ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וארבעים-וארבע של הכנסת השש-עשרה, 2004-06-21 00:00

אברהם הירשזון: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 26), התשס"ד–2004 85

אברהם הירשזון: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד–2004 87

אברהם הירשזון: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ד–2004 89

אברהם הירשזון: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004 93

שאול יהלום: הצעת חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד–2004 97

שאול יהלום: הצעות לסדר-היום 104

אברהם פורז: אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו): 112

איוב קרא: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 73), התשס"ד–2004 114

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"ד–2004 116

נסים זאב: שאילתות ותשובות 119

נסים זאב: 1482.

נסים זאב: העסקת דובר ערבית בשלוחת המוסד לביטוח לאומי ברהט 120

נסים זאב: 1489.

נסים זאב: ממדי העוני בקרב האוכלוסייה הערבית 122

נסים זאב: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 67), התשס"ד–2004 124

נסים זאב: הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 3), התשס"ד–2004 129

גדעון סער: שאילתות ותשובות 137

גדעון סער: 1320.

גדעון סער: חשד לעבירות בנייה 138

גדעון סער: 1463.

גדעון סער: אי-תשלום משכורות במועצה המקומית ג'וליס 139

גדעון סער: 1522.

גדעון סער: שירותי כבאות בסח'נין 140

גדעון סער: 1546.

גדעון סער: פיקוח עיריית ירושלים על הר-הבית 142

גדעון סער: 1587.

גדעון סער: ועדת החקירה לתפקוד עיריית לוד 143

גדעון סער: דברי שר התשתיות הלאומיות יוסף פריצקי לציון יום האנרגיה הסולרית בכנסת

ראובן ריבלין: כבוד השר פריצקי, חברי הכנסת, היום יום שני, ב' בתמוז התשס"ד, 21 ביוני 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת המליאה ולציין ביום הארוך בשנה, 21 ביוני, את יום האנרגיה הסולרית והאנרגיות החלופיות.

ראובן ריבלין: ישראל מובילה בעולם במחקר ובפיתוח של טכנולוגיות לשימוש באנרגיות חלופיות, וסולריות במיוחד, ומייצאת טכנולוגיות כאלו למדינות רבות בעולם.

ראובן ריבלין: ישראל היא ארץ שטופת שמש במשך שמונה חודשים בשנה.

ראובן ריבלין: ניצול אנרגיה זו הינו חיוני למשק הישראלי, הן מצד התכנון לטווח ארוך והחשיבה האסטרטגית, הן מצד איכות הסביבה - שימוש באנרגיה נקייה, זולה, בטוחה וחיסכון במשאבים - והן מצד יצירת מקומות עבודה חדשים במשק.

ראובן ריבלין: ישראל מייצאת טכנולוגיה סולרית למדינות רבות.

ראובן ריבלין: על ממשלת ישראל להתרומם מעל קשיי היום-יום והמלחמה הקיומית שבה המדינה נמצאת ולהשקיע במתן סובסידיה לפירמות המייצרות טכנולוגיות לשימוש באנרגיות חלופיות, כצעד אסטרטגי שיש בו חשיבה לעתיד – החדרת טכנולוגיות אלו למפעלים, לתעשייה ולבתים פרטיים.

ראובן ריבלין: הגדלת ניצול אנרגיית השמש לא רק תקטין את תלותנו במקורות חוץ לאספקת אנרגיה אלא אף תתרום, כערך מוסף, לשיפור איכות הסביבה ולהקטנת זיהום האוויר.

ראובן ריבלין: רבותי, באופן חריג, אף שאנחנו מתחילים כל יום שני את ישיבות הכנסת בהצעות האי-אמון, אני מבקש לאפשר לשר התשתיות לומר כמה מלים לציון יום האנרגיה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, כבוד השר פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני מבקש להודות לך, אדוני היושב-ראש, על כך שנקטת את הליך החריג ואפשרת לי לומר כמה מלים לפני הדיון בהצעות האי-אמון.

יוסף יצחק פריצקי: אני אסיר תודה לך על כך.

יוסף יצחק פריצקי: כפי שאמר היושב-ראש, היום הוא 21 ביוני, היום הארוך בשנה, וביקשתי להתחיל מסורת במשכן הזה, לציין בו את יום האנרגיה הסולרית, או יום האנרגיות החלופיות, ולהסב את תשומת לב חברי הבית הזה לאנרגיות החלופיות שאנחנו זקוקים להן.

יוסף יצחק פריצקי: ארצנו ברוכה במשאב האנרגיה הטבעי הגדול ביותר בעולם – השמש.

יוסף יצחק פריצקי: החום מובטח לנו ללא תשלום בזמינות מלאה למשך 5 מיליארדי השנים הבאות – אני מקווה שנדע להסתדר עם זה לאחר ה-5 מיליארדים – ועלינו לנקוט כמובן את כל הצעדים הדרושים לנצל כראוי את המשאב יקר הערך הזה.

יוסף יצחק פריצקי: מדינת ישראל בראש ובראשונה היא המובילה העולמית בשימוש בדודי-שמש ביתיים לחימום מים.

יוסף יצחק פריצקי: אין מדינה בעולם שמחממת מים באמצעות אנרגיית שמש בהיקפים כמו שלנו.

יוסף יצחק פריצקי: בשנת 2000 בלבד ייצרה התעשייה הישראלית קולטי-שמש בהיקף כולל של כ-450,000 מטרים רבועים, מהם כ-400,000 לצריכה מקומית והשאר ליצוא.

יוסף יצחק פריצקי: אנחנו חוסכים מדי שנה רק בחימום הזה 3.5 מיליארדי קילוואט שעה על-ידי השימוש באנרגיה סולרית, יותר מ-3% מן האנרגיה הראשונית העומדת לרשות המשק הישראלי.

יוסף יצחק פריצקי: המשרד שאני עומד בראשו אינו מסתפק בהישגים האלה, ואנחנו פועלים לניצול אנרגיית שמש לייצור חשמל.

יוסף יצחק פריצקי: איתרנו מקום לתחנת כוח סולרית באשלים, ועוד מעט נצא במכרז לחברה שתפעיל שם תחנה בסדר גודל של 100 מגוואט, שאני מקווה שיגדל ל-500 מגוואט.

יוסף יצחק פריצקי: צריך לשים לב, רבותי חברי הכנסת, לאחרונה אנחנו עדים לעלייה ניכרת במחירי הנפט העולמי וכמובן לעלייה מקבילה במחירי הדלקים.

יוסף יצחק פריצקי: ההערכה היא כי לאורך זמן מחירי הדלקים ייוותרו ברמה גבוהה, מה עוד שרוב-רובן של רזרבות הנפט מצוי בידי מדינות שהן עוינות את מדינת ישראל או עוינות את היהדות או עוינות את שתיהן כאחת.

יוסף יצחק פריצקי: כפועל יוצא אנחנו חייבים להסתמך על אנרגיות מתחדשות כאינטרס כלכלי ואינטרס פוליטי חשוב של מדינת ישראל.

יוסף יצחק פריצקי: השימוש באנרגיה סולרית עולה כמובן בקנה אחד עם המטרה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: בישיבת הממשלה אתמול הצגתי בפני חברי הממשלה את הגורמים השונים במשבר הנפט העולמי ואת המלצותי לטיפול בנושא – להשקיע הרבה יותר באנרגיות מתחדשות.

יוסף יצחק פריצקי: תהליך גלובלי נוסף שאנחנו עדים לו הוא המודעות הגוברת והולכת בעולם הנאור לשמירה על איכות האוויר והסביבה.

יוסף יצחק פריצקי: מדינת ישראל חתמה על אמנת קיוטו, אשר קוראת לממשלות לנקוט צעדים ממשיים לצמצום הפגיעה באיכות הסביבה, בין היתר על-ידי מעבר לאנרגיות מתחדשות.

יוסף יצחק פריצקי: צריך להבין משהו, רבותי חברי הכנסת.

יוסף יצחק פריצקי: אם אנחנו רוצים להמשיך לייצא לאירופה ולארצות-הברית, בייחוד לאירופה, ובייחוד תוצרת חקלאית, אנחנו חייבים להתחיל להשתמש באנרגיה מתחדשת, משום שאט-אט יהיו גם מגבלות על היצוא הזה, אם לא נשכיל לכוף את עצמנו בפני כללי אמנת קיוטו, שאנחנו חתומים עליה.

יוסף יצחק פריצקי: יזמתי יום זה בכנסת במטרה לעודד את המודעות של חברי הכנסת, וגם של הציבור הרחב הצופה בנו, לחשיבות הנושא.

יוסף יצחק פריצקי: יש במשכן תערוכה שאדוני היושב-ראש הואיל בטובו לאפשר את קיומה, ואני מזמין את חברי הכנסת לצפות בה.

יוסף יצחק פריצקי: ואני מקווה שבשנה הבאה אני, או מי שימלא את מקומי כשר התשתיות הלאומיות, יביא בשורה נוספת למשכן הזה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לשר התשתיות הלאומיות, השר יוסף פריצקי, אשר עזר לנו לציין את יום האנרגיה הסולרית בכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו מברכים אותו על פעילותו במשרדו ומקווים שהוא ירבה בביצועים כפי שעשה זאת בשנה הראשונה לכהונתו כשר.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק בתי-הדין הדרוזיים (תיקון - שיפוט אגב גירושין ובענייני מזונות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת מגלי והבה; הצעת חוק שמאי ביטוח, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת חמי דורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הנחה ממס לנכי צבא-הגנה לישראל ונפגעי פעולות איבה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת רן כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - חופשת לידה לגבר), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאור; הצעת חוק המזונות (הבטחת תשלום) (תיקון - גביית הפרשים במקביל), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - חופשה לרגל נישואים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - רשימת תרופות ואביזרים כירורגיים לבתי-חולים ציבוריים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - חופשת לידה לבני-זוג מאותו המין), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות (תיקון - הודעת מעביד על התפטרות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אלי בן-מנחם; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון - רישום שכר מינימום על גבי תלוש המשכורת), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון - הפקדת עירבון לשליחות מחוץ לישראל), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - מענק לחייל שהשתחרר משירות קבע ועבד בעבודה מועדפת), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון - עיגון זכויות חולה הנפש), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ייצוג הולם לבני שני המינים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק השירות האזרחי, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן, חבר הכנסת אליעזר כהן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק כלי הירייה (תיקון - אחסנת נשק), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת דני יתום;

אריה האן: הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות בקה-אל-ע'רביה וג'ת), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (אגרת רשיון נהיגה מופחתת לחייל בשירות חובה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק הבטיחות במקומות ציבוריים (תיקון - החמרת ענישה באירועי ספורט), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק נסיעת חיילים ברכבת ישראל ובאוטובוסים ציבוריים, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון - יום פרסום שנתי של גובה העמלות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם (תיקון - שעות הלימוד בכולל), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון - גבייה בעבור קבורה רב-מפלסית), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אילן ליבוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון - העלאת אחוז החסימה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (ועדות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אהוד יתום; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - דיווח על קליטת תלמידים), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת דליה איציק וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המרכז להנצחת מורשת יהדות בוכרה: רבניה ומשורריה, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - קיצור פרק הזמן לחזרה מהסכמה למתן ילד לאימוץ), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אהוד יתום; הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון - כלבים מגזע מסוכן), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – איסור החזקת כלב מסוכן), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת משה גפני.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26) (תשקיף מדף), התשס"ד-2004; והצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 31), התשס"ד-2004.

אריה האן: לוח תיקונים להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 13), התשס"ד-2004.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסדר-היום, ובראשיתו כרגיל הצעת אי-אמון של סיעת ש"ס בנושא התגברות האבטלה.

ראובן ריבלין: ינמק את הצעת הסיעה להבעת אי-אמון בממשלה יושב-ראש תנועת ש"ס, חבר הכנסת וסגן ראש הממשלה לשעבר אלי ישי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת וכבוד השר לשעבר ושרת החינוך, לא בכל יום אדם מגיע לגיל שהוא ציון דרך בחייו, הוא גיל שמוכר על-ידי החוק כהבעת כבוד מצד האומה כולה.

ראובן ריבלין: אני מתכבד יחד אתכם לברך את חבר הכנסת רן כהן ליום הולדתו.

אליהו ישי: לא מגלים את הגיל.

ראובן ריבלין: לא מגלים את הגיל, אבל אני יכול לומר לך שהוא כבן 20 שנה, אבל הוא הגיע לגיל שיש לו זכויות בארץ הזאת.

רן כהן: אני בן 65.

ראובן ריבלין: לא אמרתי.

ראובן ריבלין: אמרתי: גיל שבו מכירים בזכויותינו בארץ הזאת.

ראובן ריבלין: אני מברך את רן כהן ביום הולדתו, ובהחלט מגיע לו.

רן כהן: תודה.

אליהו ישי: רן כהן, מזל טוב, עד מאה-ועשרים.

אליהו ישי: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום אנחנו מגישים אי-אמון בממשלה על האבטלה הקשה שגדלה, לצערנו הרב, משבוע לשבוע.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש ישים לב, כדאי שעם ישראל שצופה בנו יראה איך חברי הכנסת מהליכוד, אחד אחד, לא נמצאים פה.

אליהו ישי: זה לא מעניין אותם, לא בית-הנבחרים, לא כנסת ישראל ולא ההתמודדות האמיתית עם המצוקות, עם האבטלה, עם העוני, עם הרעב.

אליהו ישי: אף אחד לא נמצא.

אליהו ישי: זה לא מעניין אותם.

אליהו ישי: יכול להיות שבאמת אין רוב לאי-אמון, יכול להיות שהפער לא יהיה גדול או שהוא יהיה יחסית קטן – לא משנה מה כל אחד חושב – אבל אני חושב שזה פשוט מזעזע.

אליהו ישי: זלזול בדמוקרטיה, זלזול בכנסת ישראל.

אליהו ישי: וכשחברי הכנסת, 40 במספר בליכוד, לא מגיעים לאי-אמון, זה אומר משהו.

אליהו ישי: אולי הם מסכימים אתנו, ואני מניח שהרבה מהחברים בליכוד מסכימים שהמצב החברתי הולך ומידרדר, הולך ומחמיר, ותשובות אין.

אליהו ישי: אני גם יודע מה יהיו התשובות, אבל התמודדות אמיתית עם המצוקה אין.

אליהו ישי: קרוב ל-300,000 מובטלים, אדוני היושב-ראש, במדינת ישראל.

אליהו ישי: יותר ויותר ערי פיתוח.

אליהו ישי: למי הצביעו רוב ערי הפיתוח?

אליהו ישי: למי הצביעו רוב ערי הפיתוח?

אליהו ישי: יישוב אחרי יישוב הופכים להיות מוכי אבטלה, ומשבוע לשבוע מיתוספים יותר ויותר יישובים.

אליהו ישי: עוד 15,000 איש ירדו אל מתחת לקו העוני.

אליהו ישי: התמונות הקשות הן שילדים מגיעים לבתי-הספר בלי אוכל, אין כבוד למשפחה, האבא מובטל, וזה משפיע אחר כך גם על האלימות במשפחה.

אליהו ישי: הוא לא משלם חשמל ומים ומנתקים לו את החשמל והמים, ולא את התשלום למכולת.

אליהו ישי: ילדים לא הולכים לבתי-ספר, משוטטים ברחובות ועובדים בשווקים.

אליהו ישי: אין דבר יותר קשה מאבטלה.

אליהו ישי: עני נחשב כמת.

אליהו ישי: הרמב"ם אומר שעני נחשב כמת.

אליהו ישי: מפרסום נתוני האבטלה חודש אחרי חודש, לצערנו הרב, עולה כי יותר ויותר אנשים מצטרפים לנתונים הקשים והמזעזעים האלה.

אליהו ישי: כפי שאמרתי, זה משפיע לאחר מכן גם על האלימות במשפחה.

אליהו ישי: זה משפיע, כמובן, גם על החינוך.

אליהו ישי: בזמנו, אדוני היושב-ראש, אם לילד לא היה כסף להשתתף בטיול, כל הכנסת היתה עומדת על הרגליים.

אליהו ישי: כל כלי התקשורת עמדו על הרגליים וכולם הצטרפו לעזור ולתת לאותו ילד את הסכום הזעום כדי שיהיה לו תשלום לטיול.

אליהו ישי: כמה ילדים היום לא יוצאים לטיול?

אליהו ישי: כמה ילדים לא ייכנסו לקייטנה השנה כי ההורים שלהם מובטלים ואין להם כסף?

אליהו ישי: למי זה מדגדג?

אליהו ישי: למי זה מזיז?

אליהו ישי: למי זה אכפת?

לימור לבנת: כל הילדים יוצאים לטיולים, הרב ישי.

אליהו ישי: הרבה לא יוצאים.

לימור לבנת: לא נכון.

אליהו ישי: שרת החינוך, את יודעת שהרבה לא יוצאים.

לימור לבנת: לא נכון.

לימור לבנת: על-פי הנחיות משרד החינוך אין דבר כזה.

לימור לבנת: בית-הספר מוצא את הכלים כדי לממן לאותם ילדים שלא יכולים.

לימור לבנת: אם יש מקרה יוצא דופן, המנהלת או המנהל מייד ננזפים על-ידי המשרד, והדבר לא היה צריך לקרות.

לימור לבנת: קייטנות זה סיפור אחר.

ראובן ריבלין: גברתי השרה, אם תרצי לעלות אחרי השר גדעון עזרא, אאפשר זאת.

לימור לבנת: סליחה, אני מתנצלת.

אליהו ישי: לא, אני מקבל את מה שאת אומרת.

אליהו ישי: אני מקבל מכתבים, ואני מוכן להעביר לך אותם, של הורים שפונים ואומרים שהילדים שלהם לא הולכים לטיול כי אין להם כסף.

לימור לבנת: תעביר לי, בבקשה.

לימור לבנת: אני מבקשת שתעביר לי.

אליהו ישי: לגבי הקייטנות את מסכימה אתי.

אליהו ישי: רבבות ומאות אלפי ילדים יסתובבו ברחובות כי אין תקציב לקייטנות.

אליהו ישי: מה אתה מצפה מאדם מובטל, מאדם שמקבל שכר מינימום או מאם חד-הורית שקיצצו לה כמעט 50% מהתקציב?

אליהו ישי: מה אתה מצפה, שמתוך 1,400 שקל היא תשלם 400 שקל לקייטנה?

אליהו ישי: עם מה היא תשלם חשמל?

אליהו ישי: מה עם מים?

אליהו ישי: מה עם ארנונה?

אליהו ישי: זה רעב, זאת התעללות, זאת התנתקות.

אליהו ישי: יש התנתקות.

אליהו ישי: אני מסכים שיש התנתקות מעם ישראל, יש התנתקות מהמובטלים, יש התנתקות מהחד-הוריות, יש התנתקות מהקשישים, יש התנתקות מהמובטלים, יש התנתקות מהמסכנים ומהמדוכאים.

אליהו ישי: יש התנתקות.

אליהו ישי: זאת ההתנתקות.

אליהו ישי: הייתי רוצה, השר גדעון עזרא, שתשיב לי באמת על מדיניות ההתנתקות מעם ישראל, על מדיניות ההתנתקות מהחברה, מהחלשים, מהקשישים, מהסיעודיים, מילדי ישראל הרעבים, מהמובטלים, מהחולים, מהחד-הוריות וממי לא.

אליהו ישי: בוא תסביר לי מה ממשלת ישראל עושה עם ההתנתקות הזאת.

אליהו ישי: מה שכן, שר האוצר מביא קיצוץ נוסף.

אליהו ישי: עוד קיצוץ, עוד 10 מיליארדים, עוד פגיעה.

אליהו ישי: במי תפגעו?

אליהו ישי: במי יפגעו ב-10 מיליארדי שקלים?

אליהו ישי: מאיפה תורידו?

אליהו ישי: עוד מקצבאות ילדים?

אליהו ישי: עוד מחד-הוריות?

אליהו ישי: עוד מהבטחת הכנסה?

אליהו ישי: עוד מסיעוד?

אליהו ישי: עוד מקשישים?

אליהו ישי: אני מציע לך להסתובב בבתי-אבות ובבתי-חולים ולראות איך הקשישים זרוקים.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, זאת חרפה.

אליהו ישי: חרפה.

אליהו ישי: היו הישגים אדירים לחוק הסיעוד ולהשתתפות המדינה.

אליהו ישי: היום, אל תשליכני לעת זיקנה, חרפה.

אליהו ישי: קשישים אין להם תרופות.

אליהו ישי: קשישים מתים ונפטרים משום שאין להם כסף לתרופות.

אליהו ישי: מי מדבר?

אליהו ישי: למי זה אכפת?

אליהו ישי: למי זה כואב?

אליהו ישי: יש עוד קיצוץ של 10 מיליארדים.

אליהו ישי: זה משפיע, אדוני היושב-ראש, גם על הפשיעה.

אליהו ישי: ילדים משוטטים ברחובות ומידרדרים לפשע.

אליהו ישי: הם לא מקבלים חינוך ולא הולכים לבתי-הספר.

אליהו ישי: אני מכיר ילדים שלא הולכים לבתי-הספר משום שאין להם אוכל לקחת לבית-הספר.

אליהו ישי: חבל ששרת החינוך איננה, אבל פה היא כן תסכים אתי, כי עם זה אין התמודדות.

אליהו ישי: ילדים באים לבתי-הספר בלי אוכל.

אליהו ישי: ילדים לא מגיעים לבתי-הספר בגלל ההשפלה הזאת.

אליהו ישי: אנחנו נאלצים – בושה וחרפה לממשלת ישראל – לפתוח בתי-תמחוי בתוך בתי-הספר.

אליהו ישי: יש לנו שני מקומות כאלה בארץ, שבהם אנחנו נותנים אוכל לילדים בבתי-הספר.

אליהו ישי: מה התשובה?

אליהו ישי: עוד 10 מיליארדים קיצוץ.

אליהו ישי: ההזנה – עבודה בעיניים.

אליהו ישי: עושים חוק ההזנה.

אליהו ישי: מקצצים בקצבאות הילדים על מנת לתת ארוחת בוקר בבית-הספר, שעוד לא קיימת.

אליהו ישי: אני לא יודע מתי היא תהיה ואני לא מאמין לזה.

אליהו ישי: מוציאים להם את ארוחת הערב, את ארוחת הצהריים ואת טיפולי השיניים, ונותנים ארוחת בוקר; אם בכלל זה יוחל.

אליהו ישי: הממשלה מבטיחה לעם ישראל הזנה.

אליהו ישי: עוד אחיזת עיניים – הצעת החוק הזנה לילדים.

אליהו ישי: מוציא מפה ולוקח מפה.

אליהו ישי: קיצוץ קצבאות הילדים למען תוכנית ההזנה זה להוציא מהילדים את ארוחת הערב, את מה שיש להם.

אליהו ישי: מה יש בארוחת הערב?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, זאת לא ארוחת ערב כמו שאנחנו רגילים או כמו שאנחנו נותנים לילדים שלנו.

אליהו ישי: זאת ארוחת ערב במשפחות שבקושי יש להן לחם.

אליהו ישי: פעם היה ממרח שוקולד והיום גם זה לא.

אליהו ישי: פעם היו חמאה ומרגרינה והיום גם זה לא.

אליהו ישי: אני אומר לכם את הדברים האלה בכאב.

אליהו ישי: יש פה התנתקות מוחלטת לא רק אצל חברי הכנסת שמנותקים מהכנסת אלא התנתקות מעם ישראל.

אליהו ישי: אני באמת מציע, אדוני השר, שנשים בצד את הפוליטיקה, את המאבקים הפוליטיים ואת המאבק כתוצאה מהמדיניות האכזרית, הרעה והקשה של הממשלה, המדיניות הכלכלית.

אליהו ישי: אני באמת אומר לכם שתרדו אל השטח.

אליהו ישי: הלוואי שתתקנו, תעזרו לערי הפיתוח, שרובן הצביעו בעדכם.

אליהו ישי: תעזרו להן.

אליהו ישי: קח את שדרות, קח את אופקים, קח את ירוחם, קח את יישובי הגליל בצפון, קח את יישובי קו העימות.

אליהו ישי: תתייחסו אליהם.

אליהו ישי: איזה עוני, איזו אבטלה, איזו מצוקה.

אליהו ישי: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מזמין אותך לסיור.

אליהו ישי: אני באמת מזמין אותך לסיור.

אליהו ישי: אתה איש רגיש, איש שאכפת לו.

אליהו ישי: אני מכיר אותך, זה לא סוד, למעלה מ-20 שנה, עוד כשהיית חבר מועצת העיר ירושלים.

אליהו ישי: זה לא סוד שבכל התקופה שלך באמת תמיד עבדת עם הלב, עם הנשמה ובמסירות והגעת עד הלום.

אליהו ישי: אני מציע לך לבוא לסיור.

אליהו ישי: בוא לסיור, ואפילו רוני בר-און יכול להצטרף.

אליהו ישי: רוני, אתה מפריע לי.

רוני בר-און: מצווה הבאה לידך אל תחמיצנה.

אליהו ישי: תבוא לביקור.

אליהו ישי: תבואו אתי לסיור.

אליהו ישי: תראו איך משפחות מתמודדות.

אליהו ישי: תראו מה קורה.

אליהו ישי: אני מאמין, בטוח ומשוכנע שהתוצאות שתציגו יהיו אחרות, יהיו שונות.

אליהו ישי: תראו את העם, תיכנסו לשכונות, תבחרו אתם את המשפחות.

אליהו ישי: אני מוכן לבוא אתך ותראה מה קורה.

אליהו ישי: תראה מה קורה בשכונות בירושלים ובפרט בערי הפיתוח.

אליהו ישי: אני אומר לכם את האמת, זה קורע לב.

אליהו ישי: בסיורים שלי קשה לי שלא להזיל דמעה וקשה לי לעמוד מול אותן משפחות, מול אותן חד-הוריות ומול אותם ילדים.

אליהו ישי: בגדים בלויים, נעליים קרועות.

אליהו ישי: כשילד אומר לי שיש לו כאבי שיניים ואין לו כסף ללכת לרופא שיניים; כשאשה סובלת מכאבים וילדים חולים ואין להם כסף לתרופות; כשקשישים לא קונים תרופות ויש יותר ויותר תמותה בגלל הפגיעה בקשישים, הפגיעה בחוק הסיעוד – והתוכנית הכלכלית החדשה בוודאי תגרום לעוד אבטלה, לעוד החרפה, כי המדיניות של הממשלה והצעת התקציב שתהיה תגרום ליותר אבטלה, ליותר מקרי מוות של קשישים, ליותר התאבדויות, ליותר מקרים קשים והרעבת ילדים – הנזק למדינת ישראל, בסופו של דבר, יהיה מיליארדי שקלים, עשרות מיליארדי שקלים.

אליהו ישי: אני אומר לכם באחריות מלאה: לא יצליחו בעתיד, גם עם עשרות מיליארדי שקלים, לצמצם את הפערים או לתקן את הנזקים.

אליהו ישי: כי ילדים שמידרדרים לפשע, ילדים שלא מקבלים חינוך, ילדים שמידרדרים לרחובות – קשה מאוד יהיה להחזיר אותם אחורנית, קשה מאוד יהיה לתקן אותם.

אליהו ישי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני שמח שיושב-ראש האופוזיציה, שמעון פרס, הודיע לי עכשיו שמפלגת העבודה נתנה חופש הצבעה בהצעת האי-אמון של ש"ס.

אליהו ישי: אני מצפה שכולם יתגייסו בעד המובטלים, בעד ערי הפיתוח, בעד אותם אנשים שאין להם פת לחם.

אליהו ישי: אבל אם אחרי רשת הביטחון הודיעו במפלגת העבודה שיש לפחות חופש הצבעה, אני פונה לכל חברי במפלגת העבודה – לאלה שרגישים חברתית, ויש כאלה שרגישים חברתית, אני מכיר אותם, אני זוכר שישבנו בממשלה ביחד והיו שרים שהיה אכפת להם והתמודדו ועזרו – אני קורא לחברים האלה להצביע אי-אמון בממשלה, כי זה אי-אמון אמיתי.

אליהו ישי: הציבור מיואש, הציבור מאס בממשלה הזאת, וברגע שהציבור יראה שחברי האופוזיציה מתלכדים ומגבים אותו ואכפת להם ממנו ועוזרים לו ומביעים את המחאה האמיתית אל מול הממשלה האכזרית והמדיניות הרעה הזאת, אין ספק שהדבר הזה נותן כוח לציבור ומחזק אותו.

אליהו ישי: כי אין ספק, כך אני מאמין ומקווה וגם מתפלל, שהקדוש-ברוך-הוא יעביר ממשלת זדון מן הארץ.

אליהו ישי: אני מעריך שאולי ב-2005 יהיו בחירות, ואני מאמין, בעזרת השם, שיהיו שינויים.

אליהו ישי: אני מצפה מחברי במפלגת העבודה לתמיכה, כמה שיותר.

אליהו ישי: אולי חברינו במפד"ל, שלא נמצאים פה – שר העבודה והרווחה הוא זבולון אורלב, שברמה האישית אני מיודד אתו, אין לי בעיה אתו, אבל תמיד היה קל להאשים את ש"ס.

אליהו ישי: היינו במשרד העבודה והרווחה, וברוך השם ידענו להתמודד, והאשימו אותנו בהרבה כותרות.

ראובן ריבלין: אותו אתה יכול להאשים רק בחצי, כי הוא רק שר הרווחה.

אליהו ישי: כשהיינו במשרד הרווחה הוספנו 450 מיליון שקלים.

אליהו ישי: לילדים בסיכון - 150 מיליון שקלים, לנשים מוכות, לאלימות במשפחה.

אליהו ישי: ייאמר לזכותו של נתניהו, אני לא אקח ממנו את הזכות הזאת, הוא היה אז ראש הממשלה והוא עזר לי בקטע הזה.

אליהו ישי: הוספנו תקציבים, והאשימו אותי באוצר שתקציב העבודה והרווחה עלה ב-24% ריאלית.

אליהו ישי: פרט למה ששר הבריאות בניזרי בזמנו, ואחר כך השר דהן, הוסיפו 250 מיליון שקלים לסל התרופות, והאשימו אותנו בתוספות האלה.

אליהו ישי: כשהמצב הכלכלי הלך והידרדר, ש"ס היתה בלם מול כל הגזירות הכלכליות הקשות, ואני מודה שבלמנו הרבה והוספנו הרבה, אבל לא מספיק.

אליהו ישי: יש עוד הרבה מה לעשות, יש הרבה מה לשפר, אבל הממשלה הזאת פגעה במשרד הרווחה כפי ששום ממשלה, מאז קום המדינה ועד היום, לא עשתה.

אליהו ישי: אני פונה לשר הרווחה, אני מוכן לעזור לו בתקציב, אני מוכן להיאבק, כל חברי האופוזיציה יברכו ויתמכו בכל תוספת תקציב למשרד הרווחה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש תנועת ש"ס, הפריעו לך הרבה, אני נותן לך עוד שתי דקות.

אליהו ישי: כמה זמן דיברתי?

ראובן ריבלין: דיברת כבר רבע שעה.

אליהו ישי: אני רגיל אצלך ליותר, אדוני היושב-ראש.

גדעון עזרא: אבל הוא עוד לא יושב-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: בכל זאת אני נותן לו.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, מפה אני מודיע לזבולון אורלב שאני מוכן לעזור לו.

אליהו ישי: הרי עוד מעט יהיה דוח העוני.

אליהו ישי: רוני, לך יש לשון חריפה, אתה גם בחור הגון, מה יגידו אז?

אליהו ישי: מה יגיד זבולון אורלב?

אליהו ישי: זה כבר קיצוץ שני או שלישי של הממשלה הזאת, ששולטת קרוב לשנתיים.

אליהו ישי: מה תגידו אז?

אליהו ישי: מה זבולון אורלב יגיד, שלא הם אשמים בעובדה שיש עוד עשרות אלפי ילדים מתחת לקו העוני?

אליהו ישי: האם מישהו יודע מה זה עוני?

אליהו ישי: מישהו חש מה זה רעב?

אליהו ישי: מישהו מסוגל להרגיש מה שמרגיש מי שבא הביתה ואין לו לתת לילדים שלו לחם וחלב?

אליהו ישי: מה לעשות, אדוני היושב-ראש, מי שלא מבין את זה, מי שלא ראה את זה בחיים שלו, כנראה לא מבין.

אליהו ישי: לא נורא, אני שמח שהרבה לא ראו את זה, אבל לפחות ללכת לראות היום איך האנשים האלה מתמודדים, זה יעזור לכם לעזור להם.

אליהו ישי: לפעמים הציבור מוכן לשמוע סיפורים, אולי אפילו להאמין לכל מיני המצאות: המצב קשה, המצב בכלכלה קשה, המצב החברתי קשה, אין כסף למדינה.

אליהו ישי: אבל עכשיו אומרים שיש צמיחה.

רוני בר-און: תפסיקו להיות כלי משחק בידי השמאל.

רוני בר-און: תיכנסו לממשלה ותדאגו לשכבות האלה.

אליהו ישי: אומרים היום שיש צמיחה.

אליהו ישי: אם יש צמיחה, אנא תנו את הכסף הזה לעניים, תעזרו להם.

אליהו ישי: תנו מקומות עבודה, תעשו הכשרה מקצועית, תעשו עבודה יזומה, תעודדו מפעלים, תעזרו לערי פיתוח.

אליהו ישי: אתה מדבר על כניסה לקואליציה, חבר הכנסת בר-און?

אליהו ישי: אני אתן לך תשובה.

אליהו ישי: זה לא סוד, ש"ס נמצאת באופוזיציה לא כי היא רצתה להיות באופוזיציה, אלא כי ראש הממשלה החליט לא לקחת את ש"ס לקואליציה.

אליהו ישי: זה לא סוד שהיינו מוכנים להיות בקואליציה, גם אם יגידו מחר שנכנסנו במחיר נמוך, ובלבד שאנשי שינוי לא יהיו בממשלה.

אליהו ישי: אני לא אסתיר זאת, וגם אתה אמרת כחבר כנסת טרי וחדש, פה מעל הדוכן, הצטערת על כך שש"ס לא נמצאת בקואליציה, ואני מודה לך על כך.

אליהו ישי: אני מודה לך על כך, משום שדיברת בשם ציבור גדול של מצביעי הליכוד.

אליהו ישי: אנחנו נזרקנו מהקואליציה, לא רצו אותנו בקואליציה.

אליהו ישי: אומנם היום אני מודה לאריק שרון.

אליהו ישי: כבר אז אמרתי לעיתונאים שאני עוד אודה לאריק שרון, שזה אחד הדברים הטובים שהוא עשה לנו, לא להיות שותפים לממשלה האכזרית ולקיצוצים האכזריים האלה, וטוב שאני לא שותף להם.

אליהו ישי: בטוח שאם הייתי זה לא היה קורה.

אליהו ישי: ראש הממשלה אמר את זה פה, הוא אמר את זה ב"ג'רוזלם פוסט"; הוא אמר שהוא לא יכול לקחת את ש"ס לקואליציה בגלל הקיצוצים, בגלל המדיניות החברתית.

אליהו ישי: זאת הסיבה שאנחנו לא בקואליציה.

אליהו ישי: אם אתה מבקש ממני להיכנס לקואליציה, קודם כול תוציאו את שינוי, שלא ייווצר מצב של טובל ושרץ בידו.

אליהו ישי: שינוי נמצאת בממשלה שפוגעת בזהות היהודית, בצביון היהודי, בשכבות החלשות, בדברים הרגישים לעם היהודי, בכל דבר קטן ורגיש.

אליהו ישי: כסף למזגנים – לפריצקי יש כסף; לחם לילדים עניים לאכול – אין לו כסף; לחלב אין כסף, אבל כסף למזגנים יש לו.

אליהו ישי: אדרבה, אם נגיע לכזה מצב.

אליהו ישי: אנחנו מונקו?

אליהו ישי: אנחנו בשווייץ?

אילן ליבוביץ: לא - - -

אליהו ישי: לאנשים אין מה לאכול.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שאדוני היושב-ראש וחבר הכנסת רוני בר-און, ידידים אישיים, יבואו אתנו לסיור, אני מזמין אתכם לסיור.

אליהו ישי: בואו למשפחות האלה ותראו אותן.

אליהו ישי: אני מאמין שתצליחו להשפיע לפחות במשהו, כי עם קואליציה כל כך אכזרית, שמתנתקת מכל הדברים הרגישים וגם מעם ישראל וגם מהשכבות החלשות, שכל כך קשה לה להתנתק מהכיסא, ובפרט למפד"ל, יהיה קשה מאוד לתקן, אבל אנחנו נעזור לכם.

אליהו ישי: אני מאמין שאם תרצו אפשר יהיה לתקן לפחות חלק מהגזירות הקשות, חלק מהקלקולים שהממשלה הביאה על עם ישראל.

אליהו ישי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש תנועת ש"ס, חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: ישיב כבוד השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נשמע הצעת אי-אמון מטעם סיעות יחד, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם, שאותה ינמק חבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השר לשעבר אלי ישי, אני יושב כל שבוע ושומע את הצעות האי-אמון שלכם, ומה שאמרת השבוע אמרת לפני שבוע ולפני שבועיים ולפני חודש.

גדעון עזרא: לא שמעתי בדבריך ולו הצעה - - -

יצחק וקנין: אתם לא קולטים.

דוד אזולאי: אנחנו שואלים אותן שאלות ואתם עונים אותן תשובות.

אליהו ישי: אדוני השר, אני מבטיח לך שאני אחזור כל שבוע ואזעק את כאבם של כל הנדכאים ואשדר את דיכאונם של מאות אלפי אנשים.

אליהו ישי: אני רק מקווה שהתשובה שלך פעם אחת תהיה עניינית.

דוד אזולאי: השר גדעון עזרא, קח את התשובות שלך מלפני חודש, הכול אותו דבר.

גדעון עזרא: לא, לא, אני לא עונה אותו דבר.

משולם נהרי: אתה משנה את דעתך - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, חברים, המתקפה הישירה של ש"ס - - -

משולם נהרי: הוא נותן כל פעם אותה תשובה או תשובה אחרת?

ראובן ריבלין: הוא משיב לכם כרגע.

ראובן ריבלין: הוא עוד לא הוציא מלה מפיו.

נסים דהן: הוא לא חייב לקרוא מה שכותבים לו - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, מה קרה?

גדעון עזרא: מה יש לך?

גדעון עזרא: מה אתה רוצה?

נסים דהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

גדעון עזרא: אתה התנהגת יותר טוב כשר?

גדעון עזרא: בסדר.

גדעון עזרא: היום אתה יושב איפה שאתה יושב, שב.

גדעון עזרא: מה קרה?

גדעון עזרא: מה ההערות האלה?

גדעון עזרא: מה תורמות ההערות האלה לעם הזה?

נסים דהן: אל תקרא כמו תוכי מה שכתוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אדוני לא יאמר לשר "כמו תוכי".

גדעון עזרא: חוצפה שכזאת.

ראובן ריבלין: עוד לא שמעת אותו אומר מלה.

גדעון עזרא: חוצפה.

ראובן ריבלין: עוד לא שמעת אותו אפילו אומר מלה, כי מהרגע הראשון שהוא עלה והוא אמר שהוא שומע את נאומיכם כל שבוע ואין חידוש, מאותו רגע עוד לא נתנו לראות אם יש חידוש בדברי השר.

גדעון עזרא: הדבר השני.

גדעון עזרא: המצב שהגענו אליו, לא הגענו אליו פתאום, בבת-אחת.

גדעון עזרא: המלחמה נמשכת.

גדעון עזרא: בעיותיה של מדינת ישראל התחילו כאשר אתם הייתם בממשלה.

גדעון עזרא: עכשיו קיים ניסיון רציני לפתור את הבעיות הללו.

גדעון עזרא: אני רק אזכיר את הנושא של העובדים הזרים, איך הם זרמו בתקופה שלכם הנה למדינת ישראל.

גדעון עזרא: זרימה בלתי רגילה.

אליהו ישי: - - -

גדעון עזרא: והיום הממשלה עושה מאמצים להוציא אותם מכאן.

אליהו ישי: זו פשוט הטעיה - - -

נסים דהן: אנחנו סגרנו את השיברים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אתה רוצה שאני אאפשר ליושב-ראש התנועה שלך לומר?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אי-אפשר קריאת ביניים על קריאת ביניים.

אליהו ישי: - - -

ראובן ריבלין: השר רוצה עכשיו להשמיע את דבריו.

ראובן ריבלין: אדוני לא קופח ביכולתו להשמיע את דבריו.

ראובן ריבלין: אדוני יש לו אחרי זה אפשרות לומר את דבריו בזמן הסיעה.

אליהו ישי: - - -

גדעון עזרא: אתה היית שר הפנים.

גדעון עזרא: הם זרמו דרכך.

אליהו ישי: - - -

גדעון עזרא: דרכי?

אליהו ישי: הורדנו.

גדעון עזרא: מה זה הורדתם, שיגעון.

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני השר.

גדעון עזרא: ראש הממשלה דיבר אתמול במהלך ישיבת הממשלה על כך שבתקציב הקרוב חובתנו לשים דגש בסיוע לשכבות החלשות.

גדעון עזרא: שר הרווחה מסר אתמול דוח על הקשישים במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אני לא יודע אם זה יהיה כלול בהצעות לסדר-היום השבוע.

גדעון עזרא: אני חושב שכדאי שעם ישראל ישמע את הסקירה של שר הרווחה.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שבתקציב הבא עלינו לטובה נצטרך לבדוק ולראות באיזו מידה שכבות כאלה ואחרות צריכות לקבל תוספות, ואין לי כל ספק שהן תבואנה.

משולם נהרי: לא ידעתם עד היום?

משולם נהרי: זו חדשה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, שמעו אותך.

ראובן ריבלין: עכשיו הוא מדבר.

משולם נהרי: זה לא רק הזקנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, עכשיו הוא מדבר.

משולם נהרי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, אדוני רוצה להוסיף על מה שאמר חבר הכנסת אלי ישי?

ראובן ריבלין: הרי הוא אמר.

רן כהן: הם קיצצו.

רן כהן: מה זה שהם לא ידעו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, ונוסף גם הוא וקם - - -

משולם נהרי: זו היתממות.

גדעון עזרא: אני לא יכול לבוא ולהגיד שאין בארץ ילד רעב במקום כלשהו, אבל לבוא ולדבר על כך שכל המדינה הזאת רעבה?

גדעון עזרא: לא צריך להגזים.

אליהו ישי: - - -

גדעון עזרא: אני מוכן לבוא אתך – הזמנת את חבר הכנסת בר-און – ולראות את הילדים שאין להם לחם, ואם אין לחם, צריך לדאוג שיהיה להם לחם.

גדעון עזרא: להגיד לך שזה המאפיין היום את המוני בית ישראל?

גדעון עזרא: אינני בטוח.

גדעון עזרא: אבל צריך לשפר, ונשפר.

גדעון עזרא: אתה הגשת הצעת אי-אמון - - -

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול.

גדעון עזרא: אתה הגשת את ההצעה שלך לגבי האבטלה ואמרת שנרשמה עלייה מדאיגה ברמת האבטלה.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד לך, שב-30 במאי 2004 נמסר בתחילה שהאבטלה היתה 10.9% לעומת 10.8%, ואחר כך הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תיקנה את הנתון ומסתבר שזה 10.8% לעומת 10.9%.

גדעון עזרא: אז קודם כול, זו לא עלייה.

עסאם מח'ול: מונעים מאנשים ללכת להירשם.

עסאם מח'ול: זה ממש בלוף מה שאתם עושים.

עסאם מח'ול: אתם גם מרמים.

גדעון עזרא: אותך לא מטריד שום דבר אלא דבר אחד: שעם ישראל ייכנע לפלסטינים.

גדעון עזרא: זה מה שמעניין אותך.

עסאם מח'ול: אתה מסית ומדיח.

עסאם מח'ול: אתה לא עונה לעניין.

עסאם מח'ול: אתה בורח - - -

גדעון עזרא: אני לא שואל אותך בכלל.

עסאם מח'ול: אתה מיתמם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, נא להירגע.

גדעון עזרא: תסלח לי שאנחנו נלחמים בטרור.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר עזרא.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אדוני קרא קריאת ביניים.

ראובן ריבלין: הוא לא ענה לעניין.

ראובן ריבלין: זה לא עניינך איך הוא יענה.

עסאם מח'ול: זו הסתה.

ראובן ריבלין: לא, הוא לא הסית.

ראובן ריבלין: למה הסתה?

ראובן ריבלין: הוא אמר דבר שאתה אומר אותו.

ראובן ריבלין: אתה רואה בזה הסתה?

ראובן ריבלין: דברים שאתה אומר הם הסתה?

ראובן ריבלין: חלילה.

עסאם מח'ול: הוא אמר שאני אומר בעניין הזה - - -

ראובן ריבלין: לא, הוא אמר שאותך מעניין דבר אחר, והוא ציטט אותך בעניין אחר.

עסאם מח'ול: הוא מייפה.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר, אז אדוני אמר שהוא לא אומר אמת.

ראובן ריבלין: אדוני אמר שהוא אומר לא אמת.

ראובן ריבלין: אז הוא אומר לך עכשיו - - -

גדעון עזרא: מה אני לא אומר אמת?

גדעון עזרא: הוא נלחם כל הזמן במדינת ישראל, לא בפלסטינים.

ראובן ריבלין: לא על זה, השר עזרא - - -

עסאם מח'ול: אתה בורח - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, אל תעזור לחבר הכנסת מח'ול.

עסאם מח'ול: - - - אתה נותן לו - - -

גדעון עזרא: הוא בעל הבית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול - - -

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: רק רגע, חבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: השר עזרא, מה שמח'ול אמר זה שאתה לא אומר אמת בעניין הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

גדעון עזרא: אני לא אומר?

ראובן ריבלין: בעניין הלמ"ס.

גדעון עזרא: אני אומר לא-אמת?

עסאם מח'ול: כן.

גדעון עזרא: מאין אתה יודע?

עסאם מח'ול: אני יודע.

גדעון עזרא: מאין אתה יודע?

עסאם מח'ול: אני מכיר - - -

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, עכשיו החזרנו את הדיון למסלול.

ראובן ריבלין: כל מה שהוא אמר זה שהנתונים שהבאת מהלמ"ס אינם נכונים.

ראובן ריבלין: זה הכול.

גדעון עזרא: אני יכול להגיד לך שהנתונים העדכניים של מספר המועסקים מלמדים על גידול רצוף במספר המועסקים בשלושת הרבעונים האחרונים: ברבעון השלישי והרביעי של שנת 2003 וברבעון הראשון של 2004, בניכוי השפעות עונתיות.

גדעון עזרא: אני קורא את המספרים: מספר המובטלים בסוף הרבעון הראשון של 2003 עמד על 2 מיליונים ו-317,400.

אברהם-בייגה שוחט: מספר המועסקים, לא מספר המובטלים.

גדעון עזרא: סליחה, מספר המועסקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

עסאם מח'ול: כתוב לו.

עסאם מח'ול: הוא לא חייב להבין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, טעות לעולם חוזרת.

ראובן ריבלין: קורה.

ראובן ריבלין: זאת טעות שיכולה לקרות.

רן כהן: - - -

גדעון עזרא: חבר הכנסת רן כהן, טוב שהקשבת וטוב שהערת לי.

גדעון עזרא: ברבעון השני מספר המועסקים ירד ב-3,400.

גדעון עזרא: אני מדבר על הרבעון השני של 2003.

גדעון עזרא: ברבעון השלישי של 2003 היתה תוספת של 12,000 מועסקים לעומת הרבעון השני.

גדעון עזרא: ברבעון הרביעי של 2003 היתה תוספת של 36,700 מועסקים לעומת הרבעון השלישי.

גדעון עזרא: ברבעון הראשון של 2004 היתה תוספת של 20,600 מועסקים לעומת הרבעון הרביעי של 2003.

גדעון עזרא: בסך הכול, בשלושת הרבעונים האחרונים גדל המשק ב-69,300 מועסקים, וזה תוצאה של שני דברים: הראשון, גידול בתוצר, עלייה בשיעורי הצמיחה במשק וצמצום בשיעור המועסקים הלא-מקומיים - - -

אילנה כהן: למה אתם אומרים שיקצצו עוד הפעם?

גדעון עזרא: אני מדבר עכשיו על עובדים זרים ועל עובדים פלסטינים.

גדעון עזרא: מספרם של המועסקים הפלסטינים צומצם מ-18,000 בממוצע בשנת 2003 ל-15,700 בממוצע בחודשים ינואר עד יוני 2004.

גדעון עזרא: מספר העובדים הזרים בהיתר ירד ב-35,795 מאז הקמת מינהלת העובדים הזרים, כאשר מספר העוזבים מרצון הגיע ל-66,417.

