ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-וחמישים-וחמש של הכנסת השש-עשרה, 2005-06-07 00:00

יעקב ליצמן: הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005 33

גאלב מג'אדלה: הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 23) (תשלום לעובד בידי מי שאינו המעביד), התשס"ה-2005 40

גדעון סער: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 46

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 15) (קצבת נכות), התשס"ה-2005 47

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי, חברות וחברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ט בחודש אייר התשס"ה, ערב ראש חודש, 7 ביוני 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום הוא היום הלאומי לבטיחות בדרכים, ומדינת ישראל מציינת אותו.

ראובן ריבלין: במסגרת היום הזה מתקיימים פעולות מיוחדות ואירועים להגברת המודעות לבטיחות בדרכים בצה"ל, במשטרה, במשרד החינוך ובעוד מקומות רבים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, במסגרת נאומים בני דקה, יתייחס לעניין זה, כפי שהוא עושה כל שבוע.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום נציין עוד יום מיוחד: 100 שנים לגימנסיה "הרצליה", דבר שנקיים מייד לאחר מצוות התקנון, המחייבת אותנו לקיים בראשית הישיבה בכל יום שלישי נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בהזדמנות זאת אני רוצה לקדם בברכה משלחת של פרלמנטרים מסרביה ומונטנגרו המבקרת בכנסת.

ראובן ריבלין: ברצוני לברך, בשם הבית כולו, משלחת פרלמנטרית זו.

ראובן ריבלין: בנייתה של אירופה החדשה, שבה סרביה חברה ושותפה, מבוססת על ערכים משותפים של חירות, שוויון ודמוקרטיה, ערכים שהם בראש ובראשונה לקחיה של מלחמת העולם השנייה.

ראובן ריבלין: אבל אתם, ידידינו הטובים אשר באתם לבקר אצלנו, כמו יתר בני יוגוסלביה לשעבר, מביאים עמכם לאירופה החדשה גם ניסיון חיים טרי ביותר - ניסיון חיים נורא, אשר נרכש בנהרות של דם.

ראובן ריבלין: אתם אינכם רק מופת לשיקום ולריפוי פצעי המלחמה, אתם גם תמרור האזהרה לעולם כולו וגם לנו, בחבל הארץ הקטן והמסוכסך שבו אנו חיים.

ראובן ריבלין: בעבורנו סיפורה העצוב של יוגוסלביה לא החל בשנות ה-90.

ראובן ריבלין: אנו איננו יכולים לשכוח את סופה האיום של יהדות סרביה ומקדוניה בידי ממשל הכיבוש הגרמני ביוגוסלביה.

ראובן ריבלין: אלפי יהודים, כמעט כולם, נרצחו באכזריות באמצעות משאיות גז.

ראובן ריבלין: המספרים מזעזעים במיוחד: מתוך 16,000 יהודי סרביה, 15,000 הושמדו.

ראובן ריבלין: אנו זוכרים את אומץ לבם של הפרטיזנים הסרבים ושל המוני מורדים ולוחמי חופש אשר נלחמו בגרמנים.

ראובן ריבלין: אנו זוכרים את המחיר הנורא ששילם העם הסרבי על אומץ לבו.

ראובן ריבלין: אבל אסור שאנו, היהודים, ושאתם, הסרבים, נשכח שלא כולם השתתפו במרד נגד הגרמנים.

ראובן ריבלין: לא כולם בארצכם היו פרטיזנים.

ראובן ריבלין: היו גם משתפי פעולה שפלים בקרב הסרבים, המתנדבים הנלהבים של מילאן נאדיץ', אשר נטלו חלק פעיל ומרכזי בציד יהודים.

ראובן ריבלין: היום אנחנו שמחים על היחסים המצוינים בין המדינות שלנו, ואנו מקדמים בברכה אתכם, נציגי העם בסרביה ומונטנגרו, בתקווה שהיחסים בין העמים ימשיכו ויעמיקו.

ראובן ריבלין: ברוכים תהיו בביקורכם בארצנו ובעירנו ירושלים, בירתה של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת רן כהן, אשר גם אירח את המשלחת.

ראובן ריבלין: גם אצלי הם היו, עם חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

ראובן ריבלין: אנחנו מודים להם ומקבלים אותם בברכה ובמאור פנים בבואם אלינו.

ראובן ריבלין: רבותי, אפשר למחוא כפיים, בבקשה.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה אתמול על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק ההוצאה לפועל (הוראת שעה), התשס"ה-2005, שמספרה מ/179.

אריה האן: לדיון מוקדם הונחו: הצעת חוק לתיקון פקודת זכות יוצרים (ענישת מחזיק יצירות מפירות), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק הפיקוח על מסגרות חינוכיות לפעוטות, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - שירותים בימי חג ומועד), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אראלה גולן, מל פולישוק-בלוך, אילן שלגי ואהוד רצאבי; הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת ענבל גבריאלי; הצעת חוק יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל (תיקון - חללי פעולות איבה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עידוד השקעות הון (תיקון - הבטחת ייצוג הולם למגזר הלא-יהודי), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת יולי תמיר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הסמכת מאבחני לקויות למידה, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון - חתימת שרים), מאת חברת הכנסת יולי תמיר; הצעת חוק חובת גילוי נאות של מצב רפואי ופסיכיאטרי, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - ביטול אשרת כניסה לאחר הגעה לישראל), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - רשיון לישיבת קבע עבור הורה של אזרח), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - שידורים אסורים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יצחק וקנין; הצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - עובדים זרים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון - זכאות לתגמולים לאחר נישואין), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - אחריות לטובין ולשירותים), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת נעמי בלומנטל, לאה נס ואיוב קרא; הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון - מודעה בדבר מצרכים שאינם כשרים),

אריה האן: התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (מימון השלמת לימודים לתעודת בגרות), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת זבולון אורלב; הצעת חוק פרסום זכויות העובדים, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הרכבי ועדות מועצה ותאגידים עירוניים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת חמי דורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המפלגות (תיקון - חברי מפלגה), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת קולט אביטל, גדעון סער ומאיר פרוש; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון - גמול עבודה בתנאים סביבתיים קשים), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון – מאמץ יחיד), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - הגנה על צדדים שלישיים), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת רשף חן ורוני בריזון; הצעת חוק למניעת כפייה מינית, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תיקון - מועד הגשת דרישת תשלום לחייב), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון - צילום קטין), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אורי אריאל; הצעת חוק איסור קבלת תגמול מחברות תרופות, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק ממתיקים מלאכותיים, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת נעמי בלומנטל; הצעת חוק השבות (תיקון - מתן זכויות עולה לנין של יהודי), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקונים שונים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת יולי תמיר; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (עדכון בדבר עבירות ותמרורים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, מאת חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - פרסומת מזון המכוונת לקטינים),

אריה האן: התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת רומן ברונפמן ויולי תמיר; הצעת חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (תיקון - הגנה וטיפול), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אהוד יתום וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לסילוק, איסוף ומיחזור שאריות של צמיגים, התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת יורי שטרן ולאה נס.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל והיום הוא היום הלאומי לבטיחות בדרכים, והואיל והיום הוא יום שבו אנחנו מבקשים גם לציין את יום הבטיחות הלאומי, אני מבקש שראשון הדוברים בנאומים בני דקה יהיה חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

ראובן ריבלין: אני מבקש שמי שרוצה להשתתף בנאומים בני דקה יפעיל את כפתור ההצבעה.

ראובן ריבלין: את חבר הכנסת אילן ליבוביץ אינני מגביל בזמן, על מנת שיציין את יום הבטיחות הלאומי.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, היום הוא היום הלאומי לבטיחות בדרכים.

אילן ליבוביץ: עד היום, מתחילת השנה האזרחית, נהרגו 203 אנשים בתאונות דרכים במדינת ישראל.

אילן ליבוביץ: לכל אחד מהם משפחה, פרצוף ושם שאותו אני משתדל לקרוא כאן מדי שבוע ביום שלישי, כדי לעורר את אלה שעדיין נמצאים ונוהגים על הכבישים להיזהר משנה זהירות מדי יום, כאשר אנחנו נוהגים בכבישים.

אילן ליבוביץ: בין התאריכים 29 במאי ו-4 ביוני נהרגו עוד תשעה בכבישי ישראל, ואלה שמותיהם: חיים ספונדר מעכו, חיים דוידסון מרמת-גן, יצחק ברינזה משדות-מיכה, אסתר ברדה מאשקלון, נעימי נסירת מנתניה, ארז וקרן צדיק מבת-חפר, נחמה בר מקבוצת כינרת, וילדה שאין לגביה פרטים מהרשות הפלסטינית.

אילן ליבוביץ: סך הכול תשעה אנשים נוספים שנהרגו בשבוע החולף בכבישי מדינת ישראל, ועדיין לא הוגשה לכנסת ישראל תוכנית לאומית למלחמה בתאונות הדרכים.

אילן ליבוביץ: יהי זכרם ברוך.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אילן ליבוביץ, אשר גם מקפיד בכל שבוע לאזכר ולהזכיר להתריע ולעמוד בשער על הדבר שהוא לא גזירה משמים, אלא בידינו.

ראובן ריבלין: אנחנו מחויבים שלא לשקוט ולו רגע אחד על-מנת להביא למודעות הציבור את הסכנה הנוראית והאיומה בתאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מתחילים עכשיו את הנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יולי אדלשטיין - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במעבר חד אני רוצה לעבור לנושא שאני מזכיר כל שבוע, והוא גורלו המר של יונתן פולארד, אסיר בארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: חלפה לה פגישה עם שגריר ישראל, אומנם תקדימית וראשונה אחרי כמעט 20 שנות מאסר, אבל לצערי הרב פירות עדיין לא ראינו.

יולי יואל אדלשטיין: כולי תקווה – אני מניח שאני מביע תקווה בשם כולם – שאף אחד מאתנו לא יזכה לראות בבית הזה איזה דיון מיוחד לציון 20 שנות מאסר של יונתן פולארד.

יולי יואל אדלשטיין: עדיף לפני זה לראות אותו כאן ביציע הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יולי אדלשטיין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, ואחריו - חבר הכנסת מג'אדלה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, בכותרת הראשית של אחד העיתונים היומיים נאמר, שמשרד החוץ ממליץ לפתוח במשא-ומתן עם סוריה לאחר יישום תוכנית ההינתקות.

ג'מאל זחאלקה: עוד נאמר בכתבה, שפתיחה של הערוץ הסורי תוכל לעכב את ההתקדמות המדינית עם הפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: נאמר גם שאסד בשל להסדר ללא נסיגה מלאה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, הידיעה הזאת היא ברווז עיתונאי עלוב, תרגיל ביחסי ציבור, הטעיה וזריית חול בעיניים.

ג'מאל זחאלקה: א.

ג'מאל זחאלקה: מי שרוצה משא-ומתן רציני עם סוריה לא מתנה זאת בחלוקת הגולן.

ג'מאל זחאלקה: כולם יודעים שאפשר להגיע לשלום רק עם נסיגה מלאה.

ג'מאל זחאלקה: זו העמדה הסורית והיא לא השתנתה, אז למה להטעות את הציבור?

ג'מאל זחאלקה: ב.

ג'מאל זחאלקה: מי שאכן רוצה משא-ומתן עם סוריה כדי להגיע להסדר שלום לא מציג זאת כתחליף, כדרך לעכב את המשא-ומתן עם הפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: מה השמחה הגדולה הזאת, שאפשר להשיג עיכוב של משא-ומתן?

ג'מאל זחאלקה: מתברר שזאת מטרה של משרד החוץ – לעכב את המשא-ומתן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מג'אדלה, ואחריו - חבר הכנסת שטרן.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אני מצרף את קולי לברכות לאורחים שבאו למשכן הכנסת.

גאלב מג'אדלה: ברוכים הבאים.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, שלשום נפל דבר בעיר המעורבת חיפה.

גאלב מג'אדלה: חוסר תבונה וחוסר אומץ לב ציבורי וכושר מנהיגות של ראש העיר גרמו שבפעם הראשונה בתולדות חיפה ייהרס בית.

גאלב מג'אדלה: ניתן היה למנוע את הדבר בצורה הכי מכובדת ולהמשיך ולשמור על חוק וסדר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לפנות לתושבי חיפה, יהודים כערבים, ולבקש שהדבר הזה לא יפגע במערכת היחסים, ושחיפה תמשיך להיות עיר מעורבת שמהווה מופת ודוגמה בשמירה על דו-קיום ועל חיים משותפים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת שטרן, ואחריו - חבר הכנסת מרגי.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, אשר לדברי קודמי, ראש העיר חיפה הוא אחד האנשים המצטיינים גם בתחום של דו-קיום, ולכן חזקה עליו שגם במקרה הזה, אם לא היתה הפרה בוטה של החוק והסדר, הוא לא היה הולך על הריסה.

יורי שטרן: לגבי המצב היום בתחום המדיני, "מעריב" פרסם היום שורה של ראיונות קצרים עם ראשי מערכת הביטחון לשעבר, עם פוליטיקאים שכוללים את בן-עמי ואת יוסי ביילין שנמצא פה ואחרים.

יורי שטרן: אני חוזר למה שגם אנחנו אמרנו כמה פעמים – וזה לא רק מתוך התנגדות לעצם הרעיון של יציאה מהשטחים בארץ-ישראל ופירוק היישובים.

יורי שטרן: רבים מאתנו היו מקבלים פשרה.

יורי שטרן: רבים מאתנו היו מקבלים הסדר שנותן תמורה כלשהי לוויתורים הטריטוריאליים והדמוגרפיים האלה.

