ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושישים-ושמונה של הכנסת השש-עשרה, 2005-07-11 00:00

ראובן ריבלין: אדוני השר, חברי חברי הכנסת, היום יום שני, ד' בתמוז התשס"ה, 11 בחודש יולי 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: בתחילת ישיבת הכנסת, הודעה לפי סעיף 53 לחבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי חברי הכנסת, לאור החלטתו החשובה והרגישה של יושב-ראש הכנסת, הריני מעלה בפני מליאת הכנסת את שמותיהם של השבויים והנעדרים, בתקווה לשובם הביתה במהרה: רב-סמל באומל זכריה שלמה – נעדר מ-11 ביוני 1982; רב-סמל כץ יהודה יקותיאל - נעדר מ-11 ביוני 1982; רב-סמל פלדמן צביקה - נעדר מ-11 ביוני 1982; רב-סרן רון ארד - נעדר מ-16 באוקטובר 1986; רב-טוראי חבר גיא - נעדר מ-17 באוגוסט 1997; פולארד יונתן - יושב בבית-הכלא בארצות-הברית מנובמבר 1987.

אהוד יתום: נזכירם כאן מדי שבוע ונפעל להשבתם הביתה בשלום.

אהוד יתום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אהוד יתום.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק סמכויות שעת-חירום (מעצרים) (תיקון - מעצר מינהלי של אזרח ישראלי), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אורי אריאל, אריה אלדד, אליעזר כהן ויאיר פרץ; הצעת חוק שריון חוזה השלום עם מצרים, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק חובת שימוע לעובד מפוטר, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אתי לבני; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - מועד תחילת זכאות לגמלת סיעוד), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים (תיקון - הגבלת עישון במבנים שבהם משרתים חיילים או שוטרים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון - פיקוח על מוצרי מזון בריאותיים), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק התמרוקים (הוראות מיוחדות), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת נסים דהן, מיכאל רצון ואיוב קרא; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון - איסור עיקול תגמול קורבנות הרדיפה הנאצית), התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק הקרימינולוגים המקצועיים בישראל, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק מימון שימור אתרים, תרבות ומורשת, התשס"ה-2005, מאת חברת הכנסת אראלה גולן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - תשומות לרכב מסחרי), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות שבזי ויהדות תימן, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת מיכאל רצון; הצעת חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית (תיקון - שינוי השר הממונה), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת החוק בתי-המשפט [נוסח משולב] (תיקון - שימוע ובחירות חשאיות לשופטי בית-המשפט העליון), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת גדעון סער ויולי תמיר; הצעת חוק הגנת פרטיות (תיקון - מסירת מידע), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת אראלה גולן, יגאל יאסינוב, ויקטור בריילובסקי ואליעזר זנדברג; הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון - מניעת הכתמתם בפלילים של בני-נוער בסיכון), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת שלמה בניזרי וקבוצת חברי הכנסת;

אריה האן: הצעת חוק זיכרון השואה והגבורה - יד ושם (תיקון - יום ראול ולנברג וחסידי אומות העולם והענקת זכויות אזרחות), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יורי שטרן; הצעת חוק איחוד הרשויות המקומיות אור-עקיבא וקיסריה, התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יחיאל חזן; הצעת חוק צער בעלי-חיים (ניסויים בבעלי-חיים) (תיקון - הרכב המועצה לניסויים בבעלי-חיים), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת יוסי שריד, אחמד טיבי, איתן כבל ועוזי לנדאו; הצעת חוק העונשין (תיקון - עבירות השוללות את קיומו של העם היהודי), התשס"ה-2005, מאת חבר הכנסת יורי שטרן; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הסדר חיסכון לגיל פרישה), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת רוני בריזון ואהוד רצאבי; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון - הגברת האכיפה), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת יגאל יאסינוב, אליעזר כהן, יאיר פרץ ויורי שטרן; הצעת חוק שכר מינימום (תיקון – אחריות גוף מבוקר), התשס"ה-2005, מאת חברי הכנסת יגאל יאסינוב, אליעזר כהן, יאיר פרץ ויורי שטרן.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הירושה (תיקון מס' 12), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: עוד אודיעכם, כי חבר הכנסת אחמד טיבי ביקש להסיר שמו מהצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון - עיגון זכויות חולה הנפש), התשס"ד-2004, שמספרה פ/2379.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נתבקשתי על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת להודיע הודעה לפי סעיף 124 לתקנון הכנסת - אבקשך להודיע, כי ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום לחדש את דיוניה בהצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 33), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: הודעתך זו צריך שתינתן בהתאם להוראות סעיף 124 לתקנון הכנסת.

ראובן ריבלין: ובכן, נמסרה ההודעה וכך נרשמה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אין צורך להצביע עליה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בטרם נעבור להצעות לסדר-היום, הייתי מבקש להעיר את תשומת לבכם ולהאיר את עיניכם לשיבוש שנשתרש קמעה אצל אי-אלו מבין חברי הכנסת, והשיבוש הזה לא עושה צדק עם כמה מעובדי ועובדות הכנסת, וכוונתי לעובדות מחלקת הפרוטוקולים - אלה מהן שעוסקות נאמנה במלאכת רישום הפרוטוקולים במליאה ובוועדות.

ראובן ריבלין: בעבר נהגו לקרוא להן קצרניות, והיום יש המכנים אותן קלדניות - מונח שגוי שאינו תואם לחלוטין את מעמדן ואת רמתן.

ראובן ריבלין: המונח המדויק למעמדן הוא "רשמות פרלמנטריות", ויש לכנותן בשם זה.

ראובן ריבלין: עבודתן מתבצעת על הצד הטוב ביותר, במסירות, בנאמנות, בחריצות ובמקצועיות, וגם אם נופלת פה ושם טעות כלשהי - זה קורה לכל אחד מאתנו, כי זה אנושי וזה לא מה שמשנה את מעמדן.

ראובן ריבלין: הלוואי שהיינו מוצאים בין חברי הכנסת ואפילו בין שרי הממשלה מספר כל כך מועט של טעויות כפי שלפעמים יוצא מתחת ידן של אותן קצרניות.

ראובן ריבלין: אבל אני אומר: בכל מקום שנאמר קצרנית, צריך לומר גם קצרן - אם יהיה כזה מהאנשים.

ראובן ריבלין: כמובן, אין מדובר בקצרנית או בקצרניות, או בקצרן או בקצרנית, אלא ברשם או רשמת פרלמנטרית - לתשומת לבם של חברי הבית, של השרים ושל כל העושים נאמנה במלאכה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לרשמות הפרלמנטריות העושות במלאכה בנאמנות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: ההכנות החלקיות לפינוי האוכלוסייה מיישובי חבל-עזה וצפון השומרון;

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מדיניות הריסת בתים במגזר הערבי בנגב, והעדר אישור תוכניות מיתאר ליישובים הלא-מוכרים

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הראשון על סדר-יומה של הכנסת בכל שבוע והוא הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: היום לפנינו שלוש הצעות אי-אמון, והראשונה שבהן היא הצעת האי-האמון של ציונות לאומית דתית מתחדשת, של האיחוד הלאומי ושל המפד"ל.

ראובן ריבלין: המועמד להרכיב ממשלה אם אי-אמון זה יתקבל הוא אפי איתם, שנתן את הסכמתו בכתב לכך, והוא גם יעלה וינמק את הצעת האי-אמון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתם, השר לשעבר, בבקשה.

ראובן ריבלין: ישיב כבוד השר מאיר שטרית, כשר המקשר.

ראובן ריבלין: אני רציתי לומר, שאנחנו מתחילים את ישיבת הכנסת היום בשעה 15:00, שכן מספר לא מועט של חברי כנסת ושרים ביקשו להשתתף באירועי המכבייה.

ראובן ריבלין: אני לא מוכן שחלק מחברי הכנסת ישמש במלאכה וחלק יהיה במכבייה.

ראובן ריבלין: לכן קבעתי שהיום ישיבת הכנסת תימשך עד 18:45 - -

יוסף יצחק פריצקי: כמתחרים, אדוני?

ראובן ריבלין: - - או עד סיום סדר-היום המקוצר שקבעתי, הכול לפי המועד המוקדם יותר.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, האם ביקשו חברי הכנסת להשתתף כמתחרים או כצופים?

ראובן ריבלין: כל אחד לפי עניינו, אבל כולם לא רוצים להיות כאן, זאת הבעיה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לאדוני.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת איתם.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת קבעה חמש דקות.

ראובן ריבלין: אני מראש יודע שחמש דקות לא מספיקות, אני נותן מראש שבע דקות ולא יותר, אז אני מאוד מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אפי איתם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון שלנו נסבה על אי-מוכנותה של הממשלה לתוכנית הגירוש והעקירה.

אפי איתם: הצעת האי-אמון הזאת באה על רקע אותו מצעד פקידים ומנכ"לים שחזינו בו בכנסת אל מול ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, שבו לכאורה, על פני הדברים, היה נראה - וחזר על כך ראש הממשלה - שלכל מתיישב יש פתרון, לכל אדם יש פתרון, וכבר בתוקף הדברים הוא הבהיר מדוע למרות כל הפתרונות הללו בעצם שום דבר לא מוכן.

אפי איתם: ושום דבר לא מוכן, קודם כול כי לא נתממשה ההנחה המשמעותית ביותר, המרכזית ביותר, שעליה בנתה הממשלה, שעליה בנה גיורא איילנד את לוח הזמנים ואת התרחישים, וזאת ההנחה שלעת הזאת הגוש כבר יהיה ריק מרוב תושביו - חלקם ייקנו וחלקם ייכנעו - ובעצם גוש-קטיף יהיה מאוכלס באיזו קבוצה קיצונית, תלושה, שאיננה מאנשי המקום.

אפי איתם: והנה, 30 יום, או 30 וכמה יום לפני מועד הגירוש – גוש-קטיף הוא חבל ארץ חי, נושם, החקלאים - בחממותיהם, התלמידים - בפעילותם, הסוחרים - במסחרם, ומה שהיה צריך להיראות ככניעה הגדולה נראה ככישלון מוחלט בהבנת רוחם, אופיים ונחישותם של היושבים בגוש-קטיף.

קולט אביטל: אולי זה חוסר מציאותיות?

אפי איתם: ולכן, אין ספק שהממשלה נכשלה בהבנת התהליך כולו, בהבנת האנשים שבהם היא עוסקת, ולכן יש לקבוע שבכישלונה זה בעצם היא איננה מוכנה לדבר הבסיסי ביותר והיא מכניסה את מדינת ישראל ביודעין לאחד התרחישים המצמררים ביותר שיכולנו להעלות בדעתנו - שחיילי צה"ל ומשטרת ישראל יצטרכו להסתער על בתים חיים שמהביל בהם הקפה בבוקר, ומונח הסיר על הכיריים, וילד עומס את ילקוטו ואיש מתכונן לעבודת יומו, ואל מול החיים האלה, השוקקים, הבריאים, הישרים, יעמדו חיילי צה"ל ושוטרי משטרת ישראל ויצטרכו להרים עליהם גרזן כורתים.

אפי איתם: לכן, מי שקורא לאיזה אוסף מקרי של מספרים ולאיזו רשימה מגוחכת של דירות להשכרה "פתרון" או "מוכנות" - איננו מבין אחריות לאומית מהי.

אפי איתם: אדוני ראש הממשלה ושרי הממשלה, ונציגם, היושב כאן – אתם מוכנים לדבר אחד: להביא את מדינת ישראל אל ספה של קטסטרופה שסופה מי ישורנו; אל ספה של מלחמה או מאבק בין אחים שספק גדול, ספק גדול אם נוכל להישיר מבטינו זה אל זה ביום שלמחרת.

אפי איתם: אם לזה "מוכנות" ייקרא – אתם מוכנים.

אפי איתם: לקרע, לעקירה, לגירוש, לרמיסת כל כללי המשחק הדמוקרטי - מוכנים גם מוכנים.

אפי איתם: אבל יש עוד דבר שאתם צריכים להיות מוכנים לו, כי אנחנו אומרים אותו עכשיו: אתם תיתנו את הדין.

אפי איתם: אתם תיתנו את הדין בפני ההיסטוריה, אתם תיתנו את הדין בפני ועדות החקירה, בפני בתי-המשפט, אתם תיתנו את הדין בפני האומה הזאת שעומדת ואיננה מאמינה: איך מנהיגות שנבחרה על-ידי רוב עצום של אנשים שהתכוונו לדבר אחד, הובילה אותם בכחש, בעורמה, תוך עקיפת כל כלל של דמוקרטיה תקינה אל מקום שלא שיערו מעולם.

אפי איתם: מה אתם משאירים, בעצם, לאנשים לעשות?

אפי איתם: כאשר קולם נגנב, כאשר דעתם נגנבת, אתם משאירים להם רק דרך אחת: להתייצב ולהצביע ברגליים.

אפי איתם: ואנחנו נקרא, ואני גם קורא מכאן, למאות אלפי אזרחי מדינת ישראל שמרגישים שנשללה מהם הזכות הפשוטה לומר את דעתם בשאלה כל כך גורלית, לקום ולהתייצב בשערי כיסופים בעוד כשבוע ולהצביע ברגליים.

אפי איתם: 100,000, 200,000, 300,000, חצי מיליון - עד שלממשלה הזאת יהיה ברור שאין לה רוב למעשה העקירה והגירוש.

יוסף יצחק פריצקי: אתה לא מייצג אותם?

אפי איתם: עוד היבט אחד יש לעניין הזה של האי-מוכנות: גם מה שקורה בשטח, גם מה שכביכול עושים הוא רמיסה ברגל גסה של כללי השלטון, של כללי המינהל התקין במדינת ישראל - הקריאה הזאת: לכו לעבוד, לכו לבנות.

אפי איתם: שמענו אותה כבר לפני לא מעט שנים, ואנחנו יודעים איזה זלזול מוחלט בכללי החוזים, בכללי ההעסקה, בכללי התשלום עומד מאחורי הקריאה הזאת - לכו כבר, ונסתדר בסוף.

אפי איתם: מאות קבלנים עובדים ללא חוזים, ללא הסכמים, מאות משאיות נעות יום ולילה, מחללות שבת, משקלים מעבר למותר – אדוני שר התחבורה, בחיפזון הזה להיות מוכנים בהתנתקות, תבדוק כמה פעמים עוברות משאיות עמוסות מעבר למותר את פסי הרכבת ליד ניצנים, וגם שם – מי יודע עוד מה צפוי לנו.

אפי איתם: כל המוכנות הזאת היא מצג שווא.

אפי איתם: מאחוריה עומדת אטימות לב.

אפי איתם: עמדה כאן בכנסת תושבת גני-טל, התחננה בדמעות בפני ראש הממשלה ואמרה לו: לפחות תדחה, לפחות תעשה את זה מכובד, תעשה את זה ראוי.

אפי איתם: ואני אמרתי לעצמי: אם אשה אחרת מחווה אחרת היתה עומדת בדמעות מול מישהו אחר, להתחנן על אדמתה ועל גורל מפעל חיי המשפחה, האם גם אז היה תאריך נקוב, חד-משמעי?

אפי איתם: האם גם אז היו דופקים עם האגרוף על השולחן וחוזרים ואומרים: זה יהיה בזמן?

אפי איתם: ואני אומר את זה לראש הממשלה: אתה לא צריך הרבה, לא הרבה דמיון ולא הרבה ראייה מופשטת, כדי להתבונן על עצמך ועל בני משפחתך מתחננים על גורל החווה שלך, על גורל מפעל החיים שלך אל מול אטימות לב ערלה שחוזרת ודופקת על השולחן ואומרת להם: תבכו כמה שאתם רוצים.

אפי איתם: מלב מורתח, מסופו של מפעל חיים.

אפי איתם: יש תאריך, קבעתי - כך יהיה ואל תבלבלו אותי עם העובדות.

אפי איתם: אתם אינכם מוכנים.

אפי איתם: לשום דבר.

אפי איתם: רק לעקירה, לגירוש, להפרת חוק.

אפי איתם: היו מוכנים לתת את הדין ביום דין.

אפי איתם: תודה רבה.

אפי איתם: על כן אני, כמובן, מציע לכנסת, ממליץ לכנסת, פונה לכנסת להצביע אי-אמון בממשלה הרעה הזאת.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת והשר לשעבר אפי איתם.

ראובן ריבלין: בשם ש"ס יעלה ויציע את הצעת האי-אמון חבר הכנסת נסים דהן, שר הבריאות לשעבר.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

נסים דהן: חברי חברי הכנסת, כבוד השר, אני שוב עומד כאן לפניכם בצער רב, ורוצה להזכיר לאגודת ישראל שחתמה הסכם קואליציוני עם הממשלה - הם לא נמצאים כאן, כי קשה להם לשמוע את הדברים, בצדק - שכמו שבפעם שעברה, אדוני היושב-ראש, הטחתי בפני הממשלה שהיא מפירה את ההסכם הקואליציוני; אבל על כך אני לא מלין, אני סומך על אגודת ישראל ועל דגל התורה שחתמו על הסכם קואליציוני עם הממשלה, שיעמדו על קוצו של יו"ד שהיא תקיים אותו.

נסים דהן: בינתיים הממשלה הזאת לא רק שלא מקיימת, אלא גם מפירה בריש גלי את אחד היסודות שעליהם מושתתת מדינת ישראל.

נסים דהן: מדינת ישראל בחוקיה קבעה שכל נושא הנישואין והגירושין יהיה מסור לבתי-הדין הרבניים.

ראובן ריבלין: לגבי יהודים.

ראובן ריבלין: נישואין וגירושין של יהודים.

ראובן ריבלין: יש עוד עדות בארץ.

נסים דהן: של יהודים בישראל - יהיו מסורים בלעדית לבתי-הדין הרבניים ולרבנות הראשית במדינת ישראל.

נסים דהן: יש כאלה שלא מסכימים עם זה, אבל זה החוק במדינת ישראל.

נסים דהן: אז במקום לבטל את החוק, המדינה מצאה פתרון איך להתעלם ממנו: היא לא ממנה דיינים חדשים.

נסים דהן: ואז כל העול נופל על הדיינים הקיימים.

נסים דהן: במקום לתגבר אותם בעוד תשעה דיינים, דוחים את המינוי שלהם פעם אחר פעם, אחר פעם.

נסים דהן: העול נופל על הדיינים שכבר עכשיו, גם אם ימנו את התשעה, הם בחסר של תקנים.

נסים דהן: כי הצורך של מדינת ישראל הולך וגדל, האוכלוסייה הולכת וגדלה והבעיות גדולות יותר.

נסים דהן: אף ש-20% מהצעירים ומהצעירות של מדינת ישראל בוחרים שלא להינשא ברבנות, גם ה-60% זה די והותר עבודה - - -

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת דהן, רק אולי תאמר שהם לא דנים בנישואין אלא בגירושין.

נסים דהן: גם בנישואין וגם בגירושין.

נסים דהן: לאשר נישואין, וכמובן לטפל בגירושין.

נסים דהן: עכשיו, מה קורה?

נסים דהן: יש עול כל כך גדול על הדיינים, הם לא מספיקים לטפל בכל התיקים, אז כמובן, יבואו אלה שמתנגדים לדיינים ויגידו: הנה ראיה, הדיינים לא עושים את עבודתם.

נסים דהן: אז בואו נבטל את מוסד הדיינות בכלל.

נסים דהן: בואו נבטל את מוסד הרבנות.

נסים דהן: הנה, ממילא הם לא עושים את עבודתם.

נסים דהן: ולמה הם לא עושים את עבודתם, אדוני השר?

נסים דהן: כי המטלות שמוטלות עליהם הן מעל לכוחו של אדם רגיל ובן-אנוש.

נסים דהן: כי צריך היה למלא אותם תשעה תקנים מזמן, לפני שנה כמעט, וזה הולך ונסחב ונסחב – אני עוד לא רואה את הסוף, אף שאני שומע שיש איזה תאריך של התכנסות הוועדה, אבל כולנו שמענו תאריכים מכבר, ואדוני היושב-ראש היה חבר בוועדה כזאת שמינתה, הוא יודע - - -

צבי הנדל: - - - לא הספיק לתת הנחיות.

נסים דהן: ולכן, אדוני השר, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הרי לא ייתכן שאנחנו נתעלל במוסד כזה חשוב במדינת ישראל ונרחץ את ידינו בדם נקי.

נסים דהן: הרי לא ייתכן שאנחנו לא נמנה, ניצור לחץ על בתי-הדין, ניצור על כל דיין לחץ גדול – הוא מטפל בתיקים רבים יותר, כי המקרים רק הולכים ורבים.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, בקום המדינה חשבו שתקן לדיין זה 100,000 תושבים, כי אז היו פחות גירושין, היו פחות בעיות משפחתיות, ברוך השם.

נסים דהן: היום, לצערנו הרב, הרי אנחנו יודעים: כל אדם שלישי מגיע לבתי-הדין בצורה כזאת או אחרת.

נסים דהן: מתוך 6 מיליוני תושבי מדינת ישראל היהודים, על-פי הסטטיסטיקה הפשוטה הזאת, אם כל אדם שלישי מגיע, 2 מיליוני תושבים יצטרכו את שירותיהם של הרבנות הראשית ושל הדיינים.

נסים דהן: עם 11 תקנים שקיימים היום אתם רוצים לתת שירות לכולם?

נסים דהן: אני לא מבין.

נסים דהן: אני כבר לא מדבר על המצב הפיזי - תלכו לראות ולהשוות את מצב בתי-המשפט אל מול מצב בתי-הדין.

נסים דהן: נעזוב עכשיו את הדיינים - באיזה בניינים יושבים בתי-המשפט, באיזה בניינים יושבים בתי-הדין.

נסים דהן: הרי זה מזעזע לראות איך אחד מיסודות הקיום של העם היהודי, של נישואין וגירושין, שמסור לבתי-הדין הרבניים, נמצא בשפל המדרגה מבחינת ההסתכלות הממלכתית.

נסים דהן: אז מה הציבור יאמר?

נסים דהן: כשהוא מגיע לבית-משפט, הוא מגיע לאולם מפואר, הוא מגיע לבניין שמכבד את מעמדו, עם שמירה בכניסה.

נסים דהן: הוא יודע שהוא מגיע לאולם של בית-המשפט, הוא ירא ממנו, הוא מכבד אותו.

נסים דהן: הוא מגיע לבית-הדין – איזה בניין מט ליפול, לא צבוע, מתקלף, והוא אומר: אם המדינה ככה מתייחסת לבתי-הדין, מה אנחנו נאמר?

נסים דהן: זה מה שאנחנו רוצים?

נסים דהן: שזו תהיה דמותה של המדינה היהודית בעשור הקרוב?

נסים דהן: שהנושא החשוב הזה – דרך אגב, אדוני היושב-ראש, המכנה המשותף היחיד שיכול עוד לשמור עלינו כעם הוא הנושא של נישואין וגירושין.

נסים דהן: זה המכנה המשותף.

נסים דהן: מעבר לזה כל אחד עושה מה שהוא רוצה בצלחת שלו, בבית, ואף אחד לא מתערב.

נסים דהן: אבל כדי שנישאר עם מאוחד, עם יהודי אחד, אנחנו צריכים לפחות את המינימום של המינימום: מכנה משותף של נישואין וגירושין והסכמה רחבה.

נסים דהן: אם אנחנו פוגעים במוסד הזה, אנחנו כורתים את הענף של העם המאוחד השב לארצו, ארץ-ישראל.

נסים דהן: ואנחנו פוגעים.