גדעון עזרא: בסך הכול, עם אלה שגורשו מכאן – 102,212 עובדים זרים, ועוד 3,172 עובדים זרים נוידו.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שאנחנו עדיין לא הגענו למצב שאליו אנחנו רוצים להגיע.

גדעון עזרא: אני בטוח שכאשר כל המשק יצמח נראה שינויים במספרים הללו.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שהממשלה תמשיך במדיניותה מבלי - אני אומר - להזניח, ולו לרגע, את השכבות החלשות.

גדעון עזרא: בסופם של דברי אני מציע לחברי ולכנסת לדחות את הצעת האי-אמון של סיעת ש"ס.

גדעון עזרא: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: אנחנו נמשיך בהצעות האי-אמון ונקיים דיון משולב.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון על מנת לנמק את הצעת האי-אמון של סיעות יחד, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם בנושא: הפרסומים שלפיהם ישראל מתחילה לבנות גדר הפרדה סביב אריאל.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

ראובן ריבלין: אותן עשר דקות שניתנו לחבר הכנסת אלי ישי יינתנו לך.

חיים אורון: אני הסתכלתי על השעון וזה יהיה בסדר.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אמרנו וחזרנו ואמרנו פעמים מספר - ואני חוזר על כך גם היום - שאנחנו נתמוך במהלך של ראש הממשלה והממשלה לנסיגה מרצועת-עזה ומצפון-השומרון.

חיים אורון: אפילו אמרנו - ואני חוזר ואומר את זה גם עכשיו - שאנחנו מאוד מחשיבים את העובדה שדווקא ממשלה בהרכב הזה ובראשות ראש הממשלה הזה קיבלה את ההחלטה לסגת מרצועת-עזה ומצפון-השומרון, החלטה שלא חשוב באיזו עטיפה עוטפים אותה, אדוני היושב-ראש, משמעותה בעצם ויתור מהותי על כמה מאבני היסוד המהותיות ביותר בתפיסת העולם של הימין הישראלי.

חיים אורון: אני חושב שזה חשוב.

חיים אורון: אני יודע, חבר הכנסת מצנע, שמפלגת העבודה מאוד מתלבטת בשאלה איזו רשת ביטחון לתת לממשלה הנוכחית, מה יהיה גודל החורים באותה רשת ביטחון.

חיים אורון: אני מאוד מקווה שלא החלטתם להעמיד לרשות הממשלה הזאת רשת ביטחון בצורה של מסך סגור, שלא רואים בכלל מה קורה מאחוריו.

חיים אורון: וחס וחלילה, אני מאוד מקווה, שלא החלטתם לעטות או על עצמכם או עליהם מסכה.

חיים אורון: התפרסמו ידיעות בשבוע שעבר – כבר ראינו את הדחפורים עובדים בשטח, פורסים את הגדר סביב אריאל, עמנואל וסלפית, 20-25 קילומטר מזרחית ל"קו הירוק".

חיים אורון: אני יודע, חבר הכנסת מצנע, שאתה לא הכתובת לשאלות הללו, אבל אתה היחיד ממפלגת העבודה שנמצא פה - זו הגדר שלכם?

חיים אורון: לזה אתם מתכוונים?

חיים אורון: 150,000 דונם?

חיים אורון: 25-30 כפרים פלסטיניים?

חיים אורון: עשרות אלפי פלסטינים שנמצאים בתוך השטח הזה?

חיים אורון: מה זה בדיוק?

חיים אורון: מה ההיגיון בזה בדיוק?

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עשו לי רק טובה אחת.

חיים אורון: אל תתחילו להסביר לי עכשיו למה הגדר חשובה.

חיים אורון: כי לפני הנאום קראתי את כל הנאומים של שרון שבהם הוא הסביר למה הגדר לא חשובה, ויש לי טבע משונה כזה - אם שרון מסביר משהו אני מנסה לראות אם יש לי עמדה הפוכה.

חיים אורון: וגם אז לא הייתי בדעתו.

חיים אורון: אז אני יודע כמה הגדר חשובה, ואני יודע כמה היה חשוב להקים אותה מזמן ואני יודע עד כמה הממשלה הזאת, ראשה ושר הביטחון שלה התנגדו לה.

חיים אורון: אז עכשיו יבוא סגן שר הביטחון ויסביר לי שהגדר חשובה.

חיים אורון: עשה לי טובה, את הזמן הזה תחסוך לי.

חיים אורון: אבל, חבר הכנסת מצנע, שם?

חיים אורון: בתוך הפיתולים האלה של הגדה?

עמרם מצנע: ג'ומס, אתה לא טועה או משהו?

עמרם מצנע: האי-אמון הוא בנו?

עמרם מצנע: כי - - -

חיים אורון: לא, לא, לא.

חיים אורון: תיכף.

חיים אורון: תיכף אני מגיע לזה, מצנע: א.

חיים אורון: השאלה היא קצת רטורית, אבל היא גם לא רטורית, היא מהותית מאוד.

חיים אורון: תיכף אני אגיע לזה.

חיים אורון: זאת הגדר?

חיים אורון: במסלול הכי ארוך שיש, בעלות הכי גבוהה שיש, ואפילו, אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לבוא ולומר - מנימוקי ביטחון.

חיים אורון: איך אני יודע?

חיים אורון: עוד הפעם: ראש הממשלה התנגד לגדר הזאת.

חיים אורון: הוא אמר: אני לא רוצה גדר באריאל.

חיים אורון: הוא הסכים על זה עם קונדוליסה רייס.

חיים אורון: אבל מה?

חיים אורון: היה צריך לקבל את ההצבעה של ביבי על החלטה שלא מפנים יישובים ברצועת-עזה, אז כבר קיבלנו את הציפורניים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, לך יש ציפורניים מנותקות מהאצבעות?

חיים אורון: אני יודע שאצל הנשים, יש היום פטנט של ציפורניים מודבקות.

חיים אורון: אבל נדמה לי שאצל רוב בני-האדם הציפורניים הם חלק מהאצבעות.

חיים אורון: והאצבע היא חלק מהגוף.

חיים אורון: אז למי מספרים סיפורים?

חיים אורון: עכשיו עושים ציפורניים, יחברו את הציפורניים ויקבלו את הסיפוח המתמשך של חלקים גדולים בגדה המערבית.

חיים אורון: והכול תחת רשת הביטחון כי מפנים בעזה.

חיים אורון: עד מתי?

חיים אורון: עד שיבוא מישהו - אולי ראש הממשלה הזה, אולי מחליפו - ויגיד לנו: מה שרואים מכאן לא רואים משם.

חיים אורון: מה שהוא רואה מכאן לא רואים משם, אבל אמרו לו.

חיים אורון: ובמקרה זה לא אנחנו אמרנו.

חיים אורון: הוא עצמו אמר.

חיים אורון: כי הוא אמר: אני חושב שלא צריך לעשות גדר סביב אריאל.

חיים אורון: מה זה בדיוק הדבר הזה?

חיים אורון: לאן כל זה מוביל?

חיים אורון: והכול כדי לרצות את ביבי נתניהו, שעד היום לא אמר שהוא תומך בתוכנית ההתנתקות.

חיים אורון: הוא רק משפר עמדות.

חיים אורון: אבל מה זה מעניין אותי כל הסיפורים האלה שבתוך הליכוד?

חיים אורון: השאלה היא מה קורה לנו, מה קורה לכל אותם עשרות אלפי פלסטינים, שבשביל להגיע אל ביתם או בשביל להגיע אל מטעם או בשביל להגיע לחלקת אדמתם - שאין ויכוח שהיא שלהם - - -

יחיאל חזן: שילכו לירדן.

חיים אורון: - - - שאין ויכוח שהיא שלהם - נכון, לחזן אין בעיה.

חיים אורון: אגב, אתה מצביע היום אי-אמון או תצביע אמון?

חיים אורון: אתה כבר יודע מה להצביע היום, או שאתה עוד לא יודע?

יחיאל חזן: אני אתמוך בממשלה.

חיים אורון: אה.

חיים אורון: תתמוך בממשלה.

חיים אורון: מאה אחוז.

יחיאל חזן: הרי אתה רוצה שהיא תיפול, ואני רוצה שהיא לא תיפול.

חיים אורון: ואז יש הפגיעה הזאת בתושבים, גם פגיעה בביטחון המדינה, גם הגדר שאין לה התחלה ואין לה סוף.

חיים אורון: אבל מעבר לכל הדברים הללו, בעצם אלה המהלכים בשביל למנוע כל אפשרות להגיע לאיזה הסכם בעתיד.

חיים אורון: כי הרי יגיע הרגע, אדוני היושב-ראש, שיתברר שמה שרואים מכאן גם רואים משם.

חיים אורון: אז למתי לחכות, חבר הכנסת בר-און?

חיים אורון: עד מתי לחכות?

חיים אורון: כאשר תצלח השכינה על ראש הממשלה והוא יבוא ויגיד: תשמעו, אין ברירה.

חיים אורון: לא רק ארבעה יישובים בצפון-השומרון צריך לפנות.

חיים אורון: צריך לפנות גם במקומות אחרים.

חיים אורון: אבל באילו מחירים.

חיים אורון: מה יקרה עד אז?

חיים אורון: ואז אתה בא ושואל: מה ההיגיון בכל המהלכים הללו ולאן כל זה מוביל?

חיים אורון: אני יכולתי להבין ממשלה שאומרת: אנחנו נשארים באותם מקומות - - -

ראובן ריבלין: תאמין לי, הוצאת לי את השאלה מהפה.

חיים אורון: לאן כל זה מוביל?

חיים אורון: שמיר אמר: הים אותו הים, הערבים אותם ערבים - - -

רוני בר-און: הים בינתיים השתנה.

חיים אורון: יכול להיות שגם את הים שרואים מכאן לא רואים משם.

חיים אורון: שמע, בפטנט הזה, שמה שרואים מכאן לא רואים משם, אפשר לטהר כל שרץ ולהסביר כל הסבר.

חיים אורון: בעיקר, חבר הכנסת בר-און, שאפילו לא צריכים להסביר למה.

חיים אורון: אני כבר מסתובב כמה חודשים ורוצה להבין: בסדר.

חיים אורון: מה אתה רואה עכשיו שלא ראית לפני שנה?

חיים אורון: דבר אחד.

חיים אורון: מה אתה רואה עכשיו שלא ראית לפני שנתיים?

חיים אורון: בסדר, אני יודע את התיאוריה שרק חמורים לא משנים את דעתם, ואני מברך את ראש הממשלה ששינה את דעתו.

ראובן ריבלין: אבל אתה לא משנה את דעתך.

ראובן ריבלין: להיפך, אתה חמור כמוני.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, שנינו לא משנים את דעתנו.

חיים אורון: נקיים פעם דיון על מה שיניתי את דעתי ומה לא, אבל לא עכשיו, כי בכל זאת, למרות הנדיבות של היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: עצרתי את השעון.

ראובן ריבלין: אדוני, אבל להיפך, משבח את אלה שלא משנים את דעתם.

ראובן ריבלין: אדוני שינה את דעתו?

ראובן ריבלין: אני משבח אותו על זה שהוא לא משנה את דעתו.

חיים אורון: אני אומר, אדוני היושב-ראש, בכל זאת, לא צריך להסביר לציבור?

חיים אורון: לא צריך להגיד מה בדיוק רוצים?

חיים אורון: עכשיו תראו, אני מסכים עם חלק גדול מדבריו של חבר הכנסת אלי ישי, ואנחנו נצביע אי-אמון בממשלה, גם בנימוקים החברתיים, אבל ידידי חבר הכנסת בייגה שוחט, החזירות קשורה רק לכלכלה, במה שאני מתאר פה אין ריח לא טוב?

חיים אורון: אני לא רוצה להשתמש במלים גסות של חזירות.

חיים אורון: שמעתי שבכלל, יושב-ראש האופוזיציה - -

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר כנסת מח'ול.

חיים אורון: - - יש לו איזה לקסיקון מאוד מפואר בשבוע האחרון, אז אני לא רוצה - - -

אברהם-בייגה שוחט: בעניין החזירים יש לך אחריות גדולה מאוד.

רוני בר-און: - - - עם יאסינוב - - -

קריאות: - - -

חיים אורון: בייגה, היות שאני, היה לי על קצה הלשון, נעצרתי, אבל אתה משכת אותי בלשון, אז אני אשתמש בדימוי השני של יושב-ראש האופוזיציה על הריחות האחרים שעולים מתוך הכלכלה.

חיים אורון: הוא השתמש באיזו מלה שמעלה ריחות.

חיים אורון: תגיד, מזה לא עולה ריח לא טוב?

חיים אורון: למה אתם לא יכולים להצטרף לאי-אמון שלנו היום?

דוד לוי: כל אחד ולקסיקון החיזורים שלו.

רוני בר-און: האדם הוא תבנית נוף מולדתו, את זה למדנו לא מהיום.

אבשלום וילן: זה טשרניחובסקי - - -

רוני בר-און: טשרניחובסקי, בסדר.

רוני בר-און: טשרניחובסקי פינת יהודה בן פרץ.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי.

חיים אורון: חבר הכנסת דוד לוי, אני מאוד שמח על ההערה על לקסיקון החיזורים שמתאימה לפה, אבל בכל זאת, יש לי תחושה או יחס יותר מפרגן לחברי במפלגת העבודה מאשר לך.

חיים אורון: גם לך היה הניסיון, אבל גם לי יש ניסיון, ואני בכל זאת מקווה שבאי-אמון הזה היום, כשהנושא הוא כפי שהגדרתי אותו, ועוד לא דיברתי על אותה שכונה שמקימים בדרומה של ירושלים, בכפר וואלג'ה - 30,000 תושבים, 40,000 תושבים - - -

רוני בר-און: הלוואי שתהיה צודק בטעות.

חיים אורון: אתה יודע מה, אני כבר למדתי.

חיים אורון: אני כבר למדתי, שהפחדים שלי מתממשים.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: משום שככל שאתם עושים יותר קולות של "כאילו" - הסכנה הולכת וגדלה.

חיים אורון: הסכנה הולכת וגדלה, וחוסר ההיגיון הולך וגדל.

חיים אורון: אני מודה, אני לא רוצה להסתיר את חששותי.

חיים אורון: אבל אם אני חוזר לנושא הבסיסי, אדוני סגן שר הביטחון, יש שטחים ארוכים לאורך "הקו הירוק" שצריך וניתן לבנות בהם גדר, מייד.

חיים אורון: אפשר לבנות על "הקו הירוק", אמרתי לך יותר מפעם אחת, לטעמי, 100 מטר בתוך "הקו הירוק", על אדמות הקיבוץ שלי, אין עם זה שום בעיה.

חיים אורון: אבל אתם לא בונים גדר, אתם מבצעים תוכנית פוליטית.

חיים אורון: לכן התפשרתם עם ביבי נתניהו ואמרתם: נעשה גדר, איפה שהתנגדתם לה, איפה שמשרד הביטחון התנגד לה.

חיים אורון: נשלם מחירים עד השמים, אחר כך נגיד שאין כסף.

חיים אורון: אתם ממשיכים ללכת באותו מסלול, כי הדבר הבסיסי - אם מותר לי לצטט, ואני מקווה שאני לא עושה דבר שהוא מעבר לטעם הטוב - שיושב-ראש הישיבה, יושב-ראש הכנסת, שואל כל הזמן: תסבירו למה.

חיים אורון: אני יודע להסביר למה.

חיים אורון: כי אני רוצה פתרון שבו אנחנו נחיה פה והם יחיו שם, ותהיינה שתי מדינות ותהיינה שתי בירות בירושלים, ונגיע להסכם.

חיים אורון: אתם לא רוצים את זה - -

זאב בוים: נכון.

חיים אורון: - - אתם עושים דבר אחר.

חיים אורון: אתם עושים דבר אחר - -

זאב בוים: נכון.

חיים אורון: - - ואתה - אני מאחל לך לעלות לדוכן בעוד שנה, או בעוד שנתיים, או בעוד שלוש שנים, ועכשיו אתה צריך לפחות בזה להיזהר - ולהסביר לי שמה שרואים היום מכאן, לא ראית משם, ולמה אין ברירה, צריך לפנות גם בדרום השומרון, ובמרכז יהודה, ובדרום יהודה, ובאותם מקומות שנצטרך להתפנות מהם, כי מה שצריך לעשות, ואתם בורחים מכך, זה לקבל את ההחלטה ההיסטורית, האמיצה, ולהיכנס למשא-ומתן.

חיים אורון: ואז, אם תהיה גדר בינינו לבינם, היא תהיה במקום שבו יהיה גבול בינינו לבינם, ובמקום שאתם מוליכים היום את הגדר לא יהיה גבול, לא יכול להיות גבול.

חיים אורון: יכול להיות קו של עימות מתמשך עוד עשרות שנים, וכדי למנוע את זה צריך להביע אי-אמון בממשלה הזאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ישיב סגן השר זאב בוים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאחל לאדוני שבמהרה יוכל להשיב על הצעות אי-אמון כשר, כי אני לא בטוח שלגבי סגן שר - היום בדקנו את זה בתקנון, אף שכבר היו סגני שרים שהשיבו על הצעות אי-אמון, אני לא בטוח אם הסמכות הזאת היא סמכות.

ראובן ריבלין: אני מקווה שאדוני ישיב בקרוב בימינו כשר, ואז לא תהיה לנו בעיה אישית, אבל, בבקשה, אדוני, הנשיאות החליטה היום שאדוני יוכל להשיב, גם היועצת המשפטית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על האיחולים שלך, אבל אנחנו, כידוע, לפי מסורת נקוטה בידינו מקדמת דנא, לא תופרים חליפות לפני הזמן.

ראובן ריבלין: ודאי שלא, אבל תמיד טוב לחשוב על חליפות.

זאב בוים: בסדר.

זאב בוים: כמובן אנחנו נכבד את התקנון - אם ייבדק ויימצא וכו'.

רן כהן: זה לא יהיה "פייר" להפיל את הכול על גדעון עזרא.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אמר חבר הכנסת אורון כאילו לא מסבירים ולא צריך להסביר - אני מצטט פה - לציבור מה עושים.

זאב בוים: אז הנה, נחזור ונזכיר לציבור וגם לחבר הכנסת אורון, שהממשלה, ביום 1 באוקטובר 2003, קיבלה החלטה להקים את גדר הביטחון סביב גוש ההתיישבות הכולל את היישובים, שאני קורא להם בלשוני, אריאל ובנותיה, שהם אריאל, עמנואל, קרני-שומרון וקדומים - -

ראובן ריבלין: רבותי, יש פה טלפון שמצלצל.

זאב בוים: - - או מה שנקרא גוש קדומים-אריאל.

זאב בוים: זו היתה ההחלטה.

זאב בוים: היא התקבלה כדת וכדין, פורסמה רשמית וציבורית, לא הסתירו דבר ואמרו את הדברים כפי שהם.

זאב בוים: משיקולי יכולת ביצוע ותקציב, החליטה הממשלה, בעצם מערכת הביטחון, לתת עדיפות בביצוע למימוש הגדר בשלב - מה שאנחנו קוראים - ג', מאלקנה לכיוון ירושלים, עד למחנה "עופר", סדר-גודל של 106 קילומטר, שמרכיבים בו נמצאים בביצוע.

זאב בוים: אני רק צריך לומר, או לחזור כאן ולומר, כפי שאמרתי לפחות פעם אחת בעבר, שיש 48 קילומטר שנמצאים תחת בג"צים שונים, והם מעכבים את הביצוע.

זאב בוים: אני מאוד מקווה שעד סוף השבוע הזה בג"ץ ייתן סוף-סוף החלטות, כי הטיעונים וכל התהליכים בתוך ההתדיינות הזאת כבר הסתיימו, וזה מחכה להכרעת בית-המשפט הגבוה לצדק שיאמר את דברו, ומובן מאליו שכאשר יאמר את דברו כך גם יהיה, כדי שנוכל להשלים, אני מקווה עד בוא החורף, את הקטע החשוב הזה.

זאב בוים: עוד הוחלט להתחיל בביצוע או להקדים - בכלל העיכובים האלה - את הביצוע של עוטף גוש-עציון דרומה, עד בואכה כמעט אזור הקיבוץ שלך, שומריה, עוד כ-90 קילומטר.

זאב בוים: במקביל, הוחלט לקדם ביצוע קטעים נבחרים מהגדר באזור אריאל, וכאן אני בא לעניין שעליו הגשתם את האי-אמון.

זאב בוים: הקטעים האלה, מה שקרוי הציפורניים, הם בהחלט חלק מהאצבעות.

זאב בוים: הם לא מנותקים מהאצבעות.

זאב בוים: הם חלק מהאצבעות בראייה של מה שאנחנו קוראים האצבעות, כאשר הביצוע בשלב זה הוא מקומי, לאמור הציפורניים.

זאב בוים: התחלנו באריאל.

זאב בוים: דרך אגב, אנחנו מדברים על 3.5-4 קילומטרים, שכמעט מתחילת העבודה שנעשתה נעצרנו בהם בגלל תביעה בבג"ץ, צו ביניים, וגם פה בוודאי כשתסתיים ההתדיינות אנחנו נמשיך.

אבשלום וילן: קונדוליסה אישרה את זה?

זאב בוים: זה לא סוד, חבר הכנסת וילן, שהאמריקנים לא מאושרים מהקטע הזה של תפיסת הממשלה - מהגדר בקטע הזה של הכניסה לשומרון.

חיים אורון: העיקר שבמהירות.

זאב בוים: זה לא סוד.

זאב בוים: גם החלטת הממשלה שאני דיברתי עליה באה למרות התנגדות האמריקנים.

זאב בוים: יש לנו שותפות בראייה עין בעין עם האמריקנים בהרבה מאוד דברים, וטוב שכך.

זאב בוים: יש לנו כמה דברים, מי שרוצה לומר עדיין, שאנחנו לא רואים עין בעין.

זאב בוים: למשל הסוגיה הזאת.

זאב בוים: האמריקנים אומרים שזו אמירה פוליטית, ואנחנו קודם כול חושבים ביטחונית.

זאב בוים: קודם כול חושבים ביטחונית.

זאב בוים: ואני כבר כמה פעמים אמרתי, שאלה שהם נרצחי ופגועי הטרור - זה דבר שלא ניתן לשנות.

זאב בוים: מה לעשות?

זאב בוים: לרוע המזל והגורל.

זאב בוים: גדר אפשר לשנות.

זאב בוים: כבר שונו תוואים של גדרות, וכנראה עוד ישונו.

זאב בוים: אבל כל זמן שמדובר על ביטחון, ויש לנו הוכחות ברורות, לא משהו תיאורטי - ובעניין הזה ג'ומס אמר לי: תחסוך לך את העניין, הוא בכל זאת אולי לא בשבילך, כי אתה כבר יודע, אבל אולי עוד מישהו ששם סימן שאלה על הסוגיה הזאת - נבוא ונחזור ונאמר, כפי שהיושב-ראש אומר מדי פעם ומצטט את מנחם בגין, זכרו לברכה, שהמובן מאליו ראוי שיחזור וייאמר - אז המובן מאליו הזה, שהגדר הזאת מצילה חיים, ראוי שייאמר פה.

ראובן ריבלין: המובן מאליו של חיים אורון לא נראה לי מעולם, ופתאום הוא נעשה מובן מאליו.

ראובן ריבלין: זאת בעיה.

רן כהן: סגן השר בוים, הגדר הזאת מצילה חיים כשהיא בערך לאורך "הקו הירוק".

רן כהן: זה כבר הוכח.

רן כהן: את זה כבר הוכחתם.

זאב בוים: אתם נוהגים לקדש את "הקו הירוק".

זאב בוים: אני כבר כמה פעמים, גם מפה, שאלתי איזו קדושה גדולה יש ב"קו הירוק" הזה.

זאב בוים: חזר על זה אורון ואמר: לכו על "הקו הירוק".

זאב בוים: לנו יש תפיסה אחרת לגבי "הקו הירוק".

אבשלום וילן: 60% - - -

זאב בוים: אנחנו חושבים שלא צריך לקדש אותו.

זאב בוים: אנחנו מוכנים גם להיאחז בדבריו של - - -

חיים אורון: גם בעזה היתה תפיסת "הקו הירוק", גם בגנים-כדים היתה תפיסת "הקו הירוק".

חיים אורון: איפה אתם היום?

חיים אורון: טיפה יותר צניעות.

זאב בוים: כמו שאתה אומר עלי אז אני אשאל עליך.

זאב בוים: אני, עד כמה שאני זוכר, חבר הכנסת אורון, אתה חבר בצוות של מה שקרוי תוכנית ז'נבה - - -

חיים אורון: מתווה ז'נבה.

זאב בוים: מתווה ז'נבה.

זאב בוים: אתה בכיר שם.

זאב בוים: יש יוסי ביילין, ויש ג'ומס, ויש עוד כמה.

חיים אורון: אני חבר.

חיים אורון: בכירים זה בממשלה.

זאב בוים: למיטב ידיעתי וזיכרוני, נדמה לי, אני לא שמעתי אותך בעניין הזה, אבל ודאי את חברך הטוב, הוא גם עומד היום בראש המפלגה הזאת - יחד, יוסי ביילין הוא היושב-ראש - נדמה לי שהוא עצמו מכיר במה שאתה לא מוכן להכיר.

זאב בוים: אני חושב שהוא מכיר בהתיישבות אריאל, והוא גם מספיק ריאליסט לבוא ולהגיד שבכל - - -

חיים אורון: אל תתבלבל.

זאב בוים: אני לא מתבלבל.

זאב בוים: אתה תקשיב עכשיו.

זאב בוים: - - - שבכל הסדר בעתיד יש להניח - והוא עם שתי רגליים על הקרקע - שאריאל תהיה במקומה בריבונות ישראלית, וגוש-עציון יהיה במקומו כשטח ריבוני של מדינת ישראל בכל הסדר עתידי.

חיים אורון: בחילופי שטחים.

זאב בוים: וכך נדמה לי שהוא גם אמר אפילו על ירושלים.

זאב בוים: אלא מה?

זאב בוים: חבר הכנסת ג'ומס, תסלח לי, אני שמעתי אותך.

זאב בוים: אז תן לי רגע.

חיים אורון: פנית אלי.

זאב בוים: הפנייה היתה רטורית.

זאב בוים: אתה יודע את זה.

זאב בוים: אתה מבין את זה.

זאב בוים: אז אני לא מבין.

זאב בוים: ביילין מכיר באריאל.

זאב בוים: הוא רק אומר שבהסדר יצטרכו לתת אחד על אחד; אם אנחנו רואים שאי-אפשר להזיז את אריאל, אז בסדר, נצטרך לתת.

זאב בוים: נדמה לי שזו התפיסה שלו.

ראובן ריבלין: כבוד סגן השר, ביילין מכיר באריאל במסמך ביילין–אבו-מאזן.

ראובן ריבלין: עכשיו זאת תוכנית ז'נבה.

ראובן ריבלין: כמו שפה יכירו, גם שם הכירו.

זאב בוים: אני חושב שביילין מבין, ואני חושב שגם ג'ומס מבין, חבר הכנסת אורון, שאני לא מדבר על טיבו של ההסדר עכשיו.

זאב בוים: אבל על נוכחותה, קיומה של אריאל, ואני מוסיף – ובנותיה; ויכול להיות שיהיו הרבה בנות כאלה, במסגרת הסדר סופי כחלק בלתי נפרד של מדינת ישראל, אני חושב שזה ברור ומובן מאליו.

זאב בוים: אגב, אתה מגזים לגמרי בעניין המספרים על הכפרים.

זאב בוים: כמה אמרת?

זאב בוים: עשרות אלפי פלסטינים?

חיים אורון: 25 כפרים, עשרות אלפי תושבים.

זאב בוים: אני אגיד לך כמה.

זאב בוים: יש שם בתא השטח הזה של האצבעות 38,000-40,000 תושבים יהודים, אזרחי מדינת ישראל, ויש שם בערך 5,000 תושבים פלסטינים בכמה כפרים.

חיים אורון: בציפורניים.

זאב בוים: אני אומר לך, אני מדבר על האצבעות.

זאב בוים: ג'ומס, צריך לדייק במספרים.

זאב בוים: לי יש המספרים.

זאב בוים: אני רוצה להגיד לך עוד משהו.

זאב בוים: חבר הכנסת וילן שאל על עמדת האמריקנים.

זאב בוים: אני רוצה לומר לכם, שבעוד שאתם מקדשים את "הקו הירוק", דווקא האמריקנים, אני מבקש לשים לב לזה, משנים את עמדות היסוד שלהם.

זאב בוים: האמריקנים אמרו שההתנחלויות, פעם אחת הן מכשול לשלום, ופעם שנייה - באותה נשימה, שבהסדר הקבע ישראל תצטרך לסגת לקווי 1967, אולי פה ושם עם תיקונים קלים.

זאב בוים: אני מציע לחדד את האוזניים ולשמוע מה כותב הנשיא בוש במכתבו הנשיאותי אחרי ביקור שרון.

זאב בוים: הוא אומר, שבהסדר הקבע יצטרכו להביא בחשבון את השינויים הדמוגרפיים שחלו בשטחים.

זאב בוים: ואני מודיע לך, ג'ומס, שהנשיא בוש מתכוון לאריאל, הוא מתכוון לבנותיה, הוא מתכוון לגוש-עציון, הוא מתכוון לירושלים, לפחות לשלושת גושי ההתיישבות הגדולים האלה.

חיים אורון: ולהחליף שטחים.

אבשלום וילן: תמשיך בקריאת המכתב.

אבשלום וילן: ביבי לא נתן - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן.

זאב בוים: אז אני מציע לך להתחיל להתרגל לפחות לרעיון הזה.

חיים אורון: לפי מתווה קלינטון.

זאב בוים: בא בוש וכותב מסמך נשיאותי שהוא פריצת דרך במדיניות החוץ האמריקנית.

ראובן ריבלין: לפי מתווה קלינטון לא נשארו שטחים להחליף.

חיים אורון: לפי מתווה קלינטון - - -

אבשלום וילן: לא נתנו - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן לא יפריע עכשיו לסגן השר.

זאב בוים: אני בזה מסכם את הוויכוח, נקרא לזה הפוליטי-המדיני, אבל אני רוצה לחזור ולשים את עצמנו עם שתי רגליים על הקרקע מבחינה ביטחונית.

זאב בוים: ומבחינה ביטחונית, אני אומר לך, חבר הכנסת אורון, בדיוק, לא פחות וגם לא יותר - וגם לא יותר, כמו שמגיעים לכמה יש לך בקיבוץ, 800 חברים בערך - שאנחנו הולכים ומתקרבים שם, דרך אגב, בסמוך לאותו "קו ירוק" שאתה מקדש.

חיים אורון: לא נכון.

חיים אורון: גם שם אתם מכניסים פנימה - - -

זאב בוים: לא רק שאנחנו לא מתביישים בזה, יש לנו תפיסה אחרת.

זאב בוים: לנו יש תפיסה ביטחונית, ואני אומר לך כמה פעמים שאתה רוצה לשמוע, אני אגיד לך אלף פעם, שהתפיסה הביטחונית מחייבת קו שעונה על צורכי ביטחון, ולא "הקו הירוק".

רן כהן: - - -

חיים אורון: על התנחלות אחת.

חיים אורון: זה לא ביטחון.

חיים אורון: איזה ביטחון.

זאב בוים: אתה יכול בהינף יד לעשות ככה וגם להמשיך ולקרוא את קריאות הביניים האלה.

זאב בוים: זה לא יעזור לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: אני מבקש מסגן השר לא להתפלמס.

זאב בוים: אני חושב שתושבי אריאל ראויים - - -

רן כהן: איזה קצין אמר לך שזה יותר ביטחוני שכפרים פלסטיניים יהיו בצד המערבי של הגדר?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, הוא לא מוגבל.

ראובן ריבלין: הוא לפחות מדבר על-פי זמנו.

זאב בוים: חבר הכנסת רן כהן, עזוב רגע את הפוליטיקה.

זאב בוים: מבחינה ביטחונית הקו שנבחר - יכול להיות שאתה היית, אני מניח שהיית.

זאב בוים: תעבור לאורך התוואי.

זאב בוים: דרך אגב, גם את זה אמרתי.

זאב בוים: יש מקומות לפי אותה תפיסה ביטחונית עצמה שהתוואי עובר בקטעים מסוימים על “הקו הירוק".

זאב בוים: יש גם מקומות שבהם הוא אפילו הולך מערבה או צפונה, תלוי במיקום הגדר, מעבר ל"קו הירוק", לתוך מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אצל חבר הכנסת אורון זה דרומה.

זאב בוים: על כל פנים, זה קיים.

רן כהן: - - -

זאב בוים: לכן, אם מקבלים פעם אחת את העמדה שהתוואי נבחר על-פי שיקולים ביטחוניים, אני מציע לקבל אותה לכל האורך.

זאב בוים: מערכת הביטחון, משיקולים ביטחוניים גרידא, קבעה את זה - -

רן כהן: עד - - - מקסימלית- - -

זאב בוים: - - לפי העיקרון הזה.

זאב בוים: אתה רק אומר: יש אזרחים סוג א', שראויים להגנת המכשול הזה, שהוא מציל חיים, ודרך אגב הוא גם מייצר איכות חיים, כי זה לא רק הפח"ע, אלא גם הפלילי.

זאב בוים: תשאלו באזור הגלבוע, את ראש המועצה האזורית גלבוע, על ההבדל.

זאב בוים: לפני הגדר, בשנה אחת הוא מונה 600 פעולות טרור ופיגועים מכל הכיוונים, לרבות פליליים, ואף לא חדירה אחת או אירוע אחד – לא פח"ע ולא פלילי – אחרי הגדר.

עסאם מח'ול: יש - - - ויש - - -

חיים אורון: מה אתה משכנע אותי עכשיו?

חיים אורון: אתה מסביר לי - - - אתם לא מתביישים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן צעק במשך שנתיים שלא הסכמנו לשים גדר בגלבוע.

רן כהן: כשאתם הסברתם - - -

חיים אורון: - - - בעד הגדר.

חיים אורון: הוא מסביר - - -

רן כהן: תאמין לי - - -

זאב בוים: אתה נלחם שלוש שנים, אבל אתה עושה הבחנה: יש אזרחי מדינת ישראל סוג א' ויש אזרחי מדינת ישראל סוג ב'.

חיים אורון: גם אתה עושה.

חיים אורון: גם אתה עושה.

חיים אורון: גם אתה עושה.

ראובן ריבלין: רבותי, הבהרתם את עמדותיכם.

ראובן ריבלין: כנראה לא תהיה הסכמה מהי גדר ביטחונית ומהי גדר מדינית.

ראובן ריבלין: כל אחד הסביר את עמדתו.

ראובן ריבלין: צריך רק לדעת שלפי מתווה קלינטון אין שטחים להחליף, כי אנחנו כבר נתנו הכול.

ראובן ריבלין: לפי מתווה קלינטון לא נשאר לנו מה להחליף.

זאב בוים: אני חושב שלא מיותר גם להזכיר באיזו סביבה אנחנו נמצאים ופועלים.

זאב בוים: אני מציע לכם להיזכר שרק אתמול הופיע הרמטכ"ל לפני ועדת החוץ והביטחון ודיבר על הסיכולים של פעולות טרור בחודש מאי האחרון.

זאב בוים: היו 28 סיכולים.

ראובן ריבלין: הוא הופיע בממשלה.

זאב בוים: סליחה, הוא הופיע בממשלה.

זאב בוים: היו 11 בחודש הזה, והחודש הזה טרם הסתיים.

זאב בוים: זאת הסביבה שאנחנו חיים בה – של טרור פלסטיני רצחני.

זאב בוים: דרך אגב, אני רוצה לומר שכל מה שאנחנו יכולים לעשות, כדי למזער את הסבל ואת הנזק שנגרם לפלסטינים בשטחים פרטיים שהגדר עוברת בהם, אנחנו משתדלים לעשות, ואנחנו משתמשים בכל הכלים של המערכת הדמוקרטית והמשפטית שלנו, שאת חלקם הזכרתי.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, בשל כל הנימוקים שנימקתי אני מבקש מחברי הכנסת להדוף את הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לסגן השר זאב בוים.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו פותחים בדיון המשולב.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים הוא נציג סיעת העבודה, חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט.

ראובן ריבלין: לרשותו עשר דקות תמימות של הסיעה.

ראובן ריבלין: עד שחבר הכנסת שוחט יתחיל את דבריו, הודעה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שוויון ההזדמנות בעבודה (תיקון מס' 9), התשס"ד-2004; והצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004 - שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אריה האן: מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בעקבות דיון מהיר בנושא: הצבת מחסומים בעיר לוד.

אריה האן: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

בממשלה בשל: א.

בממשלה בשל: התגברות האבטלה; ב.

בממשלה בשל: הפרסומים שלפיהם ישראל מתחילה לבנות את גדר ההפרדה סביב אריאל

משה כחלון: חבר הכנסת שוחט, בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לאחרונה אנחנו עדים לשובו של הביבי, אם נקרא לזה כך.

אברהם-בייגה שוחט: כפי שידוע לנו, יש לנו שר אוצר, שקוראים לו ביבי נתניהו, והוא זכה לאמון הכנסת ומכהן בתפקידו.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בתוך דמות שר האוצר מסתתרת דמות הביבי, שיש לה מאפיינים - - -

רוני בר-און: לא יעזור.

רוני בר-און: אם ביבי - - -

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת רוני בר-און, אם אתה מתכוון להפריע לי, תודיע.

אברהם-בייגה שוחט: יש לי אליך בקשה: אני מדבר מקסימום חצי שעה ולא יותר.

אברהם-בייגה שוחט: אל תפריע לי.

רוני בר-און: בסדר גמור.

אברהם-בייגה שוחט: - - - יש לה כמה מאפיינים שחוזרים על עצמם, וזה מודל התנהגות ברור וידוע.

אברהם-בייגה שוחט: היינו עדים לכך במשך שלוש שנים, כאשר הוא כיהן כראש ממשלה, והנה, אנחנו מבחינים בשובו של הביבי.

אברהם-בייגה שוחט: אומנם חלק מהמסרים הגיעו ממרחק רב, מעבר לים – חלקם מלשכתה של תאצ'ר, חלקם מארצות-הברית – אבל תוכן הדברים ומידת אמיתותם אינם משתנים והם ידועים לכול.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו עדים לא לוויכוח אמיתי, שהוא לגיטימי והוא בסדר.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו עדים – לצערי הרב אנחנו עדים שוב – למערכת של השמצות, שבשעתה התייחסה לנושאים מדיניים, לנושאים של קבוצות בעלות דעות אחרות בחברה הישראלית ולהסתלקות מוחלטת ולהיזהרות ממש כמו מפני פגיעה קשה מהנתונים ומהעובדות.

אברהם-בייגה שוחט: האמת ממש גורמת כוויות בעורו של ביבי.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, כל הוויכוח הזה הוא ויכוח שכולו עיוות, כולו נתונים לא נכונים, וכולו, דרך אגב, מניפולציה ברורה לחלוטין, שיש בה צורך אחד בלבד, מבחינתו – מניעת ממשלת אחדות כמובן.

רוני בר-און: אתם תצביעו בעד.

אברהם-בייגה שוחט: ביבי נתניהו, יש שני דברים שמפריעים לו.

אברהם-בייגה שוחט: הוא חושש שאם חס וחלילה תקום ממשלת אחדות – ואינני נכנס כרגע לאספקטים אחרים של העניין – תיווצר בממשלה קואליציה שהוא יהיה בשוליים הימניים הסהרוריים שלה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא יהיה קרוב לעוזי לנדאו.

אברהם-בייגה שוחט: תהיה ממשלה שיהיה בה רוב ברור ומוצק להמשך התהליך שהממשלה החליטה עליו והוא עצמו נתן לו את ידו בהצבעה תוך כדי מעשה אונס מופגן שחל עליו.

אברהם-בייגה שוחט: הרי כל אחד יודע שעמדתו היתה הפוכה ושהצבעתו היתה הפוכה לעמדתו האמיתית, וכל מה שהוא עושה עכשיו זה כדי לנסות שני דברים: האחד – בשלב מוקדם ככל האפשר להפיל את ראש הממשלה, ואותי זה לא מדאיג, ובשלב שני – להפיל את התוכנית, שאותי זה מדאיג.

אברהם-בייגה שוחט: לכן הוא אומר, שאי-אפשר להקים ממשלה כזאת, כי הממשלה הזאת, חס וחלילה, תהרוס את הישגיו המפליגים בתחום הכלכלי.

אברהם-בייגה שוחט: הוא משתמש בדבר הזה תוך התייחסות שאין בה מן האמת ומן הקשר לכל מציאות שהיתה אי-פעם.

אברהם-בייגה שוחט: מה אומר ביבי נתניהו?

אברהם-בייגה שוחט: הוא אומר במלה מסוימת שני דברים עיקריים, והוא אמר זאת באופן פומבי: דבר אחד – אם מפלגת העבודה תיכנס לממשלת אחדות תיפסק הצמיחה במשק.

אברהם-בייגה שוחט: דבר שני – כל הישגיה של הממשלה הקיימת ירדו לטמיון, שכן הוא מוביל מערכת אחרת, נכונה הרבה יותר ואולי גם צודקת יותר, שהוא חושב שהיא ממין הדברים שצריך לעשותם.

אברהם-בייגה שוחט: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר לכם – ויש כאן אנשים שמשמשים במוסד הנכבד הזה כבר שנים מספר – שב-12 השנים האחרונות - -

חיים אורון: - - -

רוני בר-און: זה בסדר, עזוב.

אברהם-בייגה שוחט: - - חבר הכנסת בר-און, לא ישבת במוסד, אבל ודאי הסתכלת הרבה על הדברים – היו שש שנים שבהן כיהנה ממשלה שבראשה עמד ראש הממשלה ממפלגת העבודה וכיהן שר האוצר ממפלגת העבודה, והיו שש שנים שהיו ממשלות הליכוד, שבהן ראש הממשלה היה מהליכוד והיו כמה שרי אוצר מטעם הליכוד, ובהן שלוש שנים שבהן ביבי נתניהו כיהן כראש הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: בשש השנים שבהן היתה מפלגת העבודה בשלטון היתה הצמיחה מדי שנה – במשך כל שש השנים – 6% בשנה.

אברהם-בייגה שוחט: האבטלה ירדה, ההשקעות עלו, הסחר עלה וזרימת ההון מחוץ-לארץ עלתה.

אברהם-בייגה שוחט: בחמש מתוך שש השנים, ובהן שלוש השנים שבהן שימש ביבי נתניהו ראש הממשלה, הצריכה לנפש היתה שלילית והאבטלה עלתה.

אברהם-בייגה שוחט: כל הדיבורים, וכל ההשוואות, וכל מה שהוא מנסה לומר כמובן לא נשען לא על העובדות, לא על האמת, לא על ההיסטוריה.

אברהם-בייגה שוחט: הוא חושב שהזיכרון של הציבור הוא זיכרון מאוד-מאוד קצר, זיכרון שיאפשר לו להפריח את דבריו ללא שום יכולת להתייחס אל האמת כפי שהיא קיימת גם היום.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו יודעים שיש הבדלים מהותיים בין תפיסתנו לבין תפיסתו.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו תומכים בכלכלה שבה יש משק חופשי, תחרותי, בלי מונופולים, חשוף ליבוא, מעורב בכלכלה העולמית, מופרט ככל האפשר באחריות לעובדי הגופים המופרטים.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בניגוד לתפיסתו של ביבי נתניהו, אנחנו חושבים שממשלה היא גוף האחראי לאזרחיו.

אברהם-בייגה שוחט: יש לנו מודלים כאלה, תסתכלו על מערב-אירופה, תסתכלו על צרפת, תסתכלו על אנגליה, תסתכלו על מדינות סקנדינביה, תסתכלו על איטליה, תסתכלו על גרמניה.

אברהם-בייגה שוחט: האם אלה מדינות מפגרות?

אברהם-בייגה שוחט: האם אלה מדינות שאין בהן משק מפותח עם תוצר גבוה?

אברהם-בייגה שוחט: אבל להבדיל מחלומו של ביבי נתניהו, אלה מדינות שהממשלה בהן אינה מסתלקת מאחריות לאזרחיה, אינה נוטשת את האזרח, אלא אומרת: בפירות המשק אנחנו נגן על האזרח.

אברהם-בייגה שוחט: ביבי נתניהו, אם שמתם לב, הופיע מצולם עם מרגרט תאצ'ר.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע אם יש מספיק אנשים באולם הזה שיודעים שמרגרט תאצ'ר, אדוני היושב-ראש, בשיא שלטונה, קבעה, למשל, שהממשלה תפסיק לעשות דיאליזות לאנשים מעל גיל 65.

אברהם-בייגה שוחט: היא הסתלקה מהעניין.

אברהם-בייגה שוחט: היא אמרה שעד גיל 65 הממשלה בתוך העסק, ומגיל 65 ומעלה, מי שיש לו כסף יעשה דיאליזות ומי שאין לו כסף – אנחנו יודעים איפה יימצא.

אברהם-בייגה שוחט: ביבי נתניהו רואה את החברה הישראלית דרך משקפיה של מרגרט תאצ'ר.

אברהם-בייגה שוחט: הוא לא בן-אדם שחושב שהממשלה אחראית לאזרחים - - -

דליה איציק: בייגה, סליחה, הוא רואה את החברה הישראלית או את עצמו?

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו מבינים שהוא עצמו מקבל שורה של החלטות - - -

רוני בר-און: איזה שר הוא יהיה, דליה?

אברהם-בייגה שוחט: - - - הוא עצמו מקבל שורה של החלטות שבהן אנחנו יודעים לקראת מה אנחנו הולכים.

אברהם-בייגה שוחט: האם אנחנו לא רואים מה קורה ביישובי הפריפריה היהודיים והערביים בנגב ובגליל, כאשר הממשלה, על-פי התיאוריה שלו, יוצאת משם?

אברהם-בייגה שוחט: היא לא מטפלת חס וחלילה בשחיתות שיש לפעמים במקום כזה או אחר וצריך לטפל בה.

אברהם-בייגה שוחט: היא מוציאה את היכולת לקיים יישובים ברמת חיים סבירה.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה עושה את זה ביודעין.

אברהם-בייגה שוחט: האם בעובדה שלא מגדילים את סל התרופות אלא מקטינים אותו מדי שנה, לא מבינים שמשמעות העניין היא שיש היום עשרות אלפי אנשים – ואני אומר את זה אחרי שבדקתי את הדברים עם גורמים שפועלים בשטח – שאינם קונים תרופות גם מתוך הסל, ודאי וודאי אם הם צריכים תרופה שהיא מחוץ לסל?

חיים אורון: יש נתונים – 25%.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, אנחנו רואים לפנינו מערכת של מדיניות שהיא אחרת לחלוטין ממה שאנחנו רוצים, אחרת לחלוטין ממה שמדינת ישראל צריכה.

אברהם-בייגה שוחט: כל אחד מאתנו מבין מה משמעות העניין מבחינת האי-שוויון החברתי, מבחינת מספר העניים, אם לוקחים את סך כל המרכיבים שמקטינים את ממדי העוני, קרי תשלומי ההעברה המוצדקים מצד אחד והמיסוי מצד אחר, ובשני המרכיבים האלה פועלים הפוך לצמצום הפערים – אנחנו נקבל חברה עם רמת אי-שוויון הרבה יותר גבוהה.

אברהם-בייגה שוחט: זה ודאי לחלוטין, המוסד לביטוח לאומי אומר את זה בכל הדוחות שלו.

אברהם-בייגה שוחט: זאת תהיה מדינה שלא יהיו בה 1.1 מיליון עניים, אלא 1.4 מיליון עניים.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נראה את זה מהר מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: לכך ביבי נתניהו מוביל, מתוך מחשבה שאנחנו צריכים לקיים מדיניות – דרך אגב, גם באמריקה אחרי רייגן יש הרבה מאוד דעות הפוכות למהלכים שביבי חי אותם עדיין, כנראה מאז שהותו בארצות-הברית, מתוך סגידה בלתי מובנת לחלוטין - - -

דליה איציק: כמה שנים הוא היה בארצות-הברית?

משה כחלון: חברת הכנסת איציק, אני חייב לומר לך שהוא לא נושם, לכן לא יכולתי לומר לו שזמנו תם.

משה כחלון: טוב שקראת קריאת ביניים.

משה כחלון: אדוני שר האוצר לשעבר, זמנך תם לפני שתי דקות.

אברהם-בייגה שוחט: כדי שהדברים יהיו ברורים, אני רוצה לומר שאנחנו לא נגד תחרות, אנחנו לא בעד מונופולים.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו אפילו בעד הפרטה שנעשית כפי שצריך.