יורי שטרן: אבל היציאה הזאת ללא תמורה תגביר טרור, תהפוך אותנו לשדה הקרב באינתיפאדה העתידית.

יורי שטרן: אין לזה שום טעם, שום תכלית.

יורי שטרן: צריך לעצור ולדחות את זה, כל עוד זה אפשרי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת פרוש.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בזמן הזה, כשכולנו זועמים, המומים וחרדים מגלי האלימות שפוקדים אותנו, לא נוכל לומר שידינו לא שפכו את הדם הזה.

יעקב מרגי: הרי התרינו והתרענו.

יעקב מרגי: זה התחיל בהוצאת הערכים היהודיים ממערכת החינוך הממלכתית, זה נמשך בעידוד מסרים מיניים ואלימים בתוכניות ובפרסומות, וזה מסתיים בקיצוצים הקשים בתקציבי החינוך והרווחה.

יעקב מרגי: אני שואל את שר האוצר היום: היום, כשיש לך כסף לחלוקה, וכנראה רק לכיוון אחד, למה שלא תציל את העם הזה?

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת איוב קרא.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים האחרונים פורסם מחקר מדעי של צוות כלכלנים בכירים, ביניהם פרופסור צבי זוסמן, שהיה בעבר המשנה לנגיד בנק ישראל.

מאיר פרוש: המחקר האובייקטיבי והחשוב הזה מאשר את טענת סיעת אגודת ישראל, כי הממשלה לוקחת מהעניים ונותנת לעשירים.

מאיר פרוש: המחקר מוכיח, מתוך ניתוח הנתונים, כי בתקציבים של השנים 2003-2005 פעלה המדיניות הכלכלית של השר נתניהו להפחתת ההכנסה בעשירון התחתון ב-5%, ובמקביל תרמה המדיניות התקציבית להעלאת ההכנסה הריאלית של העשירון העליון ב-5%.

מאיר פרוש: שר האוצר מרבה להתפאר כי מדיניותו הגדילה את הצמיחה במשק, אך המחקר החשוב הזה מוכיח שהתקציבים הגדילו את האי-שוויון החברתי והאטו גם את קצב הצמיחה.

מאיר פרוש: אני ממליץ בפני שר האוצר לעיין במחקר הזה, ואני ממליץ בפני כל חברי הבית ללמוד אותו.

מאיר פרוש: אולי אכן נגיע סוף-סוף למסקנה, שלא בונים משק על חשבון השכבות החלשות, תוך התעללות במשפחות ברוכות ילדים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו - חבר הכנסת בריילובסקי.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עברו שבועיים מאז נעדר החייל מג'די חלבי מדאלית-אל-כרמל, וכלום לא התקדם בחיפושים.

איוב קרא: האבא והמשפחה באבל וההרגשה שלהם נוראה.

איוב קרא: אף גורם וולונטרי או קבוצות שבאמת רוצות לעזור בחיפוש לא באו לעזור להם.

איוב קרא: אני קורא לכל הציבור באזור הצפון, בכרמל ובחיפה לפקוח עיניים ולבוא לעודד את המשפחה ולנסות למצוא פתרון, כדי שאפשר יהיה לעזור לחיילינו הנעדרים בתוכנו, לא רחוק, לא מעבר לגבול, ולהחזיר אותם הביתה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריילובסקי, ואחריו - חבר הכנסת רן כהן.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר פרסם עיתון "המודיע" שני מאמרים שמשמעותם היא כזאת: עולים מרוסיה הם רוצחים, שיכורים, אנסים, נאצים וגיס חמישי.

ויקטור בריילובסקי: על-פי העיתון, זאת התוצאה של קשר חילוני נגד העם היהודי בכלל והציבור הדתי בפרט, וזה כביכול נשק של החילונים נגד הילודה הגבוהה בקרב הציבור החרדי.

ויקטור בריילובסקי: וזה לא מאמר בודד.

ויקטור בריילובסקי: מאז אמצע שנות ה-90 העיתון מנהל מסע הסתה פרוע נגד העולים מחבר המדינות.

ויקטור בריילובסקי: מה המטרה של המסע?

ויקטור בריילובסקי: להעמיק קרע בעם?

ויקטור בריילובסקי: להביא למלחמת תרבויות, או, חס וחלילה, אפילו למלחמת אחים?

ויקטור בריילובסקי: אני קורא ליועץ המשפטי לממשלה לחקור את העניין.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בריילובסקי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו לא יכולים לעבור לסדר-היום בלי לגנות בכל פה את ירי ה"קסאמים" הבוקר על שדרות ועל תושביה.

רן כהן: זה ירי מנוול, חסר רחמים, חסר כל פשר, ואני קורא מכאן - קודם כול להזדהות שלנו עם תושבי שדרות, ולעם הפלסטיני לעקור מתוכו את היורים, ולממשלת ישראל לגלות את כל האיפוק הנדרש, כדי שלא להביא שוב לירי הדדי שלנו ושל הפלסטינים.

רן כהן: ברשותך, אני רוצה לפנות מכאן לשר הביטחון בקשר למצוקה של עובדי תע"ש.

רן כהן: תע"ש מעסיקה 2,800 עובדים ומשפחות.

רן כהן: זאת פרנסתם, שבה השקיעו עשרות שנות חיים.

רן כהן: היום ראינו בוועדת העבודה והרווחה, שעובד בתע"ש במשך 35 שנה משתכר 5,521 שקלים ברוטו, ומזה נכנס לו לבנק סכום של פחות מ-4,000 שקל.

רן כהן: גם את המשכורת הזאת הוא לא יקבל אם ממשלת ישראל לא תיחלץ לעזרתו מהר, ממש מהר.

רן כהן: אני קורא לשר הביטחון ולשר האוצר להתעשת ולהציל את תע"ש מייד.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן, ולאחר מכן - חברות הכנסת גילה פינקלשטיין ונעמי בלומנטל.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול בוועדת החוקה, במסגרת בדיקת ההתנהלות של ההתנתקות, ראינו סרט שמראה כיצד מכים שוטרים יהודים בארץ-ישראל, מדינתו של העם היהודי, מתיישבים יהודים בארץ-ישראל.

אליעזר כהן: הם עוצרים בחורים בהפגנה, חונקים אותם, מכים אותם מכות רצח, מושכים להם בשערות, רק מפני שהם מוחים על זה שהם מגרשים אותם מביתם.

אליעזר כהן: אוי לעיניים שכך רואות - משטרה יהודית מכה יהודי מכות רצח רק מפני שהוא מוחה על זה שמגרשים אותו מביתו בארץ-ישראל.

אליעזר כהן: המתנחלים הם המתיישבים היחידים שמקיימים את הציונות במדינת ישראל בשנת 2005.

אילן ליבוביץ: - - -

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - חברת הכנסת בלומנטל.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשליחי ציבור אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה שתלמידות בכיתה י"ב יושבות בכלא "מעשיהו".

גילה פינקלשטיין: היתה בחינה במתמטיקה, ולא אפשרו להן להיבחן.

גילה פינקלשטיין: שרת החינוך הסכימה והשר לביטחון פנים הסכים, אבל משום-מה כל המאמצים והטלפונים לא נשאו פרי והבנות לא יכלו לכתוב את הבחינה.

גילה פינקלשטיין: תלמיד פלסטיני מכיתה י"ב כן כתב את הבחינה במתמטיקה.

גילה פינקלשטיין: בשבוע הבא יש מבחן בגרות בתנ"ך.

גילה פינקלשטיין: אני ביקרתי את הבנות וראיתי שהן מאוד רוצות לגשת למבחן.

גילה פינקלשטיין: הן מוכנות למבחן.

גילה פינקלשטיין: אין שום סיבה שתלמיד פלסטיני יכתוב את הבחינה, והבנות האלה, שעצורות בשל חסימת דרכים, לא תכתובנה את הבחינה.

גילה פינקלשטיין: הן כתבו את הבחינה באנגלית ועברו בהצלחה.

גילה פינקלשטיין: למחרת חלקן התייצבו בבית-המשפט המחוזי בבאר-שבע, והשופט שיבח אותן על כך שהן כתבו בחינת הבגרות באנגלית במעצר ושחרר את חלקן.

גילה פינקלשטיין: הוא אמר: עצם העובדה שאתן רציניות וכתבתן מבחן בגרות בתנאי מעצר - אני משחרר אתכן.

גילה פינקלשטיין: עדיין יש לנו תלמידות שם, והן מבקשות להיבחן.

גילה פינקלשטיין: לא ייתכן שאנחנו נשב כאן בשקט.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין, גברתי כבר כמעט שלוש שנים בכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לתת לה ארבע קדנציות כדי שהיא תתרגל לנאום נאום בן דקה, כי כל שבוע היא עושה זאת.

ראובן ריבלין: לא לדבר יותר מדקה.

אילן ליבוביץ: - - -

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת בלומנטל עכשיו ברשות הדיבור, ואחריה - חברת הכנסת גולן.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אמר קודם חבר הכנסת זחאלקה, כי עמדת משרד החוץ היא שיש להתחיל ולנהל לאלתר משא-ומתן עם סוריה ולהזניח את המשא-ומתן עם הפלסטינים.

נעמי בלומנטל: נראה לי שלא נכון לומר כך.

נעמי בלומנטל: יש ועדה מסוימת במשרד החוץ, ועדה לתכנון, וזו אחת ההמלצות שלה.

נעמי בלומנטל: ייתכן שזה סופי או לא סופי, אבל זו אחת ההחלטות.

נעמי בלומנטל: כידוע, אנחנו במדינה דמוקרטית ויש דעות לכאן ולכאן.

נעמי בלומנטל: אני חושבת שמוקדם ולא נכון יהיה להגדיר את המלצות משרד החוץ ככאלה.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך את תלמידי, מורי ומייסדי גימנסיה "הרצליה" במלאות לה 100 שנה.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מתארחים בגימנסיה "הרצליה", אלא אתם מתארחים אצלנו.

ראובן ריבלין: אנחנו מוחאים כפיים רק לאורחים אשר זה מקרוב באו והם לא אזרחי ישראל.

ראובן ריבלין: אתם ברוכים תהיו, חינכתם דורות רבים שבכנסת לא מוחאים כפיים, ואנחנו קיבלנו את החינוך הזה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גולן, בבקשה.

אראלה גולן: אני רוצה להביע את צערי על שהרסו להם את המבנה הכל-כך יפה.

אראלה גולן: יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת מרגי על האלימות, שהגיעה לממדים חסרי תקדים בכבישים, ברחובות, במועדונים ובבתים ופוגעת באזרחים תמימים, החלטנו, חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך ואני, להקים שדולה שתטפל באלימות על כל היבטיה.

אראלה גולן: אני מבקשת מכם מכאן, מעל הבמה הזאת, להצטרף לשדולה הזאת ולנסות להוביל למהלך שימגר את האלימות.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת גולן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת חזן, ואחריו ידבר חבר הכנסת טיבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דבר נורא, שקשה להעלות על הדעת, קרה היום בכלא "מגידו".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל העולם רעד כאשר החיילים האמריקנים ביזו את הקוראן בגואנטנמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר הכחשות הודתה ארצות-הברית שאכן כך זה קרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום, בכלא "מגידו", עשו אנשי שירות בתי-הסוהר חיפוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשפוך את השמן ולקרוע את כל הבא ליד זה כבר רגיל, אבל לתפוס את עותקי הקוראן הקדוש, לקרוע אותם ולדרוך עליהם ברגליים – זה עוד לא שמענו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שהיה ב"מגידו".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש מראש הממשלה, מהשר לביטחון פנים ומכל מי שהוא בעל אחריות להקים ועדת חקירה מיוחדת ולחקור את העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני חושב שזה דבר שמישהו היה רוצה לראות או לבסס בבתי-הסוהר במדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יקרה כדבר הזה, ואני מבקש לנקוט אמצעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל ששתי המדינות, ישראל וארצות-הברית, שמתפארות כל כך בדמוקרטיה שלהן, הן והחיילים שלהן עושים את המעשים האלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, מאין האינפורמציה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האינפורמציה מבוססת והעותקים נמצאים.

ראובן ריבלין: אם אכן כך, אני אבקש ממך להגיש מייד בקשה לשאילתא לשר המשטרה, ואנחנו נאשר זאת.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת קודם שהאינפורמציה בדוקה; שאדוני לא יאמר דבר ואחר כך יתברר שהוא לא נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האינפורמציה בדוקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החיילים ניסו לתפוס את העותקים, אבל העותקים עדיין נמצאים בידי האסירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם תהיה חסינות, נוכל להביא אותם לפה.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: אני חושב שזה דבר שבמדינה שלנו לא צריך להתקיים.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת חזן, ואחריו - את חבר הכנסת טיבי.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בשל המאבק של תושבי גוש-קטיף על גירושם מהבית, עצור כעת בבית-המעצר נדב טייכמן.

יחיאל חזן: הוא עצור זה כעשרה ימים, ומאפשרים לו לצאת מתא המעצר לשעה מתוך 24 שעות.

יחיאל חזן: הדבר נעשה כדי לשבור אותו, על מנת שישתף פעולה עם המשטרה.

יחיאל חזן: הדבר הזה חמור.

יחיאל חזן: טוב תעשה המשטרה אם תפעל בדרך אחרת כלפי אותם עצירים פוליטיים.

יחיאל חזן: עם זאת, אני מבקש מחברי הבית להשקיע יותר ולדבר יותר על האלימות שיש בחברה, על הרציחות במערכת החינוך, בבתי-הספר ובכל מיני מקומות.

יחיאל חזן: חשוב מאוד שנדבר קודם על חינוך ואחר כך נעצור את מי שמחונך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אחרון הדוברים.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: לפני ימים מספר בוצעה הריסה של ביתה של משפחת בושקאר בחיפה.

