ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ועשרים-ואחת של הכנסת השש-עשרה, 2004-03-22 00:00

מל פולישוק-בלוך: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 87

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004 87

יובל שטייניץ: הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004 89

גילה גמליאל: הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004 95

אהוד יתום: הודעת ועדת החוקה, חוק ומשפט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק 98

אריה אלדד: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (התפלגות סיעה) 103

ישראל אייכלר: הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון) (הסדרת השידורים בידי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין), התשס"ד–‏2004 105

נסים זאב: הצעת חוק הכנסת (מספר חברי ועדת הכספים בתקופת כהונתה של הכנסת השש-עשרה), התשס"ד–2004 112

נסים זאב: הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 22) (דיווח על מעילה בתאגיד בנקאי), התשס"ד–2004 117

אופיר פינס-פז: הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3) (מקום מרפא), התשס"ד–2004 120

משה גפני: שאילתות ותשובות 127

משה גפני: 1200.

משה גפני: מורים מוסמכים בבתי-ספר 128

משה גפני: 1210.

משה גפני: תוכנית הבראה לרשת הגנים של אגודת ישראל 129

משה גפני: 1349.

משה גפני: בית-הספר לחינוך מיוחד לילדי מפת"ן בעכו 130

משה גפני: 642.

משה גפני: עליית קשישים 133

משה גפני: 752, 1103.

משה גפני: עליית לא-יהודים לארץ 135

משה גפני: 1017.

משה גפני: עידוד העלייה 137

משה גפני: 1128.

משה גפני: שיעור העלייה בשנה האחרונה 139

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ט באדר התשס"ד, 22 לחודש מרס 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון), התשס"ד–2004, שהחזירה ועדת הכלכלה.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 3) (בוררות וגישור), התשס"ד–2004.

אריה האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק איסור פגיעה בגדר הביטחון, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת גלעד ארדן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – העלאת אחוז החסימה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – שכר מינימום לסטודנטים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת ענבל גבריאלי, מרינה סולודקין ויצחק הרצוג; הצעת חוק הביטוח הלאומי (שירותים מיוחדים לנכה המתגורר עם בן-משפחה שאיננו נכה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – דוחות חסויים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת מתן וילנאי ויובל שטייניץ; הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון – הטבות מס לעסקים קטנים ובינוניים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – הכנסה מקצבת תגמולים), התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי בעד הוצאות החזקת אח במוסד), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת רוני בריזון, מל פולישוק-בלוך, רשף חן ואילן ליבוביץ; הצעת חוק תחבורה ציבורית (הפעלה ביום המנוחה השבועי), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת רומן ברונפמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הקלות במס ליחידת דיור שנייה (תיקוני חקיקה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת נסים זאב; הצעת חוק טיסות בשבת של חברת "אל על", התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה) (ייצוג הולם בחברות ממשלתיות, רשויות מקומיות ותאגידים סטטוטוריים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק הדיינים (תיקון – הצהרת אמונים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מימון הוצאות שוטפות לסיעה שהתפלגה), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת יולי-יואל אדלשטיין ודני יתום; הצעת חוק איסור שידול לסרבנות להגן על ביטחון המדינה, התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ואורי יהודה אריאל; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי וניכוי בגין הוצאות טיפול בילדים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת רשף חן, רוני בריזון, אהוד רצאבי ואילן ליבוביץ; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת,

אריה האן: זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – חופש תנועה בשטחים מוחזקים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – התיישנות), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רשות למלחמה באלכוהוליזם, התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – גמול שעות נוספות), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ועמרם מצנע וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הבטחת זכויות בהקפאת הליכים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת דוד טל, אילנה כהן ועמיר פרץ; הצעת חוק חובת בדיקות רפואיות לעובדים בענף המזון, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מעבר מקופת-חולים אחת לקופת-חולים אחרת), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – פגיעת איבה מחוץ לישראל), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת דוד טל; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עישון ברכב שיש בו קטינים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (סימון מוצרי מזון המסכנים פעוטות), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת גלעד ארדן ואיתן כבל; הצעת חוק שירות חברתי וקהילתי בהתנדבות, התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת מתן וילנאי ועמרם מצנע; הצעת חוק הגבלת גיל בניתוחי הגדלת חזה, התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – שילוב סטודנטים בהוראה במערכת החינוך), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת אהוד רצאבי ורשף חן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הרשאת הורה או אפוטרופוס למתן רשיון נהיגה לקטין), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יובל שטייניץ; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (קביעת עונש מינימום לסוחרי סמים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק מקרקעי ישראל (תיקון – מכירת דירות מגורים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת רשף חן, אהוד יתום ורוני בריזון; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (ביצוע תפקידי עירייה), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת ענבל גבריאלי ויצחק הרצוג;

אריה האן: הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (חובת תרגום מסמכים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת ואסל טאהא וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – ריבית פיקדון יומי על יתרת זכות), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יצחק כהן; הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 2001) (תיקון, ביטול והתליה של חקיקה שמקורה בהצעות חוק פרטיות) (תיקון – הארכת מועדים להגשת תביעות ניצולי שואה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – ועדה מיוחדת), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – פרסום נגיש של סל הבריאות למבוטחים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת מתן וילנאי, אבשלום וילן, אורית נוקד ועמרם מצנע; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכויים משפחתיים), התשס"ד–2004, מאת חברות הכנסת נעמי בלומנטל וענבל גבריאלי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רשות שירותי הדת היהודיים, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – כבוד עובד ההוראה), התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק הספורט (תיקון – מטרות התאחדות ואיגוד ומוסדותיהם), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – ביטול חובת דרישות מבחני כניסה וציון פסיכומטרי), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אלי בן-מנחם; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חינוך חינם בגן-חובה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת דניאל בנלולו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – אי-גביית עמלות בגין פעולות מסוימות), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עידוד העסקת חיילי מילואים, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רישום בני-זוג, התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון – פטור על הכנסה מהשכרת גן-ילדים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (הגנה על תיקי רישום), התשס"ד–2004,

אריה האן: מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: חוות דעת נציבות הדורות הבאים על הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי בתאי רבייה) (תיקון), התשס"ד–2004.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: התנהלותו החמורה של ראש הממשלה;

ראובן ריבלין: ג.

ראובן ריבלין: עיכוב בתשלום שכר עובדי המועצות הדתיות והרשויות המקומיות;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני לא אקרא למציע האי-אמון הראשון, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, לבוא ולומר את דבריו, מהטעם שאי-אמון צריך להישמע כאשר הממשלה נוכחת.

ראובן ריבלין: אני מביע את פליאתי על כך שהשר גדעון עזרא, שבדרך כלל הוא דייקן, אינו נוכח כאן.

יעקב ליצמן: אולי זה תרגיל ממשלתי.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח שבעניין אי-אמון הממשלה יכולה לעשות תרגילים.

יעקב ליצמן: לא יבואו - לא יהיה אי-אמון.

יולי תמיר: זו שאלה מעניינת.

ראובן ריבלין: אם הם לא יבואו, האי-אמון יכול להיות.

יולי תמיר: אנחנו שואלים אם אפשר להצביע עכשיו.

ראובן ריבלין: אם יהיה מצב שבו אנחנו נצטרך להתקדם בסדר-היום, נעשה זאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, אדוני כמובן אינו מבקש לדבר כאשר הממשלה אינה נוכחת.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה בזה טעם.

ראובן ריבלין: ראוי שאני אבקש ממך לדבר כאשר הממשלה נוכחת.

ראובן ריבלין: כבוד המזכיר, אני מבקש לברר אם השר עזרא מתכוון לבוא הנה.

ראובן ריבלין: האם יש למישהו מחברי הכנסת הודעה?

יולי תמיר: אנחנו חושבים שהממשלה לא מתפקדת - - -

ראובן ריבלין: את זה כבר קבעתם בהצעת האי-אמון.

ראובן ריבלין: היום התעוררה מחלוקת קשה בוועדת הכנסת מדוע אישרה הנשיאות את הנוסח המוצע על-ידי חבר הכנסת פינס בשם סיעת העבודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, אדוני לא היה בישיבת הוועדה.

ראובן ריבלין: הם לא יודעים מה היה הנוסח המקורי.

אופיר פינס-פז: אני אנסה להסביר לך למה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אני מבין שאדוני התעכב באיזה מקום.

ראובן ריבלין: לא יכולנו להתקדם בסדר-היום.

אליעזר כהן: אנחנו, באיחוד הלאומי, מסכימים שיש התנהלות חמורה - - -

ראובן ריבלין: היתה היום בעיה בוועדת הכנסת, כאשר יושב-ראש הוועדה הביע את פליאתו על כך שאושרה הצעת האי-אמון בנוסח שאנחנו אישרנו אותה.

ראובן ריבלין: הוא פשוט לא יודע מה היה הנוסח המקורי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, כפי הנראה ראש הממשלה ישרוד את הצעת האי-אמון הזאת, אבל זה לא אומר דבר וחצי דבר באשר לצורך להגיש הצעת אי-אמון דווקא ביום הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שמדובר באחת מהצעות האי-אמון היותר צודקות והיותר מוצדקות.

אופיר פינס-פז: חברות וחברים, חברי חברי הכנסת, אין ויכוח ששיח' אחמד יאסין הוא טרוריסט - או היה טרוריסט - מנוול בן-מוות, אבל השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו - - -

רוני בר-און: יושב-ראש המפלגה שלך התלבט היום - - -

אופיר פינס-פז: אדוני חבר הכנסת בר-און, אני מבקש שלא תפריע לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אני שמח שדווקא אדוני קרא את קריאת הביניים הראשונה, כי אז זה הרבה יותר נוח לי.

ראובן ריבלין: היום אני לא אסבול כל הפרעות, אלא אם כן הן פרלמנטריות, שכן המתח הטעון באולם הוא כזה שאני לא אסבול משום צד.

רוני בר-און: יושב-ראש האופוזיציה מקבל - - - אם זה היה מוצדק לחסל את הרוצח הזה, זו לא קריאה פרלמנטרית?

אופיר פינס-פז: כפי שאמרתי, שיח' יאסין היה טרוריסט מנוול בן-מוות, אבל גם החיסול שלו, אדוני היושב-ראש, לא יכול לכסות על ערוותה של הממשלה הזאת, אשר באופן שיטתי נכשלת במאבק שלה בטרור.

אופיר פינס-פז: את הדברים האלה אי-אפשר לשכוח ואי-אפשר למרוח.

אופיר פינס-פז: החיסול הזה היה אולי מוצדק, אבל ממש-ממש לא היה חכם.

אופיר פינס-פז: מה מדינת ישראל מרוויחה מהפיכתו של יאסין לקדוש?

אופיר פינס-פז: מה מדינת ישראל מרוויחה מחיסול של מנהיג דתי, נכה, בצאתו ממסגד?

אופיר פינס-פז: הפתגם היהודי אומר: סוף מעשה במחשבה תחילה.

אופיר פינס-פז: ממשלת ישראל צריכה אסטרטגיה במלחמה בטרור, אבל אין אסטרטגיה לממשלת ישראל במלחמה בטרור.

אופיר פינס-פז: אין גם קיצורי דרך במלחמה בטרור.

אופיר פינס-פז: פעולת החיסול של יאסין היתה סוג של הרמת ידיים.

אופיר פינס-פז: האם הפעולה הזאת מסוגלת להוריד את המוטיבציה לטרור או להגביר את המוטיבציה לטרור?

אופיר פינס-פז: פעם היו הבדלים בין ה"חמאס" ל"פתח".

אופיר פינס-פז: ההבדלים האלה הלכו והצטמצמו, וה"פתח" בשנים האחרונות הפך ליותר ויותר "חמאס".

אופיר פינס-פז: מהיום, חברי חברי הכנסת, כולם "חמאס" .

אופיר פינס-פז: לצערי, הפיגוע הזה עלול לפגוע באינטרס הביטחוני של מדינת ישראל, עלול להגביר את הטרור ולחשוף את הציבור הישראלי והציבור היהודי בעולם לגל נוסף וחמור של טרור.

אופיר פינס-פז: האם החיסול הזה, חברי חברי הכנסת, יוכל להחזיר אלינו מי מהנרצחים על-ידי הטרוריסטים?

אופיר פינס-פז: האם נקמה היא דרך עבודה, היא דרך פעולה רציונלית שאנחנו מצפים מממשלה?

אופיר פינס-פז: חברות וחברים, חברי חברי הכנסת, גם שאלת ההרתעה צריכה להישאל כאן היום.

אופיר פינס-פז: כל זמן שכל טרוריסט ומחבל יודע שמדינת ישראל יכולה להגיע אליו – זו ההרתעה.

אופיר פינס-פז: את שיח' יאסין יותר אי-אפשר להרתיע.

אופיר פינס-פז: ברגע שהשתמשת בכלים שיש לך, יותר אתה לא יכול להרתיע אף אחד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, האם את בן-לאדן רודפים מפני שרוצים לנקום בו?

רוני בר-און: לא, מרתיעים אותו כל הזמן.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, בכל הכבוד הראוי, וכמובן יש כבוד, אנחנו לא מנהלים קרב באפגניסטן, 6,000 ק"מ מהגבול שלנו.

אופיר פינס-פז: אנחנו מנהלים קרב על חיינו, שישה קילומטר מהגבול שלנו.

אופיר פינס-פז: זה ההבדל הגדול.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא אמריקה, תכניסו לכם את זה טוב-טוב לראש.

אופיר פינס-פז: אין לנו העוצמה של אמריקה, אין לנו היכולות של אמריקה; אנחנו צריכים להתנהל על-פי היכולות ועל-פי מה שמוכתב לנו באזור שבו אנחנו רוצים לקיים את המדינה שלנו.

אופיר פינס-פז: כל מהלך כזה או אחר שלא נשען על אסטרטגיה, כל ממשלה שניצבת על רגל אחת, רק על הרגל הצבאית, ובמשך כל שנות כהונתה מתעלמת מהרגל המדינית – ועכשיו ראש הממשלה נזכר מאוחר מדי ומעט מדי שכדי לחלץ את מדינת ישראל מהמקום שבו היא נמצאת, הוא חייב לבצע יוזמה מדינית, מתואמת או חד-צדדית, הינתקות וכדומה.

אופיר פינס-פז: אלו דברים שאתמול ראינו בישיבת שרי הליכוד, דברים שהוא לא יוכל להעביר בממשלה הזאת.

אופיר פינס-פז: ארבעה שרים, ואם נוסיף את שני שרי שינוי – שישה שרים, שבעה שרים, יתמכו בממשלה הזאת בתוכנית של שרון.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לקיים, גם לא מלחמה בטרור, בלי להילחם במוטיבציה שמזינה את הטרור.

אופיר פינס-פז: את זה אפשר לעשות אך ורק באמצעות מהלכים מדיניים לצד המהלכים הצבאיים, ואת זה צריך להבין.

אופיר פינס-פז: כשאני שומע את ראש הממשלה שרון מזגזג גם במהלך המדיני – הוא בעד התנתקות כזאת, הוא בעד התנתקות אחרת, הוא בעד התנתקות מכווצת, הוא בעד התנתקות מורחבת, הוא בעד התנתקות מ-14 יישובים ברצועת-עזה והשארת היישובים בצפון הרצועה, ואחר כך הוא חוזר בו, והוא רוצה פינוי יישובים ביו"ש, ואחר כך הוא חוזר בו.

אופיר פינס-פז: אף אחד לא מבין מה הוא רוצה.

אופיר פינס-פז: אין לא תוכנית ולא צל-צלה של תוכנית.

אופיר פינס-פז: יש רעיון, אבל עם רעיון לא הולכים למכולת ועם רעיון אפילו אי-אפשר להגיע לאמריקה, כי מחזירים אותך.

אופיר פינס-פז: כי כל אחד בעולם הזה רוצה לראות תוכנית שיש לה התחלה, אמצע וסוף, רציונל, דרך פעולה, אסטרטגיה, לוח זמנים.

אופיר פינס-פז: הדברים האלה עוד רחוקים מאתנו כמרחק מזרח ממערב.

אופיר פינס-פז: בינתיים הממשלה הזאת לא מסוגלת - - -

רוני בר-און: - - -

אופיר פינס-פז: משום שהוא לא מוביל לשום מקום, משום שאתם מתעתעים, משום שאין לכם דרך.

אופיר פינס-פז: הלוואי שהייתם מראים לנו דרך איך אתם נלחמים בטרור - -

רוני בר-און: אוסלו – אוסלו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, זאת היתה הקריאה האחרונה.

אופיר פינס-פז: - - איך אתם ממגרים את הטרור, איך אתם מורידים את הטרור.

אופיר פינס-פז: בינתיים מה שקורה כאן זה פשיטת רגל מוחלטת של ממשלת ישראל, שלא מסוגלת להתמודד עם הטרור.

אופיר פינס-פז: זאת האמת שאתם מנסים לטייח אותה, להסתיר אותה.

אופיר פינס-פז: הלוואי שיכולנו לקום כאן ולהגיד: כל הכבוד, הצלחתם למגר את הטרור, הצלחתם להוביל מהלך מדיני.

אופיר פינס-פז: אבל אלה דברים שלא קורים.

גדעון עזרא: אולי תשבח את כוחות הביטחון בהזדמנות הזאת?

רוני בר-און: הוא אומר שהם טעו.

אופיר פינס-פז: בכל הכבוד, אי-אפשר לתעתע בעם.

אופיר פינס-פז: שלוש שנים אתם מתעתעים בעם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אדוני.

אופיר פינס-פז: בכל הכבוד הראוי, 60% מהציבור לא מאמין לראש הממשלה, לא מאמין בממשלה, רוצה בחירות חדשות.

רוני בר-און: אבל אתם - - -

אופיר פינס-פז: אז מה, אתם חושבים שאפשר להתמודד עם זה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אופיר פינס-פז: אתם באמת סבורים שאפשר להתמודד עם זה באמצעות פעולת חיסול?

אופיר פינס-פז: הבעיה של הממשלה הזאת בציבור היא הרבה יותר עמוקה, היא בכל המישורים.

אופיר פינס-פז: שרון אמר כאן לפני חודשים ספורים: אני אוריד את כל המאחזים הלא-מאושרים, נקודה.

אופיר פינס-פז: אז הוא הוריד את הנקודה.

אופיר פינס-פז: מאחז אחד הוא לא הוריד; הכול דיבורי סרק, הכול דיבורים בעלמא.

אופיר פינס-פז: בסוף ראש ממשלה וממשלה נבחנים על-פי המעשה, לא על-פי הדיבור.

אופיר פינס-פז: והמעשה של אתמול - אם הוא היה מחובר למשהו שאפשר היה להבין אותו בטווח הארוך, אפשר היה לראות כיצד הוא משרת את האינטרס הביטחוני של המדינה, כיצד הוא יפחית את הטרור.

אופיר פינס-פז: לא נקמה.

אופיר פינס-פז: נקמה – תשמעו, לכולנו יש לב ונשמה ואמוציה.

רוני בר-און: לא בטוח.

אופיר פינס-פז: אבל אי-אפשר לצפות מממשלה אחראית שזאת תהיה הדרך שבה היא תכתיב את המהלכים שלה.

אופיר פינס-פז: הציבור מצפה מממשלה לתת תוכנית עבודה – איך מתגברים על הטרור, איך מחלצים את המדינה מהמכות האין-סופיות של הטרור, איך מחזירים את המדינה לאיזה מהלך מדיני, איך מחזירים את התקווה לעם.

אופיר פינס-פז: אתם באמת סבורים שכולם כאן חיים בסוג של אופוריה, או קונים את הדברים האלה כאסטרטגיה מדינית-ביטחונית של מדינת ישראל?

אופיר פינס-פז: גם לציבור הישראלי יש ציפיות הרבה יותר מרחיקות-לכת מהממשלה, ולכן האכזבה מכם היא כל כך גדולה; משום שאתם לא מסוגלים באמת להתמודד לאורך זמן עם המשימות שמוטלות עליכם; לא המשימות הביטחוניות, לא המשימות המדיניות, קל וחומר המשימות הכלכליות והחברתיות.

אופיר פינס-פז: אלה דברים שכל אחד בציבור רואה.

אופיר פינס-פז: רק אתם עיוורים, רק אתם אטומים, רק אתם לא מקשיבים להלכי הרוח בציבור הישראלי.

אופיר פינס-פז: תקשיבו, תרדו לעם, תסתובבו בשטח, תשמעו מה אנשים אומרים.

אופיר פינס-פז: מה, אתם חושבים שמישהו נרגע היום?

אופיר פינס-פז: מי נרגע היום בציבור הישראלי?

אופיר פינס-פז: הגידו לי.

אופיר פינס-פז: ודאי שהוא בן-מוות, ודאי שהוא מנוול.

אופיר פינס-פז: אבל הרגעתם מישהו?

אופיר פינס-פז: השבתם לנו את הביטחון האישי?

אופיר פינס-פז: האם אנשים שנוסעים היום באוטובוסים נוסעים ביתר ביטחון?

אופיר פינס-פז: האם הם מרגישים שיש להם ממשלה אחראית, בטוחה, רצינית, חזקה, שהם יכולים לסמוך עליה?

אופיר פינס-פז: אפשר לסמוך עליכם?

אופיר פינס-פז: הרי זאת השאלה בסוף.

אופיר פינס-פז: לא מה קרה היום.

אופיר פינס-פז: היום ממשלת ישראל חיסלה את יאסין.

אופיר פינס-פז: מה קורה מחר?

אופיר פינס-פז: מה קורה בעוד שבוע?

אופיר פינס-פז: מה קורה בעוד חודש?

אופיר פינס-פז: יש לכם תשובה, תשובה אמיתית, תשובה רצינית, תשובה שאפשר להעביר אותה הלאה?

רוני בר-און: - - -

אופיר פינס-פז: לכן, כשאני שומע את ראש הממשלה – הייתי כאן בשבוע שעבר, באמת, זאת פשוט פגיעה באינטליגנציה.

אופיר פינס-פז: בא לכאן ראש ממשלת ישראל, אדם שבאמת לא בא משום-מקום, אלא בא אחרי רקורד של עשייה ושל דברים, אני לא מזלזל, וחבר הכנסת סלומינסקי אוסר עליו להגיד "התנתקות", אוסר עליו להשתמש בשורש נ.ת.ק.

אופיר פינס-פז: זה רציני?

אופיר פינס-פז: זו ממשלה רצינית?

אופיר פינס-פז: זו ממשלה שאני יכול להאמין שהיא מקבלת החלטות אחרי שיקול דעת מעמיק ורציני?

אופיר פינס-פז: שאחרון חברי הכנסת – אני לא רוצה להגיד אחרון כי אני לא רוצה לפגוע חס וחלילה בחבר הכנסת סלומינסקי – אבל שכל חבר כנסת יכול להלך עליה אימים, יכול להכתיב לראש הממשלה מה לומר ומה לא לומר ואיך לומר?

אופיר פינס-פז: הוא היה כל כך חרד לאבד את הרוב באי-אמון של השבוע שעבר, אולי הוא היה חרד לאבד אותו גם השבוע, אדוני היושב-ראש?

אופיר פינס-פז: אני כבר לא יודע.

אופיר פינס-פז: אני כבר לא יודע מה מנחה אותו.

אופיר פינס-פז: אם הוא כל כך חשש מההצבעה של לפני שבוע, אולי הוא גם חשש מאוד מההצבעה של השבוע?

אופיר פינס-פז: אני באמת כבר לא מצליח לרדת אל סוף דעתו של ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: אני רק רוצה לקוות שהממשלה הזאת תעשה את הדברים הנכונים שהיא לא עושה; שהיא תשלים את בניית גדר ההפרדה, פחות או יותר על "הקו הירוק", בלי מגלומניה ובלי מאות קילומטרים מיותרים, בלוח זמנים בלתי אפשרי ובבזבוז כספים אדיר; שתעשה את מה שנכון לביטחון תושבי מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אם תילחמו בטרור ותעשו גם מהלך מדיני – תצליחו.

אופיר פינס-פז: אם לא תעשו את זה ותסמכו רק על דרך החיסולים – לא תגיעו רחוק.

אופיר פינס-פז: הציבור הישראלי איננו טיפש.

אופיר פינס-פז: הציבור הישראלי מפוכח ולמוד ניסיון.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לעבוד עליו ולהוליך אותו בכחש.

אופיר פינס-פז: הוא ראה הכול, הוא סבל הכול, הוא רואה הכול.

אופיר פינס-פז: אם לא תגבשו תוכנית עבודה רצינית, אחראית, אמיצה, שנדרשת כמו אוויר לנשימה, אתם פשוט לא תהיו, אתם תקרסו, אתם תאבדו את השלטון.

אופיר פינס-פז: הממשלה הזאת לא מסוגלת לתת מזור לצרכים של החברה הישראלית והציבור בישראל.

אופיר פינס-פז: את זה אי-אפשר להכחיש ואת זה אי-אפשר לטאטא ואת זה אי-אפשר למחוק, גם לא ביום שבו חוסל השיח' יאסין.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אופיר פינס-פז.

ראובן ריבלין: מעניין לעניין באותו עניין, חבר הכנסת רומן ברונפמן – מדיניותה החברתית, הכלכלית והמדינית של הממשלה – על כך מבקש חבר הכנסת ברונפמן בשם סיעות מרצ, בל"ד ורע"ם להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

רומן ברונפמן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר המקשר, חברות וחברי הכנסת, נכון שהנושא שמרצ, הבחירה הדמוקרטית והסיעות הנוספות הציגו היום הוא המדיניות הכלכלית, החברתית והמדינית של הממשלה, או יותר נכון העדר מדיניות, או כישלון המדיניות.

רומן ברונפמן: אבל אי-אפשר היום, חצי יום אחרי חיסולו של השיח' יאסין, להתחיל את ההתייחסות לנושא חברתי-כלכלי בלי להתייחס ולו במשפטים ספורים למעשה שנעשה.

רומן ברונפמן: צדק חבר הכנסת פינס שאמר שמשעות הבוקר המוקדמות אף לא אזרח ישראלי אחד הרגיש יותר ביטחון מאשר לפני כן.

אילן שלגי: אני מכיר אחד שמרגיש יותר ביטחון.

רומן ברונפמן: אז אם חשבתם שבטווח הקצר הצלחתם לגבור על ראש ארגון הטרור, שאין לגביו ספק אצל אף ישראלי אחד, אם יהודי ואם ערבי, מה הייעוד של האיש - אבל אם חשבתם שעל-ידי החיסול הזה תצליחו לדכא את ההתנגדות הפלסטינית או תצליחו לדכא את ארגוני הטרור, או תצליחו להנמיך את רמת הטרור הפלסטיני - הרי אם אילן שלגי הרגיש יותר ביטחון, אני מאמין שהוא לא חשב לרגע שהמעשה הזה יגרום לפחות התנגדות פלסטינית.

רומן ברונפמן: מה מדווחים מהשטח?

רומן ברונפמן: על מה מדברים כל הפרשנים הפוליטיים והצבאיים?

רומן ברונפמן: שבשלב זה יש קונסולידציה של כל ארגוני הטרור, של כל ארגוני ההתנגדות עם אוכלוסייה אזרחית פלסטינית.

רומן ברונפמן: על-ידי המעשה הזה, בסופו של דבר גרמנו להתלכדות הרחוב הפלסטיני ולהחלשת הכוחות שיכולנו לדבר אתם בעתיד.

אילן שלגי: בטווח הארוך יהיה לנו הרבה יותר ביטחון.

רומן ברונפמן: ואם חשבנו שבטווח הארוך יהיה לנו יותר ביטחון ואנחנו נעזוב את רצועת-עזה בוערת, כפי שהתבטא אחד ממקורבי ראש הממשלה, אז אני חושב שגם פה, חבר הכנסת שלגי, אתה והממשלה שאתם יושבים בה - אני שמח שלפחות שר אחד ממפלגת שינוי מצא לנכון להביע התנגדות למעשה הזה - אני חושב שאתם טועים בגדול.

רומן ברונפמן: אתם זורעים זרעי שנאה שאת תוצאותיה ופירותיה לא אתה תרגיש, אלא ילדיך ונכדיך ירגישו.

רומן ברונפמן: עכשיו, לנושא המדיני-הכלכלי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס פז אמר שאחמד יאסין בן-מוות הוא.

ראובן ריבלין: אתה מסתייג מזה?

רומן ברונפמן: לא, אני לא מסתייג.

רומן ברונפמן: אני אומר, שאין דעות - -

ראובן ריבלין: אם אדם הוא בן-מוות - -

רומן ברונפמן: יש הבדל בין להיות בן-מוות לבין להיות אובייקט לחיסול.

רומן ברונפמן: הרי זה לא חיסול ממוקד, שהיה מקובל, וגם לגביו היו ספקות, אדוני היושב-ראש, לגבי מה שנקרא פצצות מתקתקות.

רומן ברונפמן: פעם היה מקובל, שאם יש הוכחה מוכחת בלא ספק, ללא כל ידיעה המטילה ספק, שהאדם בדרך לביצוע פעולת טרור, אז היתה מין חצי הסכמה בין הדרג המדיני לדרג הצבאי, שאפשר לעשות סיכול ממוקד.

רומן ברונפמן: זה לא סיכול ממוקד - - -

ראובן ריבלין: הוא דאג כל יום לומר - - -

רומן ברונפמן: אדוני, זה לא סיכול ממוקד.

רומן ברונפמן: זו פעולת חיסול מחושבת, שבסופו של דבר - אני אומר את זה בשיא האחריות - איננה מקנה ביטחון לאזרחי מדינת ישראל, אלא להיפך, מעמידה אותם בפני סכנה יותר גדולה.

חיים כץ: אבל עכשיו יש פחות זבל בעולם.

רן כהן: הוא בן-מוות - שייקח אותו אלוהים.

רומן ברונפמן: יש בן-מוות ויש אל מוות.

רומן ברונפמן: אלה שני המושגים.

רומן ברונפמן: אף אחד לא מתווכח על זה, ולא על זה אנחנו מדברים.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: אני לא יודע מה ההגדרה של פצצה מתקתקת, אבל זה לא מתקתקת, זה רועשת.

רומן ברונפמן: אבל זה לא פצצה מתקתקת לפי ההגדרה.

עסאם מח'ול: - - -

טלב אלסאנע: - - -

רומן ברונפמן: אני רוצה להמשיך לנושא המדיני-הכלכלי, שבגללו הגשנו אי-אמון בממשלה: לפני ימים מספר הכריז שר האוצר, ראש הממשלה לשעבר, מר בנימין נתניהו, שמדינת ישראל יצאה מהמיתון.

רומן ברונפמן: כעבור יומיים, שלושה ימים, תמך בנק ישראל בהודעה הזאת ואמר שיש סימנים ראשונים להוצאת הכלכלה הישראלית מהמיתון.

רומן ברונפמן: והנה, ידיעה חדשה לפני יומיים: מנכ"לית לשכת התעסוקה אומרת, שיש 2.5% פחות דורשי עבודה.

רומן ברונפמן: בחודש פברואר נמדד שיש פחות דורשי עבודה.

רומן ברונפמן: היא רק שכחה להגיד, שלשכות התעסוקה, בגלל החודש הקצר של 28 יום במקום 30 או 31 יום, עבדו יומיים פחות.

חיים כץ: 29 יום.

רומן ברונפמן: ובאמת, פחות אנשים הספיקו בתוך חודש להגיע ולחפש מקום עבודה.

רומן ברונפמן: 2.5%, זה בדיוק היום החסר בקבלת הקהל בביטוח הלאומי ובשירות התעסוקה.

רומן ברונפמן: יותר מזה היא אמרה: תוצאות חודש פברואר מראות שינוי מגמה.

רומן ברונפמן: זאת אומרת, על פני חודש אחד ועל פני קיצוץ של 2% בשיעור דורשי העבודה היא כבר הסיקה שיש שינוי במגמה.

רומן ברונפמן: איזה שינוי במגמה?

יעקב ליצמן: - - -

רומן ברונפמן: חבר הכנסת ליצמן, באותו משפט היא אמרה: אבל לא השתנה - - -

יעקב ליצמן: נתת רעיון לממשלה, הם הולכים להוריד כל חודש יומיים.

רומן ברונפמן: כל חודש יומיים ואז כל הנתונים הסטטיסטיים יהיו יותר חיוביים מחודש לחודש.

רומן ברונפמן: אז לשכת התעסוקה פתוחה פחות לקהל והיא מקבלת תוצאה וכבר מסיקה מזה שיש שינוי במגמה.

רומן ברונפמן: אתמול ביקרתי אצל יעל דיין, חברת הכנסת לשעבר והיום סגנית ראש העיר תל-אביב, ביקור עבודה שנמשך בסך הכול חצי שעה, 30 דקות.

רומן ברונפמן: בתוך 30 דקות הגיעו שני אזרחי העיר תל-אביב, האחת גברת שחיה בדירה שכורה, שכירות ציבורית של חברת "חלמיש", שנכנסה לחדרה של דיין והתחננה לעזרה, כי היא חייבת לחברת "חלמיש" 15,000 שקל וכבר הוצא נגדה צו פינוי.

רומן ברונפמן: היא התחננה.

רומן ברונפמן: אמרה: לא שילמתי 15,000 שקל כמה חודשים, הצטבר החוב ואני כבר נזרקת לרחוב.

רומן ברונפמן: לפני שבוע, בגבעת-המטוס, באתר הקרוונים, נזרקה לרחוב ללא כל אפשרות לקבל סיוע ממשלתי עוד דיירת אחת.

רומן ברונפמן: אני שואל שאלה, כאילו אין לה קשר: החיסול של היום, התחושה של דרך ללא מוצא, אווירת הדיכאון בחברה הישראלית והתחושה של משבר כלכלי-חברתי עמוק – האם זו לא אותה שרשרת של כישלונות, והממשלה הנוכחית "מאכילה" אותנו הבטחות שווא חודש אחרי חודש, ובמקום לבצע מהלך מדיני, מושכת זמן, מושכת זמן, ומביאה אותנו יום אחרי יום, שבוע אחרי שבוע לעוד שפל בתחושות הכלכליות, החברתיות, כי הן תוצאה של התחושות הפסיכולוגיות של הציבור.

רומן ברונפמן: כאשר ציבור חש חוסר ביטחון, הפעילות הכלכלית מצטמצמת, הפעילות החברתית מצטמצמת, ותחושת משבר שולטת בכול.

רומן ברונפמן: לכן, על כל אלה, מרצ, בל"ד ורע"ם מבקשות להצביע אי-אמון בראש הממשלה.

רומן ברונפמן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת רומן ברונפמן.

ראובן ריבלין: כבוד השר עזרא ישיב על שתי ההצעות שהן ממין אחד, ולאחר מכן יעלה חבר הכנסת ליצמן, על מנת להביע אי-אמון בממשלה, ואז יעלה השר עזרא פעם נוספת.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נדמה לי שנכון היום להתחיל את התשובות על הצעות האי-אמון בברכה לכוחות הביטחון, בברכה לצה"ל, לטייסים - -

ואסל טאהא: מה צריך לברך אותם.

ואסל טאהא: מה הם עשו?

ואסל טאהא: למה צריך לברך אותם?

גדעון עזרא: - - לשב"כ ולכל האנשים שהיו קשורים למבצע - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא, שמעו אותך.

ראובן ריבלין: מספיק.

אליעזר כהן: הם שלחו את שיח' יאסין לגיהינום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, השר לא צריך את עזרתך.

גדעון עזרא: - - על כך שהם הצליחו לחסל את שיח' יאסין.

גדעון עזרא: לצערי, לא יכולנו להחזיר אותו לבית-הכלא, ששם היה מקומו.

ואסל טאהא: - - - תסתובב בירושלים ובתל-אביב, כל האוטובוסים ריקים.

ואסל טאהא: אתם גרמתם לזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: פעם ראשונה ששר שמח על מעשה רצח.

גדעון עזרא: כזכור לכם, הוא נשפט בבית-משפט ישראלי למאסר עולם פלוס 13 שנה.

ואסל טאהא: אתם גרמתם לזה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הוא לא אמר שהוא שמח על רצח.

ראובן ריבלין: הוא שמח על חיסולו של שיח' יאסין הרוצח – זה מה שהוא אמר.

רוני בר-און: למה אתם לא הולכים להלוויה?

רוני בר-און: תלכו להלוויה.

טלב אלסאנע: זה המוסר שלך.

טלב אלסאנע: על זה אתם מתהללים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גדעון עזרא: לא שמעתי אף פעם דובר של מפלגת העבודה, שאחרי מבצע מהסוג הזה לא יבוא ובתחילת דבריו יברך את צבא-הגנה לישראל על המבצע.

טלב אלסאנע: עוד הישג כזה ואבדנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עסאם מח'ול: על הקללה שהבאתם.

טלב אלסאנע: הכול נעשה משיקולים פוליטיים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אליעזר כהן: קראת לו פעמיים פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, לך אני לא רוצה לקרוא.

עסאם מח'ול: דם של ישראלים ודם של פלסטינים על הידיים שלך.

גדעון עזרא: אני לא מצליח לגמור משפט, אדוני היושב-ראש.

גדעון עזרא: לא ראיתי ולא שמעתי שאדם שהיה מצהיר בוקר, צהריים וערב שהוא בעד להרוג יהודים ובעד חיסולה של מדינת ישראל, ושלח רק לפני שבוע לאשדוד מחבלים מתאבדים - -

עסאם מח'ול: אתם שלחתם אותם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אני מזהיר אותך.

גדעון עזרא: - - יכונה על-ידי איש מפלגת העבודה "דתי, נכה".

גדעון עזרא: זה נכה?

גדעון עזרא: זה דתי?

גדעון עזרא: על-פי איזו דת הורגים ילדים?

גדעון עזרא: זה דתי?

עסאם מח'ול: - - - אכזרית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אני מודיע לך שאני אקרא אותך לסדר, ואני לא אזהיר עוד.

גדעון עזרא: כאשר נתפס סדאם חוסיין, כל ארצות-הברית מחאה כפיים.

גדעון עזרא: כאשר הצלחנו לסלק מהבמה את גדול אויבינו, את שיח' יאסין, אנחנו שומעים ממפלגות ציונית כמו מפלגת - - -

אופיר פינס-פז: למה ארצות-הברית לא חיסלה את סדאם חוסיין?

גדעון עזרא: אני אומר לך שמדינת ישראל היתה מעדיפה לעצור את שיח' יאסין, אבל צריך להבין - - -

אופיר פינס-פז: אתם שחררתם אותו.

גדעון עזרא: שחררנו אותו כדי להחזיר הביתה את הבנים שלנו.

גדעון עזרא: היינו מעדיפים לעצור את שיח' יאסין, והיינו מעדיפים לעצור את מרעיו.

גדעון עזרא: אבל מה לעשות, אנחנו לא רוצים לפגוע באנשים חפים מפשע.

רן כהן: אבל זה בדיוק מה שעשיתם.

רן כהן: אם הייתם עוצרים אותו והיו נעצרים אנשים חפים מפשע, מילא.

רן כהן: אבל גם הרגתם אותו וגם - - -

גדעון עזרא: אומרים שזה לא היה חכם.

גדעון עזרא: לא היה חכם להשמיד אחד מאויביה הגדולים של ישראל, שאחראי למותם של ישראלים רבים, שלקראת האינתיפאדה הראשונה הכריז על "יום ה'חמאס'", שהוא מייסד ארגון ה"חמאס" ביהודה, שומרון וחבל-עזה?

גדעון עזרא: זה לא חכם?

גדעון עזרא: מדינת ישראל קמה כדי להגן על אזרחיה באשר הם, ונדמה לי שזו צריכה להיות מטרה משותפת לכל אזרחי מדינת ישראל.

גדעון עזרא: וכשאני אומר "כל אזרחי מדינת ישראל" אני מדבר גם על הערבים במדינת ישראל – אך לפני יומיים, בגבעה-הצרפתית, נפל ערבי-נוצרי, שכל חטאו היה שהוא הסתובב בשכונה יהודית.

גדעון עזרא: אני לא יודע מי פגע בו, אמרו "גדודי חללי אל-אקצא".

רוני בר-און: גם את הסבא שלו הם רצחו.

ג'מאל זחאלקה: אתה מגן על הכיבוש, אתה לא מגן על האזרחים.

גדעון עזרא: אמרו כאן:

גדעון עזרא: את סדאם חוסיין היה צריך לתפוס.

גדעון עזרא: מבחינתנו שיח' יאסין הוא איום גדול לא פחות מכל אחד ואחד ממנהיגי הטרור בעולם כולו.

גדעון עזרא: שיח' יאסין היה בן-מוות, ושיח' יאסין – הוא וחבריו – כולם מטרה למדינת ישראל, עד אשר ישרור פה שקט.

גדעון עזרא: ואם לא ישרור פה שקט, תפקידה של מדינת ישראל להגן על אזרחיה.

עסאם מח'ול: אתה רוצה שקט כמו בעירק.

גדעון עזרא: אומרים שיהיו יותר פיגועי טרור.

גדעון עזרא: האם ידוע לכם מה היה קורה אם מדינת ישראל לא היתה דואגת לשים מאחורי סורג ובריח או לחסל את כל אותם מנהיגים שפעלו נגדנו?

גדעון עזרא: האם עלינו לשלם בדם בלי להגיב?

גדעון עזרא: דיברת על סקרים, חבר הכנסת פינס.

גדעון עזרא: אני אומר לך שלדעתי אין יהודי במדינת ישראל שאינו סבור שמה שקרה לשיח' יאסין היה צריך לקרות כבר מזמן.

עסאם מח'ול: אתה לא יודע מה הישראלים חושבים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אתה יודע בדיוק כמוהו.

ראובן ריבלין: כל אחד מכם חושב שהוא יודע.

ראובן ריבלין: אדוני, אני לא רוצה לשמוע יותר הערות.

ראובן ריבלין: יש לכם הצעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה ודאי יסכים לתת לך את האפשרות לדבר, ואז תוכל לומר את הכול.

ראובן ריבלין: לא תהיינה יותר הפרעות.

גדעון עזרא: שיח' יאסין הוא ייצור של מצרים.

גדעון עזרא: הוא למד במצרים ואז הגיע לחבל-עזה והקים שם מסגדים – בלי להתבטא בלאומנות רבה.

גדעון עזרא: כאשר הוא היה מוכן עם המסגדים שלו הוא התחיל לדבר נגד מדינת ישראל ולפעול נגד מדינת ישראל.

גדעון עזרא: הוא נעצר ושוחרר בעסקת ג'יבריל.

גדעון עזרא: אחרי שהוא שוחרר, הגבר הזה הלך ותכנן את רציחתם של שני חיילים, אילן סעדון ואבי סספורטס, ועל כך הוא נידון למאסר עולם פלוס 13 שנים.

גדעון עזרא: הוא שוחרר ב-1997, בעסקת משעל, כדי להחזיר את בנינו הביתה.

גדעון עזרא: מאותו יום הגבר הזה כיוון את פעולות הארגון, מלמעלה ועד למטה, בכל הנושאים.

גדעון עזרא: חובתנו לפגוע בשרשרות הטרור באשר הן, והוא עמד בראש שרשרת טרור.

גדעון עזרא: אני חושב שמפלגת העבודה צריכה לשבח את ממשלת ישראל על המעשה הזה.

גדעון עזרא: אני מסכים אתך שזו אינה הפעולה היחידה שצריך לעשות.

גדעון עזרא: צריך לעשות פעולות נוספות.

גדעון עזרא: אני מסכים אתך, ואתה יודע כמוני, כלומר היטב, עד כמה ראש הממשלה מנסה עכשיו לגבש תוכנית כדי להביא למהלך נוסף בחבל-עזה וביהודה ושומרון.

גדעון עזרא: במקום להגיד לראש הממשלה, הצלח בדרכך לטובת עם ישראל, לטובת מדינת ישראל, אתם יושבים כאן ונשמעים כאילו חד"ש ורע"ם מדברים.

גדעון עזרא: אני מאוד מתפלא על העניין הזה.

גדעון עזרא: דיברו כאן על כך שממשלת ישראל אינה עושה דבר.

גדעון עזרא: קיבלנו את מפת הדרכים, רצינו במפת הדרכים, אבל אין לנו עם מי לדבר.

עסאם מח'ול: כן, קיבלתם.

גדעון עזרא: אחת הסיבות לכך שאין לנו עם מי לדבר היא ארגון כמו ה"חמאס".

גדעון עזרא: הוא לא הסיבה היחידה, יש גם ערפאת שלא נותן לבצע, וגם אבו-עלא שלא רוצה להגיע לפגישות.

עסאם מח'ול: קדחת הבאתם למדינה.

טלב אלסאנע: רק אתם מבצעים.

גדעון עזרא: וכאן, בבית הזה, יושבים חברי כנסת וצועקים כנגד ממשלת ישראל שהיא פוגעת ב"חמאס".

עסאם מח'ול: ממשלת טרור.

רוני בר-און: אבל לא רק ערבים אומרים את זה, גם ציונים אומרים.

ואסל טאהא: נגד מדיניות הרצח.

גדעון עזרא: לכן אנחנו דוחים בשאט נפש את שתי הצעות האי-אמון, ואנחנו מציעים לחברינו שאכפת להם מהיהודים במדינת ישראל, שיצטרפו ויתמכו בגינוי הצעות האי-אמון ובדחייתן.

גדעון עזרא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בשם סיעת יהדות התורה וסיעת עם אחד: עיכוב בתשלום שכר עובדי המועצות הדתיות והרשויות המקומיות – הצעת אי-אמון.

אחמד טיבי: ביקשתי לשאול.

ראובן ריבלין: השר הפתיע אותי כשסיים את דבריו.

ראובן ריבלין: אני לא יכול לחייב אותו להשיב על שאלות, וזאת לא הפרוצדורה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי רצה לשאול את השר שאלה, והשר סיים את דבריו וירד.

ראובן ריבלין: אני לא יכול לחייב אותו להשיב על שאלות.

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: אדוני יכול לקרוא קריאת ביניים, אבל צעקות לא אאפשר לו לצעוק.

ראובן ריבלין: עם זאת, יש לסיעתך הצעת אי-אמון – עשר דקות היא תוכל לומר מה שהיא רוצה.

אחמד טיבי: אז מה?

ראובן ריבלין: אני לא יכול לחייב את השר, הוא סיים את דבריו.

אחמד טיבי: אפילו לא שאלת אותו.

ראובן ריבלין: נכון, כי חשבתי שהוא עוד ממשיך לדבר.

ראובן ריבלין: השר יעלה פעם נוספת בעוד עשר דקות.

ראובן ריבלין: לפני שהוא יתחיל את דבריו אשאל אותו אם הוא מוכן לענות על שאלתך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו מציעים היום הצעת אי-אמון בנושא משכורות עובדי הרשויות המקומיות ועובדי המועצות הדתיות.

יעקב ליצמן: הנושא הזה, לצערי, נמצא בכותרות כבר חמישה-שישה חודשים בכנסת בלבד, ויש כאלה שלא קיבלו משכורת כבר שנה ואפילו יותר, 16 חודשים.

יעקב ליצמן: אנחנו נמצאים עכשיו לפני חג הפסח, והיה ידוע כל השנים שכולם חגגו את החג בשמחה, ברווחה, כל אחד עזר לשני.

יעקב ליצמן: משום-מה הממשלה הזאת מתנכלת לעובדיה ולא נותנת להם אפילו את הכבוד; את המשכורת שמגיעה להם, הם לא מקבלים.

יעקב ליצמן: כל הזמן צועקים עלינו שאנשים לא עובדים, והנה יש עשרות אלפי אנשים שעובדים, ניסו להתפרנס בכבוד, אבל אין משכורת.

יעקב ליצמן: לא משלמים להם.

יעקב ליצמן: אצל עובדי המועצות הדתיות המצב יותר גרוע, כי הם אפילו לא יודעים מי המעסיק שלהם.

יעקב ליצמן: הורידו לאנשים תשלומי פנסיה במשך 40 שנה, ביטוחים למיניהם, והיום אומרים: זה לא אני, זה הוא, זה השני.

יעקב ליצמן: אף אחד אפילו לא רוצה להודות שהוא המעסיק שלהם.

יעקב ליצמן: לא רוצים להכיר בהם כעובדי מדינה.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד כמה מלים על נושא גדר ההפרדה, על גדר ההפרדה שאתם עושים בין חרדים לחילונים, אני רוצה לדבר גם על ההתנתקות שאתם עושים בין עשירים לעניים, אני רוצה לדבר על החיסול הנקודתי שאתם עושים לעובדי המדינה, שלא יכולים להביא לחם לבית שלהם, וגם על מה שאתם עושים למוסדות התורה ולדת.

יעקב ליצמן: גם זה נקרא חיסול נקודתי וגם את זה אתם מחסלים.

יעקב ליצמן: אני חייב לציין שאני לא מבין את מפלגת ש"ס ולמה היא הסירה את האי-אמון.

יעקב ליצמן: מה יש?

יעקב ליצמן: יהיה לחם מזה שחיסלו מחבלים?

יעקב ליצמן: מה זה שייך האחד לשני?

יעקב ליצמן: זה שייך לאי-אמון?

יעקב ליצמן: יש לכם אמון בממשלה או לא? אני לא מבין מה זה שייך לאי-אמון שיש היום.

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: יהיה יותר טוב?

יעקב ליצמן: מוסדות התורה יקבלו כסף?

יעקב ליצמן: עובדי המדינה יקבלו משכורת?