אברהם-בייגה שוחט: עשינו את זה בזמן שהיינו בשלטון.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו גם נגד אותם עיוותים שיש לפעמים בתשלומי ההעברה, וצריך לטפל בהם, אבל אנחנו נגד רשתות ביטחון.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו חושבים שממשלה אחראית לאזרחיה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו בעד תקציבי חינוך סבירים, תקציבי בריאות סבירים.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו אחראים לפריפריה במדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נגד הריסת תקציב החינוך.

אברהם-בייגה שוחט: כשביבי אומר "ממשלה קטנה", למה הוא מתכוון?

אברהם-בייגה שוחט: הוא חולם שנהיה כמו בארצות-הברית.

אברהם-בייגה שוחט: בארצות-הברית 50% מהחינוך הוא חינוך פרטי, ולכן ההוצאה הלאומית על חינוך היא יותר נמוכה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו צריכים לומר לו: אדוני היקר, אם אתה באמת חושב שאם – אני לא יודע אם זה יקרה – יבוא הליכוד ויציע למפלגת העבודה, ואם תחליט מפלגת העבודה שהיא נכנסת למשא-ומתן, שאנחנו ניכנס לממשלה תאצ'ריסטית, רייגניסטית, שבה החברה הישראלית הופכת לאבק בעיני הממשלה, שבה הממשלה יוצאת מהאחריות שלה, אתה טועה טעות גדולה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לו שאת המלחמות שלו באריק שרון ובעניינים הפנימיים שבתוך הליכוד לא יעשה על-ידי איומים בקיצוץ של עוד 10 מיליארדי ש"ח, ולא יעשה על-ידי פגיעה באזרחים, אלא יעשה את זה בדרכים אחרות, פנים-מפלגתיות שלו.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

משה כחלון: חבר הכנסת רוני בר-און, בבקשה.

חיים אורון: מה יש לך להגיד להגנתך?

רן כהן: להגנת ביבי.

רוני בר-און: אני מתחיל בזה שאני מודה באשמה, ועכשיו אני טוען לעונש – הקלה בעונש.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, גברתי יושבת-ראש סיעת העבודה, חברי חברי הכנסת, בייגה, אני מתפלא עליך, אתה הרי יודע עד כמה אני מעריך אותך.

רוני בר-און: מילא שמעון פרס – אתה יודע, הגיל, הג'ט-לג, הוא לא יודע אם הוא פה, אם הוא באמריקה, אם הוא בחתונה ההיא, בהלוויה של הנשיא ההוא, ביום ההולדת של בוש, הולך ובא, הולך ובא – ג'ט-לג.

רוני בר-און: שמעתם אותו בשבוע האחרון?

רוני בר-און: אתה זוכרים מה אמר מודעי המנוח?

דליה איציק: הוא היה דווקא מאוד מרשים - - -

רוני בר-און: ראש ממשלה מעופף.

רוני בר-און: זה יושב-ראש אופוזיציה מרחף.

רוני בר-און: הבן-אדם לא יודע איפה הוא חי.

דליה איציק: מה אתה אומר?

קולט אביטל: הוא הצליח סוף-סוף לדחוף אותך כמו שצריך.

רוני בר-און: פשוט משולח כל רסן.

רוני בר-און: אני אומר לכם בפה מלא: אתם לא תצורפו לממשלה.

דליה איציק: מה אתה אומר?

דליה איציק: מה אתה אומר, רוני בר-און?

רוני בר-און: איך אני יודע?

דליה איציק: מה אתה אומר, רוני בר-און?

רוני בר-און: איך אני יודע, דליה?

משה כחלון: חברת הכנסת איציק, בזכותך הוא ידבר היום עשר דקות.

רוני בר-און: תשמעי, הרי כולם יודעים פה - - -

קולט אביטל: לכן הוא יודע, בתור יועץ לשעבר - - -

רוני בר-און: דליה, הרי כולם פה יודעים את מערכת היחסים שלנו, ואת לא תצליחי להטעות אותם.

רוני בר-און: הם יודעים שזה הכול הצגה, הכעסים המשותפים שלך עלי ושלי עלייך.

דליה איציק: אל תבנה על זה.

רוני בר-און: איך אני יודע שלא תיכנסו לממשלה?

רוני בר-און: רק מכם אני יודע.

קולט אביטל: היועץ המשפטי הנוכחי אמר.

רוני בר-און: אתם יודעים שלא תיכנסו לממשלה, ולכן אני יודע שאתם יודעים.

רוני בר-און: אתם יודעים, תמיד אומרים שתמיד בן-הזוג יודע אחרון.

רוני בר-און: אתם, במקרה הזה, יודעים ראשונים.

רוני בר-און: איך אני יודע?

רוני בר-און: מההתנהגות של שמעון פרס אני יודע.

אברהם-בייגה שוחט: מה אתה רוצה ממנו?

רוני בר-און: מתי ראיתם אותו משתלח ככה?

רוני בר-און: איזו תת-רמה.

דליה איציק: מה?

דליה איציק: מה?

דליה איציק: אני מבקשת להשיב.

קולט אביטל: - - -

רוני בר-און: תת-רמה.

רוני בר-און: את לא תוכלי להשיב על מה שתשמעי.

רוני בר-און: אחרי שתגמרי לשמוע, אם יהיה לך עוד כוח להשיב, תבקשי.

דליה איציק: תמיד כדאי לסיים בשיא.

רוני בר-און: איך הוא אמר?

רוני בר-און: "מדיניות כלכלית מחורבנת".

רוני בר-און: שמעת, המורה איציק?

דליה איציק: כן.

רוני בר-און: "מדיניות כלכלית מחורבנת".

רוני בר-און: אני רוצה לדעת, "מחורבנת" מלשון חורבן, או "מחורבנת" מלשון חרבון?

דליה איציק: קוראים לך עורך-דין עדיני?

רוני בר-און: את יודעת להגיד?

חיים אורון: יש עוד שורש.

רוני בר-און: מדיניות מחורבנת, מדיניות כלכלית חזירית.

רוני בר-און: השותף של יגאל יאסינוב במזנון החזיר בכנסת, שמעון פרס.

רוני בר-און: היתה לו עוד הברקה, חוצפן שכזה – אני מדבר אל הכיסא הריק.

רוני בר-און: איך הוא אמר בישיבת הסיעה?

דליה איציק: תעשה טובה, של נעליך כשאתה מדבר עליו.

דליה איציק: של נעליך.

דליה איציק: כן, תעשה את זה.

רוני בר-און: רגע, מי יפתח לי את השרוכים?

רוני בר-און: יש כאן מישהו שיפתח לי את השרוכים?

דליה איציק: תירגע, תירגע.

משה כחלון: חבר הכנסת בר-און.

רוני בר-און: מה הוא אמר על יושב-ראש סיעת הליכוד בישיבה?

דליה איציק: תוריד את הטון.

דליה איציק: תרסן אותו קצת, הוא מגזים.

משה כחלון: את עושה את זה מצוין.

רוני בר-און: הנה, מתן יאהב לשמוע את זה.

רוני בר-און: הוא נכנס לישיבת הסיעה בעבודה ואומר: יושב-ראש סיעת הליכוד, איך קוראים לו?

רוני בר-און: בוא אני אגיד לך, שמעון פרס, איך קוראים לו - -

דליה איציק: אתה מלכלך את הפה שלך יותר מדי.

רוני בר-און: - - קוראים לו גדעון סער.

רוני בר-און: אתה רוצה שאני אתן לך את ה"ספלינג"?

רוני בר-און: גדעון סער קוראים לו.

רוני בר-און: ואני אגיד לך מה גדעון סער עשה היום: גדעון סער עשה היום דבר מופלא, הוא לקח את סיעת הליכוד לישיבת סיעה ולסיור במרכז מורשת מנחם בגין.

חיים אורון: - - -

רוני בר-און: אני ממליץ לכם.

רוני בר-און: מקום נפלא.

רן כהן: נכון, אתה צודק.

רוני בר-און: פשוט מוזיאון אדיר, מיצג מדהים, מרתק.

רוני בר-און: אתם יודעים מה?

רוני בר-און: חצי מהזמן מדברים שם על שמעון פרס.

רוני בר-און: במרכז מורשת בגין חצי מהזמן מדברים על פרס.

רוני בר-און: פרס אמר: חתרן כזה, חתרן אחר.

רוני בר-און: יש שם וידיאו.

רוני בר-און: שמעון פרס ב-1981 אומר בווידיאו: טוב, אני הולך הביתה.

רוני בר-און: עברו 24 שנה – הבטחת ללכת הביתה.

קולט אביטל: כנראה אין לכם על מה לדבר.

רוני בר-און: אתם יודעים מה ההבדל – את זה את בטח תביני – מה ההבדל בין גוי ליהודי, את יודעת?

רוני בר-און: אני אגיד לך: גוי הולך בלי להגיד שלום, ויהודי כל הזמן אומר שלום אבל לא הולך.

רוני בר-און: שמעון פרס כל הזמן אומר שלום ולא הולך.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מבין - - -

רוני בר-און: ידעתי שלא תבין.

חיים אורון: עכשיו אני מבין למה אתה מעריך את הגויים.

רוני בר-און: עכשיו תראה: כששואלים אותי על הרחבת הממשלה, עם כל כמה שזה לא נעים, כי לא בטוח שכל אחד רוצה שתגיד את דעתך תיכף בהתחלה, אתם יודעים, פוליטיקה, אני יודע שצריך במקום כלשהו לתת תשובה.

רוני בר-און: כשאני מדבר על הרחבת הממשלה, לא משנה מאיזה כיוון, זה להכניס שותף אסטרטגי לעסק.

רוני בר-און: עכשיו, אני בא מעולם העסקים.

רוני בר-און: 30 שנה הייתי עורך-דין בעולם העסקים, ואני רק שנה וחצי פורמלית בפוליטיקה.

רוני בר-און: בכנסת.

רוני בר-און: גיליתי דבר מדהים: בעולם העסקים, שאתה מכניס שותף, השותף מביא כסף; נכון, בייגה?

רוני בר-און: בפוליטיקה, כשאתה מכניס שותף, אתה צריך לשלם לו כסף.

רוני בר-און: אז עכשיו - - -

אבשלום וילן: ראה המשא-ומתן עם יהדות התורה.

רוני בר-און: או, אני מגיע לזה.

רוני בר-און: מייד.

רוני בר-און: כאילו שמעת את הנאום שלי.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: הגדר באריאל ואתנן לביבי - - -

רוני בר-און: עכשיו אני אגיד לכם ככה:

רוני בר-און: אנחנו צריכים להכניס שותף - - -

חיים אורון: הגדר באריאל ואתנן לביבי - - -

רוני בר-און: עזוב רגע את הגדר.

רוני בר-און: נדבר על הגדר.

רוני בר-און: תן שנייה, ג'ומס.

משה כחלון: חבר הכנסת בר-און, אני מוסיף לך שתי דקות.

רוני בר-און: הם לא הפריעו לי בכלל, אני צריך לגמור בדיוק בזמן.

רוני בר-און: עכשיו תראו - -

משה גפני: זה בטח לגבי יהדות התורה.

רוני בר-און: - - אם נגזר עלינו להחליף שותף, וממילא נגזר עלינו – באופן פרדוקסלי, כשאנחנו מכניסים שותף אסטרטגי, והסברתי לכם שבפוליטיקה, הפוך מעסקים, כשאתה מכניס שותף אתה עוד משלם לו, נגזר עלינו לשלם כסף – ואם שואלים אותי, עדיף לי לשלם את מעט הכסף למטרות צודקות ולאנשים נזקקים ולעולם התורה מאשר לשלם לכם את המיליארדים בחורבן של התוכנית הכלכלית, במשק הבולשביקי שאתם תחזירו הנה, במשק של הוועדים, במשק של המונופולים.

אברהם-בייגה שוחט: אילו שטויות.

קולט אביטל: על מה אתה מדבר?

רוני בר-און: אתם תעלו לנו פי כמה וכמה ממה שעלו השותפים האמיתיים, האוריגינליים שלנו.

רוני בר-און: לכן, אם אתם שואלים אותי כלכלית – עזבו אותי פוליטית - -

אברהם-בייגה שוחט: מה אתה אומר למר לפיד?

רוני בר-און: - - עזבו אותי מהסגנון, עזבו אותי מהג'ט-לג, עזבו אותי מיושב-ראש האופוזיציה המעופף, רק בכסף - - -

אבשלום וילן: מה עם חוק רשות הנמלים?

רוני בר-און: יבוא.

רוני בר-און: עד עכשיו עזבו שלושה יושבי-ראש של העבודה את הדיון, עכשיו עזב הרביעי.

רוני בר-און: אין דבר.

מתן וילנאי: בספסלי הליכוד צפוף מאוד.

רוני בר-און: לכן אני אומר: חברים, תפסיקו לריב.

רוני בר-און: מתן, אל תתעצבנו.

רוני בר-און: אתם מחלקים את עור הדוב לפני שצדתם אותו; או את עור הצבי, אם אני מסתכל על הכורסאות הריקות האלה.

רוני בר-און: תפסיקו לזחול.

רוני בר-און: אתם מדברים אתנו על רשת ביטחון, אתם רק לא יודעים - -

קולט אביטל: כמה אנשים ספרת מתוך ה-40 שישנם?

רוני בר-און: אני אתחיל להתייחס אלייך כשאת תתייחסי באופן ענייני ולא תתייחסי באופן אישי.

משה כחלון: חבר הכנסת בר-און, אתה צריך לסיים.

רוני בר-און: - - כשאתם מדברים על רשת ביטחון, אני אף פעם לא יכול לדעת מה אתם נותנים ברשת, את החוטים או את החורים.

משה כחלון: חבר הכנסת בר-און, משפט לסיום.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, המשפט לסיום הוא תודה רבה לך.

משה כחלון: תודה רבה על הנאום המעניין.

משה כחלון: תודה רבה לחבר הכנסת בר-און.

משה כחלון: הנואם הבא הוא חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

משה כחלון: בבקשה.

משה כחלון: אחריו - חבר הכנסת יצחק וקנין.

משה גפני: אילן, אולי תתייחס למה שכתוב בעיתונים, שהבטיחו לנו מיליארד ש"ח?

משה כחלון: מופיעה לכם על הצג רשימת הדוברים?

קריאות: לא.

משה כחלון: אז חבר הכנסת ליבוביץ; אחריו - חבר הכנסת יצחק וקנין; אחריו - חבר הכנסת יחיאל חזן; אחריו - חבר הכנסת רן כהן, ואחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו שוב נמצאים בריטואל השבועי הקבוע של הצעות האי-אמון.

אילן ליבוביץ: ככל שאני יושב פה יותר, במליאה - -

אליעזר כהן: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, תודה רבה.

אילן ליבוביץ: - - כשאני יושב ושומע פה, קודם רואה את הנושאים ולאחר מכן שומע את הנאומים, תאמין לי, עדיף לי לשבת בחדר ולקרוא אותם, כי לא שמעתי היום במליאה שום דבר חדש בדבריו של חבר הכנסת ישי, יושב-ראש סיעת ש"ס, שום דבר שונה ממה שנאמר בשבוע שעבר וממה שנאמר לפני שבועיים ולפני שלושה שבועות.

אילן ליבוביץ: הדבר היחיד – החידוש היחיד הוא שש"ס אינה רוצה להיכנס לממשלה שיושבת בה שינוי.

אילן ליבוביץ: נו, באמת – חידוש גדול.

אילן ליבוביץ: אני יכול להבטיח לך, חבר הכנסת אמנון כהן, שגם שינוי לא רוצה לשבת באותה ממשלה עם ש"ס, ולא מהסיבה שאתה חושד, אלא משום שאת המדיניות הכלכלית של הממשלה הזאת אי-אפשר ליישם כשש"ס יושבת בקואליציה, כשש"ס יושבת בממשלה.

אילן ליבוביץ: כדי ליישם את המדיניות - - -

אמנון כהן: לא אכפת לכם מאנשים, מהאזרחים.

אילן ליבוביץ: כדי ליישם את המדיניות הזאת ולהביא לתיקון של כל הקלקולים של הכלכלה הישראלית, שנגרמו בין היתר בזכות הנוכחות שלכם בממשלה, בזכות הישיבה שלכם במשרדים כמו העבודה והרווחה, כמו הפנים ומשרדים אחרים, צריך שאתם תשבו בחוץ ושר האוצר יוכל ליישם את הרפורמות שלו.

אמנון כהן: אתם לא השחתתם שום דבר - - -

אילן ליבוביץ: אני אזכיר לך: כשהממשלה הזאת התחילה לכהן, בתחילת 2003, היו בישראל יותר מ-300,000 עובדים זרים ו-271,000 מובטלים, יותר עובדים זרים ממובטלים.

אמנון כהן: עכשיו יותר גרוע – יש 300,000 - - -

אילן ליבוביץ: עכשיו ממשלת ישראל החליטה שהיא רוצה להחזיר את המובטלים האלה לשוק העבודה.

אמנון כהן: ומי עשה אותם מובטלים?

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, תעיר הערה לפרוטוקול, בבקשה.

משה כחלון: נו, תעיר, אני עוצר לו את הזמן.

אמנון כהן: הוא אומר שהיו 270,000 מובטלים.

אמנון כהן: היום יש 300,000 מובטלים, כלומר נוספו 30,000.

משה כחלון: תודה רבה, תמשיך.

משה כחלון: אני מבקש לא להפריע.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, למה אין רשימת דוברים?

משה כחלון: אנחנו מטפלים בזה, אבל קראתי את השמות וגם שמך נקרא.

משה כחלון: בבקשה, חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

אילן ליבוביץ: כדי להביא למצב הזה, צריך היה להפסיק פעם אחת ולתמיד את הנוהל הזה שאנשים חיים פה על קצבאות.

אילן ליבוביץ: אם בשנת 1982, חבר הכנסת שוחט, היו כאן 11,000 משפחות שחיו על קצבת הבטחת הכנסה, אתה יודע כמה חיו בשנת 2002 על קצבת הבטחת הכנסה?

אילן ליבוביץ: 157,000 משפחות.

אמנון כהן: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אמנון כהן, יש לנו איזה סיכום.

משה כחלון: אומנם שירתנו בצבא ביחד, אבל - - -

אילן ליבוביץ: 157,000 משפחות ב-20 שנים.

קולט אביטל: מה קרה בינתיים?

קולט אביטל: אולי הגיעה גם עלייה מרוסיה?

אילן ליבוביץ: נוספו פי-עשרה, מכיוון שנתנו לאנשים האלה גם לקבל קצבת הבטחת הכנסה, וחצי ממקבלי קצבת הבטחת הכנסה קיבלו פטור מלחפש בכלל עבודה.

קולט אביטל: כי הם היו זקנים.

אילן ליבוביץ: קיבלו פטור מלחפש עבודה, וכשאתה לא מכריח אותו לצאת לחפש עבודה אתה משאיר אותו במעגל העוני ובמעגל התלות בקצבת הבטחת הכנסה.

אמנון כהן: איפה יש עבודה?

אילן ליבוביץ: במקום שהחברים שלך שהביאו את העובדים הזרים - שם יש עבודה.

אמנון כהן: איפה יש עבודה?

אילן ליבוביץ: בבניין ובמקומות אחרים.

אילן ליבוביץ: במקום שאבא שלי עבד כשהוא עלה לארץ.

אילן ליבוביץ: אז עבדו בבניין.

אילן ליבוביץ: היום ישראלים לא עובדים בבניין.

אמנון כהן: - - -

קולט אביטל: קצת עובדות.

קולט אביטל: מה עם העלייה שהגיעה הנה?

קולט אביטל: מה עם הקשישים?

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, שמעתי כאן גם את חבר הכנסת שוחט, שמדבר על כך שמפלגת העבודה רוצה שנהיה מדינה כמו המדינות המערביות.

אילן ליבוביץ: אבל כדי להגיע לזה צריך לחתוך בבשר החי לפעמים וצריך לקצץ בכל הדברים האלה, בכל תשלומי ההעברה, ואתה יודע טוב מאוד, חבר הכנסת שוחט, כמה הם גדלו ותפחו במהלך השנים; צריך לקצץ בזה כדי שבאמת נצליח בשלב מסוים להגיע להיות מדינה מערבית.

רן כהן: אבל איפה יש בשר חי?

רן כהן: מהעניים אתה מקצץ בעצמות, לא בבשר החי.

אילן ליבוביץ: אתה לא מקצץ בעצמות.

משה גפני: אילן, אתם בעד העובדים?

אילן ליבוביץ: מה הקשר לעובדים בעניין הזה?

משה גפני: אני שואל.

משה גפני: תגיד לי, אתה בעד העובדים?

אילן ליבוביץ: כן, אני בעד העובדים, ואתה יודע טוב מאוד.

משה גפני: תשאל את העובדים מה הם אומרים עליכם.

אילן ליבוביץ: אני לא שואל את העובדים, כי את העובדים שואלת מפלגת העבודה.

משה כחלון: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

אילן ליבוביץ: את העובדים שואלת מפלגת העבודה שהביאה עכשיו גם את עמיר פרץ, מחבקת אותו בחזרה אל חיקה.

משה גפני: אז אתם בעד העובדים או נגד?

משה גפני: אז למה אתה נגד עמיר פרץ?

משה כחלון: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה להפוך את חבר הכנסת ליבוביץ לסוציאליסט?

משה כחלון: אתה מאמין שתשכנע אותו?

משה כחלון: אני מוכן להוסיף לו עוד 25 דקות אם אתה תביא אותו להיות סוציאליסט או תומך של עמיר פרץ.

משה גפני: אני מחפש כל הזמן בעד מי הוא.

משה כחלון: בוא ניתן לדיון להתקדם, אי-אפשר ככה.

עסאם מח'ול: כשאתה אומר עובדים – זה לנפנף בסדין האדום.

משה גפני: עוד לא ענית לאמנון כהן - - - ביטלתם את הקצבאות.

משה גפני: שיענה לי.

משה כחלון: חבר הכנסת גפני, תודה רבה.

משה כחלון: בבקשה, אדוני.

אילן ליבוביץ: בשנה הראשונה לכהונת הכנסת הזאת חשבתי שמפלגת העבודה, חס וחלילה, מתמודדת על הקולות של שינוי, כי כל פעם שהם היו עולים לבמה הם היו צועקים: שינוי ושינוי ושינוי.

אילן ליבוביץ: אבל לפני חודש ראיתי שהם מחזירים את עמיר פרץ, ואני כבר מבין שאין לי מה לדאוג, שהקולות של שינוי מובטחים.

אילן ליבוביץ: מפלגת העבודה הולכת היום למחוזות אחרים, בחזרה לעובדי "בזק" וחברת החשמל ועובדי המונופולים, ואין לנו בשינוי מה לדאוג, כי הציבור שלנו, חבר הכנסת גפני, הוא לא אותו ציבור של עמיר פרץ, הוא לא אותו ציבור שעכשיו מפלגת העבודה כביכול קורצת ופוזלת אליו.

אילן ליבוביץ: רציתי לומר לחבר הכנסת בר-און, שאמר שמפלגת העבודה לא תיכנס לממשלה - אני לא בטוח, לאחר הדברים שאני שומע בימים האחרונים, שהם לא בדרכם לממשלה.

אילן ליבוביץ: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, זה כמו הילדים שאומרים: תחזיק אותי, תחזיק אותי.

אילן ליבוביץ: אני שומע את הגידופים והקללות והצעקות של יושב-ראש האופוזיציה ושל עמיר פרץ ושל אחרים.

אילן ליבוביץ: אני רואה את זה רק כעניין של העלאת המחיר לפני הכניסה למשא-ומתן, כדי שיהיה מאילו עצים לרדת, ממה לרדת, כי הרי כולנו יודעים שבסופו של דבר, ברגע שראש הממשלה יפנה אליהם ויציע להם להצטרף לקואליציה, הם ישכחו את כל הטענות על המובטלים והכול וירוצו מהר.

אילן ליבוביץ: בסיכומו של דבר הרי עומד בפנינו הדבר הבאמת חשוב, או אולי הלא פחות חשוב מכל דבר אחר, והוא ליישם, חבר הכנסת רן כהן, את תוכנית ההתנתקות ולהביא לכך שנצא מאותו מקום, ואולי גם שם נוכל לחסוך כסף ולהפנות אותו למקומות אחרים.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

רן כהן: עכשיו אני כבר לא מבין מה שינוי רוצה.

רן כהן: חשבתי שטומי לפיד רוצה את העבודה בפנים.

אילן ליבוביץ: אנחנו רוצים את העבודה בפנים.

רן כהן: שמעתי איזה טון של לגלוג בדבריך.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת יצחק וקנין, בבקשה.

משה כחלון: אחריו - חבר הכנסת יחיאל חזן, אחריו - חבר הכנסת רן כהן, לאחר מכן - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ולאחר מכן - חבר הכנסת הרב רביץ.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידידי אילן ליבוביץ, עשית כאן השוואה יפה מאוד.

יצחק וקנין: בתקופתכם, על-פי טענתך לפחות, הדברים שנאמרו כרגע, הוצאו קרוב ל-100,000 עובדים זרים ממדינת ישראל, ואנחנו שומעים את זה כל יום שני וחמישי.

יצחק וקנין: הצמיחה במשק, אליבא דביבי נתניהו ותנועת שינוי והממשלה הנוכחית, עולה.

יצחק וקנין: וראה זה פלא, אתה טענת שבתקופתנו האבטלה הרקיעה שחקים.

יצחק וקנין: כל הפרמטרים מראים בדיוק ההיפך.

יצחק וקנין: האבטלה היום – אחרי שהוצאנו 100,000 עובדים בתקופה שלכם, והצמיחה עולה – עלתה ל-300,000 מובטלים.

יצחק וקנין: על-פי ההיגיון שלך, מה שאתה אומר פה, אם התפנו לנו 100,000 מקומות של עובדים זרים במשק, היו צריכים לפחות להיתוסף מקומות עבודה.

יצחק וקנין: התפנו עובדים זרים, מישהו היה צריך לקבל את מקומות העבודה הללו.

יצחק וקנין: את הדברים האלה אתה אמרת פה, לא אני.

יצחק וקנין: אז תסביר לי איפה הצמיחה ואיפה מקומות עבודה.

יצחק וקנין: נו, תסבירי לי את, אולי, אני לא מבין.

מל פולישוק-בלוך: אסביר לך.

מל פולישוק-בלוך: אלמלא היינו מוציאים את העובדים הזרים, אחוז האבטלה היה גבוה הרבה יותר.

מל פולישוק-בלוך: אתה תראה שבתוך חודשים ספורים יהיו פחות מובטלים.

רן כהן: זה מחזק את טענתך, זה מפני שהם יצרו עוד 100,000 מובטלים.

יצחק וקנין: המגמה היא בדיוק הפוכה.

יצחק וקנין: מלי, לפחות האבטלה לא היתה צריכה לעלות, לפחות.

מל פולישוק-בלוך: לולא הוצאת העובדים הזרים האבטלה היתה עולה יותר.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אם את אומרת שיש גם צמיחה במשק וגם הוצאנו 100,000 עובדים זרים, אז התפנו מקומות עבודה.

יצחק וקנין: לא יכול להיות שגם האבטלה עולה וגם הצמיחה עולה.

יצחק וקנין: אם לפחות היתה נשארת באותם ממדים, הייתי מבין.

יצחק וקנין: אם היתה יורדת טיפה, הייתי מבין.

יצחק וקנין: אבל שהיא עולה ב-30,000 מובטלים בתקופה שאתם נמצאים בממשלה?

יצחק וקנין: אגיד לך, אנחנו חיים פה באיזו בועה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, כולנו נתבדה בתקופה הקרובה, לא ייקח הרבה זמן עד שנראה את המציאות הזאת במדינת ישראל.

יצחק וקנין: האמינו לי, אני מסתובב בשטח.

יצחק וקנין: אולי אנשים כאן הולכים זחוחי דעת, שהכול טוב במדינה, שהכול בסדר.

יצחק וקנין: המציאות הכלכלית – ואמר את זה בייגה, ותאמינו לי, הוא לא נמצא כאן כעת, הוא אחד משרי האוצר הטובים ביותר שהיו במדינת ישראל.

יצחק וקנין: בתקופתו ההשקעה בחינוך היתה הגבוהה היותר, וגם ברווחה.

יצחק וקנין: היום, אליבא דממשלת שרון ושינוי והליכוד - כמה קיצוץ היה רק בקצבאות הילדים?

מל פולישוק-בלוך: היה לו מזל, זה היה - - -

יצחק וקנין: הכסף הזה היה צריך להתפנות, ללכת למקומות אחרים, לתעשייה, לעידוד התעשייה, לפחות בפריפריה.

יצחק וקנין: מה עשתה הממשלה הזאת?

יצחק וקנין: להיפך, היא מתנתקת מאותם מקומות, שגם כך התעסוקה קשה בהם, מאופקים ודימונה וקריית-שמונה.

יצחק וקנין: לא אני אמרתי את זה, האנשים בקריית-שמונה אומרים את זה, ודווקא שם נמצא השיעור הגדול ביותר של אנשים שבחרו בתנועת הליכוד, בתנועה של ידידי היושב-ראש כאן.

יצחק וקנין: הוא יודע את האמת.

יצחק וקנין: האמיני לי, אני יודע מה קורה בחברה הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: - - -

יצחק וקנין: אתם, שינוי, שדיברתם על שכבות הביניים, אתם, שחרתתם על דגלכם: אנחנו התנועה של שכבות הביניים, של המעמד הבינוני – איפה המעמד הבינוני היום?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מורידים מסים.

יצחק וקנין: המעמד הבינוני היום כבר על ה"ג'אנטים", נפל לגמרי.

יצחק וקנין: אתם כנראה לא מודעים למציאות וכל היום מספרים לנו סיפורים.

יצחק וקנין: הצמיחה זה עבודה בעיניים.

יצחק וקנין: על-פי כל הפרמטרים שאתם מביאים, הצמיחה היתה צריכה לייצר מקומות תעסוקה.

יצחק וקנין: לצערי הרב, הממשלה הזאת הולכת מדחי אל דחי.

יצחק וקנין: היא מתכחשת לבוחרים שלה, ולפחות את זה אני יכול להגיד לתנועת הליכוד: המציאות של העוני הולכת ונעשית יותר קשה.

יצחק וקנין: המציאות קשה מאוד, קשה מנשוא.

יצחק וקנין: משפחות שאינן יכולות לעמוד בתשלום המשכנתה מגיעות למצב קשה מאוד בגלל חוסר תעסוקה.

יצחק וקנין: מדברים על מקומות עבודה.

יצחק וקנין: אנשים לא רוצים לעבוד?

מל פולישוק-בלוך: לא.

יצחק וקנין: סליחה, אתם לוקחים את החקלאות - ואני רוצה לומר משהו.

יצחק וקנין: גדעון עזרא עלה ודיבר ואמר: אתם, תנועת ש"ס, בתקופתכם במשרד העבודה והרווחה הבאתם עובדים זרים בסיטונות.

יצחק וקנין: אני הייתי סגן שר העבודה באותה תקופה, ואני זוכר את הפיטורים שלנו.

יצחק וקנין: באותו יום שפיטרו אותנו – שלמה בניזרי היה אז שר העבודה – ראש הממשלה חתם על הבאת 6,000 עובדים זרים לחקלאות ואמר: חיכיתי לרגע שאני אפטר אותו כדי להביא 6,000 עובדים.

יצחק וקנין: אולי שכחנו את זה.

יצחק וקנין: מישהו יטיף לנו מוסר?

יצחק וקנין: מישהו יטיף לנו מוסר?

יצחק וקנין: מה עשו הממשלות?

יצחק וקנין: איך הקליקות עבדו?

יצחק וקנין: מה הביאו לחקלאות?

יצחק וקנין: אבל לצערנו הרב טחו עיניכם מראות ואתם לא רואים כלום.

יצחק וקנין: אתם רואים את עצמכם על הכיסאות וזהו זה.

יצחק וקנין: תודה.

משה כחלון: תודה רבה, חבר הכנסת וקנין.

משה כחלון: חבר הכנסת יחיאל חזן, בבקשה.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמדי שבוע בשבוע מעלים חברי חברי הכנסת מהאופוזיציה נושאים שונים ומשונים בעניין אי-אמון בממשלה.

יחיאל חזן: אני שואל את עצמי אם התפקיד שלהם הוא לומר לעם ולממשלה כמה הממשלה היא לא טובה, כמה היא גרועה, כמה היא לא בסדר.

יחיאל חזן: חברי חברי הכנסת מהסיעות הערביות מעלים היום אי-אמון בשל בניית הגדר.

יחיאל חזן: שומו שמים, הרי ממשלת ישראל כבר החליטה על בניית הגדר – היו ויכוחים, והגדר קום תקום.

יחיאל חזן: הגדר תיבנה.

יחיאל חזן: הגדר תיתן ביטחון למדינת ישראל ולמתיישבים, והגדר גם תהרוס את החלום של אותם פלסטינים, שהנה, או-טו-טו מקימים להם מדינה.

קולט אביטל: חבר הכנסת חזן, אתה יודע מי היה המציע ומי התנגד בצורה נחרצת?

יחיאל חזן: מכיוון שאת נמנית עם סיעה שהיתה בעד בניית הגדר, אני משוכנע שהיום תתמכי באי-אמון.

יחיאל חזן: מכיוון שאת והסיעה שלך הייתם בעד בניית הגדר – אני כבר לא מבין.

קולט אביטל: לא בתוואי הזה.

משה כחלון: חבר הכנסת חזן, כל אחד והגדר שלו.

יחיאל חזן: אולי פעם אחת תקיימו דיון ביניכם לבין עצמכם ותהיו עקביים?

יחיאל חזן: הרי רציתם שהממשלה תבנה גדר, והיה מאבק שלם.

יחיאל חזן: אפילו ראש הממשלה התנגד בהתחלה לבניית הגדר.

קולט אביטל: באיזה תוואי?

יחיאל חזן: בתוואי ביטחוני שייתן ביטחון למתיישבים באריאל, בעמנואל, בקדומים, ליד שכם ובכל מקום.

יחיאל חזן: במקום שגרים בו יהודים, שם צריך שיהיה ביטחון.

אברהם בורג: בניו-יורק?

יחיאל חזן: חברי הכנסת הערבים כאילו גמרו את השליחות שלהם בכנסת בטיפול בבעיות של ערביי ישראל, ומה שנותר להם הוא לסייע לפלסטינים לכלכל את צעדיהם.

יחיאל חזן: בשבוע שעבר הבעתי אמון בממשלה, וכל הבית לא הבין מדוע – מדוע הבעתי אמון בממשלה.

יחיאל חזן: אני ממשיך להתנגד לתוכנית ההתנתקות בכל דרך אפשרית.

יחיאל חזן: אני לא אוהב את התוכנית.

יחיאל חזן: אני מודה ומתוודה – לא אוהב עקירת יישובים של יהודים.

יחיאל חזן: לא ארים את ידי בעד עקירת יישוב יהודי, אבל ביום שבו ראש הממשלה מודיע שהוא יבנה אלפי יחידות דיור בגושי ההתיישבות, וביום שבו עולים הטרקטורים ובונים – בשבוע שעבר הם עלו על הקרקע והתחילו לבנות את הגדר – חשבתי שצריך לתמוך בממשלה ובראש הממשלה.

יחיאל חזן: אין ממשלה טובה יותר מאשר הממשלה הזאת בעת הזאת.

יחיאל חזן: כולנו יודעים כיצד הממשלה ריסקה את הטרור, כיצד הממשלה נלחמה ונלחמת בטרור.

יחיאל חזן: אין על כך ויכוח.

יחיאל חזן: הממשלה הזאת נאבקה מאבק קשה ביותר ועצרה את ההידרדרות הכלכלית, אבל עם זאת אני חושב שהגיע הזמן שבקיצוץ הקרוב, שכבר מדברים עליו, יבינו גם שר האוצר וכל מי שרוצה להמשיך לקצץ, שבאמת יש במדינת ישראל אנשים שאין להם מה לאכול.

יחיאל חזן: יבינו המנהיגים שמובילים את העם שהגיעו העת והרגע לסייע בידן של אותן שכבות חלשות, לסייע בידם של אותם אנשים שהולכים לעבוד – אני לא מדבר על אלה שעושים קומבינות, על אלה שהולכים לביטוח לאומי, מוציאים את מה שהם יכולים ועובדים "שחור", אני מדבר על אנשים שהולכים לעבוד ומביאים פחות משכר מינימום, גם הבעל וגם האשה.

יחיאל חזן: אני מדבר על כך שהממשלה צריכה לתת את הדעת על כך ולסייע בידם.

יחיאל חזן: הממשלה צריכה לעזור להם.

יחיאל חזן: הממשלה צריכה לתת להם פתרון.

יחיאל חזן: מי שמקבל מהביטוח הלאומי, אולי צריך לעזור לו לצאת ממעגל העוני.

יחיאל חזן: אני משוכנע שיש אנשים שאין להם דרך אחרת – לא לעשות קומבינה, לא ללכת לעבוד בדרך חתחתים כזאת או אחרת – כי הם כבר עובדים.

יחיאל חזן: צריך לסייע בידם, צריך לעזור להם.

יחיאל חזן: בקיצוץ הקרוב לא אתן את ידי כדי שימשיכו לפגוע באותן שכבות חלשות.

יחיאל חזן: צריך למצוא את הדרך לייצר מקומות עבודה.

יחיאל חזן: צריך למצוא את הדרך כיצד הממשלה תסייע ותייצר מקומות עבודה.

יחיאל חזן: אני לא מדבר על אותם עובדים שהולכים לעבוד בבניין ונרשמים בלשכת התעסוקה.

יחיאל חזן: אני חוזר ומדגיש שאני מדבר על אותם אנשים שעובדים ולא הולכים להירשם.

יחיאל חזן: אני מדבר על אותם אנשים שצריך לסייע בידם.

יחיאל חזן: כולי תקווה שכאשר הממשלה תבוא לבקש את האמון של חברי הכנסת בעניין הכלכלי, ידע גם שר האוצר שלא נהיה חותמת גומי.

יחיאל חזן: נכון – כותבים, מהללים ומשבחים את התוכנית הכלכלית ואת שר האוצר, אבל מי בעצם משבח אותו?

יחיאל חזן: בעלי ההון, הבנקאים.

יחיאל חזן: הגיע הזמן ששר האוצר ידע שהוא צריך לסייע למי שבאמת זקוק לסיוע.

יחיאל חזן: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת חזן מתכוון למי שמקבל שכר בלי לעבוד, ולא למי שעובד בלי לקבל שכר.

משה כחלון: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול אני מוחה על כך שאין פה אף שר ואפילו סגן שר אין פה.

משה כחלון: תבדקו מי השר התורן.

משה כחלון: סגן השר יעקב אדרי נמצא פה.

רן כהן: נכון, אבל לא הוא מי שמשיב על ההצעות האלה.

משה כחלון: צריך נציג של הממשלה, וסגן השר אדרי הוא נציג מכובד.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהעובדה ששרי הממשלה מזלזלים בכנסת אינה ראויה אסור להשלים אתה וצריך למחות עליה.

רן כהן: אני מבקש שתפנה את הדברים ליושב-ראש הכנסת כדי שהוא יעביר זאת לראש הממשלה.

משה כחלון: הערתך התקבלה, חבר הכנסת כהן, ואתה צודק.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: נדמה לי שלא צריך להרבות מלים כדי להביע אי-אמון בממשלה הזאת בנושאים החברתיים.

רן כהן: בואו נאמר את האמת: הממשלה הזאת, אפילו את מעט הצמיחה שהצליחה היום להעלות עשתה לא משום שהיא ידעה לקחת ממי שיש לו ולהשקיע במשק כדי ליצור יותר, אלא משום שהיא חתכה באופן אכזרי אצל כל הקבוצות הכי חלשות במדינה.

רן כהן: שם היא קרעה.

רן כהן: היא חתכה בחינוך, היא חתכה בבריאות, היא חתכה ברווחה, היא חתכה בקצבאות הילדים, הזקנים וכל הקבוצות החלשות.

רן כהן: משם היא לקחה.

רן כהן: נוסף על זה, למזלנו יש צמיחה כלכלית בארצות-הברית, והיורו עלה, ויש מידה מסוימת של צמיחה, אבל בינתיים מה שהממשלה הזאת מייצרת זה אבטלה יותר גדולה ועוני יותר גדול, והצמיחה לעולם לא תצדיק את התוצאה החברתית הקטלנית לבני-אדם שחיים במדינה הזאת.

רן כהן: לכן, בנושא החברתי-הכלכלי הממשלה הזאת ראויה לאי-אמון, וצריך להביע אותו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, נוסף על דברי ההנמקה של חברי חבר הכנסת אורון כאן בתחילת הדיון, אני חייב להוסיף שזאת הממשלה המופקרת הראשונה שבגין סכסוכים פנימיים ועסקאות פנימיות בין שריה מוכרת את האינטרס הביטחוני והמדיני של מדינת ישראל.

רן כהן: ראה מה זה, סגן השר לביטחון הפנים, התחילו להקים את הגדר ליד אריאל לא משום שזה טוב לביטחון.

רן כהן: אריק שרון יודע שזה לא טוב לביטחון, והוא יודע שזה רע מאוד ליחסים בינינו לבין ארצות-הברית.

רן כהן: אלא מה?

רן כהן: - כקלף מיקוח עם נתניהו.

רן כהן: כלומר, נתניהו סוחט את הסחיטה שלו, ובגין סחטנותו המפלגתית, האישית והאמביציוזית הולכים לעקור שם שטחים שלמים ולהקים שם את הגדר הכי אבסורדית בעולם.

רן כהן: גדר בדרך כלל מפרידה בין שני אזורים.

רן כהן: זאת גדר שאין בה כלום – כל סביבותיה פרוצות.

רן כהן: היא לא מחוברת לשום מקום משום שאין בה רציפות לכלום.

רן כהן: לו היו בונים אותה ברציפות זה היה קטלני ונורא.

רן כהן: איפה הגדר הזאת?

רן כהן: 25 קילומטרים מחוץ לגבולה של מדינת ישראל ובתוך השטחים.

רן כהן: בגוש קדומים ובגוש אריאל.

רן כהן: אם לא מחברים אותה – היא חסרת כל היגיון.

רן כהן: היא לא ביטחון ולא קשקוש אלא רק נזק אדיר, מכיוון שהיא באה להרע עם כל האוכלוסייה הפלסטינית, להמריד אותה, להשניא אותנו עליה ולחבל בכל סיכוי מדיני.

רן כהן: והכול בשביל מה?

רן כהן: לא בשביל להשיג ביטחון, לא בשביל להשיג רוגע, לא בשביל להתקדם מדינית.

רן כהן: כל ה"שירקס" האלה בין ראש הממשלה שרון, שר הביטחון מופז ושר האוצר נתניהו באים כדי לרצות את נתניהו על האמביציות האישיות שלו; לא לשרת את אזרחי ישראל, לא להביא שלום ולא להביא כלום.

רן כהן: ולא רק זה.

רן כהן: שכחנו שכל זה עולה מאות מיליונים שאין – למשטרה שלך ושלי שרוצה להיאבק בפשע אין, לזקנים אין, לקצבאות הילדים אין, לרווחה אין, למובטלים אין, אבל לגדר פרי שיגעונו של נתניהו, אי-שם באריאל, לא בשביל להגן על תושבי אריאל מסביב אלא סתם, גדר שאין לה קצה מפה וחיבור מפה, לגדר הזאת יש מאות מיליונים שאין לאזרחי ישראל הרעבים.

רן כהן: אתם יודעים מה?

רן כהן: סיפר לי חברי חבר הכנסת אורון שהתחילו לדבר על מפעל הזנה לילדים שבאים לבית-הספר וצריכים לקבל ארוחה חמה.

רן כהן: הממשלה באה ושמה כסף?

רן כהן: לא.

רן כהן: מה הם אמרו?

רן כהן: שההורים ישלמו, שייקחו קצבאות ילדים מההורים וייקחו מתורמים.

רן כהן: אבל כסף לגדר האבסורדית הזאת שם – לזה יש.

רן כהן: זאת כלכלה?

רן כהן: זאת חברה?

רן כהן: זה ביטחון?

רן כהן: זאת מדיניות?

רן כהן: לא, זאת הפקרות.

רן כהן: זה מה שאתם עושים.

רן כהן: אדוני סגן השר, אני לא יודע מה אני רוצה ממך, אבל אין פה אף אחד מהשרים.

רן כהן: כולם עזבו את הכנסת.

משה כחלון: נראה אם סגן השר הזה יודע על מה מדובר.

רן כהן: למה אתם מחכים?

רן כהן: אלוהים אדירים, למה אתם מחכים?

רן כהן: הוחלט על התנתקות, נאמר שזה טוב לביטחון, נאמר שזה טוב כדי לצאת מרצועת-עזה, המצרים כבר בפנים, כל העולם רוצה, הפרטנר הפלסטיני כבר רוצה שנעשה את זה, למה אתם מחכים, לפיגועים הבאים?

רן כהן: לפרובוקציה שתגרום למצב שבו יבואו מפגעים כדי להגיד שהנה יש טרור ואי-אפשר לצאת?

רן כהן: החלטתם על התנתקות?

רן כהן: תצאו כבר.

רן כהן: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אני מבקש לברך את מר ארנסט שטרסר, שר הפנים של אוסטריה, אשר מבקר בישראל ומנסה לחזק בפגישותיו את היחסים בין אוסטריה ובין ישראל בכל התחומים.

משה כחלון: אני מאחל לך ולצוות שלך ביקור מוצלח.

משה כחלון: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

משה כחלון: אחריה - חבר הכנסת אברהם רביץ, אחריו - חבר הכנסת דניאל בנלולו, ואחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

משה כחלון: שלום, חבר הכנסת זאב, לא ראיתי אותך.

משה כחלון: אתה בסדר?

נסים זאב: בינתיים כן.

משה כחלון: ברוך השם.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גדר ההפרדה שמדינת ישראל נאלצת להקים סביבה בשנתיים האחרונות אין בה משום לוקסוס מדיני, ודאי לא בעידן הכלכלי-החברתי עגום כמו זה הנוכחי.

גילה פינקלשטיין: יתירה מזאת, אין הגדר פריווילגיה הגנתית שמערכת הביטחון רק ממליצה על הקמתה.

גילה פינקלשטיין: הגדר היא צורך ביטחוני מיידי שנכפה על המדינה, מדינה ששואפת לשלום עם שכנותיה אך מקבלת פעם אחר פעם טרור בערים תמורת הסכמים וויתורים.

גילה פינקלשטיין: אכן, הגדר עלולה לשמש גם אמצעי פוליטי מדיני לסרטוט קו גיאוגרפי שעליו תיערך מדינת ישראל בעתיד.

גילה פינקלשטיין: אילו כאלה היו פני הדברים, היתה המפד"ל מתנגדת נחרצות לכל סנטימטר של הגדר, וזאת בשל העובדה הברורה שההתיישבות הישראלית שמעבר לגדר תפונה לאלתר.

גילה פינקלשטיין: תמיכתנו בהקמת הגדר נובעת כל-כולה מן ההכרה שהגדר נחוצה מבחינה ביטחונית והרתעתית, והעיר אריאל יכולה להעיד על המצב.

גילה פינקלשטיין: כמעט חצי שנה ניטש ויכוח עז בין גורמים שונים, פוליטיים וביטחוניים, אם להקיף את אריאל בתוואי הגדר המתוכננת או למצוא לה פתרון נקודתי שיעילותו מפוקפקת.

גילה פינקלשטיין: מן הצד האחד עמדו שיקולים פוליטיים צרים דוגמת לחץ אמריקני, פיתיון של ערבויות, ומנגד שלומם של תושבי אריאל והסביבה.

גילה פינקלשטיין: ההכרעה בסוגיה הזאת היא המענה האמיתי בשאלת אופיה של גדר ההפרדה.

גילה פינקלשטיין: אם תוקף אריאל בגדר, הרי שתפקידה המובהק הוא ביטחוני וחיוני, ואם תיוותר מחוצה לה, נראה שהיא מיועדת להסדר מדיני מסוכן במסווה של אמצעי הגנה.

גילה פינקלשטיין: לשמחתי, נפלה ההכרעה הנכונה.

גילה פינקלשטיין: אם היתה מדינת ישראל נכנעת ללחץ האמריקני, סוגרת את גדר ההפרדה ומותירה את אריאל מחוץ לה, איני רואה כיצד היתה המפד"ל יכולה לתמוך בפרויקט הזה, שהרי בכך איבדה הגדר את המשמעות הביטחונית שלה.

גילה פינקלשטיין: אך אין בהכרעה הזאת כדי לבטל כמה תמיהות עקרוניות.