אחמד טיבי: בניגוד למה שנאמר על-ידי ראש העיר, חשוב להבהיר שהמשפחה ונציגי הציבור היו מוכנים להגיע לפשרה ולפתרון של פינוי תמורת דיור קבוע ומכובד, הצעה שנדחתה על-ידי ראש העיר.

אחמד טיבי: בשלב זה הם נמצאים ללא קורת-גג.

אחמד טיבי: אני מבקש מהציבור שרוצה לעזור, לתרום לסניף בנק לאומי בנווה-שאנן, לחשבון מס' 422621/20.

אחמד טיבי: אני אסיים בתופעה החוזרת ונשנית - והדברים מופנים אליך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: לאחרונה יש רושם של ריבוי תקיפות כלפי חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: יש רושם שלחברי כנסת ערבים אין חסינות מהותית בשטח.

אחמד טיבי: אולי הגיע הזמן שהמצב הזה ישתנה ויהיה דיון רציני.

ראובן ריבלין: אני ביקשתי ממשטרת חיפה להעביר לי דוח מלא על האירועים אשר אתה מדבר עליהם.

אחמד טיבי: גם בבילעין שבגדה המערבית הוכינו, חבר הכנסת ברכה ואני, בידי חיילים.

ראובן ריבלין: גם אז, אף שהייתי אורחה של ממשלת הונגריה ל-24 שעות, טיפלתי משם באיזה עניין, ועד אשר הספקתי לחזור ולפנות למשטרה, אתה כבר היית בדרך.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים להקפיד על חסינותם של חברי הכנסת מימין ומשמאל, from the right side, and from the - wrong - left side.

אליעזר כהן: מה יש לך להגיד על התנועה לבניית בית בלתי חוקי?

ראובן ריבלין: אני לא משיב בשם הממשלה, רק דברים שנוגעים לכנסת, ומפנים אותם אלי.

ראובן ריבלין: בהחלט אני רואה את עצמי אחראי לקיום חסינותם של חברי הכנסת, בדיוק כמו שאני אחראי להתנהגותם של חברי הכנסת כלפי כולי עלמא.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגיד משהו.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: אנחנו פשוט ממתינים ששרת החינוך תיכנס.

מל פולישוק-בלוך: אפשר להגיד משהו בדקה?

ראובן ריבלין: אם יהיה לי זמן, אני אתן גם לך דקה.

גאלב מג'אדלה: אם תתעכב שרת החינוך, זה לא יגרע.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כדי שיירגע צ'יטה, חבר הכנסת המכובד, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, שמופקד על המשטרה, אומר בוודאות מוחלטת שההתנהגות של המשטרה אתמול לא היתה ראויה.

אליעזר כהן: תגיש תלונה - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: צ'יטה, פעם אחת תקשיב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, נתתי לך רשות לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, אולי אדוני לא שם לב, אני קורא לו.

ראובן ריבלין: נתתי לך רשות לדבר, לא לנהל עכשיו את ישיבת ועדת הפנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, אני מכיר - - -

גאלב מג'אדלה: לא סיימתי לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, רק תשמע לי.

גאלב מג'אדלה: רציתי לעדכן אותך, כי לא היית בארץ.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: כבר חזרתי.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך ואמרתי לשר לביטחון פנים - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

גאלב מג'אדלה: - - שהתנהגותם היתה מתחת לכל ביקורת, ויושב-ראש ועדת הפנים - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תעלה את זה כהצעה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, רציתי להעיר לך עוד הערה אחת.

ראובן ריבלין: אני מכיר אישית את יושב-ראש ועדת הפנים, הוא לא אוהב שמדברים אליו בגוף שלישי.

ראובן ריבלין: הוא אומר: אני יושב-ראש ועדת הפנים, אהלן וסהלן, יאללה, למה פתאום התחלנו להשתגע לדבר על עצמנו בגוף שלישי?

ראובן ריבלין: תיכף אני אומר: יושב-ראש הכנסת חושב.

ראובן ריבלין: מה, השתגעתי?

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

רן כהן: האם שמת לב שהצג לא מעודכן?

ראובן ריבלין: הצג עוד פעם לא מעודכן?

ראובן ריבלין: למה לא מעודכן הצג?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן מפנה את תשומת לבנו.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מלי פולישוק ביקשה עוד דקה, אף שסיימתי נאומים בני דקה.

מל פולישוק-בלוך: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

מל פולישוק-בלוך: היינו בסיור ב"יד ושם", ולכן התעכבתי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להתייחס לפרסומים שהיו היום באחד העיתונים.

מל פולישוק-בלוך: אוסף של אנשי ביטחון מהשורה הראשונה, בכירים ביותר, שואלים שאלות לגבי תהליך קבלת ההחלטות בנושא ההתנתקות.

מל פולישוק-בלוך: שאלתי לפני שבוע את ראש הממשלה בוועדה לביקורת המדינה על תהליך קבלת ההחלטות, ויותר מדי שאלות, לא מתקבלת עליהן תשובה ברורה.

מל פולישוק-בלוך: למשל, אם הסיבה להתנתקות – שלא יהיה ספק לאף אחד, אני מאוד בעד ההתנתקות, מאוד בעד יציאה מעזה – הסיבה העיקרית היא דמוגרפית, למה אנחנו צריכים לצאת ממקום כמו צפון הרצועה, שאין שם בעיה דמוגרפית, ולא יוצאים ממקומות רבים ביהודה ושומרון, שיש בהם בעיה דמוגרפית חמורה?

מל פולישוק-בלוך: אני שואלת את ראש הממשלה כאן מהבמה שוב ושוב את אותה שאלה: איך אדוני ראש הממשלה מקבל החלטות כל כך גורליות?

ראובן ריבלין: שאלת את השאלה, היא בוודאי תגיע לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: בנאומים בני דקה אין הממשלה מחויבת להיות כאן, אבל בהחלט שאלתך כנראה היתה גם כדי שהציבור ידע ששאלת את ראש הממשלה, והיא תקבל ביטוי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, עברנו את מחצית שעת הנאומים בני דקה, ואני מתכבד, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, לקיים דיון מיוחד לציון 100 שנים לגימנסיה "הרצליה", ואני מתחייב לקיים דיון לכל גימנסיה בישראל שימלאו לה 100 שנה.

ראובן ריבלין: אנו מציינים היום 100 שנים לגימנסיה "הרצליה".

ראובן ריבלין: ביציע האורחים יושבים מנהלת הגימנסיה, גברת חנה נאמן, וצוות המורים, המנהל החמישי של הגימנסיה - במשך 30 שנה - ונשיאה היום, ד"ר כרמי יוגב, נציגי הבוגרים – ידידנו השר לשעבר יוסי ביילין, אשר גם הוא בין הבוגרים.

ראובן ריבלין: לא כולם הכי טובים, יש כאלה שיכולים להיות שרי משפטים – קהל נכבד.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לפני 100 שנים בבתי-הספר בארץ למדו באנגלית, בגרמנית, בצרפתית.

ראובן ריבלין: הוראה בשפה זרה משמעותה גם תרבות לאומית זרה בבית-הספר.

ראובן ריבלין: הגימנסיה שברה את מחסום השפה.

ראובן ריבלין: היה זה כמעט "נס ראשון" בדרך לתקומת המדינה.

ראובן ריבלין: בהחלטה ללמד בעברית רשמה הגימנסיה את אחד הדפים היפים בתולדות החינוך בארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: הקמת הגימנסיה העברית היתה נקודת שיא של המפעל החינוכי בארץ-ישראל, והיא ענתה על השאיפה של ציונים רבים ליצור בארץ חברה יהודית חדשה.

ראובן ריבלין: הגימנסיה השפיעה על תקופה שלמה; תלמידיה השתלבו במפעל בניית הארץ.

ראובן ריבלין: היא מילאה תפקיד חשוב בהתפתחות העיר תל-אביב בשנותיה הראשונות, והיתה אבן שואבת לתלמידים מהתפוצות, שעלו לארץ במיוחד כדי ללמוד בה.

ראובן ריבלין: מרביתם השתקעו לאחר מכן בארץ.

ראובן ריבלין: עם בוגריה נמנים סופרים, מחנכים, מדענים ואנשי ציבור למופת, שתרמו לקידום החברה.

ראובן ריבלין: בפני גימנסיה "הרצליה", המתחדשת ללא הרף, ניצבים גם היום אתגרים חשובים.

ראובן ריבלין: דומני שהיטיב לנסח זאת עוד מנהלה הראשון של הגימנסיה, ד"ר מטמון-כהן, שהציב את משימותיה: "אל נא, תלמידי ותלמידותי, אל נא תחשבו שכל כוונתנו לברוא עוד רופא, עוד אדריכל, עוד מלמד בעמנו.

ראובן ריבלין: כאלה אומנם נחוצים, אבל יש הרבה כמותם.

ראובן ריבלין: טובתו הפרטית של כל אחד תבוא לו ממילא מהשכלתו.

ראובן ריבלין: אולם, אנחנו דואגים לדור כולו, ומקווים שהגימנסיה תקים לנו דור של משכילים עבריים, שיהיו ראויים, על-פי דעותיהם ורגשותיהם, ללכת לפני העם להראות לו את הדרך".

ראובן ריבלין: בשם כולכם, חברות וחברי הכנסת, אני בטוח שגם בשמה של שרת החינוך, שבעוד רגע תהיה כאן אתנו - -

איתן כבל: היא פה.

איתן כבל: פשוט הכול ריק, אז לא ראו אותה.

ראובן ריבלין: זה שלא הרגשתי שנכנסת, זו פאשלה שלי.

ראובן ריבלין: - - אני מבקש לומר לך שלוש פעמים תודה, הגימנסיה העברית "הרצליה": תודה על העבר, תודה על ההווה ותודה על העתיד.

ראובן ריבלין: כתלמיד הגימנסיה העברית בירושלים, שבה היינו מתפלאים תמיד מדוע היא נקראת "מוסד", שכן מי אוהב ללמוד במוסד, אני רוצה להצדיע לגימנסיה "הרצליה" ולברך את כולכם על יום חשוב זה, ולהתכבד ולהזמין את שרת החינוך, התרבות והספורט, חברת הכנסת לימור לבנת, לומר דברה לציון המאורע.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי.

לימור לבנת: כבוד יושב-ראש הכנסת – חבר הכנסת רובי ריבלין, אי-אפשר שלא להבחין בנוכחותך המכובדת, תמיד, במיוחד כשזה קורה בירושלים, כמובן – חברי חברי וחברות הכנסת, מכובדי, אורחים נכבדים מהגימנסיה, הגימנסיה המיתולוגית, ד"ר כרמי יוגב, נשיא הגימנסיה ומנהלה המיתולוגי, כמובן המנהלת הנוכחית חנה נאמן, חתני פרס ישראל בוגרי הגימנסיה, אלה שנמצאים כאן אתנו, אני מקווה, ביציע המכובדים – אני לא מצליחה לראות – גם אם הם לא נמצאים צריך להזכיר את פרופסור יעקב לנדאו, פרופסור יצחק זמיר, מר שלמה הלל, פרופסור שאול פלדמן – והאורחים הנכבדים שנמצאים אתנו כאן היום.

לימור לבנת: הישיבה המיוחדת הזאת מוקדשת לציון 100 שנים להיווסדה של הגימנסיה העברית "הרצליה", אולי המפעל החינוכי המפואר בארץ-ישראל, שהוא מוסד מיוחד, הן בגלל המורים שבו, הן בגלל תלמידיו, אבל כמובן גם בגלל הרעיון שעמד בייסוד הקמתו לפני 100 שנה.

לימור לבנת: לא בכדי נבחר שמו של הרצל - שרק לפני ימים אחדים ציינו כאן, במליאת הכנסת, 100 שנה לפטירתו - לשם שתישא הגימנסיה.

לימור לבנת: בפתיח של הספר "אלטנוילנד", פרי עטו של הרצל, מציג לפנינו הרצל את התמונה הבאה: יושב לו ד"ר פרידריך לבנברג בבית-קפה וינאי והוא קורא מודעה מתוך עיתון, מודעה מוזרה, וזה לשונה: "מתבקש צעיר משכיל ומיואש שיהא נכון לנסות ניסיון אחרון בחייו".

לימור לבנת: ניסיתי להבין מה ביקשו להם מנסחי מודעה זו, איזה מין סוג של צעיר הם ביקשו להם.

לימור לבנת: אני חושבת שהחבורה שיזמה את הקמתה של הגימנסיה ביקשה לברור, אולי כניסיון אחרון בדרכי הוראה, או פדגוגיה, צעיר משכיל ולא מיואש אשר יהיה מוכשר מבחינת ידיעותיו או מבחינת נפשו והכרתו הלאומית להמשיך את דרכו של הרצל.

לימור לבנת: הקשר בין הרצל לבין הגימנסיה איננו סתם קשר של שם בלבד.

לימור לבנת: מורי הגימנסיה ביקשו לייסד מוסד חינוכי לא כך סתם על שמו של הרצל, ולא רק לזכרו, תפארת העבר.

לימור לבנת: מורי הגימנסיה ביקשו לייסד מוסד, בית-חינוך, הממחיש את חזונו של הרצל כחזון חי, נושם, מתמשך, חזון שלאורו יתחנכו דורות של ילדים ובני נוער העתיד, תפארת העבר והעתיד.

לימור לבנת: כל מי שבוחן את תהליך ייסוד המוסד לא יכול להתעלם, כמובן, מהחשיבה המתוכננת של המייסדים, שבמודע ביקשו לקדם את התנועה הציונית על-ידי יצירת מוסד חינוכי מהמדרגה העליונה ביותר, לגייס את הדור החדש למען מטרות הציונות וליצור אותו צעיר משכיל, לא מיואש, המופת של הרצל.