יעקב ליצמן: עובדי המועצה הדתית יקבלו את המשכורת שלהם?

יעקב ליצמן: יהיו להם מצות לפסח בגלל זה?

יעקב ליצמן: מה זה שייך אחד לשני?

יעקב ליצמן: למה להוריד, מה יש להוריד כאן?

משולם נהרי: נצביע אתכם.

משולם נהרי: מה הבעיה?

משולם נהרי: אנחנו מזדהים עם כל מה שאתה אומר.

יעקב ליצמן: הממשלה העלתה את מחיר הלחם.

יעקב ליצמן: אם זה לא שייך להתנתקות מהעם, מה כן שייך?

יעקב ליצמן: לא משלמים משכורת, מעלים את מחירי המים, מעלים את הארנונה, מעלים את מחיר הלחם, המינימום שאדם יכול להכניס הביתה, ואומרים, הכול בסדר.

יעקב ליצמן: זאת לא התנתקות מהעם?

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר, שראש הממשלה מר שרון העיר בטרוניה בישיבת ממשלה לפני כמה חודשים, למה מוציאים שם רע לממשלה שיש עניים בארץ ולמה עושים מגביות.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שלא רק שלוקחים את הלחם ולא רק שלוקחים את הכסף ולא משלמים משכורת, אפילו מגביות בחו"ל לא רוצים, כי זה לא מכובד - זה לא כבוד.

יעקב ליצמן: ולא לשלם משכורת זה כן מכובד?

יעקב ליצמן: אני חושב שהממשלה צריכה לעשות חשבון נפש גדול עכשיו.

יעקב ליצמן: צריך לחסל את הטרור וצריך לעשות את מה שצריך לעשות, אני לא רוצה להיכנס לזה.

יעקב ליצמן: רבותי, צריך להחזיר את הכסף לאנשים שחייבים להם כסף, ולפני החג.

יעקב ליצמן: אין שום תירוץ בעולם שיסביר איך אפשר להגיד לאלמנה או למישהו שיצא לפנסיה, אחרי שהורידו להם פנסיה מהמשכורת - לך לזה ולך לזה, ואני לא המעביד שלכם, או שאני צריך לקבל חוות דעת משפטית אם אתם עובדי מדינה או לא עובדי מדינה.

יעקב ליצמן: לכן, רבותי, אני חוזר ואומר שאנחנו בסיעת יהדות התורה מגישים את האי-אמון בממשלה גם על נושא המשכורות, גם על נושא הדת וגם על נושא התנתקות הממשלה מהעם והתנתקות של העניים מהעשירים.

יעקב ליצמן: אולי נוכל לשמוע בשורה טובה מהשר ולפחות המשכורת תהיה לפני הפסח.

יעקב ליצמן: תודה.

רוני בר-און: ראש הממשלה אמר בסיעת הליכוד - - -

יעקב ליצמן: הוא נתן הוראה, אבל אני יכול להגיד לך, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, שאת ההוראה הזאת הוא נתן כבר בנובמבר, בדצמבר ובינואר.

רוני בר-און: אני אומר לך מה שהוא אמר היום.

רוני בר-און: היום הוא אמר בסיעת הליכוד שהוא נתן הוראה למנכ"ל משרד ראש הממשלה לשלם לעובדי המועצות הדתיות את המשכורת לפני הפסח.

יעקב ליצמן: אני אשמח מאוד, אדוני.

ראובן ריבלין: השר נמצא פה לענות.

יעקב ליצמן: אני אשמח מאוד אם ישלמו את המשכורת בגלל האי-אמון שלנו.

יעקב ליצמן: אני מבין שראש הממשלה התייחס לזה גם כיוון שהגשנו אי-אמון, זאת אומרת שזה יהיה שכרנו.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה?

יעקב ליצמן: גם לזה אני לא מאמין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, הרי אנחנו דורשים מהממשלה לבוא ולהשיב על הצעות האי-אמון, וכאשר בתחילת הישיבה הממשלה עדיין לא היתה נוכחת, חיכינו והמתנו כדי שהם ישיבו.

ראובן ריבלין: למה אדוני יגזול את פרנסתו של השר?

ראובן ריבלין: הרי לא העלית על דעתך שאני, בניגוד למצוות התקנון, שאתה מופקד עליו כמוני, אאפשר בכלל שהממשלה לא תענה על הצעת האי-אמון.

ראובן ריבלין: ברשותך, השר עזרא, איפה חבר הכנסת טיבי?

ראובן ריבלין: הוא ביקש לשאול שאלה קודם.

גדעון עזרא: הוא איננו.

ראובן ריבלין: הוא לא נוכח?

ראובן ריבלין: אחרת הייתי מאפשר לו.

ראובן ריבלין: הוא לא קרא קריאות ביניים וביקש לשאול שאלה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי אני מוכרח לשבח את סיעת ש"ס על כך שהיא החליטה ביום הזה, שכולנו מצווים להיות מאוחדים בו, להסיר את הצעתה מסדר-היום.

גדעון עזרא: אני חושב שזה מהלך נכון ואני מודה להם על כך.

גדעון עזרא: לגבי הצעת האי-אמון של סיעת יהדות התורה אני מרגיש הרבה פחות בטוח בתשובה שלי מאשר בתשובה שלי לגבי השיח' יאסין.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לך שכואב, כואב מאוד, שאנשים לא מקבלים את משכורותיהם במקום זה או במקום אחר.

גדעון עזרא: ראש הממשלה הורה לאנשי משרדו לפעול למען תשלום משכורות לעובדי המועצות הדתיות לפני חג הפסח, כפי שחבר הכנסת בר-און ציין זה עתה.

גדעון עזרא: כמו כן מונחת על שולחן ועדת הכספים פנייה תקציבית המיועדת להגדיל את תקציב המועצות הדתיות ב-40 מיליון שקל נוספים.

גדעון עזרא: ההתארגנות לא פשוטה ונעשית עבודת מטה אינטנסיבית במשרד ראש הממשלה לרה-ארגון שירותי הדת, כאשר השאיפה היא לבסס את מתן השירותים על המערכת המוניציפלית, תוך מתן כלים מתאימים בידה.

גדעון עזרא: צעד זה יוסיף בסופו של תהליך לצמצום עלויות במתן השירותים ולקביעת סל אחיד של שירותי דת בעלות קבועה וסבירה.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד לך, שהנושא הזה נמצא במרכז העשייה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה יחד עם מיודענו שפיגלר, ואין לי כל ספק שהם ישקיעו ומשקיעים בנושא המועצות הדתיות.

משה גפני: אפילו שפיגלר לא מקבל משכורת.

משה גפני: אפילו שפיגלר.

גדעון עזרא: בוודאי ובוודאי יש עניין.

רוני בר-און: אדרבה ואדרבה.

ראובן ריבלין: רק רגע, חבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: אני אאפשר לך לשאול שאלה אחרי שהשר יתיר לי לשאול שאלות.

ראובן ריבלין: השר, אני רק רוצה להפנות את תשומת לבך לכך שיש אנשים שמבקשים לשאול אותך שאלות.

ראובן ריבלין: אם תסכים, תענה.

ראובן ריבלין: עכשיו – להמשך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אני רק לא יודע מי זה שפיגלר.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, כל אחד והשפיגלר שלו.

משה גפני: זה דווקא השפיגלר שלכם.

משה גפני: שלכם.

ראובן ריבלין: לא, יש שפיגלר ויש שפיגלר.

ראובן ריבלין: יש כזה שמדליק חנוכיות, יש כזה שמדליק משואות ויש כזה שמדליק - - -

יעקב ליצמן: השר מסכים לענות על שאלות.

דוד אזולאי: זאת ההמלצה של אביגדור.

ראובן ריבלין: אביגדור.

יעקב ליצמן: האם אדוני יכול להגיד לנו: שפיגלר, באיזה משרד הוא עובד?

משה גפני: האם אדוני השר יכול לומר באיזה משרד - - -

גדעון עזרא: הוא שייך היום למשרד ראש הממשלה - - -

יעקב ליצמן: - - -

משה גפני: אבל ממי הוא מקבל - - -

גדעון עזרא: שמע, אתה שואל אותי – אני עונה לך.

גדעון עזרא: והוא עומד בראש מינהל הדתות – נדמה לי שקוראים לזה משהו דומה לכך – במשרד ראש הממשלה.

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, השם לא חשוב.

ראובן ריבלין: המשכורת - - -

משה גפני: המשכורת - הליכוד מינה אותו להיות מנכ"ל משרד הדתות ולא משלם לו משכורת.

יעקב ליצמן: ומאז עדיין - - -

משה גפני: - - -

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: מספיק.

דוד אזולאי: אתה יודע למה?

דוד אזולאי: כי אביגדור - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

גדעון עזרא: חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: כן.

ראובן ריבלין: תענה גם לגפני, כדי שיהיה - לשניהם.

גדעון עזרא: אני אומר לך: מנכ"ל משרד ראש הממשלה מאוד מוטרד בנושא הזה, ועושים פעולות.

גדעון עזרא: בעניין הדיון בוועדת הכספים – אתה צריך לדעת יותר טוב ממני מתי.

יעקב ליצמן: אני יודע שזה עוכב כי אין רוב, וזה חלק מהבעיה.

יעקב ליצמן: זה יהיה אחרי פסח.

גדעון עזרא: אני לא יכול להשפיע על הרוב בוועדת הכספים.

משה גפני: - - -

גדעון עזרא: בסדר.

גדעון עזרא: הנושא הזה הוא לא תפקיד של משרד ראש הממשלה.

גדעון עזרא: אני מבטיח לדבר על כך פעם נוספת עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

גדעון עזרא: אני חושב שהנושא הזה כאוב, הנושא הזה חשוב, והוא צריך לבוא על פתרונו.

גדעון עזרא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר גדעון עזרא.

דוד אזולאי: לא קיבלתי תשובה: מתי יקבלו את המשכורת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, אדוני ודאי יצביע בגלל זה אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: אם אדוני לא קיבל תשובה מספקת - - -

דוד אזולאי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן לא ביקש לשאול שאלה.

ראובן ריבלין: הוא ביקש להביע אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: השר ענה.

ראובן ריבלין: ריצה אותך – ודאי תצביע.

דוד אזולאי: אם הוא שכנע אותי ואני אענה - - -

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: אם לא שכנע אותך, תצביע כפי שאתה מבין.

מאיר פרוש: אני אבקש לשאת בשורה.

ראובן ריבלין: כן, בבקשה.

מאיר פרוש: אם בערב פסח יהיו משכורות, אני בא להצביע אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: רשמנו לפנינו, אני לא מחזיק אותך על דברך.

מאיר פרוש: אני בא להצביע אמון, אם תהיה משכורת.

ראובן ריבלין: בסדר גמור, אבל לא יהיה בפגרה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, בפגרה אין אי-אמון.

ראובן ריבלין: אדוני יצביע אי-אמון, אבל ערטילאי.

מאיר פרוש: אמון, אמון.

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: ציינתי ורשמתי לעצמי את העובדה שאדוני לא קרא אף קריאת ביניים אחת, ולא הפריע אף לאחד מהנואמים.

קריאה: מגיעות לו עוד שתי דקות.

ראובן ריבלין: לא מגיעה לו שום דקה, רק מגיע לו שלא יקראו לו קריאות ביניים.

מוחמד ברכה: יקראו, יקראו.

ראובן ריבלין: יקראו, זה בטוח, רק שיבינו את חוקי המשחק.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: על הצעת האי-אמון של חבר הכנסת ברכה ישיבו שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, ממלא-מקום ראש הממשלה, ושר הפנים, שכן הדברים קשורים לשני המשרדים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין ממשלה בירושלים, כי הם כנופיה פרועה ואלימה העוסקת בנקם, מטריפה את המערכות וחושפת את אזרחיה לקטל המוני.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת, שהבטיחה שלום וביטחון, מדרדרת את האזור כולו לתהומות הייאוש והופכת אותו לבית-מטבחיים.

מוחמד ברכה: חיסולו של השיח' אחמד יאסין, מנהיג פוליטי ודתי - -

רוני בר-און: רוצח.

מוחמד ברכה: - - בצאתו מתפילה, היא פעולה המעידה על אובדן עשתונות מוחלט, נטיות פירומניות קשות, נקמנות, יצריות ופרימיטיביות.

מוחמד ברכה: ממשלת ישראל מפקירה את אזרחי ישראל על מזבח הטירוף והנקם.

מוחמד ברכה: הרי אפשר להביא דוגמאות אין-ספור מכל הזמנים ומכל המקומות, ובפרט ממה שקרה וחזר וקרה כאן – חיסלתם, וחיסלתם, וחיסלתם, ועוד חיסלתם – 251 מעשי חיסול, והמרי נמשך, ותגובות הנקם מיהרו להגיע, וחוזר חלילה.

מוחמד ברכה: זהו מעגל קסמים, מעגל אימים, שהסיבוב והסחרור שלו הולך ונעשה מטורף יותר.

מוחמד ברכה: מה עוד לא עשיתם בממשלה?

מוחמד ברכה: חיסלתם, וגירשתם, וביתרתם, וכיתרתם, וסגרתם – הפכתם את חיי העם הפלסטיני לגיהינום, ופעולות ההתנגדות, ופעולות ההתאבדות – שאנחנו דוחים אותן ולא מקבלים אותן - רק הלכו והתגברו.

רוני בר-און: מתאים לך - - -

מוחמד ברכה: מתי תבינו שלא עוצרים עם ואין כוח שיכול לסחף הזה, של עם שקם?

מוחמד ברכה: אבל העונשים, ממחסן הגרוטאות של ההיסטוריה, הם עוד בשימוש.

מוחמד ברכה: הממשלה מוסיפה לדבוק בהם, חרף חוסר התועלת והתוחלת שבהם ולמרות הנזק העצום הטמון בהם.

מוחמד ברכה: רבותי, אני אומר את זה שוב ושוב: צבא יכול לנצח צבא, אבל החזק בצבאות איננו יכול לחלש בעמים.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה אריאל שרון עלה לשלטון על גבי הלהבות ועל גבי האלימות, והן - ורק הן - שמשמרות את שלטונו.

מוחמד ברכה: לפיכך שרון מתחזק היטב את האלימות, מלבה אותה ומביא אותה לשיאים חדשים.

מוחמד ברכה: אין לאיש הזה זכות קיום פוליטית בתוך הקשרים נורמליים ואזרחיים.

מוחמד ברכה: בזירות הללו הוא כישלון מהדהד.

מוחמד ברכה: גם בחברה, גם בכלכלה, גם בשלום, גם בביטחון.

מוחמד ברכה: רק בהקשרים של אלימות והסלמה תופס שרון מקום מרכזי – ומסוכן – כבר הרבה שנים.

מוחמד ברכה: פגיעה במנהיגים דתיים ופוליטיים היא משחק אפוקליפטי מסוכן – היא בומרנג, היא שחרור שדים שלא יהיה אפשר לכלוא אותם שוב.

מוחמד ברכה: ממשלת ישראל קולעת את כולנו - יהודים וערבים, ישראלים ופלסטינים - למערבולת של אלימות המונית חסרת הבחנה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול שאלה?

ראובן ריבלין: אם חבר הכנסת - - -

מוחמד ברכה: אני מוכן להשיב בסוף דברי, אם לא אכפת לך.

ראובן ריבלין: זכותו שלא יפריעו לו.

מאיר פרוש: אתה מדבר על השר פורז – הוא היה נגד החיסול?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: רבותי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה אריאל שרון נושא באחריות לטרור ממלכתי.

מוחמד ברכה: הוא נושא באחריות לדם שנשפך הבוקר בעזה.

מוחמד ברכה: הוא נושא באחריות להפיכת ממשלה של מדינה לארגון פשע שעוסק בחיסול חשבונות ובנקם.

מוחמד ברכה: שרון ידע מראש לאן הפשע הזה, של הבוקר, מוביל, ולכן הוא גם נושא באחריות לתוצאות הלוואי הקטסטרופליות שעלולות, חס וחלילה, להיות למעשה החיסול של הבוקר.

מוחמד ברכה: בני-אדם רבים עלולים עוד לשלם בחייהם על סירובה העיקש של הממשלה לראות ולהבין שהשימוש בכוח מעולם לא פתר סכסוכים בין עמים.

מוחמד ברכה: השימוש בכוח רק מונע התמודדות עם השאלות המצריכות פתרון.

מוחמד ברכה: מי בעולם קיבל עליו עול של כיבוש בלי להתנגד?

מוחמד ברכה: איזה עם קיבל על עצמו עול של כיבוש בהשלמה, בלי להתנגד?

מוחמד ברכה: מישהו באמת חושב שישראל יכולה להמשיך להחליט על חייהם ועל מותם של מיליוני פלסטינים וגורלם בלי להידבר אתם?

מוחמד ברכה: מה שנחוץ לשני העמים, במקום פולמוס מעשי הנקם, הוא מפנה דרמטי ושינוי אטמוספרי.

מוחמד ברכה: נחוצה בת-קול האומרת: סיכוי, תכלית, תזוזה, מוצא, משא-ומתן, הידברות, שלום.

מוחמד ברכה: אלא שהממשלה הנוכחית היא חסרת בשורה.

מוחמד ברכה: היא שבויה בתוך הרמיסה והנקם שלה ושגרת התגובה האלימה.

מוחמד ברכה: זו ממשלה מוכת שחיתות ואלימות.

מוחמד ברכה: היא מכה בפלסטינים, היא מכה גם באזרחיה.

מוחמד ברכה: היא גוזלת את כבשת הרש.

מוחמד ברכה: היא שוות נפש, ואף שותפה, לשיסוי ולהסתה שיטתית נגד אזרחיה הערבים של המדינה, לאפלייתם, לגזל אדמותיהם ולמדיניות החנק המופעלת כלפיהם.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אומנם כשהגשנו את האי-אמון רצינו להתמקד בבעיותיה של האוכלוסייה הערבית, בהסתה הגזענית, בהריסת הבתים, בריסוק הרשויות המקומיות והשירותים המוניציפליים ובהתגברות רצועות העוני והמצוקה.

מוחמד ברכה: רצינו להתעסק בהסתה השיטתית נגד הציבור הערבי ונבחריו, אבל נחשול הדם הניצב לפנינו - - -

רוני בר-און: במקום להתעסק בהסתה תתעסקו בסיכוי.

מוחמד ברכה: בבקשה, רק צריך יד אחרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אתה לא סומך על השר אולמרט שידע להשיב?

ראובן ריבלין: הנה הוא יושב לו - - -

מוחמד ברכה: - - - במקום להתעסק בדברים האלה מצאנו את עצמנו, אדוני היושב-ראש, מול נחשול דם שניצב מול עינינו, ובין החיים לאיכות החיים – מה אפשר לעשות – נטפל קודם בחיים.

מוחמד ברכה: בכל זאת, לפני יומיים הכריזה הנהגת הציבור הערבי על שביתה כללית ב-30 במרס, ביום האדמה, שביתה שהיא ביטוי של מחאה אזרחית, דמוקרטית, מסודרת ובמסגרת החוק.

מוחמד ברכה: מעל הבמה הזאת אני רוצה להזהיר מפני כל מגמה של הממשלה, של הממסד, של השלטון, לפגוע בזכות המחאה ולייצר מצב של עימות, של ריכוז כוחות, של פרובוקציות בתוך היישובים הערביים.

מוחמד ברכה: אנחנו, הנהגת הציבור הערבי, מחויבים למחאה הדמוקרטית, מחויבים לסדר הציבורי, מחויבים להעלות את המצוקות שלנו בצורה דמוקרטית ומסודרת, ועל כן, שוב ושוב אני רוצה להזהיר שאף אחד במערכת השלטון הנוכחית לא יתפתה לייצר אוקטובר אחר.

מוחמד ברכה: אנחנו יוצאים למחאה דמוקרטית, לגיטימית, על המצוקות החברתיות והכלכליות, על חוסר התוחלת שבעימות.

מוחמד ברכה: אנחנו רוצים שהדברים אכן יהיו כך.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, זהו שלטון רקוב ואלים, שאנשיו לא באו אלא לבזוז את אסמיה של הממלכה, לעשות לביתם ולכיסם.

מוחמד ברכה: אין לשלטון הנוכחי ולא כלום עם שליחות ציבורית.

מוחמד ברכה: אלה לא משרתי ציבור, אלא בוזזי הציבור ומאמלליו.

מוחמד ברכה: מהיום שדרכה רגלם בשלטון, השלום נראה רחוק יותר, הביטחון נראה רחוק יותר, האבטלה, העוני והמצוקה נראים קרובים יותר.

מוחמד ברכה: חוסר הביטחון קרוב יותר.

מוחמד ברכה: חוסר היציבות קרוב יותר.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה רעה ליהודים.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה רעה לערבים.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה רעה לישראלים.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה רעה לפלסטינים.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה רעה לזקנים, זוהי ממשלה רעה לילדים.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה שמשליכה זקנים ככלות כוחם.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה החומסת קצבאות.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה הפורטת כספי פנסיה לז'יטונים ומשחקת אתם בבורסה.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה שכל בשורתה היא דם, דמעות וייאוש עמוק.

מוחמד ברכה: זוהי ממשלה שלמען עמה היא צריכה ללכת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: יש לך עוד דקה וארבעים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אין לי שאלות לנאום הפוליטי, אבל יש לי שאלה אחרת: בעשרת הדיברות של כל בני אברהם כתוב: לא תרצח.

ישראל אייכלר: איך אתה מגדיר אדם ששלח לרצוח אנשים, נשים וטף כמנהיג דתי?

רוני בר-און: שבע מצוות בני נח.

מוחמד ברכה: הרב אייכלר, אני לא אגלה לך סוד, אתה הרי עוקב אחרי הדיונים.

מוחמד ברכה: אנחנו באופן חד-משמעי, באופן שלא ניתן לפרשנויות, אנחנו נגד כל פגיעה באזרחים חפים מפשע.

מוחמד ברכה: אנחנו חושבים שזה לא אנושי, אנחנו גם חושבים שפגיעה בחפים מפשע גם לא משרתת את האינטרס של העם הפלסטיני.

ראובן ריבלין: אז למה זה פשע - - -

ישראל אייכלר: למה אתה קורא לו מנהיג דתי?

מוחמד ברכה: הסגנון הזה של ניהול מדיניות המתבססת על יצר הנקם, זה סגנון פרימיטיבי של ארגון פשע, לא של ממשלה.

ראובן ריבלין: למה נקם?

מוחמד ברכה: זה נקם.

ראובן ריבלין: אתה אומר שאתה נגד כל פשע.

מוחמד ברכה: הרי ממשלה ומדינה, אדוני היושב-ראש, צריך שתהיה תכלית למעשיה.

מוחמד ברכה: מה התכלית במעשיה?

ראובן ריבלין: אדוני מדבר על הצד המדיני - - -

מוחמד ברכה: מה התכלית של הפשע הזה שנעשה הבוקר?

ראובן ריבלין: זה לא פשע.

ראובן ריבלין: למה זה פשע?

מוחמד ברכה: האם מישהו במדינת ישראל מרגיש היום בטוח יותר?

גלעד ארדן: שיפסיק - - -

ראובן ריבלין: זה לא פשע.

מוחמד ברכה: זה פשע.

מוחמד ברכה: זה פשע ועוד פשע.

מוחמד ברכה: זה טרור.

ראובן ריבלין: אתה אומר שאתה נגד כל דבר שהוא בבחינת פשע, ואתה מגדיר את ארגוני הטרור שרוצחים ילדים ונשים תמימים כאנשים שעושים מעשה פשע.

ראובן ריבלין: באו למנוע את הפשע.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, ההבדל ביני לבינך הוא, שאני לא קונה את כל מה שתופרים בממשלה הזאת.

ראובן ריבלין: שנינו על רמה של חברי כנסת.

מוחמד ברכה: הם יוצרים ביוגרפיות מלאכותיות, מזויפות.

מוחמד ברכה: השיח' אחמד יאסין הוא מנהיג פוליטי.

מוחמד ברכה: דרכי רחוקה מדרכו.

ראובן ריבלין: תאר לך שהשר אהוד אולמרט, כמנהיג פוליטי, היה אומר שטוב להרוג ילדים באוטובוסים ולהשמיד את מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, למה אתה הולך רחוק?

מוחמד ברכה: שר בכיר בממשלה הזאת עמד כאן - - -

ראובן ריבלין: אני לא יודע מי זה.

מוחמד ברכה: קוראים לו אביגדור ליברמן.

מוחמד ברכה: הוא אמר שחברי הכנסת הערבים ומוחמד דיף הם אותו הדבר, רק שונים בטקטיקה.

מוחמד ברכה: דינו של מוחמד דיף הוא חיסול – גם דינם של חברי הכנסת חיסול?

מוחמד ברכה: זה עבר כאן לסדר-היום.

ראובן ריבלין: אבל אדוני אמר אותו דבר גם על ממשלת ישראל.

מוחמד ברכה: וזה עבר כאן לסדר-היום.

מוחמד ברכה: אני בא בטענות לממשלה שצריכה לתפקד כממשלה, כחברה במשפחת העמים, ולא כארגון פשע שהולך ומחסל, שגוזר עונש מוות ללא שום פרוצדורה מינימלית.

רוני בר-און: די, די.

רוני בר-און: באשדוד עשו פרוצדורה.

משה כחלון: זו מלחמה.

משה כחלון: באוטובוסים לא היתה פרוצדורה - - - תתבייש.

ראובן ריבלין: סגן יושב-ראש הכנסת, כחלון, הרי כל העולם ראה את יאסין, זה לא סוד.

ראובן ריבלין: זה לא שמישהו בנה לו - - -

מוחמד ברכה: אני תומך בארגון רצח של יהודי או ערבי?

מוחמד ברכה: אני נותן גיבוי לרצח של יהודי או ערבי?

מוחמד ברכה: תתבייש.

מוחמד ברכה: מי שקורא לרצח, שיתבייש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אדוני נתן מעל הבמה גיבוי לרצח.

מוחמד ברכה: חס וחלילה.

ראובן ריבלין: כן, אדוני נתן.

מוחמד ברכה: חס וחלילה.

ראובן ריבלין: אם אדוני קורא ליאסין צדיק או אדם פוליטי, הוא נתן גיבוי לרצח.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אתה - - -

ראובן ריבלין: לא, אני רשמתי את דבריך.

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: - - -

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, הואיל וחבר הכנסת ברכה לא דיבר על נושאים של הרשויות המקומיות, אני מוותר על זכות הדיבור, אין לי מה להשיב.

מוחמד ברכה: אני דיברתי על דברים שאתה צריך לענות עליהם - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, כרגע עומד השר אולמרט להשיב.

ראובן ריבלין: רשמתי לעצמי, כמו שרשמתי לגביך, שהוא לא קרא אפילו לא קריאת ביניים אחת וגם בנאומו לא יקראו קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, מובן שמתעוררת שאלה שהיא לא טכנית אלא מהותית.

מוחמד ברכה: רובי ריבלין, אני נתתי גיבוי לרצח?

מוחמד ברכה: אני נתתי?

מוחמד ברכה: אתה אומר דבר חמור.

מוחמד ברכה: זו האשמה חמורה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, אדוני, יש אינואנדו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה - - -

מוחמד ברכה: זו האשמה חמורה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אתה התלוננת על השר אביגדור ליברמן, ואדוני קרא לממשלת ישראל ממשלת פשע על כך שהיא פגעה - - -

מוחמד ברכה: אז היא ממשלת פשע - - -

ראובן ריבלין: היא פגעה בפושע.

ראובן ריבלין: כאשר אדוני אומר שלפגוע בפושע זה פשע, הוא עושה בדיוק את מה שאמרתי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, תהיה יושב-ראש בבקשה.

טלב אלסאנע: זו עמדה פוליטית.

ראובן ריבלין: אני אהיה יושב-ראש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רשמתי את מה שאמרת ובזה מסתיים העניין.

ראובן ריבלין: כל אחד רשאי להגיש גם נגד יושב-ראש הכנסת תלונה לוועדת האתיקה אם הוא חושב שהוא צודק.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, יש פה בעיה שהיא לא בעיה טכנית, אלא בעיה מהותית.

אהוד אולמרט: הצעת האי-אמון של סיעות חד"ש-תע"ל נוסחה כדלקמן: מצוקת הקרקעות והדיור של האוכלוסייה הערבית וחשש להתגברות העוינות נגדה.

אהוד אולמרט: אני הקשבתי לנאום מראשיתו, שמעתי כל מלה ולא היה אפילו קמצוץ של התייחסות.

עסאם מח'ול: אז לא האזנת.

מוחמד ברכה: היושב-ראש, היה או לא היה?

ראובן ריבלין: היה.

ראובן ריבלין: בחמש הדקות האחרונות היתה התייחסות.

אהוד אולמרט: לא היה.

אהוד אולמרט: עם כל הכבוד - - -

ראובן ריבלין: כבוד ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת פינס רשם הצעה לסדר-היום והוא התייחס בשבע הדקות הראשונות להצעתו לנושא שעומד על סדר-היום העולמי - - -

טלב אלסאנע: זו זכותו ואפילו חובתו.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, דרך אגב - - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אדוני לא נמצא פה כיועץ לכל אחד שמדבר.

ראובן ריבלין: הוא לא יועץ לכל אחד שמדבר.

ראובן ריבלין: אדוני רב-ידע ויכול להיות יועץ, אבל הוא לא יועץ.

ראובן ריבלין: אדוני הרי פרלמנטר יותר מכל אחד מהיושבים כאן וכמעט מכל אחד היכול לשבת כאן.

ראובן ריבלין: אדוני יודע שפעמים רבות, אם נלך ונרד להיסטוריה, לא תמיד חבר הכנסת אולמרט דיבר ישר - - -

אהוד אולמרט: אני מסכים עם החלק השני של חוות הדעת של אדוני יותר מאשר עם החלק הראשון, כי אני בטוח שיש כאן חברי כנסת בעלי ידע פרלמנטרי מן המעלה הראשונה.

ראובן ריבלין: אין ספק.

אהוד אולמרט: אבל לגבי אלה שיכולים להיות - - -

ראובן ריבלין: פרס, אמרתי רק.

אהוד אולמרט: כי יושב פה למשל מר פרס, ואחרים.

אהוד אולמרט: האמת היא שגם הנושא הראשון של מצוקת הקרקעות לא ממש מעניין את חבר הכנסת ברכה.

אהוד אולמרט: זה ברור.

אהוד אולמרט: זה לא מעניין אותו.

מוחמד ברכה: אני לא - - - מה אני אעשה?

מוחמד ברכה: לא תזכה לזה.

אהוד אולמרט: מה שמעניין אותו זה לעלות לבמה ולעסוק בהסתה.

אהוד אולמרט: אז פעם משתמשים בשודדי קרקעות כעילה ופעם מגינים על רוצחים שפלים.

אהוד אולמרט: כל פעם העילה היא אחרת, המטרה היא זהה.

אהוד אולמרט: אני בכל זאת לא רוצה שלמישהו יהיה אפילו ספק קל שבקלים, שאילו הוא היה מעלה את ההצעה ומנמק אותה, לא היתה תשובה על הטענה, ואני בכל זאת רוצה בקצרה לומר כמה מלים גם על הנושא שלא נומק כאן בנסיבות העניין.

ראובן ריבלין: אדוני ממש מפתיע אותי.

אהוד אולמרט: כן.

אהוד אולמרט: אבל, אדוני היושב-ראש, שחס וחלילה לרגע אחד לא תחיה בדאגה.

אהוד אולמרט: לאחר מכן אשיב לו גם כגמולו על דברי ההסתה הפרועים שאין להם תקדים.

אהוד אולמרט: לפי דעתי יש בהם אפילו לא רק במובלע, אלא כמעט במפורש, הסתה לרצח נגד ממשלה חוקית.

אהוד אולמרט: אבל אומר את הדברים לאחר שאשיב על מה שהוא לא העלה.

עסאם מח'ול: - - - רוצחת.

אהוד אולמרט: ממשלת ישראל בהחלט מכירה בכך שבמשך שנים רבות לא נעשה די כדי להתמודד בצורה יעילה והוגנת עם חלק מהבעיות של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

אהוד אולמרט: בוודאי אני, שאמור להשיב על הנושא הזה, אינני יכול להתעלם מהעובדה הזאת, כמי שכיהן לפני 15 שנים כשר האחראי על נושא המיעוטים בישראל והכיר מקרוב את המצוקה של חלק ניכר ממקומות היישוב הערביים במדינת ישראל.

אהוד אולמרט: הממשלה שקדמה לממשלה הזאת, או הממשלה שקדמה לממשלה שקדמה לממשלה הזאת, ממשלתו של אהוד ברק, אומנם בהקשר שעורר כמה סימני שאלה, אבל בכל זאת החליטה על תוכנית חמש-שנתית שתעסוק באפליה מתקנת לטובת האוכלוסייה הערבית בהשקעה בהיקף של 4 מיליארדי שקלים.

יולי תמיר: העדפה זה יותר טוב.

אהוד אולמרט: אפליה מתקנת.

אהוד אולמרט: גם כך וגם כך, כשהכוונה נכונה, אז גם הניסוח הזה מקובל.

אהוד אולמרט: הממשלה שהחליטה על כך לא עשתה דבר בעניין, ואינני בטוח אפילו שהיא התכוונה בפועל לעשות בעניין, משום שכשביררתי אצלה אז מאיפה היא מקצה את תוספת הכספים הללו שבהם דובר, היא אמרה שבעצם זה רק צביעה של כספים שממילא נכללו בתקציב שהיה מיועד לנושאים האלה פחות או יותר.

אהוד אולמרט: אבל ממשלתו הראשונה של שרון, וזו שהוקמה בשנת 2003, בהחלט מקצה את הכספים ומקיימת פעילות על בסיס של תוכנית חמש-שנתית, שמיועדת לתת מענה הולם והוגן על חלק מהבעיות - בעיות התשתית, בעיות איכות החיים, בעיות הבנייה, בעיות הפיתוח, שמאפיינות רבים ממקומות היישוב של האוכלוסייה הלא-יהודית בישראל.

אהוד אולמרט: אני רוצה לתת פה בקצרה כמה נתונים במה שקשור למדיניות קידום תוכניות הפיתוח בערים ובמועצות מקומיות במגזר הערבי על קרקעות מדינה; אני מדגיש - על קרקעות מדינה.

אהוד אולמרט: במחוז הצפון תוכננו 15,000 יחידות דיור ו-400,000 מ"ר שמיועדים לתעסוקה ולמסחר.

אהוד אולמרט: באזור חיפה - 20,000 מ"ר.

אהוד אולמרט: עוד הפעם, במקומות יישוב לא-יהודיים באזור חיפה 20,000 יחידות דיור ו-200,000 מ"ר שמיועדים לתעסוקה ולמסחר.

אהוד אולמרט: באזור המרכז, שמטבע הדברים יש בו פחות אוכלוסייה ערבית, יש 1,500 יחידות דיור מתוכננות ו-47,000 מ"ר לתעסוקה ולמסחר.

אהוד אולמרט: במינהלת הבדואים בדרום אנחנו עוסקים ברמות שונות של התקדמות בתכנון של 58,000 יחידות דיור ו-261,000 מ"ר לתעסוקה ולמסחר.

אהוד אולמרט: בסך הכול מדובר ב-94,000 יחידות דיור שמתוכננות ומקודמות באמצעות מינהל מקרקעי ישראל ועוד 10,000 באזורי המגורים של האוכלוסייה הלא-יהודית.

ראובן ריבלין: באזור המרכז זה על קרקע פרטית, אדוני?

אהוד אולמרט: לא, על קרקע של המינהל.

ראובן ריבלין: אז מה זה תכנון?

אהוד אולמרט: על קרקע של המינהל ושיווק.

אהוד אולמרט: הן מתוכננות ומיועדות לשיווק על-ידי מינהל מקרקעי ישראל ומשרד השיכון.

אהוד אולמרט: משרד השיכון - 10,000 יחידות, מינהל מקרקעי ישראל - 94,500 יחידות.

אהוד אולמרט: סך הכול 104,500 יחידות דיור ו-908,000 מ"ר שמיועדים לתעסוקה ולמסחר.

ג'מאל זחאלקה: זה בארץ?

אהוד אולמרט: זה נכון שבמשך שנים רבות, לצערי - ואני אומר את זה לצערי, ואני לא אומר את זה בשום צורה שהיא באופן שיש בו ניסיון לטשטש או לברוח מהעובדות - לא נעשה די.

אהוד אולמרט: בשנים האחרונות ובוודאי בתקופה שאני מופקד על מינהל מקרקעי ישראל יש הנחיה ברורה להתמודד עם הבעיות של האוכלוסייה הערבית ביושר, בהגינות, על-פי אמות מידה שיש בהן העדפה מתקנת, כי יש הצדקה להעדפה המתקנת.

ג'מאל זחאלקה: המספרים שהבאת זה בארץ או במקום אחר?

ראובן ריבלין: מדובר על תכנון.

ראובן ריבלין: זה בארץ.

אהוד אולמרט: כל ראש רשות, כשם שכל חבר כנסת מאלה שיושבים כאן, שפונים אלי ומבקשים את תשומת לבי לבעיה מן הבעיות בהקשרים הללו, מייד זוכה למענה ענייני, מוזמן לפגישה, מוזמן להציג את הבעיות - ראשי רשויות, חברי הכנסת, בנפרד וביחד עם נציגויות של תושבים, בראש ובראשונה כדי ללמוד את הבעיות האלה, אחרי זה כדי לתת מענה בתחומים שאני מופקד עליהם, על מנת שלא תהיה בעיה של מצוקת דיור לאוכלוסייה הזאת במקומות יישובה, כשמדובר בקרקע של המדינה, אני מדגיש.

אהוד אולמרט: אני מאמין שאנחנו נעשה כברת דרך אדירה בתחום של הבדואים בדרום עם הקמת שבעת היישובים החדשים ועם פעולות ההרחבה של היישובים הקיימים.

אהוד אולמרט: שום דבר לא קל.

אהוד אולמרט: גם הבנייה ביישובים היהודיים איננה דבר המובן מאליו במציאות הקיימת היום במדינת ישראל.

אהוד אולמרט: אבל יש פה מאמץ רציני להתמודד עם הבעיות האלה.

אהוד אולמרט: אילו היה חבר הכנסת ברכה רוצה ברצינות לקיים על זה דיון, הייתי ממליץ לא במסגרת של אי-אמון, אבל לשבת, להצטרף לסדרה של סיורים שלי, ושל פקידי המינהל, ושל אנשי משרד השיכון ביישובים הערביים, להיפגש עם האוכלוסיות הללו, לשבת עם ראשי הערים, ללמוד את המצוקה של כל מקום.

אהוד אולמרט: יש דברים שאנחנו חושבים שאנחנו יודעים; יש דברים שאנחנו יודעים, יש דברים שאנחנו לא יודעים, ואנחנו מוכנים ופתוחים להתמודד אתם.

אהוד אולמרט: בשבילי, תושבי מדינת ישראל ערבים אזרחי המדינה הם אזרחים שווי זכויות שראויים ליחס הוגן עם לב פתוח, עם ניסיון לתת מענים נכונים על הבעיות שלהם, משום שלא יעזור שום דבר, אנחנו והם נחיה בארץ הזאת כאזרחים שווי זכויות, ואנחנו חייבים ליצור בסיס של קיום משותף שיש בו הגינות, שיש בו נדיבות ויש בו שוויון מלא.

אהוד אולמרט: על זה אין ויכוח.

ראובן ריבלין: אדוני עובר לעניין הבא?

ראובן ריבלין: כי לחבר הכנסת ברכה יש שאלה, ברשות אדוני.

אהוד אולמרט: אני מוכן לענות בתנאי אחד, שלאחר שאני אשיב לו, את החלק השני של דברי גם הוא ישמע בלי קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: אני אשמור על אדוני.

מוחמד ברכה: - - - דברים חריפים.

אהוד אולמרט: אני אגיד דברים חריפים.

מוחמד ברכה: בסדר, זה יהיה חסר טעם.

אהוד אולמרט: ממש חסר טעם.

מוחמד ברכה: - - -

ראובן ריבלין: לכן אמרתי: "לפרק זה".

מוחמד ברכה: לפרק הזה, כבוד ממלא-מקום ראש הממשלה, יש כמה נושאים, ואני חושב שהם ראויים לטיפול נקודתי - - -

אהוד אולמרט: מה שאני אומר מעל בימת הכנסת אני אומר גם במסדרון וגם בשיחה אישית.

אהוד אולמרט: כל פנייה אלי על בסיס ענייני תיענה באופן ענייני.

אהוד אולמרט: כל בקשה לפגישה תיענה בצורה חיובית, אם בקשה של רשות מקומית, אם בקשה של ראש רשות או של חבר כנסת.

אהוד אולמרט: בעבורי חברי כנסת שיושבים בבית הזה הם נציגים לגיטימיים של כל נושא שהם מבקשים להעלות, ובכלל זה האוכלוסיות שהם מייצגים.

ראובן ריבלין: אני מוכן לקיים יום סימפוזיון בכנסת על נושאי התכנון והבנייה במגזר הערבי.

אהוד אולמרט: אני אשמח מאוד.

ראובן ריבלין: אנחנו נקיים את זה.

מוחמד ברכה: ממלא-מקום ראש הממשלה, קריטי מאוד גם המסחר, התעשייה, התעסוקה - -

ראובן ריבלין: הוא יהיה האורח המרכזי.

אהוד אולמרט: אדוני, אמרתי שאני מוכן לקיים דיון.

אהוד אולמרט: אני עושה, ואני אעשה, אבל אני מוכן להזמין חברי כנסת וראשי רשויות לסיורים, לביקורים במקומות ולהצגה עניינית בשטח של הבעיות ושל המצוקות ולהיפגש עם נציגי אוכלוסיות.

אהוד אולמרט: זה לא רק תפקידי, זו חובתי, ואני מקבל את זה ללא שום הרהור וללא שום ערעור.

אהוד אולמרט: אילו זה היה הנושא שהוא היה מעלה, בזה היתה נגמרת התשובה, והייתי ממליץ לפניו להסיר את הצעת האי-אמון, שהיא רק אמצעי טכני להעלות את הנושא, כי לא זה מה שיביא לאמון או לאי-אמון בממשלה.

אהוד אולמרט: אבל אני בכל זאת לא יכול להתעלם ממה ששמעתי כאן.

אהוד אולמרט: מה ששמעתי מקומם את הלב בשתי רמות.

אהוד אולמרט: קודם כול, אדוני היושב-ראש, אחמד יאסין היה בראש ובראשונה ראש ארגון רצח מהסוג הגרוע ביותר, שכל מדינות העולם הנאור הכירו בו כארגון רצח, זיהו אותו כארגון רצח וקראו להוציא אותו אל מחוץ לחוק במקומותיהן.

אהוד אולמרט: לא רק זה – הן לא עשו שום הבחנה בין פעילותו המדינית, כביכול, לבין פעילותו הרצחנית, והן קבעו שהרצח הוא מהותו של הארגון הזה.

אהוד אולמרט: מי שעמד בראש הארגון, השיח' יאסין, לא היה מנהיג דתי, ואני מקווה שבסתר לבם, חברי הכנסת שמגנים את הרצח שלו גם לא מאמינים שהוא היה מנהיג רוחני.

אהוד אולמרט: אוי ואבוי להנהגה רוחנית שמבוססת מראשיתה ועד תומה, בכל מהותה, על הסתה לרצח.

אהוד אולמרט: אין ויכוח על כך שהארגון עסק ברצח שיטתי של חפים מפשע.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר משהו – ואני אומר את זה פה בצורה הכי גלויה, כהרגלי - אין ספק שלא מעט חפים מפשע מקרב הציבור הפלסטיני נפגעו בפעולות שמדינת ישראל נקטה במהלך השנים האחרונות; פעולות של סיכול אלים, פעולות של צבא, פעולות של כוחות הביטחון.

אהוד אולמרט: אין ספק בכך.

אהוד אולמרט: מי מאתנו יכחיש זאת?

אהוד אולמרט: הלוא לא אחת ממשלת ישראל אפילו התנצלה על כך.

אהוד אולמרט: יש הבדל אחד מהותי, שיורד לשורשו של עניין ברובד המוסרי העמוק ביותר: מעולם לא נשלח חייל ישראלי אחד עם הוראה להרוג כל מי שייקרה בדרכו ללא שום הבחנה.

אהוד אולמרט: יכול להיות שבפעילות שהיתה מיועדת למטרת נקודה, שזוהתה כגורם טרור שהיה מעורב בפעילות רצחנית, נפגעו גם חפים מפשע.

אהוד אולמרט: ובכל פעם שזה קרה, ובכל פעם שזה קורה, ובכל פעם שזה עוד עלול לקרות, אנחנו נצטער על כך מעומק לבנו.

אהוד אולמרט: כל מי שמכיר את האתוס של הארץ הזאת ואת הערכים של החברה הזאת, יודע שהתנצלות הזאת והצער הזה הם כנים ואמיתיים.

אהוד אולמרט: להשוות לכך את הארגון הזה, של אחמד יאסין, ששולח אנשים להתפוצץ בתוך אוטובוס בידיעה שרק חפים מפשע יכולים להירצח?

אהוד אולמרט: לחסל משפחות שלמות?

מוחמד ברכה: - - -

אהוד אולמרט: יש מעט מאוד אנשים במדינת ישראל שהתנסו בחוויה הנוראה הזאת בצורה כל כך בלתי אמצעית כמוני במשך עשר השנים שבהן עמדתי בראש עיריית ירושלים.

אהוד אולמרט: בעשרות הזדמנויות הגעתי למקומות הללו דקות ספורות לאחר הרצח, כשעוד הדם רותח, כשהקורבנות עוד נמצאים איפה שהם נמצאים ברגע הפיצוץ הנורא.

אהוד אולמרט: אלה מראות שאי-אפשר לשכוח, ואי-אפשר להתחמק מהם, ואי-אפשר להתעלם מהם, והם מלווים אותך ביום ובלילה ללא הפסק, והם מזעזעים אותך בכל פעם מחדש, ובכל פעם מחדש הם מעוררים אצלך את השאלה, מהי המהות המוסרית של מי שביודעין ובמתכוון שולח אנשים לעשות את זה לעצמם ולזולתם.

ואסל טאהא: אתה צריך לשאול מהו המניע שמניע אותם.

אהוד אולמרט: אין שום מניע שיכול אי-פעם להצדיק מעשים כאלה.

אהוד אולמרט: אין שום מניע כזה.

אהוד אולמרט: אין טרור צודק ולא צודק.

טלב אלסאנע: תגיד שאין כיבוש צודק.

אהוד אולמרט: כל טרור הוא נפשע.

אהוד אולמרט: צריך לגנות אותו, להיאבק בו ולהילחם נגדו.

אהוד אולמרט: אחמד יאסין היה אחראי במישרין ליותר מעשי רצח כמעט מכל אדם חי אחר בעולם – למעט שניים שאני לא רוצה עכשיו להזכיר אותם בשמותיהם, אחד שחי לא רחוק מאתנו ואחד שחי אי-שם בהרי אפגניסטן או פקיסטן או במקום כזה.

אהוד אולמרט: הוא נענש בעונש היחיד שמגיע לו.

אהוד אולמרט: הוא הוצא להורג על מעשי רצח בלתי פוסקים שהוא ביצע ועל אלה שהוא התכוון לבצע, ולכן מעשה של חסד עשה מי שקיבל על עצמו את האחריות למנוע את המשך מעשי הרצח שאחמד יאסין עוד היה יכול לבצע לו נשאר בחיים.

מוחמד ברכה: אמרת דבר חשוב מאוד: "הוצא להורג".

מוחמד ברכה: יפה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, ככה הוא אמר.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת ברכה, אתה כבר למדת להכיר אותי.

אהוד אולמרט: אני לא מצטעצע במילותי, ואני לא מנסה חס וחלילה לעגל את המונחים.

מוחמד ברכה: זה מושג משפטי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, לא נותנים ציונים עכשיו.

אהוד אולמרט: הוא הוצא להורג כמי שנושא באחריות לאין-ספור מעשי רצח וכמי שתכנן והורה לבצע מעשי רצח נוספים נגד אזרחים חפים מפשע.

אהוד אולמרט: אני משער – הרי איני יכול לדעת – כשאני הולך ברחובות, כשאני פוגש אנשים, כמה רבים בעיר שלי, כאן בירושלים, או בעירו של עמרם מצנע, בחיפה, או בתל-אביב, או באשדוד, או בחדרה, או בנתניה, חייהם ניצלו בשל העובדה שהרוצח הזה סיים את חייו היום בדרך שבה הוא סיים אותם.

מוחמד ברכה: אתה סיכנת.

יצחק הרצוג: אל תפתח פה לשטן.

אהוד אולמרט: אני יודע שתמיד מציגים את הדילמה הזאת, שאומרים: היות שאתם פעלתם כפי שפעלתם, אתם תגרמו לכך שיהיו מעשי רצח נוספים.

אהוד אולמרט: מה ההצטעצעות הזאת?

אהוד אולמרט: מה העמדת הפנים הזאת?

עסאם מח'ול: אתה רוצה את המעשים האלה.

אהוד אולמרט: מה ההתחסדות הזאת?

אהוד אולמרט: אפשר לחשוב שה"חמאס" החליט שהוא לא מבצע מעשי רצח, והנה ניתנה לו עכשיו עילה כתוצאה מהפגיעה בשיח' יאסין.