גילה פינקלשטיין: האחת, כיצד עלה על דעתם של גורמים מדיניים מסוימים שהעיר אריאל, אשר בה כ-20,000 תושבים, תישאר מחוץ לגדר ההפרדה?

גילה פינקלשטיין: במה שונה גוש היישובים אריאל, קדומים ועמנואל מגושי התיישבות אחרים כגון גוש-עציון?

גילה פינקלשטיין: האם בשל הבטחה לממשל האמריקני תימנע הגנה חיונית לעשרות אלפי תושבים?

גילה פינקלשטיין: העיר אריאל זקוקה לגדר כפי שפתח-תקווה וכפר-סבא זקוקות לה.

גילה פינקלשטיין: תושבים רבים מאוד עושים את דרכם מדי יום ביומו על הציר שבין אריאל לבין גוש-דן.

גילה פינקלשטיין: מדובר באנשי עסקים, בתלמידים, בשכירים ובסטודנטים שמנהלים את חייהם בשותפות מלאה עם מרכז הארץ.

גילה פינקלשטיין: אין מדובר בתושבי יישוב אחד או שניים אלא בעשרות אלפים הזקוקים להגנת הגדר לא פחות מאזרחים אחרים מעבר ל"קו הירוק".

גילה פינקלשטיין: אני מודעת לכך שבניית הגדר כרוכה בעוגמת נפש לא מעטה לתושבים הפלסטינים באזור, אך יש לזכור כי באזור יש מספר זהה של יישובים ישראליים וכפרים ערביים, ואין מדובר כאן בשלילת זכויות של רוב על-ידי מיעוט מבוטל, כפי שמנסים להציג זאת כמה יפי נפש מיתממים.

גילה פינקלשטיין: אומנם נכון, תוואי הגדר גורם בפועל לניתוק פלסטינים רבים משטחי החקלאות שבבעלותם, ויש בכך כדי להניח לפתחנו סוגיה אתית שחובה עלינו להידרש לפתרונה.

גילה פינקלשטיין: אולם אין הצורך הביטחוני, שהוא בבחינת פיקוח נפש, נדחה מפני הסוגיה המוסרית הספציפית.

גילה פינקלשטיין: מה גם שמדינת ישראל דואגת לצייד את הפלסטינים הללו באישורי מעבר ובאשרות שהייה בשטחים החקלאיים ואינה שוללת את זכותם הבסיסית לעבד את חלקות האדמה שלהם.

גילה פינקלשטיין: כמו בסוגיות ביטחוניות אחרות, גם בגדר ההפרדה הולכת מדינת ישראל על חבל דק, המתוח בין זכותה הבסיסית להגן על עצמה לבין חובתה המוסרית כלפי זכויות האדם.

גילה פינקלשטיין: בהכרעות אלו עומדת מדינת ישראל, ובתוכה מערכת הביטחון, בכבוד וביושר.

גילה פינקלשטיין: כולי תקווה כי הקמת הגדר תזורז ותקיף כמה שיותר יישובים ישראליים בשומרון, למען הבטחת שלומם והגנתם של המתיישבים.

גילה פינקלשטיין: תודה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת דניאל בנלולו - אינו נוכח.

משה כחלון: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

משה כחלון: אחריו – חברת הכנסת אילנה כהן.

משה כחלון: אחריה – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, חבר הכנסת טלב אלסאנע וחברת הכנסת גילה גמליאל, וחבר הכנסת הרב רביץ, אם יגיע.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר גדעון עזרא, כשהופיע כאן, עשה מעשה נבזי, נמוך וגזעני.

עסאם מח'ול: כאשר הערתי על דבריו שהאבטלה ירדה, ואמרתי שמרמים כאן כאשר מצד אחד מקצרים את התקופה שמותר למובטל להירשם, ואחר כך באים ואומרים: ראיתם?

עסאם מח'ול: הנה ירדה האבטלה, היתה התגובה שלו: אתה צריך להתעסק בעניינים של העם הפלסטיני ולא בעניינים של האבטלה.

עסאם מח'ול: זו הערה נמוכה, בזויה וגזענית.

עסאם מח'ול: אני יודע מה ההיגיון שלו לעסוק בזה.

עסאם מח'ול: ההיגיון שלו הוא לחמוק ולברוח מההתמודדות עם השאלה החברתית של המדיניות החברתית, מהאסון שמובילה אליו הממשלה הזאת, לאותם מחוזות של הסתה על בסיס לאומני - לעורר את השנאה ואת הגזענות ולהסתתר מתחת לכיפה הזאת.

עסאם מח'ול: אני יודע שהוא לא רוצה שאני אתייחס היום, למשל, לשביתת המצילים.

עסאם מח'ול: אנחנו, שזקוקים למצילים יותר מאי-פעם כדי להציל את העם בישראל מהמדיניות של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: הוא רוצה להסתיר את הוויכוח לגבי אותה ממשלה שמוציאה צווי ריתוק, נגד מי?

עסאם מח'ול: נגד המצילים, כאשר היא מסתירה את העובדה ששרי הממשלה מרותקים לכיסאותיהם וזה מה שאכפת להם, מרותקים למדיניות הניאו-ליברלית, האומללה הזאת, המאמללת הזאת.

עסאם מח'ול: קל לו יותר לא להתמודד עם זה ולברוח לשנאה בין עמים, לגזענות.

עסאם מח'ול: אני מסתובב בימים אלה ומדקלם את ספרו של הסופר הברזילאי הדגול, ז'ורז' אמאדו, "ים המוות".

עסאם מח'ול: ממשלת ישראל מייצרת ומממשת את ים המוות כל רגע וכל יום.

עסאם מח'ול: 12 אנשים טבעו ושבעה או שמונה מהם טבעו למוות.

עסאם מח'ול: למה?

עסאם מח'ול: על מה המלחמה הזאת?

עסאם מח'ול: על מה השרירים האלה שמראה ממשלת ישראל היום נגד העובדים?

עסאם מח'ול: יש מדיניות שאותה מבטא נתניהו, שאותה מבטא פורז, שאותה מבטא לפיד – המתקפה הניאו-ליברלית: לשבור את העובדים, לא לתת אפשרות למאבק מאורגן של עובדים.

עסאם מח'ול: המצילים אינם נאבקים בימים אלה על שכר.

עסאם מח'ול: הם נאבקים על אחריות, על זה שהם לא מוכנים לשאת באחריות לגורלם של השוחים אם מפחיתים את מספר המצילים בסוכה אחת.

עסאם מח'ול: 40 שנה היו בכל סוכה שלושה מצילים.

עסאם מח'ול: מה קרה עכשיו?

עסאם מח'ול: למה רוצים להוריד את מספרם לשניים?

עסאם מח'ול: מה, מספר התושבים ירד?

עסאם מח'ול: שלושה מצילים היו נחוצים בכל סוכה כאשר בישראל היו 2 מיליוני תושבים.

עסאם מח'ול: עכשיו יש 6 מיליוני ישראלים.

עסאם מח'ול: אין צורך במצילים?

עסאם מח'ול: על מה נאבקים?

עסאם מח'ול: אפשר לחשוב שמעמד הפועלים, מעמד העובדים, נאבק כאן על הכנסות גבוהות יותר.

עסאם מח'ול: מדובר בסך הכול ב-180 מצילים במדינת ישראל, שאמורים להציל את השוחים ב-120 חופים מאושרים.

עסאם מח'ול: על מה המהומה?

עסאם מח'ול: על מה השרירים האלה של הממשלה?

עסאם מח'ול: על מה צווי הריתוק?

עסאם מח'ול: תתביישו לכם.

עסאם מח'ול: מה אתם רוצים להשיג?

עסאם מח'ול: רוצים להוריד 60 תקנים מתוך 180 תקנים שיש למצילים בסך הכול.

עסאם מח'ול: על זה המהומה?

עסאם מח'ול: המהומה היא על דבר אחר: המהומה היא על זה שאתם רוצים לשבור את העובדים, להוריד אותם על הברכיים.

עסאם מח'ול: זאת האמת של הממשלה.

עסאם מח'ול: זאת הפילוסופיה של הממשלה הזאת.

משה כחלון: אני מבקש להשלים את הדברים.

עסאם מח'ול: לכן זה נראה כפי שזה נראה.

עסאם מח'ול: אבל אני אומר, ממשלת ים-המוות היא ממשלת דמים גם בתחום החברתי.

עסאם מח'ול: אותם אנשים שטבעו השבוע למוות, דמם בראשה של הממשלה הזאת ובראשה של המדיניות הזאת.

עסאם מח'ול: אמר לנו כאן השר שטרית לפני שבוע: אנחנו הבטחנו לאמריקנים תרבות חדשה.

עסאם מח'ול: האם זו תרבות של שבירת העובדים, תרבות של התעמרות בזכויות החלשים?

עסאם מח'ול: זאת האמת של הממשלה הזאת, ולא יעזור ששמעון פרס אומר שזו ממשלה חזירית או מבצעת מדיניות חזירית בתחום החברתי.

עסאם מח'ול: אני חושש שהוא יוביל את מפלגתו אל תוך הממשלה החזירית הזאת ויפגע בדמוקרטיה ויפגע באופוזיציה.

משה כחלון: תודה.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה הזמן להגיד, שאת הממשלה החזירית הזאת צריך להפיל.

לימור לבנת: אני אפנה לוועדת האתיקה של הכנסת אם הוא לא יחזור בו מדבריו.

לימור לבנת: יש הבדל מאוד גדול בין מדיניות חזירית, שגם את זה לא צריך לומר, כפי שאמר חבר הכנסת שמעון פרס, לבין ממשלה חזירית.

עסאם מח'ול: המדיניות החזירית.

לימור לבנת: אמרת דברים יותר גרועים, אבל בעניין הזה אני בשום פנים ואופן לא יכולה להסכים.

לימור לבנת: שיחזור בו.

עסאם מח'ול: ציטטתי את חבר הכנסת שמעון פרס, ואני אומר שהמדיניות החזירית של הממשלה הזאת מובילה למצב - - -

לימור לבנת: זה לא מה שהוא אמר.

לימור לבנת: אני מבקשת שהוא יחזור בו ממה שהוא אמר.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול - - -

עסאם מח'ול: זאת ממשלת המוות והדמים.

לימור לבנת: שיחזור בו מדבריו על ממשלה חזירית, או שאני אפנה לוועדת האתיקה.

עסאם מח'ול: את יכולה לפנות בכל מקרה.

עסאם מח'ול: אבל אני אומר - - -

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, יש לך אפשרות לחזור בך או לא לחזור בך.

לימור לבנת: יש גבול למה שאפשר לשמוע - - -

עסאם מח'ול: מה אמרת - - -

לימור לבנת: אני לא מוכנה לשמוע את זה.

משה כחלון: תודה רבה, גברתי השרה.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, אתה חוזר בך מהמלים "ממשלה חזירית"?

עסאם מח'ול: אמרתי ואני אומר שזאת ממשלה שמבצעת מדיניות חזירית, זאת ממשלה של מוות ושל דמים.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני ישבתי כאן, אני מודה, באיפוק.

לימור לבנת: בשלב מסוים חשבתי, אף שאני שרה תורנית, לקום ולצאת מכאן, כי יש גבול למה שצריך לסבול כאן.

לימור לבנת: יש כאן חברי כנסת שמנצלים באופן ציני, מכוער וחמור מאין כמוהו את העובדה שיש דמוקרטיה במדינת ישראל, שאף שהיא דמוקרטיה מתגוננת, הם מקבלים כאן פתחון פה לכנות בביטויים חמורים ביותר.

לימור לבנת: אלה שמגינים על מי שרוצח כאן ילדים, מעזים לדבר כאן על ממשלת דמים, על ממשלת מוות.

לימור לבנת: מאיפה הם באים בכלל?

לימור לבנת: את מי הם מייצגים כאן?

עסאם מח'ול: - - -

לימור לבנת: הם מייצגים כאן משטר של טרור - - -

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול.

צבי הנדל: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת הנדל.

לימור לבנת: הם מייצגים כאן - - -

עסאם מח'ול: - - -

לימור לבנת: תודה.

לימור לבנת: הם מייצגים כאן את מי שלא יודע דמוקרטיה מהי.

טלב אלסאנע: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול.

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע.

עסאם מח'ול: זו בריונות מה שהיא עושה כאן.

עסאם מח'ול: זו בריונות.

לימור לבנת: הם מייצגים כאן משטר דיקטטורי.

לימור לבנת: הם מייצגים כאן משטרים מושחתים.

טלב אלסאנע: זו שרת חינוך?

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע.

לימור לבנת: הם לא ישמעו אותם, הם ישמעו אותי - זה בסדר, אדוני היושב-ראש.

טלב אלסאנע: - - -

עסאם מח'ול: - - -

לימור לבנת: הם מייצגים כאן משטר מושחת שמתעלל בבני עמו.

לימור לבנת: הם מייצגים כאן את התרבות הפלסטינית - - -

עסאם מח'ול: את מושחתת.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

משה כחלון: אני מקווה שזה ירגיע אותך.

לימור לבנת: הם מייצגים כאן, לצערי הרב, הנהגה פלסטינית שמאמללת את בני עמם.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, לא תיתן להשתלחות הזאת - - -

משה כחלון: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

עסאם מח'ול: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, תעזוב את האולם.

משה כחלון: סדרנים, להוציא אותו.

עסאם מח'ול: אתה משתף פעולה - - -

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, חבר הכנסת מח'ול, תעזוב את האולם.

עסאם מח'ול: אתה משתף פעולה, זה מה שאתה עושה.

עסאם מח'ול: אתה משתף פעולה עם גזענים ופאשיסטים שעולים על הבמה הזאת.

עסאם מח'ול: - - - זה מה שאתה עושה.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, חבר הכנסת - תודה רבה, אדוני.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

עסאם מח'ול: זאת האמת - - - אתה מנסה להסתיר, על-ידי דברים של התייפייפות - - -

משה כחלון: וואלכ, תעזוב את האולם כבר.

משה כחלון: אתה מבלבל את המוח.

משה כחלון: סע כבר החוצה.

משה כחלון: מספיק.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, אני מייד - - -

עסאם מח'ול: אתה באופן עקבי עושה את זה - - -

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, חבר הכנסת מח'ול, תעזוב את האולם, נו.

משה כחלון: אי-אפשר להוציא אותו?

משה כחלון: אני לא מבין.

משה כחלון: סדרנים, אתם צריכים עוד תגבורת?

משה כחלון: תוציאו אותו החוצה, בבקשה.

עסאם מח'ול: - - - לא לתת להשתלחות גזענית פאשיסטית כזאת - - -

צבי הנדל: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת הנדל, תודה.

עסאם מח'ול: - - -

לימור לבנת: אני רק רוצה להשלים את דברי, אדוני היושב-ראש, ואני מייד אפנה.

לימור לבנת: אני אאפשר לדיון להמשיך.

משה כחלון: בבקשה.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול, נו, תעזוב את האולם.

משה כחלון: אני לא מבין אותך.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, למה אתה לא מגן על השרה?

משה כחלון: אני מגן על השרה והיא מגינה על עצמה יפה מאוד.

משה כחלון: חבר הכנסת מח'ול.

טלב אלסאנע: יש גבול גם לתגובה.

טלב אלסאנע: אתה לא יכול להתיר לה לשסות - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע.

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע - - -

טלב אלסאנע: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע, אני חושב - - -

לימור לבנת: שיוציאו אותו כבר.

לימור לבנת: מה קורה פה?

עסאם מח'ול: פאשיסטית כזאת.

משה כחלון: אני לא מבין.

משה כחלון: מה, אי-אפשר להוציא אותו החוצה?

עסאם מח'ול: אי-אפשר.

עסאם מח'ול: אי-אפשר.

עסאם מח'ול: (חבר הכנסת עסאם מח'ול יוצא מאולם המליאה.

עסאם מח'ול: )

משה כחלון: אפשר להוציא אותך.

משה כחלון: בקלות.

טלב אלסאנע: - - -

משה כחלון: בבקשה.

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע, תודה.

לימור לבנת: תודה.

לימור לבנת: אני אשלים את דברי ואני מייד אפנה את הבמה להמשך הדיון.

משה כחלון: בבקשה.

לימור לבנת: אני רק רוצה להשלים את דברי, הפעם, אני מקווה, בלי הפרעות של מי שמשתלח כאן, ולומר כך: לצערנו הרב, ההנהגה הפלסטינית שאותה מייצגים פה חבר הכנסת מח'ול ואחרים, היא הנהגה שאיננה רוצה בשלום, שמפעילה כאן טרור נגד ישראלים, לרבות ילדים - - -

טלב אלסאנע: - - -

לימור לבנת: במהלך שלוש השנים וחצי האחרונות, ועוד קודם לכן - - -

טלב אלסאנע: - - - דבר כזה - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע.

לימור לבנת: לא שומעים אותו אם אני מדברת למיקרופון.

משה כחלון: לא, אבל אני - - -

טלב אלסאנע: - - -

לימור לבנת: לצערי הרב - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע, אם אתה מרגיש פגוע, יש הודעה אישית.

טלב אלסאנע: לא, לא, לא - - -

ואסל טאהא: הכיבוש הוא הטרור.

טלב אלסאנע: איך אתה מרשה לה להגיד שקר כזה?

טלב אלסאנע: לעלות על הדוכן ולהגיד דברי הבל כאלה?

משה כחלון: אני לא אחראי לתכנים, חבר הכנסת אלסאנע.

טלב אלסאנע: - - - להגיש תלונה במשטרה.

טלב אלסאנע: אסור לך להרשות זאת.

טלב אלסאנע: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אלסאנע, אני מבקש.

משה כחלון: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, חבר הכנסת אלסאנע.

משה כחלון: תודה רבה.

לימור לבנת: אני יודעת שאני מדברת כאן בשם רבים בכנסת, שלצערם הרב עדיין לא קמה הנהגה פלסטינית ברשות הפלסטינית, כזאת שאפשר יהיה לדבר אתה.

לימור לבנת: ובינתיים, כאשר עומדים כאן חברי כנסת, עומד כאן חבר הכנסת מח'ול - אני לא רוצה לדבר בלשון רבים, אבל עומד כאן חבר הכנסת מח'ול - וקורא לממשלת ישראל ממשלה חזירית, ממשלת דמים, ממשלת מוות, אני חושבת שעל זה אי-אפשר לעבור בשתיקה יותר.

לימור לבנת: אנחנו מדינה דמוקרטית.

לימור לבנת: בניגוד לשכנים שלנו, שמנהלים משטרים מושחתים ואנטי-דמוקרטיים בעליל, כאן מותר, במדינה הדמוקרטית הזאת, גם למי שמייצגים את המיעוט הערבי כאן, שהם אזרחים לכל דבר ושווי זכויות, לשבת בכנסת, לדבר ולייצג את הקבוצה הזאת בתוך מדינת ישראל.

לימור לבנת: מה שאסור להרשות כאן, זה שמדינת ישראל תצטרך לסבול את סוג הדיבורים הזה, את סוג הסגנון הזה, את סוג ההסתה הזה נגד ממשלת ישראל ונגד המדינה.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן שנאמר באופן ברור: לא עוד.

לימור לבנת: אי-אפשר להסכים להסתה הפרועה הזאת של חבר הכנסת מח'ול כאן, על הבמה הזאת.

לימור לבנת: לכן, אני דורשת שחבר הכנסת מח'ול יחזור בו מדבריו.

לימור לבנת: אם לא כן, אני מודיעה שאני אפנה לוועדת האתיקה של הכנסת.

לימור לבנת: לצערי, הוא לא חזר בו מדבריו, לכן ביקשתי כאן את רשות הדיבור.

לימור לבנת: אני חושבת שגם חברי כנסת שמייצגים את הציבור הערבי כאן צריכים לשים מחסום לפיהם וצריכים לעמוד בכללים כלשהם, שקיימים במדינה נורמלית, בעיקר במדינה שבה יש דמוקרטיה מתגוננת, בעיקר במדינה שבה אנחנו סובלים בשלוש השנים וחצי האחרונות; הם צריכים לשים מחסום לפיהם, וצריכים לקבוע כללים כלשהם, אם הם לא מסוגלים לעמוד בכללים אחרים שקובעים להם, לרבות ועדת האתיקה של הכנסת.

לימור לבנת: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש - -

משה כחלון: תודה, גברתי השרה.

לימור לבנת: - - ואני עדיין מצפה להתנצלותו של חבר הכנסת מח'ול, כפי שאמרתי.

משה כחלון: לא יהיה לו סיכוי.

משה כחלון: היום הוא לא יכול לחזור לאולם.

משה כחלון: אולי מחר.

לימור לבנת: לא, היום; לא, היום.

משה כחלון: תודה רבה, גברתי.

משה כחלון: חברת הכנסת אילנה כהן, בבקשה.

אילנה כהן: אדוני היושב-ראש, שרת החינוך, חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם שאני מאוד השתוממתי.

אילנה כהן: מצד אחד אני שומעת שהנה, אנחנו בצמיחה, והורידו מס הכנסה והתחילו לחלק לאנשים - וכשאומרים שהכלכלה בצמיחה הייתי מצפה שקודם כול, אם יש צמיחה, סוף-סוף יעזרו לזקנים, לאומללים, לכל אלה שמפנים אותם לבית-תמחוי.

אילנה כהן: הרי זו המטרה, אם אומרים שיש צמיחה.

אילנה כהן: אבל אנחנו רואים מצב הפוך בדיוק.

אילנה כהן: מצד אחד אומרים שיש צמיחה, והנה אני, אתמול, פותחת את הטלוויזיה, ואני שומעת שיש כוונה לאוצר - אנחנו, בשנה שעברה, אמרו לנו שהמדינה נמצאת במצב קשה.

אילנה כהן: הסכמנו, על-ידי משא-ומתן וחתימת הסכם ולא על-ידי חקיקה, לתת את התרומה שלנו לכלכלת ישראל על-ידי העידוד והצמיחה.

אילנה כהן: והנה, מה אני שומעת?

אילנה כהן: - ואני רוצה פה להזהיר את כולם, שהסכמים יש לכבד.

אילנה כהן: לא יעלה על הדעת שנגיע ל-2005 ויגידו לנו שהעידוד והצמיחה נמשכים והעובדים ימשיכו לשלם.

אילנה כהן: לא יהיה כדבר הזה.

אילנה כהן: עכשיו באו - ובהסכם גם היה כמה מפוטרים יהיו במגזר הציבורי.

אילנה כהן: ופתאום אנחנו שומעים שיפטרו עוד אלפי עובדים.

אילנה כהן: אז אני שואלת שאלה אחת: תגידו, או כן או לא.

אילנה כהן: או שיש לכם צמיחה - אני בינתיים עוד לא ראיתי שום קקטוס שצמח, אבל זה לא משנה.

אילנה כהן: אני חושבת - אני שמחה שכבוד ראש הממשלה הגיע.

אילנה כהן: אני יודעת שיש לך רגישות לזקנים.

אילנה כהן: אני באה ואני אומרת: כשאנחנו רואים את החולים שאין להם אפשרות לקנות את התרופות שלהם, אנשים שאין להם כסף לקנות אוכל לעצמם, זקנים, אנשים שאין להם כסף לקנות לילדים שלהם, אז הגיע הזמן שיהיה סדר עדיפויות שונה בכלכלת ישראל.

אילנה כהן: הגיע הזמן להסתכל להם ישר בעיניים.

אילנה כהן: כי מי שאין לו כדי לקנות תרופה, בסוף עולה למדינה יותר.

אילנה כהן: כשמאשפזים אותו בבית-חולים, העלות שלו היא הרבה הרבה - גדעון, אל תפריע לי, אני רוצה שסוף-סוף ראש הממשלה יקשיב לי.

גדעון סער: גם אני רוצה, אבל - - -

אילנה כהן: אז תן לי הזדמנות שהוא ישמע, כי אני חושבת שזה חשוב מאוד.

אילנה כהן: תפסיקו.

אילנה כהן: יש לכם התנתקות.

אילנה כהן: אני אגיד לכם: אתם מנותקים מהעם, אתם מנותקים מהחולים, מהזקנים ומהילדים.

אילנה כהן: אז תקשיבו לי, באמת.

גדעון סער: זה לא נכון.

גדעון סער: את יודעת שזה לא נכון.

אילנה כהן: אל תגיד לי, גדעון, כן נכון.

גדעון סער: - - -

אילנה כהן: אז אם יש צמיחה, אז בבקשה, תחזירו את הכספים שלקחתם מהזקנים, תחזירו את הכספים שלקחתם מהחולים.

אילנה כהן: אם אני שומעת שעכשיו אתם עומדים עוד הפעם - איפה שרת החינוך?

אילנה כהן: - שוב עומדים לקצץ בחינוך, בבריאות ובביטחון, אז תגידו בבקשה: אתם עושים מכירת סוף העונה.

אילנה כהן: לכן אני אומרת – באמת, אני חושבת שהגיע הזמן שהאסימון ירד לכם, ואני אומרת את זה, פשוט שהאסימון ירד לכם, כי הגיע הזמן שתסתכלו ותישירו מבט אל אזרחי מדינת ישראל, ואל תיתנו לילדים לפנות לכל מיני בתי-תמחוי – כל המדינה הזאת הפכה לבית-תמחוי אחד גדול.

אילנה כהן: אל תיתנו לזקנים ולחולים להישאר בבית ולא לקבל תרופות.

אילנה כהן: אני מציעה שתסתכלו, ואני רוצה להגיד לכם – אני אגיד לכם את זה בכל פעם שאעלה לדוכן – אף אחד מכם פה בכנסת לא חסין, לא אתם, לא הילדים שלכם ולא ההורים שלכם.

אילנה כהן: בשלב זה או אחר כולם מגיעים לאותו המקום, והגיע הזמן שתדאגו שלא יקרו מקרים נוספים כאלה ולא יהיו יותר מובטלים.

אילנה כהן: אני אומרת שהסכמים יש לכבד, ואם באמת יבטלו את ההסכם שהאוצר חתם אתנו – ויושב פה שטרית, שגם היד שלו היתה על החתימה על העידוד והצמיחה - -

מאיר שטרית: - - -

אילנה כהן: - - אם אתם תנסו לבטל את זה ולהמשיך לקחת מהאנשים, אני אומרת לכם - - -

מאיר שטרית: - - -

אילנה כהן: תקשיב לי, דבר אחד.

אילנה כהן: אתה יודע מה, תמיד בהתחלה אומרים שזה לא נכון.

אילנה כהן: לא נכון?

אילנה כהן: אז תעמדו ותכחישו את זה.

אילנה כהן: אני מציעה לך – אני יורדת, תעלה ותגיד שכל מה שהתכוונתם לקצץ בבריאות, בביטחון, זה לא נכון.

אילנה כהן: אתם לא מתכוונים בשנת 2005 לקחת בחזרה ולהמשיך עם העידוד והצמיחה – לקחת מאנשים.

אילנה כהן: תבוא ותגיד את זה פה, וזה יירשם.

אילנה כהן: כשתעביר את זה לחקיקה, אף שעכשיו אין לכם הרבה ידיים, ואין "תן לאצבעות ללכת במקומך", תבוא ותצהיר את זה, ואני אשמח לשמוע את זה ממך.

אילנה כהן: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה, חברת הכנסת אילנה כהן.

אלי בן-מנחם: השר מאיר שטרית, תשתדל לעשות את זה קצר מאוד.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני עולה לדבר בעקבות דבריה של חברת הכנסת אילנה כהן.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר: א.

מאיר שטרית: אין שום אמת בשמועות שמתפרסמות בעיתונים - - -

אילנה כהן: - - - טלוויזיה - - -

מאיר שטרית: בטלוויזיה.

מאיר שטרית: נו, אז מה ההבדל?

מאיר שטרית: אין שום אמת בשמועות האלה.

מאיר שטרית: עד עכשיו לא עשינו אפילו את מצרפי התקציב, ואין שום מספרים שנוקבים בהם, וכבר יודעים: אנחנו מפטרים עשרות אלפי עובדים.

מאיר שטרית: זה פשוט קשקוש.

מאיר שטרית: לא יפטרו עשרות אלפי עובדים, ולא יפטרו אפילו אלפי עובדים.

מאיר שטרית: אין שום כוונה שימשיכו לקחת משכר של אנשים.

מאיר שטרית: את יודעת, אילנה, זה פשוט מצחיק לבוא בטענה כזאת, מכיוון - - -

אילנה כהן: אם לא הייתם עושים את זה בשנה שעברה, לא הייתי אומרת - - -

מאיר שטרית: אילנה, סליחה.

מאיר שטרית: מאחר שכידוע לך, הסכם הורדת השכר נעשה בהסכם ביני לביניכם, אז עולה על דעתך שמישהו יכול להאריך הסכם בלי הסכמה של הצד השני?

מאיר שטרית: לכן, זה לא על הפרק.

מאיר שטרית: זה לא קיים על הפרק.

מאיר שטרית: נכון שבמדינה – ובתוכנית הכלכלית כמו שהיא מתנהלת – אנחנו מחויבים למסלול מסוים של כלכלה, מסלול שהוא שונה מתפיסת העולם של מפלגת העבודה, של מר פרס.

מאיר שטרית: אני חושב שהוא טועה, כי בסך הכול הוא לא יכול לבוא בטענה למערכת כלכלית שמביאה בסופו של דבר לתוצאות מאוד חיוביות בכלכלה.

מאיר שטרית: כל העולם מוחא כפיים, הוא לא: הוא חושב שזה קפיטליזם – הקפיטליזם הזה גרם לכך שבמדינות רבות מאוד בעולם השכר של העשירונים התחתונים נהיה הרבה יותר גבוה מאשר השכר של העשירון האחרון בארץ, והדבר היחיד שיכול לשנות את המצב זה המשך הצמיחה הכלכלית.

מאיר שטרית: לכן, במחויבות של הממשלה בצמיחה כלכלית יש כמה פרמטרים שאנחנו נעמוד בהם: הורדת תוואי הגירעון, שתקציב שנה הבאה יהיה 1% ריאלית יותר גדול מתקציב השנה.

מאיר שטרית: אלה פרמטרים שהתחייבנו עליהם, ונקיים אותם, אבל כל הפרסומים בעיתון בעניין זה מוקדמים מדי – איך אומרים?

מאיר שטרית: אני לא יודע, אולי אפילו מוגזמים מדי – כי עד עכשיו, אני אומר לך, לא התקיים דיון אפילו במצרפי התקציב, כך שכל הדיבורים האלה הם דיבורים בעלמא.

מאיר שטרית: אינני יודע מי מוסר את הדיבורים הללו, למה הוא מוסר אותם, מה האינטרס.

מאיר שטרית: אני רק אומר לך - - -

אילנה כהן: - - - אני רק רוצה - - -

מאיר שטרית: אילנה, לא רק זאת, אני רוצה לומר יותר מזה.

מאיר שטרית: בשבוע שעבר הודעתי, בתשובה על שאילתא מעל הבמה הזאת, שבשנת 2005 אנחנו מתכוונים, למשל, להחזיר או לבטל את הקיצוץ לקשישים – של גמלאות הקשישים, אלה שמקבלים הבטחת הכנסה בלבד, ואולי גם להוסיף עליו, מכיוון שנכון לעשות זאת.

מאיר שטרית: ברגע שיש לנו אפשרות לעשות את זה, ונכון לעשות את זה, והכוונה שלנו ב-2005, למשל, היא לעזור לקשישים ולהחזיר או לבטל להם את הקיצוץ.

מאיר שטרית: אולי גם נבוא עם דברים אחרים, עם בשורות חיוביות נוספות.

מאיר שטרית: לכן, אני מציע שלא להיתפס לפרסומים בעיתונים.

מאיר שטרית: אילנה, יש לי עצה בשבילך: כשאת קוראת עיתון, פרט לתאריך ולמחיר תשאלי על כל דבר שאלה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר שטרית.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לך, אם לא היה התקדים של השנה שעברה – אבל הוכחת בשנה שעברה - - -

ג'מאל זחאלקה: מכובדי היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לגנות את דברי ההתלהמות של השרה לימור לבנת.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע איך להגדיר את זה ששרת חינוך עולה כאן על הבמה ונותנת הופעה אנטי-חינוכית בעליל.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שראה אותה – כל מי שראה אותה – היא נתנה שיעור אנטי-חינוכי לכלל הציבור.

ג'מאל זחאלקה: השרה אומרת שהיא לא צריכה לסבול חברי כנסת מסוימים, והכוונה – ברור – היא לחברי הכנסת הערבים כשהם מדברים מעל הבמה דברים שהיא לא אוהבת.

ג'מאל זחאלקה: גם אני, אדוני היושב-ראש, ועמיתי – ולא רק חברי כנסת ערבים, גם חברי כנסת יהודים – נאלצים לשמוע כאן דברי בלע והסתה פרועה ודברי גזענות, לא רק מצד חברי הכנסת, אלא מצד שרים, והיו דברים מעולם.

ג'מאל זחאלקה: אם יש תחרות מי סובל יותר, היא מפסידה בגדול.

ג'מאל זחאלקה: בגדול.

ג'מאל זחאלקה: זה שאני יושב כאן בכנסת ונאלץ לשמוע דברים כמו שלה וכמו של חברי כנסת אחרים בימין - זה עולה לנו בבריאות, ורבים מהשולחים אותנו לכנסת שואלים אותנו: מה אתם עושים שם?

ג'מאל זחאלקה: הרי לא מקשיבים לכם.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות ששומעים אתכם, אבל אתם מדברים עם קיר אטום, כמו הקיר הזה.

ג'מאל זחאלקה: באה השרה ואומרת: מי שולח אתכם לכאן?

ג'מאל זחאלקה: לאט-לאט, שרת החינוך, שלח אותנו לכאן ציבור של מצביעים, של אזרחים, ואם שרת החינוך לא נותנת כבוד לאזרחות, מי ייתן כבוד לאזרחות?

ג'מאל זחאלקה: דווקא בדברי ההתלהמות שלה, דווקא כשהיא כועסת, היא אומרת בדיוק את מה היא חושבת, ומתייחסת בדבריה כאדונית הארץ – אני לא יודע מה הנקבה של אדנות – אבל היא מדברת כשייכת לקבוצה של אדונים, מתוך אדנות היא מדברת, כאילו שאנחנו עבדים אצלה או נתינים שלה.

ג'מאל זחאלקה: שרת חינוך שלא נותנת כבוד לאזרחות ולאזרח ולתהליך הבחירה, שאזרח הולך לקלפי ומשלשל את הפתק ושולח נציגים לפרלמנט - היא צריכה להתייחס ביראת כבוד לעצם התהליך.

ג'מאל זחאלקה: היא יכולה להתווכח אתנו – בבקשה, אבל לא לשים סימן שאלה על זכותנו.

ג'מאל זחאלקה: לא בחסד אנחנו פה.

ג'מאל זחאלקה: לא בחסד.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להזכיר כאן, שיצחק רבין נרצח בגלל דה-לגיטימציה של נציגי הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להזכיר לכם כאן, ותשמעו טוב מאוד, צריך לחזור ולשמוע מה אמר יגאל עמיר - שהיה כאן ראש ממשלה לא לגיטימי, כי הוא נשען על קולותיהם של חברי כנסת ערבים.

ג'מאל זחאלקה: אני זוכר גם חברי כנסת אחרים, ואני חייב לציין את חבר הכנסת דוד לוי, למשל, כשהיה ויכוח בסיעת הליכוד – הוא ודן מרידור בשעתו – ומישהו עשה דה-לגיטימציה של נציגי הציבור הערבי, והם עמדו נגד, למרות חילוקי הדעות, הוא בצד הזה של המתרס ואנחנו בצד הזה.

ג'מאל זחאלקה: אבל יצחק רבין נרצח בגלל דה-לגיטימציה שלו כראש הממשלה משום שהוא נשען או קיבל תמיכה מחברי כנסת ערבים, בגלל הדה-לגיטימציה הפוליטית של הציבור הערבי ושל נציגיו.

ג'מאל זחאלקה: צריכים לזכור את זה טוב מאוד לפני שמתווכחים אתנו, ואני לא אומר שלא יתווכחו אתנו.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד, שהמספרים שאנחנו שומעים מהאוצר משקרים.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות שהמספרים הם מספרי אמת, כלומר, אכן יש צמיחה באחוז כך וכך, אבל המספרים משקרים.

ג'מאל זחאלקה: למה הם משקרים?

ג'מאל זחאלקה: כי יכול להיות שיש צמיחה כלכלית לעשירון העליון, אבל מרבית האזרחים, מרבית האנשים, לא מרגישים צמיחה כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: מרגישים צניחה כללית.

ג'מאל זחאלקה: אנשים מתלוננים על כך שמערכת החינוך מתמוטטת, שיש נסיגה בכל התחומים, שאנשים לא יכולים לגמור את החודש, שיש זקנים, קצבאות ילדים מקוצצות - אנשים חיים בעוני.

ג'מאל זחאלקה: רמות העוני עולות.

ג'מאל זחאלקה: ומה אומרים?

ג'מאל זחאלקה: יש צמיחה כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשמוע מהאוצר לא רק מדדים פיסקליים, שיש עלייה כך וכך או צמיחה כך וכך.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשמוע מכם מה אתם אומרים על העלייה בעוני, על העלייה באבטלה.

ג'מאל זחאלקה: אלה המדדים האמיתיים.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בבני-אדם ולא רק במספרים.

ג'מאל זחאלקה: ספרו לנו מה גורלו של האזרח הפשוט.

ג'מאל זחאלקה: ואת האזרח הפשוט אתם מדרדרים מדחי אל דחי, מצבו חמור ביותר והוא נמצא בצרה צרורה.

ג'מאל זחאלקה: מדברים על צמיחה.

ג'מאל זחאלקה: צמיחה צמיחה, אבל רק לחלק מהאנשים ולא לכל האנשים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה, אדוני.

משה כחלון: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

משה כחלון: אחריו - חברת הכנסת גילה גמליאל, ואחריה - חבר הכנסת הרב רביץ.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בתחילת דברי אני רוצה למחות על התבטאויותיה של שרת החינוך.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שכל חבר כנסת מתוסכל מהימין, או כל שר מאוכזב או שיש לו צרות בממשלתו או עם ראש הממשלה, יהפוך את חברי הכנסת הערבים לשק החבטות שלו.

טלב אלסאנע: מה שאמר חבר הכנסת עסאם מח'ול זה מה שאמר שמעון פרס, שהמדיניות של הממשלה הזאת חזירית.

טלב אלסאנע: הוא התייחס להקשר הכללי, כשהממשלה הזאת מגלה אטימות כלפי המצילים, והתוצאה שאין מי שיציל את הטובעים ואנשים מקפחים את חייהם.

טלב אלסאנע: אז במקום שהשרה תזעק את זעקתם של אלה שקיפחו את חייהם רק בשבוע האחרון, היא באה ועולה לדוכן לא כדי להתייחס ולהביע דעה, אלא כדי להסית בצורה הכי קשה והכי פסולה שיכולה להיות נגד כל חברי הכנסת הערבים, והיא מאשימה אותנו, שאנחנו תומכים במעשים של רצח ילדים.

טלב אלסאנע: זוהי התרת דם; זה מעשה שגובל ממש בהסתה פרועה ובהתרת דם של חברי הכנסת.

טלב אלסאנע: אני הייתי מצפה ממך, אדוני היושב-ראש, להעמיד אותה במקום.

טלב אלסאנע: גם שרה יש לה מידה של אחריות כשהיא מתבטאת בדברים כאלה חריפים, ובפרט לאור מעמדה כשרת חינוך.

טלב אלסאנע: ולכן, אם זו הרמה של שרת חינוך, מה לנו להלין על התלמידים, כשעל-פי המכון לדמוקרטיה יש כרסום קשה מאוד בנורמות הדמוקרטיות של אותם בני נוער.

טלב אלסאנע: רק היום התפרסם, אדוני היושב-ראש, סקר שמראה ש-55% מבני-הנוער הישראלים סבורים שהאוכלוסייה הערבית היא סיכון ביטחוני למדינת ישראל.

טלב אלסאנע: מי אחראי לתופעה הזאת?

טלב אלסאנע: מי נכשל כאן?

טלב אלסאנע: איפה הכישלון במערכת החינוך?

טלב אלסאנע: ומי שנושא בתוצאות זו השרה, שנותנת דוגמה רעה בהתבטאויות כאלה, בגישה כזאת.

טלב אלסאנע: היא משתמשת במושג דמוקרטיה מתגוננת.

טלב אלסאנע: מה המטרה של דמוקרטיה מתגוננת?

טלב אלסאנע: זאת אומרת, להכשיר צעדים אנטי-דמוקרטיים נגד מיעוט ערבי, תחת הססמה שאנחנו במצב של דמוקרטיה מתגוננת.

טלב אלסאנע: ממי היא מתגוננת?

טלב אלסאנע: מי מאיים על הדמוקרטיה?

טלב אלסאנע: מי שמאיים על הדמוקרטיה זה הימין.

טלב אלסאנע: תחת הלאומנות, תחת הססמאות של פטריוטיזם, מחסלים ומכרסמים את הדמוקרטיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו מלת קסם בשביל להטיף לערבים.

טלב אלסאנע: דווקא אנחנו בעד הדמוקרטיה, דווקא אנחנו בעד חופש הביטוי.

טלב אלסאנע: אנחנו מוכנים לקבל את הדעה גם של אליעזר כהן, שאנחנו לא מסכימים אתה, אבל אנחנו לא פוסלים את האדם בגלל דעותיו.

טלב אלסאנע: זכותו להביע דעה אחרת שלא נסכים אתה.

טלב אלסאנע: אבל לפסול אדם מפני שיש לו דעה אחרת?

טלב אלסאנע: לפסול אדם מפני שיש לו לאום אחר?

טלב אלסאנע: זה אלף-בית בשיעור החינוך הראשון שהשרה צריכה להעביר.

אליעזר כהן: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אליעזר כהן.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אני עובר לנושא השני.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, שאני שמעתי הבוקר - - -

אליעזר כהן: - - -

משה כחלון: חבר הכנסת אליעזר כהן.

משה כחלון: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: שמעתי הבוקר, היושב-ראש - - -

אליעזר כהן: באיזו מדינה ערבית היית מדבר ככה?

טלב אלסאנע: שמענו את הססמאות האלה.

טלב אלסאנע: תשנה אותן.

טלב אלסאנע: חזרת עליהן מיליון פעם.

טלב אלסאנע: תחדש משהו.

טלב אלסאנע: אל תחזור כמו תוכי.

טלב אלסאנע: תחדש, שיהיה יותר מעניין.

אליעזר כהן: אל תספר לי סיפורים.

אליעזר כהן: בשום מדינה ערבית לא היית מדבר בפרלמנט כמו שאתה מדבר פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, תודה רבה.

משה כחלון: בבקשה, חבר הכנסת אלסאנע.

משה כחלון: חבר הכנסת אליעזר כהן.

משה כחלון: חבר הכנסת דהאמשה, תודה רבה.

טלב אלסאנע: לא נעים לך, אתה יכול לצאת.

משה כחלון: חבר הכנסת טלב אלסאנע, זה לא התפקיד שלך.

משה כחלון: בבקשה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, הבוקר אנחנו שומעים שמפלגת העבודה סוף-סוף מגלה אומץ, מגלה שרירים, אומרת: אנחנו לא נמשיך לתת רשת ביטחון ללא גבול.

טלב אלסאנע: אנחנו נמלא את התפקיד שלנו.

טלב אלסאנע: השליחות שלנו, הציבור שלח אותנו למלא תפקיד של אופוזיציה, ואנחנו נמלא את זה בכבוד.

טלב אלסאנע: יש כאלה שהאמינו שסוף-סוף מפלגת העבודה תמלא את השליחות הזאת, הייעוד הזה, זה לא פחות חשוב ממפלגה שתגיע לשלטון.

טלב אלסאנע: אבל מהבוקר עד הצהריים העמדה הזאת מתחילה להשתנות, ובסוף נותנים חופש הצבעה.

טלב אלסאנע: איך יכול להיות, רבותי, שאופוזיציה, העמדה שלה בסוגיות כל כך מהותיות תהיה חופש הצבעה?

טלב אלסאנע: מה זה, יקבלו חופש מהמעמד שלהם בתור אופוזיציה?

טלב אלסאנע: עכשיו הם במצב חופשי קואליציה-אופוזיציה?

טלב אלסאנע: מה בדיוק המעמד שלהם?

טלב אלסאנע: ואני רוצה לשאול, מיהו בדיוק יושב-ראש מפלגת העבודה?

טלב אלסאנע: איך הוא יכול למלא את תפקידו כיושב-ראש האופוזיציה אם הוא נותן רשת ביטחון לממשלה?

טלב אלסאנע: באיזו זכות הוא יכול למלא את התפקיד הזה, לא מבחינה משפטית, מבחינה מוסרית, כשהוא כבר מחכה להזמנה פורמלית מראש הממשלה?

טלב אלסאנע: איך הוא יכול להגיד, אני מוביל ומנהל את העמדה העקרונית של האופוזיציה?

טלב אלסאנע: ולכן אני סבור שהמפלגה הזאת היא, כמו שאומרים, לא מפלגת העבודה, אלא מפלגה אבודה.

טלב אלסאנע: אבודה לכל הדעות.

טלב אלסאנע: אין לה מנהיגות, אין לה עמדה מדינית, אין לה אפילו עמדה חברתית-כלכלית, שכל הזמן אומרים.

טלב אלסאנע: עוד מעט יתיישרו, יאמצו את הגישה של נתניהו, הכול תלוי במחיר שיקבלו בממשלה הבאה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כשאנחנו מדברים על התקציב, כלכלה, הממשלה אומרת: אין תקציב.

טלב אלסאנע: אפשר לקבל את זה.

טלב אלסאנע: אבל הממשלה, אם אין לה תקציב, יש סוגיות ונושאים שבהם היא יכולה להקל על האוכלוסייה שאינם כרוכים בתקציב.

טלב אלסאנע: אין סיבה כשהמצב יהיה כל כך קשה, להקשות עוד יותר על האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אין סיבה, אדוני ראש הממשלה - ואתה יושב-ראש ועדת השרים לענייני ערבים, ותלו בך הרבה תקוות - שעד היום יש יישובים לא מוכרים במדינת ישראל; יישובים שבקיץ הזה אין להם מים לשתייה.

טלב אלסאנע: אני לא מדבר על מים לחקלאות, אין להם מים לשתות במדינת ישראל; אנשים שהילדים שלהם אין להם גנים ללמוד בהם.

טלב אלסאנע: ולאחר מכן יש נשירה, ואחרי זה יש עבריינות ופשיעה, ואחר כך כולנו יכולים להאשים.

טלב אלסאנע: אז איפה אחריות הממשלה כלפי אזרחיה?

טלב אלסאנע: יש מקום ויש אחריות כלפי האוכלוסייה הערבית, וזה תפקידך, למלא את האחריות הזאת, גם על-פי ההמלצות של ועדת-אור.

טלב אלסאנע: הוועדה המליצה ואתה אימצת את ההמלצות, אז צריך ליישם את זה כדי לתת לבעיות פתרון שלדעתי הוא לטובת כלל אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: תודה.

משה כחלון: תודה רבה, חבר הכנסת אלסאנע.

משה כחלון: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רות קפלן: תודה רבה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: ב.

משה כחלון: הפרסומים שלפיהם ישראל מתחילה לבנות את גדר ההפרדה סביב אריאל

משה כחלון: חבר הכנסת הרב אברהם רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני לשם שינוי רוצה לומר לחברי באופוזיציה ממפלגת העבודה כמה מלים, שנדמה לי שהיום כבר ראוי שהם ישמעו אותן.

אברהם רביץ: אנחנו הולכים עם האופוזיציה במשך שנה וחצי, ומצביעים עבור כל הצעת אי-אמון, עבור כל גחמה של מאן דהוא ממפלגות האופוזיציה.

אברהם רביץ: ואנחנו נמצאים באופוזיציה מטעמינו שלנו.

אברהם רביץ: רְאו מה קורה כאן.

אברהם רביץ: מפלגת העבודה, וזה לא סוד, מנהלת משא-ומתן כזה או אחר עם הליכוד.

אברהם רביץ: לכן אמרתי ותיקנתי את עצמי: כזה או אחר.

אברהם רביץ: מר פרס, זאת לא עבירה כל כך גדולה.

דליה איציק: מסתבר שזאת עבירה.

אברהם רביץ: כן?

אברהם רביץ: היא מנהלת משא-ומתן עם מפלגת הליכוד כדי להצטרף לממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: מה אומר על זה טומי לפיד?

יצחק הרצוג: מה עם המיליארד ש"ח שלכם?