נסים דהן: אם אנחנו לא ממנים דיינים בזמן, אם אנחנו פוגעים בכבוד הרבנות, אם אנחנו פוגעים בכבוד הרבנים - מה נענה לעם?

נסים דהן: לכן, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת לא ראויה לאמון העם, כשהיא רוצה בדרכים כאלה לפצל את העם, לגרום לפיצול בעם.

נסים דהן: אני כבר לא מדבר על שאר הבעיות שהממשלה הזאת גורמת לעם, כמו ההרעבות ההמוניות של משפחות ברוכות ילדים, של קשישים, של אנשים חולים; נושא ההתנתקות שנעשה בלב אכזר, ללא שום רחמים.

נסים דהן: בכלל, הממשלה הזאת, מזמן ראש הממשלה הגדיר אותה - ממשלה ללא חמלה; ללא חמלה בשום תחום.

נסים דהן: בשום תחום אין לה חמלה לממשלה הזאת, והיא צריכה ללכת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מבין, חבר הכנסת והשר לשעבר דהן, שאתם חוזרים בכם מהצעת האי-אמון, לאחר שאתה - - -

נסים דהן: אם הממשלה תבטיח שהנושא יתוקן.

ראובן ריבלין: אהה.

ראובן ריבלין: הוא יאמר זאת.

ראובן ריבלין: אני הייתי גם מבקש מכבוד סגן יושב-ראש הכנסת לבוא ולהחליף אותי, כי יש לי פגישה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את שר - - -

מאיר שטרית: - - -

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: השר אולמרט ישיב על השלישית.

אהוד אולמרט: עכשיו עולה הצעה שלישית?

ראובן ריבלין: עכשיו ישיב השר שטרית, לפי רצונו, על הראשונה והשנייה יחד, ולאחר מכן, כמובן, יזמין היושב-ראש את המציע השלישי, שהוא חבר הכנסת טלב אלסאנע, אם הוא יגיע.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, צר לי שאפילו המציע של הצעת האי-אמון לא נוכח באולם.

נסים דהן: אתה לא חייב לענות לו.

נסים דהן: אתה לא חייב לענות, ואנחנו נעבור לנושא השני.

מאיר שטרית: לכן, אני לא עונה, ואני מתייחס רק לנושא השני, ידידי היושב-ראש.

קריאה: - - -

מאיר שטרית: כבר גמרנו.

מאיר שטרית: אני מסכים, אדוני היושב-ראש, לתיאור המצב בבתי-הדין הרבניים כפי שאתה מתאר.

מאיר שטרית: בהכירי את הנושא כשר המשפטים לשעבר וכחבר הוועדה למינוי דיינים, לצערי הרב, היינו במצב שבו – אני זוכר, כשהייתי שר המשפטים – ששנים, שנים לפני - - -

נסים דהן: כבוד השר, חבר הכנסת אפי איתם נכנס.

מאיר שטרית: טוב, אנחנו כבר אחרי.

מאיר שטרית: אני כבר בהצעתך.

נסים דהן: בכל זאת, לפנים משורת הדין, תענה גם לו.

מאיר שטרית: אני אענה לפנים משורת הדין.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר על ההצעה שלו דבר אחד פשוט: הצעה זו עלתה כבר לפני שבועיים, השבתי עליה – אני מציע שתסתכל בפרוטוקול – אותה תשובה בדיוק, ואין טעם לחזור על הדברים פעם נוספת.

מאיר שטרית: אני מבין שצריך תירוץ לאי-אמון, אבל מאחר שחזרו על אותה הצעה – וגם חבר הכנסת, השר לשעבר אפי איתם, לא היה באולם – אני אומר:

מאיר שטרית: אני מציע להסתכל בפרוטוקול.

מאיר שטרית: בדיוק אותה תשובה, מלה במלה.

מאיר שטרית: לחבר הכנסת דהן אני רוצה לומר: אני מכיר את מצבם של בתי-הדין הרבניים.

מאיר שטרית: גם אז, אני זוכר, בצער רב, ששנים – אני לא מגזים – לפני כניסתי לתפקיד כשר המשפטים, כחבר הוועדה למינוי דיינים, לא מונה אף דיין.

מאיר שטרית: אני אז דאגתי לכנס את הוועדה, אם אתה זוכר.

מאיר שטרית: דאגתי לכנס את הוועדה, עם שר הדתות דאז, ולמנות דיינים.

מאיר שטרית: ואכן, מונו דיינים בתקופה שלי.

מאיר שטרית: כל המכסה שהיתה פנויה, מונתה.

מאיר שטרית: זה תהליך שאני לא מבין למה הוא צריך להיסחב כל כך הרבה זמן, ואני מסכים אתך לחלוטין.

נסים דהן: כך אני מבין.

מאיר שטרית: אגב, בעיני העברת האחריות לבתי-הדין הרבניים למשרד המשפטים היא מהלך מבורך, וניסיתי לעשות אותו כשהייתי שר המשפטים.

מאיר שטרית: לצערי, לא הצלחתי, בגלל התנגדות משרד הדתות.

מאיר שטרית: ואני אמרתי אז לבתי-הדין הרבניים: צריך להביא לכך שבתי-הדין הרבניים יהיו בסטנדרט של בתי-המשפט, הן מבחינת התנאים הפיזיים, הן מבחינת תנאי העבודה, הן מבחינת השליטה והמשמעת של הרבנים עצמם, של הדיינים בבתי-הדין, דהיינו: שיבואו לא מתי שמתחשק להם, אלא בשעה ספציפית, יעבדו את כל שעות העבודה הרגילות, יהיה דיון, יהיה רישום פרוטוקול מסודר ויהיה מעקב אחרי מה שהם עושים שם.

מאיר שטרית: לצערי הרב, זה לא היה המצב במשרד הדתות.

מאיר שטרית: אני מצר על כך שבתי-הדין הרבניים נמצאים במצב שבו הם נמצאים, וכידוע לך, מי שניהל כל השנים את העניין הזה היה משרדי הדתות ושרי הדתות לדורותיהם, דווקא מהמפלגות הדתיות.

מאיר שטרית: זה היה הדבר החשוב ביותר במנדט שלהם, ולצערי, נראה שזה לא זכה לעדיפות ראויה, הן מבחינת המשאבים שהקצו לזה, הן מבחינת תשומת הלב שהקצו לזה והן מבחינת הזמן שהקדישו לזה.

מאיר שטרית: ולכן, עם השנים הלך העניין והידרדר.

מאיר שטרית: אני מצר על כך.

מאיר שטרית: אני חושב שתפקידם וחובתם של הממשלה ושל משרד המשפטים לתקן את המצב הזה, לשפר ולשדרג את מעמדם של בתי-הדין הרבניים, הן מבחינה פיזית, הן מבחינת תנאי העבודה, הן מבחינת המשמעת בבתי-הדין הללו.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני סבור שאומנם נקבע תאריך לכינוס הוועדה – אני מקווה שהפעם לא יידחה התאריך הנוסף.

מאיר שטרית: אתה יודע כמוני את כל הלחצים שמאחורי הקלעים.

מאיר שטרית: זה הגוף – אני מוכרח להגיד, כמי שהיה חבר בוועדה למינוי דיינים – הקשה ביותר שהייתי בו מבחינת היקף הלחצים והמצב הבלתי-נתפס.

מאיר שטרית: יש בבתי-הדין הרבניים – אנשים צריכים לדעת – מצב שיכולים להגיש מועמדות רק אנשים שכבר קיבלו "הכשר" של בתי-הדין הרבניים של הרבנות הראשית.

מאיר שטרית: וכדי לעשות זאת, מאות אנשים שכבר יש להם ההכשרה כרבנים וכדיינים, יושבים בבתי-הדין הרבניים ומנסים להתקרב למישהו כדי שיהיה להם הכשר, ולוקחים זמן, ועושים להם בחינות על בחינות.

מאיר שטרית: ויש הכשרים.

מאיר שטרית: יש כל כך הרבה אנשים עם כשירות ביד שמחכים לתור שלהם, שעד שהם יגיעו הם כבר יפרשו לפנסיה, כיוון שהתור כל כך ארוך.

מאיר שטרית: אני מוכרח להגיד, אדוני היושב-ראש, שלצערי הרב אין הפסקה בהכשרת אנשים.

מאיר שטרית: להיפך, יש גידול בהכשרת אנשים.

נסים דהן: צריך להגדיל את מספר התקנים.

מאיר שטרית: לא בטוח שזה הפתרון.

מאיר שטרית: לכאורה, אפשר לעשות שכל עם ישראל יהיו דיינים.

מאיר שטרית: אני לא חושב שיש צורך בכל כך הרבה, אני מקווה שלא יהיה צורך בכל כך הרבה.

מאיר שטרית: אבל צריך ליצור מצב שאנשים שעברו הכשרה ויש להם כבר הוותק, תהיה להם העדפה על פני אנשים מקושרים.

מאיר שטרית: לצערי הרב, מערכת הלחצים שעובדת לא יוצרת צדק אמיתי לבעלי היכולת ולבעלי הכישורים היותר טובים.

מאיר שטרית: זה אומנם תלוי בכל חברי הוועדה למינוי דיינים, אבל אני מקווה שככל שהדבר הזה יתנהל יותר נכון, שיותר אנשים ימצאו מקומות עבודה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לגרום לכך שהוועדה למינוי הדיינים תתכנס.

מאיר שטרית: יש תאריך לכינוס הוועדה.

מאיר שטרית: אין שום סיבה לבטל אותו.

מאיר שטרית: לדעתי, אחרי שהוועדה תתכנס וימונו הדיינים - חסרים לתשעה תקנים - אני חושב שמשרד המשפטים צריך לקחת על עצמו היום את המשימה לשדרג את בתי-הדין הרבניים, ואם צריך לעשות תקנות כדי להבטיח פעולה תקינה, צריך לעשות אותן.

מאיר שטרית: לדעתי, זה מה שהייתי עושה וזה מה שנכון לעשות.

מאיר שטרית: אני מציע שתעמדו על המשמר לא דרך הצעת אי-אמון.

מאיר שטרית: אני דווקא חושב שיהיה יותר יעיל בעניין הזה להביא הצעה רגילה לסדר-היום למשרד המשפטים, ששרת המשפטים תענה עליה, להעביר אותה לדיון בוועדה, להזמין את האנשים הרלוונטיים, לקיים דיון קונקרטי ולדחוף כדי שיהיה שינוי במצב הזה.

מאיר שטרית: על כן בוודאי אם תסתפקו בדברי, בוודאי נשמח לקיים הצבעה אחת פחות.

נסים דהן: בהחלט.

מאיר שטרית: אדוני, אני כמובן מציע להסיר את הצעתו של חבר הכנסת אפי איתם מסדר-היום.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: ראשון הדוברים - - -

אהוד אולמרט: לא, סליחה, יש עוד הצעת אי-אמון.

נסים דהן: הוא איננו.

נסים דהן: ההצעה ירדה.

נסים דהן: ההצעה ירדה מסדר-היום.

נסים דהן: כבוד השר משוחרר.

נסים דהן: ראשון הדוברים בהצעת האי-אמון שעוד קיימת, של חבר הכנסת אפי איתם, חבר הכנסת אילן ליבוביץ - איננו.

נסים דהן: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

נסים דהן: אחריה – חבר הכנסת נסים זאב, ואחריו - חבר הכנסת הנדל.

נסים דהן: גברתי, שלוש דקות.

קולט אביטל: שלוש דקות?

נסים דהן: זה מה שקבעה הוועדה, לא אני.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, בפרפראזה על שירו של יהודה עמיחי "קשה להיות ראש העיר ירושלים", אומר כאן היום שקשה הרבה יותר להיות ראש ממשלת ישראל.

קולט אביטל: קשה ומורכב היה בכל התקופות להיות ראש ממשלת ישראל, ובעצם אני לא זוכרת שום תקופה שלא היו בה החלטות קשות.

קולט אביטל: כאשר לא היו או כאשר ראשי ממשלה בחרו לא לקבל החלטות קשות, הרי שהם דחקו את הקץ ורק סיבכו יותר את המצב.

קולט אביטל: אך קשה הרבה יותר להיות ראש ממשלת ישראל היום.

קולט אביטל: אינני זוכרת תקופת כל כך הרת-גורל, תקופה שבה נתקבלו החלטות כל כך גורליות, שדווקא בה ולאורך תקופה כל כך ארוכה נותר ראש ממשלה בודד, נושא כמעט לבד את עול המעמסה הכבדה; בודד, מושמץ ומאוים, מתמודד עם כל התרגילים, תרגילים אין-ספור של חברי מפלגתו.

קולט אביטל: אילו הייתי דוקטורנטית למדע המדינה הייתי בוחרת היום לכתוב את עבודת המחקר שלי על המניפולציות והתרגילים שנעשו כדי לבטל החלטות שהתקבלו כדין בכנסת, בממשלה ובכל הדרכים הלגיטימיות ביותר.

צבי הנדל: - - -

קולט אביטל: אך היום אני מבקשת להתייחס לדברי הבלע המושמעים כאן ומעל כל במה על גירוש יהודים, על עקירתם, על הטרנספר ועוד כאלה ביטויים.

קולט אביטל: וכן, אדוני היושב-ראש, מי שעובר בכבישי ישראל וטורח לקרוא מודעות, יכול לראות מודעות בסגנון, ויש כאלה בגילה: התנתקות = שואה.

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: מגייסים את עולם הדימויים של השואה, ואפילו של יום הדין, כדי לתאר תהליך שהוא בוודאי לא קל, אך איננו גירוש, איננו טרנספר, איננו רכבות שמסיעות יהודים למחנות המוות.

קולט אביטל: אינני רוצה, חלילה, לזלזל בכאבם של כל אלה שהקימו בית, ששתלו עץ והקימו חממה בגוש-קטיף.

קולט אביטל: לא הייתי רוצה להיות במקומם.

קולט אביטל: כל מי שצריך לעזוב בית – וכבר עשיתי זאת בחיי, ובתנאים קשים יותר - בוודאי יודע שהוא משאיר מאחוריו חלק מחייו.

קולט אביטל: אך יש כמה נושאים מקוממים, ועליהם אני רוצה לדבר.

קולט אביטל: קודם כול - על יצירת טראומות מדומות.

קולט אביטל: שנית, על ההסתה למרי ועל האלימות הגואה, ועל קלות הראש שבה שוב מוצגים יהודים כקורבנות ועל נבואות הזעם וההרס שמושמעות מעל כל במה.

קולט אביטל: הרשה לי, אדוני היושב-ראש, להגיד כמה מלים על כל אחת מהתופעות האלה.

קולט אביטל: אנחנו שומעים השכם והערב על הטראומה שעוברים תושבי הגוש.

קולט אביטל: בשלב הזה אני רואה אותם מלאי אנרגיות, לוחמי חירות וזכויות האדם בכל הכבישים, ועוד לא הצלחתי לגלות את סימני הטראומה.

קולט אביטל: לא זו בלבד שיש כאן הגזמה פרועה ושימוש מניפולטיבי בלתי אחראי במונח ובמצב, השימוש הציני והמניפולטיבי הזה עצמו מביא לטראומה.

קולט אביטל: מפני שהורים של ילדים שעלולים לעבור חוויה בלתי נעימה, צריכים להכין אותם לכך, להפחית את הכאב, למנוע את הטראומה.

קולט אביטל: מה בעצם קורה כאן?

קולט אביטל: ההיפך הגמור – ההורים הם אלה שמלמדים את הילדים שהולכת להיות טראומה נוראה.

קולט אביטל: אני גם בחרתי להתייחס היום בכמה מלים לפעולות המרי וההסתה של תושבי או מתיישבי - - -

נסים דהן: נא לסיים.

קולט אביטל: אדוני, כיוון שאני צריכה לסיים וכיוון שאני לא אגיד את כל מה שאני רוצה להגיד, אני רוצה להסתפק בדבר אחד בלבד.

קולט אביטל: אנחנו מייצרים כאן במו-ידינו משבר, מלחמת אחים מיותרת.

קולט אביטל: כל אלה שמסיתים ולא רוצים לשתף פעולה ולעשות הכול לפי החלטות הממשלה, באים אחר כך ומציגים את עצמם כקורבנות, וביום שבו יצטרכו לעבור, כפי ששמענו כאן מהשר אפי איתם, הם אלה שיביאו לכך שחיילי ישראל או המשטרה יצטרכו ללחום בהם, והם אלה שיבואו אחר כך ויגידו: לא היינו מוכנים, לא יכולנו לצאת, אין בתי-ספר לילדים, אי לכך אנחנו לא יכולים לעזוב.

קולט אביטל: אני קוראת לכולם, אדוני היושב-ראש, פשוט לקחת אחריות, פשוט להבין שמי שלא מציאותי זה הם ולא אנחנו.

קולט אביטל: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב - איננו.

נסים דהן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה, שלוש דקות.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, בדרך כלל כשיש אמת לא צריך להסביר אותה הרבה, אבל כשיש שקר ויש מניפולציות לא מספיק איש הסברה אחד ולא משרד הסברה אחד ולא איש יחסי ציבור אחד, אלא צריך לשכור שירותיהם של הרבה כאלה, על מנת שיוכלו ליצור מיצג שישכנע את הציבור, למרות מה שקורה בפועל בשטח.

צבי הנדל: כך עושה משרד ראש הממשלה: מגויסים כל המסבירנים, וזאת כשכל התקשורת עומדת לרשותם, עומדת דום לכל מוצא-פה של ראש הממשלה בכל תחילת ישיבה כלשהי.

צבי הנדל: יש לו במה אין-סופית להסביר, אבל כנראה הוא מרגיש שהדבר לא זורם, כי הוא לא אמת, אז הוא לוקח עוד יחצן ועוד יחצן כדי שייצר עוד ספין בבוקר ועוד ספין - - -

אליעזר כהן: הוא מקבל 10,000 דולר.

צבי הנדל: אני מאוד מקווה שבסופו של דבר האמת תנצח ורוב הציבור שמתנגד למהלך הזה, ומחביאים אותו בסקרים שקריים, יעצור בסוף את התהליך, ואנחנו נישאר, בעזרת השם, גם בצפון השומרון - מי שרוצה להישאר - ובכל גוש-קטיף, כי כולם רוצים להישאר.

צבי הנדל: אבל יש נושא שאני רוצה למקד בו את הדברים בדקה וחצי שנשארה לי, וזה אזור ניצנים.

צבי הנדל: כל כך הרבה דיו נשפך, כל כך הרבה מלל, שהאשם היחיד הוא המתנחל שלא משתף פעולה, המגורש שלא משתף פעולה עם המגרש, התלוי שלא משתף פעולה עם התליין.

צבי הנדל: יש רק 450 קרוונים, ועם צפון השומרון יש 2,000 משפחות.

צבי הנדל: מאחר שאין 2,000 קרוונים, מה לא עושים?

צבי הנדל: במניפולציות, הרשמה, כל הקודם זוכה, ורק מי שיחתום שהוא מתפנה, כתב כניעה כזה או אחר – יקבל.

צבי הנדל: אבל אם כולם יירשמו, אין לכולם.

צבי הנדל: בפועל אין פתרון.

צבי הנדל: לכן הם מגבירים את ההשפלה.

צבי הנדל: תשפיל את עצמך עוד יותר ועוד יותר, כדי להקטין את כמות הנרשמים - והשאר, מה אתם?

צבי הנדל: יתפזרו בכל שטח, לא חשוב מה ממליצים כל הממליצים.

צבי הנדל: חשוב להזכיר נקודה אחת מרכזית, אדוני היושב-ראש.

צבי הנדל: הדיון בכל הוועדות, כל המומחים, לרבות יונתן בשיא – והדברים אצלי מראיונות בעיתונים - אמרו שהפינוי הנורמלי היחיד שאפשרי, הוא לתת לאדם שעוקרים מביתו וממגרשו מינימום את מגרש הקבע, ועל זה מינימום להעמיד לו מבנה זמני – קרוון – ולא מחנות פליטים כאלה או אחרים.

צבי הנדל: מאחר שהם לא רצו, ורצו לפרק ולפזר את כל הגוש, אף שהם הביעו את רצונם לפני שנה - בניגוד לשקרים שהם מספרים, שאין שיתוף פעולה.

צבי הנדל: אין שיתוף פעולה לכתב כניעה, זה נכון.

צבי הנדל: לפני שנה הם אמרו שהם רוצים את כל הקהילה יחד, לשמור על המרקם החברתי.

צבי הנדל: עכשיו אין תוכניות, כי לא עסקו בזה שנה, כי ניסו לסמא את עיני הציבור.

צבי הנדל: כל מעייניה של הממשלה הם איך זה מצטלם בתקשורת.

צבי הנדל: כל מעייניה של הממשלה – ולזה ראש הממשלה מקדיש מאמץ רב, שעות בוועדה מתוקשרת, יוצא עוד פעם לניצנים, עוד פעם דופק על הפח של האוטו, הכול בשביל להצטלם טוב, כדי שיבינו שהאבא הטוב דואג מאוד.

צבי הנדל: דעו לכם, שאם חס וחלילה תתבצע העקירה הזאת, הגירוש הזה, הטרנספר הזה של היהודים – כן, לא ברכבות – אין להם פתרון.

צבי הנדל: יש תוכנית לעקירה, אין תוכנית להתיישבות.

צבי הנדל: יש תוכנית איך עוקרים אותו, אין תוכנית לאן מכניסים אותו.

קולט אביטל: - - -

צבי הנדל: כשאמרנו טרנספר לערבים, קפצת.

צבי הנדל: לא דיברנו על רכבות.

קולט אביטל: רק על יהודים אני קופצת - - -

צבי הנדל: זו לא אמת?

צבי הנדל: לא מגרשים אותי מביתי בניגוד לרצוני?

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בכבוד.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היום אמורה היתה להיות מוגשת הצעת אי-אמון נוספת בנושא הריסת בתים במגזר הערבי במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: רציתי להתמקד בעניין הזה ולא בעניינים אחרים שתהיה לנו הזדמנות להתייחס אליהם ביומיים הקרובים.

בנימין אלון: למה ההצעה לא הוגשה?

מוחמד ברכה: אלה שהיו אמורים להגיש לא הגיעו.

מוחמד ברכה: אני רוצה להזהיר כאן, שתחת אבק העשן הסמיך של תוכנית ההתנתקות מתקיימים כל מיני פשעים על-ידי הממשלה – פשעים חברתיים, פשעים פוליטיים, פשעים אזרחיים.

מוחמד ברכה: כך גם הנושא של הגדר שהוחלט עליו אתמול בממשלה בכל מה שנוגע לבידוד ירושלים המזרחית משאר השטחים הכבושים וקביעת עובדות מדיניות וחברתיות מרחיקות לכת.

מוחמד ברכה: תחת העשן הסמיך של תוכנית ההתנתקות מתקיימים גם כל מיני דיונים ומתקבלות החלטות לגבי ועדת-בכר, רפורמה במס, מכות חברתיות על ימין ועל שמאל, ויסקונסין, קיצוצים במערכת החינוך וכו', וכאילו ש"שקט, מתנתקים".

מוחמד ברכה: כל דבר מקבל עכשיו הצדקה, כאילו עכשיו מתנתקים, אז עוברים על כל מיני עוולות.

מוחמד ברכה: לצד כל זה, אדוני היושב-ראש, יש מגמה מאוד חמורה בכל מה שקשור ליחס לאוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: לא רק שהרשויות המקומיות קורסות, לא רק שיש חקיקה גזענית מובהקת בבית הזה, אלא יש מאמץ מואץ להגביר את הריסת בתים.