אהוד אולמרט: הרי אין יום שעובר שגורמי הביטחון של מדינת ישראל אינם מסכלים ניסיונות רצח של ה"חמאס", והם נמנעים לא מפני שיאסר או אחמד יאסין או מישהו לא רצה שהם יתקיימו, אלא משום שכוחות הביטחון שלנו הצליחו לסכל אותם בתבונה, בתושייה, באומץ, בגבורה, במזל, בצירוף של כל הדברים האלה גם יחד.

אהוד אולמרט: בואו לא נבהיל את עצמנו ובואו לא נבהיל את אזרחינו.

אהוד אולמרט: כל מה שהם יכולים לבצע, הם ניסו לעשות, הם מנסים לעשות והם ינסו לעשות.

עסאם מח'ול: הדם שיישפך – בראשך.

אהוד אולמרט: ביטחון תושבי מדינת ישראל מעולם לא היה תלוי לא בחוש האיפוק, לא בחוש האחריות, לא במוסר, לא באהבת השלום של הרוצחים האלה, אלא בגבורה, בתושייה ובאחריות של כוחות הביטחון שלנו, וכך זה גם יהיה בעתיד.

אהוד אולמרט: אני מבקש, כמובן, להסיר את האי-אמון.

ראובן ריבלין: האם אדוני מסכים לענות על שאלתו של חבר הכנסת טלב אלסאנע?

ראובן ריבלין: כי הוא התאפק ולא קרא קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: אדוני לא חייב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

טלב אלסאנע: הרי כולנו יודעים את מצבו של אחמד יאסין - משותק והמצב שלו כך במשך שנים.

טלב אלסאנע: השאלה היא, באיזו מידה מעשה ההתנקשות בחייו היה משיקולים קואליציוניים פוליטיים, ולא משיקולים ביטחוניים.

צבי הנדל: אתה צודק.

ראובן ריבלין: השר ענה על הנושא, כפי שהוצג על-ידי חבר הכנסת ברכה.

אהוד אולמרט: כדי שהשאלה לא תישאר תלויה ללא תשובה אומר רק זאת: אחמד יאסין, מעגלת הנכים שלו, היה אחראי ליותר מעשי רצח מכמה מאלה שרצו לידו ברגליים בריאות.

אהוד אולמרט: לכן פסק-הדין שהוצא נגדו היה צודק ומוסרי.

ראובן ריבלין: תודה לממלא-מקום ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו פותחים בדיון הכללי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק הרצוג הוא הדובר היחיד מטעם מפלגת העבודה, ולרשותו עשר דקות.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת משה כחלון, חמש דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לדברים של ממלא-מקום ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אני אומר על אתר: במפלגתי יש חילוקי דעות על צדקתו של הצעד שננקט, חיסולו של אחמד יאסין.

יצחק הרצוג: אני כשלעצמי סבור, שבטווח הארוך יש היגיון בצעד הזה, מכיוון שהוא יחליש באופן משמעותי את היכולת האופרטיבית של ה"חמאס" - -

עסאם מח'ול: אתה גיבור של שלום, אתה רוצה להיות - - - של הנדל.

יצחק הרצוג: - - ומכיוון שבסופו של יום מדובר בארגון שלא חדל לרגע לנסות לבצע פיגועים.

יצחק הרצוג: אבל זאת בכלל לא השאלה.

יצחק הרצוג: אני חושב שיש הרבה מאוד אזרחים ואזרחיות מאוד מודאגים היום, הם לא יודעים אם המחיר שישולם בגין הצעד הזה לא יהיה מחיר כבד וכואב מאוד.

יצחק הרצוג: זה לא בהכרח נכון מה שאומר ממלא-מקום ראש הממשלה, בתקופה רגישה ועדינה שבה אנחנו נמצאים אי-אפשר שלא לשקול את כל הצעדים, ואי-אפשר שלא לשקול את כל ההיבטים, לרבות ההיבטים בחוץ-לארץ, בקהילות היהודיות ובמצב הביטחון הפנימי במדינה.

יצחק הרצוג: אני סבור, שבסופו של דבר, כשעומד מולנו גורם עוין, קשה, עם אידיאולוגיה צרופה, יש צורך להכות בראשו באופן עקבי ולחסל אותו.

יצחק הרצוג: זאת אחת הדרכים להחליש את יכולתו.

יצחק הרצוג: אבל זה לא יכול להיעשות בוואקום, וכאן הטעות הגדולה מאוד של הממשלה הזאת.

יצחק הרצוג: הממשלה הזאת, במקום ביד אחת להילחם בטרור וביד אחת ללכת לתהליך מדיני, שיתקה כל יכולת לתהליך מדיני.

יצחק הרצוג: היא בעצם לא הגתה תהליך מדיני, לא יזמה תהליך מדיני, לא ניסתה ליזום; היא זלזלה בקיומה של הרשות הפלסטינית, החליטה שאבו-מאזן הוא לא רלוונטי ופספסה והחמיצה החמצה היסטורית עם אבו-מאזן.

יצחק הרצוג: תארו לכם לרגע ששרון היה נותן לאבו-מאזן את תוכנית ההתנתקות, איפה היינו היום.

יצחק הרצוג: תארו לכם לרגע, ששרון היה נותן לאבו-מאזן את מה שנתן לשיח' נסראללה - איפה היינו היום במפה המדינית.

יצחק הרצוג: אבל שרון וממשלתו, באטימות בלתי מובנת, המשיכו באופן עקבי לעשות הכול כדי ליצור מצב של אין מוצא.

יצחק הרצוג: ולבסוף, כשאין מוצא, הם גילו, הפלא ופלא, את בעיית הרוב היהודי, את העובדה שאנחנו מאבדים את הרוב היהודי במדינה ואת העובדה שאנחנו מגיעים לאין מוצא.

יצחק הרצוג: ואז הם הזדעקו לדבר על תוכנית ההתנתקות.

יצחק הרצוג: זאת הטעות הגדולה, מכיוון שיש אפשרות לדבר עם שותפים ויש אפשרות לבנות מתווה מדיני, והיה נכון לעבוד על כך בצורה מושכלת והיה נכון לנסות ליישם את מפת הדרכים ולנסות לקדם את ה"הודנה" בצורות מצורות שונות.

יצחק הרצוג: אני לא רואה סתירה בין זה לבין מלחמה עיקשת בטרור, במשלחיו, ביוזמיו, בהוגיו.

יצחק הרצוג: אין על כך מחלוקת - את ראש הנחש צריך לרוצץ.

יצחק הרצוג: אבל צריך לחשוב על המשמעויות, צריך לחשוב על המפה המדינית הבין-לאומית, צריך לחשוב על העולם הערבי, צריך לחשוב על המשמעויות של הגורמים המתונים ברשות הפלסטינית.

יצחק הרצוג: על אלה ועל אחרים אני שואל את ממשלת שרון: עד אנה תובילי אותנו לדרך ללא מוצא?

יצחק הרצוג: בסופו של דבר נגיע למצב, שבהעדר מוצא החלופה תהיה התנתקות; נצטרך לתמוך בהתנתקות כדי לצאת מאזורים מאוכלסים, צפופי אוכלוסין, שבהם אנחנו מאבדים את הרוב היהודי במדינת ישראל.

יצחק הרצוג: אבל האחריות לשרשרת הכישלונות התהליכית הזאת מונחת לפתחה של ממשלת שרון ומונחת לפתחו של ראש ממשלה כושל, שנקט שורה של צעדים לא נכונים, במיוחד בזירה המדינית, העולמית והפנימית.

יצחק הרצוג: אם אנחנו מדברים על הזירה הפנימית, אני רוצה לעסוק בכמה נושאים שהיה נכון שגם האזרחים יהיו מודעים להם, שכן אנחנו מציינים שנה לקיומה של הממשלה הכושלת הזאת.

יצחק הרצוג: אנחנו מדברים על מצב שבו אחוז האבטלה במדינת ישראל הגיע לשיאים שלא היו כמותם.

יצחק הרצוג: אנחנו מדברים על מצב שבו יישובי הפריפריה במדינת ישראל מיובשים.

יצחק הרצוג: רק לאחרונה דיווח משרד השיכון על כך שמכירת הדירות לזכאים בפריפריה נפסקה.

יצחק הרצוג: מדוע?

יצחק הרצוג: מדיניות הממשלה.

יצחק הרצוג: השר איתם ושר האוצר נתניהו הביאו החלטה לקצץ במשכנתאות לזוגות צעירים ולזכאים.

יצחק הרצוג: הזהרנו שכך תמות הפריפריה, וזה בדיוק מה שקורה.

יצחק הרצוג: הממשלה הזאת ממוטטת את השלטון המקומי.

יצחק הרצוג: עובדי השלטון המקומי – ונמצא פה חבר הכנסת אורי אריאל, שהחתים פה 50 חברי כנסת – שעובדים לילות כימים לתת שירות לאזרחים בתנאים בלתי נסבלים, רעבים ללחם ערב חג הפסח, רעבים למצה.

יצחק הרצוג: הם יחגגו ליל-סדר בהלנת שכר מתמשכת, בהפרת חוק מתמשכת של המדינה ומוסדותיה.

יצחק הרצוג: יש עלייה דרמטית באלימות במשפחה במדינת ישראל.

יצחק הרצוג: יש קריסה של מערכות החינוך.

יצחק הרצוג: יש מצב שבו בתי-תמחוי נפתחים כפטריות אחר הגשם.

יצחק הרצוג: הייתי בשבוע שעבר בעיירה דרומית, ובחשכת ליל ראיתי כיצד באים מאות אזרחים לקבל ירקות מחקלאי מקומי, כדי לשבור את הרעב.

יצחק הרצוג: ואתה רואה את זה בכל הארץ, ונפשך לא יודעת עד אנה תוביל אותנו החרפה הזאת.

יצחק הרצוג: המגזר הערבי קורס ומתמוטט.

יצחק הרצוג: האבטלה במקומות האלה מגיעה לשיאים שאין כדוגמתם, והעוני מחריד.

יצחק הרצוג: יש גמלאים במדינה הזאת, אלפים שחיים על 1,000 שקלים בחודש קצבת גמלאים.

יצחק הרצוג: הם חסכו כל חייהם כסף שנמצא לטובתם בביטוח הלאומי, הם מקבלים 1,000 שקלים בחודש ומצפים מהם לשלם על תרופות ועל שירותים ולהסתייע, והם נמצאים בקור המצמרר בבית וללא תנאים בסיסיים של קיום מינימלי בכבוד.

יצחק הרצוג: אני ממליץ לחברי הכנסת לקרוא את הדוח המזעזע שהונח על שולחננו רק השבוע, על המחקר שנעשה בקרב הגמלאים בישראל.

יצחק הרצוג: אנשים שחסכו כל חייהם, במדיניות אכזרית של הממשלה שינו את תנאי קרנות הפנסיה, את התנאים שלהם בקופות-החולים, את התנאים של הסיוע הסוציאלי שהם מקבלים, וכל זה במדיניות ממשלה שפתחה פערים בצורה בלתי נסבלת בחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: ואני לא מדבר על מעמד הביניים, שמפלגת שינוי הובילה בתור הדגל שלה.

יצחק הרצוג: מעמד הביניים בישראל בקריסה מוחלטת.

יצחק הרצוג: עשירונים שלמים במעמד הביניים מגיעים לפת רעב.

יצחק הרצוג: מדוע?

יצחק הרצוג: מכיוון שהממשלה ריסקה את סל ההכנסות המשפחתי בצורה משמעותית והעלתה בצורה דרמטית את סל ההוצאות המשפחתי, במיוחד במעמד הביניים.

יצחק הרצוג: מעמד הביניים לא יודע את נפשו.

יצחק הרצוג: שכירים שעבדו כל החיים, עצמאים קטנים - 70,000 עסקים נסגרו בישראל בשנת 2003.

יצחק הרצוג: אז על איזה צמיחה מדבר ראש הממשלה?

יצחק הרצוג: על איזה צמיחה מדבר נתניהו?

יצחק הרצוג: בגלל צמיחת ההיי-טק בעולם?

יצחק הרצוג: בגלל העובדה ששוק ההון קצת פורח?

יצחק הרצוג: זה לא מגיע לאזרחים בכלל.

יצחק הרצוג: על איזו צמיחה הוא מדבר?

יצחק הרצוג: על איזו צמיחה מדבר בנק ישראל?

יצחק הרצוג: על צמיחה פיקטיבית שלא קיימת.

יצחק הרצוג: אנשים יהיו רעבים בליל הסדר, לא מסובים בליל הסדר, זה מה שאנחנו נראה.

יצחק הרצוג: זאת מדיניות של ממשלה כושלת שצריך להחליף אותה, שכל דף מדפי הפעילות שלה רווי תקלות חמורות ביותר, וצריך לשלוח אותה הביתה.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת משה כחלון, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אהוד רצאבי.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית אני מבקש לברך את הקבינט הביטחוני בראשות ראש הממשלה אשר קיבל החלטה נכונה וצודקת, כמו שאמר השר אולמרט – מוסרית, שתחסוך לנו הרבה חיי אדם בעתיד, החלטה לפגוע במנהיג הטרור ה"חמאסי", אחמד יאסין.

משה כחלון: כמו כן, אני מבקש להודות ולהביע הערכה גדולה לכוחות הביטחון – לשב"כ, לחיל האוויר – על המבצע המוצלח, להוציא פסק-דין נכון וצודק למנהיג הטרור.

משה כחלון: אדוני ראש הממשלה, שלא נמצא כאן, אני פונה אליך בבקשה לסיים את המלאכה.

משה כחלון: בדת היהודית אומרים: המתחיל במצווה אומרים לו גמור.

משה כחלון: חברי הכנסת, חייבים לפגוע בראשי הטרור ה"חמאסי" ו"הג'יהאדי", חייבים לפגוע במרצחים כמו רנתיסי, כמו מחמוד א-זהאר, כמו חאלד משעל, אסמאעיל הנייה ודומיהם.

משה כחלון: חברי הכנסת, כל עוד הרוצחים האלה יהלכו חופשי, איומי הטרור לא יפחתו אלא ילכו ויגברו.

משה כחלון: צודקים החברים שאמרו כאן שהחיסולים לא עוזרים - או שלא חיסלו מספיק או שלא חיסלו את האנשים הנכונים.

משה כחלון: אבל אם יחסלו מספיק ויחסלו את האנשים הנכונים, החיסולים האלה כן יעזרו.

משה כחלון: שאף אחד לא יספר לי שיושבים שם גיבורים.

משה כחלון: יושבים שם הפחדנים הכי גדולים שקיימים בעולם והשפנים שנמצאים במאורות שלהם.

משה כחלון: אף אחד לא יגיד לי שהוא מחוסן או שהוא לא פוחד מטיל.

משה כחלון: הם פוחדים מכדור "טוטו" 0.22. רבותי, אני קורא לממשלה, יפה שעה אחת קודם.

משה כחלון: ראש הממשלה בטובו ניסה הכול – התנתקות, מדינה פלסטינית, אולי ניתן להם, אולי יסכימו.

משה כחלון: חברי הכנסת, את המפלצת הזאת אי-אפשר להאכיל; כמה שתיתן למפלצת הזאת לאכול, היא תהיה רעבה יותר.

משה כחלון: זו לא מפלצת שתשבע.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, תפקידה הבסיסי של מדינה הוא לתת ביטחון לאזרחים שלה.

משה כחלון: הפגיעה הבוקר ביאסין היא פשוט הענקת ביטחון, נדבך נוסף בהענקת ביטחון לאזרחי מדינת ישראל.

משה כחלון: שאף אחד לא יספר שום סיפור.

משה כחלון: יש פה חברים שמאיימים שזה יביא עוד טרור.

משה כחלון: אינשאללה שזה לא יביא עוד טרור.

משה כחלון: אנחנו לא רוצים שזה יביא עוד טרור.

משה כחלון: הפעם אני מקווה שכוחות הביטחון ערוכים לכך וכוחות הביטחון ידעו גם להתמודד עם זה.

משה כחלון: שלא יספרו לי שאם השיח' יאסין היה בחיים לא היה הטרור, ולא יספרו שהטרור מתחיל מהיום ב-05:30.

משה כחלון: זה קשקוש אחד גדול.

משה כחלון: מנסים להלך עלינו אימים.

משה כחלון: אני חייב פה תשובה למישהו שאני לא רוצה לנקוב בשמו – לא חלילה שיש לי משהו אישי נגדו, אני פשוט לא רוצה לתת לו אפשרות להשיב אחר כך.

משה כחלון: הוא דיבר פה על פרוצדורה – איך אתם פוגעים בשיח' יאסין, מוציאים אותו להורג ללא פרוצדורה?

משה כחלון: רבותי, לא ראיתי את מועצת גדולי ה"חמאס" יושבת לפני שהיא רוצחת את הילדים ב"מקסים", לפני שהיא רוצחת את החוגגים במלון "פארק", לפני שהיא רוצחת את הילדים ששבים מבית-הספר בקו 37 - מועצת גדולי ה"חמאס" יושבת ודנה על פרוצדורה.

משה כחלון: מה חטא ילד בן שנתיים בעגלה, תינוק עם מוצץ בפה, מה חטא הילד הזה שהשיח' יאסין החליט לשלוח מרצחת שפלה לרצוח אותו?

משה כחלון: איזה פרוצדורה הוא קיים כאן?

משה כחלון: זה רק צביעות.

משה כחלון: כל האיומים המרומזים האלה, שמנסים להכניס אותם גם לשטחי מדינת ישראל – תפסיקו עם האיומים האלה.

משה כחלון: לא יום האדמה ולא "בטיח".

משה כחלון: אין קשר בין הדברים.

משה כחלון: מי שרוצה להיאבק על הזכויות שלו, מי שרוצה לצאת למאבקים דמוקרטיים, אנחנו אתו, אנחנו ראשונים שנעזור לו.

משה כחלון: לא לחבר את זה.

משה כחלון: מי שמנסה לחבר את זה, גורם נזק לעם שלו.

משה כחלון: חבל שראש הממשלה לא כאן, אבל נשאר לנו עוד טרוריסט וארכי-טרוריסט שנמצא בצד השני, בחלק הצפוני, ברמאללה.

משה כחלון: אני מבקש מכאן, מעל הבמה הזאת, מראש הממשלה, ובלי דרמה גדולה, לבנות תא זכוכית ב"בנייני האומה" בירושלים ולהביא למשפט צדק בירושלים, בירתה הנצחית של מדינת ישראל, את הטרוריסט יאסר ערפאת, האיש אשר הורה לרצוח אלפי אזרחים ישראלים בשנים האחרונות.

משה כחלון: כפי שהמערכת הבין-לאומית ידעה להתמודד ולטפל במילושביץ, במשפטי נירנברג, באייכמן, בדמיאניוק, ותדע לטפל בימים הקרובים גם בסדאם חוסיין, כך הגיע הזמן לטפל בארכי-טרוריסט, שהוא גם האבא והאמא של הטרור הרצחני נוסח בן-לאדן, שהוא תלמידו למעשה, למי שלא יודע.

עסאם מח'ול: יותר מוקדם ממה שאתה חושב.

משה כחלון: אני שמח שלא שמעתי את ההערה שלך.

משה כחלון: אין לי שום כוונה לענות לך, אין לי שום כוונה לתת לך במה, לא בערוץ-33 ולא אצל החברים שלך.

משה כחלון: יש לי כוונה לברך את כוחות הביטחון, לברך את צה"ל, לברך את העומדים על משמר ארצנו, ולא להתחיל להתכסח אתך.

משה כחלון: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

אליעזר כהן: אתה תראה אותו בטלוויזיה מבקר את משפחת יאסין.

אליעזר כהן: אתה תראה אותו, אל תדאג.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אהוד רצאבי - אינו נוכח.

מיכאל נודלמן: מישהו מחברי הכנסת של ש"ס?

מיכאל נודלמן: אינם נוכחים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יורי שטרן - אינו נוכח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אני יכול לדבר במקומו.

מיכאל נודלמן: בסדר, כשתהיה חבר מפלגת האיחוד הלאומי תוכל לדבר במקומו.

מיכאל נודלמן: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך והתרבות בעקבות דיון מהיר בנושא:

אריה האן: מחסור בקלינאי תקשורת במגזר הערבי - של חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אריה האן: תודה.

אריה האן: א.

אריה האן: התנהלותו החמורה של ראש הממשלה;

אריה האן: ג.

אריה האן: עיכוב בתשלום שכר עובדי המועצות הדתיות והרשויות המקומיות;

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני חושב שיהיה זה לא מיותר אלא לחלוטין נחוץ לומר את היחס של כולנו, אני מקווה - ופה ושם שמעתי הערות שצרמו את אוזני, שזה לא כולנו.

מיכאל נודלמן: סליחה, אחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

רן כהן: אני, מכל מקום, חושב שהשיח' יאסין הוא חלאת אדם.

רוני בר-און: כבר לא.

רוני בר-און: עכשיו הוא סתם חלאה.

רוני בר-און: סתם חלאת גווייה.

רן כהן: היה, כן.

רן כהן: אני לא בטוח.

רן כהן: מה שאני חושב עליו נשאר, מנהיג של מרצחים שונאי ישראל.

רן כהן: הוא עשה את הכול כדי להכחיד את מדינת ישראל.

רן כהן: בעניין הזה, לעניות דעתי, לא יכול ולא צריך להיות ויכוח, ואני מציע גם לחברי הערבים, חברי הכנסת - - -

עסאם מח'ול: - - -

רן כהן: מותר לי להציע מה שאני רוצה.

רן כהן: אתה יכול לא לשמוע, זה בסדר גמור.

עסאם מח'ול: - - -

צבי הנדל: - - -

רן כהן: אתה יודע, חבר הכנסת עסאם, אתה לא חייב לשמוע את עצתי.

רן כהן: אני 20 שנה פה, אני חושב את דעותי, אני אומר אותם לראש הממשלה.

רן כהן: אתה יודע מה?

רן כהן: - - -

עסאם מח'ול: אל תשתמש בחברים הערבים כדי להיראות יפה בפניהם.

רן כהן: אני מבקש ממך דבר אחד, מאחר שאמרת את זה עכשיו, אני אומר לך: מעל הבמה הזאת נשאתי עשרות נאומים על הטרוריסט ברוך גולדשטיין, אף-על-פי שהוא יהודי.

עסאם מח'ול: נו, אז מה?

רן כהן: אני מציע שלאנשים יהיה אומץ הלב, כאשר מדובר על רב-מרצחים כמו השיח' יאסין - - -

עסאם מח'ול: - - -

רן כהן: - - - שיורשה לי להגיד את מה שאני חושב.

רן כהן: זה מה שאני חושב.

רן כהן: אז אתה תשמע.

עסאם מח'ול: תגיד, אל תטיף לנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול.

אליעזר כהן: זה לא הכנסת שלו.

אליעזר כהן: מה הוא עושה פה בכלל?

אליעזר כהן: מי בחר אותו לכאן?

אליעזר כהן: אין לו מה לעשות פה בכלל.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן.

רן כהן: עשה לי טובה, אל תעזור לי.

רן כהן: צ'יטה, אל תעזור לי.

רן כהן: עזוב.

רן כהן: בכלל לא חשבתי לעורר ויכוח, דווקא חשבתי לנסות לדבר אל התבונה, כי רציתי לומר - - -

עסאם מח'ול: - - -

רן כהן: חבר הכנסת מח'ול, תן לי לומר את דברי.

רן כהן: תאמין לי, נלחמתי על השלום ועל ההכרה בשתי מדינות לשני העמים ולי פתחו את הראש פיזית ממש, ובך ניסו להתנקש.

רן כהן: אז בוא נדבר עכשיו כדבר אזרחים למדינה אחת, שרוצים פתרון של קיום.

רן כהן: מה לעשות?

רן כהן: צריך לומר את הדברים גם כשהם כואבים מאוד וכשהם לא נוחים.

רן כהן: אתה חושב שנוח היה לי להגיד על יהודי שהוא טרוריסט נאלח?

רן כהן: נוח היה לי לחוקק פה חוק כדי להרוס את האנדרטה של ברוך גולדשטיין?

רן כהן: עשיתי את זה למען העם שלי, למען המוסר שלי, למען העקרונות שלי.

רן כהן: אני חושב שצריך לומר את הדברים הללו כאשר הם קורים.

רן כהן: אני רוצה לומר לחברי מהממשלה: האמינו לי, לאחר כל מה שאמרתי על מה שאני חושב על השיח' יאסין, לעניות דעתי, הקבינט הביטחוני החליט החלטה מסוכנת מאוד לחיי אזרחי מדינת ישראל.

רן כהן: לדאבוני הרב, אני בטוח שהיא תעלה בתשלום חייהם של אזרחים.

רן כהן: זה כמעט הימור על חייהם.

נעמי בלומנטל: זה לא הוגן.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: אמרתי את זה היום לשר הביטחון בוועדת חוץ וביטחון ואני אומר את זה גם פה.

רן כהן: זו דעתי.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: משום שברור בעליל שמדובר כאן בפעולה שתוביל לנקמה, כי היא עצמה נגועה כהחלטה מהבטן ופחות מהראש, החלטה יצרית ופחות שכלתנית, משום שהיא במקום שבו יודעים שהפעולה, אחת דינה, להחריף את המצב, והחרפת המצב היא בהחלט גרירת הזירה לפעולות נוספות של טרוריסטים, ואני יכול להמשיך לגנות אותה להוקיע אותה.

רן כהן: אבל התוצאה תהיה זאת.

רן כהן: ובואו נאמר את האמת - כולנו עברנו פאזה.

רן כהן: כל מדינת ישראל ידעה שהמדיניות לגבי פגיעה במחבלים היא פגיעה בפצצות מתקתקות.

רן כהן: פצצה מתקתקת הוגדרה היטב.

רן כהן: נאמר שטרוריסט שנמצא בדרכו לפיגוע והוא עלול לגרום לפגיעה בנפש בתוך מדינת ישראל, אחד דינו - אין דרך אלא לפגוע בו.

נעמי בלומנטל: ושולחיהם?

רן כהן: חברת הכנסת בלומנטל, שולחיהם - זה כבר מתחיל להיות היתר גורף וטוטלי.

רן כהן: זה כבר הכרזת מלחמה כוללת, ואני אומר לך, אני מדבר כמודאג.

רן כהן: האמיני לי.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי, לדאבוני, חלאת האדם הזה שדיברתי עליו, השיח' יאסין, הוא גם בעל משמעות אסלאמית.

רן כהן: כלומר, להפוך את הזירה הזאת מזירה ישראלית-פלסטינית או זירה ישראלית-עזתית גם לזירה יהודית-אסלאמית, זו החרפה של הבעיה, ואי-אפשר לברוח מזה.

רן כהן: לעניות דעתי, אנחנו צריכים להינתק מן השטחים ומעזה ולצאת מהם, הרבה יותר מאשר להסתבך בהם עוד ועוד, משום שכל ההסתבכות לא מובילה להטבה, לא מובילה להיפרדות - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת כהן, תסיים בבקשה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש.

רן כהן: חצי דקה ואני מסיים.

מיכאל נודלמן: לא חצי דקה.

מיכאל נודלמן: אני נתתי לך שתי דקות בגלל הוויכוחים.

רן כהן: אני מסיים את המשפט: רבותי חברי הכנסת, אנחנו צריכים להוביל את העם והמדינה שלנו לצאת מן השטחים, לא להעמיק ולהסתבך בהם, כי כל העמקה מובילה אך ורק לעוד קורבנות של יהודים, ישראלים ופלסטינים.

רן כהן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריה - חבר הכנסת יורי שטרן.

מיכאל נודלמן: אני שוב מבקש מחברי כנסת של ש"ס להגיד מי ידבר.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה לברך את צה"ל ואת הקבינט המדיני על חיסולו של אחמד יאסין.

גילה פינקלשטיין: אחמד יאסין היה כביכול מנהיג דתי והוגדר כמנהיג רוחני, כאילו לבדל אותו מההנהגה הצבאית.

גילה פינקלשטיין: אך אוי לנו מ"מנהיגים דתיים" כאלה.

גילה פינקלשטיין: יאסין הקים את ה"חמאס" לפני כעשור וחצי.

גילה פינקלשטיין: הוא היה עצור כבר פעמיים ונידון למאסר עולם.

גילה פינקלשטיין: לראשונה הוא נעצר ב-1983 באשמת החזקת אמצעי לחימה, ייסוד ארגון צבאי סודי והסתה נגד ישראל.

גילה פינקלשטיין: הוא נידון ל-13 שנות מאסר, אולם שוחרר ב-1985 במסגרת עסקת חילופי השבויים של ישראל עם ארגונו של אחמד ג'יבריל.

גילה פינקלשטיין: מדובר באדם מתועב, שדם יהודים רבים, גברים, נשים וילדים על ידיו.

גילה פינקלשטיין: הוא שלח את המחבלים לפיגועים הגדולים ביותר, כמו הפיגוע ב"דולפינריום", הפיגוע במלון "פארק" בנתניה, בקפה "מומנט", והרשימה עוד ארוכה.

גילה פינקלשטיין: זהו איש שהטיף למוות ולהרג יהודים באשר הם.

גילה פינקלשטיין: היתה לו השפעה מכרעת, ועל כן חשוב שלא יוכל עוד לעשות זאת.

גילה פינקלשטיין: סיעות הבית השונות הגישו להיום שורת הצעות אי-אמון.

גילה פינקלשטיין: אף שאנו חוששים מאוד מתוכנית ההתנתקות המסוכנת והמיותרת שהגה ראש הממשלה בעצה אחת עם ראש המועצה לביטחון לאומי, אנו מעודדים משורת צעדי הביטחון התקיפים שהוא הורה לזרועות הביטחון לבצע.

גילה פינקלשטיין: אמרתי הבוקר ואני שבה ומציינת, כי מלחמה בראשי הטרור ובמבצעיו חייבת להימשך בכל מקום ובכל זמן.

גילה פינקלשטיין: על הטרוריסטים והמחבלים באשר הם לדעת, כי לא יהיה להם מנוח.

גילה פינקלשטיין: הם יוסיפו להסתתר, לברוח, להתחפש, אולם לא ימצאו מנוח לכף רגלם.

גילה פינקלשטיין: יאסין היה בן-מוות כמו ערפאת, נסראללה, בן-לאדן.

גילה פינקלשטיין: יש לקוות שהמאבק הנחוש בטרור לא יתקיים דווקא בזיקה להסתלקותנו מכל חבל-עזה, כפי שמתכננים בלשכת ראש הממשלה.

גילה פינקלשטיין: אני שבה ומזכירה כי סיעתנו, סיעת המפד"ל, אומנם שותפה לממשלה ולמאבק באויב, אולם לא תוכל לתת את ידה ולשאת באחריות אם תתקבל החלטה אופרטיבית בדבר גירוש יהודים מבתיהם.

גילה פינקלשטיין: קראתי הבוקר את דברי שר הביטחון, מר מופז, האומר כי הטרור יגבר עם הנסיגה.

גילה פינקלשטיין: דבריו מצטרפים לדברי בכירים במערכת הביטחון.

גילה פינקלשטיין: גם לשיטת המצדדים בנסיגה איננו מקבלים תמורה כלשהי, ועל כן אני מקווה שהתוכנית הזאת תיגנז.

גילה פינקלשטיין: בהקשר אחר של האי-אמון הוזכר המשבר במועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: אני בהחלט מתקוממת על הסחבת ועל המצב הבלתי-נסבל שבו עובדים מסורים אינם מקבלים משכורת זה חודשים אחדים.

גילה פינקלשטיין: בשבוע שעבר יזמתי דיון בוועדה לקידום מעמד האשה בנושא הבלניות במקוואות.

גילה פינקלשטיין: אלה עושות את עבודתן בנאמנות, בצנעה, במסירות, מתפרנסות בדוחק, אך סובלות מהלנת שכר ממושכת ולחלוטין לא מוצדקת.

גילה פינקלשטיין: מכיוון שהן אינן מאיימות בשביתה, בהכירן את רגישות הנושא שהן עוסקות בו, קולן אינו נשמע די הצורך, ואני מנסה בכל מסגרת לשמש להן לפה.

גילה פינקלשטיין: היה מצער לשמוע בדיון מפי עוזרו של ראש הממשלה, כי במסגרת ייעול המגזר הציבורי אומנם נדרשו שינויים אך היתה הזנחה פושעת במהלך פירוק משרד הדתות.

גילה פינקלשטיין: הפעלת המקוואות היא שירות חיוני ממדרגה ראשונה בעבור ציבור רחב ביותר, ואין לתת יד לפגיעה בו.

גילה פינקלשטיין: זהו צורך חיוני לא פחות מצרכים חיוניים אחרים, ואין לאפשר בשום פנים ואופן מצב שבו השירות הזה ייפגע.

גילה פינקלשטיין: הלנת שכר היא דבר פסול, ודאי כלפי הנשים המסורות הללו, העושות עבודת קודש.

גילה פינקלשטיין: הן אינן שובתות, ואסור לנצל את העובדה שהן אינן שובתות.

גילה פינקלשטיין: שמענו באותו דיון הבטחות מפי גורמים העוסקים בפירוק משרד הדתות, הן במשרד ראש הממשלה הן מטעם משרד האוצר.

גילה פינקלשטיין: נמסר לנו שהמצב ידוע ויטופל בהתאם.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שכך יהיה, אם כי הניסיון המר מלמד שהדברים מתנהלים באטיות.

גילה פינקלשטיין: על כן אני קוראת לגורמים שיכולים לזרז את העברת המשכורות לעובדים במועצות הדתיות שלא להניח לנושא עד לסיומו המוצלח.

גילה פינקלשטיין: אני שבה ומאחלת לממשלה ולעומד בראשה הצלחה במלחמת החורמה בטרור ובהשכנת ביטחון באזור שלנו, כי הצלחתכם היא הצלחתנו.

גילה פינקלשטיין: אל תרפו.

גילה פינקלשטיין: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים הלא-נמצאים, חברי הכנסת, אני מברך קודם כול את מערכת הביטחון על ההצלחה הגדולה שלה היום בחיסולו של אחד מראשי הטרור המוסלמי.

יורי שטרן: השיח' יאסין לא היה רק ראש ה"חמאס", היתה לו השפעה על הרבה מאוד מחבלים מוסלמים אצלנו ובעולם, ולכן מגיע כל הכבוד למערכת, לשירותי הביטחון ולצה"ל על חיסולו.

יורי שטרן: אין בפעולה זו הרבה טעם, והיא לא תועיל, אם לא תימשך הרדיפה אחר שאר המנהיגים, שאר ראשי הטרור – לא רק מה"חמאס" אלא מכל הארגונים הפלסטיניים הטרוריסטיים, וזה כולל גם את יאסר ערפאת, שעומד בראש מערכת הטרור, שהיא מערכת פוליטית, כספית, הסברתית ומבצעית גם יחד.

יורי שטרן: לכן, כשחבר הכנסת רן כהן דיבר פה על כך שבשעתן הוגדרו מטרות לחיסול "פצצות מתקתקות", אני חייב להגיד שפרא אדם כמו השיח' יאסין היה פצצה מתקתקת בכל שעות היום ובכל ימות השנה.

יורי שטרן: בכל יום, בכל שעה ובכל דקה הוא עסק בטרור, ולכן הוא ואחרים בהחלט צריכים להיות ברשימת המטרות לחיסול.

יורי שטרן: כל אחד מהם הוא פצצה מתקתקת, וככל שנוריד אותו ואחרים מהבמה יותר מהר, כך יהיה טוב יותר לביטחון ישראל.

יורי שטרן: חלילה לראש הממשלה אם ינסה לנצל את ההצלחה של כוחות הביטחון היום בשביל ליצור תמיכה ציבורית גם בכנסת וגם בממשלה למהלך הפסול שלו – עקירת היישובים, טרנספר היהודים, הנסיגה והבריחה מחבל-עזה.

יורי שטרן: המהלך הזה רק יביא להגברת הטרור.

יורי שטרן: הוא לא נותן שום דבר למדינת ישראל.

יורי שטרן: הקשבתי, התפעלתי והתפלאתי על דברי השרים שאמרו אתמול שבתמורה לנסיגה מעזה הם מוכנים לקבל את תוואי הגדר.

יורי שטרן: מהו תוואי הגדר?

יורי שטרן: ראינו איך בלי להתחשב במחיר בכלל פירקו גדר שכבר הוקמה.

יורי שטרן: מה הבעיה?

יורי שטרן: מה נותן לנו תוואי הגדר?

יורי שטרן: איזה מין תמורה היא זאת, שלא לדבר על כך שזו סחורה שכבר מכרו אותה פעם, כשהתקבלה החלטת הממשלה.

יורי שטרן: עכשיו מוכרים אותה פעם שנייה?

יורי שטרן: לכן, אין שום תמורה שיכולה להצדיק את פירוק היישובים, את הנסיגה מפני כוחות הטרור ואת עזיבת השטח בפני האויב.

יורי שטרן: אין שום תמורה, אבל מי שמדבר על תמורה שיחשוב לפחות במונחים רציונליים על דברים בלתי הפיכים וידרוש דבר הפיך – סיפוח של גוש-עציון, סיפוח של כל סביבת ירושלים רבתי, של בקעת-הירדן, של מערב השומרון – בבקשה, נראה שתקבלו לכך הסכמה אמריקנית.

יורי שטרן: אם תקבלו לכך הסכמה אמריקנית אולי יהיו עוד אנשים שיגידו שיש לזה משמעות.

יורי שטרן: עד היום לא הוצגה שום תמורה, והכול בלוף וזיוף ופגיעה בביטחון ישראל ובעתיד העם היהודי, ודאי שבעתיד העם היהודי בארצו.

יורי שטרן: לכן אנחנו, כסיעה, האיחוד הלאומי, איננו יכולים להיות יחד עם הממשלה בקבלת ההחלטות האלה, ואנחנו מנסים בכל דקה, עם כל מי שנמצא במערכת הזאת, לנצל הזדמנויות כדי שהמהלך הזה לא יצא לפועל.

יורי שטרן: אין לו שום הצדקה, אין לו שום זכות והוא צריך להיגנז.

יורי שטרן: כיושב-ראש ועדת הפנים אני חייב להגיד שזו פשוט זוועה שהממשלה מתנערת מאחריותה כלפי מאות אלפי אנשים שעבדו ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות.

יורי שטרן: הם לא קיבלו משכורת, אבל הם לא אשמים בכך שהרשויות האלה והמועצות האלה פשטו את הרגל.

יורי שטרן: אם מישהו אשם אלה אותן רשויות, והממשלה עצמה, שלא ידעה לפקח על המהלכים האלה.

יורי שטרן: הלנת שכר אינה יכולה להיות נורמה.

יורי שטרן: הממשלה חייבת לשלם משכורות בלי קשר לתוכניות ההבראה ולרפורמות שהיא מנסה לעשות, שחלקן הגדול מאוד-מאוד נכונות, אך העובדים לא צריכים להיות בשר התותחים של הרפורמות האלה.

מיכאל נודלמן: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת איציק כהן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חברי הכנסת ישראל אייכלר ועסאם מח'ול.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שלמה המלך, החכם באדם, בין שאר המאמרים שלו, כתב בספרו, ספר משלי: באין חזון ייפרע עם.

יצחק כהן: מורי ורבותי, אנחנו עדים בשנה האחרונה לתופעה חסרת תקדים בתולדותיה של מדינת ישראל, של ממשלה חסרת חזון, ממשלה של דבר והיפוכו מקצה לקצה.

יצחק כהן: אין שום קו שאתה יכול לעקוב אחריו ולומר שיש פה תוכנית, שיש פה מדיניות.

יצחק כהן: אתה קם בבוקר ושומע על תופעה שקרתה.

יצחק כהן: למחרת אתה שומע על מהלך שמובילים, שהוא הפוך בדיוק ב-180 מעלות למה שקרה אתמול.

יצחק כהן: אתה מסתכל ימינה, מסתכל שמאלה ורואה שיד ימין של הממשלה עושה דבר x ויד שמאל עושה את ההיפך ממנו.

יצחק כהן: אתה שומע הצהרה בכיוון מסוים ורואה מעשים בכיוון הפוך לגמרי.

יצחק כהן: אין שום אחידות – לא מחשבתית, לא רעיונית, לא מעשית, והכול תוך סיכון איום ונורא של כולנו, של תושבי המדינה, של בנינו.

יצחק כהן: מורי ורבותי, שלמה המלך אמר: באין חזון ייפרע עם.

יצחק כהן: זו ממשלה בלי חזון – ממשלה שהסינדרום שלה הוא ההתנתקות לא רק מחבל-עזה, אלא התנתקות כמעט מכל ערך.

יצחק כהן: זה התחיל, קודם כול, מהתנתקות חברתית.

יצחק כהן: הם התנתקו, חד-צדדית, מהחברה החלשה בישראל, ודחסו אליה, בעזרת הקואליציה המוזרה הזאת, גם את מעמד הביניים.

יצחק כהן: גם אותם הפכו לאוכלוסייה חלשה והתנתקו מהם בצורה חד-צדדית.

יצחק כהן: הממשלה לא מכירה בציבור הזה.

יצחק כהן: היא לא מכירה באוכלוסייה החלשה ובמשפחות ברוכות ילדים.

יצחק כהן: היא התנתקה מהן בצורה חד-צדדית.

יצחק כהן: המשך ההתנתקות היה מערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

יצחק כהן: המרכז הרוחני שהוקם במדינת ישראל אחרי החורבן בשואה בעמל רב, ישיבות מפוארות ואלפי בני תורה – התנתקות חד-צדדית.

יצחק כהן: הממשלה החליטה לסכן את עצם קיומנו פה, שכל-כולו נובע מתורת ישראל ואך ורק מתורת ישראל.

יצחק כהן: אין שום מסמך אחר שמצדיק את קיומנו פה, את אחיזתנו פה.

יצחק כהן: נכנס ראש הממשלה לשעבר, שמעון פרס, והוא יאשר את הדברים.

יצחק כהן: ספר התנ"ך, ספר התורה, היה המסמך שקשר אותנו לחבל ארץ זה.

יצחק כהן: הממשלה החליטה, באורח חד-צדדי, להתנתק מערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

יצחק כהן: היא רודפת את הישיבות.

יצחק כהן: הם סימנו להם למטרה לסגור את כל עולם התורה.

יצחק כהן: הם חיסלו את משרד הדתות בטענה של התייעלות.

יצחק כהן: מורי ורבותי, זה שקר וכזב, מכיוון שכשאומרים שרוצים לסגור משרד ולהעביר את יחידותיו למשרדי ממשלה אחרים יש הוראות מעבר ויש חפיפה, ופה בכוונת מכוון תחילה לא עשו הוראות מעבר או חפיפה.

יצחק כהן: אדוני ראש הממשלה לשעבר מר שמעון פרס, חיסלו את כל שירותי הדת שמדינת ישראל עמלה לבנות פה, את המרכז הרוחני הגדול ביותר בעולם אחרי החורבן בשואה.

יצחק כהן: הם התנתקו באורח חד-צדדי מערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

יצחק כהן: המשך ההתנתקות החד-צדדית – אנו שומעים – הוא מחבלי ארץ ללא משא-ומתן.

יצחק כהן: מסירתם של חבלי ארץ אלה לרבי-מרצחים ליצירת כאוס, תוהו ובוהו.

יצחק כהן: ואז, אתה שומע דבר והיפוכו.

יצחק כהן: אתה שומע שהם עושים דברים הפוכים.

יצחק כהן: מורי ורבותי, היום התפרסמו הנתונים הקשים על האבטלה בישראל.

יצחק כהן: השר גדעון עזרא, הגענו למספר שיא של מובטלים.

יצחק כהן: מספרים לנו שיצאנו מהמיתון ויש צמיחה: יש צמיחה ואין מיתון.

יצחק כהן: עוד הפעם, דבר והיפוכו.

גדעון עזרא: יש.

יצחק כהן: מה?

יצחק כהן: יש צמיחת זקן.

יצחק כהן: מה יש?

יצחק כהן: איך אתה מסביר צמיחה עם 300,000 מובטלים?

יצחק כהן: זה מספר שיא.

יצחק כהן: איך אתה מסביר את זה?

יצחק כהן: שוב, השר גדעון עזרא, זו התנתקות חד-צדדית מהחברה בישראל.

יצחק כהן: הממשלה מחוברת רק לרדיוס הזה של הכיסאות פה.

יצחק כהן: פה הם מחוברים בקושי.

יצחק כהן: משאר הדברים – מהחברה, מהיהדות, מארץ-ישראל ומהכול – הם מנותקים חד-צדדית.

יצחק כהן: אני מסיים במאמר אחד מפרשת העגל, שגם שם היו דברים והיפוכם.

יצחק כהן: מורי ורבותי, אני רוצה להתעכב על הפסוק בפרשת העגל, פרשת כי-תשא: "וישכימו ממחרת ויעלו עולות ויגישו שלמים וישב העם לאכול ושתו ויקמו לצחק".

יצחק כהן: כל רעיון עיוועים שהוא לא רעיון שמעוגן בדעת תורה אמיתית, זה המסלול שלו.

יצחק כהן: בתחילת הידיעה, הם קמים ומשכימים למחרת ומעלים עולות, ואחר כך שלמים ומתחלקים, ואחר כך הם יושבים לאכול, ובסוף הם קמים וצוחקים על כל הרעיון.

יצחק כהן: לצערי הרב, אני חש שהפסוק הזה כל כך מוחשי.

יצחק כהן: מורי ורבותי, אסיים כמו שמסיים הכוהן בברכת כוהנים: "השקיפה ממרום קדשך מן השמים וברך את עמך את ישראל, את הארץ אשר נתת לנו כאשר נשבעת לאבותינו ארץ זבת חלב ודבש".

יצחק כהן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה לחבר הכנסת יצחק כהן.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חברי הכנסת עסאם מח'ול ודוד טל.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהחלטת הממשלה, בהחלטת הקבינט, לחסל את אחמד יאסין היו חילוקי דעות.

ישראל אייכלר: היו שני שרים שהתנגדו לחיסול.

ישראל אייכלר: שני שרי שינוי הסבירו שאסור לפגוע במנהיג דתי.

ישראל אייכלר: הם כבר הזהירו שאסור לפגוע באנשים מאמינים דתיים, שזה כוח גדול וזה מסוכן.

ישראל אייכלר: מעניין מאוד, אני חשבתי שמי שהתנגדו בקבינט לפגוע במנהיגים דתיים אלה אנשים שקצת קרובים למסורת, אנשים שמכבדים דתיים - -

מיכאל מלכיאור: אין כאלה.

ישראל אייכלר: - - בדיוק נציגי מפלגה שהכריזו מלחמה דווקאית בדת ישראל – לפגוע במנהיגים דתיים, לפגוע באנשים דתיים, לפגוע ברגשותיהם, כשהם יהודים.

אילן שלגי: אנחנו רק נגד הכפייה ולא נגד הדת.

ישראל אייכלר: דווקא אנשים אלה שהם נגד הכפייה, כשזה מגיע לאחמד יאסין – ודרך אגב, אני רוצה לומר משפט על העניין הדתי שלו – פתאום יש להם חרדת קודש מהמופתי, מהשיח' הזה.

ישראל אייכלר: איזה כבוד לדת.

ישראל אייכלר: על זה אמרו חז"ל: "כל המרחם על אכזרים סופו שיתאכזר לרחמנים".

ישראל אייכלר: רק נציגי מפלגה שמתאכזרת לילדי ישראל ורחמנים ופוגעת בתורת ישראל מכבדת את האסלאם ואת הנציג, השיח', המוסלמי.

ישראל אייכלר: לגבי העניין של שיח' - אני מכבד מאוד את דת האסלאם ואת כל הדתות של האנשים שמאמינים באל אחד.

ישראל אייכלר: אני חושב שזו הבושה הגדולה ביותר לקרוא לאדם שעובר על צו של "לא תרצח", שזה עשרת הדיברות של בני אברהם, ששולח אנשים לרצוח אנשים, נשים וטף – מנהיג דתי.

ישראל אייכלר: תקראו לו מנהיג פוליטי ותתווכחו עליו, אבל מה פתאום מנהיג דתי?

ישראל אייכלר: יש ויכוח בחז"ל.

ישראל אייכלר: רבי שמעון בר יוחאי אומר: "מותר להתגרות ברשעים בעולם הזה".

ישראל אייכלר: כמו שנאמר: "עזבי תורה יהללו רשע ושמרי תורה יתגרו בם".

ישראל אייכלר: אבל יש שאלה אם צריך לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אומר רבי שמעון בר יוחאי: "אם לחשך אדם לומר, הרי כתוב אל תתחר במרעים אל תקנא בעשי עולה.

ישראל אייכלר: אמור לו: מי שלבו נוקפו אומר כן" – רק פחדן, רק מי שמפחד אומר דבר כזה.

ישראל אייכלר: מה הכוונה "אל תתחר במרעים"?

ישראל אייכלר: אל תהיה כמו המרעים, כעושי העוולה.

ישראל אייכלר: אבל, בכל זאת, הרי נאמר שאסור להתגרות ברשעים?

ישראל אייכלר: אז אומרים חז"ל שיש הבדל.

ישראל אייכלר: אם זה באינטרסים שלך – אל תתגרה.

ישראל אייכלר: אם זה באינטרסים שלשם שמים – אתה יכול להתגרות.

ישראל אייכלר: עוד הבדל: ברשע שהשעה משחקת לו או ברשע שהשעה לא משחקת לו.