אברהם רביץ: אתמול אני שומע – כך אומרים לי, לא שמעתי מפיו – שאחד ממנהיגי מפלגת העבודה אומר:

אברהם רביץ: קיימת ספקולציה מסוימת שחס ושלום אולי תקום איזו קואליציה אחרת של הליכוד עם המפלגות החרדיות, והוא מכנה מין אפשרות פוליטית כזאת: יום שחור לפוליטיקה הישראלית.

חיים אורון: לדמוקרטיה.

חיים אורון: לדמוקרטיה.

אברהם רביץ: כן.

אברהם רביץ: וזה אחרי שנה וחצי שאנחנו הולכים יחד.

אברהם רביץ: הצבענו - - -

בנימין בן-אליעזר: מי אמר את זה?

אברהם רביץ: חברך – כך מלשינים עליו – חיים רמון.

אברהם רביץ: הוא חבר מפלגת העבודה, לא?

בנימין בן-אליעזר: הוא דווקא בעד החרדים.

אברהם רביץ: הוא אוהב חלק מהחרדים – לארוחת בוקר.

בנימין בן-אליעזר: הבנתי.

אברהם רביץ: אבל כאשר אנחנו – אולי – מתכוונים להיות שותפים בקואליציה הבאה, זה יום שחור לישראל.

אברהם רביץ: זה פתאום יום שחור, אחרי כל כך הרבה זמן שאנחנו הולכים יחד.

אברהם רביץ: דרך אגב, בעניינים שהיו נוגעים לנו כמעט אף פעם לא הצבעתם יחד אתנו, אבל סלחנו, מתוך רצון לבנות משהו אחר.

אברהם רביץ: והנה, זה מה שקורה.

אברהם רביץ: רְאו מה קורה.

אברהם רביץ: בעיתונות כבר מוזרמות ידיעות.

אברהם רביץ: אני נזכר בימים השחורים שלנו.

אברהם רביץ: בעיתון "גלובס" נכתב: "יהדות התורה: קצבאות במיליארד ש"ח כתנאי להצטרפות אפשרית לקואליציה".

אברהם רביץ: הנה, מתחילים להפחיד אתכם.

אברהם רביץ: אני אומר לכם, שאם זה יהיה תלוי בכסף, זה הרבה יותר ממיליארד ש"ח.

אברהם רביץ: זה לא יהיה תלוי בכך.

אברהם רביץ: זה יכול להיות תלוי אולי בהכרה במלוא הזכויות שלנו כאזרחים שווי זכויות במדינת ישראל.

אברהם רביץ: את זאת אנחנו דורשים כל השנים.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר כמה מלים ליושב-ראש מפלגת העבודה.

אברהם רביץ: מר פרס, קראתי היום באינטרנט דברים שאמרת, חלקם יפים מאוד ומאוד אהבתי אותם.

אברהם רביץ: אינני יודע אם אתה נתת את הכותרת או שהלבישו עליך כותרת כזאת, אבל היא אומרת כך: "הם יכולים להשתתף במפלגות קיימות.

אברהם רביץ: אין להם מקום בפני עצמם".

אברהם רביץ: אצטט אותך – אמרת דבר יפה, שרק לך מתאים להגיד אותו – כי זה יפה: "אמונה היא מוחלטת וחסרת פשרות, ואילו פוליטיקה בנויה על פשרות.

אברהם רביץ: לכן, יש מקום לאנשים דתיים במפלגות קיימות, אך אין מקום למפלגות דתיות שעומדות בפני עצמן".

אברהם רביץ: מר פרס מכובדי, אני רוצה לומר לך: אני מתפלל ליום הזה שאנחנו באמת לא נהיה בפוליטיקה.

אברהם רביץ: אני חושב שיש לנו תפקידים בעם היהודי, ובכלל במין האנושי, הרבה יותר חשובים, שיונקים - - -

שמעון פרס: אני רוצה להיות יותר מדויק.

שמעון פרס: אמרתי: עדיף שיהיו יהודים דתיים בכל המפלגות מאשר מפלגות דתיות באופוזיציה.

אברהם רביץ: אני מסכים אתך.

אברהם רביץ: אני חושב שבאמת יש לנו תפקידים חשובים מאוד, ערכיים וייחודיים לאדם שמאמין בבורא עולם וחי לפי דרכו.

אברהם רביץ: אני חושב שאנחנו יכולים להקרין הרבה יותר.

אברהם רביץ: אבל, מר פרס, מי צריך להתחיל את המהפכה הזאת?

אברהם רביץ: מי שצריך להתחיל הם אלה שהשלטון בידם, אתם בתקופתכם והליכוד בתקופתו, להוכיח לנו - -

משה כחלון: חבר הכנסת רביץ, אני מבקש לסיים.

אברהם רביץ: - - שאנחנו יכולים לסמוך על מישהו אחר, שאנחנו יכולים לשמר את היהדות בלי לייצג את היהדות על-ידי מפלגה, שאנחנו יכולים לשמור על מערכות החינוך שלנו בלי לעמוד כעניים בפתח ושאנחנו יכולים לשמר את היסודות הבסיסיים ביותר.

משה כחלון: חבר הכנסת רביץ, תודה.

משה כחלון: אני מבקש – ממש משפט לסיום.

משה כחלון: אחריו – חברת הכנסת גילה גמליאל.

אברהם רביץ: לכן, אני באמת קורא לליכוד היום: תוכיחו שאין צורך במפלגות דתיות.

אברהם רביץ: אני מקווה לטוב.

אברהם רביץ: זכרו רק דבר אחד: לא היה הסכם קואליציוני, לא היה משא-ומתן קואליציוני ולא היה שום דבר דומה לזה.

אברהם רביץ: יש רק דבר אחד: אנחנו רוצים – ונעשה את כל המאמצים – להמשיך לשאת בחובה המוטלת עלינו לשמר את המשך קיומו של העם היהודי.

משה כחלון: הרב רביץ, תודה רבה.

משה כחלון: חברת הכנסת גילה גמליאל היא אחרונת הדוברים, ולאחר מכן - הצבעה.

בנימין בן-אליעזר: בשביל מה צלצלתם?

משה כחלון: אני האחראי לצפצפות?

בנימין בן-אליעזר: מה קרה לכם?

בנימין בן-אליעזר: באמצע האבטיח נעמד לי פה.

משה כחלון: חבר הכנסת פואד, זה לפרוטוקול?

גילה גמליאל: כבוד היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, השרים והשרה, חברי חברי הכנסת וחברות הכנסת, בימים האחרונים אנחנו שומעים יותר מדי על כך שנציגי מפלגת העבודה החליטו להיות אופוזיציה, קואליציה, קואליציה של אופוזיציה או אופוזיציה של קואליציה.

גילה גמליאל: זה עדיין לא ברור.

גילה גמליאל: אדוני שמעון פרס, שמעון היקר, אני מנסה להבין בימים האחרונים – מה הובטח לך, שאתה כל כך כועס?

גילה גמליאל: מה הובטח לך, ולא קוים, שאתה משנה את עצם העמדה שלך לשמש רשת ביטחון?

גילה גמליאל: מה קפץ עליכם הבוקר?

גילה גמליאל: אני מנסה להבין זאת: יש תפקידים שאיננו יודעים עליהם?

גילה גמליאל: יש תיקים שלא שמענו עליהם?

בנימין בן-אליעזר: ראש הממשלה - - -

מיכאל מלכיאור: אולי עוד 20,000 מובטלים.

גילה גמליאל: מה גרם פתאום, בוקר בהיר אחד, למפלגת העבודה - - -

בנימין בן-אליעזר: דרישות השלום של ביבי נתניהו.

גילה גמליאל: חבר הכנסת פואד, אני מנסה להבין מה קרה.

בנימין בן-אליעזר: דרישות השלום של ביבי נתניהו.

קריאה: זה נוגע - - -

גילה גמליאל: מה קרה?

גילה גמליאל: בוא נשאל את השאלה, ואולי לא בכדי אשאל אותה אני: מה נשתנה?

גילה גמליאל: אני מנסה להבין פה דבר פשוט: במשך שבועיים אתם - - -

בנימין בן-אליעזר: אפשר לענות לך?

גילה גמליאל: אשמח אם תענה לי.

בנימין בן-אליעזר: מה שהשתנה זה דבר אחד: אנחנו, משום שהמדינה יקרה לנו, החלטנו לתת רשת ביטחון לראש הממשלה.

גילה גמליאל: מה נשתנה מהשבוע שעבר?

גילה גמליאל: מה נשתנה מאתמול?

גילה גמליאל: מה נשתנה מלפני שלושה ימים?

בנימין בן-אליעזר: רגע, אני עונה לך.

גילה גמליאל: לצערי, האידיאולגיה עברה – הכיסאולוגיה לא.

גילה גמליאל: אז מה נשתנה?

בנימין בן-אליעזר: אבל, חברת הכנסת גילה גמליאל - - -

ראובן ריבלין: גברתי הדוברת, האם את רוצה את הגנתי?

ראובן ריבלין: כבוד חבר הכנסת הנכבד בן-אליעזר, אני לא יכול לאפשר לאדוני קריאות ביניים אין-סופיות.

בנימין בן-אליעזר: האליל שלךְ קובע שאנו - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שמעו אותך היטב.

ראובן ריבלין: אתה לא נותן לנו אפשרות.

גילה גמליאל: אני מנסה להבין: למה בדיוק ציפיתם, שיפטרו את השרים המוצלחים שלנו?

גילה גמליאל: שיפנו את תיק שר החוץ, שעושה עבודת קודש?

גילה גמליאל: שיפטרו את שר האוצר?

גילה גמליאל: פתאום התחלתם לעשות "עליהום".

אהוד יתום: עבודת קודש.

גילה גמליאל: מה חשבתם לעצמכם?

גילה גמליאל: שמעון היקר, אני פונה במיוחד אליך, כי לא ברור לי מה קרה שבאמצע הקיץ קפצה עליך רוח הנעורים הזאת, שמדלגת ממקום למקום.

גילה גמליאל: אני פשוט לא מבינה את עצם המסרים המוטעים שמגיעים אלינו חדשות לבקרים.

מיכאל מלכיאור: גם את כל שבועיים מצביעה הפוך, לא?

גילה גמליאל: הרי זה לא חדש.

גילה גמליאל: כל העניין הוא שמפלגת העבודה היתה לאורך כל הדרך משענת קנה רצוץ של כל הקואליציות של ממשלות האחדות לדורותיהן.

גילה גמליאל: זה התחיל עם שמיר, וזה המשיך גם במהלכים שבסופו של דבר הובילו לאוסלו.

גילה גמליאל: את כל שאר הדברים אני אומרת בצורה חד-משמעית: אין מקום למפלגת העבודה יחד עם הליכוד.

גילה גמליאל: אני שמחה שהבנתם את זה בעצמכם ולא הואלתם להוביל אותנו בעצם ההצבעות האלה.

גילה גמליאל: בעניין האופוזיציה אני רוצה לומר, שבימים האחרונים נדמה כי מפלגת העבודה הפכה להיות לוויין עם משקפיים שרואים מה שלא רואים מכאן.

גילה גמליאל: יש כאן דבר תמוה: מדברים על גדר ביטחון, על כך שרוצים לתת ביטחון לאנשי אריאל, אבל כאן מפלגת העבודה רוצה פתאום להצטרף אל מרצ ואל הסיעות הערביות כדי למנוע מצב שבו יינתן ביטחון אישי לתושבי מדינת ישראל, לתושבי אריאל.

גילה גמליאל: אני שואלת אתכם: מה שנותן ומונע את הפיגועים לאחרונה, עצם בניית הגדר – אתם פתאום רואים לנכון לבוא דווקא בעת הזאת ולהצביע נגד?

גילה גמליאל: מה עולה על דעתכם כאופוזיציה?

גילה גמליאל: חבר הכנסת אופיר פינס, על מה, על כך שלא מינו אותך להיות שר בממשלה?

גילה גמליאל: שלא היית בחמישייה הפותחת?

גילה גמליאל: יותר מזה, אם מסתכלים על כל המערך הכלכלי, סוף-סוף מדברים על פריצת דרך במשק הישראלי, אנחנו רואים הפחתה במסים, הפחתה במע"מ, אבל פתאום קופצים ואומרים: חזיר שוביניסטי.

גילה גמליאל: מה האמירות האלה על הכלכלה הישראלית?

גילה גמליאל: אני רוצה להבין, כשנעשה טוב, מפלגת העבודה, עם המשקפיים שמציירים תמונה הפוכה, רואה בדיוק את ההיפך?

רן כהן: - - -

גילה גמליאל: אני מצטערת, חברי חבר הכנסת רן כהן, אני פשוט לא מצליחה לשמוע אותך, אחרת הייתי שמחה גם לענות לך.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לכם דבר אחד פשוט: על פניו, יש כאן סיטואציה מאוד מביכה.

גילה גמליאל: יש פה אופוזיציה שחושבת שהיא טייס אוטומטי בכל נושא האי-אמון.

גילה גמליאל: בכל שבוע מחדש צריכים להטריד את באי הבית בכל מה שקשור לאי-אמון, ולא משנה על מה.

גילה גמליאל: קמים בבוקר וחושבים על נושא.

קולט אביטל: אומרים שזאת הדמוקרטיה.

גילה גמליאל: אני מבינה שזאת הדמוקרטיה, אבל לקום בבוקר ולתת רשת ביטחון על נושאים מסוימים ולמחרת לקום בבוקר ולקרוע את הרשת בלי סיבה הגיונית – עדיין לא ברור איך עושים את זה, עם כל הנכונות בעניין הכללים הדמוקרטיים במשחק הפוליטי.

גילה גמליאל: אני מנסה להבין, חברי שמעון, מה גרם לך היום בבוקר לתת חופש הצבעה לחברים במפלגת העבודה בנושא האי-אמון?

גילה גמליאל: מה גרם לשינוי רשת הביטחון?

גילה גמליאל: מה נשתנה?

גילה גמליאל: האידיאולוגיה לא השתנתה.

גילה גמליאל: לצערי, תוכנית ההתנתקות כבר עברה.

גילה גמליאל: מה נשתנה?

גילה גמליאל: כשאני רואה את צירוף הסיעות להצבעת האי-אמון, זה מסביר לי בצורה ודאית עד כמה יש חובה לתמוך היום בממשלה ולהצביע אמון בממשלה.

גילה גמליאל: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, נא לשבת, שכן אנחנו מתכוונים לגשת להצבעה על שתי הצעות אי-אמון, ולאחר מכן יש לנו הצעת אי-אמון נוספת, שנגררה מהשבוע הקודם, לגבי הצעת חוק, ועוד כמה הצבעות שנדחו מהשבוע הקודם.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש שלא לקרוא קריאות ביניים מרגע שאני מכריז על זמן הצבעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חן בן ראובן רשף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חן, נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא תישמענה תלונות.

ראובן ריבלין: רבותי, הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה בשל התגברות האבטלה - אני מזמין אתכם להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת האי-אמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 50 נגד – 55 נמנעים – אין הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ובכן, 50 בעד, 55 נגד ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אין סיעה שנמנעה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, ההצבעה שלי לא נקלטה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בייגה שוחט ביקש להצביע בעד האי-אמון, אבל הצבעתו לא נקלטה.

ראובן ריבלין: אינני משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אם אראה פעם נוספת שזה לא נקלט, אוסיף גם את קולך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת סיעות יחד–חד"ש-תע"ל–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה בשל הפרסומים שלפיהם ישראל מתחילה לבנות את גדר ההפרדה סביב העיר אריאל - רבותי חברי הכנסת, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות יחד–חד"ש-תע"ל–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה – 15 נגד – 55 נמנעים – 28 הצעת סיעות יחד–חד"ש-תע"ל–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 15 בעד, 55 מתנגדים ו-28 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע כי הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סיעת האיחוד הלאומי נמנעה בהצבעה ולא השתתפה בדיון.

ראובן ריבלין: רשות הדיבור לחבר מחבריה שינמק מדוע נמנעה הסיעה בהצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

ראובן ריבלין: חמש דקות לרשות אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי וגבירותי השרים, חברי הכנסת, אין לנו אמון בממשלת המיעוט שלך, אדוני ראש הממשלה, והסיבה היחידה לכך שלא הצבענו נגד הממשלה בהצעת האי-אמון בנושא הגדר, אלא נמנענו מהצבעה, היתה העובדה שהקמת הגדר הזאת באזור אריאל היתה עילה לרשימות השמאל ולרשימות ערביות לנגח את הממשלה על שהיא מנסה להגן על יהודים.

אריה אלדד: לאמיתו של דבר, מתוך הזיגזג הפראי שניהלה הממשלה בין התנגדות לגדר לבין תמיכה בה, ראוי היה כי נביע אי-אמון בממשלה גם בעניין זה.

אריה אלדד: אבל לדברים החשובים באמת: באמת אין לנו אמון בממשלה שקיבלה במיעוט, במעשה אנטי-חוקתי, אנטי-דמוקרטי, תוכנית שהיא תוכנית עקירה והתנתקות של יהודים מחבלי ארץ.

אריה אלדד: זוהי תוכנית ההתנתקות החד-צדדית שלך, אדוני ראש הממשלה, שהופכת שטחי ארץ-ישראל ל"יודנריין".

אריה אלדד: עד סוף 2005, אומרת תוכנית ההתנתקות הזאת, לא יהיו יהודים בחבל-עזה ובצפון-השומרון.

אריה אלדד: יש הסבורים כי פרק זמן ארוך זה – אדוני ראש הממשלה, לא לרבים מאתנו ברור למה אתה צריך עד סוף שנת 2005 כדי להיערך לנסיגה ולעקירת יהודים.

אריה אלדד: אחד התירוצים המקובלים המושמעים לעניין הזה הוא, שדרושה היערכות ודרושה גם חקיקה מיוחדת כדי לסגת ולעקור יהודים מבתיהם.

אריה אלדד: בכל זאת, מדובר לכאורה בפגיעה בחוקי-יסוד - בזכות הקניין, בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

אריה אלדד: מסתבר שלא צריך חוקים חדשים, אדוני ראש הממשלה.

אריה אלדד: יש תשתית חוקית ישנה וטובה שיכולה לאפשר לך כבר היום לעקור את היהודים מבתיהם בחבל-קטיף ובצפון-השומרון ולמנוע את מגוריהם שם.

אריה אלדד: יש שני חוקים רלוונטיים לעניין זה.

אריה אלדד: האחד הוא חוק הקרקעות, שמגדיר שלושה אזורים בארץ-ישראל: אזור A, שהוא 65% משטח ארץ-ישראל, אזור B, שהוא 30% משטח ארץ-ישראל, ואזור C, שהוא 5% משטח ארץ-ישראל.

אריה אלדד: באזור C מותר ליהודים לקנות כמה קרקעות שהם רוצים, באזור B – רק באישור הנציב העליון, ובאזור A מותר רק לערבים לקנות קרקעות.

אריה אלדד: החוק הזה נחקק ב-28 בפברואר 1940, והוא הגיבוי החוקי ל"ספר הלבן" של 1939, של ממשלת בריטניה.

אריה אלדד: די לשנות את התאריכים ואת האזורים, והחוק הזה מוכן כתשתית לפעולות העקירה ולאיסור ההתיישבות של יהודים בארץ-ישראל.

אריה אלדד: אבל בכל זאת, הלוא עדיין אין תשתית חוקית לאיסור ישיבת יהודים, לא רק קניית קרקעות.

אריה אלדד: אין תשתית חוקית מתאימה האוסרת ישיבת יהודים בחבל ארץ מסוים.

אריה אלדד: אז כדי להניח את דעתכם, יש גם תשתית חוקית כזאת.

אריה אלדד: בתחילת המאה ה-17 חוקקו הצארים הרוסים חוקים האוסרים ישיבת יהודים באזורים מסוימים.

אריה אלדד: ב-1804 חוקק הצאר אלכסנדר הראשון סדרה שלמה של חוקים שתוחמת את תחום המושב.

אריה אלדד: ב-1834 הוסיף ניקולאי הראשון נדבך נוסף של חקיקה לעניין הזה, אסר ישיבת יהודים בכפרים וגירש יהודים מהכפרים שמחוץ לאזור המושב.

אריה אלדד: אז תנוח דעתכם, אין צורך בפרק זמן של 18 חודשים – עד סוף השנה הבאה – לפעולות חקיקה.

אריה אלדד: התשתית החוקית של "הספר הלבן" ושל חוקי תחום המושב קיימת כבר היום.

אריה אלדד: הממשלה יכולה לאמץ את החוקים האלה, להעביר אותם בפעילות מהירה בכנסת בחקיקה כלשהי, ונחיה שוב במדינת המנדט.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 12937.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: סיעות ש"ס והאיחוד הלאומי הודיעו כי הן חוזרות בהן מדרישתן לראות את ההצבעה על הצעת חוק הרשויות המקומיות כהצעת אי-אמון, ולכן נצביע על הצעת החוק כפי שהיא.

ראובן ריבלין: מי בעד החוק?

ראובן ריבלין: מי נגד החוק?

ראובן ריבלין: אני רק מודיע, אני עוד לא מצביע.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, הודיעוני סיעות ש"ס והאיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, שהן חוזרות בהן מהצעת האי-אמון לגבי אישור החוק, לכן נתתי לך לעמוד ליד הרמקול - - -

אברהם בורג: לדעתי, אי-אפשר לחזור לאחר שזה נאמר.

רן כהן: אי-אפשר לעשות את זה כשזה עומד להצבעה.

ראובן ריבלין: תראה, הרי יש מכסות לסיעות.

ראובן ריבלין: במקרה זה הסיעות, בהתחברן יחד, אין להן מכסה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בורג, מכל מלמדי השכלתי.

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: אז אולי אדוני ייתן לי להחליט, ואם טעיתי אודה בטעות.

ראובן ריבלין: החלטתי כך: הצעות האי-אמון הוסרו, כדי לא לחייב מישהו חלילה בקווטה.

ראובן ריבלין: אדוני מצא?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: לכן, אני הולך להצביע - - -

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני לא מבין אותך.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: לכן אני מודיעכם, שאנחנו מצביעים על החוק.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, האם אני יכול להמשיך בהליך ההצבעה?

אברהם בורג: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אחרי כן אני אפנה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מודיע לכם שאנחנו עוברים להצבעה על החוק עצמו.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא על הצעת חוק ראש הרשות המקומית - ולא כפי שכתוב למעלה - (הצהרת הון) (תיקון), התשס"ד-2004 - - -

נסים זאב: אין צורך בהצעה הזאת, היא מיותרת.

ראובן ריבלין: אולי אדוני לא מבין שאני לא שומע מה הוא אומר.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה.

ראובן ריבלין: אולי אדוני לא יפריע לי עכשיו.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד חוק הרשויות המקומיות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע, בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 92 נגד – 1 נמנעים – 2 חוק ראש הרשות המקומית (הצהרת הון) (תיקון), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 92 בעד, אחד נגד, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק נתקבלה בקריאה שלישית ותעבור לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: נתוני ההסתדרות הרפואית על הימנעות משירותים רפואיים עקב העלות ["דברי הכנסת", חוב' ל"א, עמ' 12970.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: סיכום דיון והצבעה בנושא נתוני ההסתדרות הרפואית על הימנעות משירותים רפואיים עקב העלות, ומצבה הקשה של מערכת הבריאות בישראל - מטעם סיעות הליכוד, שינוי והמפד"ל.

ראובן ריבלין: מי מגיש את ההצעה?

ראובן ריבלין: כבוד השר, איך שאדוני מבקש.

ראובן ריבלין: מי מביא את הצעת ההחלטה של הליכוד?

ראובן ריבלין: מי קורא את הצעת ההחלטה של הליכוד?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רוחמה אברהם, עלי בבקשה ותקריאי את הצעת ההחלטה של הליכוד.

ראובן ריבלין: נתתי לממלאת-מקום יושב-ראש הקואליציה לבוא ולומר.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

ראובן ריבלין: ממלא-מקום בא רק כאשר נפקד מקומו של היושב-ראש.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעה לסיכום הדיון המשולב בנושאים: נתוני ההסתדרות הרפואית על הימנעות משירותים רפואיים עקב העלות, ומצבה הקשה של מערכת הבריאות בישראל.

גדעון סער: הצעת הסיכום היא מטעם סיעות הליכוד, שינוי ומפד"ל: הכנסת שוללת קיצוץ בתקציב סל הבריאות.

גדעון סער: 2.

גדעון סער: יש צורך בעדכון קבוע של סל הבריאות, שייתן מענה על הצרכים של ציבור הנזקקים לשירותי הבריאות.

גדעון סער: 3.

גדעון סער: יש צורך דחוף לתקצב את הפגיות בבתי-החולים, למען שיפור התשתיות ותגבור כוח-האדם במחלקות אלה.

גדעון סער: 4.

גדעון סער: הכנסת קוראת לשר הבריאות ולשר האוצר להמשיך בפעולה למען רפורמה במערכת הבריאות וגיוס משאבים נוספים הדרושים במערכת.

גדעון סער: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לגדעון סער, בשם סיעות הליכוד, שינוי והמפד"ל.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת אריה אלדד, שיציג את הצעת ההחלטה של סיעות העבודה-מימד, האיחוד הלאומי, חד"ש-תע"ל, יחד ועם אחד.

אריה אלדד: הצעת סיכום הדיון המשולב על נתוני ההסתדרות הרפואית, מטעם סיעות העבודה-מימד, האיחוד הלאומי, חד"ש-תע"ל, יחד ועם אחד: הכנסת רואה בדאגה את הקיצוץ בתקציבי שירותי הבריאות בכלל וסל הבריאות בפרט.

אריה אלדד: הכנסת קוראת לממשלה לפעול כמתחייב מהצורך בעדכון קבוע של סל הבריאות, שייתן מענה על הצרכים של ציבור הנזקקים לשירותי סל הבריאות.

אריה אלדד: הכנסת קוראת לשר הבריאות, לשר האוצר, לקופות-החולים ולהסתדרויות המקצועיות לשתף פעולה בביטול כפילויות ובגיוס משאבים נוספים הדרושים למערכת.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה יבוא ויקריא את הצעת הסיכום של סיעת בל"ד.

ראובן ריבלין: אני מתנצל – רבותי, לידיעת הפרוטוקול: קודם הכרזתי על הצבעה על חוק הרשויות המקומיות, וצריך להיות: חוק הרשות המקומית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: הצעת סיכום של סיעת בל"ד: 1.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לדאוג לעדכון של סל הבריאות לפי המלצות הוועדות המקצועיות ובעלות מינימלית של 300 מיליון ש"ח בשנה.

ג'מאל זחאלקה: 2.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לבטל את כל הקיצוצים בתקציב הבריאות.

ג'מאל זחאלקה: 3.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לספק שירותים רפואיים מצילי חיים גם אם הם אינם כלולים היום בסל הבריאות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: מי מקריא מטעם סיעת ש"ס?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי יקריא את הצעת הסיכום של סיעת ש"ס.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מכובדי השרים, תנועת ש"ס קוראת לממשלה שלא לקצץ יותר בתקציבי הבריאות, אלא להיפך, להחזיר את כל סכומי הקיצוצים שנעשו בשנים עברו ועל-ידי כך להחזיר את הבריאות לעם.

יעקב מרגי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, הצעת סיכום מטעם סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעה לסיכום הדיון בעניין מערכת הבריאות מטעם סיעת רע"ם: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת מתריעה על המצב הקשה בשירותים הרפואיים ובסל התרופות, כאשר מגמת החיסכון והקיצוצים פוגעת בחולים רבים, ובמיוחד במעוטי היכולת שבהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחדול ממדיניות הקיצוצים וההכבדה הנ"ל, לשנות מגמה ולכלול תרופות רבות ככל האפשר בסל הבריאות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת לא רק חובתה, אלא גם זכותם של החולים מעוטי היכולת והעניים בכלל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת מתריעה על כך שקיצוצים, החוסכים סכומים קטנים יחסית, מזעריים אם לא אפסיים ביחס לתקציב השנתי, מביאים לפגיעה נוראית בציבור החולים בכלל ובמעוטי היכולת ובחולים הערבים בפרט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שכן מן המפורסמות הוא, ששיעור העניים בקרב תושבי המדינה הערבים גדול פי-שניים ויותר משיעורם בקרב האוכלוסייה כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: בדרך כלל הצעת ההחלטה צריכה להיות פחות מהנאום.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מצביעים בצורה הפוכה, מהצעת הסיעות הקטנות אל הצעת הסיעות הגדולות.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעות על מצבה הקשה של מערכת הבריאות בישראל – סיכום דיון והצבעה.

ראובן ריבלין: ההצבעה ראשונה היא על הצעת הסיכום של סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – 23 נגד – 49 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 23 בעד, 49 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: הצעת הסיכום של רע"ם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נעבור להצעת הסיכום של סיעת בל"ד.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, מי בעד הצעת סיעת בל"ד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – 24 נגד – 53 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 24 בעד, 53 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת בל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, עוברים להצעת סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יעקב מרגי – 30 נגד – 48 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יעקב מרגי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 30 בעד, 48 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת ש"ס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת סיכום מטעם סיעות העבודה-מימד, האיחוד הלאומי, חד"ש-תע"ל, יחד ועם אחד.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אריה אלדד – 29 נגד – 46 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אריה אלדד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 29 בעד, 46 נגד, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעות העבודה-מימד, האיחוד הלאומי, חד"ש-תע"ל, יחד ועם אחד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה מטעם סיעות הליכוד, שינוי והמפד"ל.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת גדעון סער – 49 נגד – 29 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת גדעון סער נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת סער נתקבלה.

ראובן ריבלין: אדוני שר החוץ, רציתי לתקן לפרוטוקול משהו שיעניין אותך.

ראובן ריבלין: היום שאלנו האם סגן שר יכול לענות בשם הממשלה על הצעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: ביררנו, והיתה רק פעם אחת לפני סגן השר זאב בוים שסגן שר ענה בשם הממשלה - זה היה סגן שר הביטחון, היום שר החוץ וסגן ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אני לא בטוח אם זה תקין.

ראובן ריבלין: אני כמובן מאחל לסגן השר בוים להיות לשר ולעלות מעלה מעלה כמו שר החוץ, אבל נדמה לי שרק שרים יכולים לענות.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אני עשיתי את זה במשך שנה שלמה, לידיעתך.

ראובן ריבלין: זה היה פעם אחת.

סילבן שלום: שנה שלמה.

ראובן ריבלין: באי-אמון?

ראובן ריבלין: אצלנו רשום פעם אחת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 139 והוראת שעה), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: יש צורך בהצבעה, רבותי.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, צריך הצבעה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 139 והוראת שעה), התשס"ד-2004, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

אברהם הירשזון: על-פי הצעת ועדת הכספים מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון, להרשות לוועדת הכספים להביא לקריאה שנייה ושלישית חלק מהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 139 והוראת שעה), התשס"ד-2004, כך שלא ייכלל בה סעיף 6 להצעת החוק, שעניינו תיקון חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 12), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני מבקש להצביע.

חיים אורון: אני מבקש לדבר.

חיים אורון: אני מוותר, אבל אני שומר לעצמי את הזכויות לפעמים הבאות.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח, נכון?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הירשזון, אני אוסיף את הצבעתך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד הצעת ועדת הכספים – 34 נגד – 5 נמנעים – 1 הצעת ועדת הכספים בדבר חלוקת הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 139 והוראת שעה), התשס"ד-2004, נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד - 34, נגד - 5, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: סליחה, 35 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש ועדת הכספים - שהתרתי לו לעמוד על הדוכן ולהצביע בדרך של הרמת יד - חמישה נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה נתקבלה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/25; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ח, עמ' 4228; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 26), התשס"ד-2004, קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים אברהם הירשזון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רק הערה לפני כן: זה לא הרמת יד אלא הרמת אצבע.

אברהם הירשזון: אני לא מרים יד על אף אחד מעל הדוכן.

ראובן ריבלין: בהנפת יד.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אבקש להציג בפניכם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 26), התשס"ד-2004, שעניינה הסדרת התשלומים לעובדי הסיעות בכנסת.

אברהם הירשזון: חוק מימון מפלגות קובע שני סוגי תשלומים לסיעות מתקציב המדינה: מימון בחירות ומימון הוצאות שוטפות.

אברהם הירשזון: בנוסף מקבלת כל סיעה מהכנסת תקציב חודשי שמכונה "תקציב שירותים טכניים", המיועד לפעילות הסיעה בכנסת ולתשלום משכורות לעובדי הסיעה.

אברהם הירשזון: תקציב זה מקורו בהחלטה של ועדת הכנסת משנות ה-60, והוא לא עוגן מעולם כחלק מחוק מימון מפלגות או חוק אחר אלא נמצא מדי שנה בחוק התקציב השנתי כחלק מתקציב הכנסת.

אברהם הירשזון: לאור הקשיים שהתעוררו בתשלום המשכורות לצוות הפרלמנטרי שמועסק על-ידי הסיעות, בשל הבעיות הכספיות החמורות שבהן נתונות הסיעות, החליטה ועדת הכספים, המכירה בחשיבות העצומה של עבודת מנהלי הסיעות ועוזריהם להתנהלות הכנסת, לעגן את התקציב החודשי המשולם לעובדי הסיעות במסגרת חוק מימון מפלגות.

אברהם הירשזון: הצעת החוק שלפני

אברהם הירשזון: כם קובעת, כי כל סיעה, והכוונה כאן היא לסיעות ולא למפלגות שונות שלפעמים מרכיבות סיעה אחת, תהיה זכאית למימון חודשי לצורך התשלומים לצוות הפרלמנטרי שלה.

אברהם הירשזון: יצוין כי עובדים אלה הם עובדי הסיעה או המפלגה ואינם עובדי הכנסת, אך הכנסת רואה חשיבות וחיוניות בכך שמשכורותיהם ישולמו במועד.

אברהם הירשזון: יודגש כי תשלומים אלה ייועדו למטרה זו בלבד, ולא ניתן יהיה להשתמש בהם לצרכים אחרים של הסיעה.

אברהם הירשזון: הצעת החוק קובעת, כי הסכום השנתי למימון התשלומים לצוות הפרלמנטרי לא יעלה על 6 מיליוני שקלים חדשים בשנה, והוא יחולק בין הסיעות לפי כללים שיקבע יושב-ראש הכנסת, בהתחשב, בין היתר, בגודל הסיעות.

אברהם הירשזון: סכום זה משמעותו תוספת של כמיליון וחצי שקלים חדשים לעומת התשלומים המשולמים היום לסיעות, ועם כניסתו של החוק לתוקף יבוטל תשלום השירותים הטכניים ששולם עד כה.

אברהם הירשזון: חשוב להזכיר, כי בדיוניה שינתה ועדת הכספים את הנוסח שעליו הצביעו בקריאה ראשונה, שכן בנוסח הישן לא נקבעה כל מגבלת סכום, אלא נאמר שסכום המימון לפעילות הסיעות ייקבע על-ידי ועדת הכנסת.

אברהם הירשזון: כדי למנוע מצב כזה, שיש הרואים בו עקיפה של הוועדה הציבורית הקובעת את גובה יחידת המימון, נקבע, כאמור, בחוק עצמו, הסכום המקסימלי שייועד למימון משכורות הצוות הפרלמנטרי.

אברהם הירשזון: הצעת החוק זכתה להסכמה רחבה בוועדת הכספים, לא הוגשו לה הסתייגויות, ואבקשכם לאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בדאגה רבה ראינו אנשים מסורים העובדים כאן בכנסת ופרנסתם על המפלגות.

ראובן ריבלין: יכול להיות שייווצר מצב שבו ימצאו את מטה לחמם נשבר כאשר סיעות נשברות.

ראובן ריבלין: הדברים האלה באו לידי דיון מעמיק - לרבות יושב-ראש ועדה ציבורית שהשתתף בדיונים.

ראובן ריבלין: לא הוגשו הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אני מודיע שהשר פורז ביקש לדבר, אבל הוא, כפרלמנטר ותיק, יודע, שאם לא הגיש הסתייגות, אין לו מעמד בקריאה שנייה ושלישית, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1-4 – 44 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1-4 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 44 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת אברהם הירשזון, אחד נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 42 נגד – 2 נמנעים – 1 חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 26), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 42 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת אברהם הירשזון, שניים נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 26), התשס"ד-2004, עברה בקריאה שלישית ונכנסה לספר החוקים.

ראובן ריבלין: אני מברך בעיקר את מנהלי הסיעות הוותיקים בכנסת, ומברך אותם על כך שעשינו עמם צדק רב.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/93; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 11673; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית - יציג יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אברהם הירשזון.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד-2004, שנדונה לעומקה בוועדת הכספים.

אברהם הירשזון: הצעת חוק זו, שהינה הצעת חוק ממשלתית, מהווה צעד משמעותי בדרכנו לשוק הון טוב יותר, הגון יותר ובעיקר שקוף יותר.

אברהם הירשזון: החוק המוצע מושתת בעיקרו על דוח הוועדה לבחינה מחודשת של מודל הדיווח על עסקי החברה בתשקיף ובנגזרותיו, בראשותו של פרופסור אמיר ברנע.

אברהם הירשזון: דוח ועדת-ברנע כלל, בין היתר, המלצות לשינוי חקיקה ביחס למתכונת הדיווח השוטף שבו חייב תאגיד מדווח והשוואת רמת הדיווח והיקפו לאלה הנדרשים לגבי תשקיף, באופן שהדיווחים התקופתיים שמגיש התאגיד יהוו מקור מידע מרכזי על התאגיד ומעין עדכון שוטף לנושאים הנכללים בתשקיף שפורסם לגביו.

אברהם הירשזון: בנוסח שמונח לפניכם יש הוראות מיוחדות לעניין אחריות לנזק בשל ידע צופה פני עתיד הנכלל בתשקיף של תאגיד או בדיווח שוטף שהגיש, וכן לעניין אחריות לנזק בשל מידע כאמור הנכלל בחוות דעת, בדוח, בסקירה או באישור הכלולים בתשקיף או בדיווח שוטף.

אברהם הירשזון: המלצות ועדת-ברנע אומצו על-ידי רשות ניירות ערך - להלן: הרשות - ובמהלך דיוני הוועדה הגענו להסכמות עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, החל בהתאחדות התעשיינים, דרך CFO ואיגוד החברות הציבוריות הנסחרות בבורסה, וכלה כמובן ברשות לניירות ערך עצמה.

אברהם הירשזון: עיקר התיקונים המוצעים עניינם השוואת היקף האחריות לנזק שנגרם בשל פרט מטעה בדיווח שוטף שהגיש התאגיד להיקף האחריות לנזק שנגרם בשל פרט מטעה בתשקיף, וקביעת הוראות מיוחדות לעניין אחריות לנזק שנגרם בשל אי-התממשותו של מידע צופה פני עתיד הנכלל בכל אחד מאלה.

אברהם הירשזון: ועדת הכספים אף דנה ממושכות בתקנות שר האוצר שהתלוו להצעת החוק, ביחס למתכונת הדיווח בתשקיף ובדיווחים שנתיים ורבעוניים שמגיש תאגיד, וגם לגביהן הושגו הסכמות כל הגורמים.

אברהם הירשזון: לפיכך אני מבקש את תמיכתכם בהצעת החוק ובקבלתה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: אני מבקש להודות לחברי ועדת הכספים.

אברהם הירשזון: כאשר הוגשה לנו הצעת החוק הזאת, לאחר שלוש שנים וחצי של דיונים, התעוררו מחלוקות קשות ורציניות.

אברהם הירשזון: אני חושב שהוועדה, לאחר שגישרה על פערים שנראו כמעט בלתי ניתנים לגישור, הצליחה להוציא מתחת ידה הצעת חוק שבה הגענו להסכם עם כל הגורמים.

אברהם הירשזון: בתחילה היו שם מחלוקות רבות, ולאט-לאט פתרנו והוצאנו את כל המשקעים.

אברהם הירשזון: אכן הצעת החוק הזאת טובה וחשובה, ואני מבקש להביאה להצבעה.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: יש כמה הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לסעיפים 1 ו-2 אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לסעיף 3 – חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חיים אורון?

חיים אורון: מסיר.

ראובן ריבלין: סעיף 4, אותו הדין?

חיים אורון: מסיר.

ראובן ריבלין: גם כן מסיר.

ראובן ריבלין: סעיפים 5 עד 10 – אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1-10 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-10 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 12 בעד, בצירוף קולו של אברהם הירשזון, יושב-ראש ועדת הכספים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 15 נגד – אין נמנעים – אין חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 15 בעד, בצירוף קולו של אברהם הירשזון, יושב-ראש ועדת הכספים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 23), התשס"ד-2004, עברה בקריאה שלישית והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/99; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 12389; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביוני 1990 פורסם חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה), שקבע פטור ממס הכנסה על הכנסה מהשכרת דירת מגורים.

אברהם הירשזון: הפטור האמור ניתן ליחיד שסך כל הכנסותיו מהשכרת דירות מגורים כאמור לא עלה על הסכום הקבוע בהוראת השעה.

אברהם הירשזון: בשנת המס 2004 תקרת הפטור הינה 7,390 שקלים.

אברהם הירשזון: מטרת הוראת השעה היא לעודד בעלי דירות הנמנעים מהשכרת דירות מגורים ריקות שבבעלותם להשכירן, כדי להגדיל את היצע דירות המגורים להשכרה ולהקל את מצוקת המחסור בדירות.

אברהם הירשזון: תוקפה של הוראת השעה הוארך עד תום שנת המס 2003.

אברהם הירשזון: חוק זה בא להאריך את הוראת השעה בשנה נוספת, עד תום שנת המס 2004.

אברהם הירשזון: אבקשכם לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם הירשזון: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: יש כמה הסתייגויות לחוק זה.

ראובן ריבלין: המסתייג היחיד שנמצא כאן הוא חבר הכנסת אורון, שלו שתי הסתייגויות.

ראובן ריבלין: נאפשר לו לדבר כאוות נפשו.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק שהיא הוראת שעה.

חיים אורון: יש פה תיקון מס' 11, זאת אומרת ש-11 פעמים הארכנו את הוראת השעה הזאת.

חיים אורון: אני מודה, כאשר הוראת השעה הזאת נחקקה ב-1990, וכבר הייתי אז בכנסת, תמכתי בה.

חיים אורון: היה מדובר בשנה של הרבה מאוד עולים, במצוקה גדולה מאוד בדיור, ונאמר שיש מקום לעשות כל מאמץ לשחרר מלאי דירות שלא השתמשו בהן לשיכון ולהקל על הדיירים.

חיים אורון: מה קרה מאז?

חיים אורון: קרו שני תהליכים.

חיים אורון: תהליך אחד, מצוקת הדיור ב-2003 או ב-2004, שאנחנו מדברים בה, שונה מזו שהיתה אז.

חיים אורון: אבל, בלי להרגיש, מדובר פה בפטור ממס על 7,390 שקלים בחודש.

חיים אורון: חישבתי את שכר הדירה הזה בדולר של ימינו, וזה בערך 1,600 דולר שכר דירה חודשי.

חיים אורון: ובכל זאת אני שואל את יושב-ראש ועדת הכספים, כי הממשלה לא נמצאת פה.

חיים אורון: ישבתי באותה ישיבה וניסו לגייס 17 מיליון שקלים, עם שר, עם יושב-ראש הוועדה, בשביל להציל את האחיות בכל בתי-הספר בארץ.

חיים אורון: הסיפור הזה הוא בערך 600-700 מיליון שקלים, אדוני שר הרווחה.

חיים אורון: ושלא יספרו לי ששכר דירה של 1,600 דולר בחודש מקל על השכבות החלשות.

חיים אורון: בבאר-שבע אין דירות כאלה, ואם יש, אני לא רוצה לעזור להן.

חיים אורון: בדקתי, אמרו לי שעלות שכירת דירה סבירה היא 600-700 דולר בחודש, ולה אני מוכן לעזור.

חיים אורון: למה צריך לעזור ב-1,600 דולר?

חיים אורון: אין בעיה של כסף?

חיים אורון: מדובר בכמה מאות מיליונים בשנה.

חיים אורון: אדוני השר מראה שהוא מתפלא.

זבולון אורלב: אני לא יודע על מה מדובר.

חיים אורון: מדובר בפטור מהכנסות משכר דירה, על דירה נוספת שיש למי שמחזיק בה.

חיים אורון: אני בעד פטור עד גובה מסוים, ואמרתי בוועדה והצעתי לחברי הכנסת שנקבע דירוג.

חיים אורון: ההסתייגות שלי היא מאוד צנועה, היא אומרת שבשנת המס הבאה זה יהיה 75%, חלילה לא נרושש במכה אחת, וב-2006 זה יהיה 50%.

חיים אורון: גם 50% במונחים של היום זה 800 דולר לשכר דירה חודשי.

חיים אורון: חברי הכנסת, יש ציבורים בארץ שזה כפול מהכנסת המינימום השנתית שלהם.

חיים אורון: ואתה נאבק על תוספת קצבה פה וקצבה שם.

חיים אורון: ואני בכל זאת שואל איך עובד המנגנון הזה, למה יש ולמה אין.

חיים אורון: גם על זה הנגיד גרינספן אמר "יישר כוח", יכול להיות.

חיים אורון: אני בטוח שצ'ייני אמר "יישר כוח", כי זאת המדיניות שלו.

חיים אורון: אז אומרים לי: עס פאסט זיך נישט, מה אתה מתעסק עם זה?

חיים אורון: עזוב.

ראובן ריבלין: עס פאסט זיך נישט, פירושו: זה לא מתאים לך.

חיים אורון: אני אומר, שאני מקווה שבהרכב הזה, בתמיכתו של היושב-ראש, יקבלו את ההסתייגות שלי.

חיים אורון: הרי זאת הוראת שעה עד סוף השנה.

חיים אורון: אם ההסתייגות תתקבל, נאותת לממשלה: חברים יקרים, הכנסת לא מסכימה לסיפור הזה של 1,600-1,700 דולר.

חיים אורון: אגב, היו חודשים שזה יותר, כי שכר הדירה בדרך כלל הוא דולרי.

חיים אורון: אבל נניח שזה הסכום.

חיים אורון: ובכל זאת, אני רוצה שיקום מישהו ויגיד לי, שהמדינה צריכה לעודד שכר דירה לדירות פאר.

חיים אורון: לדירות צנועות - מאה אחוז; לדירות פאר - לא.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם אדוני רוצה להשיב לחבר הכנסת אורון?

ראובן ריבלין: כי אני לא בטוח שלאדוני יש מספיק קולות להצבעה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת חיים אורון, אתה יודע שאני מאוד מעריך אותך ואת דעתך, אבל למרות הכול, ניהלנו דיון בנושא הזה בוועדת הכספים, ונאמר לנו על-ידי הגורמים מטעם המדינה, שבאו להציג את הנושא בפנינו, שלקראת השנה הבאה הם רוצים להגיש כמה שינויים, ולכן הם מבקשים שהצעת החוק הזאת, מאחר שהיא באה באמצע השנה, תהיה רק ל-2004, ובשנה הבאה הם יגישו לנו אריזה שונה לגמרי.

חיים אורון: 11 שנים אומרים את זה.

חיים אורון: נחליט, הם יבואו.

אברהם הירשזון: זאת אפשרות, אבל מאחר שלא היתה לי התנסות אתם, אני מאמין שאם מבטיחים גם מקיימים.

אברהם הירשזון: אם הם לא יבואו, אנחנו נתייחס לעניין.

אברהם הירשזון: מאחר שהם הבטיחו שהם יבואו, אני מבקש שתוריד הפעם את ההסתייגות שלך.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: אני מוכן ליפול.

אברהם הירשזון: תודה.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש שנצביע, בזוכרו את אשר אירע לדודה צ'טרלי?

אברהם הירשזון: דודה צ'טרלי יכולה למשוך את החוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, האם לאדוני יש הסתייגות לשם החוק?

חיים אורון: לא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לאדוני לא היתה הסתייגות לסעיף 1.

ראובן ריבלין: גם לסעיף 2 לאדוני לא היתה הסתייגות.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על שם החוק, סעיף 1 וסעיף 2 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1-2 – 16 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1-2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 16 בעד, אחד נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק וסעיפים 1-2 נתקבלו כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש הסתייגות אחרי סעיף 2.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת רשף חן רצה להגיד לך שהוא טעה בהצבעה.

ראובן ריבלין: אני מודיע, שחבר הכנסת רשף חן הודיע שהוא טעה בהצבעה, ואני מודיע לו שאינני משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי, אחרי סעיף 2 יש הסתייגות של חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: אם היא תתקבל, יוסף אחרי סעיף 2 אותו נוסח שחבר הכנסת אורון מבקש לקבלו.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 15 בעד ההסתייגות – 11 נגד – 10 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון אחרי סעיף 2 נתקבלה.

ראובן ריבלין: 11 בעד, 10 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, האם אדוני מבקש להצביע בקריאה שלישית?