מוחמד ברכה: במקום להשקיע כספים בתכנון היישובים הערביים, בהרחבת שטחי השיפוט, ביצירת אופק לחיים ביישובים הערביים - במיוחד בנגב - אנחנו עדים שהלהט של הממשלה דווקא יוצא לכיוון הריסת בתים.

מוחמד ברכה: לא עובר יום – במיוחד בנגב, אבל גם במקומות אחרים – שלא הורסים בתים של אזרחים ערבים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר מאוד חמור.

מוחמד ברכה: לא ייתכן, אדוני השר, שהאזרחים הערבים הם 20% מאזרחי המדינה, ושטחי השיפוט של היישובים הערביים לא עולים על 2.5% משטח המדינה.

מוחמד ברכה: זה לא מאפשר את הקיום הבסיסי לאור הריבוי הטבעי וצורכי הפיתוח של היישובים הערביים.

מוחמד ברכה: אני רואה שדווקא תחת שרביטו של שר הפנים הנוכחי, שהוא איש הגון, הוא רגיש לנושאים של שוויון ותיקון עוולות, הדברים אינם מתקדמים כראוי ובצורה משביעת רצון.

מוחמד ברכה: הייתי אומר שהם כמעט שלא מתקדמים, למעט הנושא של אדמות א-רוחה באום-אל-פחם, אשר ההסכם לגביהן הוכן עוד בימי קודמיו של מר פינס, אבל הוא נחתם רק בימיו.

מוחמד ברכה: אני חושש שדווקא הוא – שר הפנים - אינו יכול או לא מתאמץ להשקיע את המשאבים הדרושים כדי להסדיר את הנושא הזה של בנייה, שטחי שיפוט וצורכי חיים ואכלוס של היישובים הערביים.

מוחמד ברכה: רק לפני כמה ימים היה כנס בכרמיאל, דובר בו על פיתוח הגליל והנגב, ומובן שהערבים מחוץ לזה.

מוחמד ברכה: אתמול דובר על נסיעה לארצות-הברית של כל מיני אנשים בממשלה ומנכ"לים, כדי להשיג כספים לפיתוח הגליל והנגב.

מוחמד ברכה: יש אפילו שר בכיר, המשנה לראש הממשלה, שמופקד על התיק הזה, אבל כל המאמצים והצעדים האלה פוסחים על האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: אני חושב שהכיוון שהממשלה הולכת בו הוא להחריף את הניכור וליצור את התשתית לזעם הבא.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לנופף בזה, אבל ממשלה היא של כל האזרחים, ולא ייתכן בשום פנים ואופן, אדוני היושב-ראש, שממשלה פשוט תתעלם לחלוטין מצורכיהם של 20% מאזרחי המדינה.

מוחמד ברכה: זה לא טוב לערבים, אבל זה גם לא טוב ליהודים, זה לא טוב לכל אזרחי מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, האמת היא שההצהרה הפוליטית של כל העונה הזאת שנקראת "עונת ההתנתקות", שלחלק מאתנו נמאס להתווכח עליה, היא הצהרתו של שרון שצריך לבנות ומהר, כי עכשיו זה הזמן הטוב, ואם יחכו עוד מעט תשומת לב העולם תהיה בישראל ולמה שקורה בירושלים ובגדה, ולא יוכלו לבצע את הבנייה הזאת.

עזמי בשארה: מדובר גם בעיבוי מה שנקרא "גושי ההתנחלויות" וגם בעניין הגדר.

עזמי בשארה: ברור שלהבדיל מראשי המתנחלים, לשרון יש ראייה פרגמטית בין-לאומית, והוא חושב שההתנתקות היא לא רק התנתקות מעזה, אלא היא גם התחברות לחלקים גדולים של הגדה המערבית וירושלים בצל התעסקות העולם בהתנתקות.

עזמי בשארה: לדעתי, הוא רואה את זה כשני צדדים של אותה מטבע.

עזמי בשארה: הוא לא רואה רק נסיגה מעזה, אלא גם סיפוח שטחים, לפי המפות שלו, שהוא רוצה לכפות על המציאות מאז שנות ה-80, והוא לא רואה תהליך שלום ולא חלק מתהליך שלום.

עזמי בשארה: העניין ברור גם בהצהרותיו וגם בהתנהגותו.

עזמי בשארה: עד כאן, לדעתי, אמור להיות ברור לכולם שלא מדובר בגנרל שנהיה לאיש שלום, אלא במישהו עם תפיסה מדינית מאז שנות ה-80, שעכשיו הוא מבצע אותה.

עזמי בשארה: מה שקורה בירושלים, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, צריך להדליק נורה אדומה לא למי שתומך בו מדינית - להתנתק דמוגרפית מהפלסטינים, מכמה שיותר פלסטינים על כמה שפחות אדמה, ולראות שבני-אדם הם לא צבע על מפה.

עזמי בשארה: והיום אי-אפשר להתייחס לשכונות עם סרגל ועט, כפי שפעם קולוניאליסטים התייחסו באזור זה.

עזמי בשארה: פשוט מעבירים את הגבול בין בתים, פשוט חוצים.

עזמי בשארה: בישראל החליטו שרוצים להיפטר משועפאט וכפר-עקב וכו' כשכונות - 55,000 נפש; היום מבשרים לנו שזה לפחות 100,000.

עזמי בשארה: בסדר.

עזמי בשארה: אני לא מתנגד, שייפטרו מכל מזרח-ירושלים, כלומר, שישימו גדר על גבול 4 ביוני, לרבות שיח'-ג'ראח, לרבות העיר העתיקה, שיהודים ימשיכו להציץ מהגג של "נוטרדאם" על שאר מזרח העיר - אין לי בעיה עם זה.

עזמי בשארה: אבל לפי מה שנוח לישראל, להעביר סרגל בין אחים, לחצות את הכביש בגדר - אין היום מדינות שמתנהגות כך.

עזמי בשארה: לא אשתמש במלה גזענית, לא אאכזב אתכם, אלא במלה קולוניאלית.

עזמי בשארה: תגידו מיליון פעם, ירושלים שלנו - ההתנהגות היא קולוניאלית, של כוח זר שלא אכפת לו מבני-אדם, משכונות, מקהילות.

עזמי בשארה: סתם מעבירים סרגל, ויום אחר כך, מי שהיה ירושלמי או לא ירושלמי – אגב, לפני זה הוא לא היה ירושלמי.

עזמי בשארה: שועפאט היתה כפר, בכלל לא היתה שכונה ירושלמית.

עזמי בשארה: אחרי 17:00 כבר לא היתה תנועה למזרח-העיר.

עזמי בשארה: ב-1965 אחרי 17:00 לא היתה תנועה למזרח העיר, ובית-חנינא, בכלל כפר, יש לו גישה לשאר מזרח-ירושלים, גם א-טור היה כפר.

עזמי בשארה: ישראל סיפחה את כולם לירושלים, כי היא רצתה את האדמות שלהם, ועכשיו היא נפטרת מהתושבים.

עזמי בשארה: לא ייאמן.

עזמי בשארה: איזה שכל שטני יש פה?

עזמי בשארה: קודם כול סיפחו את כל הכפרים האלה לירושלים, ופתאום הפכו אותם לשכונות ירושלמיות; הם לא היו אף פעם שכונות ירושלמיות.

עזמי בשארה: ואז מעבירים גדר, כדי להיפטר מכמה שיותר תושבים.

עזמי בשארה: והכי טוב זה המתק שיוצא מהשפתיים של אנשי מפלגת העבודה – צריך סניפי דואר, להשאיר להם 12 דלתות, לתת להם בתי-ספר, ביטוח לאומי, כאילו מדובר בחיות.

עזמי בשארה: 12 פתחים.

עזמי בשארה: מה, מדובר ברפת?

עזמי בשארה: ההתייחסות הזאת לבני-אדם היא קולוניאלית והיא קורית בצל ההתנתקות.

עזמי בשארה: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חבר הכנסת יצחק לוי.

נסים דהן: אם הוא לא יהיה נוכח נעבור לחבר הכנסת טל, ואם הוא לא יהיה נוכח - חבר הכנסת פריצקי, ואם הוא לא יהיה נוכח - חברי הכנסת משה גפני ופרוש, ואחר כך נלך להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אני הייתי שמח להיענות לכל דרישה שהשר רוצה, אבל לא במסגרת אי-אמון וכשאנו מקופחים שבעתיים ביום הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא שרוצים להעלות בעניין הריסות הבתים הוא נושא כבד דיו, וגם השר - - -

מאיר שטרית: לאף אחד הוא לא מספיק חשוב, אין פה אנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היתה פה טעות משני כיוונים - הטעות הראשונה, מי שצריך להציג לא ידע שזה יהיה ב-15:00, ולכן הוא לא היה פה בזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו גם בכל מיני לחצים, וגם אדוני השר והיושב-ראש יודעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעניין הריסות הבתים, אנו אכן צודקים כאשר אנו מביעים אי-אמון בממשלה, ובמיוחד הריסות הבתים בנגב, בשבוע שעבר - 160 או 168 בתים בבת-אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלחו להם הודעה - אנחנו הולכים להרוס את הבתים שלכם, כפר שלם, אומנם לפי הלקסיקון הישראלי, דבר שאין לו אח ורע בעולם כולו, זה כפר בלתי מוכר - כפר שלם מאוים בהריסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני כן הרסו שמונה בתים בחורה, בשבוע אחד הורסים כ-20 בתים, שלושה פה, חמישה פה, ארבעה שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשנה האחרונה בלבד נהרסו לא פחות מכמה מאות בתים בכל רחבי הנגב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממשלה שזו מדיניותה אינה ראויה לאמון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני שהממשלה ממהרת להרוס בתים ולנקוט את הצעד הדרסטי ביותר, ולפני שהיא הורסת גם את שארית האמון בדו-קיום שיכול לרחוש אזרח למדינה שבה הוא חי, היא חייבת לשאול את עצמה, למה יש עשרות אלפי בתים כאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה יש עשרות כפרים בלתי מוכרים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כפרים אלה היו קיימים כל הזמן, אדוני השר, חלקם גם לפני קום המדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אזרחי המדינה ותושביה, כאשר חוק "התכנון והבנייה", ואני אומר את זה במרכאות, כי זה שמו, אך הוא לא בא לאפשר תכנון ובנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ועובדה - אני לא מכיר אדם שהיה מוכן או רוצה לבנות את ביתו ללא רשיון ולהיות צפוי להריסת ביתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל אדם סביר היה מעדיף ללכת לפי החוק, לקבל רשיון, לבנות בית בכל הכספים שאסף בחייו כדי שבו יתגוררו – לא רק בית אחד או שניים, אלא כפרים שלמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אך כאשר הממשלה שממונה על אכיפת החוק ועל האפשרות שתהיה אפשרות סבירה לבנות, בכוונת מכוון מחוקקת חוקים ונוקטת צעדים שלא מאפשרים לאזרח אפשרות סבירה להשיג רשיון, התוצאה היא שאנשים בונים את הבתים בלי רשיון וההריסה באה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל שהפתרון היחיד של הממשלה הזאת הוא רק להרוס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהפתרון הנכון הוא גם לאפשר לגיטימציה של הבתים ושל הכפרים, ורק במקרים יוצאים מן הכלל הולכים לצעד הדרסטי והגרוע ביותר שלא צריך לנקוט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת יצחק לוי - איננו, חבר הכנסת דוד טל - איננו, חבר הכנסת יוסף פריצקי - איננו, חבר הכנסת משה גפני - איננו, חבר הכנסת מאיר פרוש – איננו.

נסים דהן: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, אחרון הדוברים.

נסים דהן: מייד אחרי זה - הצבעה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברות וחברי הכנסת, אחת הבעיות המרכזיות שבגללה מביאים את הצעת האי-אמון הזאת היום היא כביכול ההכנות החלקיות של הממשלה לקראת הפינוי מעזה ומצפון השומרון.

אילן ליבוביץ: הבעיה הזאת אינה בעיה שאת כולה אפשר להביא לפתחה של הממשלה.

אילן ליבוביץ: בזמן הדיון בוועדת הכספים ובוועדת החוקה לקראת הכנת חוק פינוי-פיצוי לקריאה שנייה ושלישית נסעתי עם חבר הכנסת חמי דורון לרצועת-עזה, נפגשנו עם המתיישבים, שמענו מהם טענות מאוד קשות על ההכנות כביכול של הממשלה ועל חוסר הנכונות, ואני מדבר על לפני חודשים מספר.

אילן ליבוביץ: חזרנו מהסיור ואמרנו: נלך לבדוק עם מינהלת סל"ע מה קורה.

אילן ליבוביץ: הלכנו ליונתן בשיא, והוא אומר: יש תוכניות מיתאר מוכנות, אבל אני לא יכול לקדמן לתוכנית מפורטת, להתחלת בנייה, אם אין לי מישהו שייכנס לבתים אלה, ובכך נעוצה הבעיה.

אילן ליבוביץ: ההנהגה של אותם מתיישבים ברצועת-עזה ובצפון השומרון מנעה מהם, וגם כיום מונעת מהם, לבוא לממשלה, אל מינהלת סל"ע, ולהיכנס להסדרים שיביאו לכך שיהיה פתרון לכל מתיישב.

אילן ליבוביץ: זו הצרה.

אילן ליבוביץ: במקום שיגידו לתושבים, תגיעו להסדרים, נמשיך להיאבק נגד הפינוי - מונעים מהם את זה.

אילן ליבוביץ: אומרים להם: לא יהיה פינוי.

אילן ליבוביץ: מי שעוד הולך לעשות איזה הסדר או מנסה להגיע לאיזו הבנה, להיפך - מפעילים עליו לחץ, מאשימים אותו.

אילן ליבוביץ: רק אתמול שמענו בתקשורת איזה לחץ מפעילים על אותם חברים בגני-טל אשר כביכול הגיעו לאיזה הסדר, שאני מבין שהוא לא ההסדר שהגיעו אליו.

אילן ליבוביץ: מפעילים עליהם לחץ, מנדים אותם ועושים הכול כדי להשאיר אותם במצב הזה, שבו, כביכול, אין פתרונות.

אילן ליבוביץ: חבר הכנסת הנדל, עם כל הכבוד ועם כל הכאב, אני אומר שאתם, ההנהגה הזאת, אתם אלה שאשמים במצב שאליו ייקלעו התושבים בסופו של דבר, כי אתם מונעים מהם להגיע לפתרונות.

אילן ליבוביץ: אתם מונעים מהם את הפתרונות שהממשלה מציעה, ואתם אלה שתצטרכו, בסופו של דבר, לעמוד מול הציבור הזה ולתת לו את ההסברים, איך במשך למעלה משנה לא נתנו - -

צבי הנדל: כמה קרוונים יש, אתה יודע?

צבי הנדל: הכול ביחד.

אילן ליבוביץ: יש קרוונים לא רק בניצנים, וגם אתה יודע את זה.

אילן ליבוביץ: יש בעוד מקומות.

אילן ליבוביץ: יש מספיק קרוונים ודירות שכורות.

אילן ליבוביץ: יש מספיק.

אילן ליבוביץ: רק לפני שבועיים שמענו את בשיא וגם בשבוע שעבר - - -

צבי הנדל: גם שקר שחוזרים עליו הרבה פעמים לא הופך לאמת.

אילן ליבוביץ: גם מבחינתך.

אילן ליבוביץ: תחשוב על זה כשאתה אומר את הדברים האלה.

אילן ליבוביץ: גם כשאתה אומר את השקר הרבה פעמים, הוא לא הופך לאמת.

אילן ליבוביץ: בשבוע שעבר, במבצע מעורר רושם של יושב-ראש ועדת החוקה ויושב-ראש ועדת החוץ והביטחון נערך שימוע של שרים בממשלה ושל הפקידות הבכירה.

אילן ליבוביץ: שמענו, יש פתרונות.

אילן ליבוביץ: השאלה היא אם באים בלב שלם ובנפש חפצה ואומרים: אני רוצה לקבל את הפתרונות האלה.

אילן ליבוביץ: מה שאתם עושים ומה שאתם גורמים למתיישבים הוא לא להגיע לפתרונות האלה, ועל כך האשמה תרבוץ לא רק על הממשלה אלא גם עליכם.

אילן ליבוביץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, הואיל ובגלל איזו תקלה במערכת אצלנו לא יכול היה חבר הכנסת טלב אלסאנע להציג, אני מאפשר לו לעלות.

נסים דהן: אין שר משיב.

ראובן ריבלין: השר המשיב נמצא פה.

ראובן ריבלין: אין לו הצעת אי-אמון, אבל יש לו זכות דיבור, ואני מאפשר לו זאת שכן הוא איחר לא בגללו אלא בגללי.

ראובן ריבלין: למעשה לא בגללי, אלא בגלל המערכת שאני אחראי עליה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים, ראש הממשלה, בתחילת דברי אני רוצה לקדם בברכה את יושב-ראש המועצה האזורית לכפרים הלא-מוכרים, את מר חסין אלרפאיעה, ואת הסגן שלו, מר אבראהים אלוקילי, ואת נציגי היישובים הלא-מוכרים בנגב.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, שהתופעה הזאת שנקראת יישובים לא-מוכרים במדינת ישראל בשנת 2005 היא אות קין.

טלב אלסאנע: במשך שנים רבות גורמי התכנון אשר אמורים לתכנן תוכניות מיתאר ליישובים, אינם עושים כן.

טלב אלסאנע: הם לא מאפשרים לתושבי היישובים האלה לקבל היתרי בנייה, הם לא מאפשרים להם לבנות את בתיהם כחוק, ומצד שני הורסים להם את הבתים בטענה שהם עברייני בנייה.

טלב אלסאנע: לו דובר בעשרה אנשים, ב-100 אנשים או ב-1,000 אנשים, אפשר היה להגיד שהם עבריינים, אבל להפוך 80,000 אנשים לעבריינים?

טלב אלסאנע: המדיניות שהופכת אותם לעבריינים היא מדיניות עבריינית, לדעתי.

טלב אלסאנע: אני רוצה לשאול אתכם, רבותי חברי הכנסת, מה ההסבר לכך שאין יישוב יהודי אחד שאיננו מוכר בגבולות הקו הכחול, ומדוע היישובים הלא-מוכרים הם אך ורק יישובים ערביים?

טלב אלסאנע: לו היו תושבי היישובים האלה יהודים, האם המצב שלהם היה כפי שאנחנו רואים בנגב?

טלב אלסאנע: האם הילדים שלהם היו סובלים כמו שהילדים הבדואים סובלים?

טלב אלסאנע: איך מדינה שמתיימרת להיות דמוקרטית מרשה לעצמה להתעלל באוכלוסייה שלה, באזרחים שלה, אך ורק מסיבה אחת - שאינם יהודים?

טלב אלסאנע: איך אפשר להסביר לאותו ילד ששואל את אביו: אבא, מדוע הורסים את הבית שלנו?

טלב אלסאנע: ומצד שני אותו ילד רואה שמקימים יישובים סמוכים ומאפשרים לתושבים היהודים לבנות.

טלב אלסאנע: מה ההסבר?

טלב אלסאנע: השר מאיר שטרית, האנשים האלה רוצים לבנות על-פי חוק.

טלב אלסאנע: מדוע אתה לא דואג לתוכניות מיתאר ביישובים שלהם על מנת שיוכלו לקבל היתרי בנייה?

טלב אלסאנע: לא פעם אני קורא שאומרים: אנחנו לא יכולים להקים יישוב לכל אוהל.

טלב אלסאנע: מדובר על יישובים שמתגוררים בהם 80,000 תושבים.

טלב אלסאנע: חוק התכנון הבנייה נקרא חוק התכנון והבנייה, אבל בפועל אין תוכניות מיתאר, ולכן אין תכנון ואין בנייה, כי הורסים.

טלב אלסאנע: משתמשים בחוק התכנון והבנייה שימוש פוליטי כדי לאלץ אנשים לעבור מהיישובים שלהם, מהאדמות שלהם, במקום לאפשר לאנשים לחיות כשאר אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: מדוע באותם יישובים שבהם 80,000 תושבים אין בית-ספר תיכון אחד?

טלב אלסאנע: מדוע תושבי היישובים האלה אין להם כבישי גישה כמו שיש לך, יש לו ויש לכל אזרח ואזרח במדינת ישראל?

טלב אלסאנע: מדוע הבתים שלהם אינם מחוברים לרשת חשמל?

טלב אלסאנע: מדוע הם לא יכולים לבנות את הבתים שלהם על-פי החוק?

טלב אלסאנע: מה הפשע שהם עשו?

טלב אלסאנע: רבותי, אנחנו רואים עבריינים ופושעים בתוך הכלא ויש להם מים וחשמל והם מקבלים זכויות.

טלב אלסאנע: לאנשים האלה אין מים - אין מי שתייה - אין חשמל ואין בתי-ספר תיכוניים.

טלב אלסאנע: מה הפשע שהם עשו?

טלב אלסאנע: מה העבירות שהם עשו?

טלב אלסאנע: אילו היינו מדברים על שנה, שנתיים - השר פואד בן-אליעזר, אתה מכיר את הבעיה - אפשר היה להגיד שאין לנו זמן, אבל 50 שנה?

טלב אלסאנע: מדינת ישראל שקלטה בשנים 1990-1991 מיליון עולים חדשים מרוסיה לא יכולה לקלוט 80,000 תושבים ביישובים הלא-מוכרים?

טלב אלסאנע: היום אנחנו מדברים על 8,000 תושבים בגוש-קטיף.

טלב אלסאנע: מטפלים בהם, בודקים איך פותרים להם את הבעיה, איך צריך לדאוג להם, ואמריקה מתגייסת.

טלב אלסאנע: לאנשים האלה, ל-80,000 איש, אי-אפשר לפתור את הבעיה על-ידי הכרה ביישובים שלהם?

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין את שמות היישובים כדי שיהיה ברור שאנחנו לא מדברים על יישוב עם תושב אחד או שניים.

טלב אלסאנע: ביישוב אל-באטל-קרקור מדובר ב-1,900 נפשות.

טלב אלסאנע: מדובר באמנמילה, באל-מסעדיה -800 תושבים, בעוג'אן - 1,500, באל-מקימן - 1,200, בסעוה - 1,000, בחרבת-אלוטן - 1,200 תושבים, עתיר, תלאע- רשיד, אלגרה, אלגרין, אלבאט, אל-חומרה, תל-אלמלח, אל-בחירה, אל-מטהר, עזה, תל-עראד, אל-סרה, אזערורה, אל-פרעה, בביר-אל-חמאם - 1,200 תושבים, באל-זרנוג - 1,300 תושבים, בביר-אל-משאש - 1,000 תושבים, בסווין - 1,000 תושבים, אל-מדבח - 1,200 תושבים, בחשמזנה - 2,400 תושבים, אבו-תלול, אל-משאש, באלסר - 3,000 תושבים, ואדי אל-נעם, אל-מזרעה, אום-רתאם, רכמה, עבדה, כורנוב, אל-בקיעה, אל-שהב.

טלב אלסאנע: מדובר ב-45 יישובים שיש בהם 80,000 תושבים.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן לשבת עם התושבים.

טלב אלסאנע: כל הזמן אמרו שאין עם מי לדבר.

טלב אלסאנע: יש מנהיגות שמוכנה לדבר.

טלב אלסאנע: יש מועצה אזורית שמייצגת את כלל התושבים.

טלב אלסאנע: יש בכל יישוב ועד מקומי, וחברי הוועד המקומי הם נציגים במועצה האזורית.

טלב אלסאנע: יש להם תוכנית שמבוססת על פרמטר של התכנון הישראלי.