ישראל אייכלר: הדבר השלישי הוא: אם אתה צדיק גמור, אתה יכול להתגרות ברשעים, אבל אם אתה בעצמך לא צדיק גמור, תיזהר מלהתגרות ברשעים.

ישראל אייכלר: אין ספק שאחמד יאסין היה רשע גדול מאוד שרצח אנשים, נשים וטף.

ישראל אייכלר: אבל לבוא ולהתגרות בו צריכה להיות ממשלה שהיא לפחות בעצמה צדיקה.

ישראל אייכלר: שהיא דואגת - - -

צבי הנדל: - - - היה צדיק.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: זה שעשה את זה ודאי עשה מצווה להצלת יהודים.

ישראל אייכלר: אבל ממשלה שנלחמת נגד התורה, שנלחמת נגד היהדות, יכולה לסכן לא רק את היהודים שחיים פה אלא גם את יהודי כל העולם בפעולה כזאת.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני שואל שאלה נוספת: אמרו כל הזמן, גם כשהתפוצצו אוטובוסים, שאסור לפגוע באחמד יאסין, שחס וחלילה זה עלול להביא לנקמה.

ישראל אייכלר: מה קרה עכשיו?

ישראל אייכלר: מה נשתנה?

ישראל אייכלר: על זה אין לי תשובה, אבל יש לי משפט אחד שאני רוצה לומר בערבית, שהיא שפה רשמית בכנסת.

ישראל אייכלר: הערבית שלי לא כל כך טובה, וכשהייתי ילד ידעתי יותר טוב.

ישראל אייכלר: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד משהו לאחי הערבים: כל היהודים רוצים שלום עמכם.

ישראל אייכלר: אנו לא רוצים מלחמה, אנו לא רוצים שפיכות דמים.

ישראל אייכלר: בואו עמנו לשלום למען האל, למען כל בני אברהם.

ישראל אייכלר: שלום, שלום, שלום.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: )

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חבר הכנסת דוד טל.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדבר בעברית למען הרב אייכלר.

עסאם מח'ול: נשאלת השאלה: אלה שרוצים להציל יהודים, אלה שרוצים להציל את הישראלים שימותו, חס וחלילה, בפיגוע הקרוב הבא – האם צריכים לברך את ממשלת ישראל היום או שצריכים להוקיע את הקללה שהיא הובילה אליה?

עסאם מח'ול: הרי אנחנו יודעים, ואולי הציבור צריך לדעת, שכאשר מדברים הצבועים כאן על אותם ימים שבהם השיח' יאסין הקים את תנועת ה"חמאס" צריך לדעת שממשלת ליכוד, ששרון כיכב בה, עודדה את הקמת ה"חמאס" כתחליף לאש"ף.

עסאם מח'ול: אז שלא יבואו לכאן ויזילו דמעות תנין.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת הוכיחה שהיא פורחת בים הדמים.

עסאם מח'ול: היא מריחה דם, ותראו איך הם פורחים.

עסאם מח'ול: היא מייצרת ופותחת את ים המוות בפני שני העמים, בפני הישראלים ובפני הפלסטינים.

עסאם מח'ול: היא פורחת.

עסאם מח'ול: הם שמחים, יוצאים מעורם, כי עכשיו יש להם הזדמנות להשתמש בדם הזה כדי לייצר עוד שפיכות דמים.

עסאם מח'ול: זו ממשלה של טרור.

עסאם מח'ול: זו מפלצת של דמים בראשותו של שרון שפעלה הבוקר.

צבי הנדל: אתה, אתה מפלצת.

עסאם מח'ול: זאת המפלצת.

עסאם מח'ול: זאת המפלצת האחראית לדם שנשפך הבוקר בעזה, אבל דמם של ישראלים שיישפך הוא בראשו של שרון ובראש של גדעון עזרא ושל הנדל ושל אחרים.

אילן שלגי: - - -

צבי הנדל: - - -

עסאם מח'ול: זאת המשוואה, ואתם לא תוכלו להביא את העם בישראל לשיכרון חושים משום שאתם משחקים במגרש הזה, בים הזה, של מוות ודמים.

עסאם מח'ול: עכשיו אתם פורחים בים הדמים והמוות לשני העמים.

עסאם מח'ול: אתם אחראים לרצח פלסטינים, אבל אתם אחראים לרצח ישראלים.

צבי הנדל: אתה מדבר?

עמרי שרון: די - - - עסאם.

עסאם מח'ול: מי שעשה את זה היום, ידו בדם שיישפך בתגובה על הפעולה הזאת.

עסאם מח'ול: על זה הוויכוח.

צבי הנדל: - - -

עסאם מח'ול: על זה הוויכוח, יא אידיוט.

מיכאל נודלמן: תסיים בבקשה.

עסאם מח'ול: לכן, אלה שעומדים כאן היום ומהללים את שפיכות הדמים, את פעולת הטרור שקיימה ממשלת ישראל, שהיא הגיבורה – היא חיסלה פצצה מתקתקת על כיסא גלגלים כשיצאה מהמסגד – זהו מעשה של גולדשטיין ממלכתי.

עסאם מח'ול: זה מה שעשיתם הבוקר.

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

עסאם מח'ול: אתם ממשלה איומה, ואני קורא לציבור: אל תחרישו.

עסאם מח'ול: אל תיסחפו בשיכרון הדמים הזה.

עסאם מח'ול: צאו לרחובות ותפילו את הממשלה הזאת, תשליכו אותה אל מזבלת ההיסטוריה, כי שם מקומה ושם היא ראויה להיות.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חברי הכנסת זחאלקה ואלסאנע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לפעמים אני מתפלא על המבקרים את פעולת החיסול של יאסין, ואני רוצה לשאול את עמיתי מהשמאל, שמבקרים את הפעולה הזאת, למה באמת הם מצפים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יש מישהו כאן מהשמאל שמבקר את הפעולה הזאת שמצפה לאיזו חסינות טוטלית למנהיגי הטרור, שהם בעצם ישבו במרכזי הערים, ישלחו ילדים עם חומר נפץ להתפוצץ ויעשנו נרגילה, ואנחנו ניתן להם איזו חסינות רק מפני שהם מנהיגים – צריך לומר: מנהיגי טרור ולא משהו אחר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מנסים להלביש עליהם איזו אצטלה של מנהיג דתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מנהיג דתי לא היה מושך עדה שלמה למאבק שטוף דמים שכזה, למרחץ דמים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה עוד היה צריך לצפות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לו יצויר, חס וחלילה, שבאותו פיגוע באשדוד היה מתרומם שם עם איזה חומר, ו-10,000 איש מתושבי ואזרחי אשדוד היו נהרגים ומשלמים בחייהם – מישהו היה מצפה מאתנו שעדיין נשב בחיבוק ידיים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה האת, כמו כל ממשלה אחרת במדינת ישראל, חייבת בביטחון תושביה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני דוחה מכול וכול את הטענות שהפעולה הזאת תגרור פעולות נוספות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תמיד היו פעולות נוספות, גם אם זה לא היה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש מישהו שיכול להבטיח לי, שאם אנחנו לא נחסל חיסולים ממוקדים שכאלה, לא יהיו פעולות כאלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין דבר כזה, ואי-אפשר לשבת בחיבוק ידיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נראה לי ששכחנו עובדה די פשוטה: מדובר בארגונים המצהירים שאין להם על מה לדבר בכלל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין להם שום רצון למשא-ומתן זולת השמדת מדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יתירה מזאת, לולא היתה ישראל מחסלת את מנהיגי הטרור, כיצד היה הדבר מתפרש?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פיגוע היה רודף פיגוע, ואנה אנו היינו באים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שכל איש שמאל המאמין שהרשות היא פרטנר למשא-ומתן צריך לברך על הפעולה הזאת, משום שארגוני הטרור הם הם האויבים הגדולים ביותר של הדמוקרטיה, החופש והמשא-ומתן שכולנו מייחלים לו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו לא רוצים מרחץ דמים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו לא רוצים שיהיו אמהות שכולות, לא רוצים לראות אלמנות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל באין לנו ברירה, כשמעמידים אותנו אל הקיר, אי-אפשר להתעלם מהאיומים הללו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, היות שאין לי הרבה זמן, אני רוצה לומר משפט אחד בנושא אי-תשלום משכורות לעובדים במועצות הדתיות ובערים במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני השר במשרד האוצר, אני שמח שכל הזמן שאני נואם אדוני יושב כאן, ותמיד יש לך פתרונות יצירתיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבקש ממך איזה פתרון יצירתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי תמנע מ-120 חברי כנסת את שכרם, ואז אולי יימצא פתרון.

ג'מאל זחאלקה: 119.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: דרך אגב, אני הייתי בעד זה שימנעו שכר מ-120 חברי כנסת, עד שיימצא פתרון לעובדי המועצות הדתיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש ביניהם כאלה שלא מקבלים משכורת 20 חודש, וחג הפסח עומד בפתחנו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם צריכים לשבת מסביב לשולחן כשאין להם משכורת, והם כבר גלגלו את כל האוברדרפטים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יודע אילו שיעורי ריבית גובים מהם.

מאיר שטרית: חבר הכנסת דוד טל, האוצר הגיש לוועדת הכספים את שינויי התקציב - - - לפני שבוע, ולצערי לא אישרו אותם וזה עבר ליום חמישי הקרוב.

מאיר שטרית: אני מקווה שהם יאושרו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מאוד מקווה.

מאיר שטרית: מצד אחד, בזמנו, באו וטענו כנגדנו למה לא משלמים שכר לרשויות.

מאיר שטרית: מצד שני, הכסף עד עכשיו לא עובר בוועדת הכספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אמרתי שתמיד יש לך פתרונות יצירתיים, ואני מודה לך על התשובה הזאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מקווה, אכן, שביום חמישי הדבר הזה יסתיים בוועדת הכספים כך שעובדי המועצות הדתיות ועובדי עירייה שונים, שכבר הרבה חודשים לא מקבלים שכר, יוכלו לקבל שכר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם הם לא יקבלו שכר, אני מציע שיימנע השכר הזה מכל חברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, לפני חודשים אחדים עמדה על הפרק הצעה ל"הודנה".

ג'מאל זחאלקה: כל הארגונים הפלסטיניים – ה"פתח", ה"חמאס", "הג'יהאד" ושאר הארגונים, היו שותפים למשא-ומתן בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל, במקום לעוט על ההזדמנות, במקום לנצל אותה, במקום לקדם אותה, החליטה להכשילה.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל החליטה החלטה מודעת, זדונית, שלא לחוס על חייהם של אזרחים ישראלים ופלסטינים ולהמשיך את מעשי האלימות.

ג'מאל זחאלקה: לא למנוע – כאשר היה אפשר, ובהישג יד – את שפיכות הדמים שכולנו ראינו בתקופה האחרונה.

ג'מאל זחאלקה: לא רק זאת – ממשלת ישראל, ממשלת שרון, מאז קמה, כל יוזמת שלום, כל אפשרות של תהליך שלום כלשהו, אפילו לא מאוזן, אפילו לא צודק מבחינת העם הפלסטיני, היא עשתה לו וידוא הריגה.

ג'מאל זחאלקה: לא השאירה שום פתח, שום דלת, שום חלון שאפשר לצאת דרכו לתהליך של שלום או הסדר כלשהו.

ג'מאל זחאלקה: היא רצתה מצב של מבוי סתום.

ג'מאל זחאלקה: מי שהכשיל את האפשרות של הפסקת אש, מי שהכשיל את האפשרות של תהליך שלום, מי שהכשיל את האפשרות של "הודנה", מי שהכשיל את האפשרות להציל חיים של אזרחים, הוא האחראי לשפיכות הדמים.

ג'מאל זחאלקה: במקום לחסוך בחיי אדם, במקום לעצור את גלגלי מעגל הדמים, הממשלה הזאת שפכה כל הזמן שמן על הגלגלים האלה.

ג'מאל זחאלקה: בכל פעם שהיא ראתה שהגלגלים האלה מאטים את פעולתם, או שיש אפשרות שהם ייעצרו בכלל, היא שפכה כמות גדולה עוד יותר של שמן עליהם, כדי שמעשי האלימות יימשכו, כדי לזרוע עוד מוות בארץ הזאת.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו היא אחוזת טירוף של כוח, של כוחנות.

ג'מאל זחאלקה: אפילו דברים שאפשר להשיג במשא-ומתן היא לא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: היא רוצה להשתמש רק בכוחנות.

דניאל בנלולו: משא-ומתן עם מי?

דניאל בנלולו: אין עם מי לדבר, על מה אתה מדבר?

דניאל בנלולו: אין לכם מנהיג, אין אף אחד.

ג'מאל זחאלקה: ובאים ומדברים כאן, ומגלגלים עיניים, ומספרים לנו סיפורים – חשוב לדעת, וחשוב להגיד את זה בצורה הכי ברורה: הכיבוש הוא הטרור.

ג'מאל זחאלקה: הוא מקור הטרור.

דניאל בנלולו: אין כיבוש.

דניאל בנלולו: אנחנו לא כובשים.

ג'מאל זחאלקה: מי שרוצה להפסיק את מעגל האלימות חייב להפסיק את הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: אם לא מפסיקים את הכיבוש אין אפשרות, פשוט אין אפשרות להרגיע את המצב.

דניאל בנלולו: אנחנו מטהרים את המקומות, זה הכול.

ג'מאל זחאלקה: ההתנקשות בשיח' אחמד יאסין היא פשע.

ג'מאל זחאלקה: אפילו ידידי ישראל בעולם – שר החוץ הבריטי אמר היום שזה מעשה לא מוסרי.

דניאל בנלולו: על איזה כיבוש אתה מדבר?

דניאל בנלולו: איזה פשע?

דניאל בנלולו: מה אתה אומר כשהוא מדבר בטלוויזיה - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בנלולו, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת בנלולו, את דברי החוכמה שלך נשמע אחר כך.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יודע כמה חברי הכנסת החכימו ממך.

מיכאל נודלמן: לסיים בבקשה.

צבי הנדל: אבל תגיד: אני מצטער - - -

ג'מאל זחאלקה: הנדל, צא מעזה.

ג'מאל זחאלקה: תקנה בית ברמת-אביב.

דניאל בנלולו: על מה לתת לך פרס?

דניאל בנלולו: על מה לצאת מעזה?

ג'מאל זחאלקה: ההתנקשות בחיי השיח' אחמד יאסין היא פשע.

ואסל טאהא: זה שאתה כובש - - -

דניאל בנלולו: אני לא כובש, אני - - -

מיכאל מלכיאור: - - - אתה לא מקשיב לו?

ג'מאל זחאלקה: לא אני – שר החוץ הבריטי אמר היום שזו הפרה בוטה של החוק הבין-לאומי.

ג'מאל זחאלקה: מי שמפר את החוק הבין-לאומי הוא עבריין בין-לאומי.

דניאל בנלולו: וכשאתם מפירים?

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל נודלמן: אי-אפשר כך – תן לו לגמור.

ג'מאל זחאלקה: העולם חייב לעצור את שרון ואת ממשלתו לפני שהם מטביעים את הארץ ואת האזור כולו בים של דם.

ג'מאל זחאלקה: חייבים לרסן אותם ולעצור אותם.

ג'מאל זחאלקה: ממשלה זו חייבת ללכת.

ג'מאל זחאלקה: היא מסוכנת לכולנו, ליהודים ולערבים.

ג'מאל זחאלקה: אל תאמינו לסיפורים שהם מספרים כאילו הם מגינים כאן על יהודים.

ג'מאל זחאלקה: הם משקרים.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת חמי דורון, ואחריו – חברת הכנסת גילה גמליאל.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת החקירה הממלכתית אשר הוקמה בישראל בעקבות הטבח בסברה ושתילה קבעה כי שר הביטחון דאז, אריאל שרון, אינו ראוי לכהן בתפקיד שר הביטחון.

טלב אלסאנע: את זה לא יאסר ערפאת אומר ולא אני אומר.

טלב אלסאנע: ועדת חקירה ממלכתית בראשות שופט אמרה זאת, והיא לא סתם אמרה.

טלב אלסאנע: היא בדקה, חקרה והגיעה למסקנה הזאת.

טלב אלסאנע: מי ששכח את הדבר הזה, התנהגותו של ראש הממשלה – ההחלטה האומללה הזאת – באה להזכיר לו שמדובר באדם מסוכן, לא אחראי, שגורר את האזור כולו לים של דם וגורר את האזור כולו להרס, לדמעות ולשכול.

טלב אלסאנע: אני מנסה לבחון את ההיגיון שבהחלטה הזאת.

טלב אלסאנע: הרי אחמד יאסין היה בכלא הישראלי.

טלב אלסאנע: ממשלת הליכוד בראשות נתניהו היא ששחררה אותו.

טלב אלסאנע: לא ממשלה אחרת.

דניאל בנלולו: זו טעות.

דניאל בנלולו: היא עשתה טעות.

טלב אלסאנע: וזו טעות גדולה יותר.

טלב אלסאנע: יכול להיות ששם זה היה נכון, אבל עכשיו אתה מודה בדיעבד.

טלב אלסאנע: יבוא יום – בעוד שבוע, חודש – ותצטער גם על ההחלטה הזאת, שעכשיו אתה מגן עליה.

טלב אלסאנע: אבל הבעיה היא שאתם מבינים את הדברים באיחור רב, אחרי שאזרחים רבים משלמים את המחיר.

טלב אלסאנע: הרי מה המטרה?

טלב אלסאנע: אחמד יאסין, שיושב על כיסא גלגלים, היה חשוף שלוש שנים – הוא לא היה במחתרת.

טלב אלסאנע: היה קל מאוד לאתר אותו, קל מאוד לראות אותו.

טלב אלסאנע: לאנשי השב"כ יש כל הידע המודיעיני.

טלב אלסאנע: זה לא כאילו פשוט מאוד עלו על משהו חדש.

טלב אלסאנע: מה השתנה מאז להיום?

טלב אלסאנע: רק דבר אחד השתנה – ההרכב הקואליציוני של הממשלה.

טלב אלסאנע: ראש הממשלה ראה מה קורה במפלגת הליכוד – שיש מרד נגדו.

טלב אלסאנע: הוא ראה מה עושה לו צבי הנדל – את האיומים עליו.

טלב אלסאנע: אז הוא התחיל לשחק ב"ספינים" תקשורתיים.

טלב אלסאנע: בהתחלה הם עזרו, אבל עכשיו הם הפסיקו לעזור, אז עכשיו הוא משתמש בדם פלסטינים.

טלב אלסאנע: הוא השתמש ברצח של אחמד יאסין כ"ספין" תקשורתי, כדי לחזק את הקואליציה שלו, כדי לחזק את המורדים במפלגתו, ואת זה ראינו בסיעה.

טלב אלסאנע: המניע הוא מניע פוליטי קואליציוני, לא מניע ביטחוני, אבל המחיר הוא מחיר ביטחוני.

טלב אלסאנע: את המחיר הזה ישלמו גם פלסטינים וגם ישראלים.

נסים זאב: - - - באשדוד.

דניאל בנלולו: יש לי שאלה.

דניאל בנלולו: תפתח את הטלוויזיה – מה אמר השיח' יאסין לאחר הפיגוע באשדוד?

דניאל בנלולו: מה אמר השיח' יאסין לאחר כל פיגוע ופיגוע?

טלב אלסאנע: חבר הכנסת בנלולו, אני מבין שאתה עוקב אחר החדשות, לכן אתה ודאי זוכר שיאסין אמר שאם ממשלת ישראל תיסוג מעזה אנחנו מבטיחים הפסקת אש מתוך עזה, ונמתין עד שייסוגו גם מהגדה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לגלות לך שאחמד יאסין הוא הכי מתון ב"חמאס", וחמיס אבו-סאלם, שרצחו אותו קודם לכן, גם הוא היה יותר מתון.

טלב אלסאנע: נראה שהבעיה היא שלא רוצים לדבר עם מתונים, וזה מה שמזין אותם.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר שאחמד יאסין הוא אדם משותק, חולה, בן יותר מ-60.

טלב אלסאנע: עכשיו, על-ידי חיסולו, הנציחו אותו.

טלב אלסאנע: הוא הפך סמל, מיתוס.

טלב אלסאנע: סמלים לא מתים ואי-אפשר להתנקש בחייהם.

טלב אלסאנע: הוא יישאר בתודעה הפלסטינית לנצח.

טלב אלסאנע: ולכן, מי שעשה את המעשה הנפשע גרם נזק גם לאזרחים הישראלים וגם לפלסטינים.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, אנחנו צריכים ללמוד מההיסטוריה, שאי-אפשר לחסל התנגדות עממית על-ידי חיסול מנהיגים.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת בנלולו, ממשלת ישראל ניסתה את זה כשחיסלו את מוסאווי, מנהיג "חיזבאללה", והתוצאה היתה שחסן נסארללה הגיע למנהיגות של "חיזבאללה", וזה נתן יותר כוח גם להתנגדות של דרום-לבנון.

טלב אלסאנע: מה שקורה עכשיו רק מאחד את הפלסטינים, מחזק אותם, ואת המחיר.

טלב אלסאנע: לצערי, אי-אפשר, אי-אפשר להגיע לביטחון אלא בדבר אחד - לא על-ידי חיסול מנהיגים, אם אחמד יאסין או אחר - על-ידי חיסול דבר אחד, חיסול הכיבוש הישראלי.

דניאל בנלולו: - - -

טלב אלסאנע: על מה אתה רוצה לדבר?

דניאל בנלולו: אין עם מי לדבר.

טלב אלסאנע: תגיד שאתה רוצה לדבר על סיום הכיבוש, יש לך שותפים.

טלב אלסאנע: על מה אתה רוצה לדבר?

טלב אלסאנע: על המשכת הכיבוש, על ההתנחלויות?

טלב אלסאנע: אתם ירדתם לרמה של מאפיה.

טלב אלסאנע: אתם מתנהגים כמאפיה.

טלב אלסאנע: יש נרצחים חפים מפשע גם בצד הפלסטיני.

טלב אלסאנע: אלא ששם הם מגינים על עצמם, על חירותם, וכאן רוצים להגן על הכיבוש, על המשך הדיכוי.

אליעזר כהן: בשם מי אתה דיברת, בשם הפלסטינים ששלחו אותך לכנסת?

אליעזר כהן: אין לך מה לעשות פה.

טלב אלסאנע: אתה הכי מסוכן פה.

אליעזר כהן: - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני ישבתי במקומי ושמעתי את שני הדוברים האחרונים, ולא יכולתי להשתחרר מהתחושה ומהשאלה, רבותי חברי הכנסת - את מי בדיוק אתם מייצגים בכנסת ישראל?

טלב אלסאנע: לא אותך, ודאי לא אותך.

טלב אלסאנע: אנחנו צריכים אישור שלך את מי לייצג?

חמי דורון: אדוני חבר הכנסת טלב אלסאנע, נדמה לי שאתם הגעתם אולי לנקודה שבה אתם צריכים להחליט אם אתם רוצים לייצג את פלסטין במסגרת הרשות והפרלמנט הפלסטיני, או את תושבי מדינת ישראל.

חמי דורון: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת טלב אלסאנע, שכשאוטובוס מתפוצץ, אין הבדל בין דם יהודי לדם ערבי.

חמי דורון: כשאוטובוס בוואדי-עארה התפוצץ, אז אתה לא יודע אם זה תייר ישראלי יהודי שנסע לעפולה, או שזה תושב, אזרח ערבי שנסע לשפרעם.

חמי דורון: לכן, כשאתה נואם פה בכזה פאתוס על הכיבוש, וכשאתה נואם בכזה פאתוס ואתה מצדיק במעשיך את השיח' יאסין ושכמותו, אתה פוגע במי ששלח אותך לכאן, אדוני חבר הכנסת.

טלב אלסאנע: אתה לא מבין מה שאומרים לך.

חמי דורון: אף אחד לא מבין כלום, רק אתה מבין - אתה, ומי ששלח אותך לכאן ומי שאתה כנראה מייצג כאן.

אליעזר כהן: - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

טלב אלסאנע: האויב שלכם זה השלום.

עסאם מח'ול: - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת בנלולו.

אליעזר כהן: לך לטהרן, לך לבגדד.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת כהן.

אליעזר כהן: הדמוקרטים הגדולים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת כהן.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, עצרת באיחור את השעון.

חמי דורון: אני שמח שהדברים קצת מעוררים שמחה וששון באולם המליאה.

חמי דורון: זאת הפעם הראשונה שאני מדבר ויש כל כך הרבה חברי כנסת כאן.

חמי דורון: בדרך כלל אני מדבר לשלושה חברים, אולי שניים, וזה נחמד.

מיכאל מלכיאור: שמענו שמועות טובות על הנאומים שלך, אז באנו לשמוע.

חמי דורון: אני מודה לך על המחמאה, אדוני.

חמי דורון: על שולחנה של הכנסת מונחות חמש הצעות אי-אמון, ונדמה לי שאחרי שהממשלה, הקואליציה, הצליחה קצת בתוכנית הכלכלית, היא הצליחה קצת לייצב את המצב, להילחם באינפלציה, נדמה לי שהאינפלציה היחידה שאנחנו סובלים ממנה היא האינפלציה בהצעות אי-אמון שמגישות סיעות האופוזיציה, ונדמה לי שחלק גדול מהחברים שחתומים על ההצעות האלה, הם עצמם מבינים ויודעים שאלה הצעות ללא טעם וללא ריח, שאין בהן בעצם מאום.

חמי דורון: אני לא רוצה כל כך להתייחס לכל מה שנאמר כאן, אבל אני רוצה בהחלט מעל הבמה הזאת לשלוח הכרת תודה לטייסי חיל האוויר שביצעו הבוקר את הפעולה, וכמו כן ברכות, אדוני, לראש הממשלה ולממשלה עצמה, על ההחלטה סוף-סוף, לטעמי לפחות, לפגוע במי שבאמת עומד מאחורי הפגיעות שנגרמו לאלפי תושבים ואזרחים ישראלים, בלי הבדל של דת, צבע, גזע ומין.

חמי דורון: כי, כמו שאמרתי קודם לכן, כאשר אחמד יאסין שלח או הורה לשלוח מפגעים ומתאבדים, הוא לא חשב ולא כל כך עניין אותו אם מי שייפגע יהיה מוסלמי או נוצרי או יהודי - העיקר שיהיה שמח, שייהרגו כמה שיותר אנשים.

חמי דורון: זה הדבר היחיד שעניין אותו, זו התורה שהיתה מונחת לרגליו, אבל על כך אולי כדאי שנדבר כאשר יועלו ההצעות לסדר-היום בנושא הזה, ביום רביעי.

חמי דורון: אני לא יכול שלא לדבר על המשבר ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות.

חמי דורון: נדמה לי, אדוני היושב-ראש, שכמה חברים שדיברו על המשבר, גם אלה שחתומים על הצעת האי-אמון בנושא, מדברים כאילו צנחנו פתאום לאיזה משבר, כאילו פתאום, ככה out of the blue sky, נוצר משבר ואין כסף לשלם לעובדי המועצות הדתיות, לעובדי הרשויות המקומיות.

חמי דורון: ממה זה קרה, איך זה קרה, מי היה השר שהיה אחראי על המועצות הדתיות, מי היה השר שהיה אחראי על הרשויות המקומיות בשנים האחרונות?

חמי דורון: מאיזו סיעה הם היו?

חמי דורון: משינוי?

חמי דורון: לא.

חמי דורון: מהליכוד?

חמי דורון: גם כן לא.

חמי דורון: מסיעת ש"ס.

חמי דורון: מסיעת ש"ס.

חמי דורון: שר הפנים שהיה אחראי על הרשויות המקומיות, שר הפנים שנתן למשבר ברשויות המקומיות לצמוח ולגדול, היה מסיעת ש"ס.

יצחק כהן: מה אתה מדבר, אתה מקשקש.

חמי דורון: מה לעשות?

חמי דורון: מה לעשות, חבר הכנסת כהן, מה לעשות שחבר הכנסת אלי ישי היה שר הפנים?

יצחק כהן: קשקשן.

חמי דורון: זה נוח לומר את זה, אבל זאת העובדה.

חמי דורון: אלה העובדות וקשה להתמודד עם עובדות.

חמי דורון: זה כואב, חבר הכנסת כהן.

חמי דורון: נכון, זה כואב.

משולם נהרי: תשאל אותם - - -

חמי דורון: הרשויות המקומיות - לא בשנה אחת צמח הגירעון האדיר של מיליארדי שקלים ברשויות המקומיות.

חמי דורון: אתם נתתם לראשי הרשויות להתפרע.

חמי דורון: נתתם להם להשתולל.

חמי דורון: נתתם להם לעשות מה שהם רצו עם הכסף.

חמי דורון: אתם עשיתם את זה.

יצחק כהן: אתם כישלון, לכו הביתה.

חמי דורון: ולכן, כל המשבר חתום על שמכם.

חמי דורון: לא יעזור, לא יעזור.

חמי דורון: מה לעשות?

יצחק כהן: אתם כישלון.

חמי דורון: לא נעים, לא נוח, אבל זה המצב.

חמי דורון: פשוט תעמדו ותסתכלו במראה לפני שאתם מדברים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת כהן, לא שומעים אותך.

מיכאל נודלמן: הוא מדבר למיקרופון.

משולם נהרי: לא יעזור לכם.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אני גם חייב לומר לחבר הכנסת אייכלר, שמאוד קל להיתלות בססמה שקונה את הבוחרים החרדים, ששרי שינוי מובילים פעולות הבאות להכרית את הדת מישראל.

חמי דורון: לא כך הדבר, ואתם יודעים את האמת.

חמי דורון: אנחנו נלחמים נגד הכפייה הדתית.

חמי דורון: אנחנו נלחמים נגד הניסיון שלכם לכפות במשך שנים על כלל הציבור בישראל את דרך החיים שלכם.

חמי דורון: אני מאמין שכל אחד צריך לחיות בצורה שבה הוא רוצה לחיות.

יצחק כהן: לא סיפקתם את הסחורה.

חמי דורון: אני מאמין שכל אחד צריך לחיות בצורה שבה הוא רוצה לחיות, ואין שום סיבה שבעולם שמיעוט - ולא משנה איזה מיעוט - יכפה את רצונו על כלל הציבור.

חמי דורון: לכן, במקום לבוא, ובשכל, בשיחות, בטוב-טעם, ולנסות להגדיר מצב של נישואים אזרחיים למי שיש לו בעיה, ולבוא ולהגדיר את המצב שבו לא כל אחד זקוק לתעודת כשרות, או, אם איזה עסק פועל בשבת או ביום שישי, לא מסירים ממנו את תעודת הכשרות אם המוצרים שנמכרים בו כשרים.

חמי דורון: מסירים מאולם אירועים את תעודת הכשרות מפני שיש שם רקדנית?

חמי דורון: הרי לא לכך התכוון המשורר, ומעולם לא התכוונו לכך - - -

קריאות: - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת דורון, תסיים בבקשה.

חמי דורון: אבל אתם, בצורה שיטתית גרמתם לכך שהציבור ישמח מאוד להיפטר מכם בממשלה, ולכן הוא שלח אותנו לשם.

משולם נהרי: שייפטר מכם קודם.

מיכאל נודלמן: תסיים.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אתה צריך להתחשב.

חמי דורון: אני רוצה לומר רק דבר אחד - - -

משולם נהרי: לא ייקח לכם הרבה זמן.

משולם נהרי: אתם תמצאו את עצמכם בחוץ.

חמי דורון: חבר הכנסת טלב אלסאנע הצהיר ודיבר קודם על ועדת-כהן, על סברה ושתילה.

חמי דורון: אדוני חבר הכנסת טלב אלסאנע, עם כל הכבוד, כל ההסתות נגד ראש הממשלה לא יעזרו.

חמי דורון: לא יעזרו.

חמי דורון: זו היתה הסתה לשמה - - -

משולם נהרי: אמר לך: זו דמגוגיה זולה.

טלב אלסאנע: - - -

ואסל טאהא: - - -

חמי דורון: גם כאשר ערבים אמרו: ערבים, אז מצאו לעצמם את הצידוק להיתלות במדינת ישראל וביהודים, כי הרי בסך הכול מה שאמרת כאן היה קרוב מאוד ל"פרוטוקולים של זקני ציון".

חמי דורון: רק מה?

חמי דורון: אמרת - שים לב מה אמרת - - -

טלב אלסאנע: זו דמגוגיה זולה.

חמי דורון: - - ראש הממשלה השתמש בדם של אחמד יאסין בשביל להשיג מטרות פוליטיות.

חמי דורון: מה זה שונה מהשימוש בדם של ילדים קטנים בפסח?

חמי דורון: הרי זה מה שאמרת, בעצם.

טלב אלסאנע: זה בדיוק המצב.

טלב אלסאנע: זה בדיוק המצב.

חמי דורון: אתה פשוט הקראת את "הפרוטוקולים של זקני ציון", ואתה אנטישמי, אדוני חבר הכנסת.

חמי דורון: אתה אנטישמי.

מיכאל נודלמן: תודה.

חמי דורון: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

טלב אלסאנע: אין לכם עיקרון ואין לכם דת ואין לכם כלום.

טלב אלסאנע: - - - לקדש את הכול.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת גילה גמליאל.

משולם נהרי: זו דמגוגיה זולה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה שב.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, שבו, חברים.

מיכאל נודלמן: תירגעו.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, חברי השרים, חברות הכנסת, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר בגנות עצם העלאת הצעות האי-אמון היום.

גילה גמליאל: למרות החיסול של השיח' יאסין, מצאו סיעות האופוזיציה - מלבד ש"ס, וכאן אני רוצה לברך את ש"ס על עצם האחריות הציבורית שלכם, על עצם זה שראיתם לנכון להוריד מסדר-היום את ההצעות הפופוליסטיות האלה.

גילה גמליאל: כשלנו - ואמרנו לכם כבר פעם – כבר נמאס כל פעם מחדש לשמוע את התירוצים, מיני תירוצים שאתם מנסים, על מנת לנסות ולזעזע את הממשלה הזאת.

גילה גמליאל: הסברנו לכם - - -

טלב אלסאנע: מה עם המרד בליכוד?

גילה גמליאל: הסברנו לכם, כל פעם מחדש - -

מיכאל נודלמן: חבר כנסת טלב אלסאנע, אין שאלות עכשיו.

מיכאל נודלמן: אין שאלות.

גילה גמליאל: - - שאת הדברים האלה, ואת הניסיונות שלכם - - -

יעקב ליצמן: - - -

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ליצמן.

גילה גמליאל: זה לא יעזור.

גילה גמליאל: בשיטה הקיימת היום, שיטת הבחירות הקיימת היום, גם אם אי-פעם תצליחו להעביר מהלך כזה, ראש הממשלה לא ייפול, ממשלתו לא תיפול, כי אנחנו תומכים בראש הממשלה ואנחנו תומכים בממשלה - - -

טלב אלסאנע: - - -

גילה גמליאל: זה שאנחנו לא מסכימים עם דרכים כאלה ואחרות, ספציפיות, עדיין לא ייתן לכם את הפריווילגיה לנסות ולזעזע את המערכת כפי שהיא מתפקדת.

גילה גמליאל: וכאן, באמת, אני רוצה לברך שוב את ש"ס, בעזרת השם זה גם יוביל לכך שתיכנסו לממשלה בנקודת זמן כזאת או אחרת.

גילה גמליאל: אני, בכל אופן, בעד, ואני מקווה באמת שזה גם יסלול את הדרך לשיתוף פעולה עם שינוי בעתיד.

טלב אלסאנע: - - -

מאיר פרוש: - - -

גילה גמליאל: אני רוצה לומר שמפלגת העבודה, שלא רק שמעזה להגיש הצעת אי-אמון, היא גם לא מראה את פרצופה המועט והמצומצם שכבר קיים, בכמה התאים שנמצאים פה, על מנת לממש את הצבעת האי-אמון שלהם בתור אופוזיציה, כביכול.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את הממשלה, אני רוצה לברך את ראש הממשלה, אני רוצה לברך את מערכת הביטחון ואת צה"ל על שעשו היום צדק במדינת ישראל לכל אותן משפחות שכולות ולכל אותן משפחות של הפצועים והפצועות שנמצאים היום במצב שבו הם יכולים, אולי, בצורה אחת, להרגיש שנעשה צדק.

גילה גמליאל: לא מדובר פה בנקמה, ולא מדובר פה בחיסולים למטרת הנאה, מדובר פה במצב שבו על מדינת ישראל לדאוג לאזרחים החפים מפשע.

גילה גמליאל: מדי יום ביומו אנו נתקלים בסיטואציות של טרור, של טרור שמכה בכל מקום.

טלב אלסאנע: - - -

גילה גמליאל: רק היום שמענו על אותו פלסטיני שפצע בגרזן שלושה אזרחים חפים מפשע ברמת-גן, והעניין הזה לא יסתיים אם לא ננקוט, בצורה חד-משמעית, ובצורה שבה כל מנהיגי ה"חמאס" ו"הג'יהאד" וכל ה"חיזבאללה" והמנהיגים של כל תנועות הטרור למיניהן - שיפנימו, וישכילו, שמצבם הוא נזיל, ושהחיים שלהם נזילים בדיוק באותה מידה.

גילה גמליאל: ועד שאנחנו לא נמשיך ונוקיע ונהרוג את כל אותם מנהיגים שמובילים לכל מעשי העוולות והטרור פה במדינת ישראל, לא יהיה סיכוי לשלום, לא יהיה סיכוי להידברות; לא יהיה סיכוי להקמתה של איזו תנועה, או לאיזה מנהיג, בכלל, שיכול לצמוח מצד ההנהגה הפלסטינית, לאיזה פרטנר עתידי, שמא יהיה ניתן לפנטז, כביכול, לדבר אתו או לנסות ולהפסיק את מעגל הדמים הזה בהידברות.

טלב אלסאנע: אולי תגידי מה עם המרד בליכוד?

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לכם, שהשמאל והאופוזיציה יפסיקו בכל פעם מחדש להציג בפנינו את כל הניסיונות ואת כל מהלך האימים, שכביכול כל הרג כזה של טרוריסט יגרום למצב שבו אנחנו נתחיל כאן מעגל דמים חדש.

גילה גמליאל: כל הארגונים האלה לא צריכים תירוצים.

גילה גמליאל: אין להם זכות קיום, בעצם היותם הורגים חפים מפשע.

טלב אלסאנע: בלי כיבוש לא יהיו יותר תירוצים.

גילה גמליאל: אין להם תירוצים.

גילה גמליאל: ועצם זה שאנחנו מדברים על זכויות אדם, אנחנו לא מדברים על מצב שבו מנסים למצוא תירוצים לטרור.

גילה גמליאל: זכויות האדם של האזרחים במדינת ישראל שוות בדיוק באותה מידה, וכל מי שיפגע וכל מי שידאג לפגוע, ולהרוג בנו, ולפצוע אותנו - זה בדיוק מתפקידה של המדינה, זה בדיוק מתפקידה של הממשלה, לבצע ולפעול בכל הכלים שעומדים לרשותה על מנת להוקיע, ולמגר, ולהעלים ולהרוג ולפעול בכל דרך נגד אותם מרצחים, נגד אותם מנהיגי תנועות "חמאס", נגד אותן תנועות טרור.

גילה גמליאל: כל פעם מחדש מציבים אותנו במצב של אנשים שכל פעם קוראים לשלום, כל פעם מנסים תהליכים, כל פעם הופכים לשפני ניסיונות, על מנת לנסות בכל דרך להגיע למצב של שלום, של ביטחון.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לכם – וכאן אני קוראת למערכת הביטחון, ואני קוראת לממשלה, ואני קוראת לראש הממשלה: אנחנו אחריך, בכל מהלך שבו אתה תפעל על מנת להמשיך ולפעול ולשמור על ביטחונם של אזרחי מדינת ישראל.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לכם, הייתי מצפה - - -

ראובן ריבלין: נא לסיים.

גילה גמליאל: אני אסיים.

גילה גמליאל: הייתי מצפה ממפלגת העבודה לחזור בה מעצם העלאת הצעת האי-אמון, להתעלות על עצמכם בעניינים האלה.

אבשלום וילן: - - -

ראובן ריבלין: היא פנתה לאנשי מפלגת העבודה, חבר הכנסת וילן.

גילה גמליאל: - - - שאנחנו כאן היום כולנו תומכים בראש הממשלה, ולא ניתן לכם את האפשרות ולא ניתן לכם את הכלים לנסות בניסיונות הנואשים שלכם פשוט להטריד אותנו.

גילה גמליאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: תשע דקות עומדות לרשותו.

ראובן ריבלין: כבוד השר עזרא, האם אדוני רוצה אחרי כן לענות?

גדעון עזרא: אני אגיד לך עוד מעט.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני יחליט.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, ביום כזה אני מצליח להבין את סיעות יהדות התורה ועם אחד, שמבקשות להצביע אי-אמון בממשלה בגלל הדאגה לאנשים שצריכים לעשות את הפסח בלי לקבל את משכורתם.

רוני בר-און: אין לי ציפיות ממרצ ביום כזה, שעה שהיא חוברת לסיעות הערביות דווקא ביום כזה.

זאב בוים: "יחד".

רוני בר-און: יש לי הערכה גדולה לש"ס, שהורידה את ההצעה שלה מסדר-היום.

רוני בר-און: מהסיעות הערביות אני ודאי לא מצפה להבנה ביום כזה, אבל ממפלגת העבודה?

רוני בר-און: סיעה ציונית מובהקת?

רוני בר-און: ביום כזה להתקלס בממשלה, כשעיני כל העולם צופיות איך אנחנו מתמודדים עם הדבר הכבד הזה שנפל עלינו, שהוכתב לנו?

רוני בר-און: אתם באים הנה וזורקים את האבן הראשונה בממשלה?

רוני בר-און: איזו בושה.

משה גפני: מה עשו שם - - -

דני יתום: - - -

טלב אלסאנע: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, הוא שמע אותך בקשב רב ולא הפריע אף פעם.

רוני בר-און: אדוני ראש הממשלה, אני מבקש להצדיע לך, ובאמצעותך לקבינט, לשר הביטחון, לרמטכ"ל, לראש השב"כ, למפקד חיל האוויר, לטייסים המופלאים שלנו ולכוחות הביטחון שעשו היום בעזה, בשעה 05:30, צדק היסטורי שעה שקטלו את הארכי-מרצח, את הרוצח השפל, אדם ששפך נהרות של דם.

רוני בר-און: על כך תהיו ברוכים.

רוני בר-און: כאשר דיבר ראש הממשלה בבחירות על שלום וביטחון, כולכם ישבתם וגיחכתם ואמרתם – ומאז, במשך 13 חודשים, שבוע אחר שבוע אתם באים להביע אי-אמון.

רוני בר-און: קיבלתם השבוע גם שלום וגם ביטחון.

רוני בר-און: כיוון שהשלום לא תלוי רק בנו, והתהליך המדיני תקוע, ואין מי שיתניע את התהליך המדיני, בא ראש הממשלה עם תוכנית – תוכנית ההתנתקות החד-צדדית, מתוך מגמה להתניע את התהליך המדיני, מתוך מגמה להגיע לשלום.

רוני בר-און: עם זה, כשראש הממשלה מחזיק את הסטיק של ההגאים, שמנווט את המדינה, ביד אחת הוא לוחץ על ענייני השלום, אבל ביד השנייה – באצבע השנייה – הוא גם מחזיק את הסטיק הביטחוני.

רוני בר-און: ומה לעשות, חברים יקרים?

רוני בר-און: אתם יכולים לזעוק חמס מהבוקר עד הלילה.

רוני בר-און: הסטיק הביטחוני לקח הפעם, כמו שצריך, גם את הרוצח.

רוני בר-און: אבל כאשר כל העולם החופשי – כל העולם החופשי, גם המערבי וגם המזרחי – מתרוצץ אחר האסלאם הפונדמנטליסטי, שהפך לאויב מספר אחת של האנושות, דווקא השמאל הישראלי – אפילו השמאל הציוני, השמאל שמתחפש למרכז אבל נשאר שמאל סהרורי – הוא זה שמצקצק בלשונו ומותח ביקורת, משתתף בהספדים, כמעט הייתי אומר רוצה, שואף, מבקש להניח זרי פרחים על קברו של המרצח הזה.

רוני בר-און: הייתי מציע לכם – לא היה פה אף אחד מכם, הרי אתם מציעים הצעות אי-אמון; עוד מעט נדבר גם עליך, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, עוד דקה, תמתין, אל תהיה קצר רוח, תישאר, אתה תיהנה לשמוע, תאמין לי.

שמעון פרס: שום סיכוי.

רוני בר-און: חברים טובים, לא הייתם פה – הצעות אי-אמון אתם כותבים.

רוני בר-און: ישב פה רן כהן, עמד על הדוכן, חבר מפלגת שמאל, אלוף-משנה במילואים – אילו דברים של טעם, יישר כוחך.

רוני בר-און: חבל שלא שמעתם.

רוני בר-און: אני פותח הבוקר את הרדיו, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, ומדברים על זה שחיסלו את יאסין, ויושב-ראש האופוזיציה עוד לא שקל את עמדתו: הוא צריך עוד לשקול ולגבש עמדה, מה הוא יגיד על כך שמדינת ישראל סוף-סוף חיסלה את יאסין.

רוני בר-און: יושב-ראש האופוזיציה, שיש לו תשובה על כל שאלה, כמעט הייתי אומר שיש לו שאלה על כל תשובה, אתמול שמעתי אותו ברדיו, בנאום במרכז מפלגת העבודה, נאום חוצב להבות – מישהו בכיר במפלגה שלהם, אדוני ראש הממשלה, אמר לי היום שהוא ממש הזכיר לו אתמול את בגין.

רוני בר-און: תודה לאל, הם כבר יודעים למי צריך להתייחס.

רוני בר-און: עכשיו הוא עשה לנו את שיעור המוסר השבועי שלנו.

רוני בר-און: הוא הסביר לנו למה טרור כן, ואיך לא ננצח את הטרור, והוא יודע, ויש לו מזרח תיכון חדש, והוא חולם חלום כזה וחולם חלום אחר.

רוני בר-און: ועוד פעם החלומות של אוסלו, והחלומות של קמפ-דייוויד, ועוד פעם חלומות באספמיה, וחלומות באוסלו וחלומות בקמפ-דייוויד.

רוני בר-און: תתעורר כבר, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, מספיק עם החלומות האלה שלך, שבשבילנו הם סיוטים.

רוני בר-און: לא עוברות שעות מרובות, ועומד פה חבר הכנסת פינס ומאיים עלינו – הרגתם את שיח' יאסין, הוא אומר, תראו אילו אסונות יקרו לנו עכשיו.

רוני בר-און: רגע, מה קרה לנו בשבוע שעבר באשדוד?

רוני בר-און: בנס לא היה שם מגה-פיגוע.

רוני בר-און: עם יאסין חי, חבר הכנסת פינס, אלפים של הרוגים היו יכולים להיות באשדוד.

רוני בר-און: בנס לא היה מגה-פיגוע.

רוני בר-און: מה אתם מהלכים עלינו אימים?

רוני בר-און: אילו שטויות אלה?

רוני בר-און: אפשר לחשוב שאנחנו חיים באיזו קייטנה – ועכשיו יבואו הפיגועים.

רוני בר-און: בתחילת המושב, אדוני היושב-ראש, בתחילת כינונה של הכנסת, כשעוד לא היה פה סדר-יום, נתת ליושב-ראש האופוזיציה – ובצדק – לנאום נאום על הננו-טכנולוגיה.

רוני בר-און: למדנו – היה באמת נאום מרתק.

רוני בר-און: נושא מרתק, ננו-טכנולוגיה.

רוני בר-און: לאן התגלגלתם אז מהננו-טכנולוגיה?

רוני בר-און: עברתם לזואולוגיה, חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: ננו-מפלגה.

רוני בר-און: ננו-מפלגה, אבל לא ננו-טכנולוגיה, ננו-זואולוגיה – עברתם לעולם הזוחלים.

רוני בר-און: אתם כל הדרך זוחלים, זוחלים לכאן, זוחלים לשם, רק זוחלים.

דני יתום: אנחנו לא חסרי חוליות כמוך.

רוני בר-און: רגע, עוד לא גמרתי.

רוני בר-און: אתה תיהנה עוד יותר.

קולט אביטל: לפחות אנחנו לא חיות טרף.

רוני בר-און: חברת הכנסת אביטל, זוחלים זו מחמאה בשבילכם, משום שזוחלים הם בעלי חוליות.

רוני בר-און: אתם לא ממש בעלי חוליות.

רוני בר-און: אתם אפילו לא זוחלים.

רוני בר-און: אתם בעצם מתנהגים כמה שמוגדר במילון דו-חיים.

רוני בר-און: אתם יודעים מה זה דו-חיים?

רוני בר-און: דו-חיים הם בעלי-חיים שחיים במים – אבל גם ביבשה.

רוני בר-און: אתם חיים גם פה וגם פה.

רוני בר-און: ואתם יודעים מה הדו-חיים הכי מובהקים?

רוני בר-און: אני אגיד לכם – אתם כל הזמן קופצים ומכרכרים, קופצים ומכרכרים.

רוני בר-און: מי קופץ ומכרכר?

רוני בר-און: מי הדו-חיים הכי מובהקים?

רוני בר-און: צפרדעים.

רוני בר-און: אתם לא באמת זוחלים, אתם צפרדעים – גם קופצים וגם מכרכרים, גם מכרכרים נגד הממשלה וגם קופצים לממשלה.

רוני בר-און: תפסיקו עם הדברים האלה.