לימור לבנת: מותו של הרצל היה מכה קשה לתנועה הציונית, אבל אז באה קריאתו של המורה ויתקין אל העם היהודי: "עסוק בחינוך של דור עברי חי ונאמן לעמו".

לימור לבנת: בווילנה, שבט תרס"ה, הוחלט באופן עקרוני על הקמת הגימנסיה, יוזמת חיים בוגרשוב וחברו מוסנזון.

לימור לבנת: בחדר היו יוסף קלויזנר, שמריהו לוין, אברהם שינקין, זאב ז'בוטינסקי, מבכירי ההנהגה הציונית.

לימור לבנת: כעבור חודשיים, בירושלים, במלון אמדורסקי, שוב נפגשו יוזמי הרעיון ובחרו להם מנהל לגימנסיה, ד"ר יהודה לייב מטמן.

לימור לבנת: ואכן מייד לאחר חג הסוכות, ב-1905, ממש לפני 100 שנה, כבר ישבו פחות מ-20 תלמידים צעירים בשני חדרי דירה קטנה ביפו.

לימור לבנת: הזכיר כבר כאן היושב-ראש לפני ציטוט מדברים שאמר המנהל הראשון, מטמן, ב-1910.

לימור לבנת: חיזוק נוסף לשלב ההכרחי הזה של השילוב בין החינוך המקצועי לבין הצורך למלא תפקיד לאומי אפשר למצוא גם בחוברת על תוכנית לימודים בשנת 1922, שבה מוגדרת מטרת הגימנסיה כך: "לתת לתלמידים השכלה תיכונית כללית ועברית לאומית בהתאמה לצורכי היישוב העברי בארץ".

לימור לבנת: לכן, מי שסוקר את תולדות הגימנסיה "הרצליה", אי-אפשר שיפריד בין תולדותיה לבין תולדות הקמת המדינה, מלחמת השפות, הגדודים העבריים, ראשית ההגנה, גדוד מגיני השפה ועוד כהנה וכהנה מאירועי הזמן והתקופה.

לימור לבנת: ולכן החינוך, גם היום, חייב למצוא את מקומו בעשייה הלאומית המרכזית שלנו, וזה כמובן אומר בחינה אמיתית באומץ וללא מורא את המערכת הנוכחית, וגם כשהמצב קשה, מורכב, צריך לדעת לעמוד ולהודות שהמערכת זקוקה לטלטלה; לפעמים טלטלה אפילו לא פשוטה.

לימור לבנת: וברוח הדברים של הימים ההם, הדברים שאמר מנהל הגימנסיה ד"ר יהודה לייב מטמן, אנחנו אכן נמשיך לדאוג לחינוך, חינוך טוב, חינוך טוב יותר, עבור ילדינו, בתקווה ובאמונה שאכן דור של משכילים ימשיך את רצף המסורת והמורשת היהודית, דור של משכילים שיהיו ראויים על-פי דעותיהם ורגשותיהם ללכת לפני העם ולהראות לו את הדרך.

לימור לבנת: אני מאמינה שנצליח, ואני בטוחה.

לימור לבנת: יחד עם הכנסת כולה ויחד עם הציבור כולו אנו מאחלים לגימנסיה "הרצליה" יום הולדת מאה שמח.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשרת החינוך, התרבות והספורט.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת איתן כבל, יושב-ראש סיעת העבודה, לבוא ולדבר.

ראובן ריבלין: אתמול היה איתן כבל חבר הכנסת היחיד שנפקד מקומו מהמליאה בזמן חגיגות יום ירושלים, לא מפני שהוא לא רצה להיות, אלא כי הוא היה בשירות מילואים על מנת לאפשר את חגיגות ירושלים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברי.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, אני קודם כול מתנצל על הנוכחות הדלה, בית-הספר לא מייצר כנראה מספיק חברי כנסת.

איתן כבל: יכול להיות שאם היו מספיק בוגרים, אולי היו כאן יותר.

איתן כבל: מי יודע.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, נכבדי ביציע הכבוד, קהל נכבד, שנים לאחר מותו של ד"ר בנימין זאב הרצל נכתב בעיתון "ההשקפה": "צריך לבנות לכבוד הרצל שכונה גדולה עברייה, שכל תושביה ידברו עברית.

איתן כבל: ובעיר העברית הזאת יכוננו על שם ד"ר הרצל בית-ספר תיכון עברי".

איתן כבל: דברי חזון אלו הביאו לייסוד בית-הספר הראשון שלימד בעברית, ובכך ייחודו.

איתן כבל: הגימנסיה נוסדה למעשה כתנועת "נעלה", תנועת נוער עולה, נוער שהשתלב במפעל ההתיישבות בארץ-ישראל ותרם לו רבות.

איתן כבל: הגימנסיה העברית לא התמקדה רק בלימודים ובהכנה לבחינות הבגרות, אלא חינכה להעשרת התלמידים בתחומים נרחבים.

איתן כבל: היא זו שהחלה את מפעל המחויבות האישית והתרומה לקהילה.

איתן כבל: היא היתה הראשונה שהעלתה הצגות תיאטרון ואופרות שהוצגו על-ידי התלמידים.

איתן כבל: הגימנסיה היא שנתנה לתלמידים מתקשים להגיע ליעד של תעודת הבגרות.

איתן כבל: אכן מאז הקמתה ועד היום שומרת הגימנסיה העברית על ראשוניות ועל חדשנות, ומתוכה יצאו לא מעט ממנהיגי היישוב: פוליטיקאים, סופרים, מדענים, רופאים, ספורטאים, כלכלנים, מחנכים.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם, אני עצמי בוגר מדרשיית "נועם" בכפר-סבא, ובשבילנו, התלמידים שם, הגימנסיה היתה תמיד שם של בית-ספר שצריך לשאוף אליו.

איתן כבל: בית-הספר שבו למדתי, הישיבה התיכונית, נחשב בקרב מוסדות החינוך הדתיים, ואני זוכר שלא אחת היו מזכירים לנו שברמת הלימוד צריך לשאוף להיות כמו הגימנסיה.

איתן כבל: אני לא בדיוק הכרתי את הגימנסיה כי באתי מעולמות אחרים בכלל ומכיוון אחר לגמרי, אבל אני אומר לכם את זה, ופשוט כשביקשו ממני לדבר אמרתי "וואו".

איתן כבל: זה החזיר אותי למעלה מ-30 שנה אחורה, כשחלק מהמורים שלנו תמיד רצו להידמות לגימנסיה.

איתן כבל: והנה יש כאן מידה מסוימת של סגירת מעגל כשאני בא ומדבר על הגימנסיה ועל המצוינות שלה.

איתן כבל: אין ספק כי חינוך דור העתיד הוא בעל חשיבות לאומית עליונה, ואין דבר המסמל עיקרון זה בצורה בולטת יותר מאשר הגימנסיה העברית "הרצליה".

איתן כבל: בטוחני כי הגימנסיה העברית "הרצליה" תמשיך לחנך ולהצמיח מתוכה דורות של בני נוער שיהיו אזרחים ואנשים טובים, כפי שעשתה זאת בהצלחה ב-100 השנים האחרונות.

איתן כבל: לדבר על 100 שנים ולבוא ולומר, שבעזרת השם, אלה שיבואו אחרינו יזכו כאן, בעוד 100 שנים, לדבר על 200 שנים לגימנסיה "הרצליה" - אינשאללה.

איתן כבל: תודה לכם.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אברהם פורז לשאת דברים לציון 100 שנה לגימנסיה העברית "הרצליה".

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, זהו הנאום הראשון שלי כיושב-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, ולכבוד הוא לי לשאת את הנאום הראשון דווקא לרגל מלאות 100 שנה לגימנסיה העברית "הרצליה".

אברהם פורז: הגימנסיה "הרצליה" היא לא סתם עוד בית-ספר תיכון בתל-אביב.

אברהם פורז: אולי היום כן, כי נוסף על גימנסיה "הרצליה" יש היום בתי-ספר תיכוניים טובים שמשתווים לה, ובמובן זה היום הגימנסיה היא עוד בית-ספר בתל-אביב, אף שהיא גוף חשוב.

אברהם פורז: זה היום.

אברהם פורז: אבל אנחנו לעולם לא יכולים לשכוח את העבר, משום שהגימנסיה הזאת היתה בעצם משאת נפשה של הציונות.

אברהם פורז: היא היתה סמל, ובה חודשה למעשה עצמאותנו המדינית.

אברהם פורז: אני רוצה לומר משהו לא רק על התוכן, אלא גם על הקנקן.

אברהם פורז: לצערנו, הקנקן אבד מן העולם עקב טעות תכנונית שהביאה להריסתו של הבניין ההיסטורי ולהקמתו של בניין מגדל שלום.

אברהם פורז: זה לא מקרה שהמועצה לשימור אתרים, שהיום פועלת בכל הארץ כדי לשמר אתרים היסטוריים, שמה לה כסמל את הבניין הישן של גימנסיה "הרצליה" - זכר לְחורבן, וכמובן לא חורבן הבית, אבל טעות שנעשתה ושאסור היה לעשות אותה.

אברהם פורז: באמת חבל.

אברהם פורז: הגימנסיה היתה ממוקמת במקום כזה, שכל מי שנסע בשעתו ברכבת מיפו לירושלים - אנו שוכחים שבתקופה העות'מאנית, עוד לפני המאה ה-20, בסוף המאה ה-19, אפשר היה לנסוע מיפו עד ירושלים ברכבת; כמה אנו מתפעלים מכך שהיום סוף-סוף אפשר להגיע מתל-אביב, עם חיבור מהצפון, עד ירושלים, ברכבת אטית למדי, שהיא יותר תיירותית מרכבת מהירה - ומי שראה סרטים של אותה תקופה, גם את המחסום ברחוב הרצל, תמיד ראה באופק את הגימנסיה.

אברהם פורז: בדרך כלל יש חסרונות לאדם שהוא כבר מבוגר ועדיף להיות צעיר.

אברהם פורז: אחד היתרונות שיש לאנשים מבוגרים הוא שהם, לפעמים, יכולים לזכור דברים באופן אישי.

אברהם פורז: באופן אישי, בתור נער בתל-אביב, אני זוכר את הבניין היפה הזה, את המיקום היפה שלו ואת העובדה שהוא היה מרכזה של תל-אביב המתחדשת.

אברהם פורז: זה היה המרכז של תל-אביב.

אברהם פורז: בבניין הזה לא רק למדו לימודים, אלא היו שם ישיבות של ועד השכונה ונושאים נוספים.

אברהם פורז: כל הדברים האלה נעשו בבניין היפה.

אברהם פורז: בגימנסיה נוסדו תנועות הנוער "צופי תל-אביב" ו"מחנות העולים", ולפי האינפורמציה שבידי, בתקופה מסוימת אפילו שימש הבניין כבית-חולים, משום שכנראה היו פצועים ונאלצו להשתמש - - -

ראובן ריבלין: מלחמת העולם הראשונה?

אברהם פורז: אני חושב שזו מלחמת העולם השנייה, אבל אם אני טועה במשהו - אז זו האינפורמציה שנתנו לי.

אברהם פורז: אני חייב, כמובן, לדלג על כמה קטעים, כי כולנו נעזרים באותם מקורות, ואז יוצא שאנו חוזרים על אותם טקסטים.

אברהם פורז: נכון להיום, לפי האינפורמציה שבידי, מדובר בגימנסיה שהיא בית-ספר תיכון גדול ממדים.

אברהם פורז: יש בו למעלה מ-1,700 תלמידים ו-200 מורים.

אברהם פורז: נכון לרגע שאני מעודכן בו, 33 מבוגרי בית-הספר זכו בפרס ישראל.

אברהם פורז: יכול להיות שמאז זכו עוד כמה.

אברהם פורז: לפי האינפורמציה שבידי, תלמידי הגימנסיה בשנותיה הראשונות קראו למורה "אדוני".

אברהם פורז: גברתי שרת החינוך והתרבות, אם מותר לי לומר, אני חושב שחלק מההידרדרות בחינוך הוא העובדה שאנחנו עשינו זילות של כל דבר.

אברהם פורז: אני חושב שלא ראוי לקרוא למורה בשמו הפרטי.

אברהם פורז: גם ראוי לעמוד כשהמורה נכנס לכיתה, וגם ראוי שההורים, כאשר הם נקראים לבית-הספר, ייתנו על הראש לתלמיד שסרח ולא ינזפו במורה.

אברהם פורז: היום לא פעם קורה שמזמינים הורים לבית הספר, וההורים, במקום לנזוף בילד - וזה כבר לא ילד, בגיל תיכון – במקום לנזוף במשתולל, פוגעים במורה, שזה דבר כמובן - - -

רן כהן: היום מי שמשפיל את המורים זה משרד החינוך ולא - - -

אברהם פורז: את זה נשאיר לדיון מחר.

לימור לבנת: - - -

אברהם פורז: לא פעם תלמיד שקורה לו משהו בבית-ספר, ובדרך כלל באשמתו, מצלצל הביתה להורים ומתלונן, וההורים באים להתלונן על המורים.

אברהם פורז: אני רוצה לטבוע אמרת לשון: המורה תמיד צודק, גם אם הוא לא צודק.

אברהם פורז: כדאי שההורים ידעו ותמיד ייתנו גיבוי לאלה שמלמדים, כדי להאדיר את מעמדם וכדי ליצור אווירה אחרת בבתי-הספר שלנו.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, שגם בבניין של היום, שהוא לא בניין היסטורי, מתנהלת פעילות חינוכית למופת, וגם מבחינת מראה הבניין והטיפוח של החצר ומסביב, זה אחד המקומות היותר יפים והיותר מטופחים.