טלב אלסאנע: לכל 50 בתי-אב מותר להתאגד ולהכיר ביישובים שלהם.

טלב אלסאנע: אני רוצה להזהיר מכאן, שאם המדיניות הזאת תימשך, כולנו נשלם את המחיר, כי אי-אפשר לבנות לאזרחים יהודים מצד אחד ולהרוס לבדואים או לערבים מצד שני.

טלב אלסאנע: האם זה מקרי שבחיפה, כשהורסים בית, זה בית של תושב ערבי?

טלב אלסאנע: בלוד הורסים בתים של תושבים ערבים.

טלב אלסאנע: בנגב הורסים בתים של תושבים ערבים.

טלב אלסאנע: הרי אנחנו יודעים על-פי הנתונים ש-50,000 מהבתים שנבנו שלא כחוק הם במגזר היהודי, בקיבוצים ובמושבים, אבל מצד שני, 95% מההריסה הם במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: זאת מדיניות מפלה, שהגיע הזמן לשנות אותה.

טלב אלסאנע: אדוני ראש הממשלה, אתה יושב-ראש ועדת השרים לענייני הלא-יהודים, הגיע הזמן לאמץ מדיניות שוויונית, מדיניות אזרחית, שתנהג כלפי כל אזרח ואזרח באופן שוויוני ולשתף את האנשים בגורלם, איך הם רוצים לחיות.

טלב אלסאנע: כמו שעושים ליהודים יישוב חקלאי, יישוב כפרי, יישוב קהילתי, צריך גם לשבת עם האוכלוסייה הבדואית ולשאול אותה איזו צורת חיים היא רוצה.

טלב אלסאנע: להיות בדואי זה לא פשע ולהיות ערבי זה לא פשע, אבל הם אזרחים, ולכן זכותם וזכות הילדים שלהם לקבל את מלוא הזכויות הבסיסיות - גם חינוך, גם רווחה, גם בריאות וגם מים כמו שאר אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: יש להפסיק את הגישה המפלה, להפסיק את הגישה ההופכת את הבדואים לאויבים, כי בסופו של דבר הם יהפכו להיות אויבים.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, מה קורה בתקופה האחרונה?

טלב אלסאנע: שולחים טרקטורים לחרוש לבדואים את האדמות שלהם, שולחים מטוסים לרסס את היבולים החקלאיים שלהם, שולחים שוטרים כדי להרוס להם את הבתים.

טלב אלסאנע: מה התוצאה, אהבת יתר למדינת ישראל?

טלב אלסאנע: זו מדיניות מטומטמת ומטופשת, שההשלכות שלה מזיקות למדינה ולא מועילות לאף גורם.

טלב אלסאנע: לכן אין לי אמון במדיניות כזאת.

טלב אלסאנע: אין לנו אמון.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן לשנות אותה וכמה שיותר מוקדם.

טלב אלסאנע: כך יהיה יותר טוב לכלל אזרחי המדינה, גם יהודים וגם ערבים.

טלב אלסאנע: זהו המאבק למען מדינה דמוקרטית אמיתית, שנוהגת כלפי אזרחיה באופן שוויוני.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: רבותי, עומדת בפנינו עכשיו הצעת אי-אמון אחת להצבעה.

ראובן ריבלין: כל שאר הצעות האי-אמון ירדו מסדר-היום מסיבה כזאת או אחרת, ולכן קיימת בפנינו הצעת אי-אמון של המפלגות הבאות: ציונות לאומית דתית מתחדשת, האיחוד הלאומי והמפד"ל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת אי-אמון בגין ההכנות החלקיות לפינוי האוכלוסייה מיישובי חבל-עזה וצפון השומרון - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להביע אי-אמון בממשלה – 16 נגד – 28 נמנעים – 9 הצעת סיעות ציונות לאומית דתית מתחדשת - האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו - מפד"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 16 בעד, 28 נגד, תשעה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: האם שר האוצר נמצא כאן?

גדעון סער: הוא יעלה.

גדעון סער: הוא משיב אחרון.

ראובן ריבלין: לא, שר האוצר ישב פה כשאנחנו מקיימים את הדיון.

ראובן ריבלין: הרי הזעקה יצאה - אם יש מישהו משרי הממשלה שראש הממשלה הסמיך אותו לשמוע את הדברים במקום שר האוצר.

ראובן ריבלין: שר האוצר צריך להשיב והוא לא נמצא פה.

ראובן ריבלין: בפעם הקודמת כבר היתה מבוכה גדולה.

יוסף יצחק פריצקי: אני נמנעתי וביקשתי לנמק את ההימנעות.

ראובן ריבלין: סיעת צל"ש נמנעה בהצבעה על האי-אמון.

ראובן ריבלין: שלוש דקות לחבר הכנסת ויושב-ראש הסיעה יוסף פריצקי.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא לנמק את הימנעותך.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני 216 שנים, בשבוע הזה של יולי, ב-14 בו, התחוללה מהפכה בצרפת, המהפכה הדמוקרטית, שבה הסתערו המונים על הבסטיליה.

יוסף יצחק פריצקי: ב-13 ביולי 1789 כתב המלך לואי ה-16 בספרו, ביומנו – הוא ניהל יומן וכתב בו כל יום, חבר הכנסת בניזרי – ובו הוא כתב מלה אחת: rien – שום דבר.

יוסף יצחק פריצקי: הוא אמר: היום הזה לא היה כלום.

יוסף יצחק פריצקי: למחרת היתה הפכה והמלך אמר: אין כלום, לא קורה כלום בוורסאי.

יוסף יצחק פריצקי: זה אולי אחד הסימנים בהיסטוריה לאטימותו של שלטון, לחוסר התחשבות וחוסר רגישות של ממשל כלפי מה שקורה בעם.

יוסף יצחק פריצקי: כי הרי אני בטוח שלו ישבה הממשלה וכתבה את תולדותיה, היא היתה אומרת: הכול הולך למישרין – החינוך הולך למישרין, מערכת אכיפת החוק הולכת למישרין, מערכת הרווחה משגשגת ופורחת ועולה, מערכת הבריאות בכלל אין כמותה בעולם, מערכות התשתית שלנו מופלאות, מערכות המים עולות ופורחות.

יוסף יצחק פריצקי: בכלל, איך אומרים, גן-עדן.

יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שגם כאן

יוסף יצחק פריצקי: יכולה הממשלה לכתוב כמו שכתב לואי ה-16: rien, כי כל המערכות קורסות, אבל לאף אחד לא אכפת.

יוסף יצחק פריצקי: ישאל השואל: למה אם כך נמנעת?

יוסף יצחק פריצקי: למה לא הצבעת נגד הממשלה?

יוסף יצחק פריצקי: כי מה לעשות ויש כאן מצווה אחת הבאה בעבירה גדולה, והמצווה הבאה בעבירה היא מצוות ההתנתקות.

יוסף יצחק פריצקי: המצווה הבאה בעבירה הגדולה של הממשלה הזאת היא המצווה של הפסקת הכיבוש וחזרה לגבולות שפויים ונורמליים.

יוסף יצחק פריצקי: לכן אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, בכאב לב נמנעתי מהצבעת אי-אמון לממשלה שאיננה מתפקדת, לא מסוגלת לתפקד וגם לא תתפקד, אבל לפחות מעשה אחד היא עושה, ואני מניח שאחרי המעשה שייעשה גם יומה יבוא והיא תיפקד.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ["דברי הכנסת", חוב' ל"ו, עמ' 23955.]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לקרוא לשר האוצר למליאה.

ראובן ריבלין: בינתיים יעלה ויבוא ראשון הדוברים האחרונים בהצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 147), התשס"ה-2005, חבר הכנסת ושר האוצר לשעבר בייגה שוחט.

ראובן ריבלין: לרשות אדוני שבע דקות, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מפלגת העבודה לא תצביע היום בעד החוק בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת של מפלגת העבודה יצביעו נגד.

ראובן ריבלין: השרים בוודאי לא יצביעו בעד וככל הנראה הם יימנעו בהצבעה.

ראובן ריבלין: אנחנו רואים בהצעת החוק של הרפורמה דבר - א.

ראובן ריבלין: שלא בא בעתו; ב.

ראובן ריבלין: שעלול לפגוע בחברה הישראלית ובמשק הישראלי בצורה בלתי מתקבלת על הדעת.

ראובן ריבלין: חברי הממשלה – ואני פונה אל חברי הממשלה שיושבים כאן – הייתי מציע לכם לקרוא בדיוק מה טמון בתוך החוק הזה.

ראובן ריבלין: החוק הזה בא להסדיר ולקבוע את תקציב המדינה לחמש השנים הבאות.

ראובן ריבלין: החוק קובע שהגידול הריאלי בתקציב יהיה ב-1% בלבד, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: משמעות העניין, שתקציב המדינה ילך ויישחק, שכן רק גידול האוכלוסייה הוא 2% לשנה, ולכן משמעות הדבר שהתקציב לנפש ילך ויקטן משנה לשנה.

ראובן ריבלין: מורידים מסים מהשכבות החזקות.

ראובן ריבלין: רק לפני יומיים, אדוני שר התחבורה, אימצת אל לבבך בחום והצהרת מעל כל במה ומעל כל מסך בטלוויזיה שאתה תומך בהמלצות שיינין, שאומרות שמכיוון שלמדינה אין כסף, אתה מציע באופן הכי רגרסיבי בעולם להטיל אגרה כדי שיטפלו בתאונות הדרכים דרך הביטוח.

ראובן ריבלין: כלומר, אותו אזרח שמרוויח 100,000 שקלים ואותו אזרח שמרוויח 6,000 שקלים ישלמו כמעט אותו דבר.

ראובן ריבלין: אז אם לתפיסתו של שר האוצר זה בסדר, אני שואל אותך עכשיו, אדוני שר התחבורה, איך אתה יכול להצביע בעד הורדת מס ולהטיל מס רגרסיבי כדי לקיים דברים חשובים מאוד של מלחמה בתאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: איפה השכל?

ראובן ריבלין: איפה ההיגיון?

ראובן ריבלין: איפה הרגישות?

ראובן ריבלין: איפה ההבנה?

ראובן ריבלין: האם נלך כך ונשחק דבר אחרי דבר - את החינוך, את הבריאות, את המלחמה בתאונות הדרכים, ומחר תהיה אגרה על חינוך ומחרתיים יהיו אגרות על חינוך ועל בריאות ועל תאונות דרכים?

ראובן ריבלין: לכן, מפלגת העבודה, אשר הצטרפה לממשלה על מנת לבצע את הדבר ששר האוצר מתנגד לו, כלומר ההתנתקות, לא יכולה לתת את ידה להצעה מהסוג הזה, שהיא לא בזמן, היא לא במקום, היא רגרסיבית, מורידה את רמת השירותים, אדוני השר לשעבר דוד לוי, קובעת שהתקציב ילך ויקטן, שמדי שנה יהיה פחות כסף לחינוך, וכל זה לחמש שנים, תוך כדי הפחתת מס לשכבות החזקות ביותר.

ראובן ריבלין: מי שמרוויח יותר מ-35,000 ש"ח ייהנה מקרוב ל-2,800 ש"ח בחודש, ומי שמרוויח 4,000 ש"ח, חבר הכנסת דוד לוי, ייהנה מהמון כסף – פי-40 פחות – מ-70 ש"ח בחודש, וזאת הרפורמה, זה מה שמציע שר האוצר, זה מה שאימץ ראש הממשלה, זה מה שבאנו היום להצבעה עליו, והכול בתכנון לחמש שנים.

ראובן ריבלין: כל זה גם נעשה בצורה של מחטף.

ראובן ריבלין: זה היה יכול להיות מובא לדיון עם התקציב, כאשר קובעים את המדיניות הכלכלית, ואם יש שם שניים-שלושה דברים שאני תומך בהם ואפשר לעשות אותם בשנת 2005, כמו הורדת המע"מ ב-0.5%, לא צריך בשביל זה את הכנסת – שר האוצר חותם על זה, זה הולך לוועדת הכספים, ובא לציון גואל, מחודש יולי אפשר להוריד את המע"מ ב-0.5%, או את מדרגות המס בקניית דירות.

ראובן ריבלין: גם זה לא תהליך מסובך.

ראובן ריבלין: אבל לבוא היום ולהתחייב לחמש שנים של מדיניות קטלנית, להורדת מס שכולה לטובת החזקים, להקטנת תקציב המדינה באופן ריאלי, להורדת השירותים, וכל זה תחת ססמה בלתי מתקבלת על הדעת – מה מונח ביסוד העניין?

ראובן ריבלין: ביסוד העניין מונחת ההנחה שהתוצר יגדל ב-3.9% בכל שנה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: אף אחד לא אומר לקחת את כל פרי הצמיחה ולהגדיל את התקציב, חס וחלילה, בשיעור כזה.

ראובן ריבלין: טובי הכלכלנים במדינת ישראל, שגם מבינים מהי חברה, ומהי ממשלה, אומרים שבגידול של 4% לא יקרה שום אסון אם 2%-2.5% ילכו לגידול בתקציב.

ראובן ריבלין: ואני אומר לכם, ואני אומר את זה לאנשי ש"ס: אם תיתנו יד לחוק הזה, אל תלינו אחר כך על כך שאין תקציב.

ראובן ריבלין: אל תלינו.

ראובן ריבלין: אני מציע לכם להצביע נגד - - -

משולם נהרי: אתם מי שתמכו בתקציב.

משולם נהרי: ואני אומר לך, אדוני חבר הכנסת ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים: כל הסידורים שייעשו אולי יפתרו בעיות קטנות, אבל תמיכה בתקציב הזה היום משמעותה שאתה תרוץ אחרי כסף.

משולם נהרי: אולי תפתור את הבעיות שאתה עוסק בהן באופן ספציפי, אבל בעיות החינוך, הבריאות, תאונות הדרכים – כל זה לא ייפתר.

משולם נהרי: כל זה לא יהיה.

משולם נהרי: ואני אומר לכם, חברי הכנסת, לא לתת לחוק הזה לעבור.

משולם נהרי: לדחות אותו, לא לקיים את ההצבעה, זה הטוב ביותר, אבל אם ההצבעה מתקיימת – להפיל את החוק, להפיל את הכוונה הזאת לכבול אותנו במשך חמש שנים למדיניות חסרת שחר שפוגעת בחלשים, טובה לחזקים, לא יוצרת שום נכסים למשק, לא מתחשבת במצב ושולחת כותבי דוחות כדי שאנחנו נטיל היטלים.

משולם נהרי: עוד מעט יהיה גם היטל על תיירות, אדוני.

משולם נהרי: כל תייר יבוא וישלם כסף; כל ראש רשות ישלם כסף - - -

אהוד יתום: רק להתנתק אתם רוצים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, שמענו.

ראובן ריבלין: בייגה, אני נותן לך 30 שניות לסיים את דבריך.

ראובן ריבלין: אני פונה אל האנשים האחראיים בסיעת הליכוד, שאכפת להם.

ראובן ריבלין: אני פונה אל האנשים בסיעת הליכוד שאכפת להם - - -

גדעון סער: איזו חוצפה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, יש לך זכות התשובה.

ראובן ריבלין: נא לתת לו לסיים.

אהוד יתום: רק הינתקות, זה מה שמעניין אתכם.

ראובן ריבלין: אתם רוצים בחירות מחר?

ראובן ריבלין: תנו לו יום, שבוע, שבועיים.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים מדינה שלא נותנת שירותים, אם אתם רוצים מדינה שבה 11 מיליארד ש"ח ירדו, רובם, משני העשירונים העליונים, קרוב ל-11 מיליארד ש"ח, תאמצו את התוכנית הזאת.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים משק שיש בו גם כלכלה, וגם חברה, וגם רגישות, וגם התחשבות וגם הבנה, אל תהססו להרים את היד נגד - - -

אהוד יתום: שוחט, אתה מאבד את ההינתקות.

אהוד יתום: אנחנו חברים בקואליציה, אבל נצביע נגד העניין הזה, ואני מציע לכם לעשות אותו הדבר.

אהוד יתום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, הדובר הבא הוא חבר הכנסת בריזון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: קראתי קודם ליצחק כהן – לא ראיתי אותך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת רוני בריזון, ואחריו - חבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת סער.

ראובן ריבלין: ישיב שר האוצר.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבר בתחילת דברי אני מודיע שסיעת ש"ס תתמוך בהצעת החוק.

יצחק כהן: אדוני שר האוצר, סיעת ש"ס תתמוך בכל הצעת חוק שתפחית מסים מיחידים ומחברות.

יצחק כהן: כל אבירי שכבות הביניים – ידידי בייגה שוחט, אתה יודע כמה משכבות הביניים דחסו אל מתחת לקו העוני?

יצחק כהן: יש לך מושג במספרים?

יצחק כהן: איזו טענה יש לך נגד הפחתת מסים?

יצחק כהן: למה אתם מצביעים נגד דבר כזה?

יצחק כהן: הלוא אתה יודע שאחרי הקריאה הראשונה נגיע לוועדה.

יצחק כהן: למה אתה יוצא, בייגה?

יצחק כהן: למה אתה יוצא?

יצחק כהן: אין לו הסבר מדוע הם מצביעים נגד דבר כזה.

משולם נהרי: הוא מתבייש בגלל הגזירות הכלכליות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, אני מבין שאתה מפריע לי, אבל למה להפריע ליצחק כהן?

יצחק כהן: אדוני שר האוצר, כל הצעת חוק שתביא לכאן, שעיקרה – חבל שאתה לא מקשיב, בסוף אנחנו נצביע נגד – כל הצעת חוק שתובא לכאן ועיקרה הפחתת מסים ליחידים וגם לחברות, אנחנו נתמוך בה - איפה שר האוצר לשעבר?

יצחק כהן: - זו הצעה ברוכה.

יצחק כהן: היא טובה לשכבות החלשות, ושכבות הביניים לשעבר הן היום השכבות החלשות.

יצחק כהן: רק דע לך, אדוני שר האוצר, שבישיבות ועדת הכספים יוגשו מטעם סיעת ש"ס הצעות לשינויים.

יצחק כהן: לא ייתכן שהפחתת המס תיטיב אך במעט עם השכבות החלשות ותהיה גדולה הרבה יותר בשכבות הביניים.

יצחק כהן: שם נצטרך לעשות סדר, כך שההטבות יהיו שוויוניות.

יצחק כהן: תביא את זה בחשבון.

יצחק כהן: אני מברך על הצעת החוק הזאת, ואני כבר מודיע לכם שסיעת ש"ס תתמוך בה; היא בעד שכבות הביניים, בעד החברות, בעד הפחתת מס ערך מוסף, ובסופו של יום היא גם בעד השכבות החלשות.

יצחק כהן: יישר כוח.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רוני בריזון.

ראובן ריבלין: גם לרשות אדוני חמש דקות, והוא אינו מחויב להשתמש בכולן.

ראובן ריבלין: מובן שאם הוא רוצה גם הוא יכול להשתמש בכל חמש הדקות.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לאחר נאומו האופוזיציוני של חבר הכנסת שוחט מן הקואליציה, ונאומו הקואליציוני של חבר הכנסת כהן מן האופוזיציה, לא נותר לי הרבה לומר, שכן הקואליציה והאופוזיציה כבר הביעו את עמדותיהן ואת דעתן.

רוני בריזון: בעניין הזה אני מקבל את הנימוקים של שניהם - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון, על מי נאמר "משמשים בערבוביה"?

רוני בריזון: אכן כך.

רוני בריזון: רציתי לומר משהו על עקבא דמשיחא, אבל החלטתי שלא להיכנס לעניין הזה.

רוני בריזון: על כן, אדוני, אני מנצל את ההזדמנות – לדאבוני הרב, יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת ליצמן, שהיה כאן לפני כמה דקות, יצא – כדי לשטוח לפניו ולפני שר האוצר את תחינתי בעניין שקשור גם להצבעה של היום וגם להצבעה העתידית בנושא רפורמת בכר, כפי שזה מכונה בפי הציבור: שלא יאיצו בנו.

רוני בריזון: העבודה הזאת קשה ומסובכת, ואנחנו עוסקים במאות מיליארדים וברפורמות אדירות כוח ומסובכות בצורה בלתי רגילה, והנה כופים עלינו הר כגיגית ומחייבים אותנו לעשות את הדברים בבחינת תבן אין נותנים לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו.

רוני בריזון: והעניין הזה, אדוני, הוא חמור, מפני שגורלות – לא רק של חברות, אלא גם של יחידים – מוטלים על הכף, ואנחנו נושאים באחריות כבדה ביותר.

רוני בריזון: אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי לשוב ולבקש – אני בטוח שרוב חברי ועדת הכספים יהיו מוכנים לעבוד גם בפגרה, ובלבד שתצא מלאכה מתוקנת מתחת ידינו ולא נעשה את הדברים בחופזה ותצא תקלה מתחת ידינו חלילה.

ראובן ריבלין: אבקש משר האוצר שיישאר במליאה; הוא צריך להשיב ולא יוכל להשיב בלי שיקשיב.

רוני בריזון: על כך אני רוצה להודות מראש לשר האוצר, שעזב אותנו כרגע למרות תחינותיו של אדוני.

רוני בריזון: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת בריזון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אם אתה מבקש ששר האוצר יהיה נוכח, הוא יהיה נוכח.

חיים אורון: לא.

ראובן ריבלין: אין לך צורך?

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני רגיל כבר שהדו-שיח עם שר האוצר מתנהל ברמה של שיעורים לפיזיקה.

חיים אורון: הוא תמיד אומר בוועדת הכספים ובכל מיני מקומות, שמה שהוא אומר זה פיזיקה.

חיים אורון: אז אני לא מלין על שר האוצר, אבל חבר הכנסת בניזרי או חבר הכנסת דהן - איפה הוא - חבר הכנסת דהן, אני שמעתי עד השבוע שזה שר האוצר הכי רשע שהיה במדינת ישראל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי אמר את זה?

חיים אורון: אתם אמרתם את זה כל פעם.

חיים אורון: כל שבוע - - -

אברהם הירשזון: - - -

קריאות: - - -

חיים אורון: אני לא מתווכח - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר הירשזון, קריאות ביניים רק בישיבה.

חיים אורון: אני לא מתווכח עם חבר הכנסת איציק כהן על הנושאים הללו, כי אני יודע שמאז שתקופה מסוימת הוא היה סגן שר האוצר, הוא עובד באוצר.

חיים אורון: זה בסדר גמור.

חיים אורון: העובדות לא חשובות, הנתונים לא חשובים.

חיים אורון: הפחתת מסים לעניים.

חיים אורון: 0.5% מע"מ, 6% מס הכנסה - בואו נחליף.

חיים אורון: חבר הכנסת שוחט כבר נתן את הנתונים: 70 שקל לעשירון הרביעי והחמישי, חבר הכנסת דהן, ו-3,000 שקל לעשירון העליון.

חיים אורון: וש"ס תומכת.

חיים אורון: אז אני שואל אתכם, חברי הכנסת - - -

יצחק וקנין: חיים, אתה לא תמכת בהורדת קצבאות הילדים?

חיים אורון: אני לא תמכתי בהורדת קצבאות - - -

יצחק וקנין: בתקציב - - -

חיים אורון: אני לא תמכתי.

חיים אורון: אתם טועים.

חיים אורון: אתם עד היום לא יודעים את הכתובת הנכונה.

חיים אורון: שאל את חבר הכנסת דהן - אני לא תמכתי בהורדה הזאת של שר האוצר.

חיים אורון: בעיני הוא היה רשע אז ונשאר רשע היום.

חיים אורון: באיזה מובן רשע?