רוני בר-און: הבושה, הקלון שבהצעת אי-אמון בממשלה ביום כזה יאה רק לצפרדעים.

רוני בר-און: בושה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעות.

ראובן ריבלין: נא לשבת בניחותא, שכל אחד יתפוס את מקומו.

ראובן ריבלין: נא להיכנס ולשבת על מקומותיכם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, אני ניגש להצבעה, נא לא להסתובב באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יורי שטרן, נא לא להפריע לחבר הכנסת אריאל לשבת על מקומו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון הראשונה שעליה נצביע היא הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה בשל התנהלותו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה – 44 נגד – 59 נמנעים – אין הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 44 בעד, 59 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע על הצעת סיעות מרצ, בל"ד ורע"ם להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה החברתית, הכלכלית והמדינית.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות מרצ–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה – 42 נגד – 60 נמנעים – 1 הצעת סיעות מרצ–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 42 בעד, 60 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני עובר להצעת יהדות התורה ועם אחד להביע אי-אמון בממשלה בשל עיכוב בתשלום שכר עובדי המועצות הדתיות והרשויות המקומיות.

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות יהדות התורה–עם אחד להביע אי-אמון בממשלה – 47 נגד – 50 נמנעים – 3 הצעת סיעות יהדות התורה–עם אחד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד, 50 נגד, שלושה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעות יהדות התורה ועם אחד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הרביעית והאחרונה, הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה בשל מצוקת הקרקעות והדיור של האוכלוסייה הערבית וחשש להתגברות העוינות נגדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה – 35 נגד – 60 נמנעים – 3 הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 35 בעד, 60 נגד, שלושה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שלא עברה גם הצעת סיעת חד"ש-תע"ל, ומפלגות חד"ש ותע"ל, להביע אי-אמון בממשלה בשל מצוקת הקרקעות והדיור של האוכלוסייה הערבית וחשש להתגברות העוינות נגדה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: נא לשבת, כי אנחנו ממשיכים בהצבעות.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש הקואליציה, חברת הכנסת אברהם.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק.

ראובן ריבלין: אני ממשיך בהצבעות.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: [מס' מ/74; "דברי הכנסת", חוב' י"א, עמ' 7443; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון), התשס"ד–2004 - לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תציג את הבקשה יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חברת הכנסת מלי פולישוק.

ראובן ריבלין: גברתי תציג את הצעת הוועדה וגם תפרט את הסתייגותה בזמן סביר.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון), התשס"ד–2004.

מל פולישוק-בלוך: הצעת חוק זו הוגשה ביוזמת הממשלה, ומטרתה המרכזית להאריך את תוקפו של חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה), אשר חוקק בשנת 1999.

מל פולישוק-בלוך: חוק זה אסר שיבוט אדם וביצוע של התערבות גנטית מסוגים שונים.

מל פולישוק-בלוך: תוקפו של החוק המקורי היה לחמש שנים בלבד.

מל פולישוק-בלוך: הוא פקע ביום 6 בינואר 2004.

מל פולישוק-בלוך: החוק הועבר לוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת והיא קיימה כמה דיונים מקיפים בעניין – שישה, ליתר דיוק – ובהם נדונו הן תיקונים שונים אשר הוועדה ביקשה להכניס לחוק המקורי והן שאלת תוקפו של החוק.

מל פולישוק-בלוך: התקופה, כאמור, היתה לחמש שנים.

מל פולישוק-בלוך: לגבי תקופת תוקפו של החוק נתגלעו חילוקי דעות בין חברי הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: לפני שאתייחס לחילוקי הדעות ולמשך תוקפו של החוק, אתייחס לתיקונים שהועלו בוועדה והוועדה הכניסה והחליטה עליהם, שינויים בנוסח החוק המוצע.

מל פולישוק-בלוך: חברת הכנסת נס, אני אשמח מאוד אם תקשיבי לשינויים שעשינו בוועדה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, מי שאינו רוצה לשמוע את הרצאתה של יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, יואיל ויצא החוצה.

מל פולישוק-בלוך: נכון מאוד.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן המון רעש, זה נורא קשה.

מל פולישוק-בלוך: בניגוד לחוקים אחרים, החוק הזה הוא באמת מסובך, הוא חוק מוסרי, הוא חוק ערכי, ולכן מי שמעוניין כדאי לו להקשיב.

מל פולישוק-בלוך: אם לא מעוניינים, לא מוכרחים.

מל פולישוק-בלוך: ועדת המדע ערכה שינוי מהותי בסעיף מטרת החוק.

מל פולישוק-בלוך: הסעיף הראשון בחוק הקודם התייחס – אני אצטט מלשון החוק: "מטרתו של חוק זה לקבוע תקופה קצובה של חמש שנים שבה לא יתבצעו סוגים שונים של התערבות גנטית בבני-אדם".

מל פולישוק-בלוך: וההמשך ידוע.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, המטרה לפי החוק הקודם היתה לקבוע תקופה קצובה של חמש שנים.

מל פולישוק-בלוך: זה בראשית המשפט שמתייחס למטרתו של חוק בישראל, חוק עקרוני מאוד ומהותי מאוד שעוסק בדברים שקשורים לעתידה של האנושות.

מל פולישוק-בלוך: הדגש, כפי שאתם יכולים להבין, הוא בהיות החוק לתקופה קצובה של חמש שנים בלבד.

מל פולישוק-בלוך: לעומת זאת, בשינוי שערכנו בהצעת החוק שמובאת לפניכם שינתה ועדת המדע את סעיף המטרה.

מל פולישוק-בלוך: אני רואה בזה חשיבות רבה מאוד והצלחה גדולה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: נאמר במפורש שהמטרה היא מניעת שיבוט לצורכי רבייה בבני-אדם.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת: למנוע שיבוט לצורכי רבייה בבני-אדם, ולקבוע שלא יתבצעו סוגים שונים של התערבות גנטית בבני-אדם.

מל פולישוק-בלוך: הדגשנו את האיסור לייצר בני-אדם לרבייה באמצעות שיבוט.

מל פולישוק-בלוך: זה שינוי מאוד מהותי, שבעיני הוא חזות הכול, אבל הוא לא מספק.

מל פולישוק-בלוך: לשאלה למה הוא לא מספק אתייחס בחלק השני של דברי, כאשר אפרט את ההסתייגות שלי מהחלטת הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, השינוי המהותי הוא הדגשת האמירה המפורשת – חשוב לי מאוד שזה ייאמר כאן בעת החקיקה, משום שכשיחפשו השופטים ועורכי-הדין את כוונת המחוקק, אני רוצה להגיד את זה בצורה הכי מפורשת שאפשר: כנסת ישראל קובעת בחקיקתה באופן מפורש את חוק איסור התערבות גנטית, ובכך היא מתכוונת למנוע רבייה של בני-אדם באמצעות שיבוט.

מל פולישוק-בלוך: שינוי נוסף שעשינו הוא תיקון ההגדרה של שיבוט אדם והפיכתה להגדרה ברורה יותר וחדה יותר, משום שבחוק הקודם היתה ההגדרה אמורפית מאוד, בלתי ברורה ובלתי מספקת.

מל פולישוק-בלוך: בדיונים הרבים שערכנו עלו שאלות ופרשנויות, וראינו עד כמה החוק הקודם היה פרוץ.

מל פולישוק-בלוך: לפי ההגדרה החדשה המוצעת, שיבוט אדם כולל הן יצירת עובר בטכנולוגיה של שיבוט הן החדרה של עובר משובט לרחמה או לגופה של אשה או לרחם אחר או לגוף אחר.

מל פולישוק-בלוך: באמצעות תיקון ההגדרה כאמור, ותיקון סעיף האיסור שבחוק, מובהר שהאיסור חל על כל שלבי התהליך.

מל פולישוק-בלוך: הנקודה השלישית שאני רוצה להבליט היא שבהצעת החוק יש תיקון של סעיפים 4 ו-5 בחוק המקורי והוספה על תפקידיה וסמכויותיה של הוועדה המייעצת לחוק, כך שזו מחויבת בין השאר להגיש לשר הבריאות וגם לוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת דוח וסקירה מדי שנה.

מל פולישוק-בלוך: בחוק המוצע על שר הבריאות להתקין תקנות בדבר הפעלת סמכויותיה של הוועדה המייעצת, היא ועדת הלסינקי הידועה, ובכלל זה סמכויות פיקוח ובקרה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לציין שהמדענים עצמם, אנשי ועדת הלסינקי עצמם, אמרו שזה פשוט אבסורד שלא נותנים להם שום כלים - לא תקציב ולא כלים - לבצע את תפקידם כאחראים לפיקוח על החוק.

מל פולישוק-בלוך: מסתבר שאדם יכול להגיש הצעה למחקר – ותיכף נגיע לזה שהמחקר מותר לפי החוק הזה – ולקבל אישור מוועדת הלסינקי, ואחר כך אין מי שיפקח על הכיוון שהמחקר שלו הולך אליו, לא אחרי חודשיים, לא אחרי שנה ולא בכלל.

מל פולישוק-בלוך: השימוש לרעה שעלול להיות בשל כך הוא חמור בעיני החוקרים עצמם, לכן הם ביקשו את הסמכויות, ואני מקווה, ופונה לשר הבריאות בעניין הזה, שהוא אומנם יתקין את התקנות כפי שדורש ממנו החוק, נדמה לי שהחוק מדבר על חצי שנה מיום חקיקתו.

מל פולישוק-בלוך: הסעיף הרביעי שערכנו בו שינוי מתקן את סעיף העונשין.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שאנחנו רואים בעבירת השיבוט לצורכי רבייה עבירה חמורה, ביקשנו שסעיף העונשין יוחמר אף הוא.

מל פולישוק-בלוך: הפכנו את העונש הקבוע לארבע שנות מאסר בפועל, כדי שהעבירה תהיה בגדר פשע, ולקנס שהיום הוא כ-1.2 מיליון ש"ח.

מל פולישוק-בלוך: כפי שידוע לכם, חברי הכנסת, תוקפו של החוק המקורי כבר פקע, ויש חשיבות רבה באישורה של הצעת החוק הזאת, שכן נותרנו בחלל חקיקתי בנושא מאוד מהותי ומאוד חשוב.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מחברי הבית לתמוך בהצעת החוק, עם כל התיקונים שפירטתי, כפי שהביאה ועדת המדע.

מל פולישוק-בלוך: בעניין תקופת תוקפו של החוק עמדתי שונה מעמדת הוועדה.

ראובן ריבלין: עכשיו גברתי מתחילה את ההסתייגות האישית - - -

מל פולישוק-בלוך: יחד עם חברים נוספים בוועדה - ואני רוצה לציין שיחד עם השופט בדימוס שלמה שהם, נציב הדורות הבאים - הגשנו הסתייגות שלפיה יש לקבוע שתוקפו של החוק יהיה ללא הגבלה של זמן, ולא כפי שהממשלה רצתה, לחמש שנים בלבד.

מל פולישוק-בלוך: חוות הדעת המפורטת, המנומקת והחשובה מאוד בעיני של נציג הדורות הבאים מונחת על שולחנו של כל חבר כנסת ושל כל שר, ואני מקווה שתתייחסו לנציב הדורות הבאים במלוא החשיבות, משום שאתם, חברי הכנסת, קבעתם שיהיה פה גורם שיתריע לפני שהכנסת מחוקקת חוק שהוא מנוגד לתועלתם של הדורות הבאים.

מל פולישוק-בלוך: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אעבור להסתייגות שלי - - -

ראובן ריבלין: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

ראובן ריבלין: את, כיושבת-ראש הוועדה, תמליצי לדחות את כל ההסתייגויות, ובכללן את זו שלך?

ראובן ריבלין: אני שואל אותך את השאלה הזאת, כי אחרת הממשלה תצטרך לבוא - - -

מל פולישוק-בלוך: נדמה לי שכל ההסתייגויות עוסקות במשך התוקף של החוק, אם הוא יהיה קבוע או לא קבוע.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם חברים אחרים בוועדת המדע, וגם עם חברים שאינם חברי ועדת המדע, אני מציעה שהתוקף יהיה קבוע בחוק.

מל פולישוק-בלוך: אתם, חברי הכנסת, תחליטו.

מל פולישוק-בלוך: הממשלה אמרה את דברה.

צבי הנדל: זו לא הממשלה, אלה הפקידים שאמרו.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד מסכימה אתך.

אליעזר כהן: - - -

ראובן ריבלין: יש לנו כאן בעיה תקנונית רצינית.

ראובן ריבלין: כיושבת-ראש ועדה, אם מתקבלת הסתייגות את יכולה למשוך את החוק.

ראובן ריבלין: השאלה שלי היא, במקרה שההסתייגות לא תתקבל, האם תמשכי את החוק?

ראובן ריבלין: כי אני רוצה להעביר את זה מייד לוועדת הכנסת - - -

מל פולישוק-בלוך: אין צורך.

מל פולישוק-בלוך: קיימנו על כך הרבה דיונים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שכל חברי הכנסת צריכים לתת את דעתם על הנושא.

מל פולישוק-בלוך: אני עשיתי את שלי – הגשתי את ההסתייגות.

מל פולישוק-בלוך: ניהלתי את הישיבות בוועדה, אני חושבת, בהגינות מוחלטת.

מל פולישוק-בלוך: אני מביעה את הסתייגותי.

מל פולישוק-בלוך: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לראש המפלגה שלי, שהבין שאני חייבת להגיש את ההסתייגות שלי ולא מנע זאת ממני.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שחשוב לציין את זה.

מל פולישוק-בלוך: עם זה, בחוק כל כך מוסרי איני יכולה שלא להביע הסתייגות בדבר שאני חושבת שהוא מאוד מהותי.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש ועדה פה – יושבת-ראש ועדה של כולם, ולא של המפלגה.

מל פולישוק-בלוך: אתה גם יודע שיש כאן קואליציה, ובקואליציה יש כללים מסוימים.

מל פולישוק-בלוך: בכל זאת, בניגוד לעמדת הקואליציה, שאתה חבר בה - - -

ראובן ריבלין: אני לא מחויב למה שהקואליציה אומרת.

מל פולישוק-בלוך: אתה לא מחויב, ואני מקווה שעוד כמה חברי כנסת ימצאו שהם לא מחויבים ויצביעו נגד.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אני, כיושב-ראש הכנסת, איני מחויב.

ראובן ריבלין: אני עושה לפי מיטב מצפוני.

ראובן ריבלין: גם גברתי יכולה לחשוב – אבל בתור יושבת-ראש ועדה היא מייצגת את כל חברי הוועדה, את פינס ואת כולם, לפיכך גברתי לא יכולה לדבר על נושאים מפלגתיים.

מל פולישוק-בלוך: כיושבת-ראש הוועדה אני רוצה לומר לך שאני לא מושכת את החוק.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מתכוונת לקיים דיונים נוספים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שמיצינו את הדיונים בוועדה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מגישים הצעת חוק שהיא טובה לאין ערוך מזו שהממשלה הגישה לוועדה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נצביע על ההסתייגות, ואם לא יקבלו את ההסתייגות שלי ושל חברי, נצביע על החוק ואז נצביע בהתאם.

מל פולישוק-בלוך: אני לא אמשוך את ההצעה.

מל פולישוק-בלוך: ברשותך, אני רוצה לעבור להסתייגות.

אבשלום וילן: כיושבת-ראש ועדה לא מקובל שתנמקי הסתייגות.

ראובן ריבלין: לא מקובל, אבל לא אסור על-פי התקנון.

ראובן ריבלין: יש שינוי.

מל פולישוק-בלוך: אתה רואה – יש דברים חדשים בשינוי.

ראובן ריבלין: זה מאוד לא מקובל, אבל מה אפשר לעשות?

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שגם מאוד לא מקובל שהקואליציה כופה על חבריה בחוק כל כך מוסרי וכל כך ערכי את מה שהיא כופה.

מל פולישוק-בלוך: גם זה לא מקובל.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, החוק שמובא היום לקריאה שנייה ולקריאה שלישית שונה מכל החוקים שאנחנו מחוקקים בכנסת.

מל פולישוק-בלוך: זה חוק שאין לו השלכות תקציביות, אין לו השלכות מדיניות, אין לו אפילו השלכות מפלגתיות.

מל פולישוק-בלוך: אבל יש לו בהחלט השלכות משמעותיות ביותר על עתידה של החברה האנושית, על עתיד העולם שבו אנו חיים.

מל פולישוק-בלוך: החוק קובע מסמרות מוסריות-ערכיות וגם ממשיות לעניין עתיד האנושות.

מל פולישוק-בלוך: חוק מהותי שכזה אינו יכול, לעניות דעתי, להישאר הוראת שעה.

מל פולישוק-בלוך: הוא חייב להיות קבוע.

מל פולישוק-בלוך: טענת הגורמים הדורשים המשך הוראת שעה לחמש שנים היא, כי איסור קבוע של שיבוט לצורכי רבייה משמעו פגיעה במחקר הרפואי.

מל פולישוק-בלוך: זו הטענה.

מל פולישוק-בלוך: אגב, עשו ממני גם אויבת המחקר הרפואי - גם את זה שמעתי, מה שאינו נכון.

מל פולישוק-בלוך: אלה דברי הבל והטעיה.

מל פולישוק-בלוך: מי שבאמת ובתמים ובניקיון כפיים וללא אינטרסים כלכליים וללא שיקולים זרים אחרים בוחן את מילות החוק המוצע בזכוכית מגדלת, אף במיקרוסקופ - כפי שעשינו בוועדת המדע במשך שש ישיבות ארוכות, ואני באופן אישי בדיונים ארוכים עם מדענים וחוקרים בעלי דעות שונות - רואה כי אין בחוק המוצע שום פגיעה, ולו המזערית ביותר, במחקר רפואי בכלל ובמחקר גנטי בפרט, כפי שהיה גם בחוק היוצא מ-1999.

מל פולישוק-בלוך: המחקר הרפואי מוגן במנגנונים מיוחדים, שאף שוכללו בהצעת החוק הזאת.

מל פולישוק-בלוך: ההתייחסות שלי לעניין השיבוט מעוגנת בערכי המוסר והאתיקה שעליהם אני אמונה.

מל פולישוק-בלוך: לפיהם, לא ייצור אדם אדם אחר בצלמו, באופן מלאכותי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להוסיף ולומר, שהערכים האלה שלי, ערכי המוסר שלי, מעוגנים חזק מאוד גם בזכר השואה שהעם היהודי עבר.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מתנתקת מזה.

מל פולישוק-בלוך: אני מודעת לצורכי המחקר הרפואי ולרצון, שאני שותפה לו לחלוטין, להביא מרפא ומזור ולהימנע מפגיעה כלשהי במחקר המדעי לצורכי ריפוי.

מל פולישוק-בלוך: ולכן, לחלוטין אינני מתנגדת לשיבוט לצורכי מחקר, אבל אני בהחלט מתנגדת באופן נחרץ ביותר לשיבוט לצורכי רבייה.

מל פולישוק-בלוך: אני אצטט מלשון מדענים - אולי אעשה את זה אחר כך.

מל פולישוק-בלוך: אני משוכנעת, כי איסור קבוע על שיבוט לא יפגע בחופש המחקר ויאפשר להמשיך - - -

ראובן ריבלין: גברתי מסיימת את הזמן שניתן להסתייגות.

מל פולישוק-בלוך: אני כבר מסיימת.

מל פולישוק-בלוך: - - - ויאפשר להמשיך לחקור ולפתח את תאי הגזע, גם בלי לשבט עוברים.

מל פולישוק-בלוך: מחקר תאי הגזע חשוב ביותר, כי יש בו פוטנציאל אדיר של פיתוח רקמות ואיברים להשתלה.

מל פולישוק-בלוך: החוק שלנו לא מונע זאת.

מל פולישוק-בלוך: השופט בדימוס שלמה שהם, כפי שציינתי, נציב הדורות הבאים בכנסת, שהכנסת מינתה אותו, אומר בחוות דעתו המוגשת לכם באופן שאינו משתמע לשתי פנים: אין כל תימוכין לטענה כי הפיכתו של האיסור על שיבוט אדם לקבוע, תוך שמירת החופש המחקרי, תפגע במחקר המדעי.

מל פולישוק-בלוך: אין שום תימוכין לטענה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: ולא רק נציב הדורות הבאים אומר זאת, אלא כמעט כל אומות העולם אומרות זאת.

מל פולישוק-בלוך: שימו לב, במיוחד כל העולם המערבי, לרבות מדענים גדולי שם לא פחות מיושב-ראש הוועדה המייעצת לביו-אתיקה של האקדמיה הלאומית הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: הם, המדענים בחוץ-לארץ, מציעים להגדיר את השיבוט לא פחות ולא יותר מאשר פשע כנגד האנושות.

מל פולישוק-בלוך: חברי, הצעת החוק המוצעת לכם היא משופרת, כפי שאמרתי, ומדויקת לאין ערוך מהצעת החוק שהממשלה הביאה לשולחן ועדת המדע.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לציין, שלאחר חמש שנים לא עשו שום שינוי בחוק הקיים.

מל פולישוק-בלוך: לא היה שום דיון.

מל פולישוק-בלוך: וזה הטיעון המרכזי למה צריך להיות מורטוריום.

מל פולישוק-בלוך: הממשלה לא דנה בזה, ולראיה - הצעת החוק הממשלתית שהוגשה לנו בוועדה היתה זהה לחלוטין לחוק היוצא, למעט סעיף הקנס, שהוא שולי לחלוטין.

מל פולישוק-בלוך: מכאן, אין ערך להוראת השעה המוצעת על-ידי הממשלה, שהרי היא, הממשלה, והוועדות המייעצות לה, לא עשו בחוק שום שינוי לשמור על זמניות קיימת.

מל פולישוק-בלוך: קביעת החוק כזמני, אדוני היושב-ראש - ובזה אני מסיימת - כהוראת שעה, מפחיתה ואף סותרת את כוונת המחוקק לאיסור מוחלט של רבייה באמצעות שיבוט.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה ליושבת-ראש ועדת המדע ולמסתייגת חברת הכנסת מלי פולישוק.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בסוף הדיון אתה תוכל לענות, כי אחרת יוצא פה מצב אבסורדי לחלוטין.

ראובן ריבלין: אדוני יצטרך לבקש מהכנסת לדחות את הסתייגותה של יושבת-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, האם אדוני רוצה לנמק את הסתייגותו?

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: אלה היחידים שביקשו - מי עוד ביקש?

נסים זאב: אני.

ראובן ריבלין: אדוני לא רשום כמסתייג.

ראובן ריבלין: מה אני יכול לעשות, חבר הכנסת זאב?

ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת זחאלקה לא רשום כמסתייג.

נסים זאב: אני רשמתי שלוש שנים במקום חמש שנים.

ראובן ריבלין: סליחה.

ראובן ריבלין: ודאי שחבר הכנסת זאב ישנו.

ראובן ריבלין: אני מתנצל, אני ראיתי רק את הצד הזה.

ראובן ריבלין: שלוש דקות לכל מסתייג, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, חוק איסור התערבות גנטית הוא חוק חשוב ויש בו צירוף מרתק של אמירה מוסרית וערכית, תוך כיבוד והתחשבות בערכי יסוד, העלולים להיראות תחילה סותרים, בין חופש המדע מחד גיסא וזכותו של כל אדם להיות יצור אוטונומי, עצמאי, ייחודי, לא משוכפל ולא משועתק, מאידך גיסא.

אריה אלדד: לפעמים לא קל לגשר בין הערכים הסותרים הללו.

אריה אלדד: קל יותר היה לבוא ולומר: אסור לצמיתות שכפול לצורכי רבייה.

אריה אלדד: זה היה עומד בערכי המוסר היום, אבל היה סותר במידה רבה את חופש המדע.

אריה אלדד: המדע הוא דינמי מאוד, והערכים והאתיקה, גם הם מרכיבים דינמיים שהשתנו לאורך ההיסטוריה האנושית.

אריה אלדד: ולפיכך, ההחלטה המאוזנת נמצאת בנוסח החוק ולא בהסתייגות.

אריה אלדד: החוק המוצע מתיר מחקר מדעי בשיבוט, אך אוסר שיבוט לרבייה, וכל זאת לחמש שנים.

אריה אלדד: ואז נשוב ונדון.

אריה אלדד: ההסתייגות שאני מבקש להציע ללשון החוק באה לסתום פרצה אפשרית בחוק וניסיון תיאורטי לעקוף אותו, על-ידי שיבוט לרבייה של עובר, שאיננו זהה לתאי האב, כלשון החוק, אלא כמעט זהה, בכך שהוכנס בו שינוי קוסמטי, שאין בו כל משמעות גנטית, רק כדי לעקוף את החוק.

אריה אלדד: אני מבקש כי תתמכו בהסתייגות הזאת.

אריה אלדד: בזמן שנותר לי עוד, אני מבקש להתייחס גם לנושא המרכזי שמעסיק אותנו היום.

אריה אלדד: כשאנחנו באים לבחון את תאוות רצח היהודים של ה"חמאס", ה"חיזבאללה" וה"פתח", נדמה שמישהו כבר ניסה לשכפל איזו תכונה.

אריה אלדד: קשה להבחין בין ערפאת, לנסראללה, ליאסין, בתשוקתם זו לרצח העם היהודי.

אריה אלדד: ולפיכך, אם באמת אתה מצפה, אדוני ראש הממשלה, שנאמין כי החלטת להילחם מלחמת חורמה בטרור, תצטרך להשלים את המלאכה שהתחלת בה הבוקר בעזה ולעשות מעשה גם ברמאללה ובביירות.

אריה אלדד: אבל אני חושש, חברי הכנסת, שראש הממשלה רק מנסה להיראות כמי שהחליט להילחם מלחמת חורמה בטרור, בשעה שכבר מנוי וגמור עמו לסגת, להיכנע לטרור, לבצע טרנספר ליהודים.

אריה אלדד: ערב מלחמת העולם השנייה אמר צ'רצ'יל על צ'מברליין לאחר חוזה הכניעה במינכן: עמדה בפניך הבחירה בין השפלה למלחמה.

אריה אלדד: בחרת בהשפלה ותקבל מלחמה.

אריה אלדד: המלחמה העתידה לבוא עלינו, לא בגלל חיסולו המוצדק של הרוצח הערבי הזה הבוקר בעזה, אלא בגלל הכניעה לטרור והנסיגה מעזה - המלחמה הזאת תהיה שקולה באסונה, חס וחלילה, כנגד המלחמה שצ'מברליין באיוולתו ניסה למנוע.

אריה אלדד: אולי משום כך, בתת-מודע, אמר אתמול נתניהו - -

רוחמה אברהם-בלילא: איך זה קשור לשיבוט?

אריה אלדד: - - שתמך בתוכנית: הרכבת כבר יצאה לדרך.

אריה אלדד: בתולדות העם היהודי, למלים הללו יש צליל מצמרר אחד, הרה-גורל.

אריה אלדד: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: על השנייה הוא סיים את שלוש הדקות.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רוחמה אברהם, לא להפריע לחברי הכנסת לדבר, עד אשר לא ישונה התקנון, כפי שאת ביקשת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה, שלוש דקות.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, ואחריו יסיים כמובן חבר הכנסת נסים זאב.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, המיקרופון ופרוטוקול הכנסת סובלים הכול.

אבשלום וילן: אדוני, ידידי חבר הכנסת אריה אלדד, לדבר על מה שאמר אתמול שר האוצר בקונוטציה שאתה ניסית פה לשכנע את הבית, זה לא לעניין, לא מקובל, לא ענייני גם בוויכוח פוליטי בתוכנו, ואני מציע למחוק את זה מהפרוטוקול.

אבשלום וילן: גם ההמלצות שלך לגזרי-דין מוות כאלה או אחרים, אני לא חושב שזה המקום להביען, אבל זה עדיין בתחום הוויכוח הפוליטי.

אבשלום וילן: כשאתה מביא פה עולם דימויים מתחום השואה ומטיל את זה על שרים בישראל – ואני רחוק מאוד מעמדתם הפוליטית – ואתה חבר הקואליציה, אני חושב שאתם מגזימים הגזמה רבה בשפה שאתם משתמשים בה, וחבל.

אבשלום וילן: אתה גם יושב-ראש ועדת האתיקה.

ראובן ריבלין: לא, הוא לא פגע באתיקה.

ראובן ריבלין: הוא אמר: הוא השתמש במלה הזאת, ואני מציע להוריד.

אבשלום וילן: אני מציע שתמחק את זה, זה לא לעניין.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר, אדוני יכול להביע את דעתו, אבל נדמה לי שהוא לא אמר לשר נתניהו שום דבר לא ראוי.

אבשלום וילן: כמי שצריך להיות סמל הבית הזה בדברים האלה, הוא לא צריך להסתבך בביטויים מסוג זה.

ראובן ריבלין: זה נכון, אבל גם סמל הבית לא עשה את מה שאדוני מייחס לו.

ראובן ריבלין: הוא לא אמר לנתניהו: אתה עושה דבר כזה.

אבשלום וילן: תבדוק.

אבשלום וילן: אני באמת לא באתי להגן על שרי ממשלת ישראל.

אבשלום וילן: לעניין החוק עצמו, אני רוצה לשאול את שר הבריאות ושרים אחרים: אני לא מבין, מישהו בעד שיבוט גנטי אנושי?

אבשלום וילן: אם לא, למה כותב נציב הדורות הבאים – ועל רקע זה באה ההסתייגות שלנו – מצטט מחגי מירום, שהעביר את החוק הראשון מ-1998, האומר שברגע שאומרים שהחוק לחמש שנים, בעצם נותנים לגיטימציה לאפשרות של שיבוט אנושי עתידי?

אבשלום וילן: לא מדובר פה על רפואה, לא מדובר על שימושים אחרים; מדובר על הצהרה עקרונית מוסרית.

אבשלום וילן: ברגע שהחוק עובר כחוק רגיל, פירושו של דבר – כפי שאומר נציב הדורות הבאים – שעכשיו, מחר ובעוד מאה שנה, כנסת ישראל, המחוקק הישראלי מתנגד ברמה העקרונית, הערכית והבסיסית ביותר לשיבוטם של בני-אדם.

אבשלום וילן: אין לי זמן, אבל זה מדגדג על קצה הלשון להתחיל לתת תיאורים פלסטיים אילו אנשים נוכל לשבט, מה יקרה כך או אחרת.

אבשלום וילן: הרי זה טריוויאלי כל כך.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא בסרט של היצ'קוק.

אבשלום וילן: אני חושב שזה בכלל בקונסנזוס רחב מאוד.

אבשלום וילן: לא ברור לי, שר המדע ושר הבריאות, למה אצה-רצה לכם הדרך.

אבשלום וילן: התיקון הזה, ההסתייגות הזאת – אני לא יודע, אני לא יושב-ראש ועדה ואני לא ביקשתי אישור לא מיושב-ראש מפלגתי ולא מיושב-ראש מפלגה אחרת.

אבשלום וילן: ל-common-sense אין גבולות.

אבשלום וילן: נציב הדורות הבאים כותב לנו חוברת שלמה ואומר: רבותי חברי הכנסת, זאת נקודה שמשותפת לכלל האנושות, אי-אפשר לתמוך בשיבוט ולכן אי-אפשר להגביל את החוק לחמש שנים.

אבשלום וילן: ירצו לעשות תיקונים, יעשו תיקונים.

אבשלום וילן: יתפתח המדע, יעשו את התיקונים בהתאם.

אבשלום וילן: ועדת המדע הקודמת, בראשות חברת הכנסת לשעבר ענת מאור, השקיעה כמה ישיבות טובות בנושא והגיעה בדיוק לאותן מסקנות.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

אבשלום וילן: הוועדה הנוכחית הגיעה לאותן מסקנות.

אבשלום וילן: לא בכל מקום צריך להמציא את הגלגל מחדש.

אבשלום וילן: לכן, אדוני היושב-ראש, אני קורא לך ולחברי הכנסת לקבל את ההסתייגות המוצעת.

אבשלום וילן: היא הגיונית, היא תאפשר להעביר חוק מתקדם וראוי ותפתור את הבעיה.

אבשלום וילן: אנחנו עושים מעצמנו מחוקקים לא רציניים, בלשון המעטה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, גם לו שלוש דקות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני באתי להסתייג מההסתייגות של חברת הכנסת מלי פולישוק.

ג'מאל זחאלקה: החוק כפי שהוא מוצע היום בא לאחר דיונים מעמיקים של מיטב המדענים בארץ.

ג'מאל זחאלקה: בקשתי, כתמיד, שפוליטיקאים ייתנו כבוד למדענים – הם לא צריכים לקבל את עמדתם באופן אוטומטי, אבל לתת להם כבוד.

ג'מאל זחאלקה: נשמעה נימה כאילו כמה חברי כנסת – שלפעמים יש לי ספק במוסריותם בנושאים אחרים, לא בנושא זה – אומרים שהם אמונים על המוסר, בעוד המדענים הם כאילו טכנוקרטים בלי מוסר.

ג'מאל זחאלקה: זה לא נכון.

ג'מאל זחאלקה: המדענים הם אנשים כמו חברי הכנסת, לפחות, אולי יותר טובים מהבחינה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: הם עושים את השיקולים, לא רק את השיקול המדעי הטהור של קריירה פה ושם.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן עניין עמוק, חשוב לקדמה המדעית.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות את האיזון בין מוסר ומדע, ואני חושב שבחוק הזה יש האיזון הראוי.

ג'מאל זחאלקה: לא מדובר בחוק שמכיל רק את הסעיפים שמדובר בהם בשיבוט לצורכי רבייה, כפי שמנסים להטעות את הציבור.

ג'מאל זחאלקה: יש בו סעיפים אחרים של שיבוט גנטי שלא לצורכי רבייה.

ג'מאל זחאלקה: לכן היתה ההגבלה של חמש שנים, כדי שלא להגביל את המחקר המדעי.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, ההיסטוריה לימדה אותנו שהתגליות החשובות ביותר, לא כולן, אבל כמה מהתגליות החשובות ביותר בהיסטוריה היו כמעט בלי כוונה תחילה.

ג'מאל זחאלקה: כשעשו מחקרים בנושא לחץ דם – ואולי זה יעניין כמה חברי כנסת – מצאו תרופה להצמחת שיער, במקרה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד סגן מזכיר הכנסת, במקרה.

ג'מאל זחאלקה: זה ידוע, אני לא רוצה לעשות פרסומת לחברה מסוימת.

ג'מאל זחאלקה: נתנו לאנשים תרופה נגד לחץ דם, ופתאום התחיל לצמוח להם שיער.

ג'מאל זחאלקה: אמרו, מה טוב, במקרה מצאנו את זה.

ג'מאל זחאלקה: כל כך הרבה מקרים: במקרה מצאו את האנטיביוטיקה, במקרה מצאו הרבה דברים.

ג'מאל זחאלקה: אין לשים סייג בנושא כל כך גדול, שיכול לפתוח אפשרויות אין-ספור לקדמה מדעית, לפתרון בעיות רפואיות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו פשוט יורים לעצמנו ברגליים.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך לעשות את האיזון הנכון והראוי בין צורכי קידום המדע לבין העמדה המוסרית של איסור שיבוט בני-אדם.

ג'מאל זחאלקה: כי אני מתחלחל, כמו הרבה מחברי הכנסת, ואני לא רוצה ללכת רחוק, מהמחשבה שישבטו לנו כאן חלק מחברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: זה ממש יביא לקטסטרופה.

ראובן ריבלין: אדוני גורם פה לתקדים מסוכן.

ראובן ריבלין: שלוש דקות הוא דיבר רק לעניין.

ראובן ריבלין: אף-על-פי שהדברים שלו מעניינים, הוא צריך לסיים.

ג'מאל זחאלקה: בסדר, אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה לך על הרצאתך המאלפת.

יצחק הרצוג: הוא מומחה גדול בפילוסופיה.

ראובן ריבלין: קודם כול, זה דבר יוצא דופן, תקדים שהרבה מחברי הכנסת יתנגדו לו, אבל אדוני דיבר רק לעניין ההסתייגות כל שלוש הדקות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון המסתייגים - שלוש דקות, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, החוק קיים מ-1999, חוק שאוסר לשבט בני-אדם.

נסים זאב: החוק אוסר במפורש שימוש בשיבוט כתחליף לרבייה.

נסים זאב: כלומר, אסור לשבט עובר אנושי, לגדל אותו עד לבגרות.

נסים זאב: אבל החוק אינו אוסר שיבוט לצורך הפקת תאי גזע, והוועדה באקדמיה הלאומית למדעים בראשותו של פרופסור מישל רבל ממכון ויצמן ממליצה לשבט עוברים ולגדלם עד ליום ה-14 לחייהם.

נסים זאב: בעוברים יהיה מותר להשתמש רק לצורך הפקת תאי גזע.

נסים זאב: המחקרים שנעשו עד כה מעוררים תקווה, שבעתיד יהיה אפשר להשתמש בתאים לחידוש רקמות פגומות ולריפוי מחלות.

נסים זאב: יוכלו ליצור מהם תאי עצב שיושתלו במוחותיהם של חולים במחלות ניווניות כמו פרקינסון, תאי לבלב שיושתלו אצל חולי סוכרת, או תאי כבד שיושתלו אצל חולים במחלות כבד.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, השאלה המרכזית היא אם אנחנו צריכים לוותר על קדמה מדעית כדי למנוע שימוש לרעה בטכנולוגיה.

נסים זאב: יש כאלה שחוששים שלא יהיה ניתן לשלוט בשימוש בטכנולוגיה, ולכן צריך למנוע את פיתוחה.

נסים זאב: אבל במציאות הקיימת לא ניתן להחזיר את הגלגל לאחור.

נסים זאב: ב-1978 היה ויכוח על לידתה של תינוקת מבחנה.

נסים זאב: חשבו שהדבר יחסל את מבנה התא המשפחתי ושיש להימנע מהתערבות בתהליכי הבריאה.

נסים זאב: הטכנולוגיה השתכללה, וכיום היא מסייעת לאנשים רבים שבגלל בעיות רפואיות מתקשים ללדת.

נסים זאב: יש חשש, שהמדרון החלקלק הזה עלול ליצור מצב של שכפולים, חוששים מפני תקלות אפשריות, ובמהלך הניסויים הם מסתמכים על תופעות של שכפול בעלי-חיים.

נסים זאב: שאלת השאלות שלי היא זאת:

נסים זאב: אנחנו אומרים שהשכפול הזה יהיה עד 14 יום.

נסים זאב: מאוד מעניין שאלה שמתנגדים לזה בחירוף נפש ורואים בזה אולי בעיה מוסרית ואנושית וכו', לא אכפת להם מעניין ההפלות.

נסים זאב: היום מתבצעות הפלות בחודשים מתקדמים, ואני יכול לומר שעד 40 יום ההלכה לא אוסרת, כי אין בזה בעיה של נפש.

נסים זאב: פה מדובר בסך הכול עד 14 יום, ורק לצורך רפואי, ולכן אני אומר שאת חשבון הנפש הזה צריך לעשות כאשר מדובר בהפלות, בחיי תינוקות שלא יכולים לזעוק את זעקתם כי הם נמצאים ברחם אמם.

נסים זאב: לכן, אני מקווה שאולי הצעת החוק שלנו תעבור בעתיד ותזכה לאוזניים קשובות של חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק, את יכולה להשיב רק על ההסתייגויות שלא את הסתייגת, אחרת אני אצטרך להעביר זאת מייד לוועדת הכנסת, ויושב פה יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה, כאשר קורה מצב שבו יושב-ראש ועדה מסתייג לחוק שהוא מביא לפניו והממשלה מתנגדת להסתייגות, זה עובר מייד לוועדת הכנסת כדי שלא ייווצר איזה ניגוד אינטרסים.

ראובן ריבלין: כבוד השר, בבקשה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בפתח דברי אני רוצה לשבח את הדיון הזה, כי הוא באמת עוסק בסוגיה חשובה.

אליעזר זנדברג: אני רוצה לשבח גם את הפעילות של נציב הדורות הבאים, שטרח, הכין, אסף את החומר, השתתף בדיונים ויזם את ההסתייגות כיאה וכראוי לתפקידו.

אליעזר זנדברג: חבר הכנסת אבו וילן, אני פונה אליך ומנסה לשכנע אותך.

אליעזר זנדברג: אין מחלוקת בבית הזה בין אלה שהם בעד שיבוט או מתנגדים לשיבוט מהסוג האסור.

אליעזר זנדברג: אלא מה?

אליעזר זנדברג: הוויכוח הוא כיצד אנחנו נטפל בהתחדשות המדעית, שפוגשת אותנו חדשות לבקרים בכל מיני נקודות, מקומות או צמתים.

אליעזר זנדברג: קבעו עיקרון שאומר שאחת לחמש שנים החוק חוזר לכנסת, בודקים אותו, מחליטים כיצד ומה עושים, כי איננו יודעים מה יהיה בעוד חמש שנים.

אליעזר זנדברג: כך היה בפעם הקודמת וכך קורה גם היום.

אליעזר זנדברג: למעשה, בהפרש הזמן בין לבין, והעידה יושבת-ראש הוועדה, איש לא טיפל ולא נגע בחוק.

אליעזר זנדברג: דווקא יושבת-ראש הוועדה יזמה תיקונים בדבר החקיקה, תיקונים נכונים, עדכונים רצויים, אבל אם החוק לא היה מגיע אל הוועדה לצורך חידוש והארכה, איש לא היה נוגע, ואת זה אנחנו רוצים למנוע.

אליעזר זנדברג: אנחנו סבורים שאפשר להמשיך ולקיים את הפעילות המדעית או לחדש אותה בבוא היום, כחלוף זמן.

אליעזר זנדברג: נקבעה תקופה של חמש שנים, ואם תשאל אותי אם עדיף שש, שמונה או ארבע, אומר לך שזה אותו דבר ואנחנו מדברים על העיקרון.

אליעזר זנדברג: ציינת את חוות הדעת של נציב הדורות הבאים, ואני באמת משבח אותו על חלקו בוויכוח הגדול הזה ועל תרומתו לדיון הגדול והחשוב, אבל מה עם כל המדענים, מה עם כל החוקרים, כל אותם אנשים שהשתתפו בוועדות, הציעו והמליצו, וכולם אמרו כאיש אחד שצריכים לקבל את עמדת הממשלה?

מל פולישוק-בלוך: לא איש אחד.

אליעזר זנדברג: הרוב המוחלט, הדעה המקצועית אמרה שיש לקבל את עמדת הממשלה.

אליעזר זנדברג: לכן אני קורא לדחות את ההסתייגויות ולקבל את הצעת החוק כפי שהממשלה יזמה אותה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הוועדה, תשובה על ההסתייגויות.

מל פולישוק-בלוך: אני חייבת תשובה לאבו.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיב ואני חושבת שלא הובנתי נכון.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי משפט שלם, שאומנם התחיל ב"תודה".

מל פולישוק-בלוך: אמרתי שאף שאני יושבת-ראש ועדה, הקואליציה הדורסנית – אתם הרי אומרים את זה לא פעם – מאפשרת לי להעלות הסתייגות.

מל פולישוק-בלוך: אתה בעצמך אמרת שזה תקדים ולא היה דבר כזה.

מל פולישוק-בלוך: אתה בעצמך אמרת את זה.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני אומרת, כל הכבוד לקואליציה ולשר המשפטים בתוכה, כי זה שייך מאוד לשר המשפטים, שהמשרד שלו מטפל בזה.

ראובן ריבלין: האם גברתי משכנעת אותי פעם נוספת להיעתר לבקשתה?

ראובן ריבלין: גברתי לא מבינה אולי את חוקי המשחק כאן.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד מבינה.

ראובן ריבלין: אם גברתי תאמר כרגע בתשובה איזה נימוק שיחזק את הסתייגותה מסיבה כלשהי, אני מייד מפסיק את הדיון ומעביר זאת לוועדת הכנסת על מנת שהיא תבוא ותקבע את הנושא ויושב-ראש ועדת הכנסת יעלה בפנינו את ההצעה.

ראובן ריבלין: זה התקנון.

מל פולישוק-בלוך: העניין הזה בכלל לא מבהיל אותי, כי זה רק ידחה את החוק שאני לא אוהבת.

מל פולישוק-בלוך: אתה לא מבין אותי.

מל פולישוק-בלוך: תן לי לסיים את דברי, ואני כבר מסיימת.

ראובן ריבלין: אני לא אתן לך אפילו מלה אחת, אלא אם כן את מדברת עכשיו בתשובה על ההסתייגויות ומדוע אין לקבלן.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להתייחס למלה "זהה" שדיבר עליה חבר הכנסת אריה אלדד.

מל פולישוק-בלוך: כפי שאמרתי, דנו בוועדה הרבה מאוד בשאלה מה זה שיבוט.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, אתה לא מבין כמה אנרגיות יש פה וכמה סערת רגשות יש פה כשאתה לא נותן ליושבת-ראש להתבטא.

ראובן ריבלין: לבי אתך.

מל פולישוק-בלוך: ניחא.

ראובן ריבלין: אני נותן לך, אבל את לא יכולה לשאת שני כובעים בבת אחת, אפילו לא בכנסת.

ראובן ריבלין: אין חסינות כזאת.

מל פולישוק-בלוך: ברור.

מל פולישוק-בלוך: בוועדה עצמה הואשמתי במשהו שלא קשור בכלל להסתייגות.

ראובן ריבלין: תדברי אתו אחרי זה.

ראובן ריבלין: תתכתבי אתו.

מל פולישוק-בלוך: לא, אדוני.

מל פולישוק-בלוך: זה צריך להיות בפרוטוקול.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שזה לא שייך בכלל להסתייגות, עניתי לו.

מל פולישוק-בלוך: זה הכול.

מל פולישוק-בלוך: לעניין ההסתייגות של "זהה", דנו בנושא והחלטנו מה שהחלטנו על-פי אותם מומחים ששר המדע אמר שהם מאוד מבינים בעניין.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שיהיה ברור דבר אחד, שמתייחס להסתייגות של אריה אלדד: בנושאים המקצועיים ובשאלה מה זה מחקר רפואי וכל המונחים המקצועיים אני לא מתערבת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מבינה בזה, אני לא מרגישה שאני מומחית לנושא, אני לא רופאה ואני לא חוקרת ואני לא מתערבת.

מל פולישוק-בלוך: לכן, בנושאים המקצועיים גרידא של מחקר רפואי וגנטיקה אני לא מביעה את דעתי.

מל פולישוק-בלוך: אני מביאה את עמדת הוועדה כיושבת-ראש ועדה על דברים ערכיים-מוסריים בלבד, ולכן לשאלת ה"זהה" אני מפנה אותך לכל הדיונים הארוכים שהיו לנו עם אנשי המקצוע, שהגדירו בצורה הכי מדויקת האם זה זהה, האם זה זהה מיוחד, במפורט או לא במפורט.

מל פולישוק-בלוך: אין טעם להיכנס לזה עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה דנה בזה והחליטה שלא לקבל את ההסתייגויות שלך, פרופסור, הרופא אריה אלדד.

מל פולישוק-בלוך: לעניין שאר ההסתייגויות – פי-שישה, פי-שמונה וכן הלאה, הן מתייחסות לעונש המוצע.

מל פולישוק-בלוך: חברי הכנסת שהציעו פי-שמונה בעצם האמירה שלהם אומרים כמה חמור העניין, וגם פה, בלי להתייחס להסתייגות שלי, אני אומרת שהנושא חמור.

מל פולישוק-בלוך: לכן חברי הכנסת ברכה, מח'ול וטיבי הציעו עונש כל כך חמור, פי-שמונה, כי הם מבינים שיש כאן נושא משמעותי ביותר לעתידה של האנושות.

ראובן ריבלין: הסתייגות זאת לא קיימת בפנינו.

מל פולישוק-בלוך: לגבי ההסתייגות האחרונה, לקצר עוד יותר מחמש שנים, אני חושבת שזה אפילו לא ראוי.

מל פולישוק-בלוך: לא רק שחמש השנים מיותרות, לעניות דעתי, ודאי שלא יכול להיות שזה יהיה שלוש שנים.

מל פולישוק-בלוך: זה פשוט מגוחך, אסור שזה יהיה, ואני חוזרת ואומרת שאת ההסתייגויות האלה הוועדה לא קיבלה.

מל פולישוק-בלוך: אני מנועה מלדבר על ההסתייגות האחרת, והמבין מבין.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כל מי שמבקש להשתתף בהצבעה יתפוס את מקומו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בטרם הצבעה אבקש לציין כי הונחו על שולחן הכנסת לוח תיקונים להסתייגויות וכן עמדת נציב הדורות הבאים לכנסת.

ראובן ריבלין: הם מונחים לפניכם, וחזקה על כל אחד ואחד מכם שקרא אותם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גורלובסקי, יואיל אדוני לצאת מהאולם עם הטלפון.

ראובן ריבלין: למה אדוני צריך שיפריעו לו לדבר בטלפון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: לסעיף 1 אין הסתייגות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד, האם אדוני מבקש להצביע על הסתייגותו?

אריה אלדד: כן.