אברהם פורז: אני בדעה, שאם אתה רוצה לחנך תלמיד לדרך-ארץ, לאסתטיקה ולתרבות, גם המבנה שבו הוא נמצא צריך להיות יפה ואסור שתהיה הזנחה.

אברהם פורז: ואכן, מבנה הגימנסיה היום שם, ברחוב ז'בוטינסקי בתל-אביב - אתה שמח, זה ז'בוטינסקי, אבל זה פינת רמז - הוא מבנה מטופח ויפה.

ראובן ריבלין: הגימנסיה שמחה.

אברהם פורז: גם ארלוזורוב נמצא לא רחוק.

אברהם פורז: בזה יש לכם בעיה.

אברהם פורז: בכל מקרה, כשכיהנתי כשר הפנים לפני שנה ומעלה הוזמנתי לטקס מרשים ביותר שנערך בגימנסיה, שהוענקו בו תעודות זהות לבני 16 ומשהו.

אברהם פורז: כפי שאתם יודעים, בגיל 16 נערים מקבלים תעודות זהות.

אברהם פורז: הטקס שהשתתפתי בו היה יפה ומרשים.

אברהם פורז: דבר אחרון - היסוד האישי.

אברהם פורז: הכותרת היא: איך לא למדתי גם אני בגימנסיה "הרצליה"?

אברהם פורז: הסיפור הוא כזה: בית-הספר היסודי שבו למדתי בתל-אביב - - -

צבי הנדל: - - -

אברהם פורז: למה?

אברהם פורז: חשבת שלא קיבלו אותי?

צבי הנדל: כן.

אברהם פורז: זה לא בדיוק.

ראובן ריבלין: אם לא קיבלו אותו, סימן שגם גימנסיה יכולה לעשות טעויות.

עוזי לנדאו: גם משינוי.

אברהם פורז: זה סיפור שכדאי שתדעו אותו, כי צריך להכניס בחיים גם קצת אווירה יותר קלה.

אברהם פורז: למדתי בבית-ספר יסודי שהיה במרחק 400-500 מטר מהגימנסיה "הרצליה", קראו לו "אהבת ציון".

אברהם פורז: להערכתי, משפחתי התגוררה במרחק של מקסימום קילומטר מהגימנסיה "הרצליה", ברחוב אלכסנדר ינאי בתל-אביב, על-יד אבן-גבירול, והדבר הכי טבעי היה שאירשם לגימנסיה "הרצליה".

אברהם פורז: באתי להורי ואמרתי: אני רוצה להירשם לגימנסיה "הרצליה", כי זה קרוב לבית, במרחק הליכה, וזה גם בניין חדש ויפה ומפואר - ואכן נרשמתי.

אברהם פורז: אחת השאלות שנשאלתי, כשהסכמתי להיות יושב-ראש ועדת החינוך, היא מה מכשיר אותי בתחום החינוך.

אברהם פורז: אמרתי שמכשירים אותי שני דברים: האחד - שהייתי תלמיד, והשני - שיש לי אמא מורה.

אברהם פורז: אמי היתה מורה לצרפתית, ובאותם ימים נפתח בית-הספר "אליאנס" ברמת-אביב, ואמי אמרה לי: אתה חייב ללמוד צרפתית באופן אינטנסיבי.

אברהם פורז: היא שמעה שב"אליאנס" לומדים שבע שעות שבועיות צרפתית.

אברהם פורז: לא יכולתי לאכזב את אמא שלי, והלחץ של האמא גרם לכך שבסופו של דבר ויתרתי על ההרשמה לגימנסיה "הרצליה", אף שנרשמתי ואפילו שילמתי איזו מקדמה.

אברהם פורז: אפשר לקבל אותה בחזרה?

אברהם פורז: - אני לא יודע.

אברהם פורז: למדתי בבית-הספר "אליאנס" ברמת-אביב.

אברהם פורז: בכל מקרה, אני מברך את הנמצאים פה, את מנהלי בית-הספר ואת התלמידים.

אברהם פורז: אני מקווה שהגימנסיה הזאת תמשיך ותשגשג.

אברהם פורז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת אברהם פורז.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רן כהן: האם מישהו יודע כמה בוגרים יש לגימנסיה?

ראובן ריבלין: ודאי שהם יודעים.

ראובן ריבלין: יש ספר המחזורים - מהמחזור הראשון.

ראובן ריבלין: אין שום בעיה לדעת כמה בוגרים יש.

ראובן ריבלין: מזכירות הגימנסיה תאמר לך זאת בנקל.

ראובן ריבלין: יש להם רשימת הבוגרים מהמחזור הראשון.

ראובן ריבלין: פשוט מחברים מהראשון ועד המחזור ה-100.

רן כהן: צריך לדעת חשבון.

ראובן ריבלין: בגימנסיה אולי תורה לא למדו, אבל חשבון יודעים טוב, יושב-ראש ועדת הכספים - - - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין - שגם היא מנהלת בית-ספר - בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הייתי מנהלת בית-ספר שהיה קרוב מאוד לגימנסיה "הרצליה", וגימנסיה "הרצליה" שימשה תמיד דוגמה.

גילה פינקלשטיין: כל פרויקט שהיא קיבלה על עצמה, היא ביצעה אותו במומחיות ובמקצועיות.

גילה פינקלשטיין: אם זה היה הפרויקט תל-אביב--לוס-אנג'לס, במסגרת הקשר עם התפוצות, תלמידי הגימנסיה שימשו תמיד דוגמה, אירחו תלמידים למופת, התארחו והתנהגו למופת.

גילה פינקלשטיין: אני זוכרת, שיחד עם ראש העיר, שהיה אז מנהל הגימנסיה במקביל אלי, קיימנו פרויקטים לקירוב לבבות, מפגשים בין תלמידים דתיים ולא-דתיים.

גילה פינקלשטיין: תמיד הוא קיבל את זה בשמחה.

גילה פינקלשטיין: כשהצעתי לו שבת לקירוב לבבות, הוא שמח.

גילה פינקלשטיין: כל הצעה שקשורה למסורת וקשורה לקירוב לבבות, ומי כמונו יודעים כמה זה חשוב עכשיו, התקבלה בברכה בגימנסיה "הרצליה".

גילה פינקלשטיין: אני זוכרת שנשלחתי על-ידי משרד החינוך לבחון בחינת בגרות בעל-פה את תלמידי כיתות י"א-י"ב, והתפעלתי מהידע, מהנימוס, מהתרבות.

גילה פינקלשטיין: בהחלט מגיעות להם מחיאות הכפיים וברכת יישר כוח על ההישגים.

גילה פינקלשטיין: כתבתי להם ברכה מיוחדת ביום החג הזה שלהם.

גילה פינקלשטיין: התכנסנו כאן היום, במעמד של ציון 100 שנים להיווסדה של הגימנסיה "הרצליה".

גילה פינקלשטיין: רעיון הקמת הגימנסיה ראשיתו בקונגרס הציוני השישי, שהתקיים בבאזל בשנת 1904.

גילה פינקלשטיין: לפני 100 שנים הציבו לעצמם אבות הגימנסיה חזון גדול, נשגב וקשה להגשמה: הקמת בית-ספר תיכון עברי בישראל.

גילה פינקלשטיין: בית-ספר שבו ילמדו בנים ובנות את כל מקצועות הלימוד בשפה העברית; בית-ספר אשר יקנה ידע במורשת היהודית ובכל תחומי הלימוד, אולם לא פחות חשוב – יחנך לערכים; בית-ספר אשר יחרות על דגלו את החינוך לאחריות, לאכפתיות ולחסד, חיברות וחברות, תרבות שיחה ודיון, נתינה, צדק, שוויון, מעורבות, עצמאות, יושר, אחדות, סובלנות, פלורליזם וחיזוק תחושת השייכות לעם ולארץ, תוך מחויבות למדינה ולחוקיה.

גילה פינקלשטיין: חזון זה התגשם בזכות הנחרצות, המסירות והדבקות של הוגיו ושל ממשיכי דרכם.

גילה פינקלשטיין: כיום, במבט לאחור, ובהסתכלות על חניכי בית-הספר ובוגריו, קל לראות את תוצריה של התממשות חזון זה.

גילה פינקלשטיין: בוגרי הגימנסיה בעבר ובהווה תפסו ותופסים מקום נכבד בהגנה על הארץ והמדינה ובביסוס כלכלתה, מדיניותה, תרבותה ואופיה.

גילה פינקלשטיין: רבים מתלמידי בית-הספר השתלבו בהנהגת היישוב, התבלטו במערכות הביטחון, המשפט והתעשייה של המדינה, והם ממלאים תפקידים שונים ומגוונים במוסדותיה המדעיים, החברתיים והתרבותיים, איש איש בדרכו שלו.

גילה פינקלשטיין: מאות מחניכיו ובוגריו של בית-הספר חירפו נפשם על הגנת המולדת.

גילה פינקלשטיין: בשנותיה הראשונות של הגימנסיה התמקדה תרומתה בכמה מישורים עיקריים שהעניקו לה את ייחודה, בהם המלחמה על השפה העברית, שתהא שפה חיה ונושמת.

גילה פינקלשטיין: הגימנסיה היתה בית-הספר התיכון הראשון בעולם שלימד בעברית.

גילה פינקלשטיין: בנוסף שמה הגימנסיה את יהבה על לימוד התנ"ך כהיסטוריה וכגיאוגרפיה של ארץ-ישראל, מתוך תחושת שייכות אליה וביטוי להזדהות עם ציונות חלוצית.

גילה פינקלשטיין: התנ"ך הועמד ביסוד החינוך ולהוראתו היה יעד לאומי ברור: לעורר בלב התלמידים הצעירים אהבה עזה לארץ.

גילה פינקלשטיין: אומנם 100 שנים חלפו למן הקמתה, אבל גם כיום ניתן לראות כיצד אותם עקרונות אשר היו מאבני יסוד ומעמודי התווך לייסודה של הגימנסיה, עדיין משמשים כאלה.

גילה פינקלשטיין: הגימנסיה מנחילה אותם מדור לדור, וככזאת הופכת היא אבן שואבת לכל מי שמבקש לרכוש השכלה כללית לצד חינוך יהודי.

גילה פינקלשטיין: לסיום, הגימנסיה העברית "הרצליה", החוגגת 100 שנים להיווסדה, היא בית-ספר שהיה וממשיך להיות מחדש ופורץ דרך בתחומי חינוך וחברה.

גילה פינקלשטיין: בדרך של עידוד וטיפוח מצוינות, לצד חינוך לערכים, בקרב המורים והתלמידים כאחד, הגימנסיה היא מוסד המייצג בעיני שורשים והצטיינות.

גילה פינקלשטיין: אני מאחלת לגימנסיה העברית "הרצליה" עוד שנים רבות של חינוך, עשייה ופעילות מבורכת.

גילה פינקלשטיין: מי ייתן ודרכה של הגימנסיה בעתיד תהיה גם היא לתפארת מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ממה שזכור לי, ד"ר יוסי ביילין, שר המשפטים לשעבר וחבר הכנסת מאז 1988 - נמצא עכשיו בהפסקה - הוא בוגר הגימנסיה.

ראובן ריבלין: מהגימנסיה העברית בירושלים יש היום שני חברי כנסת מכהנים: מתן וילנאי ועבדכם הנאמן.

ראובן ריבלין: אני בטוח שהחברים, כל אחד מהם יכול לשבח ולספר על מעלליו ועל יצירתו כיצירה של הבית שבו הוא למד.

ראובן ריבלין: אני מודה לאורחים שבאו לכאן.

ראובן ריבלין: גם פרופסור נאמן היה תלמיד הגימנסיה, הוא נמצא ביציע, לא ראיתי אותו קודם.

ראובן ריבלין: אני מודה לכל המשתתפים, לשרת החינוך, התרבות והספורט, ליושב-ראש ועדת החינוך, לחבר הכנסת כבל, לחברת הכנסת פינקלשטיין, על כך שהשתתפו בדיון המיוחד לציון 100 שנה.

ראובן ריבלין: פעם נוספת אני אומר לכל מוסדות החינוך בארץ, מי שיזכה לקיים גימנסיה ובית-ספר עברי בארץ-ישראל במשך 100 שנה, הכנסת תדע לתת לו את הכבוד הראוי לו ולה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: אני מכריז על הפסקה לדקה כדי לאפשר צאתם של אורחינו הרוצים לעזוב את היציע.

צבי הנדל: בעוד 70 שנה ימלאו 100 שנה לגימנסיה בגוש-קטיף.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: אני מאחל לך מכל לב שכך יהיה.

ראובן ריבלין: בלי הפסקה, אני מקווה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/156; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 20940; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים לסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכספים על מנת להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: יש כמה הסתייגויות, אבל חבר הכנסת אורון אינו נוכח.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק זו הינה הצעת חוק שיזמה הממשלה.

יעקב ליצמן: הצעת החוק מתקנת תיקונים שונים שמטרתם להבהיר עניינים שונים הקשורים לעיסוקם של יועצי השקעות ומנהלי תיקים, בהתאם לניסיון שנצבר מאז חקיקתו בשנת 1995 של חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות.

יעקב ליצמן: להלן אסקור את עיקרי התיקונים המוצעים בה.

יעקב ליצמן: בהצעת החוק מוצע לאפשר למנהל תיקים לנהל בעבור לקוח חשבון כספי, חשבון ניירות ערך ונכסים פיננסיים גם מחוץ לישראל.

יעקב ליצמן: לעניין הפטורים מחובת הרישוי, נקבעו כמה הוראות מצמצמות.

