רק אחרי שהממשלה תקבל החלטה כזאת, וההחלטה הזאת תקבל את אישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

זאב בוים: כלומר, פיקוח אזרחי של המערכת הנבחרת על הצבא, כדי שלא בקלות דעת יזומנו חילי מילואים לשירות.

זאב בוים: העניין השני בתפיסה – אני לא רוצה להיכנס לזה, כי עדיין מתקיים ויכוח שבוודאי יעסיק גם את ועדת החוץ והביטחון - האם שירות בתחום של ביטחון שוטף הוא חלק מההכשרה של החייל הלוחם במילואים למשימתו.

זאב בוים: זו שאלה, היה ויכוח בוועדה בעניין הזה, הוויכוח הזה בוודאי יימשך.

זאב בוים: נראה לי שנכון יהיה איזה מינון או מידה מסוימת, נכונה, גם של ביטחון שוטף, כדי לשמור על הכשירות ועל ההכשרה הנכונה של החייל, גם מתוך ראייה של שדה הקרב העתידי במצב חירום, שיש להניח שבחלקו יהיה כזה ששירות בביטחון שוטף יסייע להכשרת החיילים.

זאב בוים: הנושא הבא הוא גיוס בררני, ופה החידוש הגדול במובן הזה שלא יהיה צירוף אוטומטי של כל חייבי הגיוס בתום שירותם הסדיר, אלא הצבא יברור, אחרי שהוא יגדיר לעצמו מהו כוח-האדם הנדרש למערך המילואים, הוא יגייס את כוח-האדם הזה בלבד וישחרר את השאר משירות מילואים.

זאב בוים: כלומר, לא מעטים יקבלו פטור ממילואים מכיוון שהצבא לא יזדקק להם.

זאב בוים: אבל באותה נשימה צריך לומר, שבתחום הזה במיוחד, וגם כתוצאה מעניינים אחרים הקשורים לכל סוגיית השירות במילואים, תצטרך לבוא, כהשלמה חיונית, התייחסות בחקיקה ובהסדרים ראויים במדינת ישראל למי שלא נושאים בחובת שירות המילואים, קרי: שירות לאומי, שירות אזרחי.

זאב בוים: בעניין הזה יושבת ועדת-עברי על המדוכה עם המלצות ראשונות שלה, ויצטרכו ליישם אותן כדי שבאמת יהיו סוגים שונים של שירות לאומי, ששירות המילואים הוא רק אחד מהם, אבל לא היחיד, כדי שלא יהיה באמת מצב, כפי שחבר הכנסת כבר עמד על כך - המושג הזה של המשרת במילואים הוא פראייר, כי כל האחרים חוגגים והוא נושא על גבו את השירות הביטחוני.

זאב בוים: אם כן, מנקודת ראות של חובות האזרח במדינת ישראל, יצטרכו בהחלט להשלים על-ידי חקיקה כזאת ורפורמה בשירות לאומי אזרחי, שבסופו של דבר ייתן את ההשלמה והחובה הזאת על כלל אזרחי מדינת ישראל.

זאב בוים: הנושא השלישי הוא קיצור מספר ימי המילואים כתוצאה מכך וההגדרה של רף הפטור, עד היכן משרת האזרח במילואים.

זאב בוים: מדובר על 42 יום בשלוש שנים ללוחמים, עם עוד תקופה לבעלי מקצועות מיוחדים ולקצינים.

זאב בוים: זה קיצור מאוד משמעותי.

זאב בוים: אם היום אני מתרגם את זה לשנה שאפשר לקרוא לחייל ל-25-35 יום, הרי מכאן ואילך, בהתקבל החוק הזה, ייקרא חייל למילואים עד 14 יום בשנה, או בראייה תלת-שנתית, לא יותר מ-42 יום.

זאב בוים: כך יש התחשבות גם בצרכים הביטחוניים, אבל מתוך ראייה של האזרחים והתחשבות בקושי שהנשיאה בעול מעמיסה על חייל המילואים.

זאב בוים: גיל הפטור יהיה 40.

זאב בוים: אם במשך הזמן יהיה ניסיון מצטבר וניתן יהיה להוריד במשהו את גיל הפטור, גם זה ייעשה.

זאב בוים: מגיל 40 ומעלה ישרתו בעלי תפקידים מיוחדים ומי שיבקש להתנדב.

זאב בוים: אני רוצה להזכיר, אחרי שהזכרתי את העקרונות העיקריים, שיש כמה נושאים שלא ייכנסו בחוק המילואים, אבל הם נמצאים לידו והם תקפים.

זאב בוים: אחד מהם השגנו לפני שנה וחצי.

זאב בוים: עמדה בפנינו האפשרות לחוקק חוק להגן על הסטודנט שמשרת במילואים, שמסיים את תקופת שירותו הצבאי ונתקל בקשיים באוניברסיטאות, בהשלמת חומר ובעמידה במבחנים.

זאב בוים: העדפנו, וכך גם העדיפו המוסדות להשכלה גבוהה, להביא את זה בצורה של אמנה מחייבת.

זאב בוים: היא פועלת בשטח זה שנה ויותר בהצלחה מרובה, וגם בעניין הזה, כשאנחנו מציינים את יום המילואים, ראוי להזכיר: בל נשכח שחלק נכבד מהלוחמים המשרתים במילואים הם סטודנטים באותו גיל שהוא "הגיל הטוב", שעליו בעצם בנוי מערך המילואים.

זאב בוים: אם כן, אמנת הסטודנט קיימת וגם אמנת מעסיקים כזאת שיש הבנה רבה אצל כל מגזרי המעסיקים באשר לחשיבות השירות, וכתוצאה מכך למנוע התנכלויות שהיו פה ושם אצל מעסיקים, תוך ניצול שירות המילואים כדי להיפטר מעבודת העובדים שהם חיילים משרתים.

זאב בוים: זהו דבר שלא עולה על הדעת, אבל לצערנו היתה מציאות כזאת פה ושם, והאמנה הזאת צמצמה מאוד את הדברים, נוסף על החקיקה בכנסת, שהכבידה את עולה על אלה שחרגו מהתפיסה החיובית הזאת.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לסיים ולהצטרף אליך.

זאב בוים: ראשית, אני רוצה להודות לך על הברכות האישיות אלי, אבל אני רוצה להצטרף לברכות לקצין המילואים הראשי, תת-אלוף אריאל היימן, שמסיים את תפקידו, והוא יושב אתנו פה, מולי, ביציע.

זאב בוים: כפי שציינתי, הוא זה שיזם את הקמת הוועדה, עם פעולה מקדימה של אנשים מומחים, שהעבודה שלה היתה מסד לעבודת ועדת-ברוורמן.

זאב בוים: העבודה שהוא עשה במשך למעלה משלוש שנים בתפקידו ראויה לכל שבח, וחלק גדול מההישגים שהושגו, אם אני מצרף אותם יחד, הם אלה שיחד עם הצעת החוק הזאת יוצרים היפוך מגמה בחברה, ממצב של התייחסות אל חייל המילואים כאל פראייר למצב שבו חברה נושאת אותו על כפיים, כפי שאנחנו עושים בין השאר גם עכשיו - פעולות שונות ורבות אלה נעשו על-ידו.

זאב בוים: תודה לך, אריאל היימן.

זאב בוים: אין ספק שמילאת את תפקידך כקצין המילואים הראשון בצה"ל באופן שישאיר חותם על הבאים אחריך למלא את התפקיד החשוב הזה.

זאב בוים: בהזדמנות זו נברך גם את פרופסור אבישי ברוורמן, שברצינותו, דעתנותו, השכיל להביא בזמן יחסית קצר לתוצר מוגמר וחשוב זה, ולכל חברי הוועדה ולאנשים שהיו מעורבים בהבאת חוק המילואים למליאת הכנסת.

זאב בוים: אני חוזר ומבקש לברך את חברי הכנסת שהם במסגרת שדולת המילואים בכנסת.

זאב בוים: לא אחת היו פה ויכוחים ובוודאי עוד יהיו ויכוחים, עוד לא סיימנו.

זאב בוים: אנחנו עוד נדרשים למערך המילואים, ונצטרך לעקוב אחרי זה וגם לקדם את החוק.

זאב בוים: עוד נתווכח, אבל בסך הכול, הפעילות של החברים פה היתה טריגר, גורם מדרבן למערכת, וגם ככלב שמירה של מערכת בקרה ופיקוח על מה שנעשה בצבא ובמערכת הביטחון בתחום הזה ולקידום חיילי המילואים.

זאב בוים: אשר על כן, כפי שנהוג לומר אצלנו, אני מבקש מהמליאה לאשר את הצעת החוק הממשלתית וכן את הצעות החוק הפרטיות, כפי שהזכרנו בתנאים המתחייבים, ולהעבירן להמשך דיון והכנה בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

זאב בוים: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - איסור קיזוז תגמול למשרתים במילואים), התשס"ד-2004 (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לאחר שסגן השר אמר את דבריו וחברי הכנסת אשר הציעו הצעות לסדר-היום הסתפקו בדבריו ואינם מבקשים דיון, אני יכול להצביע על הצעות החוק הפרטיות ואחר כך להתחיל את הדיון בהצעת החוק בקריאה ראשונה, או שאני יכול להתחיל את הדיון בקריאה ראשונה ונצביע על כולן.

ראובן ריבלין: מבחינת הפרוצדורה ראוי שנצביע קודם על הצעות החוק בקריאה טרומית ולאחר מכן נפתח בדיון שבו יתחיל חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: אני רוצה להוסיף לכל האנשים ולכל הציבור שנכנס למליאה, חבר הכנסת דני יתום וחבר הכנסת רשף חן, גם הם היו בין יוזמי החוק, וחבר הכנסת קרא.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על שתי הצעות החוק.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת חוק המילואים, התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אבשלום וילן.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הממשלה הסכימה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 23 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק המילואים, התשס"ה-2005, לדיון מוקדם בוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

ראובן ריבלין: 23 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע כי שהצעת חוק המילואים, התשס"ה-2005, שיצאה מטעם חבר הכנסת אבשלום וילן וחברי הכנסת איתן כבל, אהוד רצאבי, אהוד יתום ואחרים, ביניהם כל אלה שהזכרתי ונמצאים כאן באולם אשר באו להצביע עבור הצעה שהציעו אותה וגם עבור אלה שהציעו ולא באו להצביע - אני מברך את חבר הכנסת וילן ואת הכנסת כולה על העברת החוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, שהיה פה כל הזמן, מבקש להודיע שהוא מצטרף להצבעה.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, אני לא יכול לצרף באופן רשמי את הקול, אבל אני רושם בפרוטוקול שהוא יצא לשנייה.

ראובן ריבלין: יש לו כמובן הזדמנות להצביע בעד חוק הביטוח הלאומי (תיקון – איסור קיזוז תגמול למשרתים במילואים), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - איסור קיזוז תגמול למשרתים במילואים), התשס"ד-2004, לדיון מוקדם בוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

ראובן ריבלין: שתי הצעות החוק אשר תעבורנה, תעבורנה להכנתן לקריאה ראשונה לוועדת החוץ והביטחון, אשר תדון בחוקים אלה במסגרת הדיון על הצעת החוק הממשלתית.

ראובן ריבלין: אף שהיא עוסקת בביטוח הלאומי, אני חושב שהואיל ואנחנו מאחדים אותה עם החוק הראשי של הממשלה, נדון בהם יחד בוועדת החוץ והביטחון, אלא אם כן חבר הכנסת ליבוביץ מבקש - - -

אילן ליבוביץ: ועדת העבודה.

ראובן ריבלין: הוא מבקש שההצעה תעבור לוועדת העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: אני מציע לוועדת החוץ והביטחון, כהצעת סגן שר הביטחון.

ראובן ריבלין: רבותי, עכשיו אנחנו עוברים מייד לדיון על הצעת החוק בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים - חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליבוביץ אני מתאר לעצמי שכבר דיבר ואינו רוצה לדבר.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אהוד רצאבי, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואם לא יהיה נוכח - חברת הכנסת פולישוק.

אבשלום וילן: למה אין רשימת דוברים?

ראובן ריבלין: למה אין רשימת דוברים?

ראובן ריבלין: יש רשימה, רק שהיא לא על המסך של חברי הכנסת.

איתן כבל: היא בהדפסה.

דני יתום: ההדפסה תסתיים במרס 2008, כשתחול התחולה על החוק.

ראובן ריבלין: היא צריכה להיות על המסך, ואין שום סיבה שהיא לא תהיה על המסך.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: בבקשה, דני.

ראובן ריבלין: שלוש דקות לכל חבר כנסת.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אבקש לצרף את ברכותי גם על היוזמה וגם על החוק ולמסור תודות מיוחדות לתת-אלוף אריאל היימן שיושב כאן עמנו, לסגן שר הביטחון, לפרופסור ברוורמן, ולכל מי שנתנו יד, הושיטו כתף וסייעו להכנתו של החוק ולהבאתו לכאן לקריאה הראשונה.

דני יתום: אין ספק שהגיע הזמן.

דני יתום: החוק הזה הוצג בפני כיושב-ראש ועדת משנה לכוח-אדם של ועדת החוץ והביטחון, והוא קיבל את ברכתנו ולאחר מכן את ברכתה של ועדת החוץ והביטחון.

דני יתום: אין ספק שהגיע הזמן, מכיוון שמצב המילואים ומצב חיילי המילואים ויחידות המילואים הלך ונשחק עם השנים, אני לא רוצה להתבטא במלים יותר חריפות, כמו הלך והידרדר, אבל אין צל של ספק שהלך ונשחק עם השנים, ובעיקר הדבר קרה נוכח העובדה שכמעט היה מצב שכל מפקד יחידה ותקנותיו, כל מפקד יחידה ומשכי הזמן שלו, לא מעט בזבוז בכוח-האדם ובעיקר חוסר שוויון משווע בכל מה שקשור לנטל שנשאו על כתפיהם המעטים, ורבים לא השתתפו בנשיאת אותו נטל.

דני יתום: אני חושב שאחד ההישגים הגדולים של החוק הזה, מעבר לעובדה שהוא עושה סדר באותם דברים, זה תקינת מערך המילואים, אדוני סגן שר הביטחון - תקינת מערך המילואים, שמשמעותה שעשרות אלפים, אולי מאות אלפים של משרתי מילואים לא יהיו יותר חלק מצבא המילואים, מכיוון שעד היום הם היו תוספת, והייתי אומר אפילו גיבנת על גבן של יחידות המילואים.

דני יתום: אני מכיר מצב, כמו שרבים מאתנו מכירים, שיש חטיבות חיל רגלים בצבא המילואים עם עשרה סמח"טים, עם 20 סמח"טים, עם סמח"טים של כבוד, עם נשיאות החטיבה וכיוצא באלה הדברים; לכל אלה כבר לא יהיה מקום, וטוב שכך.

דני יתום: אבל מי שמתחיל במצווה, אומרים לו המשך.

דני יתום: אני חושב שיש עוד לעשות לא מעט על מנת לתקן את מצבם של אנשי המילואים ועל מנת להביא להתחלה של רפורמה גם בקרב הציבור הישראלי בכל מה שקשור להטלה שוויונית או להנחה שוויונית של הנטל.

דני יתום: סגן שר הביטחון דיבר על חוק שירות אזרחי, יוזמה שלי ויוזמה של חברי כנסת נוספים שנדחתה על הסף, ואני מקווה מאוד שוועדת-עברי, שגם היא הציגה בפנינו במסגרת ועדת החוץ והביטחון את עיקרי ההמלצות שלה, אכן תצליח להביא את ההמלצות לכלל מעשה.

דני יתום: אדוני סגן שר הביטחון, המבחן האמיתי עכשיו הוא מבחן הביצוע, לא רק מבחן הנייר הכתוב, כחול או כל צבע אחר שיהיה.

דני יתום: ותרשה לי להעיר שתי הערות.

דני יתום: האחת, אני מבקש או מציע לבדוק אפשרות שהחוק יוחל לפני 13 במרס 2008.

דני יתום: התאריך הוא רחוק מאוד, ואני יודע, אנחנו הולכים להצביע עכשיו על תאריך התחולה הזה, 13 במרס 2008, ואני מבקש להסב את תשומת לבכם.

דני יתום: והדבר השני, החוק מדבר על 42 יום לחייל, מצטברים בשלוש שנים.

דני יתום: הוא לא קובע שבכל שנה המקסימום יהיה 14 יום, זה לא מופיע, ולדעתי צריך להכניס גם הסתייגות לגבי משך הזמן המרבי בכל שנה, שלא ייווצר מצב שבשנה אחת קוראים לאדם ל-42 יום, ובשנתיים האחרות נאדה.

זאב בוים: זה בדיוק הרעיון, לתת גמישות למערכת.

ראובן ריבלין: כבוד סגן שר הביטחון, אדוני זוכר כפרלמנטר מובהק, לא רק ותיק, שהוא יכול להשיב אחרי כן.

דני יתום: וההערה האחרונה שלי, אני מבקש לשלוח מכאן ברכות לכל קציני וחיילי המילואים באשר הם, שעשו, עושים ועוד יעשו את אחת המטלות היותר חשובות שעם ישראל מטיל על קבוצה כלשהי מאזרחיו.

דני יתום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודיע, רבותי חברי הכנסת, שרק מי שהוא מדרגת אלוף מקבל אצלי יותר זמן משלוש דקות.

ראובן ריבלין: כל מי שתת-אלוף יסתפק בשלוש דקות.

אבשלום וילן: מה עם טוראים?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כולל טוראים ראשונים.

ראובן ריבלין: טוראים ואלופים בכנסת מקבלים זמן נוסף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, אדוני רשום, אז זכותו לדבר, אף שהצעת החוק שלו עברה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להקפיד על שלוש דקות, שכן כולם רוצים לדבר, ובצדק, וחשוב שידברו, ואני חושב שראוי שחוק זה גם יעבור וגם ייושם, כפי שציין זאת חבר הכנסת דני יתום.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני סגן שר הביטחון, אומנם דיברתי בהצעה לסדר-היום ודיברתי גם על הצעת החוק שלי, אך אני חושב שיש חשיבות להביע את עמדתנו גם בנושא של הצעת החוק החשובה הזאת, שאני מברך גם את סגן שר הביטחון וגם את תת-אלוף היימן על הבאתה היום לכנסת.

אילן ליבוביץ: אני קראתי בימים האחרונים בעיתונים ובאתרי האינטרנט את ההסתייגויות של רבים מחברי, אנשי פורום מג"דים-מח"טים שאני רואה אותם ביציע, אנשי פורום חפ"שים, אנשי ולת"ם, שמסתייגים מנושאים שונים שמועלים בהצעת החוק הזאת.

אילן ליבוביץ: נכון, יש מקום לחשוב מה זה ייצור ללכידות של יחידת המילואים כאשר אנחנו קוראים לגדוד רק ל-14 ימים בשנה.

אילן ליבוביץ: יש מקום לחשוב על מה זה ייצור ליחידת המילואים כאשר אנחנו עושים את ההבחנה בין חיילים קרביים לבין אנשי מינהלה, שאת חלקם בכלל אנחנו אמורים לפטור על-פי הצעת החוק הממשלתית.

אילן ליבוביץ: יש מקום לחשוב מה זה יעשה לשירות המילואים שלנו כאשר אנחנו כבר בהצעת החוק אומרים שבמצב של חירום אנחנו בעצם לא עומדים ב-42 היום האלה, אלא שר הביטחון והממשלה רשאים, אומנם באישור של ועדת החוץ והביטחון, לאשר יותר שירות מילואים.

אילן ליבוביץ: אבל אנחנו יודעים ש-57 שנים מדינת ישראל קיימת במצב חירום, לכן יש להניח שזה יהיה הרבה יותר מ-42 יום, לפחות במצב הביטחוני הנוכחי.

אילן ליבוביץ: לכן, יש הרבה מאוד נושאים שיש מקום וצריך לדון עליהם במהלך הכנת החוק הזה לקריאה שנייה ושלישית בוועדה.

אילן ליבוביץ: ואני מניח שכמו שהחוק הזה מגיע כרגע לכאן אנחנו לא נראה אותו בסופו של דבר, בסוף הדיון, כשהוא יגיע לכאן לקריאה שנייה ושלישית.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים לברך על המהלך ולהתחיל להניע אותו קדימה, כי אנחנו יודעים שגם כאשר אנחנו נסיים אותו, בכלל לא בטוח שבמצב הביטחוני שאנחנו נמצאים בו היום אכן נוכל ליישם אותו, ואנחנו כבר שומעים שכל היישום שלו יהיה בצורה הדרגתית, ושמענו את שר הביטחון אומר שזה יהיה על פני שלוש או ארבע שנים, או אולי אפילו יותר, עד שניישם את החוק במלואו.

אילן ליבוביץ: לכן חשוב להתחיל בדיון, ואני מברך על כך, ובואו נתחיל לעשות את זה, וכמה שיותר מהר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בטרם אני קורא לדובר הבא, חבר הכנסת רצאבי, הרשו לי, בשמכם, לקדם בברכה קציני משטרה ממדינת ג'ורג'יה, ארצות-הברית, ולברך אותם על כך שהם מבקרים בארצנו, בעירנו ובכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: Welcome to Jerusalem, the capital of Israel, to the Knesset, the Parliament of Israel, shrine of Israeli democracy.

ראובן ריבלין: Welcome.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אהוד רצאבי.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים ביציע, ראשית, כיוון שאני סיימתי את המילואים שלי בדרגת סגן, אני תורם שנייה מהזמן שלי.

אהוד רצאבי: לעומת זאת, החל ממחר מצטרף לכוח המילואים שלנו רב-אלוף בוגי יעלון, לאחר 37 שנות שירות אמיץ ומוצלח.

אהוד רצאבי: אפשר לתת לו בפירוש דקות נוספות, אם יגיע גם אל הפוליטיקה בטעות.

אהוד רצאבי: בכל מקרה, אני מאחל לו מפה הצלחה בכל אשר יפנה.

אהוד רצאבי: תחושתי היא שאנחנו עוד נשמע ממנו.

אהוד רצאבי: הצעות החוק, לטעמי, נולדו מאיזה אבסורד.

אהוד רצאבי: האבסורד הוא שאנחנו, במשך כל השנים כולן, קיפחנו את חיילי המילואים.

אהוד רצאבי: קיפחנו אותם בחוקים, קיפחנו אותם כמעסיקים, קיפחנו אותם כמדינה.