חיים אורון: במובן הזה שהמהלך הקבוע שמטרתו לשגע את השרים ואת הכנסת - להביא בחודש יוני - סוגרים את הכנסת בתקציב המדינה.

חיים אורון: אין יותר.

חיים אורון: אבל השר שטרית רוצה 5 מיליארדי שקלים לתאונות דרכים.

חיים אורון: והשר נוה, שהציג את החוק בישיבה הקודמת, אמר מעל הדוכן: אני צריך מיליארד שקל לבריאות.

חיים אורון: ושרת החינוך אמרה: אני לא יודעת לעשות - גפני, אל תפריע לי - לא יודעת לעשות דוח-דברת בלי תוספת תקציב.

חיים אורון: ושר האוצר סוגר את כולכם.

חיים אורון: אתם מחליטים היום שבשנה הבאה יהיה פחות תקציב.

חיים אורון: לשיטתו, זה בסדר גמור, חבר הכנסת סער.

חיים אורון: הוא רוצה - - -

גלעד ארדן: אבל השרים תמכו בזה בממשלה.

חיים אורון: אני רוצה להגיד באחריות, חבר הכנסת ארדן, ואם יתברר שאני טועה, שיתבעו אותי על זה: השרים לא הבינו.

חיים אורון: איך אני יודע?

חיים אורון: כי כל שנה הם באים לוועדת הכספים ואומרים: תסדרו לנו עוד מיליארד שקל - למשל למדען הראשי; למשל לאבטלה, אומר השר אולמרט.

חיים אורון: אני אלך לפי השורה.

חיים אורון: למשל לתיירות, אומר השר הירשזון.

חיים אורון: לתחבורה, אומר השר שטרית.

חיים אורון: מאיפה זה יבוא?

חיים אורון: אין לו בעיה, אומר להם שר האוצר: חברים יקרים, מבחינתי אין בעיה.

חיים אורון: אתם רוצים להוסיף לתחבורה - מאה אחוז, תורידו flat, תורידו.

נסים דהן: מאיפה יורידו?

נסים דהן: מהישיבות.

חיים אורון: ואיפה יורידו?

חיים אורון: יורידו flat.

חיים אורון: אבל, חבר הכנסת דהן, אם מותר לי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, זאת אומרת, גם מהמקפצה אתה רוצה לדבר בטלפון.

חיים אורון: חבר הכנסת דהן - נהרי, תקשיב טוב למה שנסים אומר, כי דהן מכיר את המספרים הללו.

משולם נהרי: הוא אמר שיורידו מהישיבות.

חיים אורון: דהן יודע בדיוק שכל מלה שאני אומר מדויקת, כי הכניסו את תקציב המדינה לסד כזה במכוון, ששירותי הבריאות נשחקים, ושירותי החינוך נשחקים, ולמשטרה אין כסף.

חיים אורון: אבל מה?

חיים אורון: אין בעיה.

חיים אורון: כל הכלכלנים - - -

אליעזר כהן: להתנתקות יש כסף.

חיים אורון: לא, לא, לא.

חיים אורון: אנחנו דאגנו שההתנתקות לא תהיה בתקציב.

חיים אורון: אנחנו דאגנו, לא אתם.

חיים אורון: ההתנתקות מעבר לתקציב.

חיים אורון: ההתנתקות מעבר לתקציב, היא לא בתקציב.

חיים אורון: לא יעזור כלום.

חיים אורון: ההתנתקות - - -

יוסף יצחק פריצקי: מה זאת אומרת לא בתקציב?

חיים אורון: חבר הכנסת פריצקי, ההוצאות להתנתקות מגדילות את הגירעון ומגדילות את גג התקציב.

חיים אורון: זאת ההחלטה.

חיים אורון: ולכן - - -

גלעד ארדן: - - - ולדוח-דברת גם שיגדילו - - -

חיים אורון: לא יגדילו.

חיים אורון: אתה טועה במהות.

חיים אורון: לא יגדילו.

חיים אורון: לא אני אומר.

חיים אורון: אומרים טובי הכלכלנים, שר האוצר שמע אותם בכנס קיסריה.

חיים אורון: רגע, יש לך 11 מיליארד שקל?

חיים אורון: אולי תוריד קודם חלק מהחוב.

חיים אורון: אבל לא צריך להוריד את החוב, למה לא צריך להוריד את החוב?

חיים אורון: כי את החוב מממנים מהתקציב ואת הריבית על החוב מממנים מהתקציב, ואם מממנים אותו מהתקציב, יש פחות בתקציב למטרות החברתיות.

חיים אורון: ואת זה רוצה שר האוצר.

חיים אורון: צריך להגיד את זה בגלוי.

חיים אורון: זוהי מדיניות לא חדשנית, לא פעם ראשונה.

חיים אורון: שר האוצר, בנאמנות רבה, מוליך פה את המדיניות הזאת, אבל אתם בש"ס תומכים בה.

חיים אורון: ואחר כך תבואו להסביר על קצבאות ילדים, ואחר כך תסבירו שאין מיטות, ואחר כך תסבירו שהיום אדם משלם מכיסו לרפואה פי-שניים מאשר שילם לפני עשר שנים, ועוד מעט זה יהיה בחינוך, ושר המשטרה אומר: בלי שוטרים אין לי משטרה.

חיים אורון: זה הדיון האמיתי היום.

חיים אורון: לא בדצמבר, חבר הכנסת בנלולו.

חיים אורון: היום זה הדיון האמיתי, כי אתם בעצם מקבלים את הקו ששר האוצר מוליך: נצמצם את הממשלה - לא במספר השרים, דווקא זה גדל - בהוצאות; נעמיס יותר על הרשויות המקומיות ונעמיס יותר על האזרחים, והפערים יגדלו, כי הם גדלים ככה.

חיים אורון: כי כשמנתחים, אדוני שר האוצר, את מה שעשית בשלוש שנים האחרונות - וכבר יש על זה תוצאות - כל המהלכים של הקטנת הסעיפים מצד אחד והקטנת המס מצד שני, עבדו באופן קיצוני לטובת שני העשירונים העליונים.

חיים אורון: את זה הוכיח פרופסור זוסמן במחקר שלו, את זה הוכיח המחקר של הביטוח הלאומי.

חיים אורון: כבר יש ספרים שלמים על זה.

חיים אורון: שני המהלכים הללו - - -

דניאל בנלולו: ומה לגבי כלכלת מדינת ישראל?

דניאל בנלולו: זה לא הוכיח?

חיים אורון: אני מסיים.

דניאל בנלולו: אתה יכול לבוא ולהתנגד שלא היתה צמיחה ולא היה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

ראובן ריבלין: אם חבר כנסת או שר ירצה - הוא ייתן לך להשיב לו.

דניאל בנלולו: את האמת צריך להגיד.

נסים דהן: אבל מי נהנה - - - עם כל הכבוד?

ראובן ריבלין: רבותי, הואיל וזמנו של הדובר הסתיים, אני נותן לך עכשיו עוד חצי דקה כדי לגמור את הדברים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, יש אלטרנטיבה.

חיים אורון: יש מקורות של 11 מיליארד שקל בשנה - בוא נפחית בשליש או ברבע את החוב כל שנה, יותר מאשר עושים עכשיו.

חיים אורון: בוא נגדיל את ה-capping של 1% ונעלה אותו לשליש מהצמיחה - לא את כל הצמיחה, אדוני שר האוצר.

חיים אורון: שליש מהצמיחה.

חיים אורון: יהיה 4 - יהיה 1.5%; יהיה 5 - יהיה 2.25%.

חיים אורון: ויהיה גם חלק של הורדת המס, ואז נוריד אותו באופן שונה מאשר אתה מציע.

חיים אורון: יותר במסים עקיפים, יותר לשכבות הביניים, ולא במהלך הזה שיש בו רגרסיביות נוראה, יש בו אי-צדק, הגדלת פערים, ובעיקר עיקורה של מדינת הרווחה מהיכולת להיענות לצרכים המינימליים של תושביה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת חיים אורון.

ראובן ריבלין: רבותי, האם חבר הכנסת סער מבקש לדבר - כי הוא נמצא במסדרון?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה, אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: נא לצלצל.

עמיר פרץ: גדעון, אני יכול לענות במקום השר.

ראובן ריבלין: כבוד השר כמובן ישיב, אבל נצלצל כבר מרגע זה כי אני לא יודע כמה זמן ישיב השר.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מכיוון שיש זמן - - -

ראובן ריבלין: במקום חבר הכנסת סער, אם חבר הכנסת סער יסכים.

גדעון סער: אני כל כך הרבה פעמים מוותר לך.

בנימין נתניהו: באיזה תפקיד אתה רוצה להשיב?

עמיר פרץ: לא, תשמע.

עמיר פרץ: בזמן הקצר - - -

ראובן ריבלין: הואיל ואני לא יכול לאפשר לך כפל תפקידים - - -

גדעון סער: לפחות אליך אני יכול - - -

עמיר פרץ: בזמן הקצר שהוא קוצב לי - - -

גדעון סער: לפחות על חבר הכנסת - - -

ראובן ריבלין: שב, שב.

ראובן ריבלין: נא להגביר את מגביר הקול.

גדעון סער: לפחות על חבר הכנסת פרץ אני יכול להגיד - כשהוא מתנגד למשהו, זה באמת אידיאולוגי, מה שאני לא יכול להגיד על הנוכחים הנעדרים, חבריך לסיעה המאוחדת.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר האוצר, כנסת נכבדה, יש לנו בליכוד צרות קשות ביותר - אני מודיע את זה לעם ישראל - יש לנו בעיות קשות, אבל כל פעם שאני אומר איך אנחנו נצא מהמצב הזה, קופץ פתאום הדבר הזה שנקרא מפלגת העבודה - - -

ראובן ריבלין: פותר לך את הבעיות.

גדעון סער: פשוט דבר מדהים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מה יותר טוב?

גדעון סער: בא אלי במהלך ישיבת סיעה יושב-ראש סיעת העבודה, קרא לי החוצה והודיע לי: אם לא תדחו את ההצבעה - זה לא היה בנימה של אולטימטום, זה היה בנימה ידידותית, אבל אפשר היה להבין שזה אולטימטום - אנחנו נצביע נגד החוק להפחתת מסים.

גדעון סער: קודם כול אמרתי לו: אנחנו לא דוחים.

גדעון סער: מה פתאום שנדחה?

גדעון סער: אתם רוצים להתאבד, להצביע נגד הפחתת מסים - תצביעו נגד הפחתת מסים.

גדעון סער: מה יותר טוב?

גדעון סער: גם להוריד מסים, וגם ללכת לציבור ולהודיע לו, אדוני היושב-ראש:

גדעון סער: מפלגת העבודה התנגדה להורדת מס ההכנסה.

גדעון סער: מפלגת העבודה התנגדה להורדת המע"מ, מפלגת העבודה, אדוני היושב-ראש - תראה למה היא מתנגדת.

אהוד יתום: - - -

אליעזר כהן: - - -

גדעון סער: החוק המוצע מפחית - - -

אליעזר כהן: - - -

אהוד יתום: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת יתום, הרי אני ואתה מסכימים בשני הנושאים, גם בנושא ההתנתקות וגם בנושא הורדת המסים, אז למה אתה קורא לי?

אהוד יתום: - - -

אליעזר כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן.

ראובן ריבלין: מחבר הכנסת הכי עדין בכנסת התחלת להיות לי - - -

אהוד יתום: - - -

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד יתום וחבר הכנסת אליעזר כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום, אתה היתום היחידי עכשיו במליאה, נא להפסיק את קריאות הביניים.

צבי הנדל: גם אני יתום.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל לא אשריך, כי "אשרי, יתום אני", אמר ביאליק.

קריאות: - - -

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, נגד מה תצביע מפלגת העבודה בעוד כמה דקות?

גדעון סער: נגד הפחתת דמי הביטוח הלאומי ומס הבריאות ברמות שכר נמוכות.

גדעון סער: נגד זה הם הולכים להצביע.

יולי תמיר: תקרא עד הסוף.

גדעון סער: נגד פטור ממס לרכישת דירות, אני מדבר על דירות רק עד 550,000 שקל - הדירות הללו, שהאזרחים הקטנים יכולים להרוויח מזה 6,000 שקלים, נגד זה תצביע מפלגת העבודה.

גדעון סער: מבודדת, במיעוט קטן, אנכרוניסטי, מגוחך.

גדעון סער: מה אתם עוד לא הפנמתם, חברת הכנסת תמיר?

יולי תמיר: אני אגיד לך מה לא הפנמת - - -

גדעון סער: אני מצטער שהזכרתי את שמך.

גדעון סער: אתם, סיעת העבודה, המיוצגת כרגע על ידי שני אנשים כאן, מה לא הפנמתם?

ראובן ריבלין: יש פה ארבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ ואילנה כהן.

גדעון סער: העבודה - עם אחד - מימד, יש ארבעה.

גדעון סער: אבל העבודה שהלכה לבוחר, בתור העבודה יש רק שניים.

יולי תמיר: תגיד לי יותר טוב – מה שילמו לש"ס - - -

גדעון סער: אני אמרתי כבר כמה פעמים: את סוציאליסטית, אבל את בין אחרוני הסוציאליסטים בבית הזה, ורק סוציאליסטים בכל העולם מתנגדים להורדת מסים.

גדעון סער: זה פאסה.

גדעון סער: כי מה שאתם לא הבנתם עוד - שכאשר מפחיתים מסים ההכנסות לא יורדות, ההכנסות עולות.

גדעון סער: גם פה זה הוכח.

גדעון סער: כאשר גובים פחות מסים, כאשר שיעור המס יורד - הכלכלה פורחת, ואז גובים יותר מסים, ואז יש יותר כסף לחינוך, יותר כסף לבריאות, יותר כסף לחינוך, יותר כסף למטרות החברתיות שאתם ככיכול תומכים בהן.

גדעון סער: כביכול.

גדעון סער: הרי אתם נחשפים במלוא צביעות

גדעון סער: כם כל פעם.

יחיאל חזן: מה אתה מסביר להם?

יחיאל חזן: שיפטר אותם.

גדעון סער: אני בעד שראש הממשלה יפטר אותם.

גדעון סער: הנה, אני אומר.

גדעון סער: אני בעד שיפטר אותם.

אליעזר כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן.

גדעון סער: הרי זה באמת - לפעמים אפשר לבוא ולחלוק על מהלכים כלכליים מסוימים.

גדעון סער: מפלגת העבודה, כאשר היתה בשלטון, מעולם לא הצליחה לעשות את הרפורמה הקטנה ביותר במס.

גדעון סער: חלם בייגה שוחט, שדיבר כאן, על מס הבורסה.

גדעון סער: נו.

גדעון סער: הוא עשה מס על הבורסה?

גדעון סער: הליכוד עשה.

גדעון סער: אז במקום לפרגן לשר האוצר ולהגיד לו: אדוני שר האוצר, אתה מפחית את דמי הביטוח הלאומי ומס הבריאות על רמות השכר הנמוכות, אתה מיטיב עם העם, יישר כוח - - -

עמיר פרץ: מה עם 100,000 השקל - - -

גדעון סער: - - - אתה מעלה מסים בהסתדרות.

גדעון סער: אתה מעלה את מסי הארגון, אתה מעלה את מסי החבר, אתה עושק את העובדים, אתה מעלה ב-20%, ב-25%; אנחנו מורידים מסים ואתה מעלה מסים.

עמיר פרץ: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אם אתה תתייחס באופן ישיר - - -

גדעון סער: אבל הוא קורא קריאות ביניים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אתה לא מגן עלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ.

ראובן ריבלין: עכשיו אני מבטל את זכותך להשיב לו.

ראובן ריבלין: כבר ביטלתי, ברגע זה, את זכותך להשיב לו.

ראובן ריבלין: קריאת הביניים הספיקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אני מבקש לא להתייחס.

גדעון סער: הרפורמה הזאת, אדוני היושב-ראש, בטווח של שנים ספורות, תוריד את מס ההכנסה מהתקרה של 49% ל-44%.

גדעון סער: זה יעמיד אותנו ביכולת התמודדות עם הכלכלות הגדולות בעולם - כן או לא?

גדעון סער: אתם יכולים להגיד שלא?

גדעון סער: אתם יודעים שזה לא נכון.

גדעון סער: רק מה, יש לכם בעיה: אולי השניים-שלושה שבאמת מתנגדים, כי יולי תמיר ועמיר פרץ, אני מאמין להם שהם מתנגדים בונה פידה.

גדעון סער: הם שייכים לתפיסת העולם הסוציאליסטית המאובנת, המיושנת, שמאמינה באמת שכמה שיותר מסים על גבו השחוח של האזרח, יותר טוב.

גדעון סער: אבל כל השאר?

גדעון סער: מה, בייגה שוחט לא היה חולם להביא רפורמה כזאת כשר האוצר?

גדעון סער: חולם.

גדעון סער: אבל מה, הוא רק חושש - אולי, באיזה מקום, הליכוד ירוויח מזה; אולי באיזו מערכת בחירות נתניהו ירוויח מזה.

גדעון סער: הוא לא עושה את השיקול של הציבור הרחב, הוא לא עושה את השיקול של כלכלת ישראל; הוא עושה שיקול פוליטי.

גדעון סער: ולכן, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: רוב גדול בבית הזה, המפלגות החרדיות והמפלגות הלאומיות ושינוי יצביעו הערב בעד הפחתת המסים.

גדעון סער: רק המפלגות הסוציאליסטיות, חבר הכנסת אורון, מרצ והמפלגות הערביות ומפלגת העבודה - עם אחד - מימד - הנה, אמרתי את כל השלוש, יצביעו נגד הורדת המסים, יצביעו נגד הציבור, יצביעו נגד העם, ונראה אתכם מקבלים, עם הרקורד הזה, את אמונו של העם.

גדעון סער: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער.

ראובן ריבלין: יעלה ראש הממשלה לשעבר ושר האוצר בנימין נתניהו.

עמיר פרץ: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, אתה כבר קראת קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: תימנע, ואז אני אתן לך אפשרות לדבר.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: בתום הדברים אני אתן לך לומר כמה מלים על ההתקפות האישיות עליך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, לא תמיד כשאתה חושב שאתה לא תוקף - לפעמים אפילו דברי ברכה ממני נחשבים אצל יריבי לתקיפה.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: אתה אמרת שהוא עושק.

ראובן ריבלין: אם "עושק" זו לא התקפה - אז אני לא יודע מה זו הגנה.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא לא להפריע.

ראובן ריבלין: בבקשה, שר האוצר, אדוני.

בנימין נתניהו: אני מחכה לחבר הכנסת ג'ומס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: הנה, הוא מדבר - גם אתה, כבוד השר, מדבר לפעמים עם שר אחר.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים פה על מה שנקרא בלעז unintended effect, קרי האפקט הלא-צפוי של מדיניות.

בנימין נתניהו: המצדדים בהוצאות ממשלתיות גבוהות הממומנות על-ידי מסים גבוהים, חושבים שהם ייטיבו עם השכבות החלשות.

בנימין נתניהו: התוצאה הבלתי-נצפית של המדיניות הזאת - היום היא כבר נצפית, היא נצפתה בעשרות כלכלות - שהם מזיקים לשכבות החלשות, גם להם וגם לכלכלה כולה.

בנימין נתניהו: למה?

בנימין נתניהו: משום שהדרך היחידה לקיים חברה בריאה היא לקיים כלכלה בריאה שמניבה מספיק תקבולי מס כדי לטפל בשכבות החלשות.

בנימין נתניהו: וכשאתה מעלה את המסים כדי לעודד הוצאות ממשלתיות, קורים שני דברים: א.

בנימין נתניהו: ברגע שלדמוקרטיה יש כסף, הכסף הולך בדרך כלל לשומנים ולא לצרכים; ב.

בנימין נתניהו: כדי לממן את השומנים הללו אנחנו מעלים את המסים ברמה כזאת, שבעצם מתחילה התכווצות כלכלית, משום שהיום, לכסף, למשקיעים, ליזמים, למנהלים, יש אלטרנטיבה, הם לא צריכים להיות פה.

בנימין נתניהו: ואז הם הולכים למקום אחר.

בנימין נתניהו: וכתוצאה מזה הכלכלה מתחילה להתכווץ.

בנימין נתניהו: שנה אחר שנה, מתכווצת עוד ועוד, וכתוצאה מזה רואים שני דברים גם כן: ראשית, האבטלה גדלה והשכבות החלשות נעשות עוד יותר חלשות ועוד יותר רחבות, ושנית, אין תקבולי מס מספיקים כדי לטפל באלה שבאמת צריך לטפל בהם.

בנימין נתניהו: כלומר, התוצאה הבלתי-נצפית, שהיום כבר נצפית בעולם, היא שכלכלות שיש להן מיסוי גבוה כדי לממן הוצאות ממשלתיות גבוהות, בעצם מייצרות עוני, מייצרות אי-צדק חברתי.

בנימין נתניהו: אם את זה לא מבינים כמה מחברי, אני מציע להם ללכת, לנסוע עכשיו אל אותה יבשת שהם כל כך מתגאים בה, שהם רוצים ללכת אחריה.

בנימין נתניהו: שילכו עכשיו לגרמניה ויראו 18% אבטלה בברלין, שיראו מה קורה בצרפת, שיראו מה קורה באיטליה.

בנימין נתניהו: שם ההוצאות החברתיות הן נפלאות, המסים גבוהים.

חיים אורון: לך צפונה, שר האוצר – שבדיה, פינלנד.

בנימין נתניהו: וגם שם - בכל רחבי אירופה, לרבות בסקנדינביה, הגיעו למסקנות הללו והולכים בכיוון הפוך.

בנימין נתניהו: זה הכיוון שאנחנו הולכים בו.

בנימין נתניהו: למה אנחנו הולכים בכיוון הזה?

בנימין נתניהו: משום שהיינו לפני שנתיים במצב אסוני, לא יכולנו לממן שום דבר.

בנימין נתניהו: יכולתם לדבר אתי על צרכים חברתיים, יכולתם לדבר אתי על הקשישים, על סל בריאות, יכולתם לדבר על הכול.

בנימין נתניהו: לדבר יכולתם.

בנימין נתניהו: לעשות – לא יכולנו שום דבר לעשות.

בנימין נתניהו: ואז אמרתי פה, מעל לבמה הזאת, אמרתי דבר - חבר הכנסת ג'ומס, אתה, אתה, אני לא רוצה להגיד שצחקת; הייתי אומר שהתייפחת מצחוק.

בנימין נתניהו: אמרתי: אנחנו נוריד את שיעורי המס ונקבל יותר מתקבולי מסים.

בנימין נתניהו: צהלות הצחוק שבקעו מהאולם הזה היו יכולות להגיע עד קפריסין.

בנימין נתניהו: אפשר היה לשמוע אותן.

בנימין נתניהו: ומה שהיה – הורדנו את שיעורי המס, והתוצאה הבלתי-צפויה, שהיום היא כבר צפויה בעולם, שבמקום לקבל פחות תקבולי מס, קיבלנו יותר תקבולי מס, הרבה יותר.

בנימין נתניהו: ולא רק שקיבלנו יותר תקבולי מס ישירות מהפחתת המסים, כי אנשים עבדו יותר, השקיעו יותר, סחרו יותר, קנו יותר - הרי יש לאזרח יותר כסף.

בנימין נתניהו: מי צריך לקבל את הכסף – אתה או האזרח?

בנימין נתניהו: למה אתה לא סומך על האזרח?

בנימין נתניהו: תן לו כסף.

בנימין נתניהו: גם לשכבות החלשות.