יעקב ליצמן: עד היום ניתן פטור מקבלת רשיון הקבוע בחוק למי שעוסק בייעוץ השקעות או בניהול תיקי השקעות בעבור לקוחות שמספרם אינו עולה על חמישה.

יעקב ליצמן: מטרת הפטור האמור נועדה להקל על מי שעוסק בעיסוקים כאמור כיחיד בעבור מספר קטן של לקוחות.

יעקב ליצמן: מוצע לצמצם את הפטור האמור ולקבוע כי הפטור מחובת הרשיון יחול רק לגבי מי שיש לו חמישה לקוחות בלבד במהלך שנה קלנדרית.

יעקב ליצמן: כמו כן מוצע להחיל על כל מי שפטור מחובת רשיון את חובות האמון וחובות הזהירות המוטלות על בעל רשיון.

יעקב ליצמן: בנוסף מוצע לבטל את הוראת המעבר שלפיה מי שעסק בישראל בניהול תיקים או בייעוץ השקעות במהלך השנים 1994-1997 פטור מבחינות לצורך קבלת רשיון מנהל תיקים או רשיון יועץ השקעות.

יעקב ליצמן: במהלך הדיונים בוועדת הכספים הוחלט לאפשר למי שעונה על התנאים האמורים להגיש בקשה לקבלת רשיון בפטור מבחינות עד 1 בפברואר 2006, ולא לבטל את הפטור עד פרסומו של התיקון.

יעקב ליצמן: הרשות לניירות ערך התחייבה בפני הוועדה שתפורסם על כך הודעה באתר האינטרנט שלה, על מנת לאפשר גילוי נאות.

יעקב ליצמן: בנוסף נקבעה הוראה המאפשרת לרשות להעניק רשיון לפי החוק למבקש שהוא יחיד, אם שוכנעה כי מטעמים מיוחדים ניתן לראותו ככשיר לקבלת הרשיון, בהתחשב בהשכלתו ובניסיונו המקצועי.

יעקב ליצמן: תיקונים נוספים בהצעת חוק זו מטרתם ליצור גילוי נאות ולהטיל חובות דיווח שונות על מנהלי תיקים ביחס ללקוחותיהם.

יעקב ליצמן: כמו כן תוקנו הסעיפים שעניינם עונשין והוספו עבירות ביחס לתאגיד בנקאי העוסק בניהול תיקי השקעות בניגוד לחוק או המעסיק בשמו יועץ השקעות שאינו בעל רשיון יועץ.

יעקב ליצמן: כמו כן הוסמכה ועדת המשמעת להטיל עונשים גם על דירקטורים ומנהל כללי במקרה שבו התאגיד עבר עבירת משמעת.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכם לתמוך בהצעת חוק זו ולהצביע בעדה בנוסח שמביאה הוועדה.

יעקב ליצמן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים על כך שהציג את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: להצעת חוק זו שלוש הסתייגויות.

ראובן ריבלין: המסתייג, חבר הכנסת אורון, חזר בו וגם אינו נוכח, והוא טרח להודיע מראש שהוא לא יהיה בהסתייגויות ולכן אין לראותן כמוגשות.

ראובן ריבלין: מי יוזם החוק הזה, אדוני?

דוד טל: הממשלה.

ראובן ריבלין: זה חוק של הממשלה.

ראובן ריבלין: יש לנו בעיה לא פשוטה.

ראובן ריבלין: אני מודיע ברגע זה לכל חברי הכנסת, שאם לא יהיה נוכח שר מהממשלה כשר תורן, לא נצביע על חוקי הממשלה.

גדעון סער: סליחה, איפה זה קבוע בתקנון?

ראובן ריבלין: יש תקנון שקובע שהם תורנים.

גדעון סער: אתה לא יכול למנוע הצבעה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה יכול להציע לי רק דבר אחר: להפסיק את הישיבה.

גדעון סער: אין לי התנגדות שתפסיק את הישיבה.

ראובן ריבלין: אני מודיע מרגע זה, שאם לא יהיה נוכח נציג ממשלה כשר תורן, אני אפסיק את הישיבה בכל עניין שבו הממשלה תהיה נוגעת.

ראובן ריבלין: אבל הואיל ואין מענישים אם אין מזהירים, אני אמשיך את סדר-היום, כי לא אמרתי זאת לפני כן.

ראובן ריבלין: לא ייתכן שהממשלה תודיע לי ששני שרים הם השרים התורנים, ואיש מהם לא יהיה פה.

ראובן ריבלין: מצוותו של חבר הכנסת טל הנוכח כאן מולי חזקה עלי בדיוק כמו מצוותה של הממשלה, והדברים האלה ברורים.

שמואל הלפרט: יש סגן שר, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: סגן שר יש, אבל הוא לא התורן.

גדעון סער: הנה, יש כאן נציג ממשלה.

ראובן ריבלין: סגן השר אפללו ייצג את הממשלה כאשר היא תדון בהצעת החוק והוא יציג אותה בפני הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: נא להצביע על כל החוק, לרבות לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד סעיפים 1-25 – 15 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1-25 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 15 בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005, קריאה שלישית - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 15 בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 8), התשס"ה-2005, עברה בקריאה שלישית, והחוק ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: [מס' מ/110; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ג, עמ' 13416; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

ראובן ריבלין: האם זאת הצעת חוק פרטית או הצעת חוק ממשלתית?

גאלב מג'אדלה: פרטית, עד כמה שידוע לי.

ראובן ריבלין: מעניין אותי מי היוזם שרוצה שאצביע בעד החוק שלו.

ראובן ריבלין: אתה לא יודע, אדוני?

גאלב מג'אדלה: אני יכול לברר.

ראובן ריבלין: מלאכתם של צדיקים נעשית על-ידי אחרים, אבל לא עד כדי כך.

ראובן ריבלין: יש אדם שמעביר הצעת חוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, והיום המצב בכנסת הוא כזה שהוא חושב שאפילו על חוקים שלו הוא לא צריך להצביע, אבל הם יעברו.

ראובן ריבלין: נפלאה ממני.

איתן כבל: אבל, אדוני היושב-ראש, זאת זכות השליח, כי שלוחי מצווה אינם ניזוקים.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח, הוא לא יינזק.

ראובן ריבלין: אני זוכר שהייתי חבר כנסת והייתי בדחילו ורחימו וברעד כאשר היה עובר חוק שלי ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אבל נראה שדור הולך ודור בא, חדשים מקרוב באו, ואנחנו יכולים רק להתפעל מהאמונה שלהם.

גאלב מג'אדלה: זאת הצעת חוק שהיתה בוועדה עוד לפני שהגעתי אליה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, מטרת הצעת החוק היא לייעל את אמצעי האכיפה הקבועים בחוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, התשמ"ח-1988, ולהוסיף עליהם אמצעים נוספים, ובהם קנס בשיעור טובת ההנאה או הרווח הכספי שהשיג המזהם, והסמכת השר לאיכות הסביבה להוציא צווים להפסקה ולמניעה או לצמצום זיהום הים.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

גאלב מג'אדלה: חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, התשמ"ח-1988, אוסר השלכת פסולת והזרמת שפכים לים ממקורות יבשתיים שלא בהיתר ומסדיר מתן היתרים בנסיבות ובתנאים מתאימים.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, זאת הצעת חוק של הממשלה, שכן לא עלה על דעתי שהגענו למצב שבו חברי כנסת לא באים להצביע על החוק שלהם.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לאדוני על הבדיקה שעשה במהירות הסבירה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: בדרך כלל כתוב על הצעות חוק כאשר הן פרטיות.

גדעון סער: חשבתי שזאת הצעת חוק פרטית של חברי כנסת מסיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: מסיעת הליכוד אפילו לא הייתי מזכיר, כי ברור שהוא לא צריך להיות.

גאלב מג'אדלה: סיעת הליכוד היא המרכיב המרכזי בממשלה.

גדעון סער: אתה יודע כמה פעמים ביום אני מסביר לממשלה מה היא עושה?

גאלב מג'אדלה: טוב שיש לה ראש קואליציה כמוך, שמדי פעם מסביר לה.

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: אני מודיע ל"דברי הכנסת" לדורי דורות: מזל גדול לממשלה שזכתה שיש לה – בכל דבר יש נקודות אור, אבל פה זה אור שמש – שיש לה יושב-ראש קואליציה כמו שיש לה.

גדעון סער: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: אני לא בטוח שזה מזל בשבילי.

ראובן ריבלין: העובדות הן כאלה.

גאלב מג'אדלה: מטרתה העיקרית של הצעת החוק המונחת לפניכם היא לייעל את אמצעי האכיפה הקבועים בחוק ולהוסיף אמצעי אכיפה נוספים לשם הגברת ההרתעה נגד הגורמים המזהמים את הים ושיפור יכולת המניעה של זיהום הים.

גאלב מג'אדלה: צעדים אלה נחוצים נוכח הפגיעה המתמשכת בים התיכון וסביבתו על-ידי גורמים שונים וזיהום הים ההולך ומחמיר.

גאלב מג'אדלה: מוצע לתקן את הגדרת המונח "מקור יבשתי", כך שהאיסורים הקבועים בחוק יחולו גם על כלי שיט הנמצאים ביבשה ומשמשים למגורים, לתיירות או לתעשייה.

גאלב מג'אדלה: כן מוצע לקבוע הוראות לעניין סמכויות הוועדה למתן היתרים לתת היתר, להתנותו בתנאים ולבטלו.

גאלב מג'אדלה: לפי הצעת החוק, החלטתה של הוועדה תהיה נתונה לביקורתו של בית-המשפט לעניינים מינהליים, בהליך של עתירה מינהלית.

גאלב מג'אדלה: מוצע לקבוע בחוק את אחריותו של נושא משרה בתאגיד למניעת עבירות לפי חוק זה בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו.

גאלב מג'אדלה: עוד מוצע לבטל את ההגנה על המזהמים הקבועה כיום בחוק, הואיל והסייגים הכלליים והמצומצמים יותר לאחריות פלילית בחוק העונשין חלים גם על עבירות לפי החוק, ובמגמה לצמצם את ההגנה על המזהמים.

גאלב מג'אדלה: הרואה עצמו נפגע על-ידי צו כאמור, יהיה רשאי להגיש לבית-המשפט המוסמך לדון בעבירה נושא הצו בקשה לביטולו.

גאלב מג'אדלה: אבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לציין ולומר, אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, דאגנו בהצעת החוק להעביר את הכספים הנגבים מהקנסות לקרן, ולא לאוצר המדינה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: וזה כתוב בחוק?

גאלב מג'אדלה: בוודאי.

ראובן ריבלין: האוצר לא התנגד לזה, לא הגיש הסתייגות?

ראובן ריבלין: אדוני צובע כסף.

גאלב מג'אדלה: על מנת ליצור תמריץ שלילי לגורמים המזהמים ולצמצם את כמויות החומרים המזהמים שהם פולטים לים וכן כדי לפצות את החברה בשל הפגיעה במשאביה השייכים לכלל הציבור.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה לשמוע את זה?

גאלב מג'אדלה: – "שיוטל על בעל היתר לפי חוק וישולם לקרן כאמור - - -".

ראובן ריבלין: טוב, יפה מאוד.

ראובן ריבלין: זו צביעת כסף, בדרך כלל האוצר מאוד מתנגד, נדמה לי שעד היום יש חוק אחד, וזה חוק הקולנוע, שבו ייעדנו כספים וצבענו אותם.

גאלב מג'אדלה: במקרה זה, אדוני היושב-ראש, האוצר לא היה, ניצלנו את היעדרותו.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: בחוק ההסדרים הם יטפלו בנו; הם ינסו, על כל פנים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות, נצביע בקריאה שנייה על הצעת החוק כמקשה אחת.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד סעיפים 1-12 - 8 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-12 נתקבלו.

ראובן ריבלין: שמונה בעד - אם היינו צריכים קווטה עכשיו, לא היה מתקבל החוק מכיוון שאלה שלא באים היו מונעים מאלה שנמצאים מלקבל חוק זה.

ראובן ריבלין: זו בעיה לא פשוטה.

ראובן ריבלין: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים מייד, רבותי חברי הכנסת, להצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), מי נגד, מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד החוק - 9 נגד – אין נמנעים – אין חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני רק אחתום על החוק, ואחרי יבוא סגן היושב-ראש הנכבד, יולי אדלשטיין, שיחליף אותי, ואני כבר מזמין את סגן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה לעלות ולהציג בפני חברי הכנסת את הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 23) (תשלום לעובד בידי מי שאינו המעביד), התשס"ה-2005.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, ביקשתי לומר מלת תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חשבתי שאדוני כבר אמר.

ראובן ריבלין: אז אולי אדוני יעשה זאת רק מהצד, כי סגן השר כבר עלה.

ראובן ריבלין: נא לפתוח לו את הרמקול.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, ברשותכם, אני רוצה להודות לחברי ועדת הפנים ואיכות הסביבה שעמלו שעות לא מעטות יחד אתי ועם צוות הוועדה - ועדת הפנים ואיכות הסביבה - היועצת המשפטית, מנהלת הוועדה וצוות הוועדה, כדי שנביא חוק זה לאישור הכנסת בשעה טובה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ברשותך, אדוני סגן השר, בטרם נמשיך, אני רוצה לתקן טעות שעשינו כאן

ראובן ריבלין: בזמן שציינו 100 שנה לגימנסיה, כאשר לא הזכרנו את בוגרי הגימנסיה אשר מסרו נפשם ונפלו במערכות ישראל על תקומת ישראל, במחתרות, במלחמת העצמאות, במלחמת ששת הימים, במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת שלום הגליל.

ראובן ריבלין: תהיה נשמתם צרורה בצרור החיים.