אהוד רצאבי: כתוצאה מהאבסורד הזה נוצר הצורך להגן עליהם ולעגן את זכויותיהם.

אהוד רצאבי: לראיה, מספר המשתתפים בכוח המילואים הולך ומצטמק, לעומת המתחמקים, שמספרם הולך וגדל.

אהוד רצאבי: אני רוצה להתמקד יותר בתיקונים הדרושים, שהם כלכליים יותר, והרי זה התחום שהוא קרוב אלי יותר.

אהוד רצאבי: אחד האבסורדים שקיימים הוא בתחום תגמולי המילואים, שמחושבים על-ידי הביטוח הלאומי, כאשר מחשבים אותם, לרבות שישי ושבת, מחולק ב-90 יום.

אהוד רצאבי: גם חיילי המילואים עצמם נקנסים על כך, וגם המעסיקים למעשה נדרשים לעמוד בהוצאות כבדות יותר, ובשל כך אולי אפילו נמנעים מלהעסיק עובדים שיוצאים למילואים.

אהוד רצאבי: מובן שהדבר הזה גם גורם לעלויות.

אהוד רצאבי: חייל מילואים שיוצא למילואים – המעביד אינו מקבל בגינו החזר בעבור ההוצאות הסוציאליות שהוא הרי ממשיך ומשלם, כגון קופות גמל, קרנות השתלמות וכן הלאה.

אהוד רצאבי: סכומים אלה שהמעביד ממשיך ומפריש אינם מוחזרים לו על-ידי הביטוח הלאומי.

אהוד רצאבי: גם דבר זה דורש תיקון, לרבות חישוב מינימום של שכר שחייל מילואים חייב לקבל, ולדעתי בגובה השכר הממוצע במשק.

אהוד רצאבי: עיוות נוסף שקיים הוא שמירה על זכויות חייל המילואים בכל הנוגע לביטוח חיים, אם וכאשר קרה לו המקרה, חס ושלום, במהלך השירות.

אהוד רצאבי: הארכת התקופה שבה אסור למעביד לפטר חייל מילואים – לדעתי, יש להאריך תקופה זו ל-60 יום, כדי לייקר את עלות הפיטורים שלו.

אהוד רצאבי: רציתי לומר שאני מציע לכולנו להתאחד סביב הצעות החוק, אבל לשמחתי הרבה התאחדנו ואכן ההצעות האלה התקבלו פה-אחד.

אהוד רצאבי: אני רוצה שנקדם את ההצעות הפרטיות במהירות גדולה יותר, ואני רוצה לציין את המעשה האחרון, שבו אני גאה, של מפלגת שינוי, שייחדה סכום של 20 מיליון שקלים לטובת מלגות שמשולמות לסטודנטים שיוצאים למילואים.

אהוד רצאבי: בסכום הזה נוכל לעזור לאותם סטודנטים שמקצים זמן נוסף.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

משה כחלון: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, בבקשה.

משה כחלון: אחריה – חבר הכנסת מודי זנדברג.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין ספק שטוב עושה הכנסת שהיא מעלה על נס את משרתי המילואים, ועוד יותר טוב שהיא מחוקקת חוקים כדי לסייע להם.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להתחיל בסיפור.

מל פולישוק-בלוך: לפני שנים אחדות, כאשר עשיתי התמחות במשרד עורכי-דין ידוע ומוכר, ישב לידי אחד המתמחים, שהיה טייס בחיל האוויר.

מל פולישוק-בלוך: הטייס נדרש לשרת במילואים פעם בשבוע.

מל פולישוק-בלוך: השותף הבכיר במשרד עורכי-הדין, שגם הוא כמובן שירת פעם בצבא, אמר לו: אם אתה חייב לעשות מילואים, תעשה את זה בזמנך החופשי, קרי בימי שישי או שבת, לא על חשבוני.

מל פולישוק-בלוך: אותו טייס צעיר, מתמחה במשפטים, עזב באותו יום את המשרד, ובצדק.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שמאז אותו סיפור שמענו כבר הרבה מאוד סיפורים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: אני חברה בשדולת חיילי מילואים, קיימנו כמה ישיבות לפני שנה ושנתיים, ואכן שמענו על הרבה עוולות והרבה מחדלים.

מל פולישוק-בלוך: אבל המחדל העיקרי הוא לא בחוק כזה או בחוק אחר, המחדל העיקרי הוא בערכיות, בנורמות שהשתנו בחברה הישראלית, בעובדה שמיעוט של אנשים נושא בנטל, ולא רק שלא נושאים אותם על כפיים, אלא גם בועטים בהם, משמיצים אותם ולועגים להם אפילו.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה הליקוי העיקרי, ולכן אנחנו כאן, בבית-המחוקקים, לפחות אלה שיושבים כאן, מתפקידנו לשנות את הנורמות האלה.

מל פולישוק-בלוך: אסור שחייל מילואים ירגיש שהוא אידיוט, אסור שהוא ירגיש שהוא פראייר.

מל פולישוק-בלוך: בן זוגי, אבי ילדי, שירת במילואים שנים רבות – לא כקצין – 70 יום בשנה, כל שנה.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה שנים, כשגידלתי ילדים קטנים, אמרתי לו: אתה יודע מה, אני אלך למילואים ואתה תשב בבית עם הילדים, יהיה לי יותר קל.

מל פולישוק-בלוך: זה לא פשוט למשפחות רבות עם ילדים להתנתק לחודשיים בשנה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא דבר של מה בכך.

מל פולישוק-בלוך: ובכל זאת היה יותר קל לשאת את נטל המילואים אז, כאשר כולם נשאו בנטל, כשהשירות היה ערך, ולא נטל ולא פראייריות.

מל פולישוק-בלוך: אני שמחה שאנחנו מחוקקים היום כמה חוקים שיסייעו למשרתים במילואים.

מל פולישוק-בלוך: אני עוד יותר שמחה לבשר שאנחנו, אנשי שינוי, במאבק שלנו על תקציב המדינה, הצלחנו לשנות סדרי עדיפויות והקצבנו 20 מיליון שקלים כדי שהמשרתים במילואים שהם גם סטודנטים יקבלו את השכר הממוצע במשק, ולא שכר מינימום.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד גאה בכך.

חיים אורון: מה עם השנה הבאה?

מל פולישוק-בלוך: בשנה הבאה אתה תדאג ואני אדאג וכולנו נדאג.

חיים אורון: את זה אני משאיר ליאיר לוי, את העבודה הזאת אני משאיר ליאיר לוי.

מל פולישוק-בלוך: זאת פריצת דרך בשינוי סדרי העדיפויות בתקציב המדינה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזו תחילה של דרך אחרת.

מל פולישוק-בלוך: גם החוקים האלה הם דרך אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שבשנה הבאה גם להיבט התקציבי יהיה מענה.

חיים אורון: זה תקציב קטן.

מל פולישוק-בלוך: ודאי שאם יש חוק חשוב כמו זה של היום, אני חושבת שאנחנו יוצאים לדרך חדשה, ואני שמחה להיות שותפה לכך.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

משה כחלון: אני רואה שיש כל מיני אי-הבנות ברישום.

משה כחלון: אני אקריא את הרשימה - אני לא אקריא, תישארו במתח עד שנקבל רשימה.

משה כחלון: אנחנו מתכבדים להזמין את חבר הכנסת מודי זנדברג ידידי, שאינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

משה כחלון: אחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

משה כחלון: אחריו - חבר הכנסת שלגי.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מאחר שמדברים פה לפי דרגות ויש תת-אלופים, אני לא חיכיתי עד הפנסיה, עזבתי, רב-סרן צעיר, בגלל אילוצים, אז אני לא יודע איפה אני נחשב פה.

איוב קרא: אני רוצה לומר בפתח דברי, שכקצין במערך הסדיר וגם במערך המילואים, אני חושב שהצעות החוק שמובאות היום להצבעה הן ראויות וחשובות מאוד.

איוב קרא: אני חושב שהן מתקנות עוול גדול מאוד.

איוב קרא: אני לא רוצה להמשיך לפני שאני אזכיר עוד פעם, שבשבוע שעבר נעלם חייל בסדיר מדאלית-אל-כרמל, מג'די חלבי, שיצא מביתו ביום שלישי ובדרכו לבסיס נעלם, ועד יום חמישי לא ידעו מאומה עליו.

איוב קרא: הצבא לא דיווח למשפחה והמשפחה לא ידעה על עצם היעדרותו.

איוב קרא: רק ביום חמישי התגלה הדבר הזה, ולצערי, עד רגעים אלה אין בשורה טובה למשפחה.

איוב קרא: אני בכוונה מזכיר את זה, כדי שכל עם ישראל יתגייס לחיפושים.

איוב קרא: נערכים חיפושים בצפון, ואני מקווה שמשטרת ישראל וגם המשטרה הצבאית וכוחות הביטחון ישימו את ידם ויחזירו אותו הביתה.

איוב קרא: זה מאוד חשוב.

איוב קרא: ראיתי את האבא והמשפחה בסבלם בימים האחרונים, ואני מקווה שנשמע בשורות טובות כמה שיותר מהר.

איוב קרא: רק לפני כמה ימים חייל אחר, אבו-ריש, קצין מירכא, שהיה בדרכו לבסיסו, נעלם לכמה ימים, ואחרי חיפושים נמצא זרוק בטרמפיאדה.

איוב קרא: לצערי הרב, הוא עדיין מאושפז – הלום.

איוב קרא: הוא היה קרוע בגדים.

איוב קרא: לפחות הוא חזר למשפחתו.

איוב קרא: אני מקווה שעם הזמן יחזור לעצמו.

איוב קרא: המשטרה וכולם בודקים את הדבר הזה.

איוב קרא: אני חושב שנוסף על כל מה שנאמר בנושא חיילי המילואים, לדעתי צריך לתת את הדעת על השירות ולגבות את שירות המילואים בגיבוי כספי לסטודנטים שהם חיילי מילואים ונוטלים חלק באופן ברור וקשה במערך המילואים.

איוב קרא: אני חושב שאי-אפשר רק להסתכל בראייה דמוקרטית על כל מה שקורה פה.

איוב קרא: מי שהולך ומשרת במילואים צריך לקבל את כל הדברים מהמדינה, לרבות לימודים אקדמיים.

איוב קרא: אני חושב, עם כל הכבוד, מי שרוצה להיות דמוקרט פה - אנחנו נשענים על החיילים האלה, ולכן צריך לתת לחיילים משוחררים העדפה בנושא תעסוקה.

איוב קרא: האבסורד הוא, שלפעמים בעבודות פשוטות במדינה, כמו לשבת על מגדל בשירות בתי-הסוהר - אתה רואה שבמילואים הוא עם נשק והוא משרת והוא על מגדלים ועל הגבולות, אבל על מגדל בכלא רמלה, הוא לא יכול להתגייס.

איוב קרא: אלה דברים שצריך לתקן אותם כפי שתיקנו את החוק הזה, ומהר ככל האפשר.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

משה כחלון: אחריו - חבר הכנסת אילן שלגי, אחריו - חבר הכנסת פרוש, ואחריו - חבר הכנסת דהאמשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן שר הביטחון, ראשית, אני רוצה לצרף את ברכותי גם ליוזמים של היום הזה וגם על החוקים, שעל חלקם הצבענו, ועל החוק הזה שנצביע בעוד כמה דקות.

חיים אורון: אני מקבל את המגמה שמופיעה בחוק הזה, ואני חושב שהיא מהלך בכיוון נכון, בלי להתייחס, במסגרת הזמן הקצר, לפרט כזה או אחר.

חיים אורון: אבל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזהיר מפני המגמה והתוצאות שלה.

חיים אורון: האמירות הללו, אדוני סגן שר הביטחון, הן לא נגד החוק, אלא נגד המגמה והתוצאות שיכולות להיות לכל המהלך, כי אין מהלכים שאין להם אחר כך תוצאות מתמשכות.

חיים אורון: הממד שיש בו יותר דיפרנציאליות, בשביל לא להשתמש במלה אחרת, בשירות המילואים וגם בשירות הסדיר, ייצור סוגים של התמיינות בחברה הישראלית.

חיים אורון: הם יכולים להיות בכל מיני כיוונים.

חיים אורון: אני יודע שלבוא היום, בראשית האלף השלישי, ולדבר באופן גורף שמגייסים את כולם, שכולם שווים, שלכולם יש שירות אחיד ופרקי זמן שווים – לא מתאים למציאות בצבא, לא מתאים לצרכים של הצבא.

חיים אורון: חלק מהססמאות, אני מודה, גם אני תמכתי בהן, וכיום הן עומדות במבחן מאוד פרובלמטי.

חיים אורון: אבל אני חושב שצריך לעשות מאמץ גדול, וזה צריך לבוא לידי ביטוי בחוק הזה.

חיים אורון: עלולה להתקבל תמונה, שבעצם חלקים מסוימים באוכלוסייה הישראלית יכוונו את מקום שירותם בצה"ל על-פי השאלה אם כן או לא עושים מילואים ואיך ואיפה.

חיים אורון: אני לא רוצה להרחיק ולהמשיך לתאר תסריטים שיכולים להיות מאוד מאוד בעייתיים, עד כדי מצבים שצבאות שאינם צבאות חובה בארצות העולם עומדים בפני הבעיות האלה יום-יום.

חיים אורון: אנחנו לא יכולים שלא לשקול את השיקול הזה כל הזמן.

חיים אורון: האמירה הזאת אין בה כדי לבוא ולומר: אז אל תעשו את זה, כי אני יודע שלא ניתן.

חיים אורון: אבל אם לא נהיה מספיק רגישים לתהליך הזה, שיכולות להיות לו משמעויות חברתיות, תרבותיות, אולי בסיטואציה מסוימת אפילו פוליטיות, מאוד בעייתיות - צריך לעשות מאמץ גדול, אדוני סגן השר, ולפעמים מאמץ כזה גם עולה בכסף, כדי שלא תתרחש התמיינות, וכשנקבל אותה לאחר כמה שנים נתפוס את הראש ונגיד: אוי ואבוי, לא לזה התכוונו.

חיים אורון: אני חושב שאני לא מצייר שד תיאורטי על הקיר.

חיים אורון: אני חושב שהעליתי את הנקודה הזאת במידה רבה של אנדרסטייטמנט, אבל אני חושב שהשאלה קיימת.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

משה כחלון: בעקבות טעות אנוש שהיתה כאן, עלתה למסכים רשימה של הצעת חוק אחרת.

משה כחלון: אז אני אקריא את כל הרשימה עד הסוף: חבר הכנסת מאיר פרוש, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, חבר הכנסת איתן כבל, חבר הכנסת אהוד יתום, חבר הכנסת אריה אלדד, חבר הכנסת מגלי והבה, חבר הכנסת בייגה שוחט, חבר הכנסת רשף חן.

משה כחלון: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת נסים זאב.

משה כחלון: הרשימה מבחינתנו סגורה.

משה כחלון: בבקשה, אדוני.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך שאני באמת מצטער על שחבר הכנסת פרוש איננו כאן, כי אני הייתי רוצה מאוד לשמוע מה יש לו לספר לנו על שירות המילואים.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, סגן שר הביטחון, תת-אלוף היימן, קצין מילואים ראשי, אני גם מצטער על ששר הביטחון איננו נמצא כאן היום בדיון החשוב הזה.

אילן שלגי: במהלך השנים התחזקה בקרב אנשי המילואים התחושה כי הם פראיירים.

אילן שלגי: מספרם יחסית לכלל האוכלוסייה הולך ופוחת.

אילן שלגי: גם בקרב אלה אשר שירתו בצה"ל הם מיעוט.

אילן שלגי: אנשים טובים עוזבים כל שנה את המשפחה, את העסק, את הלימודים, ויוצאים לשירות מילואים.

אילן שלגי: במקרים רבים כרוך השירות בסיכון חיים, ולא רק בעת מלחמה.

אילן שלגי: חשיבותו של חוק שירות המילואים בכך שהוא מכיר במצב של שירות המעטים, אך מבטיח להם תנאי שירות הוגנים ואף תגמול, ובעיקר תוספת תגמול למשרתים מספר רב של ימי מילואים בשנה.

אילן שלגי: חשובה ביותר תוספת סעיף 7 לחוק, הקובעת כי תקרת ימי השירות לתקופה של שלוש שנים רצופות תהיה לחייל 42 יום, ולקצין 70 יום, פרט למקרים יוצאי דופן.

אילן שלגי: כאמור, מדובר בתוך תקופה של שלוש שנים.

אילן שלגי: כמי ששירת שנים רבות במילואים, ואני גאה להיות סגן-אלוף במילואים, היו שנים שבהן שירתתי 40, 50 וגם 60 יום.

אילן שלגי: אני יכול להעיד שקביעת קצובת ימי המילואים תהיה הקלה משמעותית ביותר.

אילן שלגי: מדובר בטובי אנשינו, מדובר באלה שרוצים ואוהבים לתת למדינה ומבינים את חשיבות השירות.

אילן שלגי: מדובר באלה ששירתו שלוש שנים, ולפעמים גם יותר, בשעה שאלפי בני גילם לא שירתו כלל.

אילן שלגי: מדובר בסטודנטים לרפואה, להנדסה, למשפטים, לפיזיקה, היוצאים לשירות ממושך וקשה גם בתקופת בחינות באוניברסיטה.

אילן שלגי: ולכן, כן, אנחנו גאים שאנחנו, אנשי שינוי, דאגנו לתוספת של 20 מיליון שקל תגמול לאנשי מילואים סטודנטים, שיתוגמלו לפי השכר הממוצע ולא לפי שכר המינימום.

אילן שלגי: אלה אותם סטודנטים שמשרתים בשעה שרבים מבני גילם אינם משרתים כלל.

אילן שלגי: רוב אלה שאינם משרתים הם האברכים, שתורתם אומנותם, שגם לא שירתו בסדיר וכמובן אינם משרתים במילואים.

אילן שלגי: ביום המילואים חשוב שנאמר לכל האנשים היקרים שמשרתים במילואים: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת איתן כבל, ראש השדולה למען חיילי המילואים, יחד עם אבו וילן, בבקשה.

משה כחלון: נמצא פה קצין מילואים ראשי, תת-אלוף היימן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפתח דברי אני רוצה לברך את מערכת הביטחון, ובראשה את השר, אבל מעל הכול - את סגן שר הביטחון, שאני לא זוכר זה תקופה ארוכה מישהו שנרתם כמוהו לעשייה למען חיילי המילואים; את ידידי הקמל"ר – קצין מילואים ראשי - אריאל היימן.

איתן כבל: אני מברך אותך על אשר עשית, ובהצלחה בהמשך.

איתן כבל: את המסמר תקעת.

איתן כבל: אני מקווה מאוד שאלה שיבואו אחריך יצטרכו להיות עסוקים רק במעקב ובבקרה על החוק.

איתן כבל: אני גם רוצה לברך את כל חברי בשדולת המילואים.

איתן כבל: אומנם נכון, הצעת החוק שהגישה הממשלה היא מעשה שאני אומר עליו, למרות כל מה שנאמר בכלי התקשורת, מנקודת המבט שלנו, של השדולה - הדבר החשוב הוא קודם כול שחוק כזה הונח על-ידי הממשלה.

איתן כבל: הצעת החוק של חברי הכנסת של שדולת המילואים, כשתהיה משולבת בהצעת החוק של הממשלה, אמורה בראש ובראשונה לתת פתרונות לבעיות שלא הועלו בהצעת החוק הממשלתית.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כאן, גם כחייל מילואים שמפברואר 1981 נמצא בשירות המילואים ומכיר את הבעיות מאוד מאוד מקרוב, שלא אגזים אם אומר שמדובר בדרמה גדולה בכל מה שקשור במערך המילואים.

איתן כבל: מדובר בקבוצה מאוד קטנה.

איתן כבל: מי שחושב שצבא-הגנה לישראל הוא צבא העם - אז הוא כבר מזמן לא, וזאת כבר לא פרה קדושה שאני שוחט כאן או מישהו שוחט.

איתן כבל: יש קבוצה מאוד מצומצמת שנותנת מעצמה, ולעתים גם מקריבה את חייה, לצערנו, במציאות הקשה שבה אנחנו חיים במקום הזה.

איתן כבל: מעבר לשאלה אם אני פראייר, כן או לא, יש כאן שאלות ובעיות שאנחנו מתמודדים אתן ומתגברים עליהן.

איתן כבל: אני גם אומר לכם את האמת, חלקנו הלא-קטן שמקבל את הצו יוצא אל הדרך באהבה ובשמחה כדי להיפגש עם החבר'ה.

איתן כבל: צריך להגיד גם את האמת הזאת.

איתן כבל: היינו שמחים אם לא היינו נדרשים בכלל לימי מילואים ולצבא במדינת ישראל, אבל אם הכורח הזה הוא כבר חלק מחיינו, ואנשים כבר מגיעים למילואים, נקודת המוצא המרכזית, ואני אומר את זה לך, אדוני סגן השר, ולך, הקמל"ר, כאן בצורה הכי ברורה, ואני לא מתבייש לומר את זה, אני מרגיש שחיילי המילואים נמצאים מאחורי בעניין הזה - אנחנו רוצים תגמול הולם על ימי המילואים, כי גם התגמול שאנחנו מקבלים עבור ימי המילואים אינו מתקרב אפילו לבעיות שבהן אנחנו נתקלים.

איתן כבל: אני לא מדבר על אנשי עסקים פרטיים שעסקאות שלהם הולכות לעזאזל.

איתן כבל: היה לי חבר במילואים, שמו אילן גרגן, והוא בעל מוסך למזגנים.

איתן כבל: תמיד הוא קיבל את הצו בחודש יולי.

איתן כבל: זה היה פחות או יותר הזמן שאנחנו משרתים במילואים, וזו התקופה הכי קשה והכי סוערת שלו בעבודה.

איתן כבל: מה הוא אמור לעשות?

איתן כבל: מי יכול לפצות אותו על האובדן הזה?

איתן כבל: אז אני אומר, אדוני היושב-ראש, אל תפצה אותי על האובדן, אבל אל תיתן לי להרגיש שעצם יציאתי למילואים, וזאת בלי להתייחס לכל אלה שלא קוראים להם וכן קוראים להם וכל השאלות האלה, שאם כבר הגעתי אני מוצא את עצמי מעל ומעבר - אני רואה שזמני תם.

איתן כבל: באמת במשפט אחרון אני רוצה לומר תודה לכל נשות חיילי המילואים.