אברהם הירשזון: אני מבקש למשוך את החוק.

ראובן ריבלין: אדוני מושך את החוק.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, יושב-ראש הוועדה מבקש למשוך את החוק לפי סעיף 131.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, הצבעתי לא נקלטה.

ראובן ריבלין: זה גם לא היה משנה את התוצאה.

נסים זאב: זה היה משנה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, שימו לב: אם אדוני יושב-ראש הוועדה רוצה למשוך לפי סעיף 127, כמובן הכנסת צריכה לאשר זאת.

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: זו רק משיכה.

ראובן ריבלין: אין פה רוויזיה.

ראובן ריבלין: אם הוא יכול למשוך לפי 127 - - -

חיים אורון: לא ניתן לו.

ראובן ריבלין: אם הוא לא יכול למשוך לפי 127, הסתייגותו של אורון מתקבלת.

ראובן ריבלין: הוא יכול למשוך לפי 131, ואז יש שבוע.

חיים אורון: שימשוך לפי סעיף 131.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה למשוך לפי סעיף 127?

אברהם הירשזון: לא, לפי סעיף 131.

ראובן ריבלין: הוא מבקש לדחות את ההצבעה.

ראובן ריבלין: מותר לו.

ראובן ריבלין: ההצבעה נדחית לפי סעיף 130(א) לשבוע ימים.

ראובן ריבלין: רבותי, ההצבעה תתקיים, לפי בקשת יושב-ראש הוועדה, בעוד לא יותר משבוע ימים.

ראובן ריבלין: הזכרתי לו את הדודה והוא לא רצה לשמוע.

ראובן ריבלין: משיכה לפי סעיף 127 היא הצעה מצוינת כאשר יש לך רוב בעדה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/102; "דברי הכנסת", חוב' כ"ז, עמ' 12124; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2).

ראובן ריבלין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת שאול יהלום.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בהכנת החוק הזה השתתף כל הצוות הקבוע של ועדת העבודה והרווחה, והעובדים השקיעו בו את כל ישותם.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק שאם אחדים מהם לא ישתתפו בחוק הבא, כולנו נצטער על כך.

שאול יהלום: ויהיו תקלות רבות.

ראובן ריבלין: חלילה, אף פעם לא תצא תקלה מתחת ידינו.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004.

שאול יהלום: בשנת 1997 נקבע לראשונה, במסגרת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה), התשנ"ז-1997, כי עובד שאשתו ילדה רשאי לצאת לחופשת לידה למשך התקופה שנותרה לאחר ששת השבועות הראשונים שלאחר הלידה, אם אשתו ויתרה בכתב על יתרת חופשת הלידה והיא איננה נעדרת מעבודתה בתקופה זו מכוח זכאותה לחופשת לידה.

שאול יהלום: במסגרת החוק האמור נעשה תיקון עקיף לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, אשר קבע כי "עובד היוצא לחופשת לידה יהיה זכאי לדמי לידה בהתאם לתנאים הקבועים בחוק".

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, הוראת השעה נקבעה לשלוש שנים, והוארכה ב-2001 בשלוש שנים נוספות, אשר הסתיימו בסוף אפריל 2004.

שאול יהלום: יצוין כי בהארכה בשנת 2001 הוגבל גובה דמי הלידה שגבר זכאי לקבל לסכום של כפל השכר הממוצע במשק, ובנוסף הוגבלה זכותו של עובד אשר אשתו ילדה לדמי לידה, רק למקרים שבהם שבה אשתו לעבודה, למעט בנסיבות מיוחדות שהשר הוסמך לקובען בתקנות.

שאול יהלום: בהצעת החוק שלפנינו מוצע להאריך את תוקפה של הוראת השעה בשלוש שנים נוספות, החל מיום 1 במאי 2004 ועד 30 באפריל 2007, אך לבטל את תקרת דמי הלידה לגבי הגבר.

שאול יהלום: כן מוצע לחייב את שר התעשייה, המסחר והתעסוקה לקבוע בתוך שנה את הנסיבות המיוחדות שבהן יהיה גבר זכאי לחופשת לידה אף אם אשתו לא שבה לעבודה, שכן תקנות כאמור לא הותקנו עד היום.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, הארכת הוראת השעה תמשיך לאפשר לזוגות החפצים בכך לחלק ביניהם את נטל ההורות והטיפול ברך הנולד באופן שוויוני ולאפשר לאם החפצה בכך לחזור לעבודתה בתום שישה שבועות מיום הלידה.

שאול יהלום: הצעת חוק זו מוגשת בצירוף הסתייגויות.

שאול יהלום: האם סיעת מרצ תרצה להסתייג?

אבשלום וילן: לא.

שאול יהלום: אני חושב שהמסתייגים חוזרים בהם מההסתייגות, אדוני היושב-ראש.

שאול יהלום: אני רוצה להודות מכאן קודם כול לממשלה שהביאה את ההצעה הזאת, ולכל צוות הוועדה – למנהלת וילמה מאור, ולכל הצוות שהשקיע, אחד לאחד, כפי שאמרתי בהתחלה, וליועצת המשפטית ג'ודי וסרמן וללשכה המשפטית.

שאול יהלום: אני מבקש מחברי הכנסת לקבל את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת שאול יהלום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יש כמה הסתייגויות של חברי הכנסת שריד, אורון, כהן, גלאון, ברונפמן ווילן.

אבשלום וילן: אנחנו מסירים.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אין הסתייגויות להצעת החוק כולה, ולכן נצביע עליה בקריאה שנייה כמקשה אחת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: אני אוסיף את הצבעתו של יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1-5 – 13 נגד – 1 נמנעים – 1 סעיפים 1-5 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 14 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת שאול יהלום, אחד נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מעמיד להצבעה בקריאה שלישית את חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 17 בעד החוק – 12 נגד – 1 נמנעים – 1 חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 13 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת שאול יהלום, אחד נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004, עבר בקריאה שלישית.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני לא מבין למה כאשר אני מכריז על תוצאות אדוני צריך לקרוא.

ראובן ריבלין: האם חסר לו זמן להתבטא בכנסת כאשר הוא מתערב בדבריו של היושב-ראש כשהוא מכריז על תוצאות ההצבעה?

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים, חבר הכנסת נסים - - -

נסים זאב: איך אפשר לעבור לסדר-היום על חוק כזה?

שאול יהלום: מה רע בו?

נסים זאב: - - - מנוחתן של הנשים.

שאול יהלום: מה יש?

נסים זאב: נשים אחרי לידה, במקום שהם - - -

שאול יהלום: אם האשה מסכימה והיא רוצה לחזור לעבודה, והגבר מסכים לתת - מה, אדוני, מה הבעיה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, למה לא הסתייגת?

שאול יהלום: אולי האשה - - -

ראובן ריבלין: רק רגע.

שאול יהלום: אולי האשה חברת כנסת והיא לא רוצה להפסיד חקיקה?

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו לא נמצאים באתונה, בכיכר העיר.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, חבר הכנסת - - -

שאול יהלום: מה זה?

שאול יהלום: מה זה השוביניזם הזה?

ראובן ריבלין: רק רגע, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא ילדה או הוא ילד?

שאול יהלום: השאלה היא מי מחליף לו את החיתולים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני יודע שאדוני חבר כנסת ותיק ואולי מגדולי נאמני המליאה.

ראובן ריבלין: אדוני יודע שהוא יכול להגיש הסתייגות, וחבריו בוועדה ודאי ישבו שם.

ראובן ריבלין: אם אדוני לא הגיש הסתייגות, הוא לא רשאי לזעוק זעקות שבר לאחר ההצבעה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מספיק, מספיק.

ראובן ריבלין: הלאה.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: [מס' מ/99; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 11926; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: יציג את החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

שאול יהלום: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: האם החוק הזה הוכן על-ידי כל צוות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות?

שאול יהלום: כן.

שאול יהלום: ואדוני יראה כמה החוק הזה מורכב, ותוך זמן כל כך קצר הוא הוכן בצורה אינטנסיבית.

שאול יהלום: אדוני יבין מדוע צריכים - -

ראובן ריבלין: אני מלא התפעלות והתפעמות.

שאול יהלום: - - כל עובדי הוועדה להישאר בתחום התמחותם, ואין לזעזע את ועדות הכנסת ועובדיהן, שכן הדבר יביא לתקלה קשה.

ראובן ריבלין: לא ייפקד מקומו של אותו אדם שצריך להישאר.

אורי אריאל: ולא לשלוח אותם למבחנים ב"הדסה".

ראובן ריבלין: לא ייפקד מקומם של אלה שיצטרכו להישאר - - -

זבולון אורלב: אולי נגיש הצעת חוק - - - עובדי ועדות הכנסת.

ראובן ריבלין: ואנחנו בתקווה רבה שכולם יזכו להגיע לחוף מבטחים.

שאול יהלום: אני באמת מודה, רושם לפני את הבטחתו של היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: לא הבטחתו.

ראובן ריבלין: אמרתי שאני מקווה מאוד ומביע תקווה - -

שאול יהלום: תקוותו של היושב-ראש כחוק היא לנו.

ראובן ריבלין: - - שהתקנים ושכל המערכת תרשה לי ותאפשר לי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

שאול יהלום: בהחלט.

שאול יהלום: אם אדוני יחפש, הוא ימצא את הדרך.

שאול יהלום: אנחנו בוטחים בו ומכירים את טוב לבו ואת תושייתו הרבה, אדוני היושב-ראש, שהוא ימצא את הדרך להשאיר את כל עובדי הוועדות המוכשרים והטובים.

שאול יהלום: ובאמת רק עכשיו אנחנו ממשיכים ומביאים חוקים אחרי יושב-ראש ועדת הכספים, כדי להוכיח עד כמה חיונית עבודת צוות הוועדות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד-2004.

שאול יהלום: הצעת חוק זו היא ממשלתית.

שאול יהלום: ואני רוצה לכבד גם את שר הרווחה שנמצא פה אתנו, כאשר רוב העובדים הסוציאליים נמצאים תחת כנפי משרד הרווחה.

שאול יהלום: חוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996, מסדיר את העיסוק במקצוע העבודה הסוציאלית, ובא להבטיח ששירותי העבודה הסוציאלית יינתנו בידי העובדים הכשירים לכך.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זהו חוק טוב, ואני רוצה להגיד בהזדמנות זאת לשר הרווחה, שהיה צורך להסדיר עוד הרבה מקצועות מהתחומים שלנו, כמו הקרימינולוגיה, לדוגמה, שאין בו חוק מוסדר, וזו ההזדמנות לסדר, כשם שקיימים חוקים בעבודה סוציאלית, גם לתחומים נוספים שעבודת הרווחה נתברכה בהם, כדי שהעניינים יהיו מסודרים בהם.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בשנים שעברו מאז חקיקת החוק עלה הצורך בתיקונים המוצעים בהצעת החוק שאני מביא לפני המליאה: 1.

שאול יהלום: מוצע לשנות את שמה של המועצה המייעצת לשר מהשם "מועצת העובדים הסוציאליים" לשם "מועצה לעבודה סוציאלית", וזאת כדי להבהיר שמדובר בתאגיד סטטוטורי על-פי חוק, ולא כפי שאולי ניתן היה להבין, באיגוד מקצועי.

שאול יהלום: 2.

שאול יהלום: על-פי החוק, מי שהיה כשיר לעבודה סוציאלית ונרשם מכוח חוק שירותי הסעד, התשי"ח-1958, נחשב לכשיר לעבודה סוציאלית גם לפי החוק מ-1996.

שאול יהלום: בשנים האחרונות התברר שיש קבוצה קטנה של עובדים סוציאליים שהיו כשירים לעבודה סוציאלית, אך לא נרשמו לפי חוק שירותי הסעד, ולכן אינם כשירים להיות עובדים סוציאליים לפי החוק.

שאול יהלום: מוצע לאפשר לרשם העובדים הסוציאליים, בהתייעצות עם ועדת הרישום, לאשר את היותם כשירים ולאפשר להם להירשם בפנקס העובדים הסוציאליים.

שאול יהלום: 3.

שאול יהלום: החוק היום מתיר לחבר ועדת משמעת לכהן שתי תקופות רצופות של שלוש שנים כל אחת.

שאול יהלום: מוצע להתיר כהונה של שלוש תקופות רצופות בנות שלוש שנים כל אחת, ובכך לאפשר לחבר ועדת משמעת אשר רכש ידע וניסיון להמשיך ולכהן תקופה שלישית, ברציפות לשתי תקופות הכהונה הקודמות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בבקשה, אדוני יסיים - - -

ראובן ריבלין: לא, בבקשה, בבקשה.

שאול יהלום: רציתי להביא לידיעתו – הנה ישבה הממשלה – אדוני לא הקשיב לסעיף, אני קורא אותו עוד פעם.

שאול יהלום: החוק היום - -

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: אני קורא אותו.

שאול יהלום: - - מתיר לחבר ועדת משמעת לכהן שתי תקופות רצופות של שלוש שנים כל אחת.

שאול יהלום: מה בא החוק החדש לומר?

שאול יהלום: מוצע להתיר כהונה של שלוש תקופות רצופות בנות שלוש שנים כל אחת - וכל זאת למה?

שאול יהלום: - ובכך לאפשר לחבר ועדת משמעת אשר רכש ידע וניסיון להמשיך ולכהן - -

ראובן ריבלין: זה סעיף 3.

שאול יהלום: - - תקופה שלישית ברציפות לשתי התקופות.

שאול יהלום: אדוני יבין את ההשלכה, מה שרמזנו כאן אחד לשני בנושא של הוועדות.

שאול יהלום: אם עובד רכש ידע במשך כמה שנים - -

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: אבל פה, אדוני - - -

שאול יהלום: - - אז רצוי להאריך את התקופה, ולא להחליף אותו.

ראובן ריבלין: אבל פה אדוני שינה את החוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, אף שזו הקדנציה השנייה שלו, יבוא ויאמר לך שפה אדוני משנה את החוק, ולכן זה מתאפשר.

ראובן ריבלין: אך אם החוק לא מאפשר לי, אני לא אוכל לעשות זאת בכנסת.

ראובן ריבלין: אלא אם כן נשנה את החוק בכנסת, ואז - - -

שאול יהלום: האם יעמוד לפני יושב-ראש כנסת מכשול שפירושו חוק?

שאול יהלום: הרי בידי אדוני שרביט החקיקה, נתון בידיו כיושב-ראש בית-הנבחרים, ויכול הוא לשנות כל חוק ביוזמתו.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, באופן חריג אני מסכים.

ראובן ריבלין: אנחנו רק צריכים להיות דוגמה לציבור כולו; ולא לבוא ולומר לציבור שיש דברים שהם בבחינת גזירות, ועלינו הגזירות לא חלות.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שאנחנו צריכים להיות זהירים בהם מאוד.

שאול יהלום: לא, אבל אדוני יודע שכל העולם צועד להתמחות.

שאול יהלום: וכאן אנחנו צועדים נגד הזרם - - -

ראובן ריבלין: זה נכון.

שאול יהלום: אם פקידים ופקידות מתמחים, אומרים להם: תעברו לוועדות אחרות, ובכך תלמדו מחדש על עור-ועדה את השינוי.

שאול יהלום: ובכן, אני עובר לסעיף 4.

ראובן ריבלין: כן.

אורי אריאל: האם זה - - - במקום מחר?

ראובן ריבלין: זה רק העשרה.

קריאה: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: יש בבתי-ספר מועד ב', או אחר-צהריים, שיש לימודי העשרה.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה הנכבד, המסור, החרוץ, היעיל והיוצר מנסה להעשיר את יושב-ראש הכנסת בדברים שנדמה לו שיושב-ראש הכנסת לא יודע עליהם.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, להווי ידוע, שבדרך כלל אין הסכמות בינינו.

צבי הנדל: בעניין הזה אני מאוד מסכים אתו.

ראובן ריבלין: אני יודע, רק אני חושב שלא צריך שתהיה פקידה ב', צריך שתהיה פקידה א' כל הזמן.

שאול יהלום: אדוני רק צריך לדעת, שמקורו של צבי הנדל היה במפד"ל.

ראובן ריבלין: אני יודע.

שאול יהלום: יחד גדלנו באותה מפלגה.

ראובן ריבלין: אני יודע.

צבי הנדל: זה החטא היחיד שלי.

צבי הנדל: בדרך כלל אני בסדר.

ראובן ריבלין: הנה הנחתום מעיד על חטאיו.

שאול יהלום: עכשיו אני בסעיף 4.

שאול יהלום: 4.

שאול יהלום: חקירות בעבירות משמעת לפי החוק נחקרות כיום בידי עורך-דין, המשמש גם כתובע בפני ועדת המשמעת.

שאול יהלום: מוצע להפריד בין הליך החקירה להליך התביעה, כפי שנהוג בדין המשמעתי בשירות המדינה, כך שהחקירה תיערך בידי עובד סוציאלי שהוא עובד המדינה, שימנה השר כחוקר, והתביעה תיערך בידי תובע.

שאול יהלום: עם זאת, תובע יהא רשאי להחליט, במקרים מסוימים, לנהל חקירה בעצמו.

שאול יהלום: 5.

שאול יהלום: החוק מתיר לוועדת המשמעת של העובדים הסוציאליים, לבקשת תובע, להורות לרשם להתלות את הרישום בפנקס העובדים הסוציאליים, של עובד סוציאלי שהוגשה נגדו קובלנה לוועדת המשמעת, וזאת עד לתום ההליכים המשמעתיים או הליכים בבית-המשפט.

שאול יהלום: מוצע לאפשר את התליית הרישום בהליך זה גם לגבי עובד סוציאלי שטרם הוגשה נגדו קובלנה לוועדת משמעת, אם הוגש נגדו כתב אישום בעבירה שיש עמה קלון, או בעבירה שעולה ממנה כי הוא חסר האחריות הדרושה לעיסוק בעבודה סוציאלית.

שאול יהלום: מוצע כי ההתליה כאמור תהיה תקפה לתקופה של תשעה חודשים, והוועדה תוכל להאריכה לתקופות נוספות של תשעה חודשים, עד לסיום המשפט.

שאול יהלום: כן מוצע, כי במקרה שבו נוסף על קובלנה שהוגשה לוועדת המשמעת הוגש גם כתב אישום נגד העובד הסוציאלי, תפסיק ועדת המשמעת את הדיון בקובלנה עד מתן פסק-דין סופי בהליך הפלילי, אלא אם תחליט הוועדה אחרת מטעמים שיירשמו.

שאול יהלום: זאת כדי לאפשר לעובד הסוציאלי להתגונן תחילה בפני האישום הפלילי, לפני שיידרש להתגונן בפני האישום המשמעתי, ויש עוד טעמים של יעילות.

שאול יהלום: 6.

שאול יהלום: ביוזמת הוועדה מוצע, בסעיף 9 להצעת החוק, תיקון טעות שנפלה בסעיף 62 לחוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996.

שאול יהלום: בסעיף זה נעשה תיקון לסעיפים 4(ב)(3) ו-4(ג)(3) לחוק לימוד חובה, התש"ט-1949, שנועד להתאימו להחלפת "חוק שירותי הסעד, התשי"ח-1958" ב"חוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996".

שאול יהלום: התברר, שנעשה תיקון לסעיף 4(ג)(3) לחוק לימוד חובה, אשר מעולם לא נחקק.

שאול יהלום: ככל הנראה הועתק סעיף זה בטעות מסעיף 4(ב)(3) במאגרים המשפטיים.

שאול יהלום: לפיכך, הגיע הזמן לתקן את הטעות, ומוצע לבטל את פסקה (2) בסעיף 62 לחוק העובדים הסוציאליים, התשנ"ו-1996, שבו קיימת התייחסות לסעיף 4(ג)(3) לחוק לימוד חובה, שכאמור, מעולם לא נחקק.

שאול יהלום: אדוני רואה כמה צריך להיות זהירים בחוקים שאנחנו מחוקקים, והצוות צריך להיות מיומן.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חוק העובדים הסוציאליים מסדיר את פעולתם של העובדים הסוציאליים העוסקים במלאכה רגישה, מורכבת וחשובה מאין כמוה - וזו ההזדמנות באמת להודות מכאן לעובדים הסוציאליים שעושים לפעמים לילות כימים בעבודה מסורה, בעבודה אנושית.

שאול יהלום: יש כאלה שעובדים בכוננויות, יש כאלה שעובדים בלילות, יש כאלה שמוצאים מביתם במקרים דחופים, ואנחנו מכאן - אף שמפעם לפעם שומעים הערות - אנחנו מכאן יודעים להעריך אתכם, יודעים עד כמה השכר שאתם מקבלים אינו הולם את מעמדכם, ויודעים כי אתם נדבך חשוב בחברת הרווחה שמדינת ישראל מתיימרת להיות, ואנחנו אומרים מכאן שעבודתכם חשובה לרווחתן של כל שכבות האוכלוסייה.

שאול יהלום: התיקון בחוק, אדוני היושב-ראש, בא לשפר את החוק לטובת המגזר של המקצוע עצמו.

שאול יהלום: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, וכמובן אני מודה מכאן שוב לצוות הוועדה שטיפל, לצוות משרד הרווחה ולאיגוד העובדים הסוציאליים שהיה אתנו, ומבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

שאול יהלום: כאמור, אין הסתייגויות.

שאול יהלום: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה על ההצגה המצוינת של יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: אני גם מעריך מאוד את עמדתו וגם את הגנתו על עובדי הוועדה, ואת הרצון שלו לשמש להם כפה, לכל אלה אשר הם עובדים זמניים.

ראובן ריבלין: חבל שגם לעובדים המסורים של השירותים בכנסת, שעושים ימים ולילות את עבודתם כאן ומשתדלים רבות וגם הם נמצאים בסכנה שהם עובדים זמניים, אין מליץ יושר כל כך טוב כמו חבר הכנסת שאול יהלום, ואני בטוח שיושב-ראש הכנסת יביא בחשבון שבאין מליץ יושר מול מגיד פשע - - -

זבולון אורלב: תגיד ליעקב דבר חוק ומשפט וצדקנו במשפט - - -

ראובן ריבלין: מלך המשפט.

ראובן ריבלין: ומלך המשפט, וצדקנו במשפט, המלך המשפט, לאמור - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש להתחשב במיעוט המוסלמי באולם.

ראובן ריבלין: - - אנחנו נצטרך להתחשב בכל הדברים הכוללים את כל העובדים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני עובר להצבעה - הואיל ואין הסתייגויות - בקריאה שנייה על הצעת חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאסינוב, נא לשבת, אדוני, כדי שלא יאמר אחר כך חלילה שהוא לא הצליח להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להצביע בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 1-10 - 17 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-10 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים, רבותי חברי הכנסת, להצביע על אותו חוק בקריאה שלישית - הצעת חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: מי בעד, מי נגד, מי נמנע בקריאה שלישית?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 19 בעד החוק - 19 נגד - אין נמנעים - אין חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: ובכן, 19 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק העובדים הסוציאליים (תיקון), התשס"ד-2004, עברה בקריאה שלישית, לתפארת ועדת העבודה והרווחה, על כל עובדיה, ונכנסה לספר החוקים.

ראובן ריבלין: שביתת המצילים

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום - הצעות לסדר-היום מס' 3742, 3755, 3766, 3778 ו-3782.

ראובן ריבלין: לפני שיחליפני סגן היושב-ראש, חבר הכנסת אלי בן-מנחם, אני מזמין כבר עכשיו את חבר הכנסת יצחק וקנין על מנת שיציג את ההצעה לסדר-היום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק וקנין - ראשון הדוברים בנושא: שביתת המצילים.

ראובן ריבלין: נמצא כאן אתנו שר הפנים, אשר אינו מחמיץ אף נושא שבו הוא מוזמן על-ידי הכנסת.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הפנים, חברי חברי הכנסת, לצערי הרב, אני עומד פה בפעם השנייה היום, ואין לי אלא לומר שהממשלה הזאת הולכת מדחי אל דחי.

יצחק וקנין: אין תחום אחד שאפשר לברך עליו בממשלה הזאת.

צבי הנדל: אני מסכים אתך.

יצחק וקנין: לצערי, דווקא בנושא הזה של המצילים - שיש איזה רצון לתקוף אותם - - -

נסים זאב: הממשלה טובעת, הממשלה טובעת.

יצחק וקנין: הממשלה לא רק טובעת.

יצחק וקנין: הממשלה, לצערי הרב, גורמת לכך שאנשים מקפחים את חייהם בגלל רשלנות או רצון להתעמת בדברים ששייכים דווקא לעניינים מקצועיים גרידא.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד שבוועדת הפנים התקיים דיון עם המצילים, והמצילים היו מוכנים ללכת לקראת השר, הסכימו לא לשבות, ובתנאי שתוקם ועדה - שתוקם ועדה - שבה יבדקו את הטענות שלהם.

יצחק וקנין: ואני רוצה להגיד לכם - השר החליט שבמקום שיהיו בחוף שלושה מצילים, יהיו שני מצילים.

יצחק וקנין: רבותי, המצילים - בדעה מקצועית שהביאו לוועדה - אמרו שבשום פנים ואופן אין אפשרות להבטיח חיי אדם כאשר מישהו טובע ושני מצילים צריכים להיכנס פנימה לים, ואין עוד מציל אחד שיושב בסככה, בסוכה, כדי להשגיח.

יצחק וקנין: אז ברור שהמציאות הזאת יכולה לגרום לכך, ברגע ששני מצילים יוצאים להציל מישהו שטובע, ואין מי שמפקח - אז אמרו שיש היום אופנועי-ים.

יצחק וקנין: אדוני השר, אתה יודע שלא בכל החופים יש אופנועי-ים.

אברהם פורז: יהיו, יהיו.

יצחק וקנין: יהיו.

יצחק וקנין: בינתיים אנשים יטבעו.

יצחק וקנין: מה זה "יהיו"?

יצחק וקנין: אנשים טובעים היום.

יצחק וקנין: אנחנו יכולים לקחת - - -

אברהם פורז: אני לא יודע אם אתה מודע לכך: במקום שאין אופנוע התקן הוא שלושה.

אברהם פורז: רק כשיש אופנוע התקן ירד לשניים.

יצחק וקנין: כן, אבל, אדוני השר, עדיין - עדיין - הדבר הזה לא פותר את הבעיה.

יצחק וקנין: הרי עם אופנועי-הים - כשהמצילים כבר נכנסים פנימה למים, כולנו יודעים שהם לא יכולים להשגיח ולראות את כל מה שקורה בחוף, מתוך המים.

יצחק וקנין: אותו מציל שעומד בתוך הסככה, ההשגחה שלו הרבה יותר גדולה.

יצחק וקנין: והם היו מוכנים לבוא לקראת העניין, היו מוכנים לבוא ושתוקם ועדה, ומה שתפסוק הוועדה הם היו מוכנים לקבל עליהם, אבל משום-מה כנראה הממשלה הזאת רוצה בכוח הזרוע לעשות את כל מה שהיא חפצה, ולצערנו הרב אנחנו לא יכולים להגיד שידינו לא שפכו את הדם הזה.

יצחק וקנין: רק בשבועות האחרונים אנחנו מקפחים חיי אדם מכיוון שיש איזה רצון של מישהו, שרוצה לכופף לשני את היד, והנה אנחנו רואים את התוצאה.

יצחק וקנין: כל כך הרבה אנשים קיפחו את חייהם בשבועיים האחרונים, רבותי, זה זועק לשמים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת וקנין, אני מבקש.

יצחק וקנין: לכן, אני קורא לך, השר, אני חושב שהדבר הזה - דווקא בתקופה הזאת, התקופה היא קשה יותר מכיוון שכרגע מדובר ביציאת הילדים לחופשה.

יצחק וקנין: ב-20 בחודש כל תלמידי התיכון וחטיבות הביניים כבר יוצאים לחופשת הקיץ, ואני מאמין שהחופים יהיו מלאים יותר.

יצחק וקנין: בעוד עשרה ימים גם תלמידי היסודי יצאו לחופש, והרי לך מתכון לכך שבאותם חופים שלא יהיו בהם מצילים אנחנו עלולים למצוא את עצמנו בטרגדיות גדולות מאוד.

יצחק וקנין: לכן, אני מבקש מכבוד השר: המשחקים פה הם לא משחקים של כבוד ולא משחקים של מי מכופף לשני את היד.

יצחק וקנין: העניין פה הוא חיי אדם, ובחיי אדם - אם אנחנו עוסקים בחיי אדם - אנחנו לא יכולים להגיד שידינו לא שפכו את הדם.

יצחק וקנין: לכן, אני קורא לך מעל במה זו לשבת עם המצילים, או לחלופין להקים ועדה שתשב עם המצילים.

יצחק וקנין: המצילים מוכנים לקבל עליהם, שאם הוועדה תחליט ותפסוק, הם יקבלו כל מה שהוועדה תפסוק.

יצחק וקנין: אני חושב שאל לנו להמשיך ולגלגל עיניים ולהגיד שאנחנו לא רואים מה שקורה.

יצחק וקנין: המצב הוא חמור מאוד, לדעתי.

יצחק וקנין: כל יום נוסף - זה חיי אדם.

יצחק וקנין: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת וקנין.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן כבל, לרשותך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת אבשלום וילן.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לחרוג מהמנהג שלי כאופוזיציה ולומר שבמקרה הזה אני תומך דווקא בעמדתו של שר הפנים.

איתן כבל: אני חושב שהיא עמדה נכונה.

דוד טל: מה קרה, השר פורז?

דוד טל: מה קרה למפלגת העבודה, האם איבדה כל דרך?

נסים זאב: הוא מסתפק בבג"ץ נגד ראש הממשלה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, מה שמפריע לי, עם זאת, אדוני השר, זה הרוטינה הבלתי-נסבלת, שחמישה חודשים בשנה עובדים, ונזכרים לעסוק בעניינים בדיוק כשנפתחת עונת הרחצה.

איתן כבל: שמונה חודשים אנחנו - פשוט אין לי מלים, אדוני השר.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני שאני מוצא לנכון, למרות התמיכה הבלתי-מסויגת בעמדתך המקצועית בנושא הזה - אני חושב שראוי היה מייד כשהשביתה הזאת הוכרזה - ואני בעד שביתות, אבל לא שביתות מן הסוג הזה, כי יש גבול - היה צורך להוציא צווי ריתוק, מייד.

אברהם פורז: היום הוצאתי.

איתן כבל: אני יודע שהיום הוצאנו, רק אני רוצה לספר לך אנקדוטה נוראית.

איתן כבל: אני אומר זאת כאן לחברים בוועדת הכנסת.

איתן כבל: בשבוע שעבר, כשהבאתי את הנושא לדיון וביקשתי הצעה דחופה לסדר-היום, נאמר לי שההצעה לא התקבלה.

איתן כבל: הבאתי אותה לוועדת הכנסת לערעור, ואמרו לי: הכול מסודר, אין לך מה לדאוג.

איתן כבל: כיוון שכך, אין צורך בהצעה דחופה לסדר-היום.

איתן כבל: לשמחתי, חברי הוועדה לא קיבלו את עמדת הנשיאות, וכמו מעשה שטן, רק דיברנו על זה, ולמחרת טבעו חמישה, וכעבור ימים נוספים עוד שלושה.

איתן כבל: אני פונה אליך, אדוני השר, ואני אומר את זה, יש חובה, ובפעם הבאה, אם סיטואציה כזאת תחזור על עצמה - מה גם שלא מתכוונים בכלל לפטר אף עובד, אלא מתכוונים להוסיף עובדים על מנת להרחיב את היקף המקומות שבהם נוכל לבלות וליהנות בחופי הים.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך, שבפעם הבאה אין מניעה - לצערי או לשמחתי יש לא מעט חיילים ששירתו ביחידות מובחרות, אם בקומנדו הימי, בשייטת או בהנדסה הימית, ואין לי ספק שבמקרים שכאלה, חיילים משוחררים ישמחו מאוד להצטרף ולסייע בעת קשה, כי הסיטואציה פשוט הורגת.

איתן כבל: אבל אני מקווה מאוד שהם יחזרו לעבודה, ואכן אני הבנתי שהם הודיעו שהם יחזרו לעבודה.

איתן כבל: עם זה, יש רגעים שאי-אפשר לסחור בחיי אדם.

איתן כבל: ולצערי אני אומר את זה, כמי שבדרך כלל נוטה לטובתם של העובדים, שבמקרה הזה הם החציפו יותר מן המידה המותרת.

איתן כבל: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איתן כבל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אבשלום וילן, יש לך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו - חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני שר הפנים, אני לא רוצה לשפוט מי צודק ומי אשם בנושא שביתת המצילים.

אבשלום וילן: אני יודע רק דבר אחד: כאשר לפני שבוע הגשנו את ההצעה הזאת כהצעה דחופה לסדר-היום, אדוני היושב-ראש, נשיאות הכנסת לא חשבה שהנושא מספיק דחוף.

אבשלום וילן: למחרת, כאשר חבר הכנסת כבל ואנוכי הגשנו את הערעור, זה התקבל.

אבשלום וילן: עקומת ההרוגים, הטובעים, היתה - באותו יום שהגענו, כבר היו שניים, וזה קפץ, אני חושב, עד לרגע זה לתשעה או יותר טובעים בשבוע החולף.

אבשלום וילן: מה עוד צריך לקרות במדינת ישראל כדי שיבינו שהמשחקים האלה בנפשם של אנשים מוכרחים להיפסק?

אבשלום וילן: אדוני שר הפנים, נניח שאתה צודק לחלוטין, אופנוע-ים כבר יש בכל המקומות?

אבשלום וילן: נניח, מדוע לא גמרת את כל הוויכוח הזה לפני תחילת עונת הרחצה?

אבשלום וילן: מדוע, כאשר אתה יודע שאנשים טובעים, והם טובעים, אתה לא מפעיל צווי ריתוק, או מגיע להבנות עם המצילים, או עושה כל אשר לאל ידך כדי למנוע זילות של חיי אדם?

אבשלום וילן: ואתה יודע מה, אדוני שר הפנים, אני לא מתפלא.

אבשלום וילן: ממשלה אטומה, כאשר שלוש שנים וחצי יש עימות בשטחים, ואני מכיר את עמדותיך הפוליטיות, אבל לא ראיתי שעשית דבר וחצי דבר כדי לחשוב איך בכל זאת אתה מקדם את ה"אני מאמין" שלך כדי להפסיק את ההרג הזה.

אבשלום וילן: אבל למה ללכת כל כך רחוק?

אברהם פורז: איפה בשטחים או איפה - - -

אבשלום וילן: גם וגם.

אבשלום וילן: אני שואל אותך שאלה אחרת: חצי שנה רשויות מקומיות לא משלמות משכורת.

אבשלום וילן: לא אתה ולא אני לא יודעים מה זה כאשר לא גומרים את החודש חודש אחרי חודש, ולאנשים בעצם אין פת לחם.

אבשלום וילן: כפינו עליכם להעביר חוק בכנסת.

אבשלום וילן: עבר חוק בכנסת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דוד טל, שב בבקשה.

אבשלום וילן: אי-אפשר כך, דוד, שלום, איתן, בחייכם.

אבשלום וילן: כפינו עליכם את החוק.

אבשלום וילן: אני שומע הבוקר ברדיו, חבר הכנסת הרצוג מציג את חצור ומקומות אחרים - דבר לא קרה, למרות תוכניות ההבראה, למרות הכול.

אבשלום וילן: אני רוצה להבין, אתה מחנך את הציבור דרך קורבנות?

אבשלום וילן: פעם זה קורבנות כלכליים, אחרי זה זה קורבנות בים.

אבשלום וילן: לאן אתה מוביל את הספינה הזאת?

אבשלום וילן: האם אתם החלטתם להטביע את מדינת ישראל בים?

אבשלום וילן: אני לא מבין - עונת רחצה, עונת חופש, ילדים, משפחות, ציבור שלם ורב נכנס למים.

אבשלום וילן: איך יכול להיות שבמדינה מתוקנת, לא מדינת העולם השלישי, בחופי הים התיכון האנשים טובעים?

אבשלום וילן: ויכוח על שתיים או שלוש משרות, כן אופנועי-ים, לא אופנועי-ים, מה זה משנה מי צודק בכלל?

אבשלום וילן: איך אתה כשר הפנים נותן שהדבר הזה יתרחש, והאנשים טובעים, ואומרים: מה אפשר לעשות?

אבשלום וילן: אני קורא לך למצוא לזה פתרון בדרכי נועם, ואם לא בדרכי נועם, בדרכים שהחוק מאפשר לך, אבל לגמור את הסכסוך הזה, לסיים את הוויכוח הזה, ובלבד שחיי אדם לא יהיו הפקר במדינת ישראל.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דוד טל, גם לרשותך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

דוד טל: אני מתנצל בפני חבר הכנסת וילן אם הפרענו לו.

דוד טל: לא היתה כוונה להפריע לו, אבל היה שם דבר מאוד-מאוד חשוב.

צבי הנדל: תשתף אותנו.

דוד טל: אולי בעוד שבוע-שבועיים.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, יש לנו 127 חופי רחצה, וזה עשרה ימים הם מופקרים ללא מצילים.

דוד טל: אני לא מחדש לכם, שבעה אנשים כבר שילמו בחייהם בשל עקשנות מיותרת, אדוני השר, של הצדדים, שני הצדדים.

דוד טל: אני מסכים למה שאמר חברי איתן כבל.

דוד טל: זה אותו דבר או דבר דומה במערכת החינוך.

דוד טל: תמיד מחכים עד פתיחת שנת הלימודים כדי להתחיל לעשות משא-ומתן.

דוד טל: ומי משלם?

דוד טל: - התלמידים.

דוד טל: מי משלם פה?

דוד טל: - פה משלמים אנשים בחייהם.

דוד טל: מה קרה?

דוד טל: עד לאן יכולים להגיע החספוס, האטימות הזאת?

דוד טל: אנשים משלמים בחייהם.

דוד טל: ערך קדושת האדם הוא כבר כלום?

דוד טל: הוא כמו כל דבר אחר?

דוד טל: כמו כל שביתה אחרת?

דוד טל: האם לסדום היינו, לעמורה דמינו?

דוד טל: לאן אנחנו רוצים להגיע?

דוד טל: ובסופו של דבר, הרי יהיה פתרון בסוף.

דוד טל: ובינתיים לא חבל על אותן נפשות, נשמות שאיבדנו - של ילדים, מבוגרים, זה לא משנה.

דוד טל: הרי זה יגיע בסוף לאיזה פתרון.

דוד טל: אני מחזיק פה, אדוני השר, איזה סיכום של ועדה מקצועית שהמשרד שלך הקים.

דוד טל: ועדה מקצועית, אני לא אפרט את שמות האנשים שהיו בוועדה - - -

אברהם פורז: היה כתוב למעלה - - -

דוד טל: כן, אתה מכיר, ואמרתם שזה היה מזמן.

דוד טל: ה"מזמן" הזה היה לפני כמה חודשים.

דוד טל: זה ה"מזמן".

דוד טל: והם קובעים כאן בצורה מפורשת, שצריך שלושה.

דוד טל: ואני מבין, תאמין לי, אני מבין שבצוק העתים צריך לראות איפה אפשר לקצץ.

דוד טל: אבל לא בחיי אדם.

דוד טל: ריבון העולמים, מה אנחנו לא עושים, כמה מיליוני או עשרות מיליוני שקלים אנחנו משקיעים כדי לחסוך איזו נפש אחת של חייל כזה או כזה כדי שלא ייפגע ושלא ייהרג - עם שכפ"ץ קרמי ועם תעלה כזאת ועם מיגון כזה ועוד מיגון כזה.

דוד טל: כל זה כדי להציל בן-אדם.

דוד טל: וכאן יש החלטה של ועדה מקצועית, ודווקא אדוני, אתה וחבריך משינוי הסברתם לנו כל הזמן, שכדאי וצריך, אי-אפשר שהשר יקבע בשרירות לב כך או אחרת.

דוד טל: יש לך החלטה מקצועית של אנשי מקצוע שלך, של המשרד שלך.

דוד טל: הם החליטו על זה, ואני לא רוצה לפרט, היות שאדוני יודע על מה אני מדבר.

דוד טל: אין לי עניין פה להתנגח אישית עם אדוני, עם השר פורז.

דוד טל: אבל אני מתקומם מפני שאנחנו פה שופכים דם נקיים.

דוד טל: אדוני השר, אני מצטער, אבל זה מדאיג אותי מאוד, מפני שמעבר לבעיה הזאת הרי קיימת הבעיה הנוספת של הרשויות, שאינני רואה לה פתרון.

דוד טל: אומרים: צריך שתהיה איזו תוכנית הבראה, ורק אז.

דוד טל: אני מכיר לפחות רשות אחת שעשתה תוכנית הבראה ועמדה בכול, וכשהיא באה לבנק הוא לא רצה לתת לה הלוואה.

דוד טל: המנכ"ל שלך מאשר וכל מי שצריך לאשר מאשר את ההלוואה, אבל הבנק לא רוצה לאשר בגלל אותה הצעת חוק שעברה פה לפני שבועיים כמדומני.

דוד טל: זה מינהל תקין?

דוד טל: כך מתנהלים הדברים במדינת ישראל?

דוד טל: יש לנו חובה מסוימת, חובת הנאמנות שלנו לאזרחים.

דוד טל: אנחנו צריכים לתת להם שירותים כלשהם.

דוד טל: מילא, רשויות שלא עומדות בתוכנית הבראה, אדוני יכול לומר שאולי לא.

דוד טל: אבל הרשות הזאת עומדת באיזו תוכנית הבראה, וכשהיא באה לקבל את הכסף אומרים לה: לא, אין דבר כזה.

דוד טל: עם כל הכבוד, אני חושב שצריך לעשות את הכול כדי שהדברים האלה יסתדרו.

דוד טל: תרשה לי לומר רק עוד משפט.

דוד טל: אדוני השר, היום יוצאים לחופש 600,000 בני נוער, ובעוד עשרה ימים יצטרפו אליהם עוד מיליון או מיליון וחצי ילדים, ובסך הכול יהיו לנו 2 מיליוני ילדים שימלאו את חופי הארץ.

דוד טל: אנחנו צריכים למצוא את הדרך כאן ועכשיו לפתור את הבעיה הזאת.

דוד טל: כרגע אני לא רוצה להביע עמדה ולקבוע מי צודק, הצד הזה או הצד הזה, מפני שאינני בקיא בכל הדברים.

דוד טל: אבל, אין לי ספק שאזרחים צודקים.

דוד טל: הם צריכים לקבל שירותים.

דוד טל: למה?

דוד טל: כיוון שאתה, אני והרשויות גובים מהם ארנונה, היטלים כאלה וכאלה, והם זכאים לשירותים הללו.

דוד טל: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דוד טל.

אלי בן-מנחם: ישיב בשם הממשלה שר הפנים חבר הכנסת פורז.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, ברצוני להסביר את המצב המשפטי.

אברהם פורז: משרד הפנים איננו מעסיקם של המצילים.

אברהם פורז: המצילים בחופי הרחצה הם עובדי הרשויות המקומיות, ובינם לבין הרשויות מתנהלים יחסי עובד ומעביד, וגם השכר נקבע על-ידי הרשויות המקומיות.

אברהם פורז: לפי החוק, סמכותנו לקבוע את התקן של מספר המצילים; יש לנו עוד סמכויות מסוימות, אבל בין היתר לקבוע את התקן של מספר המצילים בכל תחנה.

אברהם פורז: אין לנו היכולת לכפות על רשות מקומית את שעות הפתיחה והסגירה, וגם אין לנו יכולת לכפות עליה את מספר התחנות שייפתחו.

אברהם פורז: לכן יכולה רשות מקומית, כדוגמת עיריית תל-אביב - והיא עושה זאת, וזה לא רק בתיאוריה - לומר: יש לנו פחות תחנות פתוחות, והמצילים הולכים הביתה בשעה 16:00 או בשעה 15:00.

אברהם פורז: התוצאה היא שיש חופים שבהם אין מציל בכלל, ויש שם שלט שאומר: "אין שירותי הצלה.

אברהם פורז: נא לא להתרחץ".

אברהם פורז: נו, הישראלים באמת מכבדים?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: הם נכנסים.

אברהם פורז: במקומות אחרים אותם שלושה מצילים שהיו עד עכשיו הולכים הביתה בשעה 15:00, והרבה מאוד אנשים, בעיקר בימי הקיץ, כשהחושך יורד אחרי השעה 19:30 - - -

איתן כבל: חלקם מגיעים לים אז.

אברהם פורז: המון מגיעים לים, ויש שלט שאין מציל, כי השירותים נגמרו.

אברהם פורז: בכל זאת, הם באים ורוחצים בים.

אברהם פורז: פנו אלי הרשויות המקומיות בערים הגדולות, חיפה, תל-אביב וגם רשויות אחרות, ואמרו: בלי לפטר אף מציל, תנו לנו אפשרות להחזיק פחות מצילים בכל תחנה, כדי לפרוס אותם על פני יותר מקומות ועל פני יותר שעות.

אברהם פורז: אני מכיר את הדוח שאתה מציין.

אברהם פורז: הדוח אומר, שכאשר שניים יוצאים להציל, רצוי שיהיה שלישי שיעמוד על המשמרת ושיוכל לעשות משהו.

אברהם פורז: אבל, אני שואל: מה עדיף?

אברהם פורז: שבזמן פעולת ההצלה, שנמשכת נניח שלוש-ארבע דקות, כי אם זה נמשך יותר מזה, חבל על ההצלה וכבר אין הצלה - שחמש דקות לא יהיה מציל, או יותר טוב שמהשעה 15:00 ועד הלילה, במשך חמש שעות, לא יהיה מציל, או יותר טוב שבתחנה מסוימת לא יהיה אף מציל כל היום?

אברהם פורז: מה יותר טוב?

אברהם פורז: אני השתכנעתי שלאור העובדה שאין כוונה להוריד את מספר המצילים, אלא יש כוונה לפרוס אותם בצורה יותר הגיונית, מן הראוי ללכת לקראת הרשויות המקומיות.

אברהם פורז: תשאלו למה לא ייפתחו עוד תחנות עם יותר מצילים.

אברהם פורז: התשובה היא: אין משאבים לרשויות המקומיות לתת שירותי הצלה, כי גם כך הן בבעיות כספיות קשות מאוד.

אברהם פורז: גם לעיריות מבוססות יש בעיה.

אברהם פורז: חבר הכנסת טל, חבר הכנסת וילן וחבר הכנסת כבל, אינני יכול לבוא היום לעיריית תל-אביב ולהגיד לה: תקצצי ברווחה, תקצצי בחינוך, ותנו יותר מצילים.

אברהם פורז: דרך אגב, זה שיקול הדעת של ראש העיר.

אברהם פורז: בשביל זה הוא נבחר.

אברהם פורז: בשביל זה יש מועצה והם נבחרו.

אברהם פורז: הם החליטו.

אברהם פורז: העיריות החליטו.

אברהם פורז: מרכז השלטון המקומי החליט שזה דבר טוב.

דוד טל: יש לי שאלה.

אברהם פורז: אתן לך לשאול את השאלה, אם תרצה.

אברהם פורז: הם החליטו שעדיפה הסיטואציה הזאת.

אברהם פורז: אני שיניתי את התקנה באופן שהיא אומרת, שרק בחופים שבהם יש אופנוע-ים, שם יהיו שני מצילים.

אברהם פורז: מדוע עשיתי זאת?

אברהם פורז: התקן של שלושה נקבע בשנות ה-60, כששיטת ההצלה היתה בחסקה.

אברהם פורז: עם כל הכבוד לחסקה, ויש גם שיר על החסקה, והכול טוב ויפה, זהו כלי ידני, ועד שמכניסים אותו למים וחותרים עם המשוט בנוסח קיאק ומגיעים לטובע, זה לוקח - - -

איתן כבל: יש סדרה בשם "משמר המפרץ".

אברהם פורז: ב"משמר המפרץ" אתם רואים היטב כמה התהליך הזה של הצלה באמצעות אופנוע-ים מקצר.

אברהם פורז: הזמן שבו התחנה נטושה כששני המצילים יצאו להציל מישהו מתקצר באופן משמעותי.

אברהם פורז: אני גם אמרתי לרשויות, ואני מודיע על זה מעל במת הכנסת, שכל רשות מקומית שתוכיח לי שאין לה יכולת ואמצעים לקנות אופנוע-ים, אני אדאג לתקציב.

אבשלום וילן: השר שרנסקי אמר שהוא יודע להפעיל אופנוע-ים.

אבשלום וילן: - - - גם להציל.

אלי בן-מנחם: נשלח אותו לחוף ירושלים בתל-אביב.

אברהם פורז: השר שרנסקי אמר גם בישיבת הממשלה שהוא יודע להפעיל חסקה, ואני מאוד מעריך אותו.