ראובן ריבלין: אם כך, אנחנו מצביעים קודם כול על שם החוק ועל סעיף 1 לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 39 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 39 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק וסעיף 1 עברו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: לסעיף 2, חברי הכנסת, הסתייגותו של חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אריה אלדד לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד - 5, 32 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לסעיף 2 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אני רק רציתי לשאול, לסעיף 3 - חבר הכנסת אופיר פינס אינו נמצא, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה אינו נמצא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אדוני מבקש להצביע.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק, גברתי מבקשת להצביע?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: ובכן, 37 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 2 עבר כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: לסעיף 3, רבותי חברי הכנסת, קיימת הסתייגותם של חברת הכנסת פולישוק-בלוך וחבר הכנסת אבשלום וילן.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד ההסתייגות ומי נגד.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 6 נגד – 31 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברי הכנסת מל פולישוק-בלוך ואבשלום וילן לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: שישה בעד, 31 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: לסעיפים 4–5 אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לסעיף 6 אין הסתייגות, שכן חברי הכנסת ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי אינם נוכחים כאן.

ראובן ריבלין: לכן אני מצביע עכשיו לפי הצעת הוועדה על סעיפים 3, 4, 5, 6 יחד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 3–6, כהצעת הוועדה – 37 נגד – אין נמנעים - 2 סעיפים 3–6, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 37 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 3–6 עברו לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: לסעיף 7 קיימת הסתייגות של חברי הכנסת מלי פולישוק-בלוך ואבשלום וילן.

ראובן ריבלין: האם להצביע, רבותי?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: נא להצביע על הסתייגותם לסעיף 7 של חבר הכנסת אבשלום וילן וחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 6 נגד – 32 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מל פולישוק-בלוך ואבשלום וילן לסעיף 7 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 32 נגד, שישה בעד.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, להצביע על הסתייגותך?

ראובן ריבלין: מסיר אותה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב?

ראובן ריבלין: מסיר.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אין לנו הסתייגויות.

ראובן ריבלין: בסעיפים 7, 8, 9 אנחנו קובעים שאין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע על סעיפים 7, 8 ו-9 על-פי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 7–9, כהצעת הוועדה – 36 נגד – אין נמנעים – 2 סעיפים 7–9, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 36 בעד, אין מתנגדים, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 7, 8 ו-9 עברו לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, תמה ההצבעה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצביע על החוק לפי הצעת הוועדה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 37 נגד – אין נמנעים – 2 חוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון), התשס"ד–2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 37 בעד, אין מתנגדים ושני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רבייה) (תיקון), התשס"ד–2004, עבר בקריאה שלישית, ואני מברך את יושבת-ראש הוועדה, כמו גם את השר ואת הממשלה ואת כל העושים במלאכה, על כך שהתיקון עבר וייכלל בספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש הוועדה רוצה להודות פעם נוספת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, באמת, כמות היצרים שהיתה פה מחייבת אותי לעלות שוב.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה באמת לכל מי שעזר בוועדה עצמה - מנהלת הוועדה, שעשתה עבודה גדולה מאוד, ענת לוי, העוזרות לידה, ענת ואיילת, והיועצת המשפטית לוועדה, מירב ישראלי, באמת עשית עבודה גדולה, אבל במיוחד אני רוצה להודות גם לנציב הדורות הבאים.

מל פולישוק-בלוך: הם עשו עבודה יוצאת מן הכלל.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שעשיתם את עבודתכם, וטוב שאתם קיימים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אני מאוד מודה ליושבת-ראש הוועדה על כך שהודתה לעושים במלאכה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן המזכיר, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 24), התשס"ד–2004, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק חנייה לנכים (תיקון מס' 3), התשס"ד–2004, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 9), התשס"ד–2004, שהחזירה ועדת הכלכלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: [מס' מ/91; "דברי הכנסת", חוב' כ', עמ' 10624; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7).

ראובן ריבלין: יציג את החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות לחוק זה.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד, בשם ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004.

יובל שטייניץ: הצעת חוק זה עניינה הארכת הוראת שעה הקובעת כי השירות הסדיר לגברים יועמד על 36 חודשים.

יובל שטייניץ: למעשה כך הוא שהיה, אדוני היושב-ראש.

יובל שטייניץ: חוק שירות ביטחון משנת 1986 קבע, כי אורך השירות הסדיר לגברים יועמד על 30 חודשים, דהיינו, שנתיים וחצי בלבד.

יובל שטייניץ: אבל בגלל צורכי הביטחון הדחופים באותה עת, ושלצערנו הרב נשארו כאלה עד היום, נקבע בהוראת שעה כי אורך השירות יועמד על 36 חודשים, דהיינו שלוש שנים, אורך השירות המוכר לכולנו לגברים.

יובל שטייניץ: הוראת שעה זו מוארכת מדי שנה.

יובל שטייניץ: הפעם חרגה ועדת החוץ והביטחון, ובמקום להאריך את הוראת השעה עד לסוף חודש מרס, היא החליטה להאריך את הוראת השעה בתשעה חודשים, עד סוף דצמבר 2004.

יובל שטייניץ: כל כך למה?

יובל שטייניץ: מכיוון ששתי ועדות המשנה, ועדת המשנה לחקיקה בענייני חוץ וביטחון, בראשות חבר הכנסת חמי דורון, וועדת המשנה לכוח-אדם בצה"ל ובמערכת הביטחון, בראשות חבר הכנסת חיים רמון, הגיעו להבנה ולהסכמה עם נציגי מערכת הביטחון ושלטונות צה"ל, שלקראת-עד סיום השנה ינסו להביא בהסכמה תיקון למצב, שלצערנו כנראה לא יקצר את השירות, אבל יוביל לתגמול רציני של חיילים באותם שישה חודשים אחרונים, בצורה של משכורת מלאה.

יובל שטייניץ: ההצעות השונות נדונות כרגע, ואני מאוד מודה גם לשלטונות צה"ל, אבל גם ובמיוחד לשתי ועדות המשנה, הוועדה לכוח-אדם והוועדה לחקיקה ביטחונית, על כוונתן ליצור תהליך כזה בהסכמה.

יובל שטייניץ: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות, כך כתוב לי, אבל מאחר שהמסתייגים - - -

עמרי שרון: אם נאריך.

יובל שטייניץ: יש עוד הערות, או שאני יכול להמשיך?

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יובל שטייניץ: מאחר שהמסתייגים אינם כאן, אני רוצה להציע לאשר את ההצעה בקריאה שנייה ושלישית, אבל כדי לא לעלות עוד פעם, למגינת לבם של חברי, אני רוצה כבר בשלב הזה, אדוני היושב-ראש, להודות גם לצוות הוועדה, למנהל אבריאל בר-יוסף, לאסף וליועצת המשפטית מירי פרנקל-שור, שעסקו במלאכה.

ראובן ריבלין: רבת הפעלים ומרובת הוועדות.

ראובן ריבלין: אתה לא בן יחיד אצלה.

ראובן ריבלין: היא אחת היועצות המשפטיות שפרוסות על כמה ועדות ועבודתה רבה.

יובל שטייניץ: אני לא בן יחיד אצלה, אבל היא בת יחידה אצלי.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: ובכן, ברחל בתכם הקטנה אנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ אינו נמצא, ולכן הסתיייגותו לא תוצבע.

ראובן ריבלין: לכן, אני מצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: רבותי, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 - 17 נגד - אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004, הצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד החוק - 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004, עברה בקריאה שלישית ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון ולעושים במלאכה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/38; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 11111; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה על מנת להציג לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות, נכון?

ראובן ריבלין: גברתי, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבדת להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית מטעם הוועדה לקידום מעמד האשה הצעת חוק שיזמתי לתיקון החוק למניעת הטרדה מינית.

גילה גמליאל: החוק למניעת הטרדה מינית, שהתקבל בשנת 1998, בא לאסור הטרדה מינית כדי להגן על כבודו של אדם, על חירותו ועל פרטיותו וכדי לקיים שוויון בין המינים.

גילה גמליאל: החוק קובע רשימה של מעשים המהווים הטרדה מינית, החל בסחיטה באיומים, דרך מעשים מגונים וכלה בהתייחסויות מבזות המופנות לאדם ביחס למינו או למיניותו.

גילה גמליאל: במסגרת של רשימת המעשים המהווים הטרדה מינית ניתן למצוא גם הצעות חוזרות בעלות אופי מיני והתייחסויות חוזרות המופנות לאדם המתמקדות במיניותו, והכול כאשר אותו אדם הראה למטריד שהוא אינו מעוניין בהצעות או בהתייחסויות האמורות.

גילה גמליאל: הסעיף שמוצע לתקנו במסגרת הצעת החוק קובע הקלה, ולפיה אוכלוסיות מסוימות יהיו פטורות מלהראות למטריד שהן אינן מעוניינות באותן הצעות או התייחסויות.

גילה גמליאל: האוכלוסיות האלה היום הן הקטינים וחסרי הישע, המטופלים בטיפול רפואי או נפשי, העובדים במסגרת יחסי העבודה והמשרתים בכוחות הביטחון, ולאחר התיקון להצעת החוק של חברת הכנסת אתי לבני - גם המשרתות בשירות הלאומי.

גילה גמליאל: המשותף לכל האוכלוסיות האלה הוא, שעל מנת שההקלה תחול עליהן יש להראות שההצעות או ההתייחסויות הופנו אליהן תוך ניצול של הכפיפות במערכת היחסים.

גילה גמליאל: כך, למשל, ההקלה תחול על עובד, מקום שנעשה ניצול של מרות ביחסי העבודה.

גילה גמליאל: כך גם אותה הקלה שתחול על קטין, מקום שנעשה ניצול של מרות, תלות או חינוך.

גילה גמליאל: בהצעת החוק מוצע להרחיב את סוגי האוכלוסייה הפטורים מלהראות למטריד שאין הם מעוניינים בהצעות או בהתייחסויות המיניות, ולכלול בהם את התלמידים ואת הסטודנטים.

גילה גמליאל: הכוונה היא לתלמידים שאינם קטינים - כי קטינים, כאמור, מכוסים בחוק כבר היום - תלמידים שלומדים בכיתות י"ב, י"ג וי"ד, וכן לתלמידים או לסטודנטים הלומדים במוסד המקנה השכלה עיונית או מקצועית למבוגרים.

גילה גמליאל: המשמעות היא שתיווצר הגדרה רחבה של מוסדות שבהם נמצאים תלמידים וסטודנטים.

גילה גמליאל: יש לזכור, כי אוכלוסיית התלמידים והסטודנטים לא תהיה פטורה מהחובה שבחוק בכל מקרה, אלא ההקלה תחול, בדומה ליתר האוכלוסיות, רק במקום שבו נעשה ניצול של יחסי המרות, ובהקשר זה ניצול יחסי המרות בלימודים.

גילה גמליאל: כפי שכבר ציינתי בקריאה הראשונה, נערך מחקר בקמפוסים השונים שבא לבחון את מצבם של הסטודנטים בכל הקשור להטרדה מינית.

גילה גמליאל: התברר כי 80% מהסטודנטיות חוששות מתקיפה מינית, וכמעט מחציתן סיפרו שהן פוחדות תמיד, או לעתים קרובות.

גילה גמליאל: למרבה הצער, מהנתונים שנחשפו במחקר ניתן להבין את החששות: כ-8% מהסטודנטיות דיווחו כי הן נאנסו, 9% סיפרו כי הן קיימו יחסי מין בכפייה, 8% חוו ניסיון אונס ו-16% נפלו קורבן למעשה מגונה בכפייה.

גילה גמליאל: כלומר, כ-41% מהנשאלות חוו לפחות סוג אחד של תקיפה מינית, וכמחציתן חוו יותר מתקיפה מינית אחת.

ראובן ריבלין: מה זה קיימו יחסים בכפייה?

ראובן ריבלין: מה זה, תחילתו באונס וסופו בייאוש?

ראובן ריבלין: מה זה?

גילה גמליאל: זה חלק מהדברים שלטעמנו הם בדיוק על אותן הגדרות של אונס ומעשים מגונים.

גילה גמליאל: אלה נתונים שאולי לא משליכים ישירות על הצעת החוק, אבל הם מציגים תמונת מצב מסוימת לגבי האווירה שקיימת בקמפוסים.

גילה גמליאל: לאחרונה, לאור העברת ההצעה בקריאה ראשונה, הגיעה אלינו גם תלונה שהגיעה אל נציבות שירות המדינה, של דוקטורנטית שמוטרדת מינית על-ידי המרצה שלה, לאור ההגדרה החדשה בתיקוני החקיקה, וגם לזה יצטרך להינתן הפתרון והמענה.

גילה גמליאל: אני רוצה להשתמש בהזדמנות זו כדי לדחות את הביקורת חסרת הבסיס שנשמעה כלפי ההצעה, כאילו היא באה לתת שיעור בחיזור, ולהביא את הקץ על סיפורי האהבה בין מרצים לסטודנטיות.

גילה גמליאל: הצעת החוק לא מונעת יחסים נורמליים בין שני אנשים בוגרים בהסכמה, בין שהם סתם נפגשו ברחוב ובין שהם מרצה וסטודנטית.

גילה גמליאל: על-פי החוק היום, מה שזה ישנה, זה ייצור מצב שסטודנטיות וסטודנטים לא יצטרכו לסבול את ההטרדות כעצם הגדרת החוק בהיבט הזה, והטרדות חוזרות ונשנות על-ידי המרצים יהיו עילה מספקת על מנת להתלונן בדבר הסוגיה של הטרדה מינית.

ראובן ריבלין: כבוד יושבת-ראש הוועדה, אני רוצה להצביע על החוק.

ראובן ריבלין: אני רק לא מבין מה זה "תוך ניצול יחסי מרות בלימודים".

ראובן ריבלין: פשוט תוכל כל סטודנטית לבוא ולומר שהמורה ניצל את יחסיה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם חלילה קורה מצב שבו - - -

עמרי שרון: אדוני היושב-ראש, אם היא קיימה אתו יחסים, היא תוכל להגיד את זה.

ראובן ריבלין: אם היא קיימה יחסים, ואם הוא לא רוצה לקיים אתה עוד יחסים.

גילה גמליאל: אולי אתם לא מבינים את הצעת החוק, ואני אשמח מאוד להסביר אותה.

ראובן ריבלין: תסבירי לי, כי אני לא רוצה להצביע על דבר שאני לא מבין אותו, ואני בטוח שגם אחרים לא.

ראובן ריבלין: כמובן מדברים על בוגרת, אין על זה ויכוח.

ראובן ריבלין: נגיד שיש סטודנטית שמתאהבת ומורה - - -

גילה גמליאל: שיבושם לשניהם.

גילה גמליאל: אין עם זה שום בעיה על-פי החוק.

ראובן ריבלין: לא, והיא אחר כך באה אליו ואומרת לו: אני רוצה להמשיך; או - תתחתן אתי.

ראובן ריבלין: והוא אומר לה: עם כל הכבוד, אני לא רוצה להתחתן אתך.

ראובן ריבלין: היא באה ואומרת שהוא ניצל את מעמדו כמורה שלה לקיים אתה יחסים.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הוא יועמד לדין מייד.

גילה גמליאל: ממש לא.

גילה גמליאל: לטעמי ולצערי, מחוקקים בבית הזה עדיין לא הפנימו את מהות החוק למניעת הטרדה מינית, ואולי יש מקום באמת לקיים יום עיון לאור האמירות השונות בדבר החקיקה למניעת הטרדה מינית בכלל והתיקונים לחקיקה בפרט.

גילה גמליאל: האמירה הזאת היא פשוט עיוות של החוק ואי-הבנתו בצורה יסודית, ואני אסביר גם למה הכוונה.

גילה גמליאל: בגירים, גם סטודנטית ומרצה, שמקיימים הן יחסי מין, הן יחסים אישיים ביניהם, שיערב להם, שיבושם להם, כל עוד הדברים האלה נעשים בהסכמה.

גילה גמליאל: כלומר, הבעיה מתחילה ברגע שמתבצעים דברים בניגוד לרצונה של הסטודנטית.

גילה גמליאל: אני אתן דוגמאות.

גילה גמליאל: לדוגמה, מרצה פונה לסטודנטית - - -

אילן שלגי: סליחה, לא יכול להיות סטודנט?

גילה גמליאל: גם סטודנט.

ראובן ריבלין: אותו הדבר.

גילה גמליאל: אותו כנ"ל.

גילה גמליאל: גם מרצה שמטרידה סטודנט וגם מרצה שמטרידה סטודנטית, ומרצה שמטריד סטודנט ומרצה שמטריד סטודנטית, למען האי-הבחנה בדקויות האלה.

גילה גמליאל: אני אתן דוגמה על מנת להמחיש.

גילה גמליאל: סטודנטית שלומדת בקורס מסוים, והמרצה מגיע ומתחיל להציג בפניה התייחסויות בדבר האיברים המיניים שלה, והיא לא מעוניינת, היא לא נענית לחיזורים האלה, מהסוג הזה, להתייחסויות האלה - אם הוא חוזר ושוב מטריד אותה עם התייחסויות למיניותה, היא לא חייבת לספוג את זה, ואלה נקראות הטרדות מיניות.

ראובן ריבלין: אין לי ספק, זו הטרדה.

ראובן ריבלין: אבל למה פה כתוב "תוך ניצול יחסי מרות בלימודים"?

גילה גמליאל: ההבדל כיום הוא כזה.

גילה גמליאל: המצב היום בין עובד למעסיק - המעסיק והעובדת נמצאים במצב שבו העובדת תלויה מבחינה כספית ומבחינת הקידום, יש יחסי מרות בין המעסיק לעובדת.

גילה גמליאל: על אותו משקל בדיוק.

ראובן ריבלין: הבנתי.

גילה גמליאל: אנחנו לא נכנסים כרגע להגדרות של מהו חוק למניעת הטרדה מינית.

גילה גמליאל: אנחנו נכנסים כרגע להגדרות של יחסי המרות, ותחת הקטגוריה של ההקלות.

גילה גמליאל: כלומר, מעמדם של הסטודנטים מנקודת הזמן הזאת יעלה מבחינת ההקלות בדבר נושא המרות - גם ביחס שקיים היום בין המעסיק לעובדת ובין המפקדים לחיילות.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש הוועדה, אני הייתי מציע, מהרגע שאנחנו נאשר את החוק הזה, ששום מורה באוניברסיטה לא יהיה אפילו במחשבה שמותר לו לחזר אחרי סטודנטית.

גילה גמליאל: אני חושבת, כבוד היושב-ראש, שעצם האמירה הזאת חוטאת גם לחוק, ובטח ובטח לכבודן ולחירותן של אותן סטודנטיות - -

קריאה: - - -

גילה גמליאל: - - בדבר רצונן לממש את זכותן, וזוהי זכות יסוד בהיבט הזה, שהן יכולות לעשות, גם הן וגם המרצים, כל עוד הדברים נעשים בהסכמה, בהבנה, בהדדיות, לא בכפייה, ולא מתוך ניצול יחסי המרות, כשאותה סטודנטית תלויה במרצה גם בפן של הציונים שהיא אמורה לקבל וגם בכל מה שקשור, נניח, באותו מקרה של עבודת דוקטורט, בעצם הגשתה לדוקטורט, בעצם זה שהיא תוכל לגשת למבחנים - הסיטואציה הזאת נועדה למנוע את המצב של כפייה ופגיעה בסטודנטיות בניגוד לרצונן ותוך ניצול יחסי מרות.

ראובן ריבלין: סעיף 3(א)(6) דן כולו בהטרדה?

גילה גמליאל: כל הסעיף דן בהיבט של - - -

ראובן ריבלין: איפה הטרדה סטטוטורית, מה שנקרא?

ראובן ריבלין: אין פה דבר שבו אתה יכול לפרש דבר.

גילה גמליאל: לא, לא.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, זה דן בהטרדה.

ראובן ריבלין: אין לי החוק פה.

גילה גמליאל: דן בהטרדה מינית בלבד.

גילה גמליאל: עכשיו אני אחדד את הדברים: הצעת החוק אינה משנה כהוא זה את המצב המשפטי באשר לאופי המעשים המהווים הטרדה מינית.

גילה גמליאל: כל שהצעת החוק באה לעשות הוא להסיר את ההכרח הקיים היום על אוכלוסיית הסטודנטים להראות שהם אינם מעוניינים בהצעות או בהתייחסויות המיניות.

גילה גמליאל: הצעת החוק משווה, למעשה, את מעמדם של הסטודנטים למעמדם של העובדים במסגרת העבודה.

גילה גמליאל: היא משווה את מצבם של הסטודנטים למצבם של המשרתים בכוחות הביטחון ובשירות הלאומי.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר, שבהיבט הזה אני מקווה שהנקודה הובררה - -

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: כן.

גילה גמליאל: - - על מנת שלא ליצור מצבים של אי-בהירות מצד ההליך החקיקתי, על מנת להבהיר את הנקודה הזאת.

גילה גמליאל: אני מקווה - אם יש עוד תהיות, אני אשמח לענות.

ראובן ריבלין: לא, אני מוכרח לומר לך, גברתי, שקיבלתי מהיועצת המשפטית המצוינת שלך את החוק עצמו, ואין פה איזה דבר שמתייחס להטרדה סטטוטורית.

גילה גמליאל: ממש לא.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, במסגרת של ההגדרות שאתה מחויב, באלמנטים של - שהוא הראה שהוא לא מעוניין בהצעה וכו' וכו' - - -

גילה גמליאל: נכון, נכון.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, כל האזהרות שמזהירים, אז רואים גם את המרות הזאת כמרות אחרת.

גילה גמליאל: נכון.

גילה גמליאל: אנחנו בעצם באים לתת כלי הגנה בידי ציבור התלמידים והסטודנטים, והשימוש בו, כמו גם ניהול מערכת יחסים רומנטית ובריאה, תלוי ברצון החופשי שלהם כבגירים, ובטח ובטח במשכן הזה אנחנו לא באים לפגוע בזה, חלילה.

גילה גמליאל: לבסוף הייתי רוצה להודות מעל במה זו לכמה אנשים שעסקו במלאכה - בראש ובראשונה לעורכת-הדין הלית מגידו, היועצת המשפטית של הוועדה, שעמלה רבות, שעות וימים, על העברת ההצעה, ואני באמת רוצה להודות לך על העבודה הנפלאה שאת עושה; למנהלת הוועדה דלית אזולאי, לצוות של הוועדה ולכל הגורמים שסייעו בהכנת הצעת החוק, עורך-הדין דן אורנשטיין, ובעיקר עורך-הדין אסף אסיף ממשרד המשפטים, עורכת-הדין יבינה זכאי ממשרד החינוך, עורכת-הדין נועה וגנר ממשרד התמ"ת, ד"ר רות קנאי מאוניברסיטת בר-אילן, עורכות-הדין ציונה קניג-יאיר והילית כהן משדולת הנשים, שיוזמות הצעות מבורכות בכל מה שקשור לקידומן של נשים, עורכת-הדין רבקה שקד מנציבות שירות המדינה ועורכת-הדין מירב ישראלי מהלשכה המשפטית של הכנסת.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר, שהצעת החוק מוגשת היום ללא הסתייגויות, ואני מבקשת מכם לתמוך בה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, ובכן, אין הסתייגויות להצעת החוק, ואנחנו נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל ואין הסתייגויות, מי בעד הצעת החוק בקריאה שנייה - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי מתנגד, מי נמנע - נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1–2 – 9 נגד – אין נמנעים - 1 סעיפים 1–2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: תשעה בעד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 2) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה בקריאה שלישית, גברתי יושבת-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 2) - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 16 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – 1 חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית, והיא נכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: נברך את יושבת-ראש הוועדה ונברך את העושים במלאכה.

גילה גמליאל: זה גם החוק הראשון שלי.

ראובן ריבלין: אה, זאת הצעת החוק הראשונה שהתקבלה בשלוש קריאות - בארבע קריאות - של חברת הכנסת גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: אני מברך אותה גם כמציעת החוק וגם כיושבת-ראש הוועדה, אם כי אני חושב - וזאת כהערת אגב אישית שלי - אני חושב שהחוקים האלה, ראוי מאוד שהם יהיו בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

ראובן ריבלין: כי יש פה דברים מאוד-מאוד עקרוניים, אם כי בהחלט ההארה, התופעה והבעיה - היא בהחלט בעיה, ואנחנו שמחים ומוקירים את ההארה של אותן בעיות.

ראובן ריבלין: יש פה שאלות משפטיות רציניות ביותר.

ראובן ריבלין: אני בטוח שהיועצת המשפטית עמדה על כל תג ותג, אבל יש פה שאלות הרבה יותר רחבות.

ראובן ריבלין: אבל, כמובן, אנחנו מברכים, והצעת החוק עברה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/37; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 10841; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אהוד יתום, גם הוא בהצעת החוק הראשונה העומדת לעבור לספר החוקים של מדינת ישראל: הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת אהוד יתום, אשר הוא גם בעל ההצעה.

אהוד יתום: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אהוד יתום: ערב טוב, חברי חברי הכנסת.

אהוד יתום: קודם כול אני מבקש להודות ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת יורי שטרן, שאפשר לי להציג את הצעת החוק במקומו.

אהוד יתום: הוא פשוט היה צריך להימצא ברגעים אלה במקום אחר.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם נצביע בקריאה שנייה ושלישית ונאשר חוק זה, נעשה צדק היסטורי עם המועצות האזוריות ועם חיילי המועצות האזוריות, שעד עצם היום הזה – ואולי מפליא הדבר בעינינו – לא יכלו על-פי חוק להשתתף בהליך הדמוקרטי הכל-כך חשוב בהצבעה בבחירות לבחירתם של ראשי מועצות, ועדים מקומיים וחברי מליאה של ועדים במועצה.

ראובן ריבלין: אדוני מדבר על אותם חיילים שנמצאו בשירות ושהמפקד שלהם לא יכול היה למצוא את הדרך לשחרר אותם.

אהוד יתום: להבדיל מחיילים אחרים, שלמעשה גרים בערים או במועצות מקומיות, שהיו יכולים על-פי חוק לעשות זאת, והסידורים היו בהחלט בהתאם.

אהוד יתום: והנה, כאשר הסתבר הדבר הזה לקראת הבחירות שהיו לאחרונה, לפני חודשיים ימים, ניסינו בכל דרך, חברי חברי הכנסת עמרי שרון, חמי דורון ודני יתום ואני, לגרום לכך שהחיילים במועצות האזוריות יספיקו להצביע כבר בהליך הדמוקרטי הזה.

אהוד יתום: אלה חיילים שזו להם ההצבעה הראשונה, חבר הכנסת רוני בר-און, ואני חושב שההליך הדמוקרטי הזה כל כך חשוב מבחינה אזרחית, שבאמת עשינו את כל המאמצים.

אהוד יתום: אבל גם רשויות הצבא - - -

רוני בר-און: - - -

אהוד יתום: בהחלט, אני רוצה לציין שגם חבר הכנסת רוני בר-און ניסה לעזור לנו בכל דרך.

אהוד יתום: ההצעה הזאת זכתה לפטור מחובת הנחה, וניסינו להריץ אותה בצורה מהירה.

אהוד יתום: אני הבינותי גם מהשר פורז, שר הפנים, וגם מרשויות הצבא ומשר הביטחון, שלא ניתן לקדם הצעת חוק כזאת בצורה כל כך מהירה, ועל כן הסכמנו, בעצה אחת עם הממשלה, וטוב שעשינו כך, למעשה להמתין, והנה אנחנו עומדים הערב הזה בתקווה שהחוק הזה יחוקק.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, גבירותי ורבותי, אני רוצה לומר לכם שהמשמעות הזאת מבחינתי היא משמעות מאוד-מאוד חשובה, הן מעצם העובדה – ולצורך הגילוי אני אומר זאת כאן – שאני תושב מועצה אזורית והן מתוקף העניין שאני אבא של חייל.

אהוד יתום: על כן, אני מבקש מכולכם לקבל בקריאה שנייה ושלישית את ההצעה הפשוטה והחשובה הזאת ולאשרה ללא הסתייגויות, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: לחבר הכנסת פינס יש שאלה.

אופיר פינס-פז: זה יחול בבחירות הבאות?

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: זה יחול רטרואקטיבית על הבחירות האלה?

אהוד יתום: ואחר כך, אם תאפשר לי לאחר ההצבעה, אעלה ואודה לכמה אנשים.

ראובן ריבלין: יש לי הרגשה, אדוני, שבקשתו של חבר הכנסת נגעה ללבם והם עומדים להצביע בעדך.

אהוד יתום: אם כך, גבירותי ורבותי, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להודות מקרב לב לעושים במלאכה, שעשו זאת בצורה מהירה, יעילה, אינטנסיבית ובאמונה שלמה: לגברת מירי פרנקל-שור, היועצת המשפטית של הוועדה, שטרחה ימים ולילות והיתה לה הסבלנות גם לסבול את הנדנודים של עוזרי הנאמן אור פרל ושלי; לגברת יפה שפירא, מנהלת ועדת הפנים ואיכות הסביבה, שעשתה עבודה טובה על מנת שהחוק הזה יקודם, ובמהרה; לגברת נגה ענתבי, הממונה על נוסח החוק בכנסת; לגברת שושנה אזולאי, מזכירת ועדת הפנים ואיכות הסביבה; לגברת דניאלה צביון, מזכירה בוועדת הפנים ואיכות הסביבה; לגברת איריס סניטקוב, מתמחה של הגברת פרנקל-שור, היועצת המשפטית של הוועדה; למר אהוד שילת, המפקח הארצי על הבחירות במשרד הפנים; לשר פורז, כמובן, כפי שאמרתי; למר בנימין כהן, מנכ"ל ארגון המועצות האזוריות; לעורכת-הדין דלית דרור ממשרד המשפטים; למר ערן פולק, מאגף התקציבים במשרד האוצר; לאלוף-משנה איתי ויצמן, ראש מחלקת תנאי שירות, אכ"א צה"ל; לרב-סרן משה ברמק, קצין מילואים לענייני הבחירות; לסגן רוני קציר, יועץ משפטי באכ"א.

אהוד יתום: וכמובן תודה לשני עוזרי הנאמנים, אור פרל ובועז יעקבי, וכן לחברי חברי הכנסת עמרי שרון, דני יתום וחמי דורון שהצטרפו לחקיקה.

אהוד יתום: תודה רבה לכולכם וערב טוב.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אהוד יתום, ועוד מעט אני מקווה שכולנו נוכל להודות לו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 1 – 14 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לקריאה שלישית על הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 2).

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – אין חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 14 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004, עבר בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מברך את חבר הכנסת אהוד יתום פעמיים, פעם אחת על שהעביר הצעת חוק, ופעם שנייה על כך שזאת הצעת החוק הראשונה.

ראובן ריבלין: מי ייתן וירבו הצעות חוק אשר חבר הכנסת יתום ייזום אותן, והן יקבלו את אישורה של הכנסת.

אהוד יתום: אני מודה לך שישבת בראש, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לאדוני, שאפשר לי לשבת בראש.

רוני בר-און: אני יכול בעניין - - -

ראובן ריבלין: לא, אם הייתי יושב אז ולא נותן לו, לך הייתי נותן.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 10799.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, האם אדוני רוצה לנמק מדוע הוא מתנגד - הצעות סיעות חד"ש-תע"ל, עם אחד ובל"ד שלא להחיל דין רציפות?

ראובן ריבלין: אין פה מלבדך אף אחד.

ראובן ריבלין: אדוני מוותר?

מוחמד ברכה: אני מתלבט, אדוני.

מוחמד ברכה: תעזור לי.

מוחמד ברכה: מישהו כאן ממהר למשהו?

ראובן ריבלין: נדמה לי שאדוני ממהר למשהו.

מוחמד ברכה: כן.

ראובן ריבלין: אדוני יחליט.

ראובן ריבלין: אם הוא רוצה, הוא יכול לדבר חמש דקות.

ראובן ריבלין: כי אם אדוני לא מתנגד, אנחנו לא מצביעים, או מצביעים על ההתנגדות.

מוחמד ברכה: - - -

ראובן ריבלין: רבותי, מדובר פה על חוק רציפות שנתבקש – אני לא יודע נתבקש על-ידי מי.

ראובן ריבלין: החוק הוא של חבר הכנסת יאיר פרץ.

ראובן ריבלין: הואיל והיו מתנגדים, אנחנו מצביעים על ההתנגדות.

ראובן ריבלין: אם אנחנו מקבלים את ההתנגדות, אין רציפות.

ראובן ריבלין: אם דוחים את ההתנגדות, באופן אוטומטי חלה רציפות.

ראובן ריבלין: לכן מי שרוצה את החוק יצביע נגד, מי שלא רוצה את החוק יצביע בעד.

ראובן ריבלין: נא להצביע, רבותי חברי הכנסת.

מיכאל איתן: מה זה?

ראובן ריבלין: זה חוק רציפות, התנגדות.

ראובן ריבלין: אדוני היה פשוט מרוכז בעניין אחר.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 19 בעד הודעת הוועדה – 12 נגד – 1 נמנעים –1 הודעת ועדת החוקה, חוק ומשפט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק החוזים האחידים (תיקון מס' 2) (תנייה בדבר מקום שיפוט), התשס"ב-2002, נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, 12 נגד ההצעה שדין הרציפות לא יחול, אחד בעד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעות סיעות חד"ש-תע"ל, עם אחד ובל"ד שלא להחיל דין רציפות על הצעת חוק החוזים האחידים (תיקון מס' 2) (תנייה בדבר מקום שיפוט), של חבר הכנסת יאיר פרץ, לא נתקבלו, ולכן הצעת החוק מקבלת את אישורה של הכנסת לדין רציפות.

מיכאל איתן: סלח לי, אדוני, אני לא הייתי צריך להציג את ההצעה?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: מדובר פה בבקשה שלך להחיל דין רציפות.

ראובן ריבלין: אדוני עלה לדוכן לפני כשלושה שבועות והציע – אני לא יודע מי הציע בזמנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן הוא חבר כנסת ותיק והוא חושב שעשינו טעות.

ראובן ריבלין: צריך לשכנע אותך שלא.

ראובן ריבלין: שלוש סיעות הגישו התנגדות לדין רציפות, ועכשיו אנחנו רק דנו בהתנגדות שלהן והצבענו עליה, זה הכול.

ראובן ריבלין: אתה לא צריך בכלל לעלות ולדבר.

מיכאל איתן: מה, אתם עושים ממני צחוק?

מיכאל איתן: - - -

אופיר פינס-פז: מה אתה רוצה, רובי הסביר את הכול, אתה פשוט היית עסוק.

מיכאל איתן: אני לא הייתי עסוק, הוא לא הזמין אותי.

ראובן ריבלין: אני מסביר לך למה הם לא נימקו.

מיכאל איתן: מה זה משנה?

מיכאל איתן: לא חשוב, אתה הצבעת והתנגדו.

מיכאל איתן: [נספחות.

מיכאל איתן: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 41 לתקנון הכנסת.

מיכאל איתן: אני יכול להסביר מדוע - - -?

ראובן ריבלין: זה בסדר.

ראובן ריבלין: הם לא נימקו את זה בכלל.

מיכאל איתן: - - -

ראובן ריבלין: אדוני צודק, אבל הם לא נימקו.

ראובן ריבלין: לא ידעתי.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ביום ח' באדר התשס"ד, 1 במרס 2004, הונחה על שולחן הכנסת הצעה לתיקון סעיף 41 לתקנון הכנסת.

): ההצעה לתיקון סעיף זה היא ביוזמתו של חבר הכנסת אריה אלדד.

): מוצע לעגן בתקנון את סמכותו של יושב-ראש הכנסת לשנות נוסח של שאילתא שהגיש חבר הכנסת, ולקבוע כי במצב שבו שינה היושב-ראש את נוסח השאילתא, הוא יודיע על כך לחבר הכנסת.

): אם השינוי אינו מקובל על חבר הכנסת, הוא יוכל לבקש מהיושב-ראש לעיין בכך עיון חוזר, והחלטת היושב-ראש תהיה סופית.

): לוועדת הכנסת הוגשה השגה של חבר הכנסת אריה אלדד, ולפיה הערעור על שינוי בנוסח יהיה בפני ועדת הכנסת ולא בפני יושב-ראש הכנסת - עניינים הנוגעים לאדוני.

ראובן ריבלין: כן, אני רואה ושומע.

): אולם ועדת הכנסת דחתה את ההשגה, שכן סברה שאין זה ראוי שוועדת הכנסת תחל לדון בשאילתות הרבות המוגשות, ושיש להשאיר את הסמכות בעניין זה בידי יושב-ראש הכנסת.

): מכל מקום, בוודאי ועדת הכנסת לא רואה את עצמה כסמכות ערעור על החלטות היושב-ראש, אלא בדברים המוגדרים בחוק.

): בהתאם לסעיף 153 לתקנון, אני מבקש מהכנסת לדחות את ההשגה ולהצביע על התיקון המוצע.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

אופיר פינס-פז: אתה צריך לתת רשות דיבור לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: אדוני חבר הכנסת אלדד, בבקשה לנמק את ההשגה.

ראובן ריבלין: לפני שחבר הכנסת אלדד מדבר, אני רוצה להודיע לגבי הסעיף הקודם: סיעות מסיעות הבית התנגדו לדין הרציפות.

ראובן ריבלין: הן לא נימקו, אבל התנגדותן קיימת.

ראובן ריבלין: בדין אמר יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, שהיה עליו לשכנע את חברי הכנסת מדוע לא להיעתר לבקשה, גם אם לא נומקה.

ראובן ריבלין: אני מתנצל בפני יושב-ראש הוועדה - אם הוא רוצה לבטל את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אם הוא לא רוצה, הצבענו והכול בא על מקומו בשלום.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד - אדוני, בבקשה.

מיכאל איתן: תאר לך שעכשיו הייתי עולה, הייתי מנמק וההתנגדות שלהם היתה מתקבלת.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת החוקה, קודם כול, הייתי מבטל את ההצבעה ונותן לך לענות, ואז היינו מצביעים מחדש.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לכל העניין הזה הגעתי כי פעם אחת הגשתי שאילתא שעסקה בהברחתו כביכול של מי שמכונה "ראש הממשלה" הפלסטינית אבו-מאזן בזמנו לתל-אביב לפגישות מדיניות.

אריה אלדד: כשאני כתבתי את השאילתא, כתבתי "ראש הממשלה", במרכאות, ומזכירות הכנסת מחקה לי המרכאות והכתירה את אבו-מאזן בתואר ראש ממשלה – מה שלא היה מקובל עלי מכול וכול.

אריה אלדד: תמהתי על הצנזורה שמטילה מזכירות הכנסת בדברים שבוודאי אינם פוגעים בכבוד הכנסת או מי מחבריה ובוודאי אינם פוגעים בתקנון האתיקה.

אריה אלדד: הגשתי את הההסתייגות, ואז קבעה ועדת הכנסת ואמרה, שאכן אפשר יהיה לערער על החלטת יושב-ראש הכנסת אצל יושב-ראש הכנסת.

אריה אלדד: אמרתי שכללי המשפט המינהלי גורסים, שאי-אפשר לערער אצל מי שפוסק, ולכן קבעו בתקנון עכשיו שאינני מגיש ערעור אלא מבקש ממנו עיון חוזר.

אריה אלדד: נדמה לי שבאמת אין פגיעה בכבוד יושב-ראש הכנסת אם הוא סבר אחרת וביקשנו מוועדת הכנסת לשוב ולדון בדבר.

אריה אלדד: אנחנו עושים זאת מדי שבוע כאשר נשיאות הכנסת מחליטה שהצעה מסוימת איננה דחופה ומערערים על ההחלטה הזאת בפני ועדת הכנסת וכבודו של איש איננו נפגע.

אריה אלדד: לכן, חברי, אני מבקש שתאושר ההסתייגות שלי, שאומרת שכאשר החליטה המזכירות בסמכות שהואצלה לה על-ידי יושב-ראש הכנסת לצנזר או לשנות נוסח של שאילתא, אפשר יהיה לערער על ההחלטה הזאת בפני ועדת הכנסת.

אריה אלדד: כפי שאמר לי מזכיר הכנסת, מדובר בשניים או שלושה מקרים הזכורים לו בקריירה שלו.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכנסת, האם אדוני רוצה להשיב?

ראובן ריבלין: אינו מבקש להשיב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על ההשגה של חבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, אדוני ודאי רוצה לשבת ולהצביע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, נדמה לי שגם אדוני רוצה לשבת ולהצביע.

ראובן ריבלין: נצביע על השגתו של חבר הכנסת אלדד, בניגוד לעמדתה של ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מי בעד ההשגה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 20 בעד ההשגה – 1 נגד – 9 נמנעים - 1 ההשגה של חבר הכנסת אריה אלדד לתיקון סעיף 41 לתקנון הכנסת לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: נגד – 9, בעד – 1 ונמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהשגתו של חבר הכנסת אלדד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, עכשיו אנחנו מצביעים על ההצעה לפי הצעת הוועדה – תיקון לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 21 בעד הצעת ועדת הכנסת – 11 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 41 לתקנון הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 11, ואין מתנגדים או נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת ועדת הכנסת לתיקון סעיף 41 לתקנון הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

הצעת חוק-יסוד: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/37).

הצעת חוק-יסוד: ]

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכנסת יעלה ויבוא על מנת להציג לקריאה ראשונה את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (התפלגות סיעה).

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להביא בפניכם לקריאה ראשונה את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (התפלגות סיעה), שעניינה תיקון טכני בלבד בחוק-יסוד: הכנסת.

): את עניין ההתפלגות עצמו כבר אישרנו, ואנחנו צריכים עכשיו לתקן.

): ביום 1 במרס 2004 התקבל בכנסת חוק הכנסת (תיקון מס' 18), התשס"ד–2004, שעניינו התפלגות סיעות, שאותו הכינה ועדת הכנסת לפי יוזמתו של חבר הכנסת גדעון סער.

): עד לתיקון החוק, ההוראות בעניין התפלגות סיעות היו קבועות בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט-1969.

): החוק החדש העביר את ההוראות בעניין ההתפלגות, תוך קביעת שינוי מסוים, לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994.

): סעיף 6א(א) לחוק-יסוד: הכנסת קובע מגבלות על חבר כנסת שפרש מסיעתו, ומציין במפורש כי הוראה זו לא תחול על התפלגות סיעה בתנאים שנקבעו בחוק הבחירות לכנסת.

): הצעת חוק-יסוד זו באה לתקן תיקון טכני בלבד ולהתאים את ההפניה למצב החוקי החדש, ולפיו ההוראות בעניין ההתפלגות קבועות בחוק הכנסת ולא בחוק הבחירות.

): אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהחזירה לוועדת הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נרשמו כמה חברי כנסת לדיון.

נסים זאב: זה היה בעבר כבר שלוש פעמים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אדוני מוותר?

נסים זאב: מוותר בשם כולם.

ראובן ריבלין: אדוני לא יוותר בשם - - - חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, האם אדוני רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: רוצה לדבר, בבקשה.

ראובן ריבלין: ברגע שאדוני ידבר, ידברו עוד.

ראובן ריבלין: שלוש דקות לאדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי אפללו נמצא באולם, ואם ירצה לדבר, יוכל לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה נמצא באולם, ואם ירצה לדבר, יוכל לדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא נמצא באולם, ואם ירצה לדבר, יוכל, וכן חברי הכנסת עסאם מח'ול, אחמד טיבי, אברהם רביץ, נסים זאב ואופיר פינס-פז.

): הם לא מוותרים?

ראובן ריבלין: אתה רואה שקראתי להם, והם באים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רואה שהחברים קצת קצרי רוח, ואני יכול להבינם.

ישראל אייכלר: לכן, לא אאריך יותר ממה שמותר לי.

ראובן ריבלין: זה שלא תאריך יותר ממה שמותר לך – תסמוך עלי.

ישראל אייכלר: נושא חוקי בחירות הוא נושא שמפעם לפעם עולה בעיקר להעלאת אחוז החסימה בניסיון לחסום את פיותיהם של מאות אלפי אנשים שנמצאים בארץ ורוצים להתבטא ולהביא לביטוי את השקפותיהם.

ישראל אייכלר: אני רוצה להזהיר מאוד מהנורמה הזאת, שהרוב בכוחניות הולך ומשנה כללי משחק, וזה העיקרון.

ישראל אייכלר: כל רעיון הדמוקרטיה הוא שיש כללי משחק איך להסדיר יחסים בין שבטים, עמים, אזרחים וקבוצות.

ישראל אייכלר: ברגע שמשנים את הכללים כל יום, זה לא רק לא "פייר", זה גם לא חכם.

ישראל אייכלר: מה יקרה?

ישראל אייכלר: ככל שיתמעטו הסיעות בכנסת, יהיו תנועות חוץ-פרלמנטריות יותר גדולות, יותר קשות ויותר אלימות.

ישראל אייכלר: מה אנחנו רוצים?

ישראל אייכלר: מדברים היום הרבה על ה"חמאס", ה"חמאס" וה"חמאס".

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, שאם לערפאת היה שכל להכניס את ה"חמאס" לממשלתו, כפי שלהבדיל בן-גוריון עשה כשהוא הקים את המדינה, הרבה פחות דם היה נשפך, גם של יהודים וגם של ערבים.

ישראל אייכלר: להבדיל – שוב אני חוזר לעניין פה – אסור לשנות כללי משחק כל פעם מחדש.

ישראל אייכלר: אם משנים כללי משחק, גם אחרים יודעים לשנות כללי משחק.

ישראל אייכלר: לכן, אני מודאג מאוד מהקלות שבה מחליפים כל הזמן את חוקי הבחירות.

): כל הזמן.

): כל הזמן?

ישראל אייכלר: כל הזמן.

ישראל אייכלר: כמעט כל כמה שבועות יש יוזמה חדשה של שינוי חוקי בחירות.

): אתה לא מבין שזה עניין טכני?

ישראל אייכלר: זה דבר מסוכן מאוד, כי היום ראיתי שאפילו תקנון כנסת הולכים לשנות, שלא לדבר על חסינות חברי הכנסת.

ישראל אייכלר: אם שוטרת בת 20 יכולה לעצור חבר כנסת ברחוב שמואל הנביא ולומר לו: אתה לא עובר פה בגלל ענייני תנועה, זה מסר שעובר לכל העם, שחסינות חברי הכנסת לא שווה.

ישראל אייכלר: זה אומר שהציבורים שהם מייצגים אינם שווים.

ישראל אייכלר: אז הציבור ימצא דרכים אחרות לבטא את התנגדותו לשלטון.

ישראל אייכלר: זה מה שאנחנו רוצים מכל השינויים האלה?

ישראל אייכלר: לכן, אני מזהיר מאוד מכל שינויי חוקי בחירות.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר פחות ממה שהיה מגיע לי למען כל החברים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אייכלר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי אפללו מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: מוותר.

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אם כולם - - -

ראובן ריבלין: תיכף נברר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא מוותר?

ראובן ריבלין: מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב מוותר, וגם חבר הכנסת אופיר פינס-פז מוותר.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (התפלגות סיעה), מטעם ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 37) (התפלגות סיעה) לוועדת הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 11, נגד אין, ושני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הכנסת על מנת להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/39).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת להציג את הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון) (הסדרת השידורים בידי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: זהו תיקון להסתייגותו של חבר הכנסת יהלום, שהוא עצמו חוזר בו מהסתייגותו.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, התשס"ד–2003, התקבל בכנסת ביום כ"ז בכסליו התשס"ד, 22 בדצמבר 2003.

): בחוק זה הוטלו תפקידים שונים על המועצה, ובכללם, בהתאם לסעיף 5 לחוק, הסדרת שידורי הטלוויזיה מהכנסת.

): בעת ההצבעה על החוק בקריאה השנייה התקבלה הסתייגות, ולפיה תקים ועדת הכנסת מועצה מיוחדת בת חמישה חברים.

): הצעת החוק המקורית, כפי שאושרה בוועדת הכנסת והובאה להצבעה במליאה, קבעה כי המועצה, לעניין חוק זה, תהיה המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין.

): כוונת הצעת החוק היתה כי השידורים מן הכנסת יוסדרו באופן שיאפשר את שילובם בסביבה הרגולטורית שבה פועלים ערוצי הטלוויזיה בישראל, וכי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין – כגורם הרגולטורי המקצועי, העוסק דרך שגרה בהסדרת עשרות ערוצי טלוויזיה – היא זו שתופקד על הסדרתו השוטפת של ערוץ הטלוויזיה שישודר מן הכנסת על-פי הוראות החוק.

): זאת ועוד, הצעת החוק, בנוסח בהכינה ועדת הכנסת, קבעה איזון ראוי בין מעורבתה של הכנסת, באמצעות ועדת הכנסת, בקביעת מדיניותו הכללית של הערוץ, לבין הסדרתו השוטפת, לרבות קביעת כללים, פרסום מכרז ובחירת הגוף המשדר, רישוי ופיקוח שוטף בידי המועצה.

): סעיף 5, בנוסח שהתקבל, והקמתה של מועצה מיוחדת לחוק זה – מסכלים זאת ומפירים את האיזון האמור.

): לפיכך מוצע לתקן את החוק, כך שנוסחו יותאם לנוסח שהוצע מלכתחילה על-ידי ועדת הכנסת.

): עניינו של סעיף 3 הוא תיקון טכני של טעות שנפלה בהפניות, בעת הכנת החוק, ולכן אני בוחר שלא להתעכב עליו.

): כדי לאפשר למועצה לקבל החלטות לעניין הסדרת שידורי הטלוויזיה לפי החוק, ככל שאלה נדרשות לשם היערכות מוקדמת לקראת תחילתו של החוק, וכדי שיקראו את החוק, החל מיום פרסומו, בנוסח המתוקן, מוצע לקבוע כי חוק זה ייכנס לתוקפו במועד פרסומו של החוק, שהיה ב-29 בדצמבר 2003.

): אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהחזירה לוועדת הכנסת לצורך הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי כנסת, חברים אחדים נמצאים באולם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, אני מבין שאתה מוותר, כי אנו רוצים להעביר זאת למועצה ציבורית במקום שיושב-ראש הכנסת יהיה המועצה.

ישראל אייכלר: אני מוותר, למרות - - -

ראובן ריבלין: מוותר.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פינקלשטיין מוותרת או רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: רוצה לדבר.

): היא רוצה לדבר – בואי ואדבר אתך במסדרון.

גילה פינקלשטיין: מוותרת.

ראובן ריבלין: מוותרת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אדוני מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אדוני מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא מוותר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת מח'ול, טיבי ורביץ - אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב לא מוותר.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

מוחמד ברכה: זה לא בסדר.

נסים זאב: אמרתי במפורש שלא אוותר.

ראובן ריבלין: רבותי, לא.

ראובן ריבלין: לא תהיינה כאן כפיות.

ראובן ריבלין: הוא ידבר דקה.

נסים זאב: אני מבקש שחבר הכנסת ברכה ידבר לפני.

מוחמד ברכה: לא.

ראובן ריבלין: הוא ידבר אחריך.

מוחמד ברכה: אני מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

ראובן ריבלין: הוויכוח – כבר היית מסיים את דבריך.

נסים זאב: Sorry.

ראובן ריבלין: אל תשמע להם.

ראובן ריבלין: רבותי, אין אונס בכנסת.

ראובן ריבלין: בסך הכול נבחרנו כדי להיות פה עד שנגמרות - - -

מוחמד ברכה: - - -

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, לפעמים חושבים שרוצים לדבר רק כדי להשמיע את קולנו במליאה הזאת, בכנסת.

נסים זאב: לא כך הם פני הדברים.

נסים זאב: אני חושב שתמיד יש מה לומר בחוק, כשמבינים מה מסתתר מאחוריו.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם, שצריכים להצביע נגד החוק הזה.

נסים זאב: לא ייתכן שבאופן שיטתי, וגם באופן הדרגתי, אנחנו מעבירים את ערוצי הטלוויזיה – עד כה היה ערוץ-33 – להסדרת השידורים בידי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין.

נסים זאב: היום השידורים יהיו לפי אותו מסדר השידורים, ובעצם את מה שהוא ירצה להראות ואולי להדגיש יותר, כפי שעושים זאת היום - - -

מיכאל איתן: זה כמו ה"פלייבוי" – שהם אישרו את ה"פלייבוי".

נסים זאב: זה מה שיקרה.

ראובן ריבלין: מה?

ראובן ריבלין: אתה רוצה שאני אאשר את ה"פלייבוי"?

נסים זאב: לא.

נסים זאב: אני רוצה שהשידורים פה יהיו טבעיים.

ראובן ריבלין: ודאי יהיו.

נסים זאב: הם לא יהיו טבעיים.

מיכאל איתן: "פלייבוי" זה טבעי.

ראובן ריבלין: אדוני יכול לדבר, ורק אני רוצה להסביר לו כדי שהציבור יבין.

ראובן ריבלין: החוק קבע את מהות ערוץ הכנסת, שרובו פרוטוקול משודר.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים פיקוח ציבורי ולא פיקוח של הכנסת על שידורים, כי יכול להיות שגם בתוכנו יהיה מצב, שבו אם אני כיושב-ראש כנסת אתן לחבר הכנסת ברכה לדבר, יבוא חבר הכנסת בשארה ויאמר: למה רק חבר הכנסת ברכה דיבר ולא אני?

ראובן ריבלין: לכן, אני רוצה שתהיה מועצה ציבורית, שהיא תבוא ותקבע את אותם דברים, שהם מפקחים, רגולטורים; שלא אהיה אני הרגולטור.

נסים זאב: נכון, לא אתה תהיה.

נסים זאב: הוא יהיה השחקן.

ראובן ריבלין: החוק כבר קבע.

נסים זאב: בעצם, הוא יקבע מה להראות ומה לא להראות ואת מה להשמיע ואת מה לא להשמיע.

ראובן ריבלין: לא.

נסים זאב: כן, זה מה שיקרה.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

נסים זאב: זה מה שעושים היום.

אלי אפללו: זה לא נכון.

נסים זאב: הטלוויזיה היום מצנזרת, ואיך שהיא רוצה היא מראה אותך.

אלי אפללו: אתה קובע פה ועדה.

נסים זאב: אתה לא קובע.

נסים זאב: מהיום אתה לא תקבע.

אלי אפללו: היא תקבע.

נסים זאב: אחרי הצעת החוק הם יהיו בעלי-הבתים עליך.

אלי אפללו: לא.

אלי אפללו: ועדה ציבורית - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אתה טועה.

נסים זאב: אני רוצה להגיד לך, שאנחנו צריכים ועדה ציבורית.

נסים זאב: אני חושב שזה המקום היחיד שבו מראים את חברי הכנסת כפי שהם.

נסים זאב: הם מדברים באופן טבעי, והם נראים איך שהם נראים.

נסים זאב: את השידור של שלוש דקות, שחבר כנסת עומד פה ומדבר - הוא נשמע ונראה והציבור רואה אותו.

נסים זאב: אני חושב שהיום פוגעים באופן מכוון, ובעתיד לא תהיה לנו שליטה על זה, כי לא תהיה חזרה מזה.

נסים זאב: הם יהיו הרגולטורים, הם יהיו האנשים שיקבעו את רמת הדיונים, הייתי אומר אפילו איך הם ייראו כלפי הציבור.

נסים זאב: זה מה שיקרה.

ראובן ריבלין: בפרוטוקול המצולם הם בכלל לא יכולים להתערב.

נסים זאב: זה לא הפרוטוקול.

נסים זאב: היום הוא יכול - - -

ראובן ריבלין: האמן לי, אדוני, שאדוני טועה טעות גדולה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אחרי הצעת החוק הוא יכול לקחת חלק מהדברים שנראה לו שצריך לשדר אותם ומה שלא נראה הוא לא ישדר.

ראובן ריבלין: אין דבר כזה.

ראובן ריבלין: זה פרוטוקול מצולם.

נסים זאב: מה זה מצולם?

ראובן ריבלין: אדוני צריך להבין, כל ישיבות הכנסת מצולמות כפי שהן.

ראובן ריבלין: כל ועדות הכנסת מצולמות כפי שהן.

ראובן ריבלין: יהיו תוכניות נוספות - - -

נסים זאב: הן מצולמות, אבל הן לא ישודרו כפי שהן.

ראובן ריבלין: מה אתה מדבר, ודאי שהן ישודרו כפי שהן.

נסים זאב: הלוואי שאני טועה.

נסים זאב: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: אתה טועה.

ישראל אייכלר: מי יבחר את המועצה הציבורית?

ראובן ריבלין: מועצת הכבלים היא המועצה הקיימת.

ישראל אייכלר: היא לא מקובלת עלינו.

ראובן ריבלין: אז תצביע נגד.

ישראל אייכלר: זה צריך להיות מקובל על הכנסת.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: הכנסת תצביע עכשיו שזה מקובל עליה.

ראובן ריבלין: כך היה בהצעת החוק המקורית.

ישראל אייכלר: אז זה לא טוב.

ראובן ריבלין: טוב מאוד.

ראובן ריבלין: לא טוב, טוב מאוד.

ישראל אייכלר: היום בטלוויזיה מי שהיה מוכן להתנגד לחיסול של יאסין קיבל חשיפה, ומי שלא - לא קיבל.

ראובן ריבלין: כאן זה לא יהיה.

ראובן ריבלין: כאן לא המועצה הציבורית.

ראובן ריבלין: כאן ישדרו כפי שמשדרת כרגע רשות השידור בערוץ-33, ערוץ שאנחנו מודים לו מאוד על כך ששירת אותנו כל כך הרבה שנים, ולכל אותם אנשים מצוינים הנמצאים כאן ימים ולילות על מנת להעביר את השידורים כפרוטוקול חי.

ראובן ריבלין: היום אנחנו מרחיבים את השידורים על-ידי כך שהפרוטוקול החי יישאר ונוסיף לו גם את ישיבות הוועדות השונות, כמו כן נוסיף תוכניות אחרות אשר יופקו על-ידי הערוץ - שזה אנחנו - ויהיה על זה פיקוח של ועדה ציבורית על-פי הכללים שוועדת הכנסת תקבע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אם אני טועה במה שאמרתי, אדוני יבוא ויבקשנו מידי ויחד נשנה את החוק.

ראובן ריבלין: רבותי, בזמנו חבר הכנסת שאול יהלום הגיש איזו הסתייגות שהתקבלה, ולאחר מכן הוא עצמו חזר בו והסכים לתיקונה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון) (הסדרת השידורים בידי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין)?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 10 נגד - 1 נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון) (הסדרת השידורים בידי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין), התשס"ד–2004, לוועדת הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: עשרה בעד, אחד נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון) (הסדרת השידורים בידי המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין) עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכנסת על מנת להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש הוועדה על כך שעמל פעם נוספת על מנת להביא את ההצעה לכלל הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/40).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, זו הצעת החוק האחרונה שלי להיום.

): צר לי להיפרד מכם ולכם בוודאי יהיה צר להיפרד ממני, אבל אין דבר, אנחנו עוד נשוב ונתרועע.

): אנחנו מדברים על הצעת חוק הכנסת (מספר חברי ועדת הכספים בתקופת כהונתה של הכנסת השש-עשרה).

): סעיף 3 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, קובע, כי מספר החברים בוועדה קבועה של הכנסת לא יעלה על 15, וכי מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון, בוועדת החוקה, חוק ומשפט ובוועדת הכספים של הכנסת לא יעלה על 17.

): מוצע להגדיל, בתקופת כהונתה של הכנסת השש-עשרה בלבד, את מספר החברים בוועדת הכספים, כך שלא יעלה על 19.

): הצעת החוק הינה יוזמה של חבר הכנסת גדעון סער, ולמעשה היא באה לאפשר את הכללתו בוועדת הכספים של חבר כנסת מהסיעות הערביות, שהן סיעות קטנות שלא זכו לייצוג בוועדה חשובה זו.

): מובן שבהוספת חבר לוועדה אין רצון לערער את האיזון הקיים בה בין קואליציה לאופוזיציה, ולכן יוספו שני חברים בסך הכול.

): אבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהחזירה לוועדת הכנסת לצורך הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

): תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חברי הכנסת טלב אלסאנע, מאיר פרוש, יעקב מרגי ואבשלום וילן - אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני?

משה גפני: מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

צבי הנדל: סיעות קטנות בכנסת יש להן פריווילגיה של זכות דיבור ולכן הן מתפצלות.

צבי הנדל: אי-אפשר לאחוז את החבל בשני קצותיו.

ראובן ריבלין: דרך אגב, מה שכרגע עושים למען הסיעות הערביות - בקדנציה הקודמת, לתפארת הכנסת, נעשה הדבר לסיעתך, כאשר אוחדו סיעת מולדת וסיעת ישראל ביתנו.

צבי הנדל: אנחנו התאחדנו באמת.

צבי הנדל: הם התאחדו?

ראובן ריבלין: הם התאחדו.

ראובן ריבלין: הם יצרו גוש שאחר כך קרם עור וגידים.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, האמן לי, הם התאחדו לצורך עניין זה, ולאחר מכן מצא חן בעיניהם השידוך.

צבי הנדל: לא האמנתם לנו שזה איחוד אמיתי.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, באופן עקרוני אני בעד שכל מגזר באוכלוסייה יהיה לו ייצוג בכל מקום, כמה שיותר.

ישראל אייכלר: זה יותר טוב לשלטון, זה יותר טוב לאזרחים.

ישראל אייכלר: זה העיקרון.

ישראל אייכלר: היושב-ראש מדבר הרבה על כך שמעמד הכנסת כל כך ירד ולמה למשל אנחנו רואים שמעמד בתי-המשפט בעיני ציבורים מסוימים הוא מאוד מכובד.

ישראל אייכלר: לדעתי יש הרבה סיבות לכך, אבל אחת הסיבות היא שאותה תקשורת שמעריצה או מהללת את מערכת המשפט, בשיתוף פעולה עם השופטים שמכבדים אחד את השני ומכבדים את המעמד שלהם ודואגים שיהיה כבוד לבית המשפט - בכנסת קורה תהליך הפוך.

ישראל אייכלר: בכנסת גם חברי הכנסת מלכלכים אחד על השני וגם התקשורת שמדווחת על הכנסת יש לה תפקיד אחד: להמעיט את ערכה של הכנסת בעיני האזרחים.

ישראל אייכלר: אין לך כמעט אפשרות לקבל כותרת חיובית, בוודאי לא כשמדובר בכלל הכנסת.

ישראל אייכלר: הבסיס לרעיון שלכנסת יהיה ערוץ עצמאי הוא כדי להשתחרר מאותן מועצות, רשות שידור, רשות שנייה ומועצה לכבלים, שהיום הם קובעים את מעמדה של הכנסת על-ידי השפלתה כמה שרק אפשר.

ישראל אייכלר: אני מבין אותם, כי זה מאבק כוחני בין התקשורת לכנסת - מי חזק על מי, אם חבר הכנסת על העיתונאי או העיתונאי על חבר הכנסת.

ישראל אייכלר: הם מפרנסים אלה את אלה, כמו שכתוב על המפרכסים.

ישראל אייכלר: אם הכנסת לא תשכיל לשמור על עצמאותו של ערוץ הכנסת גם בתוכניות אחרות, ייווצר מצב שבו אומנם הפרוטוקול ישודר, אבל כל שאר הדברים ייבחרו לפי רצונם של אותם פוליטיקאים בחסות מקצועית.

ישראל אייכלר: הייתי מעדיף שהכנסת, עם יושב-ראש הכנסת - - -

ראובן ריבלין: אני לא רוצה שיהיה מצב שבו יושב-ראש הכנסת יצטרך לבחור את אופיר פינס, ולאחר מכן יאמרו שזו טלוויזיה מטעם יושב-ראש הכנסת.

ישראל אייכלר: אבל מפני שיאמרו, יושב-ראש הכנסת יהיה חייב להביא פעם את אופיר פינס, פעם מהימין, פעם מפה ופעם משם.

ראובן ריבלין: אל תדאג.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הכנסת יוכל להתלונן בפני המועצה על כל דבר.

ישראל אייכלר: הרגולטור של המועצה יגיד שזה מקצועי.

ראובן ריבלין: הרגולטור לא מתערב בתוכן, שלא תהיה לך שום אי-הבנה.

): מה זה שייך עכשיו לרגולטור.

ישראל אייכלר: כי זו טעות למסור את הדבר העצמאי שהיה לך ביד ואתה מממן אותו למישהו חיצוני.

ישראל אייכלר: בשביל זה יש היום ערוץ-2, ערוץ-1 וערוץ-10.

): - - - בתשע בלילה?

ישראל אייכלר: זה מה שחשוב.

ישראל אייכלר: כמיעוט אנחנו סובלים מאוד מהעניין הזה.

ישראל אייכלר: כמיעוט כלי הביטוי שלנו מאוד מעטים, ולכן חשוב לנו מאוד שתהיה לנו אפשרות עצמאית ביותר.

ישראל אייכלר: לכן אני חושב שזו טעות גדולה למסור את הערוץ של הכנסת לגורמים חיצוניים.

ראובן ריבלין: בקריאה השנייה ובקריאה השלישית אדוני יוכל לנצל את זכותו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת אלי אפללו, ברכה, קרא - מוותרים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת מח'ול, טיבי ורביץ - אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר, שהרחבת ועדת הכספים היא לא דבר פשוט, אבל משום שעשינו את זה גם בעבר, בכלל זה אני, עבדכם הנאמן, ואני חושב שיש כאן איזו חלוקה סבירה והסכמה מקובלת בין הקואליציה לאופוזיציה, אני חושב שמן הראוי לקדם את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: גם נסים זאב ביקש?

ראובן ריבלין: אני חשבתי שקרה איזה דבר יוצא דופן.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת נסים זאב, כי הוא תמיד אחרון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני מברך על היוזמה הזאת.

עזמי בשארה: אומנם אני חושב שהיה מקום בהרכב הנוכחי, למרות חלוקת המפלגות בבית, שהן יפנו מקום, יעשו קצת space גם לקולגות הערבים בבית, שיש תמיד מחאה נגדם שהם לא מתעסקים בנושאי האוכלוסייה שלהם אלא רק בנושאים פוליטיים.

עזמי בשארה: כאשר אנחנו מנסים להתעסק בנושא האוכלוסייה שלנו, צריך לעשות חוק מיוחד ולהרחיב את הוועדה.

עזמי בשארה: אומנם אני מברך מאוד את היוזמים.

עזמי בשארה: אני יודע שאתה, אדוני היושב-ראש, עמדת גם מאחורי זה, אחרי ההערות והדיבורים שלנו, אבל בסך הכול אני חושב שחברי הוועדה יסתכלו קצת כאשר אנחנו מעלים את הנושאים של האוכלוסייה הערבית, גם במליאה וגם בוועדות, כמה התעניינות יש גם מצדם וגם מצד התקשורת ולמה ההתרכזות הזאת, כאילו אנחנו מתעסקים רק בנושאים פוליטיים.

עזמי בשארה: גם בעיתונות, אגב, יש ניסיון ליצור תדמית לחברי הכנסת הערבים כאילו הם לא מתעסקים בנושאי הציבור ששלח אותם לכנסת.

עזמי בשארה: רציתי לנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב-ראש, בשביל לומר, הרי כל היום דיברו כאן פוליטיקה ובאמצעי התקשורת כמעט ולא מדברים אתנו על דבר פרט לנושאים פוליטיים.

עזמי בשארה: אבל הנה נושא בחדשות – חוק בכנסת אשר חברי הכנסת הערבים רצו מאוד שיעלה, שמתעסק בוועדת הכספים.

עזמי בשארה: אני מבטיח לך, אדוני, לא יפרסמו שום דבר בנושא הזה, לא יתעסקו בדבר הזה.

עזמי בשארה: וגם כשאני אהיה בוועדת הכספים המשעממת שלהם, אם כך יהיה, אתה חושב שזה יעניין מישהו?

עזמי בשארה: הם כל הזמן מתעסקים במה שאמרנו בהצהרות פוליטיות.

עזמי בשארה: ואני מדבר גם אל חברי הכנסת, כאשר יועלו נושאים הנוגעים לאוכלוסייה הערבית, כאשר הם כל הזמן מטיפים לנו מוסר: תעסקו בנושאים ספציפיים וקונקרטיים.

עזמי בשארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רק רציתי להסב את תשומת הלב לנקודה הזאת.

עזמי בשארה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק שהשפעה של כל חבר כנסת בוועדת הכספים היא גדולה בהרבה מהחלק היחסי של הסיעה בבית.

ראובן ריבלין: הלוואי שכך יהיה, וחשוב שכל מגזר יוכל להשמיע את דבריו בוועדת הכספים, בהחלט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

צבי הנדל: חבר הכנסת נסים זאב, כרגיל בפאתוס.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, שני חוקים הובאו היום לכנסת כדי להיטיב עם המפלגות – פעם עם המפלגות הערביות ופעם עם המפלגות הקטנות.

נסים זאב: בנושא ההתפלגות של סיעה קטנה כולם כמובן הצביעו בעד.

נסים זאב: זו היתה הצעת חוק של גדעון סער.

נסים זאב: המטרה היא האדרת כוחה של מפלגת השלטון, אף שכביכול באים לעשות סדר ולהקל על אותן מפלגות קטנות שרוצות להתפלג ובאים לסייע להן.

נסים זאב: אומרים: תשמעו, אנחנו נעזור לכם.

עמרי שרון: גם כשאנחנו מנסים להיות בסדר זה לא טוב?

נסים זאב: אם יש איזו הזדמנות לקחת את דוד טל ולחבר אותו לליכוד, אז אפשר להביא הצעת חוק.

): מה רע?

נסים זאב: לא רע, אבל זה חוק דוד טל.

נסים זאב: אז צריך לומר את האמת.

נסים זאב: מה שטוב לכם אתם מביאים לכאן, לכנסת.

): מחר בבוקר אני מביא חוק נסים זאב.

נסים זאב: זה נראה כאילו אתם לשם שמים.

ראובן ריבלין: בעיניו זה נראה יותר הגיוני.

נסים זאב: כל כך אכפת לכם שסיעה רוצה להתפלג, ומצד שני מביאים גם הצעה להעלות את אחוז החסימה.

עמרי שרון: את - - - כבר גמרנו.

נסים זאב: אז אנחנו לא נראה יותר מפלגות קטנות.

נסים זאב: אבל לפצל מפלגה של שלושה חברים, לפלג אותה לשתי מפלגות, זה כן נכון?

נסים זאב: דבר נוסף, הצעת החוק כאן – כולם מדברים בעד הערבים.

נסים זאב: עמרי שרון הוא יוזם החוק, מי שעומד מאחורי הקלעים להעביר את הצעת החוק הזאת.

נסים זאב: כל כך אכפת לו שאחמד טיבי יהיה בוועדת הכספים?

נסים זאב: אם כל כך אכפת לך – אתה יודע שבעבר היה מין הסדר בין המפלגות.

נסים זאב: למשל, אני רוצה להזכיר לך, היתה מפלגה שוויתרה על האפשרות להיות בוועדת החוץ והביטחון ונתנה את מקומה לטובת מפלגה אחרת.

נסים זאב: למה שהליכוד כאן לא יוותר על מועמד משלו בוועדת הכספים וייתן את המקום לאחמד טיבי?

נסים זאב: למה צריך להגדיל כאן

נסים זאב: ל-19 חברים?

נסים זאב: האם אין פתרון לבעיה הזאת?

נסים זאב: צריכים להביא הצעת חוק מיוחדת?

נסים זאב: תשמע, זה באמת חוכא ואטלולא.

ראובן ריבלין: גם בעניין זה היתה בכנסת הקודמת הצעת חוק מיוחדת שעברה את המליאה, כי חוק הכנסת קובע שבוועדת הכספים יהיו 17 חברים.

צבי הנדל: גם אז הצבענו נגד.

ראובן ריבלין: גם אז הצבעת נגד, אף שיוזם החוק אז היה השר זאבי המנוח, גנדי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, משפט אחד.

נסים זאב: מה שמסתתר מאחורי החוק הזה, שהליכוד מקבל את המספר ה-19.

ראובן ריבלין: הליכוד או מי מטעמו.

ראובן ריבלין: זה איזון בין הקואליציה לאופוזיציה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הכנסת (מספר חברי ועדת הכספים בתקופת כהונתה של הכנסת השש-עשרה), התשס"ד–2004, של חבר הכנסת גדעון סער, כפי שהוצגה לקריאה ראשונה על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד - 3 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הכנסת (מספר חברי ועדת הכספים בתקופת כהונתה של הכנסת השש-עשרה), התשס"ד–2004, לוועדת הכנסת נתקבלה.

ראובן ריבלין: שבעה בעד, שלושה נגד, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכנסת על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: הסעיף הבא, הצעת חוק שירות התעסוקה, ירד מסדר-היום.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/40).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 22), של חבר הכנסת אופיר פינס.

ראובן ריבלין: יציג את החוק חבר הכנסת אופיר פינס.

ראובן ריבלין: אדוני, נא לעלות ולהציג את החוק.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פינס.

ראובן ריבלין: כבוד סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת כחלון, במחילה ממך, אדוני יחליף אותי.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק שבאה מוועדת הכספים, שמנסה לטפל בנגע שיש לנו בנוגע למעילות בבנקים.

אופיר פינס-פז: מסתבר שהנושא הזה לא מוסדר בחוק כמו שצריך – לא הדיווח למפקח על הבנקים ולא הדיווח למשטרה במקרה של מעילה.

אופיר פינס-פז: לכן ועדת הכספים העלתה לקריאה ראשונה את ההצעה שלי בנושא דיווח על מעילות בבנקים, לרבות זה שהמפקח על הבנקים יצטרך למסור פעם בשנה דין-וחשבון מסודר לוועדת הכספים של הכנסת על כל הקשור לתופעת המעילות בבנקים.

אופיר פינס-פז: אני סבור שהעבודה הזאת של הכנסת יכולה, ראשית, להרחיב ולתגבר את כל מה שקשור לנושא ההרתעה כנגד מעילות, ושנית, הציבור ידע באמת מה קורה ומה לא קורה בנושא הזה, והוא יוכל לוודא באופן בלתי אמצעי שאכן התאגידים הבנקאיים עושים כל מאמץ כדי למגר את תופעת המעילות בבנקים.

אופיר פינס-פז: אני שמח שההצעה הזאת עברה בוועדת הכספים פה-אחד ומקווה שגם במליאה היא תעבור פה-אחד בקריאה הראשונה, כדי שנוכל להחזיר אותה לוועדה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

נסים זאב: אנחנו מוותרים על הנאומים, אדוני היושב-ראש.

משה כחלון: אולי חבר הכנסת אפללו רוצה לדבר.

משה כחלון: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת משה גפני?

משה גפני: מוותר.

משה כחלון: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת הרב אייכלר מוותר.

משה כחלון: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין - אינה נוכחת.

משה כחלון: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אלי אפללו, בבקשה.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני חושב שהמפקח על הבנקים, יש לו יותר מדי סמכויות.

אלי אפללו: בנושא הזה של המפקח על הבנקים, הסמכויות הסופיות שהוא מטיל על כל נושא - אין שום ביקורת עליו.

אלי אפללו: אני חושב שמה שצריך לעשות בנושא הזה - שעל מפקח הבנקים צריכה להיות ביקורת.

אלי אפללו: המפקח על הבנקים, אתם רוצים לתת לו יותר מדי סמכויות.

אלי אפללו: אני חושב שנגיד בנק ישראל צריך להיות מבקר על המפקח על הבנקים, כדי שתהיה ועדה נוספת, ועדה ציבורית, שיכולה לראות.

אלי אפללו: הרי הוא בא ועושה תקנות שהופכות להיות חוקים.

אלי אפללו: הבנקים הולכים ומפילים את המעמסה של העלויות האלה על האזרח.

אלי אפללו: אז אנחנו נותנים יותר מדי סמכויות למפקח על הבנקים, סמכויות אלו גובלות במצב של מעמסת יתר על הציבור, ואני מציע, אדוני חבר הכנסת, בעניין הזה לנסות לשקול שנית, אף שאני חושב שזה נכון שהבנקים צריכים לדווח על כל נושא כזה.

אלי אפללו: הצעת החוק שלך, באופן כללי, היא הצעה נכונה.

אלי אפללו: אני תומך בה לעצם העניין, אבל המפקח על הבנקים מתחיל להיות גוף שיש לו יותר מדי סמכויות, יותר מדי שליטה, ואני חושב שבמקרים הספציפיים האלו צריכים להגביל אותו, שתהיה ועדה ציבורית שתבדוק איפה יש לדברים גבול.

אלי אפללו: זה לא אדם שיכול לעשות הכול.

אלי אפללו: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

משה כחלון: תודה רבה לחבר הכנסת אלי אפללו.

משה כחלון: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שהצעת החוק מאוד טובה, מקצועית ונכונה, בראייה של המערכת בכלל והמערכת הבנקאית בפרט.

איוב קרא: אני חושב שקורים הרבה דברים במערכת הבנקאית שלא מדווחים, גם בגלל הצורך לשמור על דיסקרטיות וגם לשמור על השם של אותו בנק.

איוב קרא: אני חושב שהצעת החוק מתקנת מצב שקיים, ואנחנו יודעים שהוא קיים, ומי שחי ופועל במסגרות גדולות בבנקים יודע שהדברים האלה קיימים, לצערי הרב, ולפעמים קורים דברים שאפילו הבנק לא יודע.

איוב קרא: זה האבסורד.

איוב קרא: או שיודע ולא ידע, או שמצליחים לעבוד על הבנק.

איוב קרא: דברים כאלה קורים.

נסים זאב: או שהוא לא רוצה לדעת - - -

איוב קרא: זה מה שאמרתי, ולכן, מי שנופל קורבן לדבר הזה הוא בעצם אותו קליינט או אותו לקוח, והאבסורד הוא, שלך תוכיח שאין לך אחות, במצבים מסוימים, שעשו לך פעולה בבנק ואומרים לך: אנחנו לא יודעים, אתה עשית.

איוב קרא: אתה מגיש תלונה למפקח על הבנקים ואתה יכול לעשות שמיניות ובסופו של דבר הלקוח נפגע ואין לו תשובה על הדברים.

איוב קרא: לכן, אני מחזק את ידיך בהצעת החוק, אופיר, ואנחנו נתמוך בכל מאודנו בעניין הזה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת נסים זאב?

נסים זאב: מוותר.

משה כחלון: חבר הכנסת פינס רוצה להשיב לחבר כנסת אפללו.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לחבר הכנסת, לידידי ורעי חבר הכנסת אפללו, שאני לוקח את ההערה שלו לתשומת הלב לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אם החוק יעבור.

אופיר פינס-פז: אתה חבר ועדת הכספים, אדרבה, בוא נחשוב יחד על מכניזם אחר.

אופיר פינס-פז: אני שותף לחלק מהביקורות שלך על הפיקוח על הבנקים, ואני חושב שצריך בעניין הזה לעשות מחשבה מחודשת ונעשה את זה ביחד.

אופיר פינס-פז: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אנחנו עוברים להצבעה.

משה כחלון: הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 22) (דיווח על מעילה בתאגיד בנקאי), התשס"ד–2004, של חבר הכנסת אופיר פינס - קריאה ראשונה.

משה כחלון: נא להצביע.

משה כחלון: הצבעה מס' 25 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (מס' 22) (דיווח על מעילה בתאגיד בנקאי), התשס"ד–2004, לוועדת הכספים נתקבלה.

משה כחלון: תוצאות ההצבעה: שמונה בעד, אין נגד, אין נמנעים.

משה כחלון: ההצעה עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכספים לעיבוד לקראת קריאה שנייה ושלישית.

משה כחלון: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/40).

משה כחלון: ]

משה כחלון: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3) (מקום מרפא), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת משה גפני - קריאה ראשונה.

משה כחלון: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אפללו, אני מתכבד להגיש לכנסת את הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3) (מקום מרפא), התשס"ד–2004.

משה גפני: הצעת החוק הקיימת, שאני עצמי העברתי נדמה לי בכנסת השלוש-עשרה, מסדירה במקום מרפא, דהיינו – כך זה הגיע אלי אז וגם בהמשך, מנכי צה"ל, שהם נזקקים לאותן בריכות ציבוריות שהן מקומות מרפא וזקוקים לזה להתרפא והם אינם רוצים להתרחץ ברחצה מעורבת, גברים ונשים.

משה גפני: אגב, פנו אלי נכים שאינם דתיים והם אינם רוצים להתרחץ, בגלל נכותם.

משה גפני: הם לא רוצים לרחוץ, או כשהם מגיעים למקום מרפא, הם אינם רוצים שזה יהיה גברים ונשים יחד.

משה גפני: מה שקרה בחוק ההוא, והחוק קיים, מדובר על חמש שעות בשבוע.

משה גפני: אלא שבמהלך השנים, כאשר ניסו לעשות תקנות לחוק, לא הצליחו לעשות תקנות, מפני שההגדרה בחוק הקיים, שזה הולך לפי מקום שפועל על-פי חוק יסודות התקציב, ההגדרה הזאת לא התאימה.

משה גפני: זאת היתה הגדרה שמשרדי הממשלה נתנו, ובסופו של דבר התברר שהיה בעניין הזה מצב שאי-אפשר לתקן תקנות והחוק לא היה בר-יישום.

משה גפני: לכן ביקשתי בקריאה הטרומית לשנות את ההגדרה.

משה גפני: בהגדרה זה יהיה: מקום מרפא שנתמך על-ידי המדינה או רשות מקומית, וזה יאפשר ליישם את החוק ההוא.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכנסת, ואני רוצה שזה יירשם בפרוטוקול: במהלך הדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות העלו את הנושא של בתי-המלון, האם זה יחול גם על בתי-המלון, ואין כוונתי בחוק הזה לבתי-המלון.

משה גפני: זה מופיע כאן בחוק בקריאה הראשונה: "למעט בית-מלון כהגדרתו בחוק שירותי תיירות, התשל"ו-1976".

משה גפני: לא היתה נוסחה אחרת, אז הכנסנו את זה באופן הזה.

משה גפני: אני מודיע לכנסת, שאני מתכוון לשנות את זה לקראת הקריאה השנייה והשלישית ולמצוא הגדרה אחרת.

משה גפני: מדוע?

משה גפני: מכיוון שיש מקום שבו אכן מדובר בבית-מלון שמיועד בעיקרו למקום מרפא ובית-המלון הוא חלק מהעניין.

משה גפני: אני לא מדבר על בתי-מלון פרטיים, אני לא מדבר על בתי-מלון שהגדרתם או ייעודם הוא בית-מלון.

משה גפני: אנחנו נצטרך למצוא את הנוסחה אם הכנסת ואם חבר הכנסת אפללו וחברי הכנסת האחרים יתמכו בחוק והוא יאושר.

משה גפני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אני אבקש בוועדה לשנות את הנוסח הזה, שהוא אכן יענה על העניין של מקום מרפא.

משה גפני: הלכתי אז, בחקיקת החוק, ואני לא משנה את זה גם עכשיו, רק על חמש שעות, אף שיש מקומות שבהם חמש שעות לא מספיקות.

משה גפני: באמת יש מקומות שנותנים יותר, אבל במקומות כאלה, שאכן יש אנשים שזקוקים למקום המרפא, שתהיה להם אפשרות, לפחות האפשרות המינימלית.

משה גפני: חמש שעות הן פרק זמן מינימלי; ודאי שבכל מקום שיש דרישה לשעות מרובות יותר וההנהלה רואה שאכן זה מה שצריך לעשות, היא יכולה לעשות, אבל זה כבר לא במסגרת החוק.

משה גפני: החוק מחייב חמש שעות מינימום.

משה גפני: כפי שאמרתי, את הנוסח לגבי בתי-המלון אני מתכוון לשנות לקראת הקריאה השנייה ושלישית, ואני מבקש את אישור הכנסת לחוק הזה בקריאה הראשונה.

משה גפני: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר נוכח.

משה כחלון: אחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, גם הוא אינו נוכח, ואחריו - חבר הכנסת אלי אפללו.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חברי הרב משה גפני על ההצעה הזאת.

ישראל אייכלר: חשוב מאוד שהכנסת תקבל את ההצעה הזאת פה-אחד.

ישראל אייכלר: בימים כתיקונם לא היתה שום שאלה.

ישראל אייכלר: אם יש מקום מרפא ואנשים שזקוקים לרחצה נפרדת, לא משנה אם הם דתיים או לא דתיים, אם הם גברים או נשים – זה יתקבל באהבה וברצון.

ישראל אייכלר: אבל בשנה האחרונה, ולא רק בשנה האחרונה, כשנוצר מצב של דה-לגיטימציה לכל עניין שקשור לעניין דתי או לזכויות האדם הדתי והחרדי, חשוב שהכנסת תאמר את דברה: בפרט במקום מרפא, כל אדם יוכל לקבל את השעות שהוא צריך כדי לקבל מזור ומרפא.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אני מקווה שכולם יצביעו בעד.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת אלי אפללו, בבקשה.

משה כחלון: אני מניח שהוא יברך על החוק.

צבי הנדל: יברך מלשון ברוך.

משה כחלון: לא, לאפללו יש שורשים טובים.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרב חבר הכנסת גפני מציע הצעת חוק נכונה מאוד, צודקת מאוד, אבל היא מטילה מעמסה כבדה על חלק מהמוסדות שלא מוצאים להם פתרונות.

אלי אפללו: בשלטון המקומי מחייבים פתרונות לנושא הזה, ותקציבית זה מעלה התחייבות לשעות מסוימות.

אלי אפללו: ההצעה נכונה, אני תומך בה, אדוני, אבל אנחנו צריכים למצוא מקורות תקציביים, לא להקשות על השלטון המקומי.

אלי אפללו: הרי קובעים כמות שעות מינימלית, ולפעמים אין תקציב למקומות ההפרדה בין נשים לגברים.

משה כחלון: בסדר, אז חמש שעות.

משה גפני: זה לא השלטון המקומי בכלל.

משה כחלון: משרד הדתות, לא?

משה גפני: זה לא השלטון המקומי.

משה גפני: ההגדרה היא מהו גוף לא פרטי.

אלי אפללו: מהו גוף לא פרטי?

משה כחלון: זה מקוואות.

אלי אפללו: לא רק מקוואות.

משה כחלון: בריכות מרפא.

משה גפני: גוף שנתמך.

אלי אפללו: רשות מקומית נתמכת.

משה גפני: "בית הלוחם", זה הנושא.

אלי אפללו: אני לא מדבר על "בית הלוחם".

אלי אפללו: איך ההגדרה?

משה גפני: אין משהו אחר.

אלי אפללו: חבר הכנסת גפני, אני תומך בך בעיקרון.

אלי אפללו: בסופו של דבר זה כרוך גם בתקציב.

אלי אפללו: אם זה לא כרוך בתקציב שיהיה מעמסה נוספת – בסדר.

אלי אפללו: בעניין העקרוני אני אומר לך, אני מברך אותך, אני חושב שזו הצעה צודקת, נכונה.

אלי אפללו: צריך לעשות הפרדה, על אחת כמה וכמה לנכים – הרי אנשים לא נכים יכולים להיות במקומות שיש הפרדה מוחלטת, לא לפגוע באמונתם.

אלי אפללו: דווקא נכים אין להם האפשרות הזאת.

אלי אפללו: בעניין הזה אמרתי לך שאני חושב שזה צודק, אבל אחרי ההצבעה, בוועדה, אנחנו צריכים לעשות הבחנה מדויקת איפה יהיו המקומות שבהם תהיה תמיכה ממשלתית ולא תהיה מעמסה על מקומות שלא יוכלו לעמוד בכך, ואז ייגרם מזה נזק ולא יתרון.

אלי אפללו: אני תומך בהצעה.

אלי אפללו: אני מציע שאת התיקונים האלה נעביר בוועדה.

אלי אפללו: כך נוכל לראות באמת את ההבחנה המדויקת, מי ייהנה מכך ומי לא יפסיד.

אלי אפללו: תודה רבה.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: חבר הכנסת איוב קרא.

משה כחלון: חבר הכנסת גפני, הוא צודק, צריך לצמצם את זה.

משה כחלון: אם זה "בית הלוחם", ל"בית הלוחם".

אלי אפללו: אם "בית הלוחם" בלבד, למה לא.

ישראל אייכלר: כמה זה עולה?

משה כחלון: בבקשה, חבר הכנסת איוב קרא.

משה כחלון: כפי שזה נראה כרגע במליאה, אנחנו ניגשים להצבעה לאחר מכן.

נסים זאב: מה אתי?

איוב קרא: הרב נסים זאב חשוב מאוד.

איוב קרא: מזמן לא שמענו אותו.

משה כחלון: הרב נסים זאב לא נרשם.

משה כחלון: בזה הרגע הרב נסים זאב נרשם.

דוד אזולאי: הוא רשום אוטומטית.

נסים זאב: נרשמתי, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: אנחנו לא יכולים בלעדיך, רבנו.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כמו תמיד אני מצטרף לרב חבר הכנסת גפני – קודם כול הרב ואחר כך חבר הכנסת.

איוב קרא: אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לדווח על ישיבה חשובה מאוד שהיתה היום בוועדת הפנים, ביוזמתי, בסוגיית הפשיעה ההולכת וגוברת בגליל וברמת-הגולן, בצפון.

איוב קרא: היתה ישיבה מיוחדת מאוד עם השר לביטחון פנים וראשי המשרד לביטחון פנים.

איוב קרא: היו הרבה רציחות באזור הזה, ללא מענה, ללא תשובה, ללא הגשת כתב אישום, חלק אפילו ללא מעצרים.

איוב קרא: ראיתי חובה להזכיר שבתחנת דלק בפקיעין נרצח עובד תחנת הדלק.

איוב קרא: בעצם למרות ההתרעות לא הגיעו לשום מעצרים או לכתבי אישום.

איוב קרא: היה מקרה נוסף של הבן של האדמו"ר מירושלים, שנמצא בבור בצפת.

איוב קרא: עד היום לא נעצר איש ולא הוגש כתב אישום.

איוב קרא: אני יכול לומר שגם נערה מטבריה נעלמה, נרצחה.

איוב קרא: איש לא יודע מה עלה בגורלה.

איוב קרא: מבית-ג'ן, ממשפחת סעד, נעלם בחור צעיר.

איוב קרא: איש לא יודע מה עלה בגורלו.

איוב קרא: בדיוק בתאריך שבו הבחור בתחנת הדלק בפקיעין נהרג, 22 בינואר 2003, בתום שנה, באותו תאריך בדיוק, נרצח הבחור הזה.

איוב קרא: ובדיוק לפני שנה נרצחו שני בחורים מכפר פסוטה.

אלי אפללו: את הבחורה מטבריה לא מצאו.

אלי אפללו: סליחה.

אלי אפללו: אמרת שהיא נרצחה.

אלי אפללו: אנחנו מקווים שלא.

אלי אפללו: היא לא נמצאה.

צבי הנדל: אינשאללה.

איוב קרא: סליחה, אמרתי: היא לא נמצאה.

איוב קרא: טעיתי.

איוב קרא: נעלמה.

איוב קרא: היא נעלמה.

איוב קרא: לא עלו על עקבותיה עד היום הזה.

איוב קרא: לגבי הרצח בפקיעין - ביום 22 בינואר 2003 היה רצח בפסוטה.

איוב קרא: נרצחו שני אנשים באגם של מעלות.

איוב קרא: בדיוק בתום שנה, באותו יום, נרצח הבחור הזה, ג'יהאד עלי ז"ל.

איוב קרא: אני יכול למנות עוד הרבה מקרים כאלה.

איוב קרא: שמחתי שהשר לביטחון פנים לקח על עצמו לבדוק את כל הקונספציה הזאת, את כל האווירה, שהוא לא ידע עליה.

איוב קרא: אני מקווה שהוא ייתן לכך דחיפה, נוכח האווירה הקשה הזאת שיש בגליל, ובמיוחד לכל מה שמשתמע בנוגע להגשת כתבי אישום.

איוב קרא: אגב, אני יודע על רציחות בקריות שלא הוגשו בגינן כתבי אישום ולא נעצרו אנשים.

איוב קרא: יש עוד הרבה מקרים.

איוב קרא: אני לא מדבר על שרפות וגנבות שהתחילו להשתולל שם.

איוב קרא: לפני שנים מספר לא היה אפילו שוטר באזור הזה.

איוב קרא: לא היה צורך בדבר הזה.

משה כחלון: חבר הכנסת קרא.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני שמח שאפשרת לי לומר את דברי במסגרת החוק הזה.

איוב קרא: אתמוך ברבנו, כמו תמיד.

משה גפני: יישר כוח.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת הרב נסים זאב, אחרון הדוברים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (מקום מרפא) היא הצעת חוק ראויה והגונה.

צבי הנדל: למה היא ראויה?

נסים זאב: כשקראתי את החוק חשבתי, שכשמדברים על אנשים עם מוגבלות זה לאו דווקא נכים.

נסים זאב: החרדים מוגבלים בעצם.

נסים זאב: הם לא מוגבלים פיזית או שכלית, חלילה וחס.

אלי אפללו: איזו מגבלה?

אלי אפללו: מגבלה שכלית?

נסים זאב: אני אגיד לך, כשעם ישראל קיבל את התורה נאמר: "והגבלת את העם סביב לאמר השמרו לכם עלות בהר ונגע בקצהו".

נסים זאב: עם ישראל מוגבל בקדושה.

אלי אפללו: אז לא החרדים, זה כל העם.

נסים זאב: עם ישראל בכלל.

אלי אפללו: אתה אומר לי חרדים.

אלי אפללו: עם ישראל.

אלי אפללו: תתקן.

נסים זאב: עם ישראל מוגבל, עם ישראל מוגבל בעניין הזה של קדושה, שהוא מובדל מאומות העולם.

נסים זאב: אבל יש כאלה שלא מקבלים את ההגבלה הזאת.

נסים זאב: לא מוכנים להיות מוגבלים, הכול מופקר אצלם, הכול מותר אצלם.

ישראל אייכלר: הגבל את העם וקידשתו.

נסים זאב: לכן ההגבלה קשורה לקדושה.

נסים זאב: כשמדובר על נכים, אדוני המציע, חבר הכנסת הרב גפני, חשבתי שזה מתייחס לא רק ל"בית הלוחם" אלא גם לחמת-גדר ולחמי-יואב.

נסים זאב: מה פירוש נכים?

נסים זאב: מי שאינו נכה אבל הוא סובל ממחלת עור והוא זקוק על-פי הצעתו של רופא להגיע לחמת-גדר, מה שרירות הלב הזאת לבוא ולומר: זה לא משתלם לי?

נסים זאב: כשחרדים מגיעים פעם בשבוע אי-אפשר לתת להם רק במגבלה של זמן מסוים שלוש או ארבע שעות ורק בתקופת החורף?

נסים זאב: אין חולים שזקוקים לאותו מרפא?

משה גפני: הרב זאב, שלא יישאר בפרוטוקול, החוק לא מדבר על נכים.

משה גפני: החוק מדבר על כל מקום מרפא.

נסים זאב: אבל כתוב נכים.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: החוק מדבר, בין היתר - - -

נסים זאב: אנשים עם מוגבלות.

נסים זאב: אדם שסובל ממחלת עור הוא מוגבל או לא מוגבל?

משה גפני: מדובר בכך שכאשר נכה מגיע למקום מרפא, צריך שתהיה לו דרך גישה.

נסים זאב: את זה אני מבין, אבל החוק לא בא לפתור את הבעיה והמצוקה האמיתית של הציבור החרדי והדתי שזקוק בהחלט לכמה שעות פעם בשבוע, בין שזה בחמי-יואב ובין שזה בחמת-גדר.

נסים זאב: אני לא יודע אם אפשר להביא את זה בהצעת חוק ואני לא יודע אם יש תמיכה ממשלתית או לא.

משה גפני: כן, כן.

נסים זאב: אם יש תמיכה ממשלתית, אני חושב שמן הראוי להביא את החוק או להרחיב את החוק במסגרת הזאת, הקיימת.

נסים זאב: צריך לאפשר לציבור שבאמת נזקק לאותם שירותים ולאותם טיפולים רפואיים שתהיה לו האפשרות לבוא ולקבל את השירות.

נסים זאב: "בכסף מלא יתננה לי", אף אחד לא מבקש בחינם ואף אחד לא מבקש הנחה.

נסים זאב: הציבור החרדי מתארגן באותו יום ובאותן שעות ובא באוטובוסים.

נסים זאב: הם באים בהמוניהם, וגם מבחינת ביזנס, עסקית זה משתלם.

נסים זאב: למה לצפצף עלינו?

נסים זאב: אל תסתכלו על החרדים כמוגבלים.

נסים זאב: אנחנו לא מוגבלים.

נסים זאב: אנחנו לא רוצים להיות מוגבלים באף תחום, גם לא בנושא רחצה, וודאי שלא בנושא רפואה.

משה כחלון: חס וחלילה.

משה כחלון: תודה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שיהיה בפרוטוקול.

משה כחלון: אם זה חשוב, בוא בבקשה.

משה כחלון: יש לך הזכות לומר את זה כדי שיהיה ברור.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרב זאב, החוק מדבר על כל מקום מרפא, ולאו דווקא נכים, גם מי שיש לו מחלת עור או מי שזקוק לזה סתם כמקום מרפא.

משה גפני: החוק מוסיף, שבמקום שנכים מגיעים אליו, צריך לסדר להם גישה.

משה גפני: החוק לא מדבר רק על נכים, אלא על כל אדם שרוצה רחצה נפרדת במקום מרפא.

משה גפני: על זה מדבר החוק.

משה גפני: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3) (מקום מרפא), התשס"ד–2004, של חבר הכנסת משה גפני.

משה כחלון: נא להצביע.

משה כחלון: הצבעה מס' 26 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 6 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3) (מקום מרפא), התשס"ד–2004, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

משה כחלון: ההצעה התקבלה והיא תועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה כחלון: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק על-פי תקנון הכנסת היא ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

משה כחלון: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: שאילתות לשרת החינוך, התרבות והספורט.

משה כחלון: ישיב על שאילתות אלה סגן השרה.

משה כחלון: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום י"ט בשבט התשס"ד (11 בפברואר 2004): רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: אילו מוזיאונים תוקצבו על-ידי משרדך בשנת 2003, ובאילו סכומים?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כמה יקבל כל מוזיאון בשנת 2004?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: אילו תיאטרונים ומוסדות תרבות תוקצבו על-ידי משרדך בשנת 2003, ובאילו סכומים?

משה כחלון: 4.

משה כחלון: כמה יקבל כל תיאטרון ומוסד תרבות בשנת 2004?

משה כחלון: 5.

משה כחלון: מה הם הקריטריונים לקבלת הכספים?

משה כחלון: 6.

משה כחלון: מה הוא סכום הקיצוץ בתקציבי התרבות בשנת 2004?

צבי הנדל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אומר כמה מלים כלליות באשר לשאלות שהועלו בשאילתא.

צבי הנדל: את הפירוט שביקשת, חבר הכנסת ישי, תוכל לקבל בכתב, שכן העברתי את הנתונים לפרוטוקול.