איתן כבל: אני מכיר את זה מהבית, ובקרוב גם אני אצטרך לצאת למילואים, עקב ההתנתקות.

איתן כבל: אני יודע מה המשמעות של זה למשפחה ולאשה, שצריכה לשבת בבית ולהתמודד לבדה עם כל הבעיות.

איתן כבל: מכאן אני נותן לכולן חיבוק, ותודה על כל אשר אתן עושות עבורנו.

איתן כבל: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

משה כחלון: אחריו - חבר הכנסת אהוד יתום.

משה כחלון: חבר הכנסת כבל, אם יש לך בעיה עם ההתנתקות, אתה יכול בהצבעה אחת למנוע מעצמך את המילואים.

משה כחלון: זה ללא שכר אפילו.

משה כחלון: אדוני סגן השר, מעניין שתמיד בכנסת הנאמנים הם הרוב, אפילו בליכוד.

משה כחלון: אני לא יודע איך זה קורה.

משה כחלון: אדוני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה, חברי חברי הכנסת - - -

משה כחלון: סליחה, אדוני, הממשלה פה.

משה כחלון: יש שני סגני שרים.

משה כחלון: זאביק בוים לצורך העניין הוא נציג ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סליחה, שני סגני שרים זה בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו רגילים להסתכל על שולחן השרים או ראש הממשלה או השר התורן.

משה כחלון: אני מתנצל על שקלקלתי לך את הפתיחה.

זאב בוים: אתה צודק, זה הוא אשם שאין שם שר עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, אדוני היושב-ראש, התרגלנו שהשולחן הזה נשאר יתום וריק, אף שיש לנו שני יתומים חברי כנסת מכובדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, כך הוא כנראה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היתמות כנראה יש לה גוונים וצורות וצבעים שונים ומשונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, אני לא אדבר על המילואים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי דיברו וסגן השר גם יענה, אין לי הרבה מה להוסיף בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני אדבר על בעיה בוערת, והיא נוגעת גם לך וגם לי קצת יותר מלשאר היושבים כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר באזור הצפון, בעיר חיפה, בבית משפחת בושקאר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני חיפאי, עד כמה שאני יודע, ואני גם לא טועה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה בטח מכיר לפחות את האזור, אם לא את המשפחה ממש או את השכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה במקום שהיתה טחנת הקמח הישנה של "הזרע", כך נדמה לי שקוראים לה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמורים להרוס את הבית הזה מחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאר לך, משפחה שחיה בביתה כמה עשרות שנים ופתאום היא מקבלת צו מינהלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה זה צו מינהלי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה צו שפקידה אחת מדפיסה בתוך חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא מביאה את זה לראש העיר והוא חותם עליו בתוך עוד חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבית הזה אמור להיהרס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשפחה לא רק תיהרס – בערבית, אם אתה רוצה חס וחלילה לקלל מישהו בקללה הכי קשה שיכולה להיות, אומרים לו "יחרב ביתכ" – להחריב את ביתך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באים ומחריבים פיזית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לתומי חשבתי שמזמן לא התנסינו בהריסות באזור הצפון, כי בנגב יש הריסות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם זה לא קל, אבל שם כבר רגילים, זה מין מציאות, שגרה מסוימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשמוע על הריסות בנגב הפך למשהו יומיומי, לפעמים פעם בשבוע או פעם בשבועיים, אבל על הריסות בצפון, בעיר חיפה, לא שמעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמעתי שהרסו בתים בעיר חיפה.

משה כחלון: ראש העיר שם לא בדיוק מזוהה עם הימין.

משה כחלון: הבעיה כנראה חמורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אם אתה מכניס את העניין של ימין ושמאל, לגבי ערבים ולגבי הריסת בתים כנראה אין ימין ואין שמאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום כולם מתאחדים.

רשף חן: - - - אין יותר שמאל מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מגיב על דבריו של היושב-ראש, שראש העיר הוא אכן שמאלה מיושב-ראש הישיבה והוא אדם של דו-קיום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא גם היה חבר כנסת יחד אתנו והיה לי הכבוד לעבוד אתו.

משה כחלון: הוא ראש עיר מצוין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסכים, אבל זה יישאר בסוגריים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הוא לא יעצור את הטראומה הזאת מחר, אם הוא לא יעצור את התקלה הזאת, הוא יהרוס לא רק את הבית הזה, הוא יגרום לטראומה לא רק למשפחה, אלא לעיר כולה, טראומה לתדמית החיובית של העיר הזאת, לכל החיוב ולדו-קיום בין ערבים ויהודים בעיר חיפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה לי הכבוד לחיות שם בצעירותי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי שם בשנות ה-60 המאוחרות, ואני יודע מה זה חיפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש שם הווי מיוחד של התושבים, של העיר, וזה מאוד כואב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושש מעוד טראומה, הרבה יותר חזקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם היא לא אמורה להתרחש לא מחר ולא מחרתיים, אבל היא יצאה היום לתקשורת – מדברים על הריסת 90 בתים בשכונת סילואן, ממש לידינו, בתוך העיר העתיקה בירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הטענה היא שמדובר בשטח ירוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה נעשה שטח ירוק לפי תוכניות מיתאר, הבנייה שם הופכת לבלתי חוקית ולא מאושרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 90 בתים, כ-1,000 נפשות, שכונה שלמה, כפר שלם – נדמה לי שזה יותר גדול מ-90% מהקיבוצים ומעיירות קטנות בארץ הזאת - פתאום מועמדים להריסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אי-אפשר לעבור לסדר-היום על העניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עדיין מקווה שהרשויות יתעשתו ולא יעמידו את כולנו בפני כאלה צרות צרורות - המלה "צרורה" היא קטנה בקנה מידה של אסונות כאלה – שיחזרו לשפיות ויפטרו אותנו מעונשם של אסונות כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא יכול לדעת לאן זה יכול להגיע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

משה כחלון: חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.

משה כחלון: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, ידידי סגן שר הביטחון, תת-אלוף היימן, יוזם החוק הממשלתי, וחבריו, אני מאמין שאתם מילואימניקים גאים - - -

משה כחלון: תת-אלוף היימן לא במילואים.

אהוד יתום: וחבריו שיושבים לידו במשך כל הדיון הזה.

אהוד יתום: חברי ליוזמת החוק הפרטית, אני מודה מכאן לחבר הכנסת אבשלום וילן, שצירף אותי לחוק החשוב הזה, ואיתן כבל ואהוד רצאבי וכל יתר החתומים.

אהוד יתום: אני מבקש לומר שאומנם אולם המליאה ריק, אבל הכנסת מלאה אהבה לחיילי המילואים שעומדים יום-יום, שעה-שעה, במבחן העשייה.

אהוד יתום: אומנם יש לנו חיילים סדירים מצוינים, אבל בעתות חירום, קרבות ומלחמה הצבא שלנו מושתת על המילואימניקים הנפלאים הללו, אשר עד היום עשו מילואים לילות כימים, על-פי קריאה, כאשר משפחתם נשארת בבית ותומכת ואוהבת, גם אם היה קשה.

אהוד יתום: אנחנו, החברה הישראלית – מעסיקים ואקדמיה ויתר המקומות – לא תמכנו, ולא היטבנו, ולא הסברנו פנים, אדוני היושב-ראש, ולא אפשרנו לאנשים הללו לצאת בלב חפץ ונפש רוצה לעשות את המהלכים הללו.

אהוד יתום: אני מקווה מאוד שהחקיקה הזאת תיצור מצב שלא תהיה ברירה לאיש, וכולם כאחד יתמכו במהלכים הללו, והמילואימניקים יצאו, יחזרו ולא ייפגעו – לא במקומות עבודתם ולא במקומות לימודיהם ולא בשום מקום אחר.

אהוד יתום: יש מקרים שבהם מותר לומר גם דברים שאינם יצירתיים או אוריגינליים של האדם עצמו.

אהוד יתום: אני רוצה להזכיר את מה שאמר צ'רצ'יל לטייסיו הגיבורים: "מעולם לא חבו הרבה כל כך למעטים כל כך".

אהוד יתום: במשפט החזק הזה אני רוצה לבוא ולומר בשם כל כנסת ישראל – אם תרשו לי, אדוני היושב-ראש - -

משה כחלון: יש לך כל הרשות והסמכות.

אהוד יתום: תודה רבה.

אהוד יתום: - - לומר למערך המילואים, לתת-אלוף היימן ולכל יתר האנשים – קצינים וחיילים, קצינות וחיילות, כי יש לנו במערך גם נשים נפלאות ומצוינות, את אשר אמר צ'רציל: תודה רבה למיעוט הזה שחבים לו כל כך הרבה.

אהוד יתום: יישר כוח.

אהוד יתום: תמשיכו בעשייה, הפעם באופן מסודר, הפעם באופן מוסדר, בלי לקבל טובות מאיש.

אהוד יתום: אני מקווה מאוד שוועדת החוץ והביטחון של הכנסת תעשה את מלאכתה נאמנה ובמהירות ותוציא את הקריאות הטרומיות, את החוקים הפרטיים מהכוח אל הפועל ויהיה לנו חוק מילואים בישראל.

אהוד יתום: תודה רבה לכם.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת אריה אלדד, תת-אלוף במילואים אריה אלדד, לשעבר קרפ"ר - תגיע מהר, אחרת אני גם אגיד שאתה פרופסור.

משה כחלון: ובעד ההתנתקות.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, שלוש פעמים תודה.

אריה אלדד: אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, אנשי המילואים, אני מבקש לפתוח במשהו שכבר הרבה זמן לא קרה לי – לברך את הממשלה על החוק שהיא שמה היום על שולחן הכנסת.

אריה אלדד: ראוי ונכון לתמוך בחוק הזה.

אריה אלדד: אולי מאוחר, אבל ודאי לא מאוחר מדי.

אריה אלדד: אני מבקש גם להצטרף לכל המברכים את מי שהציעו את הצעות החוק הפרטיות שתמכנו בהן לפני זמן קצר.

אריה אלדד: גם אני הגשתי הצעות חוק פרטיות בנושא עידוד השירות במילואים.

אריה אלדד: אינני יודע בדיוק למה הן לא נכנסו, אני מקווה שנצליח לשלב אותן במהלך הדיונים לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אריה אלדד: עיקרן בא לנסות לעודד מעסיקים שיש להם שיעור גבוה יחסית - יותר מ-20% למשל - של משרתים במילואים, בדרך של הקלות במס, כדי שעסקיהם לא ייפגעו כתוצאה משירות של אנשי מילואים רבים שנמצאים אצלם.

אריה אלדד: בצד אחר, להיפך, להטיל סנקציות על מעסיקים שנמנעים באופן שיטתי מהעסקת אנשי מילואים ויש אצלם שיעור זניח או לא קיים בכלל של אנשי מילואים.

אריה אלדד: אחד הדברים החשובים שסגן השר בוים מנה בפנינו כשהציג את הצעת החוק היה הגדרה של ייעודו של צבא המילואים, ייעוד שמדבר על הגנת מדינת ישראל במלחמה ובמקרים מיוחדים, במצב מיוחד, על גיוס מילואים למשל למטרות הומניטריות, כמו סיוע בעת רעידות אדמה, כפי שפירט סגן השר.

אריה אלדד: נדמה לי שראוי שהגדרות מפורטות מהסוג הזה יהיו גם לצבא הסדיר של מדינת ישראל.

אריה אלדד: אנחנו נמצאים לקראת קרע לאומי קשה מאוד בקיץ, כתוצאה משימוש בצבא למטרות, שלפחות לגבי חלק מאתנו אינן עולות בקנה אחד עם מה שצריך להיות ייעודו של הצבא; כלומר, הפעלתו כנגד אזרחים, נושא שהוא שנוי במחלוקת קשה בכל חברה דמוקרטית.

אריה אלדד: נדמה לי שאם מגדירים שצבא המילואים לא ייועד למטרות ביטחון שוטף, אלא רק לצורכי מלחמה, הרי גיוסו במאסות אדירות הקיץ למטרות ביטחון שוטף, כדי לפנות את הצבא הסדיר לפעולות ההתנתקות, איננו עולה בקנה אחד עם ייעודו של צבא המילואים, על-פי החוק הזה שאני אתמוך בו.

אריה אלדד: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

משה כחלון: חבר הכנסת, סגן השר מגלי והבה, בבקשה.

משה כחלון: אחריו – חבר הכנסת בייגה שוחט.

משה כחלון: אחריו – חבר הכנסת רשף חן.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, עמיתי סגן שר הביטחון, חברי הכנסת, תרשו לי להצטרף לכל אלה שבירכו לפני את חברי הכנסת וכל אלה שעסקו במלאכה והביאו את החוק הזה היום.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני גם רוצה לציין שנעדר בתודות חלקה של ועדת המשנה לכוח-אדם של ועדת החוץ והביטחון.

משה כחלון: מי יושב בראשה?

מגלי והבה: היום דני יתום, לפניו – חיים רמון.

משה כחלון: חשבתי שאתה לפחות.

מגלי והבה: הייתי חבר בוועדה הזאת, ואני יודע כמה שעות דיונים התנהלו בנושא הזה, ולכן כדאי שנציין את זה.

מגלי והבה: אני גם רוצה לברך את, אני יכול לקרוא לו עמיתי, תת-אלוף היימן, במיוחד כקצין בכיר שפיקד על אלפי חיילי מילואים, שהכיר את הבעיות מכל הכיוונים ומכל הסוגים.

מגלי והבה: החוק הזה ועשיית הצדק עם אנשי המילואים אומנם לקחו הרבה זמן.

מגלי והבה: רק בשביל לסבר את האוזן, 75% מהנטל של התעסוקות המבצעיות בצה"ל נפלו על 35% מחיילי המילואים.

מגלי והבה: זאת אומרת, אותם 35% הם אלה שתמיד מוכנים להיקרא לדגל, בכל מצב, כל השנה, לפעמים אפילו לא צריכים להמתין לקריאה, ומוכנים להתייצב, אותם אנשים שהיום הכנסת מצאה לנכון להצדיע להם ולהוקיר אותם על פועלם.

מגלי והבה: הפעילות הזאת של קצין מילואים ראשי וכל המערכת לצמצום הנטל ולעשיית חלוקה צודקת של הנטל לאנשי מילואים - צריך לברך על כך.

מגלי והבה: רק כדי לסבר את האוזן, כיוון שידעתי והכרתי את המספרים, דיברנו בשנת 2004 על 15 מיליון ימי מילואים, כשירדנו בשנה האחרונה למיליון וחצי ימי מילואים.

מגלי והבה: החיסכון למשק חשוב מאוד, לא רק החלוקה הנכונה של הנטל.

מגלי והבה: כולנו חושבים שאותם אנשי מילואים שעושים את כל המוטל עליהם - גם שמעתי את קודמי, חבר הכנסת אלדד, שגם הוא קצין בכיר לשעבר, בנושא של הטלת דופי בתפקודם של חיילי מילואים בביצוע כל משימה שתוטל עליהם מטעם הדרג המדיני.

מגלי והבה: אני רוצה להגיד לו: בואו נוציא את צה"ל מהעניין.

מגלי והבה: צה"ל יבצע כל מה שיטיל עליו הדרג המדיני, ולא צריך לפנות לאנשי המילואים, לא בדרך הישירה ולא בדרך העקיפה, ולא לצה"ל להיות מעורב בנושאים האלה, אלא לבצע כל מה שמטיל עליו הדרג המדיני.

מגלי והבה: אני מוצא לנכון, וחובה על כולנו, להודות לכל אלה שהביאו לשינוי מצב המילואים.

מגלי והבה: המלאכה עוד מרובה.

מגלי והבה: אני מצדיע לכם, אנשי המילואים של מדינת ישראל.

מגלי והבה: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה לסגן השר מגלי והבה.

משה כחלון: חבר הכנסת בייגה שוחט, בבקשה.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יש צורך בחוק לחיילי המילואים.

משה כחלון: כמובן יש להוקיר אותם, מכיוון שלא רוב בני דורם, אפילו לא רוב אלה ששירתו בשירות הסדיר יחד אתם, וודאי וודאי לא רוב מחזורי האוכלוסייה של אותם גילאים, שלהם הם שייכים, משרתים.

משה כחלון: חיילי המילואים, שנשאו בנטל באופן דיפרנציאלי קיצוני ומסוכן, הם אנשים שחלקם עושים זאת מתוך הכרה, אחרים כחובה, אבל אין ספק שהחברה הישראלית לא היתה מגיעה לחקיקת החוקים האלה אלמלא הסיטואציה שנוצרה, של אי-שוויון זועק לשמים בחלוקת הנטל.

משה כחלון: לכן יום קבלת החוק הוא יום חשוב.

משה כחלון: עם זאת, זה אפילו במידה מסוימת קצת יום של חשבון נפש – מה קרה לנו, איך הגענו לכך שהדברים התגלגלו כפי שהתגלגלו, והיינו עדים לתהליך מתמשך של מספר יותר קטן של אנשים, אשר נשא בנטל יותר גדול מזה של קבוצות אוכלוסייה אחרות.

משה כחלון: המושג האם אני פראייר או אינני פראייר, זה מטבע לשון שנגזר מהסיטואציה הזאת ולא משום דבר אחר.

משה כחלון: אני לא רוצה להיות נביא זעם ולבוא ולומר, כאשר מנתחים גם מה קורה בגיוס לצבא החובה, ואותם מספרים ענקיים של אנשים שמסיבות כאלה או אחרות, אדוני היושב-ראש, לא מגיעים לצבא - להערכתי נמצא את עצמנו מהר מאוד מבחינים בבעייתיות שבדבר ויוצרים כלים לתגמל, מעבר למה שמקובל היום, את אלה שכן נושאים בנטל.

משה כחלון: אני חוזר ואומר, מצד אחד זאת התנהגות הוגנת, חשובה ונכונה של כנסת ישראל, של הממשלה, של החברה הישראלית, כי היא מתגמלת אנשים שעושים דברים שאחרים אינם עושים.

משה כחלון: מצד שני, אי-אפשר שלא לחשוב שהיינו בתקופות אחרות - היינו בתקופות שבהן ההשתתפות היתה הרבה יותר גדולה, היינו בתקופות שבהן להיות חייל מילואים היה גאווה ולא פראייריות.

משה כחלון: אם מותר לי משהו אישי - הבן שלי מג"ד במילואים.

משה כחלון: כל שנותיו מאז שהשתחרר מהצבא הוא משרת תקופות ארוכות מאוד, מטבע הדברים.

משה כחלון: הוא מג"ד חדש, רק מלפני כמה שבועות, אבל הוא היה מ"פ וסמ"פ וסמג"ד.

משה כחלון: הוא התקדם במילואים, ועושה את זה ברצון.

משה כחלון: הוא לא בחור צעיר.

משה כחלון: הוא עושה את ברצון, הוא נותן עשרות ימים בשנה, והוא אפילו לא מרגיש פראייר.

משה כחלון: הוא חושב שצריך לעשות, והוא לא אומר: אני פראייר.

משה כחלון: אבל בסתרי לבבו הוא יודע בדיוק, כשהוא מסתכל ימינה ושמאלה, כמה אנשים נמצאים במערך הזה.

משה כחלון: צריך להודות לאלה שיזמו את החוק, צריך להודות לממשלה, ולך, אדוני סגן השר, שאני מבין שחלקך גדול מאוד בהבאת החוק.

משה כחלון: אבל אפילו ברגע של סיפוק מכך שיש חוק, מן הראוי שנזכור שיכול להיות שהיינו יכולים לחיות, חבר הכנסת רביץ, בחברה אחרת, שבה לא היינו צריכים חוקים להגן על הדברים, אלא מטבע הדברים הנטל היה רחב, רחב מאוד, על הרבה מאוד אנשים, ואז הוא היה קטן וצר על אותה קבוצה שנושאת באופן מעשי בנטל.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה להמשיך בדיוק מהמקום שבו סיים חבר הכנסת שוחט.

רשף חן: נדמה לי שצריך לעשות חשבון נפש, ונדמה לי שחשבון הנפש העיקרי שהכנסת הזאת צריכה לעשות זה לשאול את עצמה למה אנחנו מחוקקים את החוק הזה רק היום.

רשף חן: מפני שהחוק הזה דרוש כבר הרבה מאוד שנים.

רשף חן: אני חושב שכמעט כל מי שיושב פה חושב שזה ההסדר שצריך היה להיות כבר מזמן.

רשף חן: נשאלת השאלה, למה לקח לנו כל כך הרבה זמן.

רשף חן: נדמה לי שהתשובה מצויה בדברים של חבר הכנסת שוחט, בהתעקשות של הכנסת לדבוק בערכים שבעצם כבר לא שייכים לחברה הישראלית, באיזו שמרנות.

רשף חן: הלוא מה ההבדל בין ליברל לשמרן?

רשף חן: הליברל מבין שערכים חברתיים הם דבר יחסי ומשתנה.

רשף חן: המחוקק הליברלי מבין שתפקידו כמחוקק הוא לשנות את החוק בהתאם להשתנות החברה.

רשף חן: השמרן חושב שערכים הם דבר קבוע, ואם החברה השתנתה, סימן שמשהו לא בסדר בחברה.

רשף חן: אז זה בסדר, לגיטימי לגמרי לבוא ולומר: אני מתגעגע לחברה כפי שהיא היתה ב-1948 או ב-1957.

רשף חן: אבל להתעקש להישאר עם מערכת חקיקה שלא מתאימה לחברה שבה אתה חי, זה מעשה איוולת, שמביא בסופו של דבר לאי-צדק נוראי, וזה מה שקרה כאן.

רשף חן: במדינת ישראל, להערכתי לפחות 20 שנה, מתקיים מצב של אי-צדק טוטלי כלפי חיילי המילואים.

רשף חן: המצב הזה, שבו מעט מאוד אנשים נושאים בנטל השמירה על ביטחון המדינה, על הביטחון השוטף, הוא לא חדש.

רשף חן: הוא קיים לפחות מאז השתחררתי מהשירות הסדיר, ואני מעריך שגם לפני כן.

רשף חן: מה שיותר גרוע מזה זה שההסדר הזה הוא לא רק לא צודק בעליל, הוא גם מאוד מאוד טיפשי, ותמיד הוא היה טיפשי.