בנימין נתניהו: תוריד לו מע"מ.

בנימין נתניהו: הורדנו לו.

חיים אורון: אני רואה אותו - - -

בנימין נתניהו: הוא לוקח את המע"מ הזה והוא משתמש בזה יותר טוב ממה שאתה תחליט עבורו.

בנימין נתניהו: הורדנו את המסים, גם לשכבות החלשות, לכולם.

בנימין נתניהו: ומה שקרה זה שהכלכלה התרחבה.

בנימין נתניהו: התרחבה הכלכלה.

בנימין נתניהו: קרו שני דברים, ולא שמעתי את האקדמאים שתוקפים מתייחסים לזה: 150,000 ישראלים מצאו מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: אמרתם בהתחלה: אה, זה מקומות עבודה של עבדים.

בנימין נתניהו: השכר נשחק.

בנימין נתניהו: באה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: סגן שר לא זועק זעקות ביניים.

בנימין נתניהו: באה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואמרה: לא, השכר עולה.

בנימין נתניהו: אמרתם - כן, אבל זה במשרות חלקיות.

בנימין נתניהו: באה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואמרה: המשרות מתרחבות.

בנימין נתניהו: הכול הפוך, כי התוצאה האמיתית היא כזאת - - -

שמואל הלפרט: הרחבת את העוני.

בנימין נתניהו: כשאנחנו מורידים את שיעורי המס - - -

שמואל הלפרט: ילדים רעבים במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: עוד 300,000 ילדים רעבים.

בנימין נתניהו: אני אגיד לך תיכף על הילדים הרעבים.

בנימין נתניהו: כשאנחנו מורידים את שיעורי המס, הכלכלה מתרחבת.

בנימין נתניהו: האם זה נכון לעולמי עד? לא.

בנימין נתניהו: אם שיעור המס היה פה 5% והיינו מורידים אותו ל-4%, לא היינו מקבלים יותר תקבולי מס, אבל כשאנחנו עדיין נמצאים ברמת מיסוי גבוהה, גבוהה מדי לעומת המתחרים בעולם, אנחנו עדיין יכולים להפחית את שיעורי המס ולקבל יותר תקבולים.

בנימין נתניהו: מה עשינו עם התקבולים?

בנימין נתניהו: אמרנו שבתוך שנתיים לכל היותר – אמרנו ועשינו זאת – נביא להוצאות חברתיות, לצרכים החברתיים הנכונים, לקשישים העניים, לילדים הרעבים, 150,000 ילדים במפעלי הזנה.

בנימין נתניהו: מאיפה היה לנו הכסף הזה קודם?

בנימין נתניהו: לא היה לנו.

בנימין נתניהו: באנו לסל הבריאות, הבאנו חצי מיליארד שקל.

בנימין נתניהו: מנין היה לנו הכסף הזה קודם לכן?

בנימין נתניהו: לא היה לנו כל הכסף הזה – לנכים, לקשישים, לילדים, לנשים עובדות, שתוכלנה לעבוד ולממן את הצהרונים, את מעונות היום.

בנימין נתניהו: כל זה בא מהתוצאה הבלתי-נצפית, האפקט הבלתי-צפוי, והיום הוא כבר צפוי.

בנימין נתניהו: היום כבר אי-אפשר לדבר על אפקט בלתי צפוי, משום שהוא צפוי לחלוטין.

בנימין נתניהו: הוא חוזר ונשנה סביב עשרות כלכלות, והאבסורד הוא שאנחנו מדברים כאן כאילו אנחנו בשנת 1955, כאילו כל הניסיון של שנות ה-60 ובעיקר - שנות ה-80, ה-90 והשנים האלה, כאילו שהדבר הזה מרחף מעל לבית הזה, כאילו אין שום התנסות בין-לאומית, כאילו אפשר להמשיך בכלכלה שבאמת אבד עליה כלח.

בנימין נתניהו: מדינת ישראל היום מובילה בעולם בצמיחה, היא מובילה בעולם בהורדת האבטלה.

בנימין נתניהו: ברוב המדינות המתפתחות קורה ההיפך.

בנימין נתניהו: היא מובילה עכשיו גם מהלך חברתי נכון, לתת לאלה שאינם יכולים לעבוד, על-ידי כך שאנחנו מחייבים את אלה שיעבדו.

בנימין נתניהו: האם נפתרו כל הבעיות?

בנימין נתניהו: לא, אבל בדרך שאנחנו הולכים נפתור אותן.

בנימין נתניהו: אם נלך אחורה, ניפול חזרה לתהום.

בנימין נתניהו: ועל כן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שחשוב להעריך את הדברים שאמר כאן חבר הכנסת יצחק כהן, דברים כדרבונות – הורדת המע"מ, זה טוב; כמעט ביטול של הביטוח הלאומי מתחת לרף המס, זה טוב; הורדת המסים, שמכוונת גם לשכבות החלשות, כ-5 מיליארדי שקלים הוסיפו בשנתיים האחרונות - זה טוב; וטוב בכלל לייצר את הצמיחה וייצור מקומות העבודה.

בנימין נתניהו: הורדת האבטלה זה טוב, זה טוב לשכבות החלשות.

בנימין נתניהו: ועל כן, זו התוצאה הצפויה היום.

בנימין נתניהו: צפוי וחשוב שאנשים שבאמת דואגים לשכבות החלשות ולא עוסקים בדמגוגיה, יבינו את זה.

בנימין נתניהו: אני מעריך את העמדה הזאת שבוטאה כאן על-ידי חבר הכנסת כהן בשם חבריו.

בנימין נתניהו: אני גם מעריך את הדברים החזקים שאמר יושב-ראש הקואליציה, שמגלה בקיאות מפליאה.

בנימין נתניהו: יושב-ראש הקואליציה, אתה יכול להחליף אותי בכל עת.

בנימין נתניהו: נאומיך חדים כתער והם נוגעים ישר לעניין.

בנימין נתניהו: אז אני מודה לך, מודה לחברים לרוחב ספסלי הבית, שמבינים שהכלכלה הנכונה זו הכלכלה שצומחת.

בנימין נתניהו: וצמיחה אי-אפשר להשיג במיסוי גבוה, אלא רק במיסוי נמוך, שנותן לנו יותר תקבולים, שאתו אנחנו באמת יכולים לענות על הצרכים החברתיים.

בנימין נתניהו: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: רק רגע, אדוני השר.

ראובן ריבלין: בתחילת הדיון בחוק, כאשר שר הבריאות נתבקש על-ידך לקיים את הדיון וגם להציג את החוק, היו כמה שאלות שהבטחתי שכאשר אתה תשיב אתה תענה עליהן.

ראובן ריבלין: יש שתי שאלות, האחת היא של חבר הכנסת אלון, ואחת - של יושב-ראש סיעת העבודה, חבר הכנסת אפרים סנה.

ראובן ריבלין: לכן, רק שניהם.

ראובן ריבלין: השאלה צריכה להיות קצרה בתכלית.

ראובן ריבלין: בבקשה.

בנימין אלון: קצרה - כי שר האוצר שכנע אותי.

בנימין אלון: אני רוצה לשאול את ראש הממשלה: האם הוא שוקל לפטר את שרי העבודה שנעדרים מהדיון?

בנימין אלון: אני רוצה לשאול את ראש הממשלה, איך הוא מרשה לעצמו להחזיק שרים במפלגת העבודה שמחזיקה אותו כאתרוג עד להתנתקות, ובכל השאר היא נגדו ונגד שר האוצר.

בנימין אלון: הייתי שמח לשמוע תשובה.

בנימין נתניהו: זו לא שאלה שנשאלה בדיון הקודם, ואני מצטער - אני לא חייב להשיב.

ראובן ריבלין: רק אם אתה רוצה, אתה לא חייב.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת סנה.

אפרים סנה: אדוני השר, באת בדברים עם סיעות שינוי, ש"ס והאיחוד הלאומי.

אפרים סנה: אם יש הסכם בינך ובין הסיעות האלה על תמיכתן, אני מבקש, כחוק, להניח אותו על שולחן הכנסת, או שתודיע כאן שאין לך שום הסכם – לא עם האיחוד הלאומי, לא עם ש"ס ולא עם שינוי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה, אני פונה אליך ולא אל שר האוצר.

ראובן ריבלין: שר האוצר - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רק רגע, רק שנייה.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אם אתה רוצה להשיב, תשיב.

ראובן ריבלין: אינך מחויב להשיב, כי אתה מחויב - - -

גדעון סער: אם אתה מסכים שאני אענה לו - - -

בנימין נתניהו: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני מסכים שתענה לו כי זה נוגע לך, אבל אני אומר לך כבר עכשיו שאינך צריך להשיב, כי מדובר רק לפני תקציב או לפני הצעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש - - -

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, למה הוא מדבר לפני הצבעה?

ראובן ריבלין: הוא עונה ליושב-ראש סיעת העבודה.

עמיר פרץ: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

עמיר פרץ: - - -

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבהיר - - -

רן כהן: - - - אם יש הסכם צריך לגלות אותו לכנסת.

ראובן ריבלין: שאלתי את היועץ המשפטי מייד.

ראובן ריבלין: יכול להיות שכן.

ראובן ריבלין: יכול להיות – אתם קבעתם את החוק יחד אתי.

ראובן ריבלין: החוק מדבר על תקציב – תשאל את חבר הכנסת אורון, הוא יאמר לך.

ראובן ריבלין: אני כמובן ביקשתי לבדוק.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר בתחילת הדברים שאיני יודע על הסכם כלשהו, ודאי לא הסכם בכתב, כפי שקובע החוק אפרופו ההצבעה הזאת.

גדעון סער: אבל התשובה היא רלוונטית כאשר מתקיימים שני תנאים מצטברים: האחד – שמדובר בהסכם בכתב, והשני – שההצבעה נעשית בהקשר של אחד משני מצבים, הצבעת אי-אמון או הצבעה על התקציב.

ראובן ריבלין: ידוע לי.

גדעון סער: לפנינו הצעת חוק בקריאה ראשונה.

גדעון סער: גם אם היה הסכם בכתב – מה שלא ידוע לי – לא היתה כל חובה לגלותו לכנסת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אפרים סנה: הסכם בעל-פה יש?

ראובן ריבלין: זה עניין אחר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, בבקשה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, לי יש שאלה ממוקדת מאוד.

יוסי שריד: אם תוכל להשיב לנו, זו תהיה מחווה של אדיבות מצדך.

ראובן ריבלין: שאלה.

יוסי שריד: האם אתה יכול להעריך, כבר עכשיו, מה יהיה שיעור הקיצוץ בתקציב הבא, שיובא לכנסת בעוד כך וכך חודשים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון שאל את השאלה הזאת – אני מצטער – כשהייתי פה.

ראובן ריבלין: הוא שאל את השאלה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, חבר סיעתך שאל את השאלה הזאת והשר ענה.

ראובן ריבלין: השר השיב עליה.

יוסי שריד: אני לא הייתי פה.

חיים אורון: ענה, אבל השאלה תלויה באוויר.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר.

ראובן ריבלין: תשמע, הציבור ישפוט.

ראובן ריבלין: את זה הציבור ישפוט.

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה להשיב על שאלתו של חבר הכנסת סנה?

ראובן ריבלין: אתה לא חייב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אני חושב שמבחינה ציבורית חשוב להשיב.

בנימין נתניהו: אני אשמח להשיב.

עמיר פרץ: שאלה.

ראובן ריבלין: מה השאלה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה שאל.

עמיר פרץ: שאלה.

ראובן ריבלין: נו, בבקשה.

ראובן ריבלין: אבל שאלה, לא הרצאה.

קריאה: - - -

עמיר פרץ: אדוני שר האוצר - - -

ראובן ריבלין: אפשר.

ראובן ריבלין: אפשר.

ראובן ריבלין: אפשר.

ראובן ריבלין: אם הייתם יודעים את הפרוצדורה שהממשלה מבקשת פה, ששולחים חוק לכנסת, השר נמצא שם – אולי בטלגרף נעשה את זה.

ראובן ריבלין: אנחנו מקיימים דיון בחוק, ויש לחברי הכנסת שאלות, והם רשאים לשאול.

ראובן ריבלין: אחרת אקיים את כל הדיון מההתחלה.

ראובן ריבלין: אני עושה זאת בצורה נינוחה, ונגיע בזמן לחוף מבטחים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני שר האוצר, אין לי כוונה לנהל עכשיו ויכוח על המשמעות של המדיניות שלך, ויש חילוקי דעות בינינו על המדיניות – על התוצאות, על העובדה שלצד הצמיחה אנחנו רואים שחלק גדול מהציבור משלם את מחירה אבל אינו נהנה מפירותיה.

ראובן ריבלין: תודה.

עמיר פרץ: אבל רק שאלה אחת יש לי אליך.

עמיר פרץ: הרבית להודות פה לגורמים רבים כל כך, מדוע לא יודה אדוני לראש הממשלה על כך שההתנתקות היא לא גורם מרכזי בצמיחה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: אני חושב שיש מקום - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, אני לא מרשה לך עכשיו לשאת נאום נוסף.

עמיר פרץ: - - להודות לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: לא ארשה לך לשאת עכשיו נאום נוסף.

ראובן ריבלין: זה ניצול לרעה – באמת – של טוב לבי.

ראובן ריבלין: תשמע, זאת אפולוגטיקה חדשה.

עמיר פרץ: - - -

ראובן ריבלין: שאלות לשר, שיש להן קשר עם החוק ועם פרטי החוק, רבותי.

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר, אני מודיע לך, אם אתה חפץ, מבחינה ציבורית, להשיב לחבר הכנסת סנה, זה הזמן.

בנימין נתניהו: כן.

ראובן ריבלין: בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני, אין לנו - - -

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: את זה ישפוט הציבור.

ראובן ריבלין: היתה תשובה, אלא שחבר הכנסת אורון אמר שהיא אינה מספקת.

ראובן ריבלין: רבותי, כל אחד יכול לשאול שאלה, אין פה צנזורה.

ראובן ריבלין: זה מה שהוא אמר, והציבור ישפוט.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד השר.

בנימין נתניהו: קודם כול, למען הדיוק – חבר הכנסת שריד – למען הדיוק, אנחנו מגדילים את תקציב המדינה מדי שנה, וגם השנה עשינו זאת.

בנימין נתניהו: אנחנו מגבילים את הגידול הזה, לפי חוק, ל-1%.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: זאת אומרת, השאלה כרגע היא מה יהיה ההבדל בשיעור הגידול בלי ההגבלה הזאת, לשיעור הגידול הזה.

בנימין נתניהו: תשמע בקרוב.

בנימין נתניהו: אני לא בטוח שאתה, כאופוזיציונר, תיהנה כל כך ממה שתגלה, אבל אלה – איך אומרים?

בנימין נתניהו: – בדיקות ראשוניות בלבד.

בנימין נתניהו: אני רק נותן לך אינדיקציה כללית.

בנימין נתניהו: זה לא בדיוק מה שאנחנו צופים, מסיבה פשוטה: ככל שהכלכלה צומחת, מה שהיא מניבה מאפשר לנו לצמצם את הפערים בין שני הדברים האלה.

יולי תמיר: - - -

חיים אורון: לא נכון, זה לא שייך בכלל.

חיים אורון: ביבי, אתה מטעה את הציבור.

בנימין נתניהו: חכה ותראה.

ראובן ריבלין: טוב, טוב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, חברת הכנסת, מספיק.

יולי תמיר: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, אין יותר.

ראובן ריבלין: הוא משיב, ובזה העניין נגמר.

יולי תמיר: - - -

בנימין נתניהו: שנית - - -

ראובן ריבלין: אתם רוצים שאני אקרא אתכם לסדר?

בנימין נתניהו: הרי אני אציג לפני ועדת הכספים של הכנסת, ואני אציג לפני הכנסת והעם כולו, בדיוק מה דרוש.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: מה די?

בנימין נתניהו: אדוני, אני יכול לסיים?

ראובן ריבלין: ודאי.

בנימין נתניהו: טוב.

בנימין נתניהו: שנית, המספר הזה אינו קשור בהפחתות המסים.

בנימין נתניהו: אמרתם לנו גם אז שהפחתות המסים יחייבו אותנו להגדיל את הקיצוצים, אבל זה לא היה כך.

בנימין נתניהו: זה גם לא יהיה כך.

בנימין נתניהו: אנחנו רואים שההיפך קורה; שמכיוון שיש צמיחה אנחנו מסודרים יפה מאוד בצד ההכנסות.

בנימין נתניהו: אבל זה לא קשור - - -

חיים אורון: זה לא שייך בכלל.

חיים אורון: אתה מטעה את הכנסת.

חיים אורון: זה לא שייך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון.

בנימין נתניהו: הלאה.

בנימין נתניהו: דבר אחרון, לפי הבדיקות שעשינו, שני העשירונים העליונים משלמים – שימו לב – יותר בעוגת המס; יותר, באופן יחסי, ממה שהם שילמו לפני שהתחלנו בהפחתות המסים.

בנימין נתניהו: זה משום שכיוונו מיליארדים רבים למטה, לעשירונים התחתונים ולישראלים בשכבות הביניים.

בנימין נתניהו: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת – חבר הכנסת גפני, חתמת על הצבעה אישית?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת – חברת הכנסת גלאון, יש לי פה טופס מצולם, אבל חבר הכנסת גפני אומר שהוא לא מבקש הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: אולי תחתימו 20 מחברי הכנסת?

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: אני בודק את זה.

ראובן ריבלין: למה כל ההערות האלה?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, נא להביא לי 20 שמות של אנשים שרוצים.

ראובן ריבלין: לא טפסים.

ראובן ריבלין: סטנסילים.

ראובן ריבלין: תחתימי מייד פה.

ראובן ריבלין: אני נותן לך את האפשרות.

ראובן ריבלין: רבותי, לא להגיש לי סטנסילים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - - -

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אפילו לא דקה הפסקה.

ראובן ריבלין: "נעשה הסכם בכתב", נאמר בחוק הממשלה, "נעשה הסכם בכתב בקשר לכינונה של ממשלה או בקשר להבעת אי-אמון בה, או בקשר להצבעה על חוק התקציב, או בקשר לצירוף שרים נוספים לממשלה לאחר כינונה, או בקשר למינויו של סגן שר, ימסרו הצדדים להסכם את נוסחו המלא למזכיר הכנסת".

ראובן ריבלין: כל הדברים האלה לא נתקיימו כאן, ולכן אין שום צורך להסביר, חבר הכנסת סנה.

ראובן ריבלין: בכל הכבוד.

ראובן ריבלין: האם יש לכם 20 חתימות?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: יש 20 חתימות, רבותי חברי הכנסת, לקיום הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש - -

ראובן ריבלין: מה קרה?

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: ברגע זה.

ראובן ריבלין: כן, חבר הכנסת פריצקי, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: לפני ההצבעה, אדוני.

ראובן ריבלין: כן, בהחלט.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, סיעת צל"ש מבקשת לראות בהצבעה הזאת הצבעת אי-אמון בממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: לא ייתכן שמפלגת העבודה, החברה בממשלה, תצביע נגד הצעת חוק - - -

ראובן ריבלין: אין צורך לנמק.

יוסף יצחק פריצקי: לא ייתכן, אדוני, שסיעות האופוזיציה יצביעו בעד - - -

ראובן ריבלין: את זה אתה צריך לנמק בהצעת אי-אמון.

יוסף יצחק פריצקי: ולכן מן הראוי לדעת מי בעד ומי נגד אי-אמון בממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה מבקש לקיים את ההצבעה מייד?

אריאל שרון: אני מבקש לקיים את ההצבעה עכשיו.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי מבקש לראות בהצבעה הצבעת אי-אמון, ולכן אנחנו לא דוחים את זה לשבוע הבא, כי ראש הממשלה מבקש לקיים את ההצבעה מייד.

ראובן ריבלין: ההצבעה תהיה הצבעה אישית.

יוסף יצחק פריצקי: ביקשתי הצבעת אמון.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: ההצבעה הצבעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: לא הצבעת אמון.

ראובן ריבלין: בשבוע הבא.

ראובן ריבלין: לא, שונה התקנון.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס.

ראובן ריבלין: למה אתה רוצה להתייחס?

ראובן ריבלין: אני אומר מה שאתה אומר.

ראובן ריבלין: מה אתה צריך להתייחס?

ראובן ריבלין: הרי אני אומר מה שאתה אומר.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: אם אני אומר דבר שלא מתקבל על דעתך, תאמר.

ראובן ריבלין: אחר כך ירצו הם להשיב לך, ואז יאמרו לי למה אני נותן לך ולא נותן להם.

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לשבת.

ראובן ריבלין: מספיק ההפקרות הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי, לידיעתך, שונה התקנון.

ראובן ריבלין: ברגע שביקשת אי-אמון היה צריך לדחות את ההצבעה לשבוע הבא, אלא אם כן הממשלה היתה רוצה לראות בזה הצבעת אמון.

ראובן ריבלין: התקנון שונה והממשלה מבקשת להצביע עכשיו בלי לראות בזה הצבעת אמון.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לראות בזה הצבעת אי-אמון, זכותך.

ראובן ריבלין: ההצבעה מתקיימת ברגע זה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: זאת הצבעת אי-אמון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי, שב.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, שום דבר.

ראובן ריבלין: זאת החלטתי.

ראובן ריבלין: לא אתן יותר.

ראובן ריבלין: אין צורך.

ראובן ריבלין: התקנון שונה.

ראובן ריבלין: נא לשבת, חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא להצביע.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה לדעת, אומר לך.

גלעד ארדן: שרי העבודה נמצאים בבניין.

יחיאל חזן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת כולם.

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, התקנון קובע שהממשלה לא צריכה לחכות עד השבוע הבא כדי להצביע אי-אמון, היא יכולה לבקש הצבעה מיידית.

ראובן ריבלין: פעם היא היתה צריכה לבקש הצבעת אמון.

ראובן ריבלין: ההצבעה כרגע היא הצבעה על החוק.

ראובן ריבלין: מי שמצביע בעד החוק, מצביע נגד האי-אמון.

ראובן ריבלין: זה הכול.

אהוד אולמרט: אנחנו מצביעים נגד?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: השר אולמרט - - -

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: כדי להסיר כל ספק מלב, אנחנו מצביעים בעד הצעת החוק.

ראובן ריבלין: מי שבעד הצעת החוק הוא נגד אי-אמון.

ראובן ריבלין: מי שנגד החוק הוא בעד אי-אמון.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח קל שבקלים.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: מי שיפריע עכשיו להצבעה, אחת ושתיים יצא מהאולם.

ראובן ריבלין: המזכיר, אני מבקש לקיים את ההצבעה מתי"ו לאל"ף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לפיד ביקש לגוון.

ראובן ריבלין: אין שום בעיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד לא רוצה תמיד לחכות עד הרגע האחרון, וגם חברת הכנסת תמיר.

ראובן ריבלין: מי שמצביע בעד החוק, מצביע נגד אי-אמון.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא הצבעה על החוק.

ראובן ריבלין: מי שבעד הוא גם נגד אי-אמון.

ראובן ריבלין: זה הכול, ברור.

ראובן ריבלין: למה לדבר הרבה.

ראובן ריבלין: כל אחד שואל פה שאלות.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא על החוק.

ראובן ריבלין: להתחיל להצביע; מלמטה למעלה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי תמיר - נגד יוסי שריד - נגד עמרי שרון - בעד

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי העמיד את עצמו מטעם סיעתו אשר בחרה בו להיות המועמד לראשות ממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא להקריא את השמות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת שריד, אין יותר דיבור.