צבי הנדל: [נספחות.

צבי הנדל: ] 1-6.

צבי הנדל: גובה התמיכה במוזיאונים לשנת 2004 טרם נקבע.

צבי הנדל: מועצת המוזיאונים נמצאת בשלבים סופיים של תיקון התבחינים שעל-פיהם תחולק התמיכה.

צבי הנדל: אישור התבחינים על-ידי המועצה מתוכנן לסוף חודש מרס 2004, לאחר שיקבל את אישור הגורמים המוסמכים, לצורך פרסום ברשומות.

צבי הנדל: לגבי חלוקת כספי התמיכות לתיאטרונים ולמוסדות תרבות לשנת 2004 – במהלך השבועות הקרובים אמורים להתקיים דיונים בוועדת התמיכות של המשרד, ובה ייקבעו סכומי התמיכה לשנת 2004.

צבי הנדל: ככלל, הדיונים בתקציב התרבות לשנת 2004 טרם הסתיימו.

צבי הנדל: חבר הכנסת אברהם בורג שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ו בשבט התשס"ד (18 בפברואר 2004): רצוני לשאול: האם יש הבדלים באחוז המורים המוסמכים בבתי-ספר אלה: מקיף "עמל" באר-שבע, מקיף אזורי "מרחבים", בית-ספר להנדסאים תל-אביב, בית-ספר יסודי כפר-ורדים, בית-ספר "הולץ" תל-אביב, בית-ספר יסודי "המגינים" קריית-שמונה, בית-ספר יסודי "הרואה" שדרות, בית-ספר "חופים" קיבוץ יד-מרדכי, בית-ספר ממלכתי א' ג'לג'וליה, בית-ספר יסודי ממלכתי "הס" פתח-תקווה, בית-ספר מקיף כללי קריית-מלאכי, בית-ספר מקיף "צפית" כפר-מנחם?

צבי הנדל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) פירוט מספר המורים המוסמכים והבלתי-מוסמכים בבתי-הספר המוזכרים בשאילתא הועבר לפרוטוקול.

צבי הנדל: [נספחות.

צבי הנדל: ]

צבי הנדל: חבר הכנסת ואסל טאהא שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ו בשבט התשס"ד (18 בפברואר 2004):

צבי הנדל: בעקבות הקיצוצים בתקציב החינוך ייאלצו הורים של 89,000 פעוטות בני שלוש-ארבע משכבות מצוקה לשלם השנה 675 ש"ח תמורת חינוך ילדיהם, ולא ייהנו מחינוך חינם כבעבר.

צבי הנדל: רצוני לשאול: 1.

צבי הנדל: מה יעלה בגורל הפעוטות שהוריהם אינם יכולים לשלם סכום זה? 2.

צבי הנדל: האם למשרדך תוכנית חלופית בנושא?

צבי הנדל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) לאור הקיצוץ הניכר שהושת על תקציב החינוך 2004, נאלצנו לצערנו להפחית את השתתפות משרד החינוך בתקצוב שכר הלימוד לכלל הגנים לגילאי שלוש-ארבע, ביישובים שבהם הוחל חוק לימוד חובה על ילדים בגילאי שלוש-ארבע.

צבי הנדל: בעקבות הקיצוץ מתוקצבים הגנים הללו בשיעור של 90%.

צבי הנדל: רמת תקצוב זו זהה לרמת התקצוב של גני-החובה לגילאי חמש.

צבי הנדל: הדבר עולה בקנה אחד עם סעיף 7 לחוק לימוד חובה, התש"ט-1949, הקובע כי החינוך הרשמי ימומן על-ידי המדינה ועל-ידי הרשויות המקומיות במשותף, ואין משמעותו בהכרח הטלת המימון המתחייב במישרין על ההורים.

צבי הנדל: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ו בשבט התשס"ד (18 בפברואר 2004):

צבי הנדל: תוכנית ההבראה של רשת הגנים של אגודת ישראל אושרה כבר לפני כמה שנים על-ידי כל הגורמים הממשלתיים.

צבי הנדל: רצוני לשאול: מה מעכב את ביצוע התוכנית?

צבי הנדל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בניגוד לנאמר בשאילתא, לא אושרה עד כה תוכנית הבראה לרשת גני-הילדים של אגודת ישראל על-ידי הגורמים הממשלתיים השונים, על אף מאמצינו.

צבי הנדל: אחד הנימוקים העיקריים שהועלו על-ידי משרד המשפטים לאי-חתימה על הסכם הבראה נעוץ בהעדר קריטריונים שיקבעו באילו מקרים תחתום המדינה עם גופים כגון אלה על הסכמי הבראה, כמו גם העובדה כי לנוכח הקיצוצים הבלתי-פוסקים קיים קושי לבנות תוכנית כלכלית שאכן תביא להבראת הרשת לאורך זמן.

צבי הנדל: בשל החשש שללא קבלת סיוע מיידי ייתכן שהרשת לא תוכל להמשיך ולפעול עד סוף שנת הלימודים תשס"ד, הוצע כי בשלב ראשון ייחתם הסכם לסיוע חירום לתשס"ד.

צבי הנדל: בד בבד תימשכנה הבדיקות הנדרשות, גם במשרד המשפטים, לקראת האפשרות של חתימה על הסכם הבראה.

צבי הנדל: משרד החינוך ממשיך אפוא, יחד עם הגורמים הממשלתיים השונים, לבחון את עניין סיוע החירום, כמו גם את סוגיית החתימה על הסכם הבראה.

צבי הנדל: חבר הכנסת דניאל בנלולו שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום ג' באדר התשס"ד (25 בפברואר 2004):

צבי הנדל: על-פי הדוח השנתי של משטרת ישראל, בשנה שעברה נרשמה עלייה של 10% במעורבות בני נוער בעבירות פליליות.

צבי הנדל: היום בני נוער אלימים לא רק כלפי חבריהם אלא גם כלפי מוריהם והוריהם.

צבי הנדל: רצוני לשאול: 1.

צבי הנדל: האם משרדך נוקט פעולות הסברה כנגד אלימות בבתי-הספר?

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: האם תיושם תוכנית משותפת למיגור האלימות בקרב בני הנוער בין משרדך למשרד לביטחון פנים?

צבי הנדל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

צבי הנדל: משרד החינוך מטמיע מהלך מערכתי מעמיק ורחב היקף לצמצום רמת האלימות בקרב ילדים ובני נוער, בכל שכבות הגיל.

צבי הנדל: על אף הקיצוץ המעמיק בתקציב לשנת 2004, לא נפגעו התקציבים שנועדו למטרה זו ואף הורחבו.

צבי הנדל: כדי לבסס את הפעולות על בסיס עובדתי, ביצע המשרד, באמצעות פרופסור רמי בנבנישתי מהאוניברסיטה העברית, ניטור של רמת האלימות במערכת החינוך.

צבי הנדל: ניטור ראשון בוצע בשנת 2000.

צבי הנדל: בשנת 2002 בוצע ניטור חוזר, וממצאיו הושוו לניטור שבוצע בשנת 2000.

צבי הנדל: הממצאים מצביעים על ירידה בדיווחים של תלמידים על אלימות בבתי-ספר, על עלייה בתחושת הביטחון שלהם, ועל תחושה בקרב רבים מהם, שרמת האלימות בבית-ספרם ירדה בהשוואה למחקר משנת 2000.

צבי הנדל: מדיווחי הצוות החינוכי ניתן ללמוד על מודעות גדולה יותר לסוגיית האלימות בבית-הספר ועל עלייה גדולה בהיקף הפעולות הננקטות להתמודדות עמה.

צבי הנדל: במקביל, הקים המשרד מערך שבמסגרתו פועלת בכל מחוז ועדה לצמצום האלימות, המפקחת ומנחה את הפעילות במוסדות החינוך.

צבי הנדל: המשרד מקיים תגבור והרחבה של הפעולות המתבצעות בנושא יצירת אקלים בית-ספרי חיובי וצמצום אלימות.

צבי הנדל: מושקע מאמץ בהטמעת חוזרי מנכ"ל, שעניינם יצירת אקלים בטוח וצמצום האלימות במוסדות החינוך.

צבי הנדל: החוזרים הללו מחייבים את כלל מערכת החינוך.

צבי הנדל: מחולקים פרסים לבתי-ספר שהצטיינו ביצירת אקלים ובהורדת רמת האלימות.

צבי הנדל: פותחו והופצו חומרי עזר לבתי-הספר.

צבי הנדל: היבט נוסף קשור בקביעת סטנדרטים לאקלים בית-ספרי, על-ידי משרד החינוך.

צבי הנדל: הסטנדרטים הם יעדים ברורים אחידים ומשותפים לכלל המערכת, המגדירים מה על כל תלמיד לדעת ולהיות מסוגל לבצע בכל אחד מהתחומים הנלמדים בבית-הספר, ומגדירים את התוצאה המצופה מן התהליך הלימודי-החברתי-ההתנהגותי-הערכי בבית-הספר עבור כל תלמיד בנקודות זמן מוגדרות.

צבי הנדל: הסטנדרטים בנושאי אקלים בית-ספרי נכתבו, והמשרד נערך ליישמם בבתי-הספר.

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: קיים שיתוף פעולה בתוכניות מוגדרות לצמצום האלימות בין משרד החינוך למשרד לביטחון פנים, כמו "אני והשוטר שלי" - תוכנית בחינוך הקדם-יסודי לשינוי תדמית השוטר מגורם מאיים לגורם מסייע ולחשיפת הפעילות המשטרתית הרחבה, נוסף על אכיפת החוק, בפני הילדים; "בית-ספר בטוח" – תוכנית מובנית שבה שוטרים קהילתיים מגיעים לבתי-ספר ומסבירים לתלמידים על החוק ועל שמירתו, וכן מסייעים בנושאים דומים לצוות בית-הספר; אס"א – תוכנית משותפת למשרד החינוך, למשרד לביטחון פנים ולרשות למלחמה בסמים, לצמצום האלימות והשימוש בסמים ובאלכוהול.

צבי הנדל: חבר הכנסת שלום שמחון שאל את שרת החינוך, התרבות והספורט ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): הובא לידיעתי, כי ראש העיר עכו מתכוון לסגור את בית-הספר לחינוך מיוחד לילדי מפת"ן בעכו.

צבי הנדל: רצוני לשאול: 1.

צבי הנדל: האם ידיעה זו נכונה?

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: אם כן – מה הן הסיבות לסגירת בית-הספר?

צבי הנדל: 3.

צבי הנדל: כיצד תובטח מסגרת חינוכית מתאימה לילדי עכו והסביבה?

צבי הנדל: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מן התקשורת וממכתבים שהגיעו אלינו למדנו על כוונת ראש העיר עכו לסגור את בית-הספר לחינוך מיוחד לילדי מפת"ן שבעיר.

צבי הנדל: נמסר לי, שמנהל מחוז הצפון של משרד החינוך עומד להיפגש במועד קרוב ככל האפשר עם ראש העיר, ובישיבה זו ילובן בין היתר נושא המפת"ן העירוני.

צבי הנדל: בעקבות הפגישה יהיה בידינו מידע מוסמך, ממקור ראשון, בסוגיה.

צבי הנדל: לגופו של עניין – הדרג המקצועי במשרד החינוך מוקיר ומעריך את העבודה החינוכית הטובה הנעשית במוסד ואת מקומו של בית-הספר כמסגרת הנותנת מענה לתלמידים שנשרו מכל בתי-הספר בעיר ויוצאים ממנה כאנשים בוגרים העושים, תורמים ומועילים לעצמם ולחברה גם יחד.

צבי הנדל: התלמידים אוהבים את בית-הספר, שבו הם זוכים ליחס אישי, לאמונה ולאהבה המוענקים להם בשפע על-ידי צוות בית-הספר, הן בתחום הלימודים והן בתחום האישי.

צבי הנדל: משרד החינוך תומך בהמשך קיומו של בית-הספר, ועל כן תיעשה הפעולה הנדרשת על מנת לנסות ולשכנע את הנוגעים בדבר לאפשר המשך הפעלת מסגרת חיונית וחשובה זו.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני סגן השרה.

משה כחלון: תעלה השרה לקליטת העלייה, השרה ציפי לבני, בבקשה.

משה כחלון: שאילתא מס' 505.

משה כחלון: חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך שאלה את השרה לקליטת העלייה ביום א' באב התשס"ג (30 ביולי 2003):

משה כחלון: מנתונים של משרד

משה כחלון: כם עולה, כי בארצות-הברית חיים היום כחצי מיליון ישראלים יורדים.

משה כחלון: נתון זה מעלה חשש כי גל הירידה מן הארץ מתעצם בשל המצב הקשה בישראל.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: מה היא מגמת הירידה מן הארץ בשנים האחרונות?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: האם פועל משרדך בנושא החזרת יורדים ארצה, ואם כן – כיצד?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: מדוע משרדך אינו מפרסם נתונים שנתיים בנושא מספר היורדים מן הארץ?

משה כחלון: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

משה כחלון: להלן הגדרה מתוך שנתון סטטיסטי לישראל: חזרות ישראלים ששהו ברציפות בחו"ל שנה ומעלה – חזרות של ישראלים אשר שהו ברציפות בחו"ל במשך 365 יום ומעלה ואשר לאחר שובם ארצה שהו בארץ לפחות 90 יום ברציפות.

משה כחלון: הבחירה בשהות רצופה של 365 יום בחו"ל כקריטריון להגדרות המובאות לעיל מותאמת להגדרת האוכלוסייה הקבועה.

משה כחלון: שהות רצופה בארץ של 90 יום לפחות, לפני יציאה או לאחר חזרה, משמשת קריטריון מבחין בין היוצאים והחוזרים החדשים של אותה שנה לבין ישראלים הגרים בחו"ל ובאים לביקורי מולדת; המבקרים, קרי: ישראלים השוהים בארץ פחות מ-90 יום ברציפות לפני היציאה או לאחר החזרה, לא כלולים בנתוני הלוח.

משה כחלון: מעיבוד נתוני משטרת הגבולות על-ידי האגף למערכות מידע במשרד לקליטת העלייה עולה התמונה הבאה: שנה – 2000, יציאות – 3,530,000, חוזרים – 3,513,000, נטו – 17,000; שנה – 2001, יציאות – 3,561,000, חוזרים – 3,544,000, נטו – 17,000; שנה – 2002, יציאות – 3,273,000, חוזרים – 3,255,000, נטו – 18,000.

משה כחלון: הנתונים כוללים עולים.

משה כחלון: בשנתיים האחרונות לא חל שינוי לרעה בסיוע של משרד הקליטה לתושבים חוזרים, נהפוך הוא: הסיוע לתושבים חוזרים הורחב בשנה האחרונה ותושבים חוזרים יזמים יוכלו לקבל מהמשרד הלוואות להקמת עסק, נוסף על שירותי מט"י – מרכז טיפוח יזמות - שלהם הם זכאים.

משה כחלון: ההטבות שבוטלו בהחלטת הממשלה מתאריך 8 בדצמבר 2003 הן רק בתחום הפטור ממס.

משה כחלון: בשבוע האחרון המשרד והמכס מגישים הצעת פשרה משותפת לחקיקה בוועדת הכספים.

משה כחלון: החלטות הממשלה ביטלו לחלוטין את הפטורים ממע"מ על רכישת רהיטים בארץ גם לעולים.

משה כחלון: לביטול זה המשרד הסכים.

משה כחלון: כמובן, ההחלטות ביטלו לחלוטין את הפטורים על תקציבים לרכישת מכשירים חשמליים.

משה כחלון: תושבים חוזרים ששהו בחו"ל עד שש שנים, הצעת ביטול הפטור תישאר בעינה - אך תהיה התחשבות גדולה במטען שיגיע עם חפצים שהשתמשו בהם.

משה כחלון: תושבים חוזרים ששהו יותר משש שנים בחו"ל יקבלו פטור על חפצי בית, כמו עולים.

משה כחלון: הרחבה נוספת – פטור על כלי עבודה וציוד לעסק כמו לעולים.

משה כחלון: המשרד לקליטת העלייה פועל, באמצעות המחלקה לתושבים חוזרים ואנשיה בארץ ובחו"ל, לשמירה על קשר עם הישראלים המתגוררים בחו"ל, ומקיים תוכניות לעידוד חזרתם ארצה.

משה כחלון: כיום פועלים תשעה בתים ישראליים המהווים מוקדי קשר, מידע ותרבות עם הישראלים בחו"ל, ובהם פועלים רכזים מטעם המשרד האחראים לטיפול הראשוני באלו שהביעו רצון לחזור ארצה.

משה כחלון: אנו מודעים לעובדה כי קיימים ריכוזים גדולים של ישראלים גם באירופה, במרכז-אמריקה ובאוסטרליה, ויש לפעול גם שם.

משה כחלון: הקונסוליות הישראליות מספקות מסגרת ארגונית לרכזים, והמחלקה לתושבים חוזרים במשרד הקליטה מכשירה ומנחה מקצועית את העובדים ומממנת את העסקתם.

משה כחלון: רכזי הבתים הישראליים מהווים כתובת מקצועית מרכזית וחיונית לישראלים השוהים בחו"ל.

משה כחלון: באמצעותם ניתן לקבל את כל המידע הקשור בחזרה ארצה: סיוע הניתן לתושבים חוזרים במשרד הקליטה, כרטיס מיוחד ב"אל על", תעסוקה, סיוע ליזמים עסקיים, מרכז לקליטה במדע, שאלות בנושא דיור, מכס, ביטוח לאומי, ביטוח רפואי, שירות ביטחון, חינוך ועוד.

משה כחלון: כל פונה זוכה ליחס אישי ומקבל לידיו בקונסוליה או באמצעות הדואר ערכה המכילה את המידע הרלוונטי.

משה כחלון: בנוסף, הרכזים מארגנים מפגשים עם האוכלוסייה הישראלית המתגוררת במקום לציון חגים ואירועים לאומיים, ערבי תרבות ומפגשים עם אנשי שם מהארץ.

משה כחלון: רכזי הבתים הישראליים מופקדים על ביצוע פרויקטים היזומים על-ידי המחלקה, כגון ירידי מידע, ירידי תעסוקה – היי-טק ופרויקטים מיוחדים, גיוס לתוכניות נוער בארץ ופרסום הצעות עבודה בהתאם להיצע.

משה כחלון: בשנת 2004, בכוונת משרדנו להרחיב את תשתית הקשר עם הישראלים בחו"ל ולהגדיל את הפעילות בנושא עידוד החזרה ארצה.

משה כחלון: להלן פירוט היעדים לשנת הפעילות הקרובה: לערוך כנסי מידע והסברה ליזמים ולבעלי עסקים ישראלים בחו"ל על אפשרויות החזרה והקמת עסק בארץ; לחדש פעילות בבתים הישראליים שפעילותם הוקפאה; להרחיב את הפעילות בקרב ילדים ובני נוער בשיתוף עם תנועת "הצופים"; להגדיל את מספר גרעיני "צבר" לשירות בצה"ל; להקים גרעין לשנת שירות בקהילה; להגדיל את מספר המשתתפים בתוכנית "חץ וקשת" ו"קשת"; להקים תנועת נוער לילדי ישראלים בדרום-אפריקה; לערוך ירידי מידע בתחומים השונים: תעסוקה, דיור, חינוך, ביטוח לאומי, ביטוח רפואי ועוד, למבקרים בישראל; לערוך מחקר על קליטתם של תושבים חוזרים בארץ, שבו נבחן את הגורמים המרכזיים המשפיעים על הצלחת הקליטה בישראל; לשדרג את סיוע המשרד לתושבים חוזרים ולשלבם בתחומי הסיוע הניתנים לעולים; לפעול לשימור ולהרחבה של התמריצים הקיימים לעידוד החזרה ארצה.

משה כחלון: פעילות המחלקה בארץ - עם הגעתו של התושב החוזר ארצה מועבר הטיפול לעובדי המחלקה במשרד הקליטה בארץ באזור המגורים שבו בחר לגור.

משה כחלון: להלן הסיוע המוצע על-ידי המשרד בתחום התעסוקה לדורשי עבודה: דמי קיום לדורשי עבודה למשך שלושה חודשים בשנה הראשונה; קורסים להסבה ולהכשרה מקצועית, רישוי והסמכה; השתתפות באגרת בחינות; השתתפות בשכר לימוד בקורסים חיצוניים; סיוע בקידום השמה של אקדמאים בתעסוקה; סיוע לאמנים; סיוע ליזמים עסקיים; סיוע למדען בקליטה בעבודה; סיוע ליזמים עסקיים: הלוואות משרד הקליטה, הנחה בקבלת שירותי מט"י, סיוע בתקציב למחקר לפוסט-דוקטורנטים.

משה כחלון: כמו כן, המשרד מסייע לחיילים בודדים, לבני ישראלים במעמד אזרח עולה - יליד חו"ל - או קטין חוזר בלימודים על-תיכוניים בארץ.

משה כחלון: שאילתא מס' 642, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר - בבקשה.

משה כחלון: חבר הכנסת ישראל אייכלר שאל את השרה לקליטת העלייה ביום ג' בחשוון התשס"ד (29 באוקטובר 2003): רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: מה היא העלות של העלאת עולה קשיש לארץ?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כמה קשישים עלו לארץ בשנים 2000, 2001 ו-2002?

משה כחלון: השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: 1.

משה כחלון: עלות העלאת עולה קשיש לארץ, בתנאי שאינו נזקק לדיור מיוחד לקשישים, מסתכמת בקבלת סל קליטה, הכולל מענק משלים, קצבת זיקנה וסיוע בשכר דירה.

משה כחלון: אני לא מדברת על עלות העלאת עולה לארץ, אלא אנחנו מטפלים בו מרגע הגעתו לשדה התעופה.

משה כחלון: כיום הסיוע לקשישים הוא בגיל 60 לנשים, ובגיל 65 לגברים.

משה כחלון: עם היכנס החקיקה בביטוח לאומי לתוקף, ייתכן שיהיו התאמות בסל הקליטה לתנאים החדשים.

משה כחלון: עד אז הסיוע מתבצע לפי הפירוט הבא: הסיוע בשנת הקליטה הראשונה לעולה יחיד - סל קליטה ניתן בתשלומים והוא מיועד בעיקר לשכר דירה.

משה כחלון: לכן הוא ניתן כל שלושה חודשים, בהנחה שהתשלום ניתן מראש.

משה כחלון: קצבת הזיקנה שווה לקצבה הניתנת לישראלים ותיקים, אך קצבת הוותיקים היא על-פי חוק, וקצבת העולים היא על-פי הסכם, אבל זה אותו שיעור.

משה כחלון: סך סל הקליטה לגמלאי יחיד הוא 16,321 ש"ח.

משה כחלון: קצבת זיקנה, לרבות השלמת הכנסה, לעולים ללא מקורות הכנסה הינה 1,863 ש"ח בחודש.

משה כחלון: בסך הכול עלות קליטת עולה קשיש יחיד בשנה ראשונה – 38,677 ש"ח.

משה כחלון: הסיוע בשנת הקליטה הראשונה לזוג עולים קשישים - סך סל קליטה לגמלאים שהם משפחה או זוג – 24,549 ש"ח, קצבת זיקנה לרבות השלמת הכנסה, לעולים ללא מקורות הכנסה, בסך 2,795 ש"ח בחודש.

משה כחלון: בסך הכול עלות קליטת זוג קשישים בשנה ראשונה – 58,089 ש"ח.

משה כחלון: הסיוע בשכר דירה הניתן לקשישים נקבע לפי הקריטריונים הבאים: קשישים הנתמכים על-ידי המוסד לביטוח לאומי והמתגוררים עם המשפחה, זוג – 880 ש"ח בחודש, ויחיד – 657.5 ש"ח בחודש.

משה כחלון: קשישים בעלי הכנסה מחו"ל זכאים לשכר דירה כמו משפחת עולים, בסך 418.5 ש"ח בחודש מהשנה השנייה מיום קבלת תעודת עולה, ועד 110 ש"ח בחודש בשנה החמישית מיום קבלת תעודת עולה.

משה כחלון: זכאים לסיוע נמשך הם רק קשישים המתקיימים מקצבת זיקנה עם השלמת הכנסה.

משה כחלון: קשישים בעלי הכנסה, שאינם זכאים להשלמת הכנסה, מקבלים סיוע בשכר דירה כמו עולים רגילים.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: להלן נתונים של מספר הקשישים שעלו לארץ בשנים 2000-2002: בשנת 2000, מספר הקשישים שעלו – 8,974; בשנת 2001, מספר הקשישים שעלו – 5,909; בשנת 2002, מספר הקשישים שעלו – 4,294.

משה כחלון: תודה רבה.

ישראל אייכלר: גברתי השרה, השאלה הוגשה לפני חמישה חודשים, בתקופה שבה דובר על מחיר יקר מדי של גידול ילדים שנולדים בארץ-ישראל.

ישראל אייכלר: גם שר האוצר וגם שרים אחרים אמרו שיש יותר מדי ילדים וזה עולה יותר מדי כסף.

ישראל אייכלר: אני שואל, האם יעז מישהו להציע לקצץ זכויות עולה לזקנים מעל גיל 60 בגלל עלות הטיפולים הרפואיים שהם עתידים לקבל, שהם גבוהים הרבה יותר מאשר לידת ילדים קטנים, והאם הממשלה תתמוך בחוק שכזה לקיצוץ בזכויות עולים קשישים?

ציפי לבני: האמת היא, שכאשר קראתי את הנתונים תמהתי מה העניין בעלויות המדויקות של העולה הקשיש, ועכשיו אני מבינה את מהות השאילתא.

ציפי לבני: אני מוכרחה לומר, שמתוך ראיית האיום הדמוגרפי על קיום מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, אני חושבת שהעלייה היא חלק מהחוסן הלאומי של ישראל, וכך גם הילודה.

ציפי לבני: ראוי לומר, שדווקא בנתונים שנתתי קוצצו חלק מהזכויות של עולים קשישים, למרבה הצער.

ציפי לבני: למשל, שכר הדירה לעולים קשישים קוצץ ב-7%.

ציפי לבני: ייאמר שהיתה כוונה לקצץ אותו בכ-30% רק לעולים, אבל אחרי ויכוח מר וקשה עם האוצר במסדרונות הממשלה, לפני אישור התקציב, אושר קיצוץ של 7% לכל מי שמקבל שכר דירה, ועולים קשישים בכלל זה.

ציפי לבני: דהיינו, מדינת ישראל רוצה לעודד עלייה, זה חלק מהחוסן הלאומי שלנו, אנחנו רואים את תפקידנו גם כחברה קולטת עלייה, כחלק מהתפקיד של מדינת ישראל בשמשה בית לאומי, אבל, למרבה הצער, אף שהעלייה לעולם לא תהיה מותנית בתקציב, לא תמיד אנחנו יכולים להעניק את מה שהיינו רוצים להעניק לכל עולה.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה שיקצצו לעולים.

ישראל אייכלר: רק רציתי להדגיש עד כמה המדינה מתעללת בילדים, שהם העולים הכי זולים.

ציפי לבני: הבנתי את השאלה.

משה כחלון: שאילתא מס' 651, מאת חבר הכנסת דוד טל.

משה כחלון: חבר הכנסת דוד טל שאל את השרה לקליטת העלייה ביום ג' בחשוון התשס"ד (29 באוקטובר 2003):

משה כחלון: לפי פרסום ב"ידיעות אחרונות" מיום כ"ו בתשרי תשס"ד, 22 באוקטובר 2003, עולים מאתיופיה שמתגוררים במרכז הקליטה "נורית" בשכונה ד' בבאר-שבע טוענים, כי מי שמאחר או נעדר משיעור בעברית נקנס, והסכום מנוכה מהקצבה שהוא מקבל מהמשרד לקליטת העלייה.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם הידיעות נכונות?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כיצד ייושב הסכסוך?

משה כחלון: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה כחלון: מצ"ב הוראת שעה מס' 180 המפרטת את נושא הסיוע בהבטחת הכנסה בתקופת האולפן לעולים מאתיופיה ולבני הפלאשמורה בעלי מעמד, על-פי חוק הכניסה.

משה כחלון: חשוב לציין כי הוראה זו חלה על כלל העולים מכל ארצות המוצא.

משה כחלון: עקרונית, עולים בני הפלאשמורה שנכנסו לארץ על-פי חוק הכניסה מאתיופיה ומתגוררים בארץ, זקוקים לאולפן ללימודי עברית.

משה כחלון: כל אותם עולים בעלי מעמד על-פי חוק הכניסה הבאים מאתיופיה, זכאים לסיוע בסל קליטה, עם מרכיב הבטחת ההכנסה במשך ששת החודשים הראשונים מיום הגעתם לארץ.

משה כחלון: לאחר מכן, העולים על-פי חוק השבות עוברים לטיפול הביטוח הלאומי עם תום החודש ה-12 מתאריך העלייה, כאשר הזכאים על-פי חוק הכניסה יתחילו לקבל סיוע מהביטוח הלאומי עם תום החודש ה-24 מתאריך כניסתם לארץ.

משה כחלון: על-פי הקבוע בהוראת שעה זו, העולים יהיו זכאים לתשלומי הבטחת הכנסה בתקופת הלימודים באולפן החל מהחודש השביעי ועד תום החודש ה-12 לעלייה.

משה כחלון: התשלום עבור החודש השביעי ישולם במלואו בכפוף להמצאת אישור על התחלת לימודי האולפן, ללא דוח נוכחות באולפן.

משה כחלון: מהתשלום של החודש השמיני מקוזזים ימי היעדרות של החודש השביעי וכך הלאה, כאשר אותו עולה יחויב בהמצאת דוח נוכחות באולפן בגין המשך תשלום הסיוע.

משה כחלון: יודגש, כי הטלת קנס על אותו עולה אינה חלה על המאחרים, אלא רק על הנעדרים ללא סיבה מוצדקת, מחלה וכדומה.

משה כחלון: ההיגיון שעומד מאחורי החלטה זו הוא כי על העולים להתמיד בהשתתפותם בשיעורים כדי שיפיקו את מלוא התועלת מלימודי האולפן.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: השביתה שהיתה במרכז הקליטה "נורית" אשר בבאר-שבע הופסקה בהנחיית עובדי הסוכנות היהודית בדרום.

משה כחלון: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את השרה לקליטת העלייה ביום א' בכסליו התשס"ד (26 בנובמבר 2003): ב"ידיעות אחרונות" מיום ט"ז בחשוון תשס"ד, 11 בנובמבר 2003, פורסם כי הקונגרס הציוני-ישראלי שהתכנס לאחרונה המליץ, בין היתר, שלא להביא עולים שאינם מעוניינים להתגייר.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: כמה עולים הגיעו לישראל מחבר המדינות בחמש השנים האחרונות, וכמה מהם אינם יהודים?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כמה מקרב הלא-יהודים פנו למוסדות הגיור הרשמיים כדי להתגייר?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: האם יאמץ משרדך את ההמלצה האמורה?

משה כחלון: חבר הכנסת אליהו ישי שאל את השרה לקליטת העלייה ביום ה' בשבט התשס"ד (28 בינואר 2004): רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: כמה עולים הגיעו לישראל בכל שנה מחמש השנים האחרונות?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: כמה מהם יהודים?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: כמה עלו מכוח חוק השבות?

משה כחלון: 4.

משה כחלון: כמה מהם גוירו בכל שנה, והיכן?

משה כחלון: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בחמש השנים האחרונות - 1999-2004 - הגיעו לישראל 241,663 עולים, מהם 183,641 מחבר המדינות.

משה כחלון: מצ"ב דוחות אגף מערכות מידע במשרד לקליטת העלייה.

משה כחלון: פניתי למשרד הפנים, אשר ברשותו הנתונים שאתה מבקש על אודות עולים יהודים ולא-יהודים ומי מהם זכאי חוק השבות, וטרם נעניתי.

משה כחלון: על-פי נתוני הרב בן-דהן, מנהל בתי-הדין הרבניים, פנו כ-900 לא-יהודים למוסדות הגיור הרשמיים ו-95% מהם גוירו.

משה כחלון: על-פי נתוני המכון ללימודי היהדות, מפברואר 2004, גוירו 1,153 לא- יהודים.

משה כחלון: על-פי מכתבו של עורך-הדין יעקב נאמן אל היועץ המשפטי לממשלה, עורך-הדין אליקים רובינשטיין, מתאריך 24 ביוני 2004, 1,794 אנשים הביעו את רצונם לעבור הליכי גיור ו-752 אנשים עמדו בהליכי גיור.

משה כחלון: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את השרה לקליטת העלייה ביום א' בכסליו התשס"ד (26 בנובמבר 2003): פורסם, כי משרדך מעריך שמספר הישראלים החיים מעבר לים עומד על 750,000.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: כמה מהישראלים ירדו מהארץ בשלוש השנים האחרונות?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: האם ידועות הסיבות לירידה, ואם כן – מה הן?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: האם פועל משרדך להשבתם ארצה, ואם כן – באילו דרכים?

משה כחלון: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה כחלון: מעיבוד נתוני משטרת הגבולות על-ידי האגף למערכות מידע במשרד לקליטת העלייה עולה התמונה הבאה: שנה – 2000, יציאות – 3,530,000, חוזרים – 3,513,000, נטו – 17,000.

משה כחלון: שנה – 2001, יציאות – 3,561,000, חוזרים – 3,544,000, נטו – 17,000.

משה כחלון: שנה – 2002, יציאות – 3,273,000, חוזרים – 3,255,000, נטו – 18,000.

משה כחלון: הנתונים כוללים עולים.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: האגף לתכנון ולמחקר במשרד לקליטת העלייה ערך ועורך מחקרים רבים על עולי ברית-המועצות לשעבר.

משה כחלון: מתוך חקירת העולים האלה והתשובות שהם נתנו לגבי ביטחונם שיישארו בארץ נמצא שיש קורלציה גבוהה בין חוסר הביטחון שיישארו בארץ לבין שלושה גורמים עיקריים: א.

משה כחלון: הציפיות של העולה ומידת התממשותן במציאות; ב.

משה כחלון: עוצמת הזהות היהודית של העולה, עד כמה היא חזקה; ג.

משה כחלון: מידת ההרגשה שישראל היא בית לעולה.

משה כחלון: 3.

משה כחלון: המשרד לקליטת העלייה פועל, באמצעות המחלקה לתושבים חוזרים ואנשיה בארץ ובחו"ל, לשמירה על קשר עם הישראלים המתגוררים בחו"ל, והוא מקיים תוכניות לעידוד חזרתם ארצה.

משה כחלון: כיום פועלים תשעה בתים ישראליים, המהווים מוקדי קשר, מידע ותרבות עם הישראלים בחו"ל, שבהם רכזים מטעם המשרד אחראים לטיפול הראשוני במי שהביעו רצון לחזור ארצה.

משה כחלון: אנו מודעים לעובדה כי קיימים ריכוזים גדולים של ישראלים גם באירופה, במרכז-אמריקה ובאוסטרליה, ויש לפעול גם שם.

משה כחלון: הקונסוליות הישראליות מספקות מסגרת ארגונית לרכזים, והמחלקה לתושבים חוזרים במשרד הקליטה מכשירה ומנחה מקצועית את העובדים ומממנת את העסקתם.

משה כחלון: רכזי הבתים הישראליים מהווים כתובת מקצועית מרכזית וחיונית לישראלים השוהים בחו"ל.

משה כחלון: באמצעותם ניתן לקבל את כל המידע הקשור בחזרה ארצה: סיוע הניתן לתושבים חוזרים במשרד הקליטה, כרטיס מיוחד ב"אל על", תעסוקה, סיוע ליזמים עסקיים, מרכז לקליטה במדע, שאלות בנושא דיור, מכס, ביטוח לאומי, ביטוח רפואי, שירות ביטחון, חינוך ועוד.

משה כחלון: כל פונה זוכה ליחס אישי ומקבל לידיו בקונסוליה או באמצעות הדואר ערכה המכילה את המידע הרלוונטי.

משה כחלון: בנוסף, מארגנים הרכזים מפגשים עם האוכלוסייה הישראלית המתגוררת במקום לציון חגים ואירועים לאומיים, ערבי תרבות ומפגשים עם אנשי שם מהארץ.

משה כחלון: רכזי הבתים הישראליים מופקדים על ביצוע פרויקטים היזומים על-ידי המחלקה, כגון: ירידי מידע, ירידי תעסוקה – היי-טק ופרויקטים מיוחדים, גיוס לתוכניות נוער בארץ ופרסום הצעות עבודה בהתאם להיצע.

משה כחלון: בשנת 2004, בכוונת משרדנו להרחיב את תשתית הקשר עם הישראלים בחו"ל ולהגדיל את הפעילות בנושא עידוד החזרה ארצה.

משה כחלון: להלן פירוט היעדים לשנת הפעילות הקרובה: לערוך כנסי מידע והסברה ליזמים ובעלי עסקים ישראלים בחו"ל על אפשרויות החזרה וההקמה של עסק בארץ; לחדש פעילות בבתים הישראליים שפעילותם הוקפאה; להרחיב את הפעילות בקרב ילדים ובני נוער, בשיתוף עם תנועת "הצופים"; להגדיל את מספר גרעיני "צבר" לשירות בצה"ל; להקים גרעין לשנת שירות בקהילה; להגדיל את מספר המשתתפים בתוכנית "חץ וקשת" ו"קשת"; להקים תנועת נוער לילדי ישראלים בדרום-אפריקה; לערוך ירידי מידע למבקרים בישראל בתחומים השונים: תעסוקה, דיור, חינוך, ביטוח לאומי, ביטוח רפואי ועוד; לערוך מחקר על קליטתם של תושבים חוזרים בארץ, שבו ייבחנו הגורמים המרכזיים המשפיעים על הצלחת הקליטה בישראל; לשדרג את סיוע המשרד לתושבים חוזרים ולשלבם בתחומי הסיוע הניתנים לעולים; לפעול לשימור ולהרחבה של התמריצים הקיימים לעידוד החזרה ארצה.

משה כחלון: פעילות המחלקה בארץ - עם הגעתו של התושב החוזר ארצה מועבר הטיפול לעובדי המחלקה במשרד הקליטה בארץ, באזור המגורים שבו בחר לגור.

משה כחלון: להלן הסיוע המוצע על-ידי המשרד בתחום התעסוקה לדורשי עבודה: דמי קיום לדורשי עבודה למשך שלושה חודשים בשנה הראשונה; קורסים להסבה ולהכשרה מקצועית, רישוי והסמכה; השתתפות באגרת בחינות; השתתפות בשכר לימוד בקורסים חיצוניים; סיוע בקידום השמה של אקדמאים בתעסוקה; סיוע לאמנים; סיוע ליזמים עסקיים; סיוע למדען בקליטה בעבודה; סיוע ליזמים עסקיים: הלוואות משרד הקליטה, הנחה בקבלת שירותי מט"י; סיוע בתקציב מחקר לפוסט- דוקטורנטים.

משה כחלון: כמו כן, המשרד מסייע לחיילים בודדים, לבני ישראלים במעמד אזרח עולה - יליד חו"ל - ולקטין חוזר בלימודים על-תיכוניים בארץ.

משה כחלון: חבר הכנסת אברהם הירשזון שאל את השרה לקליטת העלייה ביום כ' בטבת התשס"ד (14 בינואר 2004):

משה כחלון: פורסם כי בשנה האחרונה עלו ארצה 24,000 עולים חדשים בלבד, שיעור העלייה הנמוך ביותר מאז שנת 1989 וירידה של 30% לעומת השנה שעברה.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: מה עושה משרדך להגדלת מספר העולים?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: מה נעשה לעידוד עלייה מארצות-הברית ומקנדה, מאמריקה ומברית-המועצות לשעבר?

משה כחלון: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה כחלון: המשרד לקליטת העלייה, בהגדרה, אינו המשרד האמון על העלייה, אלא על הקליטה.

משה כחלון: הגוף אשר בסמכותו נושא העלייה הוא הסוכנות היהודית.

משה כחלון: משרדי פועל במישורים רבים לשיפור הליכי הקליטה בתחומים כגון תעסוקה, נוער בסיכון, השפה העברית, כדי להפוך את קליטת העולים לטובה ולנוחה, גם מתוך הנחה כי יש קשר בין השתיים, העלייה והקליטה.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: על אף תשובתי על שאלה מס' 1, הגשתי לאחרונה לראש הממשלה תוכנית לעידוד העלייה וקליטתה, אשר בבסיסה ההבנה כי העלייה היא מרכיב מרכזי בחוסן הלאומי של ישראל.

משה כחלון: אני משוכנעת שיש ליצור תוכניות נוספות ליצירת קשר של מחויבות עם התפוצות היהודיות, וכן למקד את המאמצים לעידוד העלייה בקהלי יעד מוגדרים – לעודד עלייה קבוצתית, הגעת סטודנטים מארצות המערב לתוכניות מינהל הסטודנטים ועוד.

משה כחלון: התוכנית כוללת פרויקטים לעידוד עליית צעירים וסטודנטים, קהילות עולות בעלייה קבוצתית, יזמות עסקית, ירידים בחו"ל ובארץ - בתעסוקה ונדל"ן - וכו'.

משה כחלון: חבר הכנסת אילן שלגי שאל את השרה לקליטת העלייה ביום כ"ז בטבת התשס"ד (21 בינואר 2004): לאחרונה פורסם באמצעי התקשורת, כי יש יותר יורדים למדינות ברית-המועצות לשעבר מאשר עולים ממדינות אלה.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם הידיעה נכונה?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: מה עושה משרדך לשיפור קליטתם של עולים ולצמצום שיעור הירידה שלהם?

משה כחלון: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה כחלון: אין לנו נתון על ארץ היעד של יורדים.

משה כחלון: מקובל להגדיר יורד לצרכים סטטיסטיים כמי שנעדר מהארץ לפחות שנה אחת ברציפות.

משה כחלון: לפי הגדרה זו, עלו ארצה מברית-המועצות לשעבר בתקופה שמ-1 בינואר 1989 ועד 31 בדצמבר 2002, 939,000 איש.

משה כחלון: ירדו מקרבם בתקופה שמ-1 בינואר 1989 ועד ועד 31 בדצמבר 2003 כ-72,000 איש, שהם 7.6% בלבד.

משה כחלון: לפי נתוני רשויות הרפובליקה הרוסית, חזרו לרוסיה 9,100 איש.

משה כחלון: לפי נתוני רשויות הרפובליקה האוקראינית, חזרו לאוקראינה 5,250 איש - שיעור נמוך של ירידה בהשוואה לעולים מארצות אחרות.

משה כחלון: 2.

משה כחלון: המשרד לקליטת העלייה מצוי כל הזמן בתהליכי חשיבה ויישום של תהליכים לשיפור קליטתם של העולים.

משה כחלון: הפעילות השונה באה לידי ביטוי - ממרכזי מידע בלשכות ועד לירידי תעסוקה.

משה כחלון: עם היכנסי לתפקיד קבעתי כמה יעדים מרכזיים שאני רואה כבסיס לקליטתם המיטבית של העולים: א.

משה כחלון: העצמת השפה העברית על-ידי פיתוח תכנים ופתיחת אולפני עברית החל מגיל הגן וכן הכנה לקראת הכניסה למערכת החינוך, מתן שיעורי עברית לעולים חדשים להגברת היכולת לשילוב תעסוקתי, הפעלת סדנאות שיפתחו את יכולות ההתאמה של עולים לעולם התעסוקה בישראל, פיתוח ושיפור במסגרת לימוד השפה לחיילים עולים בשיתוף פעולה עם צה"ל; ב.

משה כחלון: שיפור אפשרויות העולים להשתלב בעולם התעסוקה על-ידי פרויקט ללימוד ולהטמעת העברית לעולים הלומדים בקורסי רישוי לקבלת רשיון לעריכת-דין ולראיית-חשבון, הגברת השתלמויות הערב לעולים מועסקים, להעמקת לימודי המחשב, העברית והאנגלית; ג.

משה כחלון: טיפול בנוער עולה בסיכון על-ידי הקמת מרכזי תרבות פנאי, הפעלת מגשרים רגישי תרבות במסגרת "בתים חמים" לתמיכה בנוער בסיכון, הפעלת תוכניות למניעה, איתור וטיפול בבני נוער עולה הנמצאים בסיכון ובסכנה בשיתוף פעולה בין-משרדי ובין-ארגוני, הפעלת תוכניות למניעה ולטיפול בבעיות הסמים ואלכוהול בקרב נוער עולה בשיתוף ארגוני עולים ורשויות מקומיות; ד.

משה כחלון: קידום פרויקטים לנוער עולה על-ידי תגבור לימודי והעשרה במרכזי נוער קהילתיים, תגבור השפה העברית לבני נוער, הפעלת מועדון חברתי לילדים ובני נוער, הפעלת פעילויות קיץ לילדים.

משה כחלון: כל זאת נוסף על פעילות השוטפת של המשרד במסגרת האגף לתעסוקה, האגף לדיור והאגף לקליטה בקהילה, אשר מקיים שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות בקליטת העולים בחייהם בקהילה.

משה כחלון: חבר הכנסת דוד טל שאל את השרה לקליטת העלייה ביום י"ב בשבט התשס"ד (4 בפברואר 2004): פורסם כי בשנת 2003 הגיעו לישראל רק 23,200 עולים – 10,000 פחות מאשר בשנת 2002.

משה כחלון: רצוני לשאול: 1.

משה כחלון: האם הידיעה נכונה?

משה כחלון: 2.

משה כחלון: ואם כן – מה הן הסיבות העיקריות לירידה זו?

משה כחלון: 3.

משה כחלון: מה יעשה משרדך לשיפור נתון זה?

ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בשנת 2003 הגיעו לישראל 24,756 עולים.

ציפי לבני: 2.

ציפי לבני: תופעת הירידה בכמות העולים מתרחשת, לצערי, על פני שנים מספר.

ציפי לבני: למשרד הקליטה אין כלים לבחינת הסיבות העיקריות לפיחות בכמות העולים ארצה.

ציפי לבני: ביקשתי לאחרונה לערוך, בשיתוף עם הסוכנות, סקר שיבחן את מניעי העלייה בקרב היהודים בארצות השונות, וייתכן שהוא ישפוך אור על הסוגיה.

ציפי לבני: קיימים מאמרים רבים המפרטים את מניעי העלייה של יהודים בכל מדינה ומדינה, ורובם מצביעים על גורמי עלייה עיקריים כמו זהות יהודית, עתיד "טוב יותר" לילדים כפי שרואים אותו הוריהם, ועתיד כלכלי.

ציפי לבני: יש לציין אף את המובן מאליו - המצב הביטחוני בארץ ומשק כלכלי במיתון עמוק, עם אחוזי אבטלה גבוהים, בשילוב עם אותם מניעי העלייה המצוינים לעיל, הביאו לפיחות משמעותי במספר העולים.

ציפי לבני: 3.

ציפי לבני: משרד הקליטה, בהגדרה, אינו אמון של נושא העלייה, אלא על קליטתה, אם כי אני מאמינה בהנחה, כי קליטה מיטבית תשרת את משימת עידוד העלייה.

ציפי לבני: למרות ההגדרות הפורמליות, הגשתי לראש הממשלה תוכנית לעידוד העלייה וקליטתה, אשר בבסיסה ההבנה כי העלייה היא מרכיב מרכזי בחוסן הלאומי של ישראל.

ציפי לבני: אני מאמינה שיש ליצור תוכניות נוספות ליצירת קשר של מחויבות עם התפוצות היהודיות וכן למקד את המאמצים לעידוד העלייה בקהלי יעד מוגדרים.

ציפי לבני: התוכנית כוללת פרויקטים לעידוד עליית צעירים וסטודנטים, קהילות עולות בעלייה קבוצתית, יזמות עסקית, ירידים בחו"ל ובארץ בנושאי תעסוקה ונדל"ן וכו'.

ציפי לבני: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את השרה לקליטת העלייה ביום י"ט בשבט התשס"ד (11 בפברואר 2004): ב"ידיעות אחרונות" מ-11 בנובמבר 2003 פורסם, כי לפי סקר של "מכון סמית" שהוזמן על-ידי המועצה הציונית, כל ישראלי חמישי מוכן לעזוב את הארץ.

ציפי לבני: רצוני לשאול: 1.

ציפי לבני: האם משרדך מטפל בנושא מניעת ירידה מן הארץ?

ציפי לבני: 2.

ציפי לבני: כמה עולים ירדו מישראל בשנים 2000, 2001, 2002 ו-2003?

ציפי לבני: תשובת השרה לקליטת העלייה ציפי לבני: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ציפי לבני: המשרד לקליטת העלייה אינו אמור לטפל בנושא זה, בהגדרה.

ציפי לבני: 2.

ציפי לבני: ברשות האגף למערכות מידע במשרד לקליטת העלייה נתונים מעובדים של משטרת הגבולות לשנים 2000-2002, והם: שנת 2000: יציאות – 3,530,000, חוזרים – 3,513,000, נטו – 17,000.

ציפי לבני: שנת 2001: יציאות – 3,561,000, חוזרים – 3,544,000, נטו – 17,000.

ציפי לבני: שנת 2002: יציאות – 3,273,000, חוזרים – 3,255,000, נטו – 18,000.

ציפי לבני: הנתונים כוללים עולים.

משה כחלון: תודה רבה, גברתי השרה.

משה כחלון: ישיבה זו נעולה.

משה כחלון: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום ג', א' בניסן, 23 במרס 2004, בשעה 15:00.

משה כחלון: ערב טוב.