רשף חן: הוא טיפשי מפני שהאלטרנטיבה, שהיא להשתמש לשירות - אני מדבר על הבט"ש – להשתמש לבט"ש בסדיר ובחיילי קבע קצר, שסיימו עכשיו שירות סדיר ואתה מגייס אותם לשנתיים-שלוש שנים - זה הסדר הרבה הרבה יותר הגיוני.

רשף חן: הוא יותר הגיוני כי אתה מקבל חיילים יותר טובים, הם גם יותר מאומנים, הם כרגע סיימו את המערכת, הם בשיא הכושר שלהם.

רשף חן: גם מבחינה פיזית הם הרבה יותר מוכנים לעניין הזה.

רשף חן: מבחינה משפחתית אין עליהם המטלות והקשיים של מישהו שצריך לעזוב אשה וילדים וללכת ולהילחם.

רשף חן: מבחינה כלכלית האנשים האלה עדיין לא נכנסו למערכת הכלכלית של מדינת ישראל.

רשף חן: כשאתה לוקח בחור בן 22 לעשות בט"ש, אתה לא מאבד לא מנכ"ל ולא סמנכ"ל ולא פועל ייצור.

רשף חן: זה פשוט הרבה יותר הגיוני, ותוסיפו לזה גם את זה שהם עולים הרבה פחות.

רשף חן: מפני שכשאתה צריך לקחת מישהו שכבר הגיע לרמות מתקדמות ביכולות ההכנסה שלו ולהעסיק אותו בתפקיד של נהג ג'יפ, אתה משלם לו על-פי המשכורת שלו כלכלית, וזה מעשה איוולת, כי אתה יכול לשלם משכורת של נהג ג'יפ.

רשף חן: זה הרבה יותר נכון.

רשף חן: היינו צריכים לעשות את זה מזמן.

רשף חן: ברור שטוב מאוד שעושים את זה עכשיו.

רשף חן: הדבר היחיד שמדאיג אותי הוא, שמתוך אותה שמרנות שמאפיינת לא מעטים בבית הזה, ומאפיינת גם את צה"ל באופן כללי, ימשיכו להשתמש בכל מיני הסדרים שיש כאן, בכל מיני יוצאים מהכלל שיש כאן, כדי להנציח את המצב הקיים.

רשף חן: צריך בזמן החקיקה להבטיח שיהיו פה בלמים וסייגים שלא יאפשרו לצבא לעשות את הדבר הנוח, שזה פשוט לקרוא לחיילי המילואים עוד ועוד.

רשף חן: ואחרון חביב, גם כאשר מדובר אך ורק באימונים, יהיו אנשים שעליהם ייפול נטל רב יותר מאשר על אחרים.

רשף חן: מדובר בעיקר על הקצינים הקרביים.

רשף חן: המינימום שאנחנו חייבים להבטיח זה שהאנשים האלה, שאני מעריך שיתנדבו לבצע את העבודה במשך תקופות יותר ארוכות, יקבלו שכר ויחס הולם, ולא נתייחס אליהם בצורה שבה התייחסו אליהם עד עכשיו.

רשף חן: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, אין ספק שמערך המילואים של צה"ל הינו מרכיב מרכזי במלחמות ישראל, בעוצמתו של צה"ל.

נסים זאב: שמעתי פה חברי כנסת שכל הזמן חוזרים ואומרים, שחיילי צה"ל הם לא פראיירים, אסור שיחשבו שהם פראיירים.

נסים זאב: אני לא חושב שזה הסגנון שאנחנו צריכים לדבר בו מעל הדוכן, כמתגוננים, כמתנצלים, כמשכנעים שהם לא פראיירים.

נסים זאב: זה בכלל לא כבוד לנו לומר משפט כזה.

נסים זאב: אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל בהיבט החיובי - ההזדהות שלנו עם חיילי המילואים היא ברורה.

נסים זאב: הם שליחי עם ישראל.

נסים זאב: גם אם הם חלק קטן, הם צבא העם, הם שליחי העם, ולא כמו ששמעתי שנאמר כאן, שמכיוון שמדובר אולי בהיקף מצומצם יותר, הם לא צבא העם.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לכם, שגם בתקופת משה רבנו וגם בתקופת יהושע היו החלוצים משבט ראובן, גד וחצי שבט המנשה, והם היו צבא העם והם יצאו חלוצים: "תעברו לפני אחיכם בני ישראל כל בני חיל".

נסים זאב: לכן אני חושב שלגבי ההערכה וההוקרה פה, אין שום חילוקי דעות.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על השינויים המדיניים החברתיים שדיברו עליהם פה החברים.

נסים זאב: אני גם הייתי אז בוועדת החוץ והביטחון, ואני זוכר את ראש הממשלה לשעבר ברק, שאמר ממש בתחילת הקדנציה, בתחילת הכהונה שלו: אנחנו רוצים צבא קטן וחכם, ולקח שנים להגיע אולי לממש את זה כרגע בחוק, המדיניות שאז הוא חלם עליה.

נסים זאב: אני יכול להגיד מדוע זה התעכב, כי למעשה האינתיפאדה פרצה כבר בשנה הראשונה שאהוד ברק היה ראש הממשלה, ולכן כל הנושא הזה התעכב והלך לאט.

נסים זאב: גם היום אני לא בטוח, אף שאנחנו מחוקקים את החוק הזה, שכל מה שכתוב בהצעת החוק, וקראתי אותה, אפשר יהיה לממש לאלתר, מכיוון שזה תלוי במצב שבו אנחנו נמצא את עצמנו בשנה הבאה – האם באמת אנחנו הולכים לקראת מדיניות חדשה, אולי קצת יותר שקט ושלווה עם האויב הפלסטיני, או שלא.

נסים זאב: מדובר על שינויים מהותיים בהיקף מערך המילואים ועל מדיניות שונה בצירוף חיילי מילואים למערך המילואים.

נסים זאב: על-פי החוק, חייל שמשתחרר לא יצטרף באופן אוטומטי למערך המילואים, אלא שר הביטחון, כמובן בהמלצת הממשלה, יקבע את השיא לפי רמת הכשירות של החיילים.

נסים זאב: כמובן, זה יחייב מיון וצמצום משמעותי, ובמקביל, הדבר הכי חשוב, החוק בא לתקן את התגמול והפיצוי לאותם חיילים.

נסים זאב: משפט אחד ובזה אני מסיים.

נסים זאב: כשמדברים על נטל רחב יותר, אני רוצה לומר שהחוק הזה בא בעצם יותר לצמצם.

נסים זאב: זאת אומרת, כשכולם מדברים על הרחבה ושצריכים אולי לשתף יותר אנשים, החוק הזה בא לצמצם ואומר, שלא כל מי שמסיים צבא סדיר הולך באופן אוטומטי למילואים.

משה כחלון: סגן השר, אתה משיב?

משה כחלון: בבקשה.

משה כחלון: למען כבוד החוק.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות לחברים שהשתתפו בדיון.

זאב בוים: אתייחס להערה אחת של חבר הכנסת דני יתום, שדיבר על משך הזמן שאליו ייקראו חיילי המילואים.

זאב בוים: אם כן, באמת מדובר על 14 יום בשנה, אבל החישוב יהיה חישוב תלת-שנתי של 42 יום, ואנחנו מתכוונים ללוחמים.

זאב בוים: לא בכדי החישוב הוא תלת-שנתי, וזה כדי ליצור אפשרות לגמישות כזאת, שהמערכת תוכל לתכנן את ניצול כוח-האדם.

זאב בוים: לכן, בהחלט יכול להיות מצב ששנה אחת לא ייקרא חייל למילואים כלל, אבל בחשבון הכללי של שלוש שנים הוא ישרת 42 ימים.

זאב בוים: זו הערה אחת.

זאב בוים: הערה שנייה - היתה הערה חשובה של חבר הכנסת חיים אורון, ואני שמח שהוא נכנס עכשיו לאולם, על ההשלכה הכמעט מיידית על הצבא הסדיר ועל הגיוס של הגיוס הבררני למילואים שאנחנו מדברים עליו.

זאב בוים: אתה דיברת על נקודה חשובה מאוד, ויצטרכו לבחון את הדבר.

זאב בוים: צריך לזכור שכבר עכשיו יש מדיניות שמאפשרת לחייל הסדיר לבחור, ה"מנילה" המפורסמת, לתת לו אפשרויות בחירה.

זאב בוים: אני חושב שזה יהיה המצב, וייתכן אפילו לתת לו טווח בחירה יותר גדול.

זאב בוים: אבל, בסופו של דבר, זה לא יהיה מצב של תוכנית כבקשתך, אלא דווקא משום הגיוס הבררני יצטרכו למצוא את הדרך הנכונה שלא תהיה הטיה מלכתחילה לאותם מקצועות שאחרי זה יהיה בהם פטור.

זאב בוים: זו הערה נכונה.

זאב בוים: איך נעשה זאת - אנחנו נראה.

זאב בוים: לדברי חבר הכנסת כבל בעניין הפיצוי והתגמול - וזו ההערה האחרונה - אין גבול לרצון לתת, אבל יש כמובן מגבלות ידועות.

זאב בוים: אני חושב שאנחנו מציעים כאן, בשלב הזה של הקריאה הראשונה, תיקונים שהם חשובים, שכבר רצינו לתקן, ולא עשינו עד עכשיו, בעיקר בתחום הפיצוי, ההתייחסות לשבוע עבודה של שבעה ימים ולא חמישה ימים, ואם מדובר בתגמול - על תוספת של 2% כל שנה.

זאב בוים: אלה תיקונים חשובים מאוד ומגמה אחת קדימה.

גדעון סער: שכנעו אותי - - -

זאב בוים: בוודאי יהיה ויכוח על נקודות זיכוי שרצינו וכדומה, ופה עולות כל מיני שאלות שלא כאן המקום לברר אותן.

זאב בוים: נניח גם לוועדה לעשות את עבודתה.

זאב בוים: שוב, תודה רבה.

זאב בוים: אני רוצה להצטרף לקריאה של חלק מחברי הכנסת ולברך את חיילי המילואים בשעה הזאת וביום הזה, ולא פחות מכך - את הנשים הנושאות בעול ואת כל המשפחות.

זאב בוים: תודה רבה.

משה כחלון: אדוני סגן שר הביטחון, תודה רבה.

אתי לבני: חיילי וחיילות המילואים.

משה כחלון: חיילות.

זאב בוים: למדתי שכשאומרים "חיילים", זה כולל את הכול.

אתי לבני: לא.

אתי לבני: - - -

נסים דהן: - - -

משה כחלון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירות המילואים, התשס"ה-2005.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, כתוב כאן שזה כבר אושר.

משה כחלון: זה הממשלתית.

משה כחלון: ההצעה הפרטית עברה בטרומית.

קריאה: הוא צודק.

קריאה: זה אושר.

חיים אורון: זו קריאה ראשונה.

חיים אורון: אני מבקש להודיע לחברת החדשות - - -

משה כחלון: ההצבעה החלה.

משה כחלון: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 23 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות המילואים, התשס"ה-2005, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

משה כחלון: בעד - 23, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

משה כחלון: הצעת חוק שירות המילואים עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לגיבוש לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: הודעה לסגן המזכיר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו של שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק ערבויות מטעם המדינה (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

משה כחלון: אנחנו עוברים לשאילתות לסגן שר הרווחה.

אבשלום וילן: אצלנו מופיעה הצעת החוק ושאילתות אחרי כן.

משה כחלון: חבר הכנסת וילן, אחרי שהחוק שלך עבר אתה כבר - - -

אבשלום וילן: יש לי עוד חוק.

משה כחלון: אדוני סגן שר הרווחה, הרב רביץ, ישיב על שאילתא מס' 2811 מאת חבר הכנסת נסים זאב: זכות אסירים לקבלת קצבאות.

משה כחלון: חבר הכנסת נסים זאב שאל את שר הרווחה ביום ה' באדר ב' התשס"ה (16 במרס 2005): פורסם, כי אלפי אסירים מקבלים מהמוסד לביטוח לאומי קצבאות, ביניהן קצבת ילדים, אף-על-פי שהחוק קובע שעם כליאתם מופסקת זכאותם.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם הידיעה נכונה?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: אם כן – מדוע נשללת מאסירים הזכות לקבל קצבאות בכלל וקצבת ילדים בפרט?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: האם תיבחן מדיניות זו מחדש?

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת נסים זאב, בסעיף 325 לחוק הביטוח הלאומי נקבע: "הנמצא במאסר על-פי פסק-דין של בית-משפט, שדן אותו למאסר של שלושה חודשים או יותר, לא תשולם לו כל גמלה בעד הזמן שהוא במאסר".

אברהם רביץ: 1.

אברהם רביץ: הפרסום בדבר אלפי אסירים המקבלים גמלה למרות מאסרם אינו נכון.

אברהם רביץ: המוסד לביטוח לאומי בודק מדי חודש מי מבין מקבלי הגמלאות הם אסירים, וזאת במטרה לאתר את מי שאינם זכאים לקצבה.

אברהם רביץ: בבדיקה שבוצעה לאחרונה נמצאו 176 אסירים במאסר אשר לא זכאים לקצבה וזכאותם הופסקה.

אברהם רביץ: 2.

אברהם רביץ: שלילת הזכאות לקצבת קיום מאסירים שהם יחידים נובעת מכך שצורכיהם הקיומיים מסופקים בבית-הסוהר.

אברהם רביץ: אם לאסיר יש אשה וילדים, המוסד לביטוח לאומי יבדוק את זכאותם לגמלת קיום, ואם הם עונים על כללי הזכאות, הם ימשיכו לקבל גמלת קיום.

אברהם רביץ: לגבי קצבת הילדים: כאשר מדובר בשני הורים שאחד מהם במאסר, קצבת ילדים מועברת להורה הנושא בהחזקת הילדים.

אברהם רביץ: 3.

אברהם רביץ: איננו רואים מקום לבחון מחדש מדיניות זו.

משה כחלון: חבר הכנסת נסים זאב, שאלה נוספת.

נסים זאב: אדוני סגן השר, כשאדם היה המפרנס היחיד בביתו והיום הוא כלוא בבית-הסוהר, למה מצפים?

נסים זאב: מי יפרנס את המשפחה, אם הוא היה מפרנס יחיד?

נסים זאב: אני אומר: אפילו ליום אחד.

נסים זאב: למה משפחה פה צריכה בכלל לסבול?

נסים זאב: למה לא באופן אוטומטי המשפחה הזאת זכאית לפחות שהמדינה תישא באחריות לאותה משפחה, כי אין מי שיפרנס את המשפחה?

אברהם רביץ: גם אם זה יום אחד, ההורה השני, בן הזוג או בת הזוג, יקבלו אפילו ליום אחד.

אברהם רביץ: אבל עדיין אנחנו חייבים לבדוק אם ההורה שנשאר, שאיננו במאסר, זכאי, כי יכול להיות שהוא עובד ומרוויח.

אברהם רביץ: משום כך, יכול להיות שהוא לא זכאי.

אברהם רביץ: לכן, הבדיקה ראויה.

אברהם רביץ: בדרך כלל, אסירים עד שלושה חודשים ממשיכים לקבל, והנושא הוא מעבר לשלושה חודשים.

אברהם רביץ: הפרקטיקה מראה, שלאחר שלושה חודשים יש לא מעטים, נשים וגברים, שמתחילים לעבוד ואין להם זכאות.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: שאילתא מס' 2812 של חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: זו אותה שאלה.

איתן כבל: אני יכול להמשיך בשאלה נוספת?

אברהם רביץ: יש לי משהו נוסף בשבילך, ואחר כך תשאל את שאלתך הנוספת, חבר הכנסת איתן כבל.

אברהם רביץ: חבר הכנסת איתן כבל שאל את שר הרווחה ביום ה' באדר ב' התשס"ה (16 במרס 2005): מתחקיר פנימי שנערך במוסד לביטוח לאומי עולה, כי המוסד משלם קצבאות לאסירים שעם כניסתם לכלא נשללה מהם, על-פי חוק, הזכות לקצבה מהמדינה.

אברהם רביץ: רצוני לשאול: 1.

אברהם רביץ: האם המוסד לביטוח לאומי ושירות בתי-הסוהר מתואמים בעניין זה, ואם לא – מדוע?

אברהם רביץ: 2.

אברהם רביץ: כיצד יתוקן המצב?

אברהם רביץ: 1-2.

אברהם רביץ: המוסד לביטוח לאומי ושירות בתי-הסוהר תיאמו ביניהם העברת דיווח שוטף המצוי בידי שירות בתי-הסוהר לגבי אסירים הנמצאים בבתי-הכלא.

אברהם רביץ: מאז 2004 מתבצע שימוש שיטתי במידע על אוכלוסיית האסירים כדי להבטיח כי גמלת הקיום תופסק כאשר הזכאי לה נמצא בכלא.

אברהם רביץ: יצוין כי המידע מאפשר גם התאמת הגמלה להרכב המשפחה, לדוגמה: כשראש המשפחה במאסר אך אשתו וילדיו בקהילה וזכאים לגמלת קיום.

משה כחלון: שאלה נוספת, בבקשה.

איתן כבל: אדוני סגן השר, אני רוצה להפנות אותך לבעיה אחרת שנוגעת לאותו נושא, והיא קצבת ילדים.

איתן כבל: קורה לא אחת, ואני מכיר יותר ממקרה אחד, שאבי המשפחה בבית-הכלא, והילדים זכאים לקבל את הקצבה, וקורה שבעת שבתו בכלא התברר שהאב לא שילם ביטוח לאומי במהלך כזה או אחר של חייו.

איתן כבל: אז יש הסנקציה, שהביטוח הלאומי מונע העברת קצבת הילדים, מפני שהאב - שבכלל נמצא בבית-הסוהר - לא שילם את הביטוח הלאומי בשלב כזה או אחר של חייו.

איתן כבל: אני חושב שזאת סנקציה שאיננה ממין העניין.

איתן כבל: אני באופן אישי, יחד עם חברים, שקלנו להגיש בג"ץ בעניין הזה.

אברהם רביץ: אני רוצה לייתר את הצורך להגיש בג"ץ, ואני מודיע לך בזה, שאם הדבר הזה היה, הוא בניגוד לחוק.

אברהם רביץ: לא מפסיקים קצבת ילדים, בין שהוא בכלא ובין שהוא לא בכלא.

אברהם רביץ: קצבת הילדים ניתנת בין שהוא משלם ובין שאיננו משלם.

אברהם רביץ: לפעמים אנחנו תובעים את האבא, אם הוא קיים בסביבה, למשפט, אבל אנחנו, כביטוח לאומי, משלמים ללא כל קשר אם האבא שילם או לא שילם.

אברהם רביץ: אם יש מקרים כאלה הידועים לך, אני מבקש ממך שתעביר לי את הפרטים.

איתן כבל: אני יודע על מקרה אישי, ואני לא הייתי בבית-הכלא, וגם לא מתכוון להיות, בעזרת השם.

איתן כבל: לפני שנים התברר לי שבמשך שנה לא שילמתי ביטוח לאומי.

איתן כבל: אשתי קיבלה הודעה, שאם לא אסדיר את העניין, קצבת הילדים תקוזז לה.

אברהם רביץ: זאת היתה גנבה של המדינה אם היא היתה עושה את זה.

אברהם רביץ: לא הייתי שר אז.

אברהם רביץ: אבדוק את זה.

משה כחלון: שאילתא מס' 2819, של חבר הכנסת משה כחלון: לימודי נהיגה לנכים.

משה כחלון: חבר הכנסת משה כחלון שאל את שר הרווחה ביום ה' באדר ב' התשס"ה (16 במרס 2005):

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם הטענה נכון?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: אם כן – למה אין משתמשים בכלי רכב פרטיים, שיכולים לספק את השירות בעלויות נמוכות, כדי ללמד נכים נהיגה?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: האם ננקטת מדיניות שונה כלפי נכים המרותקים לכיסאות גלגלים וכלפי נכים ניידים, ואם כן – מדוע?

אברהם רביץ: 1.

אברהם רביץ: הטענות בדבר המתנה ממושכת לשיעורי נהיגה לנכים היו נכונות עד תחילת שנת 2003.

אברהם רביץ: זמן ההמתנה הממוצע עד תחילת שיעורי הנהיגה היה אז כשנה.

אברהם רביץ: במהלך 2003 רכש המוסד לביטוח לאומי רכב שני ללימוד נהיגה וזמן ההמתנה התקצר לכחודשיים.

אברהם רביץ: כלי הרכב מופעלים כעשר שעות בממוצע ביום.

אברהם רביץ: ב-2004 נרכש רכב שלישי, והוא כבר מצוי בהליך אבזור ויופעל בקרוב מאוד.

אברהם רביץ: כך יעמדו לרשות אוכלוסיית הנכים שלושה כלי רכב ללימוד נהיגה.

אברהם רביץ: 2.

אברהם רביץ: אין זה מעשי לתת שיעורי נהיגה לנכים עם נכויות קשות ומגוונות ביותר באמצעות כלי רכב פרטיים.

אברהם רביץ: לימוד הנהיגה אפשרי לנכים אלה רק בעזרת כלי רכב מאובזרים במגוון רחב מאוד של אמצעי עזר, וזאת כדי לענות על צורכי הלומדים.

אברהם רביץ: אציין כי עלות כל רכב מאובזר כנדרש – ואני מדבר רק על האביזרים - הינה מיליון שקלים.

אברהם רביץ: אציין עוד, כי במהלך מאי-יוני 2005 ישלים המוסד לביטוח לאומי את המכרז לבחירת בית-ספר לנהיגה שיפעיל את שלושת כלי הרכב.

אברהם רביץ: בינתיים אנחנו מפעילים זאת כמשרד, אבל אין לנו עניין להמשיך, ואנחנו מוציאים את זה לשוק החופשי.

אברהם רביץ: 3.

אברהם רביץ: המדיניות היא לאפשר לימוד נהיגה לפרופיל הנכים הקשים ביותר, המשותקים באופן מלא בגפיים התחתונות, ולעתים עם מוגבלות בגפיים העליונות.

אברהם רביץ: רוב רובם של הנכים האלה ינהגו תוך כדי ישיבה על כיסא הגלגלים, המועבר עם מעלון לתוך הרכב המיוחד.

אברהם רביץ: נכים המסוגלים להתנייד בכוחות עצמם יכולים להיכנס, גם אם תוך קושי, לרכב מותאם לצורכיהם ובו אבזור בסיסי המאפשר להם ללמוד נהיגה.