ראובן ריבלין: אני שלם לחלוטין.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים - מי בעד ומי נגד החוק.

ראובן ריבלין: אחר כך אסביר לכם מה האי-אמון.

ראובן ריבלין: אמרתי זאת מספיק.

ראובן ריבלין: הפרוטוקול הבין זאת, אפילו השרים הבינו זאת.

ראובן ריבלין: רבותי, לשבת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

חמי דורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אריאל שרון - בעד שלום שמחון - אינו נוכח סילבן שלום - בעד

בנימין אלון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אילן שלגי - בעד יורי שטרן - נגד מאיר שטרית - בעד יובל שטייניץ - בעד אברהם בייגה שוחט - אינו משתתף בהצבעה מיכאל רצון - אינו נוכח

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בייגה, הטפת לנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טל, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אהוד רצאבי - בעד חיים רמון - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד אברהם רביץ - בעד איוב קרא - בעד עמיר פרץ - נגד יאיר פרץ - בעד שמעון פרס - אינו נוכח יוסף פריצקי - נגד

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה, אתה ראש סיעה, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) מאיר פרוש - אינו נוכח גילה פינקלשטיין - אינה נוכחת אופיר פינס-פז - אינו נוכח

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

גלעד ארדן: זה לא יכול להיות - - -

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אברהם פורז - בעד מל פולישוק-בלוך - בעד גדעון עזרא - בעד גדעון סער - בעד אפרים סנה - נגד ניסן סלומינסקי - אינו נוכח מרינה סולודקין - בעד בנימין נתניהו - בעד לאה נס - אינה נוכחת אורית נוקד - אינה נוכחת דני נוה - בעד מיכאל נודלמן - בעד משולם נהרי - בעד יעקב מרגי - אינו נוכח עמרם מצנע - נגד מיכאל מלכיאור - אינו נוכח עסאם מח'ול - אינו נוכח גאלב מג'אדלה - נגד יוסף לפיד - בעד עוזי לנדאו - אינו נוכח יעקב ליצמן - בעד אילן ליבוביץ - בעד יצחק לוי - אינו נוכח דוד לוי - בעד לימור לבנת - בעד ציפי לבני - בעד אתי לבני - בעד ישראל כץ - אינו נוכח חיים כץ - אינו נוכח משה כחלון - אינו נוכח רן כהן - נגד יצחק כהן - בעד אמנון כהן - בעד אליעזר כהן - נגד אילנה כהן - נגד איתן כבל - נגד דני יתום - נגד אהוד יתום - בעד אליהו ישי - אינו נוכח שאול יהלום - אינו נוכח יגאל יאסינוב - בעד דוד טל - נמנע אחמד טיבי - נגד ואסל טאהא - אינו נוכח רשף חן - בעד יחיאל חזן - בעד אליעזר זנדברג - בעד ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח נסים זאב - אינו נוכח יצחק וקנין - בעד מתן וילנאי - אינו נוכח אבשלום וילן - אינו נוכח מגלי והבה - בעד יצחק הרצוג - אינו נוכח צבי הנדל - בעד צחי הנגבי - בעד שמואל הלפרט - אינו נוכח אברהם הירשזון - בעד חמי דורון - בעד נסים דהן - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד משה גפני - בעד גילה גמליאל - בעד זהבה גלאון - נגד מיכאל גורלובסקי - בעד אראלה גולן - בעד ענבל גבריאלי - בעד עזמי בשארה - נגד מוחמד ברכה - נגד ויקטור בריילובסקי - בעד רוני בריזון - בעד רומן ברונפמן - אינו נוכח רוני בר-און - אינו נוכח דניאל בנלולו - בעד שלמה בניזרי - בעד אלי בן-מנחם - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח נעמי בלומנטל - בעד זאב בוים - בעד אורי אריאל - נגד גלעד ארדן - בעד אלי אפללו - אינו נוכח טלב אלסאנע - נגד בנימין אלון - אינו נוכח אריה אלדד - נגד מיכאל איתן - בעד אפי איתם - אינו נוכח דליה איציק - אינה נוכחת דוד אזולאי - אינו נוכח זבולון אורלב - אינו נוכח חיים אורון - נגד אהוד אולמרט - בעד יעקב אדרי - אינו נוכח יולי-יואל אדלשטיין - אינו נוכח רוחמה אברהם - בעד קולט אביטל - נגד

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: סיבוב שני לאלה שלא נכחו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי-יואל אדלשטיין - אינו נוכח יעקב אדרי - אינו נוכח זבולון אורלב - אינו נוכח דוד אזולאי - אינו נוכח דליה איציק - אינה נוכחת אפי איתם - אינו נוכח בנימין אלון - אינו נוכח אלי אפללו - אינו נוכח בנימין בן-אליעזר - אינו נוכח אלי בן-מנחם - אינו נוכח רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - אינו נוכח שמואל הלפרט - אינו נוכח יצחק הרצוג - אינו משתתף בהצבעה

ראובן: נוכח, לא מצביע.

אריה האן: יצחק הרצוג לא מצביע.

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: הוא פה, מה אני אעשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אל תפריע בזמן ההצבעה.

ראובן ריבלין: אל תפריע, לך לעיתונים ותספר להם את כל הסיפורים שלך.

ראובן ריבלין: לא להפריע בזמן הצבעה.

ראובן ריבלין: השר הרצוג, קראו בשמך, האם אתה רוצה להגיב או לא?

יצחק הרצוג: לא.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: השר הרצוג נוכח ולא מצביע.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אין לך פריווילגיות בעניין זה.

ראובן ריבלין: לא להפריע להצבעה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) מתן וילנאי - אינו נוכח נסים זאב - אינו נוכח ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח שאול יהלום - אינו נוכח ואסל טאהא - אינו נוכח אליהו ישי - אינו נוכח משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - אינו נוכח ישראל כץ - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח עוזי לנדאו - אינו נוכח עסאם מח'ול - אינו נוכח מיכאל מלכיאור - אינו נוכח יעקב מרגי - אינו נוכח אורית נוקד - אינה נוכחת לאה נס - אינה נוכחת ניסן סלומינסקי - אינו נוכח אופיר פינס-פז - אינו נוכח גילה פינקלשטיין - אינה נוכחת מאיר פרוש - אינו נוכח שמעון פרס - בעד חיים רמון - בעד מיכאל רצון - אינו נוכח אברהם בייגה שוחט - נגד שלום שמחון - אינו נוכח

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו שנוכח באולם ולא הצביע?

ראובן ריבלין: השר הרצוג?

יצחק הרצוג: - - -

ראובן ריבלין: בעד.

אריה האן: יצחק הרצוג בעד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און?

רוני בר-און: בעד.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוני בר-און - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי?

מתן וילנאי: בעד.

אריה האן: מתן וילנאי - בעד

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, האם יש עוד מישהו באולם שלא הצביע?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: נא להביא לי את התוצאות.

יצחק כהן: - - - עוד לא ראיתי דבר כזה.

יצחק כהן: הוא בעד או נגד?

ראובן ריבלין: אתה רוצה לשבת, בבקשה?

ראובן ריבלין: לך לעיתונים תסביר להם את הפליאה שלך.

ראובן ריבלין: אל תפריעו בהצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שוחט, חברי הכנסת, אל תשמחו בריב חברכם, כי בעוד שעה זה יהיה אצלכם.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: עכשיו תיתנו לי להכריז על התוצאה, ומייד לאחר מכן - חבר הכנסת עמיר פרץ, זכות התגובה לאחר ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 147), התשס"ה-2005, להלן התוצאות: אחד נמנע, 25 נגד, 61 בעד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק התקבלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יורי שטרן ביקש להחליף את הצבעתו מהצבעה נגד לנמנע.

ראובן ריבלין: אינני מאשר.

ראובן ריבלין: רבותי, את זה אפשר היה לעשות עד הסיבוב השלישי.

ראובן ריבלין: [מס' כ/75; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 21426; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, השם ייקום דמו, התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את החוק, בשם ועדת החינוך, חבר הכנסת גלעד ארדן.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אני מתכבד בזאת להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005.

גלעד ארדן: רחבעם זאבי נולד בירושלים ביום ח' בתמוז התרפ"ו, 20 ביוני 1926, ונרצח בירושלים על רקע לאומני בהיותו נבחר ציבור ביום ל' בתשרי התשס"ב, 17 באוקטובר 2001.

גלעד ארדן: מטרותיה של הצעת חוק זו, שיזמו חבר הכנסת אריה אלדד וקבוצת חברי הכנסת והמובאת בהסכמת הממשלה, הן להנציח את זכרו ולהנחיל לדורות את פועלו ומורשתו של מי שהיה אלוף בצה"ל, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל, בתחומי ההיסטוריה, הגיאוגרפיה והארכיאולוגיה של ארץ-ישראל, שבהם ראה חשיבות רבה ופעל לקידומם.

גלעד ארדן: הצעת החוק קובעת דרכים שונות ליישום מטרותיה.

גלעד ארדן: ראשית, מוצע להקים מועצה ציבורית, אשר תורכב מעובדי מדינה, נציג צה"ל, נציגי עמותת מורשת גנדי, ונציגי ציבור, שתפקידיה יהיו בין השאר לעקוב אחר ביצועו של החוק, להמליץ לראש הממשלה בנושאים שונים הקשורים ליישומו ולהגיש הצעת תקציב להשתתפות אוצר המדינה בהפעלתו.

גלעד ארדן: מוצע גם לקבוע, כי ביום ל' בתשרי, יום הירצחו של רחבעם זאבי, יתקיים טקס זיכרון ממלכתי בסמוך לקברו, ובמחנות צה"ל יוקדש זמן ללימוד פועלו.

גלעד ארדן: כן מוצע לקבוע, כי משרד החינוך יקצה מלגות מיוחדות לעבודות מחקר הקשורות למטרות החוק.

גלעד ארדן: על-פי הצעת החוק, השתתפות אוצר המדינה בהפעלת החוק תיקבע בחוק התקציב השנתי, ומוצע כי ייקבעו גם מבחנים לתמיכה במוסדות ציבור אשר עיקר פעילותם מוקדש להגשמת מטרות החוק.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הבית לדחות את ההסתייגויות שהוגשו להצעת החוק ולאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כפי שהכינה אותה ועדת החינוך.

גלעד ארדן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, תיקון לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 147) עברה בקריאה ראשונה ברוב קולות החברים, 61 בעד, 25 נגד ואחד נמנע, ותועבר לוועדת הכספים, על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו עוברים להסתייגויות.

ראובן ריבלין: ראשון המסתייגים, חבר הכנסת יוסי שריד – בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: יש לך הסתייגות אחת, חמש דקות.

ראובן ריבלין: לאחר מכן אני אתן לחברת הכנסת תמיר להסתייג, ואם לא, אאפשר לחבר הכנסת בשארה 15 דקות על כל ההסתייגויות שלו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יוסי שריד: תודה, אדוני היושב-ראש.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, ההסתייגות שלי איננה הסתייגות פרטנית, כזאת או אחרת.

יוסי שריד: ההסתייגות שלי באה לבטל את החוק מעיקרו.

יוסי שריד: היא באה לבטל את החוק מעיקרו, משום שאם החוק הזה יעבור, מדינת ישראל תהיה המדינה הראשונה בעולם, בוודאי בעולם המתוקן, אבל גם הלא-כל-כך מתוקן, שמנציחה אדם שתורתו נחשבת בין העמים לפשע בין-לאומי.

יוסי שריד: ועל פשעים מן הסוג הזה אנשים עומדים היום למשפט גם בפורומים בין-לאומיים.

יוסי שריד: מדינת ישראל תהיה המדינה הראשונה בעולם שכוללת בספר החוקים שלה חוק שנועד להנציח אדם שרישומו העיקרי בחיים הפוליטיים של מדינת ישראל היה תורת הטרנספר.

בנימין אלון: אתם עושים טרנספר ליהודים.

בנימין אלון: אין בושה?

צבי הנדל: פינוי-פיצוי - - -

יוסי שריד: הרי גם אתם מתביישים בזה, תיכף אני אוכיח את זה.

יוסי שריד: ספר החוקים של מדינת ישראל, אני מעריך, יסמיק מרוב בושה כאשר החוק הזה יעבור, אם הוא יעבור, ולהוותנו, קרוב לוודאי שהוא יעבור.

יוסי שריד: מדוע החוק הזה פסול?

יוסי שריד: אפשר להוכיח את הפסלות שלו, אדוני היושב-ראש, מתוך עמדתם של יוזמיו.

יוסי שריד: אולי לא תאמין, אבל ייאמן, שהיוזמים עצמם הודיעו בוועדת החינוך, שהם לא מבקשים שבמרכז ההנצחה הזה ילמדו, יחנכו, ינחילו את תורת הטרנספר.

יוסי שריד: זה לא.

צבי הנדל: זו טעות.

יוסי שריד: נמסרה הודעה מפורשת, היא כתובה שחור על גבי לבן עלי פרוטוקול, של חבר הכנסת אלדד, שהמרכז הזה לא נועד ללמד, לחנך, להנחיל את ערך הטרנספר.

יוסי שריד: מזה צא ולמד - - -

צבי הנדל: - - -

יוסי שריד: אבל זה מה שכתוב, צבי, אתה יכול הרי לצווח ככרוכיה עד מחר.

יוסי שריד: זה מה שנכתב בפרוטוקול, על סמך זה החוק עבר בוועדת החינוך, ונראה שזו כבר עובדה.

יוסי שריד: זאת אומרת, שיוזמי החוק עצמם לוקחים לעצמם יומרה לבטל מיניה וביה את המשנה של המנוח, זכרו לברכה, רחבעם זאבי, גנדי.

יוסי שריד: ואני שואל, מי שם אותם?

יוסי שריד: האם גנדי עצמו הסמיך אותם?

יוסי שריד: האם הוא היה מסכים שיפרידו בינו לבין תורתו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, נדמה לי שהמקור שממנו נחל גנדי את התורה הזאת היה באחד מהזרמים של הציונות.

ראובן ריבלין: ככה הוא אמר לי.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה לתת יתר תוקף, יתר לגיטימציה, יתר כשרות לרעיון הטרנספר?

יוסי שריד: בסדר - - -

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

ראובן ריבלין: תנועתי התנגדה לזה תמיד.

צבי הנדל: אבל לטרנספר ליהודים לא התנגדה.

ראובן ריבלין: לכל טרנספר.

ראובן ריבלין: מכאן ולהבא אין יותר הערות מצדי לחבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: לא יכולתי להתאפק.

יוסי שריד: זאת אומרת, כדי לסכם את הדברים עד לרגע זה, הייתי אומר כך: יוזמי החוק עצמם בושים ונכלמים מתורת הטרנספר, אני מקווה, או שמטעמים אופורטוניסטיים הם הודיעו מה שהודיעו בוועדה, שעניין הטרנספר לא ייזכר ולא ייפקד במרכז החדש; והנקודה השנייה, שאני באמת אינני יודע אם יוזמי החוק קיבלו ייפוי כוח מרחבעם זאבי עצמו כדי לבוא ולומר, שגולת הכותרת של משנתו, היא לא תיזכר בכלל במרכז שנועד להנציח אותו.

אהוד יתום: רעייתו - - -

יוסי שריד: רעייתו זה לא הוא.

יוסי שריד: רעייתי זה לא אני.

יוסי שריד: גם לו רציתי, היא לא היתה מקבלת את זה, רעייתי.

יוסי שריד: רעייתי היא לא אני.

יוסי שריד: נניח שאני רוצה, אז היא מוכנה להיות אני?

יוסי שריד: אני מוכן, היא לא מוכנה.

ראובן ריבלין: רבותי, כל פעם שיהיו הפרעות, השעון ייעצר.

ראובן ריבלין: אתם הרי רוצים להיות במחוזות אחרים ואנחנו רוצים להתקדם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, לא רק שאין ייפוי כוח כזה, שמן הסתם לא היה ניתן על-ידי הנרצח עצמו, הרי צריך לומר שעניין הטרנספר הוא לא עניין דחוק, שולי, בחייו, במשנתו של רחבעם זאבי.

יוסי שריד: זה לב לבו של העניין.

יוסי שריד: הרי הוא לא היה בכלל בא לזירה הפוליטית בלי רעיון טרנספר, ולו בא לזירה הפוליטית בלי רעיון הטרנספר, הרי לא היה מתייחד באופן כזה או אחר.

יוסי שריד: מה, איזו סחורה היתה לו למכור?

יוסי שריד: הרי לא היה נבחר מלכתחילה.

יוסי שריד: בסדר, אז היו כמה עשרות אלפי אנשים במדינת ישראל שהלכו שבי אחרי מדוחי התעתועים השחורים האלה של הטרנספר והצביעו בעדו, אבל כל התופעה הזאת של הטרנספר על בעליו, בכלל לא היתה באה לעולם הפוליטי.

בנימין אלון: גירוש יהודים - - - מה הצביעות הזאת?

בנימין אלון: טרנספר רק ליהודים, שמחים לראות אותם נעקרים.

אהוד יתום: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: עצרתי את השעון.

יוסי שריד: עכשיו אני רוצה לומר משהו שקשור בחינוך.

יוסי שריד: אולי בזה אנחנו מבינים משהו, אולי לא, אינני יודע.

יוסי שריד: איך בפועל תתבצע ההפרדה הזאת, אדוני היושב-ראש?

יוסי שריד: אני אתאר לך מצב.

יוסי שריד: שווה בדמיונך.

יוסי שריד: באים תלמידים למרכז, ותלמיד אחד שאולי שמע משהו, יש לו אולי מושג, תלמידה, שואלים את המדריך, את המנחה, את המורה שם: תגידו, שמענו משהו שרחבעם זאבי היתה לו תורה, ולתורה הזאת קוראים תורת הטרנספר.

יוסי שריד: היא פשע בין לאומי, לפי מה שאנו יודעים.

יוסי שריד: מה אתם יודעים לספר לנו על זה?

יוסי שריד: מה יעשה המורה, המדריך, המנחה?

יוסי שריד: יש לו שתי אפשרויות: למלא פיו מים, כי "על זה לא מדברים", ויש אפשרות שהוא נפתח.

יוסי שריד: שתי האפשרויות גרועות.

יוסי שריד: כי אם האיש ממלא פיו מים, איזה חינוך זה?

יוסי שריד: יש פה צנזורה?

יוסי שריד: תלמיד שואל – תשיב לו.

יוסי שריד: מה, מסתירים, מסתתרים, מצניעים את תורתו של האיש שלזכרו מקימים מתוקף חוק מרכז הנצחה?

יוסי שריד: זה לא מתקבל על הדעת.

יוסי שריד: אנו רוצים למסור מסר כפול?

יוסי שריד: קריצה בעין?

יוסי שריד: אפילו בפועל אי-אפשר לעשות את ההבחנה הזאת.

יוסי שריד: אז אומרים לנו - יש עוד שני סוגי הנמקות.

יוסי שריד: אומרים: אבל הוא היה חבר שלנו.

יוסי שריד: שמעתי את טומי לפיד אומר את זה, וגם את שמעון פרס.

יוסי שריד: אנו מחוקקים לפי חברות, זיקה אישית, או על-פי ערכים, בעיקר כשמדובר בתחום החינוך?

יוסי שריד: אך יש טיעון נוסף: הוא היה אוהב הארץ.

יוסי שריד: אני מסכים עם זה – אני לא לגמרי בטוח, כי אני לא בטוח אם אדם שהביא לעולם את תורת הטרנספר הוא אוהב הארץ או שונא הארץ – אך לצורך הדיון נניח שהוא היה אוהב הארץ.

יוסי שריד: חברות וחברים, כל מי שיושב פה בארץ, כל מי שהוא אזרח המדינה, כל מי שיושב פה מתוך בחירה, כל מי שמעורה ומעורב פה הוא אוהב הארץ.

ענבל גבריאלי: - - -

יוסי שריד: הוא הוציא כמה דברי דפוס מכורכים בעניין הארץ אז הוא אוהב הארץ?

יוסי שריד: גם הוא אוהב הארץ, גם אני אוהב הארץ, גם אתם אוהבי הארץ, נקים מרכז אחד לכולנו, לכל אוהבי הארץ.

יוסי שריד: אשר על כן, מוקירי זכרו של רחבעם זאבי אפילו ראוי שיעסקו, ויזכרו ויזכירו, אבל לא על-חשבוננו, ולא על-חשבון חינוך ילדינו, ולא על-חשבון הארץ, שהיא מאוד אהובה גם עלינו.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר, חמש דקות לרשותך.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רוני בר-און: - - -

יולי תמיר: אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, מעולם לא רציתי להיות חברה של אנשים שאלה דעותיהם, וחוסר חברותי אליו היה עקרוני וענייני, לכן אני שמחה שמעולם לא טעיתי וקראתי לו חבר.

רוני בר-און: - - -

יולי תמיר: לא צריך להפוך את הדיון הזה למאבק בין ימין לשמאל.

יולי תמיר: תמכתי עקרונית בהוראת מורשת ז'בוטינסקי ואצ"ג ומורשתם של אנשים נוספים מהימין; מורשת בגין, כמובן.

יולי תמיר: גם אם הייתי חלוקה עליהם ראיתי בעמדותיהם עמדות ראויות למחלוקת, ולכן אין כאן – לא ראוי שדיון זה יתנהל כאילו צד אחד מנסה שלא לדון במורשת של הצד האידיאולוגי שמנגד.

יולי תמיר: ההיפך הוא הנכון.

יולי תמיר: מתפיסת עולמי נגזרת מחויבות לדון בתפיסות עולם שונות, סותרות, ראויות למחלוקת ציבורית.

יולי תמיר: משנתו של רחב

יולי תמיר: עם זאבי אינה חלק מהעולם הזה, כי היא מחוץ לכל דפוס החשיבה הדמוקרטי.

בנימין אלון: מה זה טרנספר "מרצון"?

בנימין אלון: מה זה "בהסכמה"?

יולי תמיר: חבר הכנסת אלון, מדובר באיש שהכניס לבית-הנבחרים בישראל ולשיח הפוליטי בישראל מונחים שאם בכל מקום אחר בעולם היו משתמשים בהם כלפי יהודים, היינו בצדק נזעקים ואומרים שדבר כזה אסור שייעשה.

יולי תמיר: אילו היתה ממשלת ספרד מחליטה היום לקבוע יום חג ביום גירוש יהודי ספרד, היינו עומדים פה על דוכן זה ואומרים שהדבר הזה הוא בושה וכלימה.

בנימין אלון: - - -

יולי תמיר: את עמדותיך אני מכירה, ותרשה לי שלא להסכים אתך באופן עקרוני, וחברותך עם חבר הכנסת זאבי היא בושה לך ולכל חבריך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, למה אדוני לא נרשם להביע את עמדתו?

ראובן ריבלין: אי-אפשר להפריע כל הזמן.

יולי תמיר: כי הוא אוהב להפריע לאחרים ולא רוצה להציג את דעתו כשלעצמה.

יולי תמיר: אני רוצה לומר, שבכל מקום בעולם, חוק שהיה מנציח אדם עם מורשת גזענית, מפלה, שמדברת בשפה אחת לאזרחים מסוג א' ובשפה אחרת לאזרחים מסוג ב', חוק כזה היה זוכה לגינוי כאן, בבית הזה.

יולי תמיר: אך כשזה בשר מבשרנו, במקום שנגנה ונהיה חריפים יותר בהתנגדות שלנו, מתחילים להעלות פה טיעונים על השתקת המורשת הפוליטית המכוערת של גנדי, השתקת הדברים המסוכנים שהוא החדיר לשיח הציבורי.