ראובן ריבלין: אני מבקש סליחה מכל אותן משפחות על כך שלא אמרתי זאת - - -

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין ציינה זאת - - -

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/177).

יולי יואל אדלשטיין: ]

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד סגן השר, אדוני יציג את החוק.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, מטרת הצעת החוק היא להסדיר את מעמדם המשפטי של תשלומים שמקבלים העובדים בעבודה ממי שאינו המעביד; למנוע ניצול של העובדים המקבלים טיפים, בעיקר מלצרים.

אלי אפללו: ההצעה מתקנת את חוק הגנת השכר וקובעת שהתשלומים לעובדים בעבודה ממי שאיננו מעביד לא ייחשבו שכר במקרים הבאים: 1.

אלי אפללו: התשלום ניתן ישירות לעובדים ולא עבר לגורמים הקשורים במעסיק או במקום העבודה; 2.

אלי אפללו: התשלום אינו שכר עבודה לפי הוראות ההסכמים הקיבוציים שחלים על העובדים.

אלי אפללו: ההצעה מתקנת את חוק שכר המינימום וקובעת, שתשלום לעובדים ממי שאיננו מעביד שאינו טיפ, הוא חלק מהשכר לצורך חישוב שכר מינימום.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להביא את החוק להצבעה בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לסגן שר התמ"ת, חבר הכנסת אפללו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ודאי נקבל את בקשתך, אבל לאחר שנסיים את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: לדיון יש כמה נרשמים.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון שבהם – חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – חברי הכנסת משה גפני, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי, וכן הלאה.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שזו הצעת חוק ראויה, וחבל שהיא לא עלתה מזמן.

חיים כץ: ניצול הילדים של כולנו, שבזמן לימודיהם הולכים לעבוד כמלצרים ובעלי העסק לא משלמים את שכרם, לא מעבירים תשלום לביטוח הלאומי, גובים עבורם שירות ולא משלמים – אני לא יודע אם יש לזה אח ורע במקומותינו.

חיים כץ: אנשים עובדים בשעות לא שעות, לילות כימים, ומקבלים 18 שקל לשעה, לא מהמעסיק.

חיים כץ: אני חושב שזה לא ראוי ולא נכון ולא מתאים.

חיים כץ: אני מברך את בעל הצעת החוק, ואתמוך בה.

חיים כץ: אני מקווה שהיא תעבור גם בשלב הבא, כמה שיותר מהר.

חיים כץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איוב קרא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל נמצא, כדרכו, במליאה, ואנחנו נשמע את דבריו.

יולי יואל אדלשטיין: כל השאר הפסידו את זכותם לדבר בדיון הזה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא טובה וראויה, ולכן, כמובן, נתמוך בה.

אורי אריאל: ראוי להסדיר את מעמדם של אותם מלצרים, מלצריות ואחרים, רובם צעירים, אולי אפילו צעירים מאוד, בגיל 16, 17 וכן הלאה, שזו פרנסתם.

אורי אריאל: יש כאלה אלפים, ואולי עשרות אלפים, והם לפני הגיל הבוחר, אחרי הגיל הבוחר, אבל מתפרנסים מזה, ולא בוחלים בעבודה גם אם היא קשה, גם בשעות מאוחרות מאוד.

אורי אריאל: הם עובדים.

אורי אריאל: יש מי שבוחרים שלא לעבוד ולחיות על חשבון הביטוח הלאומי, על חשבוננו, אף שהם יכולים לעבוד.

אורי אריאל: נכון הוא שיש מי שאין להם עבודה, למרות רצונם, למרות מאמציהם וחיפושיהם אחרי עבודה.

אורי אריאל: הממשלה הזאת לא דואגת כמו שצריך לעבודה.

אורי אריאל: הממשלה הזאת לא דואגת ליהדות, הממשלה הזאת מחללת קברים של יהודים, הממשלה הזאת מחללת שבת ומבצעת עבודות למען גירוש יהודים מחבל-עזה וצפון השומרון.

אורי אריאל: ראש הממשלה הזה אינו נותן ביטחון לאזרחיו.

אורי אריאל: היום, בירי על יישובים בגוש-קטיף, נהרגו שני בני-אדם.

אורי אריאל: ראש הממשלה שותק.

אורי אריאל: אולי הוא יהיה פה ויסביר לנו ולעם ישראל מה הוא עושה.

אורי אריאל: אני מקווה שהוא יבוא לדיון המיוחד בנושא האלימות שמשתוללת ברחובותינו וגובה מחירים, תרתי משמע, יום-יום, שעה-שעה.

אורי אריאל: ראוי לתת לראש הממשלה הזה טיפ, טיפ אחד קטן, ולומר לו: לך הביתה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל איתן - אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי - בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי סגן השר, אני רוצה לברך את כבודו על הצגת החוק כסגן שר.

יעקב מרגי: הצעת החוק היא ראויה, וכמו שאמרו כאן – טוב מאוחר מאשר בכלל לא.

יעקב מרגי: בימים אלו, כששר האוצר מתפאר בתפירת אלפי מקומות עבודה במשק בשנה האחרונה - אני שמח שהוא מתפאר.

יעקב מרגי: הוא רק שכח להודיע לנו, חברי הכנסת, שבאותם מקומות עבודה השכר הוא פחות משכר המינימום, ולפעמים מגיע אפילו ל-2,000 שקל.

יעקב מרגי: הוא גם שכח לומר לנו, שרוב מקומות העבודה שנוצרו הם בתחום המלונאות, השירותים, ענפים עונתיים, וכנראה לא מעידים על הכלל; והלוואי שאתבדה ואוכל לעלות לכאן, לחזק אותו ולשבח אותו על מדיניותו הכלכלית.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם, רבותי חברי הכנסת, שאני הולך לאירועים באולמות.

יעקב מרגי: לצערי, למסעדות אני לא מזדמן.

יעקב מרגי: אני מקפיד לומר לאשתי שתחיה, שאני מעריך מאוד את המלצרים.

יעקב מרגי: באמת – מוכנים לעבוד בשעות לא שעות, בתנאים לא תנאים, ואני תקווה שחוק זה ישפר, ואפילו במעט, ושייאכף – לא פחות חשוב מהחקיקה שלו.

יעקב מרגי: ולסיום, אדוני היושב-ראש, הבוקר שמענו על נפילת טילי "קסאם" על העיר שדרות, שוב.

יעקב מרגי: אני רוצה פה, מבמת הכנסת, לחזק את תושבי שדרות.

יעקב מרגי: בעזרת השם, יהיו ימים יותר טובים.

יעקב מרגי: אנחנו נמשיך לזעוק את זעקתכם.

יעקב מרגי: אני קורא לממשלה שלא להבליג, בוודאי לא על מזבח ההתנתקות, כי שכנינו, אויבינו, לא יבינו אתכם נכון.

יעקב מרגי: המקורות היו ידועים הבוקר.

יעקב מרגי: אני חושב שהיה מקום לתגובה חריפה, כדי לגרום להם לחשוב פעמיים ויותר לפני שהם משגרים "קסאמים" לעיר שדרות.

יעקב מרגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

נסים זאב: - - -

יולי יואל אדלשטיין: בקשתו של דהאמשה כמוה כהצעת חוק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דהאמשה ידבר לפני חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אוכל להיות בין המצביעים, אני גם אתמוך בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להתייחס למה שהתייחסו שני קודמי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד איננו רוצה בשום אלימות, בוודאי לא בהמשך שפיכות הדמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו הרגשנו טוב יותר בחודשים האחרונים, כאשר היתה רגיעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר אני שומע את חבר הכנסת הנכבד אומר "לא להבליג", "ללמד אותם" ודברים כאלה, אני שואל, האם היה איזה אמצעי של כוחנות, של אלימות, של דיכוי, שממשלת ישראל וכוחות הביטחון של ישראל בחלו בו במשך ארבע וחצי השנים האחרונות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה לא נעשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כוח בלתי מוגבל, כוח אין-סופי, אלימות בלתי מובנת, על-פי רוב בניגוד לחוק הבין-לאומי, בניגוד לחוקי האנושות כולה, השתמשו בהם נגד הפלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האלימות הזאת חוזרת אלינו כבומרנג עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא חוזרת באלימות ברחובות, היא חוזרת באלימות בכל שכבות החברה, היא חוזרת היום חזרה בכלא "מגידו", כשהחיילים שם, חיילי שירות בתי-הסוהר, שערכו שם חיפוש כאילו שגרתי, רמסו ברגליהם את ספרי הקוראן הקדוש, לאחר שקרעו אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רוצים כנראה לחקות את הרמיסה ואת הפגיעה בגואנטנמו, שארצות-הברית האדירה והדמוקרטית הכחישה אותה בהתחלה ובסוף נאלצה להודות בה, והנה עכשיו זה קורה גם פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחקים את האח הגדול בכל דבר, על כל צעד ושעל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מעניין, אלה הדמוקרטיות היחידות בעולם, אפשר להגיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בזה הן מתפארות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ארצות-הברית, היא שופכת את דמו של העם העירקי תחת הכותרת "דמוקרטיה".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא מאיימת לעשות סדר חדש במזרח התיכון ולתקוף עוד עמים ולהביא לעוד שפיכות דמים, בטענה נבזית שהיא רוצה להביא למשטר דמוקרטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדינת ישראל - מי לא שמע, מי לא יודע, עד כמה היא מתפעלת שהיא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, והיא, כמובן, בתור הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, היתה מורת דרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם בעניין הקוראן לא שמענו שבבתי-הסוהר קרה לאחרונה דבר כזה, אלא לאחר מה שהיה בארצות-הברית ובגואנטנמו, אבל בדברים אחרים היא היתה מורת דרך - בפגיעה מינית וסקסואלית באסירים בכלא "גלבוע".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא הקדימה את ארצות-הברית ואת מה שהיא עשתה בכלא בבגדד ובבתי-כלא אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שכל הרשע הזה, כל האלימות הזאת וכל הרע הזה נובעים ממקור אחד, ולכן צריך להפסיק את האלימות, להפסיק את הדיכוי, לחפש דרך לשלום ולחזור לשפיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרבה הצער, לאחרונה ממשלת ישראל איננה עונה לקריאות אבו-מאזן לשלום, והיא מוכיחה, כנראה, שהיא איננה פרטנרית לשלום, לא עם הפלסטינים ולא עם הסורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, אני בהחלט תומך בהצעת חוק הגנת השכר ובכך שטיפים לא ייחשבו חלק מהשכר.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שיש מקומות שבהם לא מקבלים כמעט בכלל שכר, מקבלים רק טיפים.

נסים זאב: מוכנים לעבוד בתמורה לטיפים.

נסים זאב: אם מישהו מוכן לעבוד בעבודה שפחות או יותר יכולה לתת לו דמי מחיה מינימליים, בהחלט אין צורך לחייב אותו במס, בפרט כשזה לא הסכם בין עובד למעביד.

נסים זאב: אני בהחלט תומך בהצעת החוק.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על החינוך.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, מדינת ישראל מחכה לג'וליאני שיגיע לעשות סדר ולטפל באלימות, בתקיפות וברצח המשתולל בחוצות העיר ובבתי-הספר.

נסים זאב: ההגנה היחידה שאני שומע היא, שאין מספיק שוטרים, אין מספיק כוח-אדם.

נסים זאב: אין מספיק חינוך במדינת ישראל.

נסים זאב: מערכת החינוך בקריסה.

נסים זאב: חבר הכנסת אילן שלגי, עוד מעט אנשים ישלמו כדי לגור ליד חרדים, כי אזרח במדינת ישראל ירגיש ביטחון בשכונה חרדית.

נסים זאב: כל מי שיגור בשכונה חילונית, לא ידע מה אחריתו, לא ידע במי הוא ייתקל.

נסים זאב: זה המצב.

נסים זאב: למה מחירי הדירות בשכונות חרדיות עולים כל כך?

נסים זאב: זאת הסיבה.

נסים זאב: החרדים מעלים את מחירי הדירות.

נסים זאב: בשבוע שעבר התפרסמה איזו מודעה, שדירה נמכרת ב-90,000 דולר בקריית-היובל, וביום שישי התפרסמה איזו מודעה בעיתון "משפחה", שקריית-היובל עומדת להתחרד.

נסים זאב: הדירה ביום ראשון עלתה 25,000 דולר יותר, אתה יכול להאמין?

נסים זאב: מה לעשות?

נסים זאב: זה המצב.

נסים זאב: לכן, כשמדברים על צביון שכונתי, על תרבות, על חינוך, יש הרבה מה ללמוד מהמגזר הדתי והחרדי, שמקנה חינוך ודרך-ארץ בין אדם לחברו, שקודמים לכל דבר.

נסים זאב: אני מבקש לומר במשפט מסיים, שאני מקווה שבשבוע הבא ראש הממשלה יתייצב פה וייתן דוח לא רק בנושא ההתנתקות ובכל הנוגע למדיניות הממשלה ביהודה ובשומרון, אלא גם על ההתנתקות שלנו מהחינוך של בני ישראל ונערי ישראל בארץ-ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת עזמי בשארה, צבי הנדל, אברהם בייגה שוחט ודני יתום לא נמצאים כאן, לכן אחרון הנואמים הוא חבר הכנסת גדעון סער.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: שלוש דקות לרשות אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני כמובן אתמוך בהצעת החוק שהציג כאן סגן השר, חברנו אלי אפללו, אבל אני רוצה גם לנצל את הבמה הזאת, על רקע ההתקפה על שדרות, כדי להתייחס למה שעומד לקרות בשבועות הקרובים.