אברהם רביץ: המדיניות היא למקד מאמץ לעזרת הנכים המרותקים לכיסאות גלגלים ועם בעיות הניידות הקשות ביותר.

אברהם רביץ: אדוני יכול לשאול שאלה נוספת, אף שאתה היושב-ראש.

משה כחלון: זה בסדר.

משה כחלון: מבחינתי העניין טופל, משום שנגעת בעניין של הוצאת המכרזים החוצה.

משה כחלון: שנה זה המון זמן, חודשיים זה הרבה זמן, אבל אני מבין שעכשיו העניינים מסתדרים.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

משה כחלון: שאילתא מס' 2843, של חבר הכנסת חיים כץ – אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת חיים כץ שאל את שר הרווחה ביום י"ב באדר ב' התשס"ה (23 במרס 2005): כיום מייצג ארגון נפגעי פעולות האיבה הן את ההורים השכולים והאלמנות והן את הנכים והפצועים.

משה כחלון: נודע לי, כי משרדך מכיר בארגון אחד המייצג את נכי פעולות האיבה והאלמנות ומסרב להכיר בשני ארגונים המייצגים את הקבוצות הללו בנפרד.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם נכון הדבר?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: אם כן – מדוע משרדך אינו מכיר בשני ארגונים נפרדים, בדומה לארגון "יד לבנים" וארגון נכי צה"ל המייצגים את נפגעי מערכות ישראל ואת החללים?

משה כחלון: תשובת סגן שר הרווחה אברהם רביץ: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה כחלון: המוסד לביטוח לאומי מכיר בארגון נפגעי פעולות האיבה כארגון היציג היחיד.

משה כחלון: על-פי הוראות סעיף 4א לחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, ארגון יציג הוגדר כארגון המייצג את המספר הגדול ביותר של זכאים לתגמול על-פי חוק זה.

משה כחלון: בהתאם לקביעה החוקית הזאת, ההכרה נתונה לארגון יציג אחד בלבד המייצג את הנכים ואת משפחות חללי פעולות האיבה.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: המוסד פועל בהתאם להוראות החוק, ולכן הוא אינו יכול להכיר בשני הארגונים הנוספים שבגינם מועלית השאילתא.

משה כחלון: אם ישתנו הוראות החוק וייקבע אחרת, יפעל המוסד לביטוח לאומי בהתאם לכך.

משה כחלון: שאילתא מס' 2853, של חבר הכנסת עסאם מח'ול: סניף הביטוח הלאומי בוואדי-עארה.

משה כחלון: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את שר הרווחה

ב' התשס"ה: ב-6 בינואר 2005 הגישה תושבת אום-אל-פחם תלונה במשטרת חדרה-חוף, תיק מס' 3169/2005, בגין איומים, התחזות לעובד ציבור והטרדה מינית בשטח ובקרבת משרדי הביטוח הלאומי ובלשכת התעסוקה.

ב' התשס"ה: רצוני לשאול: 1.

ב' התשס"ה: כיצד יובטח שלומן של הפונות מיישובי ואדי-עארה לסניפי הביטוח הלאומי?

ב' התשס"ה: 2.

ב' התשס"ה: האם יאופשר לתושבות ואדי-עארה לקבל את שירותי הביטוח הלאומי באום-אל-פחם?

ב' התשס"ה: סגן שר הרווחה אברהם רביץ: 1.

ב' התשס"ה: התלונות על הטרדות מתייחסות למקרים שאירעו כביכול בלשכת התעסוקה בחדרה, ולא בסניף המוסד לביטוח לאומי.

ב' התשס"ה: בבירור שקיים המוסד לביטוח לאומי עם מנהל לשכת התעסוקה נמסר כי הוגשה תלונה במשטרה, והמטריד אינו מופיע יותר במקום.

ב' התשס"ה: 2.

ב' התשס"ה: תושבי ואדי-עארה יכולים לקבל את שירותי המוסד לביטוח לאומי בנקודת השירות של המוסד באום-אל-פחם.

ב' התשס"ה: לפי בקשתך, יכולים לקבל גם שם את השירות.

משה כחלון: שאלה נוספת, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני סגן השר, אני מודה על התשובה, שהיא גם עניינית וגם מבטיחה.

עסאם מח'ול: דבר שני, יש ריכוז אוכלוסייה ערבית גדול בוואדי-עארה, ויש משרדי ביטוח לאומי טובים, מרווחים, בתוך היישוב.

עסאם מח'ול: למה כל השירותים של הביטוח הלאומי לא מרוכזים במקום הזה, לפחות לאותה אוכלוסייה שבין כה וכה מגיעה למקום הזה?

אברהם רביץ: מאוד מעניין, יש לך שאילתא אחרת שאשיב עליה אחר כך, ששם אתה דורש הפוך: שיפזרו דווקא את השירותים במקום נוסף, בניגוד לשאלה הזאת, שאתה מבקש ריכוז.

אברהם רביץ: אני מתאר לעצמי שהתשובה, לו היתה השאלה נשאלת במשרד, היתה אומרת שאין לנו מספיק תקציבים לפתוח סניפים נוספים בכל מקום.

אברהם רביץ: זאת התשובה הרגילה, אבל היא נורא משעממת.

עסאם מח'ול: אבל זה סניף קיים.

אברהם רביץ: צריך לבדוק את הדבר הזה.

אברהם רביץ: הדברים שלך נרשמו בפרוטוקול, אנחנו נוהגים לעקוב אחר הפרוטוקול, ונבדוק את זה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: שאילתא מס' 2894, של חבר הכנסת טל, ושאילתא מס' 2895, של חבר הכנסת משה גפני, שנוכח: השירות בסניפי הביטוח הלאומי.

משה כחלון: חבר הכנסת דוד טל שאל את שר הרווחה ביום י"ט באדר ב' התשס"ה (30 במרס 2005): לפי סקר שפורסם לאחרונה, פקידים רבים בסניפי הביטוח הלאומי מגלים חוסר בקיאות בתחומם ומוסרים מידע לא מדויק ולא מלא לאזרחים הפונים באמצעות הטלפון.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם הידיעה נכונה?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: אם כן - אילו דרכים ינקוט משרדך כדי לשפר משמעותית את השירות לאזרח?

משה כחלון: חבר הכנסת משה גפני שאל את שר הרווחה ביום י"ט באדר ב' התשס"ה (30 במרס 2005): לפי תחקיר שפורסם ב"ידיעות אחרונות", יש ליקויים רבים בשירות הניתן על-ידי עובדי המוסד לביטוח לאומי, כגון מסירת מידע שאינו מדויק ומלא, חוסר אדיבות, ובחלק מהסניפים אף זמן המתנה ממושך למענה טלפוני.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם נבדקו הטענות על-ידי משרדך?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: אם כן – מה העלתה הבדיקה ומה ייעשה בנדון?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: אם לא – מדוע?

משה כחלון: סגן שר הרווחה אברהם רביץ: בעקבות ממצאי הסקר שהצביע על ליקוי באיכות השירות לפונים לביטוח הלאומי בקבוצת סניפים, בדקה הנהלת המוסד לביטוח לאומי את הטענות והוציאה הנחיות לתיקון הליקויים.

משה כחלון: היא גם מודה שאכן הליקויים היו.

משה כחלון: הנהלת המוסד לביטוח לאומי היתה מודעת לבעיות ההמתנה ולצורך לשפר את השירות לאזרח בסניפים שונים.

משה כחלון: המוסד לביטוח לאומי משקיע משאבים רבים לשיפור השירות לאוכלוסייה, ונושא זה הוצב בעדיפות טיפול גבוהה.

משה כחלון: במהלך שנת 2005 המוסד לביטוח לאומי מבצע שיפור במערכות ממוחשבות לייעול תהליכי העבודה ולפישוטם וכדי להקל על האזרח במיצוי זכויותיו.

משה כחלון: בחודשים הקרובים ייפתח מוקד טלפוני ארצי למידע, אשר יתמחה במתן שירות טלפוני מיידי ויקל על המבוטחים בקשר עם המוסד לביטוח לאומי.

משה כחלון: זאת ועוד: כדי לשפר את השירות לאזרח מתוכננת סדרת תוכניות ופעולות הדרכה מיוחדות לעובדי הסניפים, תוכניות להעמקת הידע המקצועי וסדנאות שירות לאזרח, וכן הרחבה והפעלה של אמצעים טכניים נוספים, כדוגמת דלפקי שירות אינטרנט ומוקדי מידע.

משה כחלון: הנהלת המוסד לביטוח לאומי מאמינה, כי בתהליך שיטתי ורצוף היא תביא לידי צמצום משמעותי של בעיות ההמתנה ולשיפור הידע ואיכות השירות למבוטחים.

משה כחלון: אציין כי נושא השירות לאזרח יעמוד גם על סדר-יומי ואפעל לשיפורו, לרבות באותם תחומים שפורסמו בסקר.

משה כחלון: אני רוצה להוסיף בעל-פה ולומר לך, חבר הכנסת גפני, שאני בדקתי לצורך מתן התשובה ושאלתי שאלה: מה מספר הבעיות שיכולות להתעורר בכל תחום שהפקיד או הפקידה יצטרכו להיות מיומנים לענות עליו?

משה כחלון: אז יש תחומים שאותו פקיד שפונים אליו טלפונית צריך ידע מיידי לגבי 200 שאלות, זה הממוצע, 200 שאלות בכל תחום בביטוח הלאומי.

משה כחלון: אין כל ספק שעם התפתחות השירות של הביטוח הלאומי לפריסה של תחומים רבים ומגוונים, אנחנו באמת נהיה חייבים לקדם מהר ככל האפשר את הטכנולוגיה המתפתחת, כך שאפשר יהיה, ללא מגע יד אדם, לצלצל או להתקשר דרך האינטרנט למוקדים האלה ולקבל תשובות און-ליין, באופן מיידי, על מגוון השאלות הרבות הקיימות.

משה כחלון: שאלה נוספת לרב גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, כאשר הגשתי את השאילתא אתה עדיין לא היית סגן שר, ויכול להיות שהייתי שואל אותך במישרין.

משה גפני: על כל פנים, אני מצטער על נוסח השאילתא כפי שהובאה, שכאילו יש הכללה של כל עובדי המוסד לביטוח לאומי, ולא היא.

משה גפני: הכוונה היא באופן מדויק לגבי הסקר.

משה גפני: זה מסתמך על הכתבה בעיתון, וזה מופיע גם בשאילתא.

משה גפני: יש עובדים בביטוח הלאומי שעושים עבודה מסורה, ואני משוכנע וסמוך ובטוח שבעזרת השם, אחרי שאתה נמצא בתפקיד ואתה ממונה על הביטוח הלאומי, אכן השירות ישתפר, מכיוון שחלק גדול מהאזרחים נזקקים לשירותים של הביטוח הלאומי בצורה כזאת או אחרת וכל שיפור הוא באמת לתועלת הציבור.

אברהם רביץ: תודה רבה.

אברהם רביץ: אני שמח ששאלת את השאילתא, כי בינתיים זכיתי לקומפלימנט ממך וגם לברכות.

אברהם רביץ: זה כדאי.

משה כחלון: זה תמיד טוב.

משה כחלון: שאילתא מס' 2911, של חבר הכנסת עסאם מח'ול: הקמת סניף של הביטוח הלאומי בסח'נין.

משה כחלון: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את שר הרווחה ביום כ"ו באדר ב' התשס"ה (6 באפריל 2005): היישובים סח'נין, עראבה ודיר-חנא מונים כ-50,000 תושבים.

משה כחלון: לכ-6,000 מהם תיקים פעילים במוסד לביטוח לאומי.

משה כחלון: לדעתי, הדבר מצדיק הקמת סניף במקום.

משה כחלון: למרות זאת, מתנהלים מגעים לפתוח סניף באזור התעשייה בתרדיון, מחוץ לתחומי שלושת היישובים.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם ידוע למשרדך על התאמת בניין בסח'נין לצורכי הביטוח הלאומי?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: האם יורה משרדך על הקמת הסניף בסח'נין, ואם לא – מדוע?

משה כחלון: סגן שר הרווחה אברהם רביץ: 1.

משה כחלון: מינהלת הביטוח הלאומי החליטה זה כבר לבצע שינוי ארגוני בסניפי השירות באזור הגליל, ובתוך כך להקים סניף משנה באזור סח'נין, אשר ישרת את תושבי יישוב זה ואת היישובים הסמוכים.

משה כחלון: זאת במגמה לשפר ולייעל את השירות לתושבי האזור כולו.

משה כחלון: אשר למיקומו של הסניף: העניין ניבחן בפורומים שונים של המוסד לביטוח לאומי והוחלט למקם את הסניף באזור התעשייה תרדיון.

משה כחלון: המוסד לביטוח לאומי מצוי בשלבי עבודה מתקדמים להשלמת ההיערכות לפתיחתו של הסניף החדש, אשר ישפר משמעותית את שירותי הביטוח הלאומי לתושבי האזור.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כאמור, הסניף ממוקם בתרדיון ולא בסח'נין.

משה כחלון: זאת מטעמים מקצועיים של הנהלת הביטוח הלאומי, ואני משער שההחלטה התבססה על ראייה רחבה של היתרונות שבמיקומו שם.

משה כחלון: זה נמצא כנראה במרכז כמה יישובים.

משה כחלון: אני לא מכיר את הגיאוגרפיה של המקום, אבל אני מקווה שאלה שהכתיבו לי את התשובה ביקרו שם לפחות.

משה כחלון: שאלה נוספת, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני סגן השר, צר לי לחשוב שהטעו אותך, כי המיקום של האזור התעשייתי הוא בדיוק מחוץ לכל האזור שבו נמצאת האוכלוסייה.

עסאם מח'ול: מדובר שם על אוכלוסייה של לפחות 50,000 תושבים.

עסאם מח'ול: העיר המרכזית היא סח'נין, מחציתם נמצאים בסח'נין עצמה, ויש שם 6,000 מקבלי שירות.

עסאם מח'ול: לתקוע את המוסד לביטוח לאומי במקום שהוא מחוץ לעיר סח'נין, בצד המערבי, החיצוני, של כל היישובים כולם, זה לחייב את צורכי השירותים האלה גם בהוצאות, גם בסבל של נסיעה מדי יום למקום אחר, וזה פשוט מתעלם מהדרישה, שגם אושרה והיתה מוסכמת על המוסד לביטוח לאומי עד שנת 2000, לפתוח את הסניף הזה בתוך סח'נין.

עסאם מח'ול: אז הם גם יצרו מגעים עם מישהו שיש לו בית להשכרה וסיכמו אתו שיכניס שינויים במבנה הזה, והוא אכן הכניס והשקיע ועשה את השינויים האלה, ואחר כך, מסיבות פוליטיות ולא מקובלות, לא לעניין, העבירו את הסניף לאזור התעשייה, שהוא מרוחק והוא מנוכר.

עסאם מח'ול: אני חושב שראוי "לעשות חושבים" פעם נוספת לגבי המקום הזה, שמגיעה אליו אוכלוסייה שקשה לה לזוז וקשה לה לעבור ממקום למקום באופן יומיומי.

אברהם רביץ: חבר הכנסת עסאם מח'ול, אני באמת סבור שזה שווה בדיקה נוספת, במיוחד כשאתה אומר שיש הסכם עם האיש ההוא שהכין את הבניין.

עסאם מח'ול: כן, בהסכמת הביטוח הלאומי, שהוא יתאים אותו לצורכי הביטוח הלאומי.

עסאם מח'ול: זה משנת 2000.

אברהם רביץ: בסדר, אני רושם את זה לפני.

אברהם רביץ: נראה לי שזה שווה בדיקה נוספת.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 2939, של חבר הכנסת עסאם מח'ול: קיצוץ בתקציב מרכז היום בבאקה-אל-ע'רביה.

משה כחלון: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את שר הרווחה ביום כ"ו באדר ב' התשס"ה (6 באפריל 2005): ב-2004, בעקבות שאילתא שהגשתי, בוטל קיצוץ בשיעור של 66% בתקציב מרכז-היום לקשיש של עמותת "גיל הזהב", המשרת קשישים סיעודיים בבאקה-אל-ע'רביה ובאזור בכלל.

משה כחלון: ב-2005 קוצץ התקציב פעם נוספת בשיעור של 66%.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: מדוע קוצץ התקציב בשנית?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: האם תוחזר מסגרת התקציב שאושרה כתקנה?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: אם לא – איזה פתרון מוצע לקשישים שנותרו ללא מסגרת?

משה כחלון: סגן שר הרווחה אברהם רביץ: 1.

משה כחלון: התגבור התקציבי המיוחד שניתן ב-2004 למרכז-היום ניתן לפי שיקול דעת השר לשעבר במשרד הרווחה.

משה כחלון: אני לא יודע אם זה מוסבר בהמשך, אבל ביקשתי הסבר בעל-פה, אז מה אם זה השר ההוא שעשה דבר טוב?

משה כחלון: אני צריך לעשות משהו רע?

משה כחלון: לא נראה לי.

משה כחלון: אבל הסבירו לי שזה היה מחוץ לגדר התקציב, וזה לא נכנס כהתחייבות לשנים רבות - יש לי שם אנשים שיודעים להסביר, אצלי במשרד.

משה כחלון: על כל פנים, אני מוכרח להקריא את התשובה ואולי בהמשך נבין יותר.

משה כחלון: התקציב למרכז-היום לא קוצץ ב-2005.

משה כחלון: התקציב לכל מרכזי-היום הוא 90% מהתקציב שניתן להם בתחילת 2004, ובמהלך השנה יוקצו 10% נוספים.

משה כחלון: כן יצוין, כי באמצע שנת התקציב וגם לקראת סוף שנת התקציב מתבצע, מדי שנה, ויסות תקציבים מיישובים שלא ניצלו את מלוא משאביהם ליישובים הפועלים בתנאי תת-תקצוב.

משה כחלון: לכן גם אין להשוות את תקציב תחילת 2005 לתקציב סוף 2004.

משה כחלון: התקציב המועבר לרשויות מקומיות עבור מרכזי-היום מתבסס על הקריטריון של מספר הזקנים המוגבלים ביישוב.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כאמור, ב-2004 באקה-אל-ע'רביה קיבלה תוספת תקציבית מרזרבת הנהלת המשרד.

משה כחלון: בשלב זה לא מתוכנן תגבור תקציבי של מרכז-היום הזה, המתפקד יותר כמועדון מאשר כמרכז-יום, מאחר שעדיין אין לו הסכם עם המשרד, והובאו לידיעת השירות לזקן במשרד הרווחה תלונות חמורות על דרך ניהול העמותה, אשר הועברו לבדיקת רשם העמותות.

משה כחלון: רק לאחרונה דאגה העמותה להמציא אישור ניהול תקין, ובתחילת יוני תבוצע בדיקה של מפקח השירות לזקן וניתן יהיה לקבל דוח מקצועי על תפקוד המעון.

משה כחלון: 3.

משה כחלון: תקציב מרכזי-היום שבידי משרד הרווחה הוא נמוך ואינו מאפשר מתן מענה לכל הקשישים הזקוקים לעזרה.

משה כחלון: התקציבים בתחום הסיוע לקשיש מצויים בידי שירותי הרווחה בבאקה-אל-ע'רביה, והעובדים הסוציאליים ביישוב קובעים סדרי עדיפויות בהקצאתם כדי לענות על צרכים של חלק מן הקשישים.

משה כחלון: צורף אלי גם דף חשבון שמראה שבתחילת שנת 2004 הסכום שהוקצב לצורך זה היה 149,000 ובתחילת שנת 2005 הוא עלה ל-170,000.

משה כחלון: זה לא סוף פסוק, אלא לקראת סוף שנה הנוהג היה כזה שהוספו הקצבות נוספות אחרי התחשבנות עם מועצות אחרות שלא מימשו את כלל התקציב.

משה כחלון: לכן יש כאן לא ממש הבטחה, אני רואה, אבל במרומז לפחות נאמר שלקראת סוף 2005 ייערך אותו חשבון שוב, ובהחלט יש סיכוי טוב שתהיה אותה תוספת של 10% כפי שהיה נהוג בשנים קודמות.

משה כחלון: שאלה נוספת, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני, חבר הכנסת מח'ול אמר לך שזה היישוב שלי?

עסאם מח'ול: לא בשאילתא בכל אופן, עכשיו אני אודה.

עסאם מח'ול: אדוני סגן השר, אני חושב שכאן יש בעיה בגישה של המשרד, כי לפני שנה, ואני נותן רק את הנתונים כדי שיהיה ברור על מה אנחנו מדברים - בשנת 2002 המשרד הקצה למרכז-היום תקציב בסך 455,000 שקל, בשנת 2003 – 347,000, ובשנת 2004 – 149,000, וסגן השר אומר עכשיו שזה יכול להגיע ל-170,000.

אברהם רביץ: לא, הוקצב כבר בשנת 2005, 170,000 ומשהו שקל.

עסאם מח'ול: אני חושב שלעין, אפילו בלי להיות מומחה, ברור שאם המגמה הזאת לא תשתנה - זאת אומרת זה מה ששכנע את השר אורלב בזמנו, שעם הנתונים האלה לגבי יישוב, לגבי מרכז כזה, שאמור לשרת אוכלוסייה של כ-60,000 תושבים באזור, אז אין אופציה: או שסוגרים את זה ושולחים את כל הזקנים, את כל הקשישים לגורלם, או שנוקטים צעד.

עסאם מח'ול: והצעד הדרוש עכשיו הוא להחליט כמו שהיה, התקדים שהיה בשנה שעברה, להחזיר את זה לפחות לרמה של מה שהיה בשנה שעברה, אחרת האווירה במשרד תהיה לסגור את העסק הזה ולפגוע בעשרות קשישים ולזרוק אותם.

ראובן ריבלין: זכותו של חבר הכנסת לברר עניין, חבר הכנסת מח'ול; השר הבין את שאלתך.

אברהם רביץ: אני מבקש להשיבך, אולי לא הבהרתי את עצמי קודם מספיק טוב, כי קראתי מן הכתב, אבל בתורה שבעל-פה אפשר להסביר את זה באופן הכי פשוט.

אברהם רביץ: התקציב של 2005, שזאת השנה שאנחנו נמצאים בה, עלה על 2004 בכ-30,000 שקל.

אברהם רביץ: עלה, אלא שב-2004, ואני מדבר על תחילת השנה, הוא היה 140,000 ומשהו, ופה אנחנו מתחילים את השנה ב-170,000 ומשהו.