אברהם פורז: בכל זאת, אנחנו לא נבנה עליו את מערכת ההצלה בישראל.

אברהם פורז: לכן, באיזה מקום אני חושב שההחלטה שלי היתה החלטה נכונה, רציונלית, שמשפרת את הבטיחות, כי עדיף שיהיו יותר תחנות פתוחות יותר שעות עם שני מצילים, מאשר תחנות מעטות בשעות מקוצרות, רק עם שלושה מצילים.

אברהם פורז: מעבר לזה, זכותה של כל רשות מקומית, אם היא רוצה, להשאיר את תקן ההצלה כמו שהוא.

אברהם פורז: אינני מחייב אותן להוריד את מספר המצילים.

אברהם פורז: אני מאפשר להן לעשות זאת.

אברהם פורז: אם לעיריית תל-אביב, לעיריית חיפה, לעיריית בת-ים או לכל עירייה אחרת יש מספיק משאבים, או לעיריית ראשון-לציון, שם אתה, חבר הכנסת טל, מתגורר, והיא תחליט שיש לה מספיק אמצעים והיא רוצה להחזיק שלושה או אפילו ארבעה מצילים - זו זכותה.

אברהם פורז: לכן, אני באמת נפלתי פה לסכסוך שאני לא צד לו.

אברהם פורז: אינני מעסיק של האנשים האלה, ולכן אין להם לנהל משא-ומתן אתי, אלא עם המעסיקים שלהם.

אברהם פורז: אני לא אוהב צווי ריתוק.

אברהם פורז: זה כלי שצריך להשתמש בו ממש במשורה, למעט להשתמש בו.

אברהם פורז: אני מעדיף מערכת יחסי עבודה על בסיס מאבק ועל בסיס הסכמה, אבל כאשר ראינו כולנו, הממשלה ואני, שבאמת אנשים מאבדים את חייהם, נאלצנו לעשות זאת, ואתמול, במשאל טלפוני, החליטה הממשלה על הוצאת צווי ריתוק.

אברהם פורז: הותקנו תקנות שעת-חירום בהתאם לכך, והיום הרשויות המקומיות הוסמכו להוציא את צווי הריתוק למצילים.

אברהם פורז: לפי מיטב הכרתי, מחר בבוקר שירותי ההצלה יחזרו לפעול במתכונת המתקבלת על הדעת.

אברהם פורז: אני מקווה שבמהלך התקופה הזאת יתנהל משא-ומתן.

אברהם פורז: אני יודע שכמה ערים מנהלות משא-ומתן על איזה הסדרים.

אברהם פורז: כאמור, במסגרת משא-ומתן שיתנהל בין העובדים לבין המעסיק שלהם אפשר להחליט.

אברהם פורז: דרך אגב, יש מקומות שבהם אם יש תחנת הצלה מאוד עמוסה, אולי צריך ארבעה מצילים.

אברהם פורז: יכול להיות שצריך יותר.

אברהם פורז: אינני מתנגד לזה.

אברהם פורז: אבל, זה לא העניין שלי.

אברהם פורז: זה עניין לראש הרשות המקומית, שהוא אחראי לחוף והוא צריך לדאוג שיינתנו שירותי הצלה ראויים.

אברהם פורז: לכן, לדעתי, ההחלטה שהתקבלה מוסיפה ביטחון לציבור.

אברהם פורז: היא החלטה נכונה וראויה, והיא נתמכת על-ידי ראשי הרשויות המקומיות.

אברהם פורז: אני מקווה שבזה פתרנו את הבעיה.

אברהם פורז: דרך אגב, יש מדינות שבכלל לא נותנות שירותי הצלה.

אברהם פורז: הן חושבות שבעניין זה אדם צריך לדאוג לעצמו.

אברהם פורז: אני חושב שאנחנו כן צריכים לדאוג לשלומו של הציבור.

אברהם פורז: חברי הכנסת, גם אם שירותי ההצלה יחזרו לפעול ממחר באופן מלא, יהיו טביעות.

אברהם פורז: אם התחנה נסגרת בשעה מוקדמת ואנשים באים אחרי שהיא נסגרת, במקום שאין מציל יהיו טביעות - - -

איתן כבל: זה ברור.

אברהם פורז: מאחר שישראלים, למרבה הצער, רוחצים במקומות אסורים לרחצה, שאין בהם מציל בכלל, יהיו טביעות.

אברהם פורז: גם במקום שיש מציל, לפעמים המציל לא רואה.

אברהם פורז: מה לעשות, בסך הכול הוא בן-אדם, וגם הוא לפעמים יכול שלא לראות.

אברהם פורז: גם שם יהיו טביעות.

אברהם פורז: אל תשלו את עצמכם שכאשר שירותי ההצלה יחזרו לפעול במתכונת הקודמת לא יהיו טביעות.

אברהם פורז: אנחנו גם יודעים שהיו לנו בעבר סכסוכי עבודה עם המצילים.

אברהם פורז: למיטב ידיעתי, יושב-ראש ועדת הפנים קבע ליום רביעי בבוקר דיון בנושא שביתת המצילים, ואם אין התנגדות - - -

אלי בן-מנחם: אפשר להעביר את הכול לוועדת הפנים.

אלי בן-מנחם: אפשר להציע להעביר.

אברהם פורז: כן.

אברהם פורז: אין לי בעיה שכל ההצעות יועברו לוועדת הפנים לדיון ביום רביעי הקרוב.

דוד טל: אדוני השר, עם כל הכבוד, אתה דיווחת כאן שראשי רשויות מתנגדים.

דוד טל: המסמך שתומך בעמדה שלך, המסמך שאתה מדבר עליו, מונח לפני.

דוד טל: נציג מעיריית ראשון-לציון בעד, נציג מעיריית תל-אביב בעד, נציג מנתניה בעד, נציג מאילת בעד, נציג משרד העבודה והרווחה בעד, נציג השלטון המקומי, עורך-הדין נועם בן-אריה, בעד.

דוד טל: איך זה מסתדר ואיך זה עולה בקנה אחד עם הדברים?

אברהם פורז: הבנתי את השאלה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טל, אתה דיברת.

דוד טל: אכן תמיד יהיו טביעות, אך אין זה ספק שזה יצטמצם מאוד, מפני שאם יש עשר שעות שיש בהן מציל, אין ספק שבשעות הללו מספר הטביעות יהיה הרבה יותר קטן.

אברהם פורז: נכון.

אברהם פורז: חבר הכנסת טל, כפי שתראה במסמך, נאמר שם שתורת ההצלה מבוססת על זה ששניים יוצאים להציל, ובינתיים עמדת המציל לא תישאר מופקרת.

אברהם פורז: אני מבין את העמדה הזאת.

אברהם פורז: אני חושב שעדיף שהיא תהיה מופקרת לחמש דקות, ובלבד שאחר כך, במשך ארבע או חמש שעות לאחר מכן יהיו שירותי הצלה, מאשר לגרום למצב שבו במשך שמונה שעות היא לא מופקרת אף לדקה, אבל אחר כך במשך חמש שעות אין אף מציל.

אברהם פורז: לכן, העמדה הזאת היא העמדה המקצועית הנכונה.

אברהם פורז: אני לא יודע מה אמרו כל מיני פקידים ב-level יותר נמוך.

אברהם פורז: ראשי עיריות תל-אביב וחיפה פנו אלי במכתב אתמול ואמרו שהם תומכים תמיכה מוחלטת בעמדתי, והם ביקשו ממני להוציא צווי חירום למצילים, כלומר צווי ריתוק.

אברהם פורז: כך עשה גם יושב-ראש מרכז השלטון המקומי עדי אלדר, בשם הרשויות המקומיות.

אברהם פורז: אני נעניתי לפנייתם, ואכן הממשלה החליטה על הוצאת צווי ריתוק, והיום הם הוצאו.

אברהם פורז: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר פורז.

אלי בן-מנחם: עתה הצעות אחרות.

אלי בן-מנחם: ראשון המציעים הוא חבר הכנסת אורי אריאל.

אלי בן-מנחם: לרשותך דקה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר הפנים, דרך שביתת המצילים אני רוצה לדבר על דבר קצת יותר רחב: בוררות חובה בשירותים חיוניים.

אורי אריאל: המצב לא נסבל כאשר מדובר על חיי אדם ועל שירותים חיוניים שצריך להגדירם.

אורי אריאל: אינני רוצה להיכנס לדוגמאות, כי מייד יכול להתעורר ויכוח שחברת החשמל – כן, או חברת החשמל - לא.

אורי אריאל: ברור שבמקרים של חשש לחיי אדם צריך להגיע בחקיקה למצב של בוררות חובה, כאשר יש אפשרות מצד אחד לשבות, אבל זה נמצא בתוך איזו מסגרת שיש לה אמצע וגם סוף, ועל-ידי כך מקבלים הסכמה משני הצדדים שמה שייפסק זה מה שיקבע, וכאשר ניגשים לשביתה יש מנגנון ברור שלפיו פועלים.

אורי אריאל: ראוי שהממשלה לא תחכה ליוזמת חברי כנסת בעניין הזה, אלא תיזום הצעת חוק שתובא לפה במהרה כדי להציל חיי אדם.

אורי אריאל: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה, דקה אחת.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת הנדל.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, מהי המשמעות של צווי ריתוק?

נסים זאב: ראש הממשלה רגיל בצווי ריתוק.

נסים זאב: הוא עשה זאת נגד השרים.

נסים זאב: מי שלא שמע לו, הוא שלח אותו הביתה.

נסים זאב: זה לא עובד תמיד.

נסים זאב: בקיבוץ חפץ-חיים יש שלושה מצילים.

נסים זאב: האם תפקיד המצילים הוא רק להוציא את הטובעים, או למנוע את הטביעה?

נסים זאב: בחוף ממוצע יש מאות ואף אלפי מתרחצים, ואפילו שלושה מצילים אינם מספיקים לראות ולבחון כל אחד שנמצא שם.

נסים זאב: אנחנו יודעים את המאמץ שעושים אותם מצילים.

נסים זאב: לכן, אני אומר שאין זה הזמן כרגע לנהל את הוויכוח הזה על חשבון חיי אדם.

נסים זאב: אפשר לנהל את הוויכוח לאחר מכן.

נסים זאב: לכן, אדוני השר, במקום להפעיל צווי ריתוק, הייתי מציע להעביר את הקיץ הזה, עניין של חודשיים עד שלושה חודשים, ולהמשיך ולנהל את המשא-ומתן בתקופת החורף.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אינני יודע למה צריך את פתיחת עונת הרחצה כדי להגיע לפשרה עם המצילים.

איוב קרא: זה לאורך כל הדרך מצב בלתי נסבל.

איוב קרא: אדוני שר הפנים, אתה צריך להביא בחשבון, שהיו חודשים רבים שכמעט לא היו אנשים בחופים ואפשר היה להגיע להסדרים בתל-אביב, בחיפה ובכל החופים, ולא היה צריך להגיע למצב האבסורדי הזה שהגעת אליו.

איוב קרא: זה מתחיל במצילים, ואנחנו רואים את הקריסה במועצות המקומיות וברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות.

איוב קרא: אולי עוד יוציאו צווי ריתוק בעצם לכל מה שזז במדינת ישראל, כי אתה שר הפנים הממונה.

איוב קרא: זה מה שיקרה בסופו של דבר.

איוב קרא: תתחילו לנהל את הדברים כמו שצריך שיתנהלו במדינה נאורה.

איוב קרא: לא יכול להיות שהמצב האבסורדי הזה ברשויות המקומיות ובכל המקומות שהזכרתי ימשיך להשתולל, ונשתמש רק בצווי ריתוק.

איוב קרא: מזה לא תבוא הישועה.

איוב קרא: זה אולי פתרון "אקמולי", אבל עוד מעט אנחנו נזדקק לניתוחים כירורגיים בכל מקום.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איתן כבל, האם אתה מקבל את הצעת השר להעביר את הנושא לוועדת הפנים?

איתן כבל: כן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת וילן?

אבשלום וילן: כן.

אלי בן-מנחם: מקבל.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דוד טל?

אבשלום וילן: הוא לא מקשיב.

אלי בן-מנחם: האם אתה מקבל את עמדת השר?

דוד טל: כן.

דוד טל: מה עמדתו?

אלי בן-מנחם: להעביר לוועדה.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת בלומנטל - לא נמצאת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת וקנין - לא נמצא.

אלי בן-מנחם: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה.

אלי בן-מנחם: מי שמצביע בעד - זה בעד להעביר את הנושא לוועדה, ומי שמצביע נגד - זה הסרה.

אלי בן-מנחם: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 12 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

אלי בן-מנחם: בעד - 12, נגד – אין, נמנעים - אין.

אלי בן-מנחם: על כן, ההצעות לסדר-היום בנושא: שביתת המצילים, עברו לוועדת הפנים ואיכות הסביבה לדיון.

אלי בן-מנחם: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת קרא בעד, כך שיש 13 בעד.

אלי בן-מנחם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/106).

אלי בן-מנחם: ]

אלי בן-מנחם: עתה הצעת חוק מ/106, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 73), התשס"ד-2004, קריאה ראשונה.

אלי בן-מנחם: יציג את הצעת החוק שר הרווחה, חבר הכנסת זבולון אורלב.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במסגרת הרפורמה במערכת מס הכנסה והפעלת המיסוי על ההון, תוקן סעיף 350 שבחוק הביטוח הלאומי, ונקבע בו כהוראת שעה פטור מתשלום דמי ביטוח על הכנסות פסיביות כמו ריבית, רווחים מקופת גמל או מתוכנית חיסכון, שהרי כל אלה חויבו במיסוי על ההון, וכן פטור מכל הכנסה שמקורה באיגרת חוב הנסחרת בבורסה, וכן דיבידנד שאיננו הכנסה בידי בעל שליטה בחברה.

זבולון אורלב: הפטור הזה נקבע כהוראת שעה עד ליום 31 בדצמבר 2003.

זבולון אורלב: בהקשר זה יש לציין, כי עד להחלת הרפורמה במערכת המס ממילא לא נגבו דמי ביטוח מהכנסות פסיביות כאמור.

זבולון אורלב: לפיכך, מוצע עתה לתקן את הוראת סעיף 350 לחוק ולקבוע בו כהוראה של קבע, במקום הוראה של שעה, כי הכנסות פסיביות, לא יגבו מהן דמי ביטוח לאומי, כלומר לא מריבית ולא מדיבידנד כאמור, וכל אלה יהיו פטורים מתשלום דמי הביטוח הלאומי, שכן הרציונל של הביטוח הלאומי, כשמו כן הוא, הוא ביטוח על סמך הכנסות מעבודה, בין משכירים ובין מעצמאים.

זבולון אורלב: הביטוח הלאומי איננו צריך להיות מס הכנסה נוסף.

זבולון אורלב: אם רוצים לגבות מס על הכנסות פסיביות, על ההון, המקור לכך הוא במס הכנסה.

זבולון אורלב: אשר על כן, הממשלה ואנוכי מתכוונים להציע לכנסת לאשר את הצעת החוק ולהעבירה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: אם אינני טועה, עברה גם הצעה של חבר הכנסת רצאבי באותו עניין בקריאה טרומית.

זבולון אורלב: חבר הכנסת רצאבי התחייב בזמנו, שהצעת החוק הפרטית שלו תתחבר להצעה הממשלתית לקראת הכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר זבולון אורלב.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים - חבר הכנסת שלום שמחון.

שלום שמחון: אני מוותר.

אלי בן-מנחם: מוותר.

אלי בן-מנחם: חברי הכנסת אלי אפללו, משה גפני, עסאם מח'ול, אחמד טיבי, אופיר פינס-פז, חיים אורון, אברהם רביץ, טלב אלסאנע - אינם נוכחים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא.

איוב קרא: מוותר.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השר, חברי חברי הכנסת, לא הייתי עולה לדבר אלמלא חרה לי משהו מיוחד בעניין זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה עובר כחוט השני במדיניות הממשלה הזאת - תמיד לעזור לאלה שיש להם הון, שיש להם כסף ויש להם יכולת, להבדיל מ"עמך" ומאנשים עניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה גם מזכיר לי את הצעת ועדת הכספים לפני דקות אחדות, כאשר הציעו לפטור ממס בעלי דירות ששכר הדירה שהם מקבלים מגיע עד 7,000 שקלים, כ-1,700 דולר בחודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני יודע אם זו באמת מדיניות שבאה לעזור בצורה כלשהי לאנשים שצריכים לשכור דירות או שמא היא באה לעזור לעשירים שיש להם דירות פאר להשכרה, כך שלא ישלמו מס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בקיצור, זה נקרא להעשיר את העשירים ולרושש את העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת המדיניות, וזה מתבטא בכל הצעה ועל כל צעד ושעל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אני לא אתנגד להצעת החוק, אבל לא אתמוך בהצעת החוק, למרות כל הסימפתיה שיש לי לשר הנכבד ולמדיניות שלו אישית, אבל כמובן המדיניות של הממשלה היא שקובעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אומר כמה דברים בשפה הערבית למאזינינו הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק היא הענקת פטור ממס לבעלי הון, לבעלי מניות בבורסה, וכן הענקת פטור מתשלום מס לביטוח לאומי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שהצעת חוק זו דינה כדין הצעת החוק שקדמה לה לפני דקות מעטות, בדבר הענקת פטור מתשלום מס הכנסה לבעלי דירות המשכירים את דירותיהם בשכר חודשי, בגין תשלום מס על דמי השכירות המגיעים לידם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק שהועלתה גורסת, שכל המשכיר דירה בשכר חודשי שלא עולה על 1,700 דולר או 7,000 ש"ח בחודש לא ישלם למס הכנסה מס כלשהו תמורת שכירות זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוקים אלה עולים בקנה אחד עם המדיניות הכלכלית הגדולה של הממשלה הזאת – יותר ויותר הורדות, הנחות ופטורים לבעלי הממון, ויותר ויותר צמצומים ורישוש העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חוקים אלה מועילים רק לבעלי ההכנסה הגבוהה, לבעלי ההון ולבעלי הדירות הגדולות המושכרות במחיר גבוה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסופו של דבר, המדיניות הכלכלית הגרועה של הממשלה פוגעת בעניים ובאלה הנזקקים לשכור בתים או שאינם מוצאים פרנסה, ולפיכך נצביע נגד החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך, אדוני יושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: חברי הכנסת גילה גמליאל, מאיר פרוש, מיכאל מלכיאור, מגלי והבה וג'מאל זחאלקה - אינם נוכחים.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים - - -

נסים זאב: מה אתי?

נסים זאב: אני רשום.

אלי בן-מנחם: אתה לא רשום.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זאב, אם היית רשום, הייתי קורא בשמך.

נסים זאב: אני מבקש ברגע זה לרשום אותי לכל הצעות החוק.

אלי בן-מנחם: תפנה בבקשה לסגנית מזכיר הכנסת.

אלי בן-מנחם: אל תיתן הוראות.

אלי בן-מנחם: תהיה קצת יותר עדין ומנומס ותפנה לסגנית מזכיר הכנסת.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

אלי בן-מנחם: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד - אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 73), התשס"ד-2004, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

אלי בן-מנחם: 11 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אלי בן-מנחם: על כן, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 73), התשס"ד-2004, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת - - -

זבולון אורלב: לוועדת העבודה והרווחה.

זבולון אורלב: זו הוועדה שדנה בנושאים של ביטוח הלאומי.

אלי בן-מנחם: כתוב לפני שעל-פי תקנון הכנסת הוועדה המוסמכת לדון בהצעת חוק זו היא ועדת הכלכלה.

אלי בן-מנחם: אני מציע להעביר את הנושא להחלטת ועדת הכנסת.

אלי בן-מנחם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/106).

אלי בן-מנחם: ]

אלי בן-מנחם: הנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, קריאה ראשונה.

אלי בן-מנחם: יציג את הצעת החוק שר הרווחה זבולון אורלב.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לפי החוק לפיצוי נפגעי גזזת, התשנ"ד-1994, מי שנפגע בעקבות טיפולים במחלת הגזזת זכאי למענק מהביטוח הלאומי ובמקרים מסוימים גם לקצבה חודשית.

זבולון אורלב: המענק הינו בשיעורים שונים, בהתאם למצבו הרפואי של הנפגע.

זבולון אורלב: לעניין זה החוק מבחין בין שלוש דרגות של נכות רפואית: בדרגה הראשונה נכות בין 5% ל-39%, בדרגה השנייה נכות בין 40% ל-74% ובדרגה השלישית נכות בין 75% ל-100%.

זבולון אורלב: נפגע שמצב בריאותו החמיר והשתנתה דרגת נכותו הרפואית, זכאי לקבל את ההפרש בין סכום המענק ששולם לפי דרגת נכותו הקודמת ובין סכום המענק המשתלם לו לפי דרגת נכותו החדשה בעקבות ההחמרה במצבו.

זבולון אורלב: אולם החוק בנוסחו הקיים מתייחס רק למי שבעקבות השינוי בדרגת הנכות עבר מהדרגה השנייה בחומרתה אל הנכות הרפואית בדרגה השלישית בחומרתה.

זבולון אורלב: לכן מוצע לקבוע, כי מי שקיבל מענק לפי דרגת הנכות הראשונה, הקלה ביותר, ומאוחר יותר החמיר מצבו הרפואי, גם הוא יהיה זכאי להפרש בין סכום המענק ששולם לו לבין סכום המענק המשתלם לו לפי דרגת נכותו לאחר ההחמרה.

זבולון אורלב: כלומר, כל שינוי והחמרה יזכה אותו בהפרש, ולא רק מי שהיה זכאי עד היום, מהדרגה השנייה לשלישית.

זבולון אורלב: עוד מוצע לקבוע, כי במקרה של החמרה במצב הרפואי המזכה בתוספת לקצבה החודשית, מועד תחילת השינוי בגובה הקצבה יהיה המועד שבו הוגשה הבקשה לבדיקה מחדש.

זבולון אורלב: זאת במקום מהיום שבו נקבעו אחוזי הנכות החדשים, כי הצדק צריך להיות שהתחולה תהיה מיום הגשת הבקשה ולא רק מיום קביעת אחוזי הנכות החדשים.

זבולון אורלב: מוצע לאשר את הצעת החוק ולהעבירה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זבולון אורלב: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר הרווחה זבולון אורלב.

אלי בן-מנחם: אני עובר לרשימת הדוברים.

אלי בן-מנחם: חברי הכנסת שאול יהלום, אלי אפללו, משה גפני, עסאם מח'ול, אחמד טיבי, אופיר פינס-פז, חיים אורון, אברהם רביץ וטלב אלסאנע - אינם נוכחים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אני מוותר ומקווה שכולם יוותרו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא מוותר ומקווה שכל האחרים יוותרו.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - מוותר.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין - אינה נוכחת.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה גמליאל - אינה נוכחת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מגלי והבה נוכח.

מגלי והבה: אני מצטרף למוותרים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אריה אלדד - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון.

אורי אריאל: זה כמו קריאת מגילה.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: מוותר.

איוב קרא: - - -

אלי בן-מנחם: מוותר.

אלי בן-מנחם: אחרון הדוברים - חבר הכנסת נסים זאב.

אלי בן-מנחם: יש לך שלוש דקות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כאשר מדברים על גזזת לא בהכרח צריכים לקזז ולהוריד.

נסים זאב: הלוא מה שקרה, הטירוף הנורא שהיה, שבאו אותם עולים מסכנים, היתה להם קצת כינמת והחליטו לרסס אותם.

אריה אלדד: הקרנות ולא ריסוס.

נסים זאב: הריסוס הזה פגע בהם קשות.

נסים זאב: אנשים סבלו - - - הקרנות זה ריסוס מבחינתנו.

נסים זאב: מה זה הקרנות?

נסים זאב: ריססו אותם.

נסים זאב: אז יש מרססים בפליט ויש מרססים בהקרנות.

נסים זאב: אבל רצו להוציא את הכינמת - - -

אלי בן-מנחם: הגזזת זה הקרנות.

אלי בן-מנחם: זה מה שפגע בהם.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אדוני השר, אני שלחתי בעצמי מכתב בנושא של בית-המשפט - גרינשטיין, שאני מכיר אותה אישית.

נסים זאב: הרי ממה נבע כל שינוי החוק?

נסים זאב: זה מופיע בפניכם.

נסים זאב: גברת גרינשטיין, שבמהלך השנים מצבה הלך והחמיר, היא היתה בבית-חולים ולא רצו להכיר בה.

נסים זאב: היא חלתה במחלת הסרטן.

נסים זאב: היו לה שלושה ניתוחי ראש והיא סבלה קשות, והיה מאבק ממושך, במשך שנים רבות, להכיר בכך שהנכות והפגיעה הן תוצאה מאותה הקרנה בשנות ה-50.

נסים זאב: משרד הבריאות השתמש בכל הכלים כדי שלא להכיר באותה נפגעת, ואולי מדובר בכמה נפגעים כאלה.

נסים זאב: הלוא אין מדובר פה באלפים ורבבות.

נסים זאב: מדובר פה בבודדים.

נסים זאב: אני מאוד שמח ומברך, אדוני השר, על כך שהממשלה החליטה סוף-סוף לבוא לקראתם.

נסים זאב: כמובן, בית-המשפט הכריח את הממשלה לשנות ולהכיר, אבל הממשלה יכולה לומר שאנחנו בכל זאת יכולים אולי לצמצם ואולי פחות להכביד על משלם המסים ופחות ליצור נטל על הממשלה.

נסים זאב: אדוני השר הוביל את הנושא הזה, ויבורך על כך.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

אלי בן-מנחם: ההצבעה החלה.

אלי בן-מנחם: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

אלי בן-מנחם: 12 חברי כנסת הצביעו בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

אלי בן-מנחם: על כן, הצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

אלי בן-מנחם: הנושא הבא: שאילתות ותשובות לשר הרווחה.

אלי בן-מנחם: השר זבולון אורלב, בבקשה.

אלי בן-מנחם: שר הרווחה ישיב על שאילתא מס' 1481, של חבר הכנסת מגלי והבה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מגלי והבה שאל את שר הרווחה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004): נתקבלו בלשכתי פניות בנוגע לנורמות חמורות, לכאורה, במוסד לנוער עברייני במגזר הערבי "מגן נוף הרים".

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם מוסמך מנהל המוסד להוציא ילדים מהמוסד לעבודה אצל קבלן המשמש גם מדריך במוסד?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: אם לא – כיצד טופלו התלונות שהועלו בעניין?

אלי בן-מנחם: 3.

אלי בן-מנחם: האם דת היא קריטריון בקבלת עובדים למוסד? 4.

אלי בן-מנחם: האם בחן המשרד את התלונות בנוגע לפעילות המנהל, וכיצד יובטח טיפול ממצה בהן?

זבולון אורלב: מדובר במוסד חסות הנוער לנוער עבריין במגזר הערבי.

זבולון אורלב: 1.

זבולון אורלב: האם מוסמך מנהל המוסד להוציא ילדים מהמוסד לעבודה אצל קבלן המשמש גם מדריך במוסד?

זבולון אורלב: לפי המידע שקיבלתי מחסות הנוער, הקבלן שאליו הופנו ילדים לעבודה אינו מדריך במוסד.

זבולון אורלב: אם לאדוני יש נתונים אחרים, יואיל להביא לי, אבל זה המידע של אנשי המשרד.

זבולון אורלב: תוכניות טיפול אישיות לחניכי מעונות נדונות בצוותים מקצועיים במעון ומבוקרות על-ידי מפקחי המשרד.

זבולון אורלב: 2, 4.

זבולון אורלב: כיצד טופלו התלונות?

זבולון אורלב: לאור התלונות שהועלו מינה מנכ"ל המשרד ועדת בדיקה בראשותו של ד"ר פייסל עזייזה מאוניברסיטת חיפה.

זבולון אורלב: התייחסנו ברצינות מוחלטת.

זבולון אורלב: לאחר שהוועדה תגיש את מסקנותיה, יוחלט על דרך הטיפול בהן.

זבולון אורלב: הוועדה היא ועדה חיצונית לעובדי המשרד.

זבולון אורלב: 3.

זבולון אורלב: האם הדת היא קריטריון?

זבולון אורלב: הקריטריון המרכזי שלנגד עינינו הוא גיבוש סגל עובדים איכותי בכל מעון, אשר ישרת בדרך הטובה ביותר את הנוער שבמעונות.

זבולון אורלב: אין אנו מפלים עובד בקבלתו לעבודה משיקולים של דת.

זבולון אורלב: ואולם, כידוע לך, להיבט של הערכים והתרבות של העובד והמטפל יש משקל חשוב במימוש יעיל של יעדי הטיפול בנוער זה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר.

אלי בן-מנחם: שאלה נוספת לחבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, לגבי העניין שהילדים הלכו לעבוד אצל המדריך, אני מבטיח להעביר לך את הנתון.

מגלי והבה: לפי הנתון שידוע לי, הוא אכן מדריך באותו מוסד.

מגלי והבה: השאלה שלי, האם הנושא הזה של הרגישות הדתית ייבחן מחדש, על מנת שלא ליצור שם בעיות, שגם המשרד שלך וגם אנחנו יכולים להסתדר בלעדיהן?

זבולון אורלב: תעביר לי את הנתונים על המדריך ואבדוק את זה מחדש.

זבולון אורלב: גם לעניין הדת, אני אבקש מהוועדה בראשותו של פייסל עזייזה להתייחס להערה שלך.

זבולון אורלב: אבקש מעובדי המשרד שנמצאים כאן להעביר את פרוטוקול הישיבה הזאת לוועדה ולבקש להתייחס לדברים של חבר הכנסת מגלי והבה.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: שר הרווחה ישיב על שאילתא מס' 1482, של חבר הכנסת מתן וילנאי.

אלי בן-מנחם: אינו נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מתן וילנאי שאל את שר הרווחה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: זה יותר משנה אין עובד דובר ערבית במוסד לביטוח לאומי ברהט.

אלי בן-מנחם: בתשובה על שאילתא לפני שנה, נמסר כי מחפשים עובד כזה.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם יוצב דובר ערבית בשלוחה הנ"ל, ואם כן – מתי? 2.

אלי בן-מנחם: האם יופעל ברהט סניף קבע?

אלי בן-מנחם: תשובת שר הרווחה זבולון אורלב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אכן לפני כשנה מסרתי, כי הנהלת הביטוח הלאומי הנחתה לבחון שיבוץ עובד דובר ערבית בנקודת השירות ברהט - במקום עובד תושב רהט אשר פוטר בגלל בעיות משמעת.

אלי בן-מנחם: סניף הביטוח הלאומי בבאר-שבע מפעיל נקודת שירות ברהט, והניסיון מלמד כי אין כל בעיה מיוחדת של שפה, כי מרבית הפונים מרהט הם דוברי עברית, ומי שמתקשה בשפה מלווה בידיד, בן משפחה, מתנדב.

אלי בן-מנחם: 1.

אלי בן-מנחם: למרות האמור, ההנחיה לקלוט עובד דובר ערבית בנקודת השירות ברהט בעינה עומדת, והדבר ייעשה על חשבון משרה שתתפנה.

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: בימים אלה מצוי המוסד לביטוח לאומי בשלבים מתקדמים של תכנון מבנה קבע לשלוחה ברהט, והדבר נעשה בשיתוף פעולה עם עיריית רהט.

אלי בן-מנחם: שר הרווחה ישיב על שאילתא מס' 1488, של חבר הכנסת דני יתום.

אלי בן-מנחם: אינו נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר הרווחה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: לאחרונה פרסמה המועצה לשלום הילד נתונים המתבססים על מצבם של יותר מ-5,000 ילדים במצוקה שהוצאו מבתיהם ונשלחו לפנימיות.

אלי בן-מנחם: על-פי הנתונים נראה כי חלה הרעה במצבם של החניכים אשר סבלו מדיכאון וחרדה ושל חניכים שהתנהגו בצורה אובדנית.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם משרדך מכיר בנתונים?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: אם כן – כיצד ישופר מצבם של הילדים אשר נשלחים לפנימיות שיקומיות?

אלי בן-מנחם: תשובת שר הרווחה זבולון אורלב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אלי בן-מנחם: הפרסום של המועצה לשלום הילד מסתמך על נתונים שמשרד הרווחה הפיץ ופרסם ביוזמתו.

אלי בן-מנחם: פרשנותה של המועצה לשלום הילד, כי חלה הרעה במצבם של חניכי פנימיות ותיקים, הינה מוטעית ולא נכונה.

אלי בן-מנחם: על-פי נתוני המשרד המבוססים על הערכות מקצועיות ממושכות, מצבם של חניכים אלה דווקא משתפר בתחומים שונים, בכלל זה בתופעות של חרדה, דיכאונות והתנהגות אובדנית.

אלי בן-מנחם: החניכים החדשים הנקלטים כיום בפנימיות סובלים מבעיות קשות ומורכבות יותר, ולאלה התכוונה המועצה לשלום הילד.

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: הפנימיות השיקומיות והטיפוליות עושות מאמצים רבים להיערך כראוי לשיקום החניכים, וזאת בסיוע משרד הרווחה.

אלי בן-מנחם: המשרד מתגבר ומשפר בהתמדה את הטיפול על-ידי הקטנת קבוצות החניכים, הגדלת הצוותים החינוכיים, ובמיוחד על-ידי תגבור הצוותים הטיפוליים באנשי מקצוע שונים - עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים, מטפלים באומנויות.

אלי בן-מנחם: כן הגדיל המשרד את קליטת החניכים שלאחר אשפוז פסיכיאטרי ולאחר החזקה במסגרות שהן חלופות לאשפוז פסיכיאטרי, על-ידי הרחבת מסגרות קליטה חדשות והרחבת פנימיות טיפוליות קיימות.

אלי בן-מנחם: במקביל, לפי מדיניותי, מתבצע פיתוח של שירותים בקהילה כדי לשפר את המענים לילדים בסיכון.

אלי בן-מנחם: שר הרווחה ישיב על שאילתא מס' 1489, של חבר הכנסת טלב אלסאנע: ממדי העוני בקרב האוכלוסייה הערבית.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר הרווחה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: על-פי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 20.4% מהילדים היהודים ו-54.4% מהילדים הערבים חיים מתחת לקו העוני, ויותר מ-70% מהיישובים החלשים, ברמה חברתית-כלכלית נמוכה, הם יישובים ערביים.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: מה היא הסיבה לפערים החברתיים דלעיל?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: מה ייעשה לסגירת הפערים?

זבולון אורלב: הנושא הוא ממדי העוני בקרב האוכלוסייה הערבית.

זבולון אורלב: אכן, פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה חופפים לנתונים שפורסמו בסקר ממדי העוני והאי-שוויון בהתחלקות ההכנסות במשק לשנת 2002.

זבולון אורלב: שיעור העוני במגזר הערבי הוא גבוה מאוד - כ-45% מן המשפחות.

זבולון אורלב: על-פי משתנים כלכליים וחברתיים אחרים, אכן רבים מדי היישובים הערביים המצויים באשכולות היישובים ברמה הכלכלית הנמוכה.

זבולון אורלב: 1.

זבולון אורלב: שיעור העוני במגזר הערבי הוא תוצר של כמה גורמים.

זבולון אורלב: הסיבה המרכזית נעוצה באי-השתתפות מספקת של ראשי משפחות בשוק העבודה, בעיקר שיעור נמוך של נשים ערביות בעבודה - 35% מהנשים בלבד במגזר הערבי עובדות.

זבולון אורלב: כשמוסיפים לגורם הזה שיעור גבוה של ילדים - 61.5% מהמשפחות הן עם ארבעה ילדים ויותר - שיעור אבטלה גבוה בקרב גברים ונשים המושפע גם מהצטמקות הענפים המסורתיים – חקלאות - ויציאת עובדים מענף הבנייה, כניסת עובדים זרים, כל אלה הרחיבו והעמיקו את העוני במגזר הערבי.

זבולון אורלב: בנוסף, כל המשפחות עם הילדים, במגזר היהודי והערבי, נפגעו מן הקיצוץ בקצבאות הילדים.

זבולון אורלב: 2.

זבולון אורלב: סגירת הפערים היא משימה קשה ומורכבת, מאחר שהיא תלויה בצמיחה כלכלית ובירידת שיעורי האבטלה במשק, בצמצום מספר העובדים הזרים בארץ וגם בהיבטים תרבותיים הקשורים ליציאת נשים לעבודה.

זבולון אורלב: ההיחלצות מן העוני מחייבת בראש ובראשונה יותר מפרנסים בתא המשפחתי, קל וחומר במשק בית שבו ילדים רבים.

זבולון אורלב: מדיניות הגירוש של עובדים זרים תפעל בכיוון של הרחבת ההזדמנויות גם לראשי משפחות במגזר הערבי.

זבולון אורלב: מדיניות השילוב בתעסוקה של ראשי משפחות נתמכים גם היא עשויה להשפיע חיובית על משפחות החיות מקצבאות.

זבולון אורלב: כשר המופקד על הרווחה ועל הביטוח הלאומי אני עושה מאמצים גדולים מאוד כדי למצוא חלופה להמשך הקיצוץ בקצבאות הילדים, והממשלה החליטה לבדוק את הנושא באמצעות מיסוי קצבאות.

זבולון אורלב: לאחרונה דיווחנו כאן במליאה על שורת תוכניות שיש בהן כדי להקל על כלל האוכלוסייה הענייה, כמו מפעל תזונה - שפועל במסגרת הניסוי גם במגזר הערבי, באעבלין ובכפר נוסף, שאינני זוכר כרגע את שמו - הגדלת תקציב הצרכים המיוחדים לילדים עניים, בדיקת תחום הילדים בסיכון על-ידי ועדת-שמיד ועוד.

זבולון אורלב: אציין כי כל הישג שנשיג במערכת קצבאות הביטוח הלאומי ובתחומים נוספים המאפשרים תמרוץ כלכלי לעובדים ברמות השכר ועידוד ההשתלבות בעבודה, יביא לשיפור במצב של כלל האוכלוסייה, ובכללה גם המגזר הערבי.

אלי בן-מנחם: שאלה נוספת לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אני מודה לשר על תשובתו המפורטת, ויש לי התייחסות לתחילת התשובה.

טלב אלסאנע: ציינת את העדר שילובם של משפחות ומפרנסים בעבודה, ובמיוחד של הנשים.

טלב אלסאנע: לדעתי, שורש הבעיה הוא בהעדר מקורות תעסוקה, והעדר מקורות תעסוקה יוצר בעיה שאנשים לא משתלבים בשוק העבודה.

טלב אלסאנע: זה לא משום שהם לא רוצים, אלא משום שלא ניתנת להם אפשרות, במיוחד הדבר נכון לגבי נשים שצריכות לנסוע אל מחוץ ליישוב.

טלב אלסאנע: הגורם הנוסף שציינת הוא העדר מקורות תעסוקה מסורתיים, כגון חקלאות ומשק בית, שיכולים לאפשר למשפחות להשתלב ולפרנס את עצמן בכבוד.

טלב אלסאנע: ברצוני להפנות את תשומת לב השר, ששם לב לסוגיה, שעל-פי הנתונים המצב הסוציו-אקונומי של המגזר הערבי הוא קשה.

טלב אלסאנע: מדוע הפרויקטים שבאים להיטיב עם האוכלוסיות קשות-היום לא שמים את הדגש בעיקר באוכלוסייה הערבית?

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: בקצרה אני אומר לך, שגם אם היום יש אבטלה גדולה יותר, העניין של השתתפות נמוכה בשוק העבודה לא קיים בשנתיים או בשלוש השנים הקשות עכשיו.

זבולון אורלב: זה עובר כחוט השני לאורך כל השנים, כלומר יש כאן איזו תרבות שצריכים לפעול לשינויה כדי להגדיל באופן עקרוני את מספר האנשים שמשתתפים בשוק העבודה.

זבולון אורלב: לעניין השני, מערכת הרווחה פועלת על-פי בעיות, כלומר אם יש יותר ילדים במגזר הערבי, המשקל של כספי קצבאות הביטוח הלאומי למגזר הערבי באופן יחסי הרבה יותר גדול מאשר משקל המגזר הערבי באוכלוסייה הישראלית.

זבולון אורלב: אם המשקל שלכם באוכלוסייה הוא סדר גודל של כ-20%, הרי משקל הכסף המוקצה לקצבאות ילדים במגזר הערבי מתקרב כמעט לכפול או למשהו בגבולות האלה.

זבולון אורלב: הואיל והכספים של הרווחה צמודים לבעיות, ככל שיש יותר בעיות במגזר מסוים, מופנים לשם יותר כספים במפורש.

אלי בן-מנחם: אני מודה לשר הרווחה חבר הכנסת אורלב.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יצחק הרצוג שאל את שר הרווחה ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): סניפי המוסד לביטוח לאומי נותנים שירותים לכלל אזרחי ישראל, ובהם רבים מאזרחי המדינה הערבים.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: מה הוא שיעור העובדים דוברי הערבית בכלל העובדים בסניפי המוסד לביטוח לאומי? 2.

אלי בן-מנחם: האם קיים תגבור של עובדים דוברי ערבית בלשכות שבהן אחוז ניכר מהפונים הם דוברי ערבית?

אלי בן-מנחם: תשובת שר הרווחה זבולון אורלב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אלי בן-מנחם: על-פי הערכת הנהלת המוסד לביטוח לאומי, כ-10% מכלל עובדי המוסד הם דוברי ערבית.

אלי בן-מנחם: ריכוז גבוה של עובדים כאלה קיים כמובן בסניפים המשרתים אוכלוסייה מהמגזר הערבי: נצרת, שפרעם, מע'אר, נהרייה וירושלים.

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: בסניפים שבהם אחוז גבוה של מבוטחים מן המגזר הערבי נקלטו במהלך השנים עובדים דוברי ערבית במטרה לשפר את השירות לאוכלוסייה זו.

אלי בן-מנחם: כיום יש הקפאה בקליטת כוח-אדם בכל משרדי הממשלה, ובכלל זה גם במוסד לביטוח לאומי.

אלי בן-מנחם: סך כל העובדים במוסד לביטוח לאומי: 3,453 עובדים - מתוכם 2,457 עובדים בסניפי הביטוח הלאומי.

אלי בן-מנחם: 189 עובדים הם בני המגזר הערבי/הדרוזי, ונוסף על אלה יש מבין עובדי המוסד יהודים דוברי ערבית.

אלי בן-מנחם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/109).

אלי בן-מנחם: ]

אלי בן-מנחם: רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 67), התשס"ד-2004, בקריאה ראשונה.

אלי בן-מנחם: יציג את הצעת החוק שר הפנים, השר פורז.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מטרתה של הצעת החוק לאפשר טיפול יעיל בביצוע צווי הריסה מינהליים.

אברהם פורז: אחת הבעיות שמתעוררות היא, שכאשר מוצא צו הריסה מינהלי, מי שהצו מוצא נגדו פונה לבית-המשפט, בית-המשפט מעכב את ביצוע הצו, ולפעמים, עד אשר מתברר המשפט, יכולות לעבור תקופות ארוכות מאוד, הבניין מתאכלס וגרות בו משפחות.

אברהם פורז: כדי לבצע הריסה צריך להביא כוחות משטרה ואמצעים מאוד גדולים.

אברהם פורז: לעומת זאת, מסתבר שברוב המקרים העיכוב היה לא מוצדק, שהרי לאותו אדם שביקש את העיכוב לא היתה הגנה של ממש.

אברהם פורז: מטרת התיקון לחוק היא לאפשר הוצאת צו מינהלי ל-15 יום בלבד.

אברהם פורז: במהלך 15 הימים האלה על בית-המשפט לקיים דיון במעמד הצדדים.

אברהם פורז: היה ובית-המשפט השתכנע שיש הגנה אמיתית לאיש שנגדו מבקשים את ההריסה, הוא יעכב את ההריסה, אבל לא יהיה מצב שבו בית-המשפט מעכב בלי לשמוע אף אחד וההליך מתקיים אחרי תקופה ארוכה מאוד.

אברהם פורז: זה יאפשר לבצע הריסה בשלב המאוד מוקדם של יסודות, ואפילו לפני כן, ולא נגיע למצב המביך שבו צריך לבצע הריסה של בית שלם, בית שגרים בו אנשים.

אברהם פורז: התיקון הזה יאפשר ביצוע נאות ואכיפה ראויה של חוק התכנון והבנייה.

אברהם פורז: לכן אני מציע לכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה להמשך הליכי החקיקה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר פורז.

אלי בן-מנחם: אני עובר לרשימת הדוברים.

שלום שמחון: מוותרים.

אלי בן-מנחם: מוותרים?

אלי בן-מנחם: אני פועל על-פי התקנון.

אלי בן-מנחם: אני אשמח מאוד אם כולם יוותרו.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אלי אפללו - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אני מוותר, בתנאי שחבר הכנסת נסים זאב מוותר.

אלי בן-מנחם: אל תעשה לי תנאים.

אלי בן-מנחם: ויתרת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מוותר.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה גמליאל - אינה נוכחת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: לרשותך שלוש דקות ותשתדל לעשות את זה בדקתיים.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נושא התכנון והבנייה הוא נושא ראוי לטיפול.

מגלי והבה: נכון שהצעת החוק באה לפתור את בעיית העבריינים, אלה שלא הולכים לפי הכללים שצריכים להיות ברורים לכל מי שבונים במדינה הזאת, אבל כשאנחנו מסתכלים על ועדות תכנון ובנייה, ובמיוחד באזורים שלנו בצפון, יש שם המון אי-סדרים בנושאים כגון השלמות תכנון, השלמות תוכניות מיתאר וטיפול באוכלוסייה.

מגלי והבה: ביום שישי האחרון היתה לנו ישיבה בוועדה של מעלות-תרשיחא, שאם אינני טועה שמה מעלה-יוסף, עם יושב-ראש הוועדה ועם יושבי-ראש הוועדות ביישובים השונים, לגבי כל ההתייחסות לנושא תוכניות המיתאר.

מגלי והבה: להרבה יישובים עדיין אין כרגע תוכניות מיתאר ואין תוכניות מפורטות.

מגלי והבה: אני יודע כמה מאמצים אתה עושה על מנת לעשות סדר בוועדות התכנון והבנייה, שמטרתן למנוע בנייה בלתי חוקית.

מגלי והבה: עושה רושם שהרבה מהוועדות האלה כל מה שהן עושות זה לרוץ לבתי-המשפט ולהגיש תביעות נגד אותה אוכלוסייה, שלפעמים אינה יכולה להגיש את תוכנית הבנייה שלה, כי אין תוכנית מיתאר ואין תוכניות מפורטות.

מגלי והבה: זאת לא רק בעיה של האזרח.

מגלי והבה: הבעיה מתחלקת והיא גם של האזרח, גם של הרשות המקומית וגם של משרד הפנים.

מגלי והבה: אני מקווה שיבוא יום ותביא הצעת חוק שיהיו בה השלמה וסדר של כל בעיות התכנון והבנייה.

מגלי והבה: אנחנו יודעים מה הבעיות שאנחנו סובלים מהן בכרמל ואנחנו יודעים מה הבעיות שאנחנו סובלים מהן ביישובים בצפון.

מגלי והבה: כל זה מחייב אותנו, ואני פונה אליך.

מגלי והבה: אני יודע שטיפלת באופן אישי בנושא הזה, אבל לא יכול להיות שנרוץ לסדר את החוק בשביל לתפוס את העבריינים בתחילת הבנייה שלהם, בלי לטפל בצורה יסודית בכל הבעיות של ועדות התכנון והבנייה.

מגלי והבה: נכון שלפעמים היושבי-ראש מתחלפים, אבל צריך לטפל טיפול יסודי ולעשות את כל המאמצים על מנת שמי שמתכנן נכון ויש לו כל האמצעים יוכל לבנות נכון ולא נצטרך לחוקי הריסה או לצווים נגד אנשים שירצו לבנות.

מגלי והבה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת מגלי והבה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ואסל טאהא - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק על פניה נראית ראויה ונכונה, אבל מיותרת, כי לא עושה רושם שהממשלה ממש משתמשת בכל חוקי התכנון והבנייה שיש לה.

אריה אלדד: בדרך כלל היא משתדלת לעקוף אותם, לא לאכוף אותם.

אריה אלדד: אנחנו יודעים שהשבוע יש כוונה של הממשלה להרוס מאחז שנקרא גבעת-הרא"ה.

אברהם פורז: זה לא שייך לחוק הזה.

אברהם פורז: מעבר ל"קו הירוק" זה לא אני.

אריה אלדד: זה נכון, אבל יש חוקי תכנון ובנייה ויש בנייה בלתי חוקית, והממשלה יכלה לעשות שימוש בחוקי הבנייה הבלתי-חוקית ולהחיל אותם על יהודה ושומרון.