גדעון סער: אנחנו ראינו היום באחד מעיתוני הערב שורה ארוכה של אנשים, שאינם מזוהים דווקא עם המחנה הלאומי, מתריעים ומזהירים מפני סכנות שונות שמגולמות בתוכנית המתקראת תוכנית ההתנתקות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא היינו זקוקים לדברים האלה, שכן אנחנו מלכתחילה התנגדנו והצבענו נגד בכל ההצבעות שהתקיימו, הן על התוכנית, הן על החוק ליישומה, הן במשאל החברים שהתקיים עוד לפני כן, עוד לפני למעלה משנה בתנועת הליכוד.

גדעון סער: אבל נדמה לי שמה שקורה יום-יום מוכיח שאנחנו צועדים לקראת מצב חמור ביותר.

גדעון סער: אנחנו צועדים לקראת מצב חמור ביותר, ואנחנו רואים את הירידה העקבית בתמיכה בתוכנית עוד טרם ביצועה.

גדעון סער: נכון שזה לא פשוט ויש כאן יחסים מאוד מורכבים מבחינת היחסים המדיניים של ישראל ומבחינת היחסים הבין-לאומיים.

גדעון סער: אני שמח שהצטרף אלינו סגן ראש הממשלה ושר החוץ סילבן שלום.

גדעון סער: ללא ספק, יש כאן קשיים, אבל המשך עיוור באותו נתיב, כאשר קיים היום איתות של הירי בשדרות, בשעה שלפלסטינים יש עניין בביצוע ההתנתקות ולכן קיים אותו שקט יחסי, הוא המשך מאוד מסוכן.

גדעון סער: אנחנו יודעים שאותם תושבים גיבורים של גוש-קטיף ספגו אלפי פצצות מרגמה וטילי "קסאם" ונשאו את זה בגבורה.

גדעון סער: אינני משוכנע שאותה אנרגיה טרוריסטית, אם וכאשר תתבצע נסיגה והיא תופנה לעבר יישובים אחרים, שגם בהם יש אנשים ואזרחים טובים - אינני בטוח שהם יוכלו לשאת אותה מתקפה באותה דרך הירואית כמו שעשו ועושים זאת המתיישבים שלנו בגוש-קטיף.

גדעון סער: לכן זה זמן טוב לעצור ולחשוב.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער.

יולי יואל אדלשטיין: תם הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת המעוניינים להצביע מוזמנים לתפוס את מקומותיהם.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 23) (תשלום לעובד בידי מי שאינו המעביד), התשס"ה-2005.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 12 נגד - אין נמנעים - 2 ההצעה להעביר את הצעת החוק הגנת השכר (תיקון מס' 23) (תשלום לעובד בידי מי שאינו המעביד), התשס"ה-2005, לוועדת העבודה, הרווחה ובריאות נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: 12 בעד, לרבות חבר הכנסת משה גפני שישב במקומו כדין, שניים נמנעו ואין מתנגדים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותעבור להמשך הטיפול בה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים יש הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 12) (חובת יידוע על קיומם של תכשירים רשומים זהים), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 15) (קצבת נכות), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת חיים כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 102) (העמדת אמצעים לרשות סיעות המועצה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת חמי דורון וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטות ועדת הכספים לגבי הצווים הבאים: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 18), התשס"ה-2005; וצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 20), התשס"ה-2005.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/81).

יולי יואל אדלשטיין: ]

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הבא הוא הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 15) (קצבת נכות), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סגן השר, הצעת החוק הזאת באה לתקן עיוותים של חקיקה מזורזת בנושא הפנסיה.

חיים כץ: בעקבות החקיקה המזורזת ואי-ירידה לפרטים, התברר לנו שיש 8,562 אנשים שיצאו לפנסיית נכות לצמיתות לפני עשרות שנים, ולפתע פתאום, ללא ועדות רפואיות, מודיעים להם שעליהם לחזור לעבוד וכי מפסיקים את קצבתם.

חיים כץ: חלק מהאנשים האלה פנו לבתי-הדין והם מתנהלים מול מוסדות עצומים.

חיים כץ: אי לכך, נוצר מצב, שבאופן לא מפתיע יותר מ-300 אנשים, קבוצה גדולה של ימאים והרבה אנשים אחרים, הבינו שהם צריכים לחזור לעבוד לאחר עשר שנים כנכים, לחזור לצי הסוחר שעבר מזמן וחזר ליולי עופר, כי אין להם ממה לחיות.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת, בתיאום עם האוצר, באה לשים קץ לעוול הזה.

חיים כץ: אני מקווה שכנסת ישראל תתקן בהצעת החוק הזאת ובהצעות חוק נוספות את החקיקה המזורזת בנושא הפנסיה ויביאו קץ לסבלם של אנשים ששילמו במשך עשרות שנים על הזכות להזדקן בכבוד, ואנחנו, בחקיקה מזורזת, עשינו להם עוול.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו פותחים את הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק ראויה.

נסים זאב: אני לא מתפלא שבאישון לילה קיבלנו החלטה ופתאום רואים אותם נכים ומסכנים שמחייבים אותם ללכת לעבודה, והם צריכים להתמודד עם זה בבתי-משפט.

נסים זאב: כך הממשלה שלנו מתנהלת.

נסים זאב: הכול כלאחר יד, הכול הפקרות; אין חשיבה, אין דיונים מעמיקים לגופו של עניין.

נסים זאב: איך שזה בא, כך גם מתקבלות ההחלטות.

נסים זאב: אני רוצה לחזור לנושא הקודם, שהוא נושא חשוב וצריכים לחזור ולדבר עליו השכם והערב - החינוך של בני ישראל, ילדי ישראל, שהוא מופקר לחלוטין.

נסים זאב: היום יש פחד להסתובב בפאבים, ברחובות ובשכונות.

נסים זאב: האם נהיינו לוס-אנג'לס?

נסים זאב: אדם שבא להפקיד כסף ברמלה נדקר למוות.

נסים זאב: ילדה בת 14 דוקרת את חברתה.

נסים זאב: נערים בתוך הכיתות מוציאים סכינים זה נגד זה.

נסים זאב: לאן אנחנו מובילים את המדינה הזאת, לאן אנחנו מובילים את נערי ישראל?

נסים זאב: צריך לעשות חשבון נפש.

נסים זאב: לא ג'וליאני צריך להיות פה כדי לפתור את בעיית הפשע של מדינת ישראל.

נסים זאב: צריכים לראות ממה צמחה הפשיעה הזאת - מחוסר תרבות, חוסר אמונה, חוסר ערכים.

נסים זאב: מה מלמדים בבתי-הספר?

נסים זאב: אתה עולה לאוטובוס ואתה רואה את ההתנהגות של בני-הנוער.

נסים זאב: הם מתנהגים באלימות.

נסים זאב: אי-אפשר לנסוע באוטובוסים.

נסים זאב: אנשים חוששים לנסוע באוטובוסים.

נסים זאב: אני שומע אנשים שאומרים: אני לא רוצה לנסוע באוטובוס.

נסים זאב: לאן נגיע, לאיזה מצב?

נסים זאב: לא, הממשלה פשטה את הרגל.

נסים זאב: מערכת החינוך קורסת מול עינינו, המדינה טובעת, וצריך להציל היום, יום קודם, במקום לעסוק בשטויות של ועדת-דברת.

נסים זאב: אתה שומע את שרת החינוך, כאילו המהפך הלאומי.

נסים זאב: היא עושה איזו מהפכה.

נסים זאב: את מי היא הופכת פה?

נסים זאב: היא הופכת קערה על פיה.

נסים זאב: שום מהפך.

נסים זאב: המהפך שלנו זה ערכים, החינוך האמיתי, להחזיר את העם לשורשים שלנו.

נסים זאב: אם אנחנו מנתקים את העם מהשורשים שלו, בית ישראל ככל הגויים יהיה, אין ערכים.

נסים זאב: תראו מה קורה עם העולים החדשים.

נסים זאב: כשבאו וזעקו כאן שחלקם גויים, וזה כן משפיע על כלל האוכלוסייה במדינת ישראל - היום אנחנו רואים את התוצאות, רואים את זה בסקרים.

נסים זאב: ואני לא רוצה לפגוע, חלילה וחס, בעולים כאלה ואחרים, אבל אנחנו רואים שאותם עולים שאינם יהודים הם בעייתיים מבחינה חברתית.

נסים זאב: לא שהם לא מתאקלמים במדינת ישראל, הם בעייתיים.

נסים זאב: אתה תשמע את אותם נערים ונערות שהם באמת יהודים, הם מתפלאים על המדינה הזאת, איך היא מקבלת נוער כזה, שאינו יהודי, לא משום שהם נגד הלא-יהודים, הם בדיוק מאותה מדינה, הם באו כולם מאוקראינה ומחבר המדינות, אבל הם אומרים: תדעו לכם, אנחנו לא מרגישים טוב עם המצב הזה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

גאלב מג'אדלה: שר הפנים היה אלי ישי, לא?

נסים זאב: שר הפנים בזמנו היה הרב יצחק פרץ, הוא התריע, הוא אמר - - -

יולי יואל אדלשטיין: זה מאוד מעניין, אבל הזמן כבר נגמר.

נסים זאב: - - - הממשלה יצאה נגד ההצהרה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, אתה - - -

נסים זאב: אבל הרב יצחק פרץ בזמנו, כשהיה שר הפנים, הוא צדק, והיום אנחנו רואים בעליל את התוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יעקב מרגי.

גאלב מג'אדלה: איך נתתם להם להיכנס?

גאלב מג'אדלה: שר הפנים היה אלי ישי.

גאלב מג'אדלה: האשרות היו בידיכם.

נסים זאב: זה חוק השבות, מה לעשות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 15) היא הצעת חוק ראויה, שיש לקדמה.

יעקב מרגי: החוק מדבר על כך שלא יופחת שיעור הנכות שלפיו משולמת קצבת הנכות.

יעקב מרגי: העיוות, כפי שנאמר, נובע מחקיקה פסולה שנקראת חקיקה מזורזת או חקיקה דורסנית, לעתים אף לא דמוקרטית.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בזמן הזה אני רוצה להתייחס לגל האלימות שפקד את המדינה – דקירות, רציחות, מעשים מגונים, אונס, אלימות במועדונים.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני קורא מכאן לממשלת ישראל להתעשת ולהודות: נכשלנו.

יעקב מרגי: ראש הממשלה הצהיר בישיבת הממשלה – חשבתי הנה זה בא, כמו שהוא יודע לעשות, כמו בבנייה המזורזת בניצנים חשבתי שיהיה גם בגל האלימות – הוא הצהיר שהוא לא רוצה בישיבה הזאת הצהרות, הוא רוצה החלטות, וחשבתי הנה זה בא, הפתרון.

יעקב מרגי: אבל ישיבת הממשלה הסתיימה בהחלטה להקים ועדה.

יעקב מרגי: ואני שואל: מה נאמר לאמא או לאבא של הנרצח או הנרצחת הבאים?

יעקב מרגי: - חכה, תמתין, הוקמה ועדה?

יעקב מרגי: אדוני ראש הממשלה, תתעשת, תעצור את שר האוצר שלך מהמשך הרס החברה בישראל והפסק את הקיצוצים בחינוך, ברווחה, בשירותי הדת.

יעקב מרגי: אברהם אבינו עליו השלום אמר: "רק אין יראת אלוקים במקום הזה והרגוני".

יעקב מרגי: אין חלל ריק, אין ואקום, כשאין ערכים, כשאין חינוך, כשהמסר שיוצא מהממשלה – כל אחד לעצמו: החזק לעצמו, החלש לא נחשב, אוי לו למי שלא יוכל לעלות על אותה רכבת.

יעקב מרגי: זה המסר.

יעקב מרגי: המסר – כל דאלים גבר.

יעקב מרגי: אומנם שר האוצר שלנו מצייר את זה בססמאות יפות, נשמעות טוב, נקלטות טוב: אנחנו לא רוצים פה מדינת קצבאות.

יעקב מרגי: גם אני לא רוצה מדינת קצבאות, אבל כשאתה מקצץ, באותה נשימה תפרוס את הרשת, את המצע שיקלוט וייתן את האפשרויות.

יעקב מרגי: דיברנו על מקומות עבודה שנוצרו, שבהם מתפאר שר האוצר.

יעקב מרגי: הייתי מתבייש להתפאר במקומות עבודה כאלה, הייתי שואל אותו אם הפייפים שלו, אם הסיגרים שלו לא עולים יותר מאותם 2,000 שקלים שמתפרנסת מהם אותה מלצרית או אותה עובדת בבתי-מלון.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת מרגי, כוסית היין יותר יקרה מהסיגר.

יעקב מרגי: אני אסיים בכך שזה מסר שהממשלה משדרת, וכשהמסר הוא חד וברור, שלא אכפת לי ממך - זו אלימות.

יעקב מרגי: לסיום אני קורא שוב, אדוני היושב-ראש, להחזיר את הספר היהודי, את הבית היהודי, את הערכים היהודיים לכל בית, וזה יעזור מעבר ונוסף על הקצאת עוד אלפי שוטרים לרחובות ישראל.

יעקב מרגי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: תם הדיון בהצעת החוק הזאת, הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 15) (קצבת נכות), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת חיים כץ.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הצעת החוק בקריאה ראשונה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – 1 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 15) (קצבת נכות), התשס"ה-2005, לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 7, מתנגד אחד, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק עבר בקריאה ראשונה, והוא יוכן לקריאה השנייה ולקריאה השלישית בוועדה – חבר הכנסת כץ?

חיים כץ: בוועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: יוכן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת הכספים של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, מחר, יום רביעי, א' בסיוון התשס"ה, 8 ביוני 2005 למניינם, בשעה 11:00.

יולי יואל אדלשטיין: ישיבה זו נעולה.