אברהם רביץ: זאת אומרת שזה עלה על התקציב של השנה שעברה.

אברהם רביץ: אלא שיש לי תוספת לומר.

אברהם רביץ: התוספת שהעלתה בסוף השנה את התקציב, זה היה לפי התחשבנות של סוף שנה, ואת זה אני יכול לומר לך, אני מכיר את זה היטב גם מהיותי פעם יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם רביץ: בסוף השנה יש התחשבנות מחדש, והיא בנויה על אי-ניצול, ואם יש אי-ניצול במקום אחד, יש כסף פנוי להעביר למקום שיש תת-תקצוב.

אברהם רביץ: זה מה שנעשה ב-2004, ולכן גם אמרתי שזה ייעשה גם ב-2005, בסוף השנה תיעשה התחשבנות, ואני חושב, כפי שבכל השנים היה תת-ניצול של תקציבים, שבהחלט אפשר יהיה לתת תשובות מתאימות, כפי שניתנו בפעם הקודמת גם לגבי באקה-אל-ע'רביה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר הרווחה, שמגדיר את עצמו כסגן שר הרווחה, משום מה, אני לא יודע למה, אבל אני מודה לשר הרווחה אברהם רביץ על כל השאילתות, על התשובות המפורטות שנתן לחברי הכנסת שהיו נוכחים כמובן כדי לקבל את התשובות.

ראובן ריבלין: צריך לציין שחבר הכנסת מח'ול תמיד נוכח, הוא שואל שאלה וכשמבקשים להשיב עליה תשובה הוא נמצא.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, היו כמה חברי כנסת שביקשו להשיב להם תשובה, והם דורשים בדרך כלל שיענו להם תשובות, והם לא היו נוכחים, בשעה מאוד נוחה.

ראובן ריבלין: יש חוק חסינות חברי הכנסת שמאפשר תנועה חופשית לחברי הכנסת, רק צריך לזכור שהם רשאים גם לבקר מפעם לפעם בכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תמו השאילתות לשר הרווחה.

ראובן ריבלין: השאילתות האחרות נדחו לתאריך אחר על-פי בקשת השר.

ראובן ריבלין: [מס' 3179; "דברי הכנסת", כרך 198, עמ' 8802; מושב שני, חוב' כ"ב, עמ' 11040; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, לפנינו הצעת חוק להסדרת תוצרת אורגנית.

ראובן ריבלין: אני אבקש מיושב-ראש הוועדה להביא בפני הכנסת את החוק לקריאה שנייה ושלישית מטעם הוועדה.

ראובן ריבלין: קיבלתי מכתב משר הבריאות, אשר הוא המסתייג העיקרי לחוק ויש לו הסתייגויות רבות, שבו הוא מבקש להביע את הסתייגויותיו, אלא אם כן יבקש ממני, או על כל פנים לפי לשון החוק, יורה לי יושב-ראש הקואליציה שלא לפעול - - -

גדעון סער: אני לא יכול להורות לך, אני יכול רק לבקש ממך.

ראובן ריבלין: לא להורות לי, אלא להורות לי למשוך בחזרה, לכן אני אומר להורות.

ראובן ריבלין: הואיל ואתה לא יכול לחייב אותי לעשות דבר שהתקנון מחייב אותי, להורות לי למשוך את הדבר או לא להצביע, כי דבר זה אני יכול לעשות.

ראובן ריבלין: לשון הציווי כאן היא לא לשון מתריסה.

אמנון כהן: ואכן אנחנו מצפים שאדוני יושב-ראש הקואליציה יבקש זאת מיושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: קודם כול נציג את החוק, כי אני צריך לצלצל, כמובן.

ראובן ריבלין: אני מבקש להתחיל לצלצל, כי בכל מקרה לא תהיינה הנמקות להסתייגויות, אלא רק הצבעה, ולכן אני אבקש להתחיל לצלצל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת החוק להסדרת תוצרת אורגנית, התשס"ה-2005, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אמנון כהן: את הצעת החוק יזמו בשעתו חבר הכנסת אבשלום וילן ויושב-ראש ועדת הכלכלה לשעבר, השר שלום שמחון.

אמנון כהן: חבר הכנסת וילן המשיך להובילה גם לאחר ששמו של חבר הכנסת שמחון נמחק מהצעת החוק עם מינויו לשר בכנסת החמש-עשרה.

אמנון כהן: אני מבקש לברך אותם במעמד זה על יוזמתם החשובה, על הצעת החוק החשובה.

אמנון כהן: לאחר שהוחל על הצעת החוק דין רציפות בכנסת הנוכחית, הקדישה ועדת הכלכלה ישיבות רבות לדיון בה, והיא הונחה על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ביום 28 ביולי 2004.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, היוזמה התחילה כאשר הייתי שר החקלאות.

אמנון כהן: כמה גלגולים, כמה זמן.

ראובן ריבלין: חשוב לציין לפרוטוקול, שהיוזמה החלה בשנת 1996.

חיים אורון: בשנת 1999.

ראובן ריבלין: 1996 זו תקופת שלטונו של ביבי.

ראובן ריבלין: אנחנו מדברים על ברק.

אמנון כהן: וממשלה אחרת בסופו של דבר תעביר את זה בוועדה שלנו.

אמנון כהן: להצעת החוק צורפו הסתייגויות של שר הבריאות, שעיקרן מחלוקות על חלוקת הסמכויות בינו ובין שר החקלאות ופיתוח הכפר.

אמנון כהן: לאחר שיושב-ראש הוועדה דאז הציג את הצעת החוק, הוחלט לדחות את ההצבעה על מנת לאפשר לשני השרים האמורים להידבר פעם נוספת ולנסות להגיע לפשרה במחלוקת ביניהם.

אמנון כהן: ואכן, ביום 2 במרס 2005 פניתי ליושב-ראש הכנסת בבקשה לאשר במליאת הכנסת בקשה לדיון חוזר בהצעת החוק, והכנסת אישרה בקשה זו ביום 14 במרס 2005.

אמנון כהן: הוועדה קיימה דיון חוזר בהצעת החוק.

אמנון כהן: במהלך הדיון התברר, כי המחלוקת בין שר הבריאות לשר החקלאות נותרה בעינה.

חיים אורון: מאילו מפלגות הם?

אמנון כהן: שניהם מהליכוד.

אמנון כהן: המאבק הוא לא בין השרים, המאבק הוא בין המשרדים, בין אנשי המקצוע.

אמנון כהן: על כן החליטה הוועדה להביא את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, כי אם שרים רבים ביניהם, והחוק חשוב, הוועדה אמרה: אנחנו בבית הזה נחליט ונכריע.

אמנון כהן: הנוסח שהונח אשתקד הוא אותו נוסח שמופיע היום בחוק שמונח על שולחן הכנסת.

אמנון כהן: נוסח זה מובא כעת להכרעת חברי הכנסת.

אמנון כהן: מטרת הצעת חוק זו היא להסדיר את נושא החקלאות האורגנית בישראל.

אמנון כהן: חקלאות אורגנית היא חקלאות העוסקת בייצור תוצרת חקלאית, תוך התחשבות בערכי טבע ושימור קרקע.

אמנון כהן: חקלאות אורגנית תורמת להגנת הסביבה, לשיפור איכות האוויר והמים ולטיוב הקרקע, כל זאת תוך הימנעות משימוש בכימיקלים ובחומרים סינתטיים.

אמנון כהן: העוסקים בחקלאות אורגנית נמנעים משימוש בחומרי הדברה ודישון קונבנציונליים ומחייבים הקפדה מרבית לאורך כל שלבי הטיפול בתוצרת, עיבודה ושינועה.

אמנון כהן: החוק המוצע נועד להגן על הצרכן הישראלי, לקבוע תקני מינימום אחידים לתוצרת אורגנית, וכן להסדיר את הפיקוח על ייצור התוצרת ומכירתה.

אמנון כהן: על-פי המוצע, הפיקוח ייעשה בידי גופי אישור ובקרה פרטיים שאישר המנהל, שתפקידם לבדוק שהתוצרת האורגנית מיוצרת לפי ההוראות שנקבעו בחוק ובתקנות.

אמנון כהן: דהיינו, תהליכי הייצור והטיפול בתוצרת יתבצעו כולם במגזר הפרטי, ורק קביעת הכללים והנורמות תיעשה על-ידי השר, כמו גם פיקוח על ביצוע נאות של הוראות החוק באמצעות מפקחים שימנה השר, הכול כמפורט בהצעת החוק.

אמנון כהן: יודגש, כי תוצרת חקלאית שאושרה כתוצרת אורגנית תסומן בסמל מיוחד, סמל אורגני אחיד, המסמל כי תוצרת חקלאית הנושאת אותו היא אכן תוצרת אורגנית.

אמנון כהן: הצעת החוק אוסרת את הצגתה של תוצרת חקלאית כתוצרת אורגנית, אלא אם כן התיר גוף אישור ובקרה את סימונה בסמל האורגני האחיד, כמו גם את סימונה בסמל בקרה.

אמנון כהן: ראוי לציין, כי חרף העובדה שהצעת חוק זו הינה הצעת חוק פרטית, ואף שבמהלך הכנתה התעוררו שאלות רבות, נתנה הוועדה את דעתה לכל הבעיות שתשומת הלב הופנתה אליהן וחתרה למצוא להן פתרונות נאותים.

ראובן ריבלין: מדוע: אף שהצעת החוק היא פרטית?

ראובן ריבלין: האם הוועדה מתייחסת בצורה שונה להצעת חוק כיוון שהיא ממשלתית או פרטית?

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת מתייחסת לכל הצעת חוק שעברה במליאה באותה מידה.

ראובן ריבלין: אני שמח שיושב-ראש הוועדה אומר שהתייחסתם ברצינות רבה לחוק הזה, כמו שתתייחסו לכל חוק אחר.

אמנון כהן: לכל חוק אחר, לרבות הצעות חוק ממשלתיות ולרבות כל ההצעות.

אבשלום וילן: למען הגילוי הנאות, בקריאה ראשונה אימצתי את כל הצעת החוק של משרד החקלאות, ככתבה וכלשונה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שבכנסת הזאת רק קיבלת את האפשרות לדין רציפות.

ראובן ריבלין: מה שאתה עשית בקריאה הראשונה היה בכנסת החמש-עשרה.

אמנון כהן: נכון.

אמנון כהן: ביקשתי דין רציפות.

ראובן ריבלין: הכנסת הזאת קיבלה את כל מה שאימצה הכנסת החמש-עשרה בדין רציפות.

אמנון כהן: נכון.

אמנון כהן: כפי שהזכרתי במבוא לדברי, היה ברור מראשית הדיונים בוועדה, כי שרי החקלאות והבריאות חלוקים בשאלת האחריות והפיקוח על המזון האורגני.

אמנון כהן: בעניין זה נאלצנו – אנחנו כוועדה – לקבל הכרעה שלא תאמה את עמדת משרד הבריאות, ועל כן הגיש שר הבריאות הסתייגויות להצעת חוק זו.

גדעון סער: שני הצדדים למחלוקת נעדרים, וגם סגנית השר.

חיים אורון: הסגנית זה חשוב מאוד.

גדעון סער: הרי מדברים פה על מחלוקת בין משרדים.

גדעון סער: אני לא מבין את הציניות שלך.

אמנון כהן: לכן הם רצו שאנחנו נכריע, ואנחנו נכריע היום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, שר החקלאות לשעבר, האם בזמנו היה ויכוח בינך לבין שר הבריאות?

חיים אורון: היה.

אמנון כהן: כוונתי היא לעמדת משרד הבריאות, שלפיה יש לפצל את האחריות לתוצרת האורגנית בין שני משרדי ממשלה, כך שלעניין תוצרת טרייה, ימנה שר החקלאות ופיתוח הכפר מנהל מקרב עובדי משרדו, ולעניין תוצרת מעובדת, ימנה שר הבריאות מנהל מקרב עובדי משרד הבריאות.

רשף חן: זה לא יכול להיות מקרב עובדי משרדו, זה חייב להיות מישהו חיצוני.

ראובן ריבלין: אבל כך כתוב בחוק שאתה הולך להצביע עליו.

ראובן ריבלין: כתוב בחוק: רשאי השר למנות אנשים ממשרדו.

אמנון כהן: המנהל הוא עובד משרד והוא יפקח.

אמנון כהן: מי שיבצע בפועל הם גופים פרטיים לגמרי.

רשף חן: זה חמור מאוד.

רשף חן: יש חובת מכרזים, כל מיני בעיות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, אדוני חבר בוועדה?

רשף חן: לא.

ראובן ריבלין: אם אדוני יקרא את החוק, יראה שהחוק אומר בלשון מפורשת: השר רשאי למנות עובדים ממשרדו לפקח על ביצוע חוק זה.

ראובן ריבלין: כך כתוב.

אילן ליבוביץ: שר החקלאות לא יכול לבוא בדרישה כזאת.

אבשלום וילן: אין שם שום מינוי.

חיים אורון: אל תתחייב.

אמנון כהן: לעומת זאת סברה ועדת הכלכלה, כי נכון יהיה לרכז את כל הסמכויות בתחום התוצרת האורגנית במשרד החקלאות.

אמנון כהן: לאור האמור לעיל, אני קורא לכם לדחות את הסתייגויותיו של שר הבריאות ולהצביע בעד הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אמנון כהן: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית, למנהלת הוועדה, למזכירות ולכל העוזרים על הטיפול בחוק, קידומו והכנתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, וכמובן לחברי ועדת הכלכלה שהשתתפו בדיונים ולקחו בהם חלק נכבד והגענו עד הלום.

אמנון כהן: נצביע ונעביר אותה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל ושר הבריאות אינו נוכח, לא יהיה מי שינמק את ההסתייגויות, אבל ההסתייגויות מונחות לפניכם.

ראובן ריבלין: יש בידי מכתב המבקש ממני לקיים הצבעה, אלא אם כן יאמר לי יושב-ראש הקואליציה שהוא מושך את בקשת השר להצביע על ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: מכל מקום, נאמר במכתב, שאם ההסתייגות הראשונה נופלת, השר חוזר בו מכל הסתייגויותיו.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש הקואליציה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אנחנו חוסכים זמן רב, שכן - - - חבר הכנסת אורון, אנחנו בליכוד תורה לומדים, בחשבון אנחנו לא כל כך טובים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני יכול להרגיע את יושב-ראש הקואליציה, שמאבק זה התקיים בכנסת החמש-עשרה שבראשיתה היתה ממשלה מצד זה ואחר כך מצד אחר, והשר אורון היה שר החקלאות, ושר הבריאות שהיה באותה עת, סנה, התנגד.

ראובן ריבלין: אני אגיד לך גם למה?

ראובן ריבלין: שכן השרים מתחלפים, המערכת לא מתחלפת.

גדעון סער: אני אומר שיש דרך נהדרת לפתור את המחלוקת.

גדעון סער: אחד השרים מביא את הדברים לממשלה.

גדעון סער: הממשלה מכריעה ואז היא מביאה עמדה אחידה.

ראובן ריבלין: כן, ובא לציון גואל.

ראובן ריבלין: ובכן, הממשלה חשבה כנראה שאמנון כהן יכריע יותר טוב.

ראובן ריבלין: על כל פנים, זה הובא להכרעתנו ואנחנו בקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: הואיל ואין הסתייגויות בפנינו, שכן השר משך את הסתייגויותיו על-פי המכתב שנשלח אלי - - -

קריאה: שר הבריאות לשעבר.

ראובן ריבלין: על זה נאמר:

ראובן ריבלין: סדנא דארעא חד הוא.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: אני מאמין שחבר הכנסת דהן היה נמנע.

ראובן ריבלין: לפנינו הצעת חוק לפיקוח על תוצרת אורגנית, התשס"ה-2004 - הצעת חוק להסדרת תוצרת אורגנית, התשס"ה-2005, שלא כמו שכתוב על המסך, אלא הצעת חוק להסדרת תוצרת אורגנית, התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: הואיל ואין הסתייגויות, אנחנו מצביעים על כל החוק כמקשה אחת בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד, מי נגד ומי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעת

ראובן ריבלין: כם היא לרבות התוספת לחוק.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1-21 - 22 נגד - אין נמנעים – אין סעיפים 1-21 נקבלו.

ראובן ריבלין: 22 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק להסדרת תוצרת אורגנית, התשס"ה-2005, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: לכן אני עובר להצביע, על-פי בקשת יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אמנון כהן, בקריאה שלישית.

נסים דהן: לא צריך את הבקשה.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל בכל זאת, הם עבדו, למה לא לשאול?

ראובן ריבלין: זה רק לתפארת המליצה, אבל למה לא?

ראובן ריבלין: תמיד טוב לשמוע שגם הוא מבקש.

ראובן ריבלין: גם אם הוא לא היה מבקש היינו מצביעים על זה.

ראובן ריבלין: נא להצביע - קריאה שלישית - הצעת חוק להסדרת תוצרת אורגנית.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 21 נגד – אין נמנעים – אין חוק להסדרת תוצרת אורגנית, התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 21 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יוזם החוק, עוד בכנסת החמש-עשרה, חבר הכנסת אבשלום וילן, לבוא ולהודות ליושב-ראש הוועדה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, תרשו לי להודות.

אבשלום וילן: כפי שציין שר החקלאות לשעבר, חבר הכנסת חיים אורון, זה חוק שהתחיל עוד באמצע שנות ה-90.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, החוק הזה היה על במת הכנסת ביולי 2004, ביום האחרון של כנס הקיץ, ומכיוון שלא היתה הכרעה בין השרים החזרנו אותו לוועדה.

אבשלום וילן: אישית ישבתי שלוש פעמים עם אנשי שני המשרדים בניסיון למצוא מוצא, אבל כנראה לא במקרה לא מצאנו פתרון עד שהכריעה הכנסת בסוגיה.

אבשלום וילן: אני מניח שבחוקים מסוג כזה, בנושאי מזון, אותן מחלוקות ימשיכו להתקיים גם בעשור הבא.

אבשלום וילן: אני רוצה להודות לאנשי ארגון המגדלים של מוצרים אורגניים, שעבדו תקופה ארוכה במאמץ להעלות את החוק.

אבשלום וילן: אני רוצה להודות ליונתן בשיא, אותו יונתן בשיא שאתם מכירים מהמינהלת, לשעבר מנכ"ל משרד החקלאות, שאף הוא עזר בשלבים של גיבוש החוק להגיע להסכמות בין אנשי משרד החקלאות לבין אנשי איגוד המגדלים ולמצוא תשובה לכל הפלונטרים שהיו אז.

אבשלום וילן: כמובן לצוות הוועדה: ליושב-ראש הוועדה הנוכחי אמנון כהן, ליושב-ראש הקודם שלום שמחון; לכל הצוות המקצועי של הוועדה: למנהלת לאה ורון, לאתי בנדלר, היועצת המשפטית, ולכל הצוות.

אבשלום וילן: החוק הזה עבר שש שנים של גלגולים מגלגולים שונים עד אשר הגענו להחלטה כפי שאתם רואים היום.

אבשלום וילן: בעוד שבועיים יתפרסם ברשומות הסמל הזה של חקלאות אורגנית, והוא יהיה על כל המוצרים, ובכך מצטרפת ישראל למדינות הנאורות בעולם שמייצרות תוצרת אורגנית, סוחרות בה בהתאם לכללים בין-לאומיים, בהתאם לכללים בין-לאומיים קשוחים, לטובת הציבור כולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/79).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה כחלון יעלה ויבוא ויציג את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69) (סייג למתן רשיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירת סמים מסוכנים), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת אומרת, שאדם שהורשע בסמים, כל עבירת סמים - סחר - לא יוכל לקבל רשיון נהיגה שנה מיום ההרשעה.

רשף חן: זה רק רשיון חדש?

משה כחלון: אם יש לו לחדש, אין לו בעיה.

רשף חן: אז מדובר רק בנערים.

משה כחלון: יכול להיות גם אדם מבוגר שאין לו רשיון.

משה כחלון: אבל בדרך כלל זה הנערים.

משה כחלון: המטרה היא להרתיע את הנערים.

משה כחלון: אנחנו יודעים שמשאת נפשם של הנערים היא לקבל רשיון, וזה יכול להיות חוק שירתיע אותם מלהשתמש בסמים בגילים האלה, אפילו לא לנסות, כי אנחנו יודעים שההידרדרות מגיעה מניסיון קטן ועוד ניסיון, ואחר כך מידרדרים.

משה כחלון: אני ביקשתי במקור שלוש שנים, ביקשתי במקור שזה יחול גם על עבירות אלימות.

משה כחלון: לצערי לא אישרו לי את זה והתפשרתי על שנה.

משה כחלון: זה לא מספיק.

משה כחלון: אני עדיין משוכנע שהחוק צריך לדבר על שלוש שנים.

משה כחלון: החוק צריך לדבר גם על נערים שהורשעו בעבירות אלימות.

משה כחלון: אין לי ספק שכל נער שמצפה וממתין לרשיון נהיגה יחשוב פעמיים לפני שהוא מרים יד, יחשוב עשר פעמים לפני שהוא נוטל אתו סכין כשהוא יוצא לבילוי, הוא יחשוב מאה פעמים לפני שהוא יישא כלי נשק חם או משהו דומה.

משה כחלון: אני מבקש את אמון הבית לחוק הזה.

משה כחלון: אני מקווה שהחוק הזה ימנע מכמה שיותר נערים את הניסוי המיותר בסמים.

משה כחלון: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת משה כחלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, החוק הוא בקריאה ראשונה, ויש פה רשימת מתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אקרא בשמות המתדיינים לפי הסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כידוע, רק אלה שנוכחים באולם יוכלו להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת עזמי בשארה, דניאל בנלולו, איוב קרא, ג'מאל זחאלקה, משה גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שמתי לב שאדוני נמצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא היית כנראה בהתחלה ואני הסתכלתי לצד האחר.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך את חבר הכנסת משה כחלון על הצעת חוק מאוד ראויה וחשובה.

איוב קרא: כן ירבו כמוהו בבית הזה בפעילותו למען השכבות החלשות, למען המגזרים החלשים.

איוב קרא: אני חושב שזה מאוד חשוב.

איוב קרא: כיושב-ראש לשעבר של הוועדה למלחמה בנגע הסמים, וגם יושב-ראש השדולה למלחמה בסמים פה בבית הזה, אני חושב שבעיית הסמים היא בנפשנו.