אריה אלדד: היא בחרה להחיל בעניין הזה צו מדיני ולהימנע משימוש בחוקיה שלה, שיכלו לתת לאזרחים למצות את זכויותיהם.

אריה אלדד: היא העדיפה להימנע מכך.

אריה אלדד: דיברת על האפשרות למהר ולהרוס לפני שיש מגורים קיימים, אבל יש עשרות אלפי מבנים בלתי חוקיים לא בתחומי יהודה ושומרון, אלא בתחומי מזרח-ירושלים, בגליל ובנגב, שהממשלה נמנעת מאכיפת החוק ומביצועו לגביהם.

אריה אלדד: זה נכון שהדברים שאתם רוצים להוסיף על החוק הם ראויים, אבל אני מזמין את הממשלה קודם כול לעשות שימוש בחוקיה שלה, שהיא יכולה לעשות בהם שימוש נכון וראוי ולאכוף אותם ולבצע אותם, ורק אחר כך להוסיף נדבך על נדבך.

אריה אלדד: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אלדד.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת גדעון סער.

גדעון סער: אני מוותר.

שלום שמחון: חבר הכנסת זאב, מחכים לך בבית.

נסים זאב: אולי בכל זאת אעניין אתכם.

נסים זאב: אני תמיד עדין ומדבר כמה שאפשר בנעימות.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר התעלם מסעיף א' לחוק.

נסים זאב: בחוק התכנון והבנייה נפלה טעות טכנית.

נסים זאב: בתביעה סטנדרטית כנגד עבריין היו התובעים מבקשים כפל שווי.

אברהם פורז: סעיף 219 לחוק התכנון והבנייה.

נסים זאב: אני אומר שהסעיף הזה היה כל כך מוגזם, עד שאפילו התובעים מטעם הרשות המקומית אמרו שלדבר הזה אין יסוד ובסיס שאפשר באמת לאכוף אותו, כי הרבה פעמים מדובר בתוספת של מסכנה או אלמנה, כמו המקרה שהיום הייתי עד לו, ובית-המשפט פסק כפל שווי.

נסים זאב: איך אפשר לפסוק כפל שווי לאדם שנאלץ להוסיף חדר, ולחייב אותו ב-70,000 או ב-80,000 שקלים?

נסים זאב: זה מוגזם.

נסים זאב: לכן אני רוצה להבין אם הכוונה היא שבמקום "כפל שווי" יבוא "בתשלום נוסף".

נסים זאב: האם זאת הכוונה, אדוני השר?

אברהם פורז: לא, מדובר בצו הריסה מינהלי.

נסים זאב: אולי לא קראת, אני קראתי את הטקסט בפנים.

נסים זאב: אני מדבר על סעיף א', אתה דיברת על סעיף ב'.

אברהם פורז: נכון.

נסים זאב: אני רוצה לדעת, האם סעיף א' הולך להיות מתוקן בעקבות תיקון החוק, שלא יהיה "כפל שווי", אלא יהיה "בתשלום נוסף", או שזה "כפל שווי" וגם "בתשלום נוסף".

אברהם פורז: גם וגם.

נסים זאב: אני חושב שאנחנו איבדנו את הדעת ואת הרגישות שלנו, כי אי-אפשר לחייב גם כפל שווי וגם תשלום נוסף.

נסים זאב: או שאדוני השר לא הבין את החוק.

נסים זאב: לא כך זה משתמע.

נסים זאב: אני מבין שהולכים לתקן את זה, ואני רוצה לדעת אם יש איש מקצוע מתחום התכנון והבנייה שיכול לענות לי תשובה, כי יש לי נפקא מינה איך להצביע.

שלום שמחון: לשר הפנים יש ניסיון מספר אחת.

נסים זאב: אם הולכים לתקן את החוק, שבמקום כפל שווי יהיה תשלום נוסף, אני אצביע בעד.

נסים זאב: אם זה תשלום נוסף מעבר לכפל שווי, אני חושב שאנחנו מוסיפים פה חטא על פשע, כי לא כל המקרים שווים.

נסים זאב: כשאתה מגיש תביעה, אתה לא יכול לעשות איפה ואיפה.

שלום שמחון: הוא המומחה מספר אחת.

נסים זאב: אני לא יודע מי מומחה מספר אחת.

נסים זאב: יש כל כך הרבה מומחים, כבר אין מספרים למומחים, אי-אפשר לספור אותם בכלל.

אברהם פורז: אתה מדבר על קנס.

אברהם פורז: קנס וכפל שווי הם דברים שבאים גם וגם.

נסים זאב: לא בהכרח.

נסים זאב: אבל אני רוצה לומר לך, שכפל שווי הוא לא רלוונטי, אי-אפשר לבצע אותו, אי-אפשר לממש אותו.

נסים זאב: תרדו מזה.

נסים זאב: זאת זעקה של התביעה, לא שלי.

נסים זאב: אבל הם אומרים: אין לנו ברירה, אנחנו באים לבית-משפט, זה הסעיף שאומר לנו מה לדרוש ואנחנו דורשים.

נסים זאב: לפעמים השופטים הם אטומים והם מתייחסים לכל בעיה באופן שווה.

נסים זאב: לא כל תוספות הבנייה הן לשם רווח, ברוב המקרים הן נובעות ממצוקה של משפחה.

נסים זאב: דבר נוסף, לגבי הנושא של צו הריסה מינהלי, להגביל את זה ל-15 יום.

נסים זאב: בדרך כלל מי שחותם על הצו הזה הוא ראש הרשות.

נסים זאב: הוא לא יודע על מה הוא חותם, נותנים לו את הצו.

נסים זאב: בדרך כלל זה בא מפקיד.

עמרם מצנע: לא להגזים, לא להגזים.

נסים זאב: אני אומר לך שטדי קולק אף פעם לא ידע על מה הוא חותם, וגם לא אולמרט.

נסים זאב: אין להם זמן אפילו לחשוב על מה הם חותמים כשמדובר בצו הריסה מינהלי.

נסים זאב: לכן אני חושב שאין מקום להגביל את זה ל-15 יום, אלא אם כן לאפשר לבית-המשפט להעביר את זה מצו הריסה מינהלי לצו שיפוטי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת גדעון סער ויתר.

אלי בן-מנחם: אנחנו מצביעים על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 67), התשס"ד-2004.

אלי בן-מנחם: ההצבעה החלה.

אלי בן-מנחם: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15 נגד – 2 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 67), התשס"ד-2004, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, 15 חברי כנסת בעד, שניים נגד, אין נמנעים.

אלי בן-מנחם: על כן הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 67), התשס"ד-2004, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אברהם פורז: לא, לוועדת הפנים.

אלי בן-מנחם: אצלי כתוב שהוועדה המומלצת היא ועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: אבל אם אף אחד לא מבקש, זה יכול לעבור לוועדת הפנים.

שלום שמחון: ועדת הכלכלה.

אלי בן-מנחם: לפני רשום: "הוועדה המוסמכת לדון בהצעת חוק זו היא ועדת החוקה, חוק ומשפט".

אלי בן-מנחם: אני מציע להעביר את זה לוועדת הכנסת, וועדת הכנסת תחליט.

אברהם פורז: אף אחד לא דורש ועדה אחרת.

אברהם פורז: חבר הכנסת שלום שמחון התבדח.

אלי בן-מנחם: אם כן, ההצעה הועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/46).

אלי בן-מנחם: ]

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים להצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת שלום שמחון - קריאה ראשונה.

אלי בן-מנחם: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת שלום שמחון.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: כמה זמן אתה צריך, ידידי שלום?

שלום שמחון: שתי דקות.

גדעון סער: זה על חשבון אנגליה.

שלום שמחון: קצר ולעניין.

שלום שמחון: אני מתכבד להביא את הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 3), התשס"ד-‏2004.

שלום שמחון: הצעת החוק הזאת, אדוני היושב-ראש, באה לעשות שני דברים מרכזיים: א.

שלום שמחון: לקבוע שצריכת המים היא זכות יסוד ולכל אזרח מגיע לקבל מים לפי צרכיו; ב.

שלום שמחון: לחסל את תופעת ניתוקי המים במדינת ישראל.

שלום שמחון: החוק הזה יכניס לסדר את כל הרשויות המקומיות במדינת ישראל בניהול משק המים שלהן, וימנע מחברת "מקורות" לנתק את המים לאזרחים ששילמו תמורת המים אך ראש העיר העדיף להשתמש בכספים שהוא קיבל לצרכים אחרים, וחברת "מקורות" נאלצת לנתק.

שלום שמחון: בחוק הזה אנחנו מסדירים אחת ולתמיד את העניין.

שלום שמחון: אני מקווה מאוד, שאם הצעת החוק הזאת תעבור היום בקריאה ראשונה, המשמעות של העניין היא שבשבוע הבא היא תגיע לקריאה שנייה ושלישית, ואנחנו לא נשמע עוד בקיץ הנוכחי על תופעת ניתוקי המים לאזרחי מדינת ישראל, למי שמשלמים תמורת המים והעירייה, כפי שאמרתי, משתמשת בכספים שלהם למטרות אחרות, ועל כן נאלצת להיות מעוקלת בדרכים כאלה או אחרות על-ידי חברת "מקורות".

שלום שמחון: אני יודע שהחוק הזה מורכב מאוד ודורש כלי אכיפה, שאני מקווה מאוד שנדון בהם בין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית.

שלום שמחון: על-פי סיכום שלי עם שר התשתיות ועם משרד האוצר, יהיה תיקון אחד בהצעת החוק בין הקריאה הראשונה ובין הקריאה השנייה והשלישית, ואני אומר אותו לפרוטוקול: אנחנו הכנסנו נציגים לתאגיד המים – נציג של נציב המים, נציג של השלטון המקומי ונציג של החקלאים, תוספת על ההרכב הנוכחי, ונשמיט אותם, כיוון שהממשלה מתנגדת לתוספת הזאת בחוק.

שלום שמחון: על כן נסת

שלום שמחון: פק במבנה הקיים, ללא התוספת הזאת.

שלום שמחון: אנחנו מקווים מאוד שחברי הכנסת יתמכו בהצעת החוק הזאת.

שלום שמחון: אני יודע שקשה מאוד לשלטון המקומי לקבל את ההצעה, אבל חשוב מאוד שחשבון המים יהיה חשבון צבוע, מסודר, אחת ולתמיד, כדי למנוע את המצבים שקורים היום.

שלום שמחון: אנחנו יודעים מה קורה בג'וליס בעצם הימים האלה.

שלום שמחון: הבנתי שבית-המשפט העליון החליט למנוע את ניתוק המים לג'וליס לתקופה של חודש ימים.

שלום שמחון: אני מקווה שבפרק הזמן הזה נסיים את העניין הזה אחת ולתמיד ונושא צריכת המים של האזרחים יהפוך לעניין מסודר.

שלום שמחון: בידינו לעשות זאת.

שלום שמחון: אני רואה בחוק המוצע אחד החוקים היותר-חשובים שעברו בכנסת.

שלום שמחון: זה חוק שמסדיר אחת ולתמיד את כל נושא צריכת המים של אזרחי ישראל.

שלום שמחון: רוב האזרחים משלמים עבור המים שלהם באופן מסודר, אלא שהשימוש של השלטון המקומי בכספים הוא לעתים ציני.

שלום שמחון: אני מבקש מהחברים לתמוך בהצעת החוק הזאת, כדי שנוכל להביאה בשבוע הבא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

שלום שמחון: צריך לזכור שתקופת הקיץ היא תקופה מאוד בעייתית, ועל כן חשוב שנסיים מהר את הכנת החוק הזה.

שלום שמחון: אני יודע שחברת "מקורות" לקחה על עצמה מטלה מאוד כבדה, שלא לנתק עוד מים, כיוון שהנושא הכספי מוסדר פה, ולכן חשוב לסיים זאת היום.

שלום שמחון: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת שלום שמחון.

אלי בן-מנחם: אני עובר לרשימת הדוברים.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אלי אפללו - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חיים רמון - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם רביץ - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

נסים זאב: לפחות תשתה מים כשאתה מדבר על "מקורות".

איוב קרא: אין מים.

איוב קרא: ניתקו את המים גם לידי פה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך את שלום שמחון ידידי על הצעת החוק, שלכל הדעות מתאימה לזמן, למקום, לאווירה ולדרך שצריכים להיות בקשר לסוגיה הזאת.

איוב קרא: אני חושב שהגיע הזמן שבמדינת ישראל יהיה כסף צבוע למים.

איוב קרא: לא יעלה על הדעת שבמדינת ישראל יהיו ניתוקי מים.

איוב קרא: יישובים שלמים בעצם סבלו בחודשים האחרונים ובשנה האחרונה מהמצב האבסורדי שלא היה להם מים.

איוב קרא: אני חושב שהעתירות לבג"ץ היו מיותרות, כיוון ש"מקורות" עצמה היתה צריכה להבין שדברים אלמנטריים אלה צריכים להיות מנת חלקם של תושבים מן השורה.

איוב קרא: לא יכול להיות במדינה נאורה, דמוקרטית, שאנשים יהיו צמאים למים.

איוב קרא: לא חשבתי שהדבר הזה יכול לקרות אצלנו.

איוב קרא: אבל הייתי מציב בפניך אתגר, ידידי שלום שמחון.

איוב קרא: הרי אתה יודע כחקלאי, כמושבניק – גם אני בוגר בית-ספר חקלאי, אבל אתה יותר חקלאי ממני מבחינה אקטיבית – שמחירי המים לחקלאות צריכים להיות בשוויון מוחלט.

איוב קרא: אתה יודע חד-משמעית, שהגיע הזמן שבמקומות מסוימים לא יהיו הנחות, מפני שיש להם בורות מים ומאגרי מים בשטח שיפוטם.

איוב קרא: אנחנו יודעים שדברים אלה יוצרים אווירה מאוד לא נוחה בקרב חקלאים במושבים.

איוב קרא: הגיע הזמן שתיקח כאתגר, שיהיה שוויון במחירי המים לחקלאות.

שלום שמחון: לקחתי את האתגר כשהייתי שר החקלאות, ומי שעיכב את זה היה ראש הממשלה.

איוב קרא: אני יודע שכשאתם בחליפות מיניסטריאליות אתם בורחים מהמציאות ומהאמת, אבל אני יכול לומר לך - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בורחים או פורחים.

איוב קרא: בורחים.

איוב קרא: אני יכול לומר לך, שאני מוכן להיות לידך חייל, כדי שהחקלאים ירגישו טוב.

איוב קרא: הגיע הזמן שהדבר הזה יהיה.

איוב קרא: אני שמח שאנחנו הולכים לחוק בקשר למים לשתייה וגם לחקלאות, אבל צריך להיות שוויון בכל מה שקשור לצריכת מים במשק.

איוב קרא: אשמח אם הבית הזה יתאחד גם סביב כסף צבוע למשכורות של העובדים ברשויות, לדברים שאנחנו רואים יום-יום ושעה-שעה שסובלים מהם ברשויות המקומיות.

איוב קרא: היום עדיין אין דין ואין דיין ברשויות המקומיות בתחום הזה, וצריך לעשות בכך סדר, שיהיה כסף צבוע, ואנשים יוכלו ללכת לעבוד וידעו שבסוף החודש תהיה להם פרנסה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אני מבקש לעמוד בשלוש דקות, לא יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מזדהה עם מטרת החוק, וכולי תקווה שאכן החוק יוכל להגשים את המצופה ממנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני כשלעצמי גם הגשתי הצעת חוק, לא דומה אבל זהה מבחינת המטרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חשבתי שיותר טוב שאנחנו פשוט נוציא את העניין של אספקת המים מתחום המועצה המקומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כפי שחברת החשמל מספקת חשמל ומקבלת ישירות מהאזרח, לפי מד החשמל, את התשלום שמגיע לה, אפשר לעשות זאת גם לגבי המים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין קל מזה, ונדמה לי שזה הרבה יותר פשוט והרבה יותר יעיל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מה לעשות, ההצעה הזאת כבר מתקדמת, ולא אתנגד לה ואצביע בעדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולי תקווה שאכן זה יהיה הפתרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה לא יהיה הפתרון, אני אעלה את הצעתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, רציתי לדבר על הצעת החוק הקודמת, שמיהרתי לוותר על רשות הדיבור בה.

אלי בן-מנחם: אני מתנצל.

אלי בן-מנחם: רציתי לתת לך אבל זה פרח מזיכרוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חייב לעצמי ולמצפוני להתנגד להצעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התנגדתי לה גם בהצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שלא חסרות לוועדות התכנון והבנייה סמכויות, ולא צריך להרחיב את הצווים המינהליים ואת האפשרות למנוע מהאזרחים לבנות או להתפתח, במיוחד שאנחנו חיים בארץ הזאת בתנאים כל כך מיוחדים, ולפעמים עושקים, ואנשים ניצבים בפני ההכרח לבנות שלא לפני חוקי התכנון והבנייה, מחוסר אפשרות לבנות לפי החוקים האלה, באשר הם לא קיימים ובאשר אין שטח מיתאר ובאשר רואים כפרים שלמים ומגזרים רבים כאילו הם אינם חוקיים ולא ניתן להם לבנות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן הצבעתי נגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שלא היה צריך להרחיב את הסמכויות האלה ולא לאפשר בנייה על ימין ועל שמאל ובכל דרך, וכמובן גם מטעמים רבים נוספים שלא אאריך להזכירם עתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה גמליאל - אינה נוכחת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול לברך את חבר הכנסת שמחון על הצעת חוק מאוד טובה וקונסטרוקטיבית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שחוק שיכול למנוע את ניתוקי המים האין-סופיים שיש היום הוא חוק חשוב, ואם הוא היה גם מקשיב, חבר הכנסת שמחון, אז הוא היה מקבל את הברכות.

מיכאל מלכיאור: באופן כללי אני חושב שהוא עושה בנושא הזה של משק המים בישראל ובכלל בכל נושא החקלאות עבודה חשובה ביותר, בין שהוא בקואליציה ובין שהוא באופוזיציה.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה להוסיף לנושא הזה, נושא המים - נושא מאוד בוער, בכלל, במדינת ישראל – נושא שעסקנו בו לאחרונה בשדולה של איכות הסביבה, בהיבטים שונים ובאזורים שונים בארץ, בין השאר בקיבוץ עין-גדי.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה דבר ראוי שאנחנו כחברה מתוקנת נגיע שם לפתרון מוסכם, שמצד אחד תהיה לקיבוץ האפשרות לעבוד, להרחיב ולשתות, ומצד שני המים לא יילקחו מהנחל שהוא אולי המטויל ביותר במדינת ישראל – למקום הזה באים למעלה מ-300,000 אנשים בשנה.

מיכאל מלכיאור: פשוט, המקום הזה הולך ומתייבש כיוון שלוקחים את המים - - -

אלי בן-מנחם: הוא התייבש.

אלי בן-מנחם: ראינו, הוא יבש כמעט לגמרי.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: וזה דבר שאנחנו לא יכולים לקבל.

מיכאל מלכיאור: מקומות כל כך יפים במדינת ישראל, לוקחים את המים – עם כל הכבוד לגן הטרופי באמצע המדבר, אני חושב שזה דבר שראוי שגם אנחנו בתור הכנסת ניתן עליו את הדעת, כדי לספק את הצרכים השונים, הלגיטימיים, אבל, עם זאת, גם את הצרכים של החברה, ושמורת הטבע של עין-גדי היא אחד המקומות היפים בארץ.

מיכאל מלכיאור: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לברך אותך, חברי חבר הכנסת שמחון, על שאתה מתחיל היום בעצם לפתור פלונטר גדול, שכולנו כחברי הכנסת, קואליציה כאופוזיציה, עסקנו בו מאז אישור התוכנית הכלכלית וניתוקי המים.

מגלי והבה: ממרגליות בצפון ועד ירוחם בדרום, כמעט ברוב היישובים "מקורות" לקחה לעצמה את הזכות לנתק את המים, כאשר מצד אחד האזרח נפל כאן - האזרח ששילם את מחיר המים נפל קורבן, "מקורות" רצתה את המחיר שמגיע לה, רשויות מקומיות לא יכלו לשלם, וראינו תופעה מאוד מדאיגה, שלפעמים סגירת המים גרמה להפסקת לימודים וגרמה לסבל מיותר, לפעמים לאורך ימים שלמים, ולפעמים חודשים.

מגלי והבה: חלק מהיישובים אפילו פנו לאחרונה לבג"ץ – כמו ג'וליס, סאג'ור, חורפיש ועוד אחרים - על מנת שלא יפסיקו את אספקת המים הסדירה.

מגלי והבה: אין חוק יותר צודק מזה.

מגלי והבה: צריך לטפל באזרחים, במיוחד אותם אזרחים ששילמו בעד המים – ברשויות שלפעמים הן לא כל כך מסודרות – שיקבלו את התמורה.

מגלי והבה: והתמורה היא שאחרי שהם ישלמו את מחיר המים, הם יעבירו את זה לספק.

מגלי והבה: הספק יוכל, עם הכסף הזה, גם לגבות את המחיר וגם לשפר את הרשת, לפעמים, או להרחיב את הטיפול בכל בעיות המים.

מגלי והבה: אנחנו רואים שיש שכונות שלמות שאפילו אין תקציבים להגיע אליהן, לחבר אותן, כיוון שהכסף שהעביר האזרח לאותה רשות, היא השתמשה בו לצרכים אחרים.

מגלי והבה: הרי גם מחיר המים - אדוני, בעבר היית שר החקלאות – ש"מקורות" קובעת לרשות, הרשות גובה מחיר יותר יקר לאזרח למטר מעוקב מים.

מגלי והבה: בהפרשי הכסף הזה יוכלו לטפל ברשת, יוכלו לשפר את שירותי המים.

מגלי והבה: אני מקווה שבהצעה שתובא לקריאה שנייה ושלישית יבוא לידי ביטוי כל הנושא הזה, על מנת שהאזרח יקבל את השירות המגיע לו, ולא נסבול מקיץ בלי מים לשתייה, והאזרחים, שבדרך כלל משתדלים לשמור על הרשות שהם נמצאים בה, שמשלמים את חובם, יוכלו לקבל את התמורה לכסף שהם משלמים.

מגלי והבה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אריה אלדד - מוותר.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורי אריאל - מוותר.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אין חולק על כך שהזכות למים היא זכות יסוד, ולכל אחד יש זכות למים במחיר סביר ובאיכות ראויה ורצויה.

נסים זאב: צריך לזכור שמנכ"ל "מקורות" אמר, שגובה החוב ל"מקורות" עומד על 200 מיליון ש"ח, והסכום אף עלה לאחר הבחירות לרשויות המקומיות.

נסים זאב: ברור שזה לא נסלח לרשויות המקומיות, שגובות כל כך הרבה, מחיר כל כך גבוה, בין 4 ל-5 שקלים, כאשר הן קונות את המים ב-2 שקלים מ"מקורות", ובסופו של דבר גם לא משלמות ל"מקורות".

נסים זאב: אז מה "מקורות" צריכה לעשות?

נסים זאב: היא נאלצת להפסיק לספק את המים.

נסים זאב: ובסופו של דבר מי שמשלם את המחיר זה אותו צרכן, אותו אזרח.

נסים זאב: לכן צריכים לעשות סוף לכל העניין הזה, ואני בהחלט מברך את היוזם, את יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת שמחון.

נסים זאב: צריך גם להגביל את שיקול דעתו של ראש העיר בנושא השימוש בכספים הנגבים בעבור המים.

נסים זאב: צריך להבטיח את איכות הצנרת והמים שיקבל הצרכן.

נסים זאב: זאת אומרת: גם כאשר הרשות מקבלת 4 או 5 שקלים, ו-2 שקלים עוברים ל"מקורות", 2 השקלים הנותרים, או 3 השקלים, צריך לשפר בהם את הצנרת, שאם לא כן, המים שוב יהיו באיכות גרועה ביותר.

שלום שמחון: זה מעוגן בחוק.

שלום שמחון: הוא יהיה חייב להשתמש בכסף.

נסים זאב: זה מעוגן בחוק, רק אני אומר שחשוב שזה נכנס.

נסים זאב: אני, אדרבה, מברך על כך ואני שמח שזה מעוגן בחוק.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף על השימוש הציני שהרשויות המקומיות עושות בשוט המים כנגד האזרחים.

נסים זאב: במשך הרבה שנים ועד היום, אם יש לאזרח חוב קטן על מים, ויש חוב ארנונה, והן אינן יכולות לגבות את הארנונה מסיבות כאלה ואחרות, הן מנתקות את המים, אף שבג"ץ פסק חד-משמעית שאי-אפשר לנתק מים בגין חוב ארנונה.

נסים זאב: נכון להיום אני יודע, שכיוון שיש חוב קטן, אומרים: חוב הארנונה והמים הם חוב אחד, זה כלול בזה, זה באותו פתק, ולכן האזרח, כשבא לשלם, אומרים: שמע, אתה היית חייב על מים.

נסים זאב: דבר נוסף, חמור מכול - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: - - הוא שניתקו מים בערבי שבתות ובערבי חגים למשפחות ברוכות ילדים בגין חוב של ארנונה.

נסים זאב: אני מקווה שאנחנו ניתן את הדעת לנושא הזה - אולי אפילו בחקיקה – שאי-אפשר לנתק מים לאזרחים, גם אם יש להם חובות, בערבי חגים ובשבתות.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת זאב.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת גדעון סער, אתה רוצה לדבר או לוותר?

גדעון סער: - - -

אלי בן-מנחם: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאחר שחבר הכנסת שמחון גם הודיע ששני נושאים שהיו שנויים במחלוקת יתואמו עם הממשלה, אני אתמוך בהצעת החוק בקריאה הראשונה, וגם תמכנו בה בקריאה הטרומית.

גדעון סער: בעניין הזה אין משקל לכך שחבר הכנסת שמחון חבר מפלגת העבודה.

גדעון סער: אדרבה, הוא ידוע בבית הזה בגישה העניינית שלו.

גדעון סער: אבל אני רוצה להעלות נושא שאני בטוח שאינו מובן לרבים מאזרחי ישראל היום, והוא ההתנהלות של המפלגה שחבר הכנסת שמחון נמנה עם שורותיה.

גדעון סער: הזיגזג הזה, כל שבוע אתם משתפים את עם ישראל ואת הבית הזה בייסורים שלכם - לתת רשת ביטחון, לא לתת רשת ביטחון, לפזר את הכנסת, לא לפזר את הכנסת.

גדעון סער: תגידו, מה אתם רוצים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - בעניין הזה היתה להם עמדה ברורה.

גדעון סער: אתם אפילו תוקפים את חבר הכנסת דהאמשה, שהוא עומד על זכותו להיות אופוזיציה לוחמת, כי הוא כאופוזיציונר רוצה לפזר את הכנסת, שזה דבר הגיוני.

גדעון סער: כל אזרח מבין את זה.

גדעון סער: אני בטוח שגם חבר הכנסת כבל חושב כמוהו.

גדעון סער: אבל, אני כבר הסברתי שרשת ביטחון אתם לא נותנים.

גדעון סער: הנה גם היום, אפילו על השריד האחרון, החלטתם לחזור בכם.

גדעון סער: בסך הכול, במה אתם רשת ביטחון?

גדעון סער: בזה שאתם נמנעים בהצבעה על פיזור הכנסת?

גדעון סער: זו רשת ביטחון לכם, הרי אתם לא רוצים ללכת לבחירות כי אתם יודעים שאם יהיו בחירות העם ישוב וייתן את אמונו בליכוד, ברוב מכריע.

גדעון סער: זאת רשת ביטחון לעצמכם.

שלום שמחון: זה דווקא אנחנו רוצים.

גדעון סער: למה לא הצבעתם בעד זה, אם אתם רוצים?

גדעון סער: היתה לכם הזדמנות, חבר הכנסת דהאמשה סיפק לכם הזדמנות פז ביום רביעי, ונמנעתם.

אלי בן-מנחם: אנחנו הבטחנו רשת ביטחון בנושאים המדיניים, לא החברתיים.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: רק בשבוע שעבר עדיין נמנעתם גם בנושא הכלכלי.

גדעון סער: פתאום הבוקר מפלגת העבודה גילתה את הסוציאליזם החדש.

גדעון סער: עכשיו ראיתי את חבר הכנסת פרס בתוכנית "שבע וחצי" - - -

נסים זאב: זו רשת של מלכודת, לא ביטחון.

גדעון סער: אתה יודע מה, חבר כנסת זאב, שמעתי את פרס, התבוננתי אם זה פרס שדיבר - - -

נסים זאב: אתה יודע שמפלגת העבודה תימחק מהמפה ברגע שתצטרף לליכוד, ואת הטעות הזאת - יש כאלה עוד חכמים - - -

גדעון סער: אם הם מוכנים להצטרף לא כחטיבה, כבודדים, אנחנו גם נקבל אותם.

גדעון סער: אבל לא כחטיבה, עם זכויות ועם - - -

עמרם מצנע: שעה מאוחרת, אבל הומור...

מיכאל מלכיאור: השאלה אם חבר הכנסת גדעון סער רוצה בחירות, אולי כדי להראות את הפנים של הממשלה - - -

קריאות: - - -

אלי בן-מנחם: הוא יודע, הוא יודע שנשארה לו רבע דקה.

גדעון סער: אבל, אדוני היושב-ראש, אתה יכול לתת לי "גרייס", כי הרי אתה שמעת שהתנהל כאן רב-שיח, אפילו לא דו-שיח, אז כמה שניות אפשר לקבל.

גדעון סער: אני רק רוצה להגיד לך ברצינות, חבר הכנסת כבל - - -

שלום שמחון: אתה יכול לגלות לנו מה אתה רוצה?

גדעון סער: אני חושב שרצוי שהממשלה הזאת תכהן עד 2007, עד היום האחרון, ואני מציע לכם, אחרי שלא הצבעתם בעד פיזור הכנסת, תמשכו לפחות את העתירות שהגשתם לבג"ץ על מועד הבחירות.

גדעון סער: אתם הרי לא מתנהגים כמי שמזדרז ללכת לבחירות.

מיכאל מלכיאור: לא סיפרת מה אתה רוצה.

מיכאל מלכיאור: אתה רוצה שהממשלה תבצע את מדיניותה או לא תבצע את מדיניותה?

מיכאל מלכיאור: אנחנו מאוד מתעניינים בשאלה הזאת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מלכיאור, לא כאן נסגור את כל ההבנות או האי-הבנות בינינו.

גדעון סער: אני רוצה לתת לכם עצה אחת, טובה, חברית, אמיתית: תהיו עקביים, תהיו אמינים, תלכו בקו אחד, לא חשוב באיזה קו, כי אז יש סיכוי שעוד מישהו יתייחס אליכם ברצינות, ואין עוד רבים שהם בכלל פוטנציאל לכך בציבור.

גדעון סער: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת גדעון סער.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן כבל: כשאומר את זה מישהו מהמשפחה - - -

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת שלום שמחון.

אלי בן-מנחם: ההצבעה החלה.

איתן כבל: שמעת מה אני אמרתי, גדעון?

איתן כבל: כשמישהו מהמשפחה אומר את זה, אומרים - - - הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 11 נגד - אין נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אלי בן-מנחם: 11 חברי כנסת בעד, נגד - אין, נמנעים - אפס.

אלי בן-מנחם: על כן, הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת שלום שמחון, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת להכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - אמרת שאין נמנעים, והיה נמנע אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהכרזה שהכרזת היתה טעות.

אלי בן-מנחם: יכול להיות, קורה.

אלי בן-מנחם: זה לא שינה את התוצאה.

אלי בן-מנחם: רבותי, אנחנו עוברים לנושא האחרון לערב זה: שאילתות ותשובות לסגן שר הפנים.

אלי בן-מנחם: בבקשה, סגן שר הפנים חבר הכנסת בריילובסקי.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1170, של חבר הכנסת נסים דהן.

אלי בן-מנחם: לא נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים דהן שאל את שר הפנים ביום י"ט בשבט התשס"ד (11 בפברואר 2004):

אלי בן-מנחם: בכ"ה בטבת התשס"ד, 19 בינואר 2004, בתשובה על שאילתא מס' 659, השיבני סגנך, בנוגע לאכלוס בית-מחסה בבית-כנסת בתל-אביב, בשם עיריית תל-אביב, כי "רבנים שנדרשו לנושא נתנו את ברכתם ותמיכתם ההלכתית להצעה ההומנית".

אלי בן-מנחם: למיטב ידיעתי, הרב הראשי לישראל, הרב יונה מצגר, התנגד לכך.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: מי הם הרבנים שנדרשו לנושא ונתנו את ברכתם?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: מה הוחלט לגבי בית-הכנסת?

אלי בן-מנחם: 3.

אלי בן-מנחם: מה היא עמדת הרב מצגר בנושא?

אלי בן-מנחם: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בתשובה על השאילתא האמורה, הנני מעביר בזאת את חוות הדעת של הרבנים כפי שהועברו אלינו על-ידי עיריית תל-אביב.

אלי בן-מנחם: אין לנו מה להוסיף.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1320, של חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

אלי בן-מנחם: לא נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין שאל את שר הפנים ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: ב-1 במרס 2004 שודרה בערוץ-10 כתבה שלפיה ראש המינהל האזרחי ביהודה ושומרון חשוד בביצוע עבירות בנייה במקום מגוריו, מושב כרם-מהר"ל.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: האם משרדך בודק את החשדות?

אלי בן-מנחם: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אכן משרדי בודק את התלונה.

אלי בן-מנחם: הוועדה המקומית לא נקטה הליכים בעניין.

אלי בן-מנחם: החומר הועבר לטיפול הוועדה המחוזית, שתצטרך להיכנס בעובי הקורה.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1377, של חבר הכנסת עסאם מח'ול.

אלי בן-מנחם: לא נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את שר הפנים ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): תושבת מזרח-ירושלים טוענת, כי משרד הפנים החרים את תעודת הזהות שלה שלא כדין.

אלי בן-מנחם: היא חיה עם בניה בביתם, אחרי שבעלה נטש אותם ושב לחברון עם אשתו השנייה.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם הפרטים נכונים, ואם כן – מדוע הוחרמה תעודת הזהות שלה ומה מעכב את החזרתה?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: האם חסרים מסמכים המוכיחים שהנ"ל חיה בירושלים, ואם כן – אילו?

אלי בן-מנחם: 3.

אלי בן-מנחם: האם תוזמן הנ"ל לשימוע, ואם כן – מתי?

אלי בן-מנחם: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

אלי בן-מנחם: הפרטים נכונים בחלקם.

אלי בן-מנחם: לאחר בדיקה הוחזרה התעודה.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1463, של חבר הכנסת עמרם מצנע: המועצה המקומית ג'וליס.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עמרם מצנע שאל את שר הפנים ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: עובדי המועצה המקומית ג'וליס פתחו בהליכי מחאה עקב הלנת שכרם זה תשעה חודשים.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם משרדך מודע למחאה ולהיקפה?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: מה היא מדיניות הסעד של משרדך במקרים מסוג זה?

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני חבר הכנסת עמרם מצנע, משרד הפנים מודע לכך שיש מספר לא קטן של רשויות אשר לא שילמו שכר.

אלי בן-מנחם: אף שתשלום השכר לעובדים אינו באחריות המשרד והוא באחריות הרשויות בלבד, עשה משרד הפנים מאמץ להעברת מענקים מיוחדים לרשויות באופן חריג וחד-פעמי, לחשבונות הבנק המסחריים שלהם, על מנת שיוכלו לשלם שכר לעובדים.

אלי בן-מנחם: בתאריך 17 במאי מינה מנכ"ל משרד הפנים את מר בנימין הרמן כחשב מלווה וגובה למועצה המקומית ג'וליס.

אלי בן-מנחם: כמו כן נקבע תאריך בחירות לרשות.

אלי בן-מנחם: למותר לציין שפרנסי המועצה המקומית ג'וליס, ובראשם ראשי הרשות הקטנה הזאת, יצרו מצב של גיוס כוח-אדם ללא שום פרופורציה לגודל הרשות ולצרכיה.

אלי בן-מנחם: משרדנו עומד על כך שיינקטו הליכים מתאימים לצמצום התופעה.

אלי בן-מנחם: שאלה נוספת לחבר הכנסת מצנע.

עמרם מצנע: אני מצטער מאוד שאני לא מקבל תשובה על השאלה.

עמרם מצנע: המועצה המקומית ג'וליס - אין לה ראשות.

עמרם מצנע: כפי שאתה יודע, האיחוד לא יצא אל הפועל ולמועצה הזאת אין נבחרי ציבור.

עמרם מצנע: הבחירות המתוכננות יהיו בספטמבר, ועל כן אין היום מי שיטפל בזה ואין אל מי לבוא בטענות.

עמרם מצנע: ואם מיניתם חשב מלווה, הרי לפחות אתם, משרד הפנים, באמצעות החשב המלווה שהוא בעצם נציג שלכם, תשלמו את השכר, או לפחות חלק מהשכר, לאותם 70 עובדים שלא מקבלים שכר כבר שנה.

עמרם מצנע: במקום הזה - אני חוזר - אין נבחרי ציבור, אין אל מי לבוא בטענות, אין מי שיפטר את העובדים, אין מי שיעשה תוכניות הבראה.

עמרם מצנע: ועל כן, אם אתם רוצים להיות נאמנים להבטחתכם כאן בכנסת, אנא שלמו להם את השכר באמצעות החשב המלווה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאני צריך לבדוק, נוסף על מה שכבר עשיתי, ואני מבטיח שתהיה תשובה בימים הקרובים.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1477, של חבר הכנסת רומן ברונפמן.

אלי בן-מנחם: לא נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שר הפנים ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: בסיום החוזה להסדרת מעמדו המיוחד של מתחם המפעלים במפרץ חיפה, המליצה ועדה מטעם משרדך להקים מינהלת או תאגיד בניהולן של הרשויות הסמוכות.

אלי בן-מנחם: השר טרם קיבל החלטה בעניין שיוך האזור, אף-על-פי שעברה חצי שנה מתום הזיכיון.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: מדוע מתעכבת קבלת החלטה בנושא?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: האם נשאר למתחם מעמדו החוקי בתקופת הביניים, אם לא – מה מעמדו, ואם לא – כיצד מתנהל הפיקוח השוטף?

אלי בן-מנחם: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

אלי בן-מנחם: ההחלטה נתקבלה ופורסמה.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1522, של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה: שירותי כבאות בסח'נין.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה שאל את שר הפנים ביום ה' בסיוון התשס"ד (25 במאי 2004): לאחרונה נשרפו כליל בניין מסחרי גדול ובית מגורים בסח'נין.

אלי בן-מנחם: נטען כי הכבאים הגיעו באיחור של כשעה וחצי בשני המקרים, אף-על-פי שיש תחנת כיבוי אש בכרמיאל, מרחק של כעשר דקות נסיעה ברכב רגיל.

אלי בן-מנחם: באזור סח'נין, עראבה, דיר-חנא, כאוכב ושעב, המונה כ-70,000 תושבים, אין אפילו תחנת כיבוי אש אחת.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם הפרטים נכונים, ואם כן – מדוע?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: האם תוקם תחנת כיבוי אש בסח'נין?

אלי בן-מנחם: 3.

אלי בן-מנחם: כיצד תיפתר הבעיה?

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: 1.

אלי בן-מנחם: הפרטים לא נכונים ולא ידועים לנו ככאלה.

אלי בן-מנחם: 2-3.

אלי בן-מנחם: ב-1 ביולי 2004 תיפתח נקודת כיבוי באזור התעשייה תרדיון שבמשגב, מרחק שתי דקות נסיעה מסח'נין.

אלי בן-מנחם: הנקודה תיפתח רק במהלך הקיץ, ורק בשעות האור, וזאת בשל חוסר יכולת כספית להפעיל את הנקודה כתחנת כיבוי לכל דבר - 24 שעות ביממה, כל השנה.

אלי בן-מנחם: כאשר יחול שיפור במצב הכספי של שירותי הכבאות הגליל המערבי, ניתן יהיה לשדרג את נקודת הכיבוי לתחנת כיבוי מלאה.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: שאלה נוספת לחבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להודות לסגן השר על שאכן יש כוונה חיובית לפתוח תחנת כיבוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם לא לכל הזמן ולא תחנה שלמה, אבל יש פה צעד נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה רק לומר, שלגבי המקרים שציינתי, אם אתם לא יודעים על המקרים האלה, אז אתם לא יכולים להגיד שזה לא נכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה מקרים שקרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשני המקרים נשרף בית מגורים, ונשרף עוד מקום אחר שכרגע שכחתי מהו, ובשני המקרים לקח שעה וחצי עד שבאו לכבות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, אני מברך על התשובה ועל זה שמנסים עכשיו כבר לתקן את העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1540, של חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בנושא: תשלום משכורות ברשויות המקומיות.

אלי בן-מנחם: אינו נוכח - לפרוטוקול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל את שר הפנים ביום ה' בסיוון התשס"ד (25 במאי 2004): המשבר התקציבי ברשויות המקומיות נמשך זמן רב.

אלי בן-מנחם: עובדי הרשויות המקומיות במגזר הדרוזי אינם מקבלים משכורות זה עשרה חודשים ומצבם קשה.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: אילו פעולות נוקט משרדך כדי לשלם משכורות לעובדי הרשויות המקומיות?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: האם תהליך ההבראה שהנהיג משרדך החל לשאת פרי, ואם כן – מה היא ההתקדמות הניכרת לעין?

אלי בן-מנחם: 3.

אלי בן-מנחם: מה הוא המועד המשוער להעברת תשלומי שכר לעובדי הרשויות המקומיות?

אלי בן-מנחם: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

אלי בן-מנחם: תשלום משכורות עובדי הרשויות המקומיות הינו נדבך אחד וחשוב בהבראת הרשויות המקומיות.

אלי בן-מנחם: תהליך הבראת הרשות מבוצע רק באמצעות תוכנית הבראה והתייעלות, אשר מתבססת על תמונת מצב כספית לגבי מצב הרשות, לרבות תשלום משכורות.

אלי בן-מנחם: רשות החותמת על תוכנית הבראה מחויבת לשלם את משכורות עובדיה מתוך כספי המענק הראשונים המועברים לה.

אלי בן-מנחם: עד כה, החל מהחלטת הממשלה מיום 8 בפברואר 2004, סוכמו תוכניות הבראה עם 45 רשויות.

אלי בן-מנחם: עקב בעיות עיקולים ברשויות שונות, המונעות העברת כספי הבראה, גובשה ועברה הוראת חוק בכנסת שתמנע עיקול.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1546, של חבר הכנסת אורי אריאל, בנושא: פיקוח עיריית ירושלים על הר-הבית.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל שאל את שר הפנים ביום ה' בסיוון התשס"ד (25 במאי 2004):

אלי בן-מנחם: בדיון שנערך בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת ב-18 במאי 2004 אמר מנהל אגף הפיקוח בעיריית ירושלים, שאף שמתחם הר-הבית נמצא באחריותו המוניציפלית, מונעים ממנו לבצע פעולות במקום.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: 1.

אלי בן-מנחם: האם הובא העניין הזה לידיעת משרדך?

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: מה ייעשה בנדון?

אלי בן-מנחם: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אלי בן-מנחם: התשובה היא: כן.

אלי בן-מנחם: 2.

אלי בן-מנחם: יחידות הפיקוח אינן נכנסות לשטח על-פי הנחיות משטרת ישראל.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ישיב על שאילתא מס' 1565, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בנושא: תקנות כיבוי האש.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את שר הפנים ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): בעקבות השרפה במפעל בצמח התגלה כי תקנות כיבוי האש אינן מחייבות התקנת מתזים בחדרי קירור.

אלי בן-מנחם: השרפה גרמה לפינוי תושבים מחשש להרעלה, עקב ציאנידים שהתפזרו לאוויר, ורק בנס לא התפוצצו מכלי האמוניה שנמצאים בסמוך.

אלי בן-מנחם: רצוני לשאול: האם פועל משרדך לחידוש תקנות כיבוי האש?

אלי בן-מנחם: סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בעקבות אירוע השרפה בחדר קירור במכון התמרים בצמח בתאריך 7 במרס 2004, הורתה נציבות הכבאות וההצלה על קיום סידורי כבאות בחדרי קירור.

אלי בן-מנחם: עדכון התקנות הינו תהליך ארוך, אך בדעתנו לכלול את ההנחיות הנזכרות לעיל בתקנות בטיחות אש, בהמשך.

אלי בן-מנחם: זאת אומרת שיש כבר הנחיות והן ידועות.

אלי בן-מנחם: שאלה נוספת לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד סגן השר, אני מודה לך.

מיכאל מלכיאור: אני לא הבנתי בדיוק אם אכן יש חידוש של תקנות שלא עבדו בזמן השרפה, והאם אתם מודעים לרגישות של האזור הזה.

מיכאל מלכיאור: הרי אנחנו מדברים פה על אזור רגיש ביותר, המקום המטויל ביותר בארץ, על מאגר המים החשוב ביותר בארץ.

מיכאל מלכיאור: אסון אקולוגי שיכול לנבוע מאש והרעלה במקום כזה - אי-אפשר לשער את הנזק.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא אם אתם מספיק מודעים לדחיפות בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: הייתי רוצה מאוד לדעת.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו מספיק מודעים, וכבר יש הנחיות חדשות, ואנחנו חושבים שזה כבר שיפור.

מיכאל מלכיאור: אבל אמרת שזה לוקח הרבה זמן.

ויקטור בריילובסקי: לא, כבר יש הנחיות, אבל הן זמניות.

ויקטור בריילובסקי: עוד לא הנחיות יציבות, סטביליות, אבל הן כבר קיימות.

ויקטור בריילובסקי: חבר הכנסת יצחק הרצוג שאל את שר הפנים ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): לפני כמה חודשים פורסם, כי מינית ועדת חקירה לעניין תפקוד ראש עיריית לוד ומועצת העיר.

ויקטור בריילובסקי: נראה כי המצב בלוד רק הולך ומחמיר, ופורסם כי הוועדה משותקת בשל לחצים פוליטיים.

ויקטור בריילובסקי: רצוני לשאול: 1.

ויקטור בריילובסקי: האם נכון הוא כי לחצים פוליטיים מונעים תפקוד תקין של הוועדה?

ויקטור בריילובסקי: 2.

ויקטור בריילובסקי: מתי צריכה הוועדה להגיש את מסקנותיה?

ויקטור בריילובסקי: 3.

ויקטור בריילובסקי: אילו צעדים נוספים יינקטו לטיפול במשבר החמור בעיר לוד?

ויקטור בריילובסקי: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ויקטור בריילובסקי: התשובה היא: לא. 2.

ויקטור בריילובסקי: בעוד כארבעה חודשים.

ויקטור בריילובסקי: 3.

ויקטור בריילובסקי: משרד הפנים מינה חשב מלווה.

ויקטור בריילובסקי: צעדים נוספים יינקטו לאחר שהוועדה תגיש מסקנות בעניין.

ויקטור בריילובסקי: חבר הכנסת רוני בר-און שאל את שר הפנים ביום כ"ז בסיוון התשס"ד (16 ביוני 2004): בשבועות האחרונים מנהלת יאח"ה – יחידה ארצית לחקירות הונאה - חקירה נגד ראש עיריית חדרה בחשד שהציע ונתן שוחד לחברי מועצת העיר.

ויקטור בריילובסקי: זה זמן העיר מנוהלת על-ידי קואליציה שחבריה נחשדים במעשי שחיתות.

ויקטור בריילובסקי: רצוני לשאול: 1.

ויקטור בריילובסקי: כיצד רואה משרדך את המשך תפקוד ראש העירייה, שנחשד במעשי שחיתות?

ויקטור בריילובסקי: 2.

ויקטור בריילובסקי: אילו צעדים ננקטים להבטחת התנהלות סבירה של העירייה עד לסיום החקירה?

ויקטור בריילובסקי: תשובת סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ויקטור בריילובסקי: החוק אינו מאפשר להדיח ראש רשות מקומית רק משום שנערכת לגביו חקירה פלילית.

ויקטור בריילובסקי: אין בידי משרד הפנים סמכויות להפסיק את כהונתו של ראש עירייה שנחקר כאמור, אף אילו היה סבור שראוי לנהוג כך.

ויקטור בריילובסקי: 2.

ויקטור בריילובסקי: הפיקוח על עיריית חדרה מתבצע באותו אופן שבו משרד הפנים מפקח על כלל הרשויות המקומיות.

אלי בן-מנחם: אני מודה לך, סגן שר הפנים, חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אלי בן-מנחם: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ג' בתמוז התשס"ד, 22 ביוני 2004, בשעה 16:00.

אלי בן-מנחם: ישיבת הכנסת נעולה.