איוב קרא: אנחנו במצב של התפשטות סרטן הסמים לכל פינה ולכל מקום, לצערי הרב.

איוב קרא: לאנשים אין מודעות, אפילו בבית הזה.

איוב קרא: אין מודעות למצב האבסורדי שאליו הידרדרנו.

איוב קרא: אנשים לא נותנים את הדעת לסוגיה הזאת, שהיא אחת הסוגיות הקשות בחברה הישראלית.

איוב קרא: לצערי הרב, יש מי שמקלים ראש בבעיה או מנסים לעשות ליגליזציה של כל הנושא הזה.

איוב קרא: אין סמים קשים ואין סמים קלים.

איוב קרא: אי-אפשר להגיע לסמים הקשים ללא הסמים הקלים.

איוב קרא: אי-אפשר להגיע לסמים בכלל ללא עישון סיגריות.

איוב קרא: הניקוטין שבתוך הסיגריות הוא סוג של סם ממכר, ולכן אני באופן אישי הקמתי גם את השדולה למלחמה בעישון, כי בעיני זה סוג של סם שבסופו של דבר עוברים ממנו לסמים הקלים ולקשים.

איוב קרא: לדעתי, אין הבדל בין השניים.

איוב קרא: היום אנחנו חוגגים גם את יום איסור העישון בעולם, ואני חושב שאם במדינת ישראל נפטרים מעישון 10,000 איש מדי שנה, וקרוב ל-2,000 מעישון פסיבי, אז הכתובת היא על הקיר.

איוב קרא: אי-אפשר לעבור לסדר-היום בדברים הללו.

רשף חן: גם מאלה שמעשנים ניקח את הרשיון?

איוב קרא: אני בדעה שאסור להכניס לסיגריות סם ניקוטין, שהוא סם ממכר.

איוב קרא: אין לי בעיה שיעשנו, אבל עצם הרמייה הזאת בסיגריות - אנשים לא יודעים שמכניסים לסיגריות חומר ממכר, וזו הסיבה שאנשים מתחילים להתמכר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכניסים את החומר, או שהסיגריות בעצמן מכילות את החומר?

איוב קרא: לא מכילות, מוסיפים לזה, לצערי הרב, חומר שהוא ממכר.

איוב קרא: כתוצאה מכך אנשים נדבקים לדבר הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני ואתה בעמנו חיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד היום בכפרים מסוימים זורעים את הדברים האלה שמהם עושים את הסיגריות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא מוסיף לזה כלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא נותן לך את העלים של השתיל ומעשן אותם, והם מתמכרים.

איוב קרא: סליחה, אז אני מודיע לך בעיקרון, שתעשיית הטבק היום הכניסה, לצערי הרב, מומנט חדש לתוך הקונספציה הזאת, וזאת כדי להביא למצב שאנשים יתמכרו לסיגריות.

איוב קרא: הם מוסיפים חומר מסוים לטבק, שממנו אפשר להתמכר לאותו סוג של סיגריות.

איוב קרא: אתה רואה שלאורך כל הדרך אנשים מתמכרים לסוג מסוים של סיגריות, והדבר הזה הוא סוג של סם.

איוב קרא: לצערי הרב, אנשים לא מודעים לזה.

איוב קרא: אפילו אתה לא יודע את זה.

איוב קרא: מאחר שעמדתי בראש הוועדה וחקרתי את הנושאים האלה, אני אומר לך חד-משמעית, שאם זה היה תלוי בי, מחר בבוקר הייתי מונע את הוספת הסם הזה לפחות לטבק.

איוב קרא: אולי בזה היינו ממזערים את הנזקים הללו.

איוב קרא: יש כאלה שלא אכפת להם.

איוב קרא: אני רואה את חבר הכנסת רשף, שלא חשוב לו שימותו אנשים.

איוב קרא: לי חשוב כנראה, וזה מה שקורה בפועל ואני מצטער על כך.

איוב קרא: אני מקווה שהוא יצטרף אלי מהר ככל האפשר, כדי שלא יכה על חטא בעתיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נמשיך ברשימת המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת משה גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מגלי והבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת חיים אורון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר פרוש - בבקשה, אדוני, תואיל לסיים את השיחה ולעלות לדוכן הנואמים ולהרצות את דבריך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תחכים אותנו מה דעתך על הצעת החוק, והאם היא אהודה עליך או פחות אהודה עליך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק הקובעת כי רשות הרישוי לא תיתן רשיון נהיגה לאדם שהורשע בעבירת סמים מסוכנת וכו'.

מאיר פרוש: המלה "סייג" מופיעה בנוסח הצעת החוק, והמלה "סייג" היא חיובית בעיקרה במקורותינו, החל מ"סייג לחוכמה שתיקה" ועד "ענווה - סייג לחוכמה".

מאיר פרוש: סייג בעברית זה גדר, או בהשאלה הגבלה.

מאיר פרוש: סייג בהלכה הוא חומרה יתירה הנוספת על איסור כדי להרחיק אדם מהעבירה.

מאיר פרוש: זה הסייג.

מאיר פרוש: אבל, ממשלות ישראל אינן יודעות כלל מהו הסייג משום שהן מתעלמות מהצורך להציב במקרים רבים גדר או הגבלה.

מאיר פרוש: ואני עובר לנושא אחר שמעניין אותי מאוד.

מאיר פרוש: שמענו בזעזוע רב כי הוקמה בישראל תנועה ניאו-נאצית, שחבריה דוגלים בהשמדת היהודים.

מאיר פרוש: הארגון הזה נחשף במהלך חקירה שמנהלת המשטרה בעקבות תפיסתו של חייל, אף הוא עולה מחבר המדינות, בעיר אריאל, כאשר הוא נושא על גופו מנת סם, ועל זרועו קעקע צלב קרס גדול.

מאיר פרוש: אחרי בדיקה קצרה התברר שהוא גם חבר בפורומים שונים המופעלים באינטרנט על-ידי ארגונים אנטישמיים בין-לאומיים.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מתברר שיש בעיה משפטית להעמיד ניאו-נאצים לדין, משום שלא ברור בכלל איזו עבירה בדיוק הם ביצעו.

מאיר פרוש: באירופה, למשל, יש מקום שאוסרים בחוק גילויי תמיכה בנאצים.

מאיר פרוש: אבל, אצלנו בישראל, אצל היהודים, שסבלו כל כך הרבה מהנאצים, אף אחד לא העלה כלל על דעתו שדבר כזה אפשרי.

מאיר פרוש: משרד הפנים, כך נמסר, בוחן מצדו אפשרות לשלול את אזרחותו של אותו חייל בחשד שהגיע לישראל תוך שימוש במסמכים מזויפים או מטעים.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, הממשלה מעלימה את הנתון הסטטיסטי החמור, שלפיו 62% מהעולים השנה אינם יהודים.

מאיר פרוש: בכך הגענו לשיא.

מאיר פרוש: מאז ראשית גלי העלייה מחבר המדינות, שיעור הלא-יהודים בקרב העולים מצוי כל השנים בגידול מתמיד, ולמעשה הפכנו ממדינת עלייה למדינת הגירה שגבולותיה כמעט פרוצים.

מאיר פרוש: שיעור הלא-יהודים, אמרתי את זה פה כבר בשבוע שעבר, בקרב העולים מהווה בעיה חמורה שמתעלמים משום מה מקיומה.

מאיר פרוש: אנחנו כבר הגענו לאבסורד, שבעשור הקודם רק 32% לא נחשבו יהודים על-פי ההלכה, ובקצב הנוכחי עוד נגיע לחלילה ל-72% ואולי אף יותר.

מאיר פרוש: זה קורה, אדוני היושב-ראש, כאשר אין סייג בחוק השבות, אין גדר, אין הגבלה.

מאיר פרוש: ולא רק בחוק השבות.

מאיר פרוש: הנה התקבלה ההחלטה המוטעית להעניק אזרחות למאות זוגות מעורבים פלסטינים וערבים ישראלים ולאלפי ילדי עובדים זרים בלתי חוקיים.

מאיר פרוש: זה קורה כאשר אין סייג, אין גדר, אין הגבלה, והטמטום חוגג וחוסר האחריות הלאומית אוכל כל חלקה טובה בתוכנו.

מאיר פרוש: לכן, ראוי שנציג סייג בכמה תחומים, כי בנפשנו ובקיומנו הדבר.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, לסיום אני רוצה לומר הערה חשובה, בלתי נמנעת, על רקע הידיעות הקשות על האלימות ומעשי הרצח, ירחם השם.

מאיר פרוש: אני לא רוצה לומר שהמספר הבולט של עולים מחבר המדינות, מספר בולט מאוד, שלצערנו מעורב במעשי האלימות והרצח, משליך על כל העלייה.

מאיר פרוש: אבל, אני כן אומר שרק מי שאין בו יראת השם מסוגל להגיע למעשי פשע כאלו, ולא משנה מאיזה סקטור הוא.

מאיר פרוש: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, לא אמרת לנו מה עמדתך לגבי החוק.

מאיר פרוש: צריך לעשות סייגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, מדובר אם כן בסייגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דני יתום - אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יעקב מרגי - כנ"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ואסל טאהא - כנ"ל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עבד-אלמאלכ דהאמשה ידבר אחר כך אם יוכל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אילן שלגי - בבקשה, אדוני.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בנושא המאבק בסמים, ובמיוחד הסמים בשימושם של בני נוער, אסור לנו להיות יפי נפש.

אילן שלגי: אני סבור כי הצעתו של חבר הכנסת כחלון ראויה, גם אם בתיקונים קלים.

אילן שלגי: אם ידעו צעירים בני 15-16 כי עישון סמים ימנע מהם לקבל רשיון נהיגה במשך שנה מיום ההרשעה, זה יהיה גורם מרתיע.

אילן שלגי: לפחות חלק מהם לא ייכנסו להרפתקת הסמים שסופה עלול להיות רע.

אילן שלגי: יש מתנגדים להצעה, הסבורים כי צריך שיהיה קשר ישיר בין העבירה לעונש, וכי עונש מוטל על עבריין על-ידי בית-המשפט לאחר שהורשע.

אילן שלגי: כאן אנו מדברים בעונש נוסף, על-פי חוק, למי שהורשע על-ידי בית-משפט, מעין עונש מינימום.

אילן שלגי: שלילת האפשרות לנהוג כמובן איננה לתמיד, אבל היא דוחה את קבלת הרשיון בשנה.

אילן שלגי: גם היום בית-משפט מוסמך לקבוע כי מורשע בעבירת סמים לא יוכל לקבל רשיון נהיגה במשך חמש שנים.

אילן שלגי: מעניין שרשות הרישוי, שהיא רשות מינהלית ולא בית-משפט, רשאית לבדוק את המרשם הפלילי לגבי כל אדם שמבקש רשיון נהיגה ולסרב לתת רשיון למי שהורשע בעבירות סמים או גם בעבירה חמורה אחרת עד שבע שנים מתום ריצוי העונש.

אילן שלגי: כאן, כאמור, מדובר רק על שנה מיום ההרשעה.

אילן שלגי: אני מאמין שהשמועה על דבר החוק הזה – אני מקווה שהוא יעבור היום בקריאה ראשונה - תגיע מהר מאוד לכל בני הנוער, ואני ממליץ למשרד החינוך שידאג שהם ידעו על קיומו.

אילן שלגי: יהיה בכך גם מסר חד-משמעי באשר לחומרה שבה רואה החברה את השימוש בסמים ועד כמה הדבר מסוכן.

אילן שלגי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שלגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - אינו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, שאלתי בוועדה למאבק בנגע הסמים אם יש קשר בין תאונות דרכים לבין השימוש בסמים.

נסים זאב: לא קיבלתי תשובה ברורה, אבל אמרו שלפי הנתונים שיש בידם נראה שהכיוון חיובי.

נסים זאב: השפעת השימוש בסמים על נהיגה היא נוראה.

נסים זאב: השימוש באותם חומרים גורם לשינויים בחשיבה, בתפיסה, בכושר השיפוט - אם צריך להחליט אם צריך לתת ברקס או לא – במצב הרוח, בכושר קבלת החלטות, שינוי בתפקוד מערכות הגוף והנפש.

נסים זאב: יש גם פגיעה בכישורים מוטוריים.

נסים זאב: אכן, אדם שנמצא תחת השפעת סמים יכול לגרום לתאונה.

נסים זאב: הבעיה היא שהסמים מחולקים לשני סוגים – יש סמים חוקיים, כמו סמי הרגעה, תרופות נגד כאבים - -

רשף חן: אלכוהול, דבק מגע.

נסים זאב: - - וסמים מעוררים.

נסים זאב: גם אלכוהול, אבל לא בכל מקום.

נסים זאב: אני מסכים שגם אלכוהול.

רשף חן: וגם דבק מגע.

נסים זאב: נכון, אני מסכים אתך.

נסים זאב: כלומר, כל מה שנמצא תחת ידך או זמין בחנות.

נסים זאב: כשאמרתי לא חוקי, התכוונתי לקטינים.

נסים זאב: יש סמים לא חוקיים, כמו הקראק, קוקאין, הירואין, קוק פרסי, אופיום.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, איזו בקיאות מגלה חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: במחקרים שנעשו בעולם התברר, שכמחצית מתאונות הדרכים הקטלניות בעולם נגרמות על-ידי נהגים שהיו תחת השפעת סמים או אלכוהול או שילוב של שניהם.

נסים זאב: ככל שהנהג צעיר יותר, רמת הסיכון עולה במאות אחוזים, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: זה לא רק עשרות אחוזים יותר.

נסים זאב: בטורונטו, למשל, נמצא שמתוך 474 קורבנות של תאונות דרכים שבגופם נבדקה נוכחות סמים חוקיים ולא חוקיים, אלכוהול וכו', אצל 40% נמצאו סמים לא חוקיים, אצל 15% - חוקיים, ואצל 15% אחרים נמצאו סמים חוקיים ולא חוקיים, שילוב של שניהם.

נסים זאב: בארצות-הברית נעשה מחקר על נהגים פזיזים, לא שהיו מעורבים בתאונה, ונמצא ש-60% מהם נמצאו בגופם סמים ויותר ממחציתם השתמשו במריחואנה, כלומר בסמים קלים.

נסים זאב: זה אומר שאצל 30.5% נמצאה מריחואנה ואצל השאר זה סמים אחרים, יותר קשים.

נסים זאב: הבעיה שלנו היא שיש היום כל כך הרבה סוגי סמים - סמי הזיה - שגורמים מייד לשינויים ועיוותים, משנים את תפיסת המציאות, פוגמים אפילו בכושר הראייה.

נסים זאב: לפעמים חושבים שזה רק גורם לחולשה כללית בגוף, אבל גם כושר הראייה נפגע.

נסים זאב: כך גם הסמים המעוררים.

נסים זאב: לכן, אדוני היושב-ראש, אין ספק שיש קשר ישיר בין האנשים שצורכים סמים - ואנחנו יודעים שאנשים שצורכים סמים, ראיתי את זה במו עיני, לא מהססים, ודקה לאחר שהם משתמשים בסמים הם לוקחים לידם את ההגה.

נסים זאב: מדובר בעיקר באלכוהוליסטים אשר חושבים שבגלל שהשימוש במשקה מותר, אז גם "מותרים לכם, מחולים לכם ושרויים לכם".

נסים זאב: אני רוצה לומר להם מעל במה זו: אין לכם מחילה, אין לכם כפרה.

נסים זאב: התשובה היא החוק הזה, ומי שנגוע בסמים ובאלכוהול ידע שהוא ישלם את המחיר עוד לפני שיגרום לתאונה קשה ויהרוג, ואת חשבון הנפש יעשה בדיעבד.

משה כחלון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

משה כחלון: אחריו – חבר הכנסת מיכאל נודלמן, חבר הכנסת ליבוביץ וחבר הכנסת חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הסמים הם נגע שיש להילחם בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי אמונתי הדתית זה דבר אסור, חטא, והעונש על חטא כזה יבוא גם מאלוהים ובעולם הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו מצווים למנוע את העבירה ואת הרע הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבהיר את הדברים, כי יש לי בעיה עם הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא מפני שאני לא רוצה להעניש את אלה שמשתמשים בסמים או לא רוצה לעזור למנוע מהם את השימוש הזה, אבל בזמנו למדתי קצת משפטים – יש פה גם משפטנים - יש לי בעיה, איזה מין עונש זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מעשן סמים – תעניש אותו בכל חומרת הדין, בכל דרך שתמצא; אבל מה הקשר בין לנהוג ברכב לבין עישון סמים, או בין לשלול מאדם את זכותו לנהוג ברכב לבין זה שהוא עישן סמים שנה לפני כן או הורשע בעבירה שנה לפני כן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין קשר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכולים להמציא כל מיני דרכים כאלה, כי היות שרשיון הנהיגה חשוב, מענישים אנשים על כל מיני דברים שאין להם שום קשר עם הנהיגה, גם אם הוא נהג נכון, אם הוא נהג טוב, אם הוא נוהג לפרנסת משפחתו, אם הוא נוהג כדי להאכיל את ילדיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה אומר לנו שעשו סטטיסטיקה ומצאו שהרשיון יקר לצעירים, ואם הוא יקר להם הם יימנעו מסמים כדי להשיג את הרשיון או שלא ימנעו מהם את הרשיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם כל הכבוד, זה לא מתיישב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא בטוח שאני אתנגד להצעת החוק, כבודך, היושב-ראש, אבל אני לא בטוח שאני אתמוך בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שאני אמנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רואה שאנחנו יכולים בדרך הזאת, מבחינת הפילוסופיה של המשפט, להעניש אנשים בדבר שהוא כל כך חיוני, כל כך חשוב, ואין בינו לבין עבירת הסמים שום קשר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש דברים אחרים שיקרים לבני-אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יכול להעניש למשל על-ידי הרעבה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צעירים אוהבים לאכול, אז נגיד: אסור לכם לאכול שלושה ימים אם אתם משתמשים בסמים, או שנעניש אותם ונגיד להם: תאכלו פעם בשבוע, או פעם ביומיים, או תאכלו פחות, או שלא ניתן לכם לשתות מים יום שלם, מפני שזה יקר לכם, ותלמדו לא לעשן.

משה כחלון: אני לא יודע אם האמהות שצופות בנו עכשיו, שהבנים שלהן נהרגו כתוצאה מכך שנהג מסומם רצח להם את הילדים - אני לא יודע אם הן נהנות מהבדיחות האלה, אבל זו זכותך, הבמה שלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא מדבר רק על מסומם, אתה מדבר על אדם שהורשע בעבירה שנה לפני כן, ואתה לא קושר את זה לעבירת סמים.

משה כחלון: כתוב במפורש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא קושר את זה לנהיגה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם, עבירת סמים, אבל לא קושר לנהיגה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא אומר שמפני שהוא עישן סמים הוא עשה את העבירה, ולכן לא נחדש את הרשיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כך הייתי יכול להבין את זה.

משה כחלון: זה קיים בחוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה קיים בחוק, וזה יכול להיות מובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אי-אפשר לעשות חוק כזה, כשאין שום קשר בין העבירה לבין הנהיגה, ולשלול מאנשים רשיון נהיגה רק משום שהם הורשעו בעבירה כלשהי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להעניש אותם גם על עבירות אחרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הקשר בין אחד שגנב ובין מניעת רשיון הנהיגה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל אחד רוצה רשיון נהיגה, ולפעמים זה נחוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תציע הצעה, שכל מי שגונב, שלוש שנים אתה לא נותן לו לנהוג ברכב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה קשר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו פותחים פה פתח, שבעולם המשפט אולי יגידו עלינו שבכנסת כנראה איבדו את המידות או את העשתונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא מתיישב אצלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מלה אחרונה, אדוני היושב-ראש, אני לא אתמוך בהצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי אני לא אתנגד, אבל ודאי שאני לא אתמוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני נגד סמים, אמרתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רוצים למנוע את זה, אבל לא זו הדרך.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת מיכאל נודלמן – אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, בבקשה.

משה כחלון: אחריו – חבר הכנסת רשף חן.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, צר לי לומר לך, אדוני היושב-ראש, אף שזאת הצעת חוק שלך, שזאת הצעת חוק – התחלפתם – חבר הכנסת כחלון, שזאת הצעת חוק שפשוט אי-אפשר ואסור להצביע בעדה.

אילן ליבוביץ: חברי הכנסת, הצופים בבית, אין קשר בין העבירה לבין הענישה בהצעת החוק הזאת.

אילן ליבוביץ: בן-אדם נתפס מעשן סמים, לא נתפס נוהג תחת השפעת סם, כי בזה פקודת התעבורה מטפלת היום.

אילן ליבוביץ: מי שנתפס נוהג תחת השפעת סם או מי שנתפס נוהג תחת השפעת אלכוהול - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שעובר עבירה בגלל הסם.

אילן ליבוביץ: - - נענש על-פי פקודת התעבורה, וניתן לשלול את רשיונו, ואני חושב שזה מוצדק.

אילן ליבוביץ: אסור לנהוג תחת השפעת אלכוהול, אסור לנהוג תחת השפעת סמים.

אילן ליבוביץ: אבל בין זה לבין שלילת האפשרות לקבל רשיון נהיגה ממישהו שאי-פעם עישן במסיבה, וחברו הלך והלשין עליו על כך שהוא עישן במסיבה, או במסגרת עסקת טיעון עם המשטרה, כדי להציל את עורו - בגלל זה לשלול ממנו את האפשרות לקבל רשיון נהיגה?

אילן ליבוביץ: אין כל קשר.

אילן ליבוביץ: שוו בנפשכם שבמסגרת מלחמתנו בתאונות הדרכים מחר נחליט שכל מי שעבר עבירת תנועה, תישלל ממנו תעודת הבגרות.

אילן ליבוביץ: לכך הדבר הדומה.

אילן ליבוביץ: אין קשר בין עבירת התנועה לבין שלילת תעודת הבגרות והיכולת להירשם ללימודים אקדמיים או ללימודים גבוהים כלשהם.

אילן ליבוביץ: לכך הצעת החוק הזאת מובילה, לדבר שיש בו עבירה מצד אחד וענישה מצד שני, שאין כל קשר ביניהן.

אילן ליבוביץ: יתירה מזו, אומרת המועצה לשלום הילד, שהענישה שהצעת החוק הזאת מביאה לנו אינה הולמת לחלוטין את מדיניות הענישה שלנו כלפי בני נוער.

אילן ליבוביץ: אנחנו אומרים שצריך להשאיר שיקול דעת לבית-המשפט איך הוא מעניש, ואין ענישת חובה לגבי בני נוער, ובהצעת החוק הזאת אנחנו אומרים: עונש חובה לבני נוער.

אילן ליבוביץ: נתפסת מעשן סמים, אתה לא יכול לקבל רשיון נהיגה, ועוד אומר המציע: רציתי בכלל ללכת להצעה מרחיקת-לכת ולהחיל את זה לשלוש שנים ולא רק לשנה.

אילן ליבוביץ: לכן, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שצריך להתנגד להצעת החוק הזאת.

אילן ליבוביץ: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ליבוביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא אחרון הדוברים, חבר הכנסת רשף חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעמוד לך אותה מכסת זמן שעמדה לאחרים; אני מאמין שתוכל למצות את הדברים גם בפחות זמן.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, כמשפטן, אני חייב להצטרף לדבריו של יושב-ראש הישיבה.

רשף חן: זה חוק שמקומו לא יכירנו בספר החוקים של מדינת ישראל מבחינת הקשר בין העונש לעבירה.

רשף חן: אדם עובר עבירה, מעמידים אותו לדין, הוא מקבל עונש, יש רשימת ענישה שמתקבלת על הדעת, ובית-המשפט יכול להטיל.

רשף חן: פה אין קשר ואין הלימה והדבר מוזר.

רשף חן: זו לבדה סיבה להצביע נגד החוק הזה.

רשף חן: מה שיותר בעייתי מבחינתי, שהחוק הזה מבטא איזו גישה שהיא – אני אומר בעדינות, ואני לא מתכוון אליך באופן אישי, חבר הכנסת כחלון – גם צבועה מאוד וגם מזיקה.

רשף חן: למה אני מתכוון כשאני אומר צבועה?

רשף חן: במדינת ישראל כל ילד, ודאי כל אדם, יכול להיכנס לסופרמרקט, לקנות בקבוק וודקה או טקילה ולהגיע למצב פסיכו-נרקוטי גרוע פי כמה וכמה מהמצב שהוא יגיע אליו אם הוא ישב שבע שעות רצוף ויעשן גראס.

רשף חן: זה מצב יותר ממכר, יותר משכר, יותר אלים, יותר מסוכן בנהיגה, יותר מזיק לבריאות שלו, והכול טוב ויפה.

רשף חן: אותו ילד יכול להיכנס לחנות הצבעים, לקנות חומר, דבק מגע או חומר כזה או אחר, ולהגיע ממנו שוב למצב פסיכו-נרקוטי הרבה יותר גרוע מאשר כתוצאה ממה שאנחנו קוראים לו סם.

משה כחלון: מה זה קשור לחוק?

משה כחלון: לא הבנתי.

רשף חן: עם זה מדינת ישראל ומחוקקיה המלומדים לא רואים צורך להתמודד.

רשף חן: אנחנו מתעסקים כל הזמן בשטויות.

רשף חן: איפה הבעיה, מעבר לצביעות והמוסר הכפול שאנחנו מבטאים כאן?

משה כחלון: אני לא מבין מה זה קשור לחוק.

רשף חן: אני אסביר לך בדיוק במה זה קשור, מפני שבמקום להתעסק ב"עליהום" על הנערים האלה, תדבר אתם ותסביר להם איך להתמודד עם התופעה הזאת.

רשף חן: האמת היא זאת, שלא היה יום אחד בהיסטוריה האנושית, בחברה כלשהי, שלא היתה בו פעילות של אנשים שהשתמשו בחומרים פסיכו-אקטיביים.

רשף חן: כולנו עושים את זה.

משה כחלון: כולנו?

רשף חן: אל תספר לי שלא שתית בירה אף פעם בחיים שלך.

רשף חן: בירה, וודקה, טקילה.

רשף חן: גם בחברות שהדת אוסרת את זה, עושים את זה.

רשף חן: הדרך הנכונה של חברה להתמודד עם הבעיה הזאת היא להתמודד עם הבעיה הזאת, ולא להיתפס למין צדקנות ולהגיד: לא, לא, אנחנו נמגר את התופעה, כי אתה לא תמגר את התופעה.

רשף חן: בזה שאתה בא ואומר: אני אמגר את התופעה, אתה לא מתמודד עם התופעה.

רשף חן: במקום לבוא ולחוקק כל מיני חוקים מוזרים כאלה, למה למשל לא תבוא ותאמר, שכל מי שיסתובב שיכור ברחוב נשלול לו את הרשיון?

רשף חן: למה לא? הלוא אותו היגיון חל פה.

רשף חן: האמן לי שהאיש הוא נהג הרבה יותר מסוכן, מפני כשכאשר אתה תחת השפעת אלכוהול, אתה באמת נהג מסוכן.

רשף חן: למה זה לא נראה לך הגיוני?

משה כחלון: לא אמרתי שזה לא הגיוני, אבל מה זה קשור לעניין?

רשף חן: למה אתה לא מציע את זה?

משה כחלון: אתה מדבר ארבע דקות, אפילו מלה אחת לא דיברת על החוק.

רשף חן: אם זה הגיוני בעיניך, אחר כבוד תציע הצעה כוללת שאומרת, שכל מי שהיה תחת השפעה של חומר ממכר כזה או אחר לא יוכל לנהוג.

רשף חן: נראה לך הגיוני?

משה כחלון: זה קיים בחוק.

רשף חן: זה לא קיים בחוק, כי מפה אני הולך לפאב ואני שותה, ואין שום בעיה.

משה כחלון: ודאי שזה קיים.

משה כחלון: אדוני עורך-הדין המלומד, זה קיים בחוק.

רשף חן: זה קיים בחוק, ושם זה צריך להישאר, אתה יודע איפה?

רשף חן: זה קיים וצריך להישאר במקום שבו בן-אדם לקח את ההגה לידיים כשהוא תחת השפעה כזאת, כי בזה הוא הוכיח שהוא לא רשאי להיות נהג, לא בעצם העובדה שהוא הלך ושתה כוס וודקה, או אפילו, רחמנא ליצלן, עישן סיגריית גראס.

רשף חן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן, אחרון המתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני המציע?

משה כחלון: תשובה והצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מציע החוק מבקש לדחות את התשובה וההצבעה למועד אחר, ואני נענה לבקשתו.

אתי לבני: אנחנו מבקשים להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זכותו של המציע לבקש את הבקשה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זכותכם לבקש להצביע.

אתי לבני: אני מבקשת להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בתוקף סמכותי קובע שבקשתו של מציע החוק מתקבלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובה והצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/78).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא: הצעת חוק שיווי זכויות האשה (תיקון מס' 4) (ייצוג הולם בעיצוב מדיניות לאומית), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תציג את הצעת החוק חברת הכנסת יולי תמיר, בבקשה.

יולי תמיר: חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אנחנו, חברת הכנסת אתי לבני ואנוכי וחברות הכנסת אחרות שחתמו על הצעת החוק הנוכחית, מציגות הצעת חוק שהיא תיקון לחוק שיווי זכויות האשה, ומטרתה פשוטה: לאפשר לנשים לקחת חלק בכל צוותי המשא-ומתן ובכל אותם מוקדי החלטה שכרגע הן מודרות מהם.

יולי תמיר: לרוע המזל, כאשר אנחנו מסתכלים על רשימת הצוותים שמדינת ישראל ממנה ועל הגופים שמקבלים החלטות בעבור כולנו כאזרחי המדינה, אנחנו מוצאים פחות ופחות נשים שחברות בצוותים הללו ועומדות במוקדי קבלת ההחלטות.

יולי תמיר: נשים לא רק ששיעורן באוכלוסייה הוא 51%, אלא שאין כל ספק שיש להן הכישורים, היכולת והאפשרות לתרום לקבלת ההחלטות.

יולי תמיר: הדרתן מהמקומות הללו היא אך ורק תוצאה של דעה קדומה, ובמידה רבה של חוסר נכונות להחיל באמת את עקרונות השוויון על תהליכים של קבלת החלטות.

יולי תמיר: לכן, לא בשמחה רבה, אנחנו נאלצות להביא את העניין הזה בצורת חקיקה.

יולי תמיר: מובן שמוטב היה אילו החברה הישראלית היתה דנה בנושאים הללו ומקבלת החלטות ללא צורך בחקיקה.

יולי תמיר: אני לא חובבת חקיקה של העדפה מתקנת, ואני חושבת שצריך לעשות אותה רק בשעה שבאמת המציאות מעידה שאין כל ברירה אלא לחוקק ולאלץ את מקבלי ההחלטות לנקוט מדיניות של העדפה מתקנת על-פי חוק.

יולי תמיר: אבל עשינו זאת מכיוון שראינו, והיה לנו מספיק זמן לבחון את המצב, שבעצם מאז הקמתה של מדינת ישראל ועד היום מעט מאוד נשים הגיעו לעמדות השפעה, במיוחד בצוותי קבלת החלטות.

יולי תמיר: למשל, בכל המשאים-ומתנים, אדוני היושב-ראש, עם הפלסטינים, מעולם לא היתה אשה חברה בצוותים, בוודאי לא עמדה בראשם.

יולי תמיר: גם היום, כשאנחנו מסתכלים על תהליך ההתנתקות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן זה לא הצליח.

יולי תמיר: לכן זה לא הצליח.

יולי תמיר: כמובן.

יולי תמיר: אם היו נשים, הכול היה בסדר.

יולי תמיר: אני, דרך אגב, לא מאמינה בשיטה הפשטנית הזאת.

יולי תמיר: אני חושבת שזכותנו להשתתף כי אנחנו אזרחיות, כי אנחנו אזרחיות שוות ומלאות, כי אנחנו גם ניזוקות מהקונפליקט שקיים, וגם, כמו כל אזרחי מדינת ישראל, ניהנה מפתרונו כשיגיע.

יולי תמיר: כיוון שראינו שנשים מודרות תדיר מכל הצוותים, ואמרתי קודם, אפילו בצוותים הנוכחיים, שהם בעיקרם אזרחיים, כמו הצוות של בשיא ומינהלת ההתנתקות, כמו הצוות של אברמוביץ - אין בצמרת נשים - נאלצנו להביא את העניין לכדי חקיקה.

יולי תמיר: אני מייחלת ליום שהחוק הזה יעבור, ואחר כך ליום שהחוק הזה יהיה מיותר מכיוון שנשים תשולבנה באופן טבעי בכל מוקדי קבלת ההחלטות.

יולי תמיר: החוק, כאמור, בתיאום עם הממשלה, ולאחר דיון בוועדה למעמד האשה בראשותה של אתי לבני, בעצם מחייב, שכאשר הממשלה, ראש הממשלה או שר ממנים צוות, יינתן בצוות הזה ביטוי הולם בנסיבות העניין לייצוגן של נשים.

יולי תמיר: אני מקווה שחקיקת החוק וההכלה של מנגנון בקרה בתוך החוק, גם על-ידי הוועדה למעמד האשה וגם על-ידי הרשות לקידום מעמד האשה, יאפשרו לתהליך להתבצע במהירות.

יולי תמיר: שלחתי, אדוני היושב-ראש, כבר היום לראש הממשלה ולשרה ציפי לבני מכתב שאומר, שמכיוון שהחוק הזה ניצב על סדר-היום של הכנסת, ואין לי גם ספק שהוא יעבור היום ברוב מסחרר של שניים או שלושה חברי הכנסת שנותרו כאן, נדמה לי שכבר עכשיו, וכבר בצוותים הקיימים, מן הראוי שתשולבנה נשים.

יולי תמיר: זה צעד חשוב מאוד לשוויון זכויות והזדמנויות בחברה הישראלית - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם את לא רוצה לגלוש לזמנה של שותפתך להצעה, הגיע הזמן לסיים.

יולי תמיר: אני מסיימת.

יולי תמיר: אני מקווה שנקבל את תמיכת המליאה ואלה שנותרו בה.

יולי תמיר: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה ותבוא המציעה האחרת של החוק, חברת הכנסת אתי לבני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת יולי תמיר, שהציעה את הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, מציעה נוספת של אותה הצעת חוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בחוק שיווי זכויות האשה (תיקון מס' 4) (ייצוג הולם בעיצוב מדיניות לאומית), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תמשיך ותציג את הצעת החוק שותפה נוספת, חברת הכנסת אתי לבני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, גברתי.

אתי לבני: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, אוסיף כמה מלים על הדברים הנכוחים שאמרה חברת הכנסת יולי תמיר, שהביאה את החוק הזה.

אתי לבני: אנחנו מקדמות אותו יחד תקופה די ארוכה עם ארגוני נשים שפעילות בחברה הישראלית בנושאים הללו.

אתי לבני: אני מעזה לומר, שגם בזכות העובדה שהשרה ציפי לבני עמדה בראש ועדת השרים החוק הזה אכן אושר.

אתי לבני: כיושבת-ראש הוועדה למעמד האשה - הנושא של העדפה מתקנת וייצוג הולם הוא אחד הנושאים החשובים שהוועדה וחברותיה יוזמות בו חקיקה.

אתי לבני: ברוח החוק הזה אנחנו יוזמים גם העדפה מתקנת בצה"ל, ויש פחות או יותר הסכמה של הצבא.

אתי לבני: אנחנו יוזמים בצורה קצת אחרת העדפה מתקנת או ייצוג הולם בפוליטיקה, על-ידי יחידת מימון נוספת לנשים שתהיינה ברשימות שתיכנסנה לכנסת, וכך בוועדות ממשלתיות, בוועדות עירוניות, בצוותי בחירה במשרדי ממשלה.

אתי לבני: אנחנו עושים סריקה של כל החקיקה כדי לראות באילו מקומות יש חסר ועושים את התיקון הזה.

אתי לבני: כי הכלי של העדפה מתקנת וייצוג הולם, עם כל הביקורת, עם כל ההסתייגויות, הוא הכלי שגורם לשינוי ולתוצאות אחרות.

אתי לבני: חברתי פנתה במכתב, שייוצגו נשים כבר בצוותים הקיימים, בכל צוותי המשא-ומתן, ואני פניתי לאנשים ברשות הפלסטינית וביקשתי מהם, שבמקביל לזה שהחוק עומד לעבור בכנסת ישראל, ינסו להעביר חוק דומה גם במוסדות הרשות הפלסטינית, לפני הבחירות, אחרי הבחירות.

אתי לבני: בכל מקרה, אנחנו מנסים ליזום גם מפגש עם חברות פרלמנט ושרות ברשות הפלסטינית ולנסות, אולי דרך נשים - אולי יש דברים, לא אולי, בטוח יש דברים שאנחנו נוכל לפרוץ את הדרך בהם.

אתי לבני: אני רוצה להודות, כמובן, בשם חברתי ובשמי לכל העושים במלאכה.

אתי לבני: יש לך עוד שמות?

אתי לבני: אני לא רואה.

יולי תמיר: - - -

אתי לבני: כולם תומכים בחוק.

אתי לבני: כאן יש קהל אוהד.

יולי תמיר: חבר הכנסת נסים זאב רוצה לתמוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחברת הכנסת אתי לבני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, יש רשימה לא קטנה של דוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכל הרשומים ברשימה נוכחים חבר הכנסת נסים זאב ואנוכי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב רוצה לעלות ולדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אדבר אם יעלה בידי ויהיה לי מחליף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא, אני מוותר על זכות הדיבור ונעבור להצבעה.

גאלב מג'אדלה: יש סיכוי שחבר הכנסת נסים זאב ישנה את דעתו מהמושב לדוכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, חוכמת נשים בנתה ביתה.

נסים זאב: אני לא מבין למה התחושה הזאת שכל זמן שאשה לא נמצאת בכנסת או בממשלה או שהיא לא נציגת ציבור, זה פוגע במעמדן של הנשים או בכבודן של הנשים.

נסים זאב: למה התחושה הזאת?

נסים זאב: כי אנחנו מכניסים להן את זה לראש.

רשף חן: אתה לא מבין את זה?

נסים זאב: בכנסת יש כאלה שהשכם והערב מסבירים לנשים שזו בעצם פגיעה במעמדן ובכבודן.

נסים זאב: שטיפת המוח הזאת באמת עובדת בסופו של דבר.

יולי תמיר: אם לא היית מסביר לנו, לא היינו מבינות - - -

נסים זאב: נכון שבישראל לא קיים שוויון בהשתתפות נשים בפוליטיקה, או נשים מייצגות פחות בכנסת ובממשלה, ובישראל יש גם יותר נשים בעלות השכלה גבוהה מהגברים, ותלמידות יותר מתלמידים מצליחות בבגרות, ול-62% מכלל הנשים שלמדו יש תעודת בגרות או השכלה גבוהה.

נסים זאב: דרך אגב, גם באוניברסיטאות יש הקיפוח הזה.

נסים זאב: בסגל ההוראה באוניברסיטאות הנשים מקופחות, ורק 24% מהמרצים הם נשים.

נסים זאב: יש אפליה.

נסים זאב: אפשר לומר שהחקיקה בישראל בתחום הנשים מתקדמת, אך בפועל כולנו יודעים את האמת.

נסים זאב: מהחקיקה לא יצא דבר.

נסים זאב: אי-אפשר לאכוף על הממשלה, על הכנסת ועל הרשויות: קחו נשים.

נסים זאב: אין לכם ברירה.

נסים זאב: כשיוצאים לפוליטיקה וכשסיעות יוצאות להציג את המועמדים שלהן, אי-אפשר לחייב מפלגה לייצג או לשים אשה בכוח: לא בבל"ד, לא בש"ס ולא במפלגות אחרות כמו אגודת ישראל.

נסים זאב: אתם לא יכולים לחייב את זה בחוק.

נסים זאב: השאלה היא מה הן ההשלכות שתהיינה באמת בעתיד לחוק, אם הוא אכן יעבור.

נסים זאב: אנחנו לא מדברים פה, למשל, על קיפוח נשים מול גברים בשכר.

נסים זאב: אני מסכים שהעובדה ששכר הנשים נמוך ב-30% משכר הגברים - זה קיפוח.

נסים זאב: לא יכול להיות שכשמדובר באותה משרה ובאותו תפקיד אשה תקבל פחות רק על שום היותה אשה.

נסים זאב: זה באמת קיפוח שחייבים לתקן אותו.

נסים זאב: זה עוול.

נסים זאב: או למשל דמי אבטלה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, מי שנפגעות יותר הן נשים, כי האבטלה פוגעת קודם כול בנשים.

נסים זאב: לכן, אני בעד להגדיל את דמי האבטלה, שגם נשים תקבלנה יותר.

נסים זאב: אבל, לגבי ייצוג, אמרה במפורש חברת הכנסת יולי תמיר: אני רוצה שבמשלחות אפילו של ראש הממשלה יהיו נשים.

נסים זאב: את מאמינה שראש הממשלה יחליף את דב וייסגלס?

נסים זאב: את מאמינה שהוא יחליף את היועצים שלו בנשים?

יולי תמיר: כן.

נסים זאב: את חיה באשליה.

נסים זאב: לא, החוק שלך לא יחייב אותו.

נסים זאב: הוא לא יעשה את זה.

נסים זאב: את לא תוכלי לכפות את זה עליו וגם לא על אהוד ברק, אם הוא יהיה בסופו של דבר ראש הממשלה מטעם מפלגת העבודה.

נסים זאב: אבל, לא צריכים לראות בזה קיפוח או, חלילה וחס - - -

גאלב מג'אדלה: אם הוא יהיה נאמן להתנתקות כמו שדב וייסגלס נאמן להתנתקות, הוא יחליף - - -

נסים זאב: יכול להיות.

נסים זאב: עכשיו, אנחנו מדברים על מצב שבו שניהם נאמנים - -

גאלב מג'אדלה: זה עניין של נאמנות.

נסים זאב: - - כשהאשה והגבר נאמנים באופן שווה.

יולי תמיר: למה קונדוליסה רייס יכולה להיות יועצת לביטחון לאומי?

נסים זאב: בסדר, אז יש לה הכישורים.

נסים זאב: יכול להיות שהנשיא ראה בה אשה בעלת כישורים, כמו שהיתה גולדה מאיר, שנבחרה לראשות הממשלה.

נסים זאב: לא פוסלים אשה כיוון שהיא אשה.

נסים זאב: אבל, לא יכולים לתת העדפה לאשה מול גבר רק כיוון שהיא אשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סיימנו.

אילן שלגי: - - -

רשף חן: למה - - -

נסים זאב: אני חושב שכולכם מסכימים אתי, ואני מקווה ששכנעתי אתכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גאלב מג'אדלה: בבית, במשפחה אצלך, מסכימים אתך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שיווי זכויות האשה (תיקון מס' 4) (ייצוג הולם בעיצוב מדיניות לאומית), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר גם להימנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 5 נגד - אין נמנעים - 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק שיווי זכויות האשה (תיקון מס' 4) (ייצוג הולם בעיצוב מדיניות לאומית), התשס"ה-2005, לוועדה לקידום מעמד האשה נתקבלה.

אילן שלגי: איפה חברות הכנסת?

יולי תמיר: שאלה מצוינת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של חמישה תומכים, שני נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדה למעמד האשה לקידום הדיון בה.

אתי לבני: תודה לחבר הכנסת נסים זאב, ששוכנע.

נסים זאב: הבטחתי לה - - -

אילן שלגי: אני שואל: איפה חברות הכנסת?

אילן שלגי: מה זה?

יולי תמיר: אנחנו נדרוש שהחוקים הבאים יעברו רק ברוב של נשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה הבאה תהיה מחר, יום רביעי, כ"ג באייר התשס"ה, 1 ביוני 2005 - -

אתי לבני: החוק עובר לוועדה למעמד האשה.

גאלב מג'אדלה: לא לוועדת הפנים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - בשעה 11:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבה זו נעולה.

נסים זאב: לא, אדוני.

נסים זאב: לא למעמד האשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה נעולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני כבר החלטתי והעברתי - ולא עכשיו אני מעביר - קודם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא באה עכשיו כאילו לבקש עוד פעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, אני לא חוזר לעניין הזה שנית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבר נעלתי את הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי התקנון, זה עובר לוועדה לקידום מעמד האשה.

נסים זאב: לוועדת הכנסת.

נסים זאב: אני לא מוכן לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, אתה לא ביקשת קודם, ואני כבר העברתי וזה גמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה נעולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה נעולה.