יולי תמיר: למה, כי הוא אהב לטייל בשבילי הארץ?

יולי תמיר: כי הוא אהב את הארץ אך לא את אנשיה?

יולי תמיר: כי הוא היה בצבא והוא היה גנרל?

יולי תמיר: שום דבר מהדברים האלה לא מכשיר אף מלה אחת מהדברים שאמר רחבעם זאבי כאדם פוליטי.

יולי תמיר: לכן, החדרת נושאים אלה לבית-הספר בישראל היא צעד שנשלם עליו לא רק מחיר דמים, אלא מחיר חינוכי עמוק וכואב.

יולי תמיר: בשבוע שעבר ראינו נער ישראלי רוגם באבנים, סוקל, אדם ששוכב על הארץ פצוע.

יולי תמיר: הוא השתמש במלים שגנדי השתמש בהן.

יולי תמיר: הוא דיבר על זה שהאדם הזה לא קיים בעבורו.

יולי תמיר: הוא דיבר בשנאה ששמורה לקיצונים ולמטיפים.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: אי-אפשר לקרוא קריאות ביניים בעמידה.

ראובן ריבלין: זה יוצר מצב שכאילו אתה תוקף.

יולי תמיר: הוא תוקף.

גדעון סער: במקרה זה אני מתגונן.

יולי תמיר: השפה הזאת, שהיום כבר נראית לא כשפתם של עשבים שוטים, אלא של רוב "נערי הגבעות", שמחוללים ושמחים ומוכנים לרגום ערבים ולגרש אותם, חדרה עמוק מדי, וצריך לא רק שלא לאשר את החוק הנוכחי, אלא לבדוק בשבע עיניים את כל מערכת החינוך בישראל, ואת מערכת החינוך הציונית-דתית בייחוד, ולראות לאן חדר הנגע הממאיר הזה, לעקור אותו משורש, להוציאו ממערכת החינוך ולא לתת דריסת רגל לאנשים שמדברים בשפה זו.

יולי תמיר: זאת בושה וחרפה לכנסת ולמערכת החינוך בישראל שמישהו כאן חושב – לכאורה במתק שפתיים ובתמימות, אך למעשה בציניות, בראייה ארוכת טווח, ברצון לכלות את מה שעוד נשאר כבסיס הערכי של מערכת החינוך – להכניס את מורשת גנדי אל בית-הספר בישראל.

יולי תמיר: ולכן, טוב יעשו חברי הכנסת אם ידחו על הסף את החוק הזה.

יולי תמיר: הכנסת יכולה, הכנסת חייבת לקיים ישיבת זיכרון, כי נרצח שר בישראל.

יולי תמיר: חייבת להיות עצרת ממלכתית.

יולי תמיר: אני לא רוצה לערער במאום על החומרה של רצח שר בישראל, אבל מעבר לזה שום מורשת לא ראויה שתיכנס אל בין כתליו של בית-הספר הישראלי.

בנימין אלון: לא צריך - - - שנאה עצמית - - -

יולי תמיר: חבר הכנסת בני אלון, אני אומר לך כך: בשר מבשרך, אנשיך, פורעי חוק, שומרי חומות ישראל במלים של שטנה, במלים של איום, במלים שמביישות את כולנו.

יולי תמיר: הן לא מגינות על ארץ-ישראל, הן הורסות את ארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, היה אדם ששאלתי אותו איך אני יכול להשתתף באזכרה של רבין אם אתם מייחדים את האזכרה של רבין לאוסלו.

ראובן ריבלין: אמרו לי: יותר טוב שלא תשתתף.

ראובן ריבלין: האם אתה חושב שזאת היתה תשובה של אדם, של יהודי, של אזרח ישראלי?

ראובן ריבלין: יש ויכוח, למה לך לומר לה, אל תשתתפי?

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: למה?

בנימין אלון: היא תופסת אותו כמאוס, אז למה שהיא תשתתף?

יולי תמיר: אני תופסת אותו כמקור של רע בחברה.

ראובן ריבלין: זכותה לומר זאת.

ראובן ריבלין: מה אני יכול לעשות?

יולי תמיר: חבר הכנסת אלון, אם אני חושבת שהמשנה היתה שגויה, אני לא חושבת שהרצח היה מוצדק.

יולי תמיר: תרשה לי להיות קצת יותר מתוחכמת מאשר להיות בעד או נגד, כן או לא.

יולי תמיר: הרצח היה מגונה ואת הרצח אני מגנה, אבל לא כל מי שנרצח צריך להכניס את מורשתו לבית-הספר.

יולי תמיר: רצח לכשעצמו הוא לא הכשרה לשום דבר, וודאי שלא לתורתו של גנדי.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך, הבהרת את עצמך בצורה ברורה.

ראובן ריבלין: אני מתנצל שוב בפני חבר הכנסת טיבי, שלא הזכרתי את שמו.

ראובן ריבלין: גם הוא רשום בהצעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, הואיל ואתה בכיר - - - אתה יכול לדבר עכשיו 15 דקות, או לתת לטיבי - ואחרי זה.

ראובן ריבלין: איך שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת בשארה.

ראובן ריבלין: אדוני מקבל את הזכות שלו אחרי שהוא ויתר על - - -

עזמי בשארה: אני אקצר, אני לא צריך 15 דקות.

רוני בר-און: בכיר המה?

ראובן ריבלין: בכיר המסתייגים.

ראובן ריבלין: יש לו הכי הרבה.

רוני בר-און: השאלה היא אם מישהו שכח את שריד.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: לשריד היתה הסתייגות אחת.

ראובן ריבלין: לחבר הכנסת בשארה יש הסתייגות כמעט לכל סעיף.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: זאת היתה הכוונה ולא מעבר לזה.

ראובן ריבלין: לא היה איזה עומק פילוסופי באמירה שלי.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא שהייתי אמור להפנות את הגב לנושא הזה ובכלל לא לדבר עליו, כי אם המדינה מגדירה את עצמה כפי שהיא מגדירה את עצמה, ובמסגרת ההגדרה הזאת, זה מה שמנציחים, אני אמור להיות מעוניין שזה מה שיקרה באמת.

עזמי בשארה: תנציחו את גנדי, תנציחו אפילו את כהנא.

עזמי בשארה: מה אכפת לי?

עזמי בשארה: לא אמור להיות אכפת לי, מה עוד שקראתי את גנדי ואני יודע על מה הוא הסתמך במורשת של מפא"י.

עזמי בשארה: אני אמור להיות מעוניין במשותף, כלומר, אני אמור להיות מעוניין להראות שגנדי באמת שואב את תורתו ממפא"י ומתנועת העבודה ודווקא לא מהתנועה הרוויזיוניסטית, וכי גנדי שאב את תורתו מהטרנספר שיש שם.

עזמי בשארה: לא רק שיש ציטוטים בשפע - אני לא מבין את האנשים שאמרו שאין ציטוטים - אלא יש ציטוטים בשפע, לרבות בתוך הבניין הזה, לרבות בישיבות סיעות מפא"י, ולא רק של בן-גוריון, לרבות נגד הערבים בישראל, לרבות טרנספר לערבים בישראל, גם של המנוח משה דיין.

עזמי בשארה: אני אומר לכם, לא לגדה - חכו חכו מה נעשה להם וכו'.

עזמי בשארה: לכן אני הייתי אמור להיות מעוניין.

עזמי בשארה: תנציחו את גנדי, תנציחו את כהנא.

עזמי בשארה: אני אסייר בעולם ואומר שזאת מדינה גזענית שמנציחה גזענים.

עזמי בשארה: זה מה שאני אמור להיות מעוניין בו לפי ההיגיון.

עזמי בשארה: אבל אם אנחנו מעוניינים לחפש חיים משותפים ולשמור על החוט המקשר האנושי בינינו, אני צריך להיות מעוניין שלפחות תשרור בינינו תרבות ולהיות מעוניין שיהיו אנשים במפא"י שיגידו: לא, זאת לא היתה מורשתנו.

עזמי בשארה: אני צריך להיות מעוניין בזה.

עזמי בשארה: אני צריך להיות מעוניין בכמה שפחות הנצחה של מורשת שאני רואה אותה כגזענית, כדי שנוכל לחיות ביחד בארץ הזאת.

עזמי בשארה: ההשתתפות בדיון הזה וההתנגדות למורשת הזאת, כל כולה רצון לחיים משותפים, כל כולה רצון למה שאני מכנה בשם "תרבות אזרחית משותפת".

עזמי בשארה: אני מעדיף צבועים על פאשיסטים.

עזמי בשארה: Hipocracy is better than phashism.

עזמי בשארה: אני מעדיף צבוע שיגיד: היה טרנספר, אבל לא כל כך התכוונו, מאשר מישהו שיגיד: כן טרנספר, ואני בעד טרנספר.

עזמי בשארה: צביעות פחות מסוכנת מפאשיזם.

עזמי בשארה: יש אנשים בשמאל הרדיקלי שחושבים שהדבר הכי גרוע בעולם הוא צביעות, אבל זה לא נכון.

עזמי בשארה: הדבר הכי גרוע בעולם הוא פאשיסטים, לא צבועים.

זהבה גלאון: הדבר הכי גרוע בעולם זה פאשיסטים צבועים.

עזמי בשארה: זה עוד יותר גרוע.

גלעד ארדן: זה את זה שכנעתם, עכשיו תשכנעו את העם.

רוני בר-און: הוא מומחה בדברים האלה, הוא מומחה בצביעות.

ראובן ריבלין: תודה, תודה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני לפחות לא מומחה בצביעות, בריון שכמוך.

עזמי בשארה: פאשיסט ובריון ומושחת ביחד.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: למה להיכנס לזה?

עזמי בשארה: כולם ביחד.

עזמי בשארה: שלושתם.

עזמי בשארה: יא חתיכת מושחת.

ראובן ריבלין: למה להיכנס עכשיו עוד פעם להאשמות אישיות?

עזמי בשארה: זוכרים את בר-און תמורת חברון, יא מושחת.

ראובן ריבלין: למה, למה, חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: הוא עוד מעז לדבר פה כמו בריון.

רוני בר-און: לך לסוריה, יא חתיכת מחבל, רוצח יהודים שכמוך.

רוני בר-און: לך לסוריה.

רוני בר-און: טינופת.

עזמי בשארה: פאשיסט, סתום את הפה.

ראובן ריבלין: אני מציע, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה.

עזמי בשארה: לא, הוא עוד מדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, שמעתי את חבר הכנסת בר-און.

ראובן ריבלין: הוא הפריע, אבל הוא לא - - -

עזמי בשארה: הוא יכול לדבר עם בריונים כמוהו, לא אתי כך.

עזמי בשארה: עם בריונים כמוהו.

ראובן ריבלין: הוא דיבר אלי.

עזמי בשארה: לא אתי, אתי הוא לא מדבר כך.

רוני בר-און: מה ההבדל בין רוצחים לבריונים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און.

עזמי בשארה: הוא לא עושה עלי שום רושם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה.

רוני בר-און: מחבל, מחבל, לך לסוריה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און.

עזמי בשארה: שום רושם, שום רושם.

עזמי בשארה: לך לחברון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און וחבר הכנסת בשארה, אני מבקש לדבר לעניין החוק - -

עזמי בשארה: שום רושם הוא לא עושה עלי.

ראובן ריבלין: - - ולהפסיק את ההאשמות ההדדיות.

עזמי בשארה: הוא בכיר בזה והוא בקיא בזה.

ראובן ריבלין: הוא אמר בכיר, כי אני קראתי לך בכיר המסתייגים.

ראובן ריבלין: הוא רצה להבין מדוע.

עזמי בשארה: שום רושם, שום רושם.

ראובן ריבלין: אמרתי שיש לך הכי הרבה הסתייגויות.

רוני בר-און: בכיר ארגוני החבלה.

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: זה עניין אחר.

ראובן ריבלין: למה אדוני אומר כך וכך?

ראובן ריבלין: בשביל מה להתחיל בהאשמות?

ראובן ריבלין: הרי זה לא ייגמר לעולם גם אם נמשיך את זה עד 2007, אם נאריך את כהונת הכנסת.

ראובן ריבלין: בזה נסתיים העניין האישי.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני שואל את השאלה ששאל כאן יוסי שריד: במדינה שלא מנציחים בה את משה דיין ולא רמטכ"לים לשעבר - לא ראיתי מישהו שהציע כאן מרכז הנצחה לבר-לב.

עזמי בשארה: לא לפי ההיגיון שלי, אלא לפי ההיגיון של התרבות הפוליטית השלטת במדינה הזאת - אני לא שמעתי על הנצחה של לוי אשכול.

עזמי בשארה: אף אחד לא הביא הצעת חוק להנצחת לוי אשכול.

בנימין אלון: יש, יש.

יוסי שריד: לא, אין.

עזמי בשארה: אין, אין.

עזמי בשארה: לגולדה מאיר יש, ללוי אשכול אין.

עזמי בשארה: לשרת יש, ללוי אשכול אין.

בנימין אלון: לכל ראשי הממשלה יש.

בנימין אלון: גם לשרת אין.

עזמי בשארה: גם לשרת אין, אף-על-פי שיש לו תורה.

עזמי בשארה: השתתפתי בתרגום חמישה כרכים מספריו לערבית.

עזמי בשארה: עשרות כרכים.

עזמי בשארה: יש מורשת.

עזמי בשארה: יש על מה לדבר אצל שרת.

עזמי בשארה: לפי ההיגיון הזה, אני רוצה לדעת מה יש שם.

עזמי בשארה: ישבתי שתי קדנציות באותה כנסת עם המנוח ומה ששמתי לב - עזבו את הטרנספר - היה שהוא מעוניין בשפה העברית, לזה שמתי לב.

עזמי בשארה: בנושא אהבת הארץ אנחנו חלוקים, אבל כפי שאמר שריד, יש אהבת הארץ מכאן, יש אהבת הארץ משם, יש גם כל מיני פרשנויות לשאלה מה זה אהבת הארץ, למשל האם הערבים הם חלק מהנוף או שהם לא צריכים להיות חלק מהנוף?

עזמי בשארה: האם הם חלק מהארץ?

עזמי בשארה: אהבת הארץ וארכיאולוגיה.

עזמי בשארה: יש לו ספר בארכיאולוגיה שאני לא שמעתי עליו.

עזמי בשארה: יגאל ידין – ארכיאולוג.

עזמי בשארה: יש מרכז להנצחת יגאל ידין?

עזמי בשארה: הוא היה ארכיאולוג.

עזמי בשארה: אני חלוק עליו אידיאולוגית, אבל הוא היה ארכיאולוג.

רן כהן: גם אלוף וגם סגן ראש הממשלה.

עזמי בשארה: וגם רמטכ"ל, השני או השלישי נדמה לי.

עזמי בשארה: רב-אלוף.

עזמי בשארה: רב-אלוף וארכיאולוג.

בנימין אלון: הוא ערך 70 ספרים בנושא ארץ-ישראל.

עזמי בשארה: אני רוצה להבין מה יש שם.

עזמי בשארה: מורשתו - אם אתה מוציא את מה שמאפיין את מורשתו, כלומר אסוציאטיבית אצל כל אזרח ממוצע במדינת ישראל שאני חלוק עליו והוא חלוק עלי פוליטית - מה מייד בא לו בראש?

עזמי בשארה: מה היא מורשתו?

עזמי בשארה: מה בא מייד?

זהבה גלאון: טרנספר.

עזמי בשארה: טרנספר.

עזמי בשארה: מרצון, לא מרצון... עזוב, אתה לא צבוע בדרך כלל, בני אלון.

עזמי בשארה: מה מרצון או לא מרצון – טרנספר.

עזמי בשארה: איך מגיעים לטרנספר – אלה כבר השיטות, אבל הרעיון הוא טרנספר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עצמו אמר את זה.

עזמי בשארה: תסתכלו על הצעת החוק.

עזמי בשארה: תדאגו להסתכל עליה.

עזמי בשארה: אומנם לא הסתכלתי על הסכומים - - -

גלעד ארדן: אתה יודע מה ההבדל בין אונס ובין קיום יחסים בהסכמה?

גלעד ארדן: זה ההבדל שבין לשבת בכלא לבין להתחתן.

גלעד ארדן: זה ההבדל בין טרנספר לבין - - -

זהבה גלאון: מי לימד אותך את הטמטום הזה?

זהבה גלאון: - - -

אליעזר כהן: יולי תמיר היתה גרועה ממנו.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון, יש לכם SMS.

ראובן ריבלין: תשלחי לו SMS.

ראובן ריבלין: אל תצעקי פה.

ראובן ריבלין: אל תצעקי.

ראובן ריבלין: מספיק.

עזמי בשארה: אתם מציעים שם מלגות.

עזמי בשארה: עזבו את התלמיד של יוסי שריד, שר החינוך לשעבר, ששואל את המדריך מה יש לו להגיד על טרנספר.

עזמי בשארה: תסתכלו על סעיפי החוק: יש שם מלגות לעידוד סטודנטים לחקור את תורתו.

עזמי בשארה: מה הם יעשו שם?

עזמי בשארה: מה יחקרו?

עזמי בשארה: מה יש לעודד לחקור שם?

עזמי בשארה: אתה רוצה לעודד מחקר על טרנספר?

עזמי בשארה: מה יש שם?

עזמי בשארה: יש ניסיון, מול כל ההנצחות של אנשים מצד - - -

גלעד ארדן: למה אתם מתנגדים לחילופי שטחים?

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: מדברים עכשיו על חוק רחבעם זאבי.

ראובן ריבלין: להפסיק לתקוף את הדובר בעניינים אחרים.

ראובן ריבלין: לך לטלוויזיה, תתקוף אותו על מה שאתה רוצה.

ראובן ריבלין: זה זמנו עכשיו, ורשותו לדבר.

זהבה גלאון: לך לטלוויזיה, תסביר את ההבדל בין אונס לבין יחסים בהסכמה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, הוא הדין לגבייך.

גלעד ארדן: אני שוקל אם לחזור בי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, הסגנון הזה, שבו יתקפו את הדובר במקום את הדברים, לא יהיה כאן.

ענבל גבריאלי: תגיד את זה למי שעומד על הדוכן.

ראובן ריבלין: אני אומר לו כשהוא יאמר את זה, ואני אומר לו זאת כשצריך.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אם יש בימין הישראלי רצון לעשות משקל נגד למרכזים כמו של בן-גוריון, רבין וכו', שהשאירו את חותמם על ההיסטוריה של המדינה הזאת, ורוצים משקל נגד – זה משקל הנגד שיש לימין להציע?

עזמי בשארה: אתם רוצים שאני אתן לכם הצעות?

עזמי בשארה: אני אצביע נגד בכל זאת, אתם יודעים.

עזמי בשארה: אני לא ציוני.

עזמי בשארה: אפילו מרכז בן-גוריון – אני יכול למצוא מיליון ציטטות של גזענות וכו'.

עזמי בשארה: אבל שם מדובר בשיירים, ופה זה ממש מוצב לגזענות.

עזמי בשארה: זה לא מישהו שמסתיר משהו, לא פרויקט שבתוכו יש גזענות, אלא ממש מקום להנצחת חשיבה גזענית.

עזמי בשארה: איך נחיה יחד במדינה הזאת?

עזמי בשארה: איך אתם רוצים?

עזמי בשארה: אני לא מבין אתכם.

עזמי בשארה: כל עוד אני דואג לזה – אני חושב שטוב שאני מתערב בוויכוח הזה.

עזמי בשארה: אני אמור לסובב את הגב ולהגיד: ציונות היא גזענות; מי שתנציחו – אני אמצא לכם אמירות שלו על טרנספר וכו', ותעשו מה שבא לכם.

עזמי בשארה: אני צריך לדאוג לתדמית של המדינה?

עזמי בשארה: אבל אני אומר לכם שהבעיה היא לא התדמית, הבעיה היא איך נחיה יחד כאשר זאת התרבות הפוליטית שאתם רוצים להנחיל לדורות הבאים.

עזמי בשארה: לחנך על זה, לתת מלגות, ועוד מספרים לי על תוכניות לימודים.

עזמי בשארה: תכניסו לבתי-ספר ערביים תוכניות כאלה?

עזמי בשארה: אני לא מבין אתכם.

עזמי בשארה: זה לא ייאמן.

רוני בר-און: ילמדו לבגרות על גנדי.

רוני בר-און: הילדים שלך ייבחנו על גנדי.

עזמי בשארה: מה הוא דיבר על הילדים שלי, החתיכת כלב הזה?

ראובן ריבלין: לא, לא, לא לקרוא.

ראובן ריבלין: הוא אמר שהילדים שלך ייבחנו על החומר הזה.

ראובן ריבלין: הוא דיבר לעניין החוק, הוא אמר שהילדים ייבחנו.

יוסי שריד: בבחינות הבגרות נבחנים על נאומיה של שרת החינוך.

עזמי בשארה: יוסי שריד, לא ייאמן מה שקורה פה.

עזמי בשארה: סטנדאפיזם.

עזמי בשארה: לא רק שיצא מזה בשלום, הוא עוד תופס ביטחון עצמי וצועק על כל הכנסת, האיש הזה.

עזמי בשארה: הבר-און תמורת חברון וכל השטויות האלה.

ראובן ריבלין: למה להיכנס לזה, חבר הכנסת בשארה?

עזמי בשארה: הוא תפס ביטחון עצמי וכבר מטיף לכולנו.

עזמי בשארה: אני לא מבין איך שתקנו כל התקופה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, אני מבקש – מעל הבמה לדבר על הנושא, ולא לדבר לגופו של - - -

רוני בר-און: מחבל.

רוני בר-און: מחבל.

רוני בר-און: מחבל.

רוני בר-און: מחבל.

עזמי בשארה: מושחת.

עזמי בשארה: מושחת.

עזמי בשארה: מושחת קטן.

רוני בר-און: מחבל.

רוני בר-און: מחבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, מספיק בעניין הזה.

חיים אורון: יושב-ראש ועדת הכנסת, כבר אין בושה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, אני מבקש לדבר רק על החוק, לא לדבר אל חברי הכנסת על עניינים אישיים שלהם.

עזמי בשארה: הוא צועק כל הזמן, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: הוא אמר "הכלב הזה", ואתה לא מעיר לו.

ראובן ריבלין: שמעתי מה הוא אמר, ושמעתי מה הוא אמר.

ראובן ריבלין: אני אפילו לא מבקש מהם לחזור בהם מדבריהם, כי אני יודע שזה יהיה לריק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, אתה לא פונה יותר אל חבר הכנסת בר-און.

עזמי בשארה: אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: העברנו יחד בכנסת הזאת כל מיני חוקים לייצוג הולם של האוכלוסייה הערבית.

עזמי בשארה: במוסדות חינוכיים אדרוש ייצוג הולם לערבים בהנהלה, למשל.

עזמי בשארה: תארו לעצמכם ייצוג הולם לערבים בהנהלת מרכז גנדי.

עזמי בשארה: איך נעשה את זה?

עזמי בשארה: אנחנו רוצים לחיות יחד או לא?

עזמי בשארה: לטפח משהו משותף בינינו או לא?

עזמי בשארה: איך נעשה זאת?

ראובן ריבלין: דרך אגב, לגנדי היו הרבה חברים ערבים.

עזמי בשארה: כן, היו לו חברים ערבים.

עזמי בשארה: לאחד קראו מוחמד, לשני קראו אחמד ולשלישי קראו חסן.

עזמי בשארה: אני מכיר אפילו חבר כנסת ערבי לשעבר, שאמר שהוא היה ידיד שלו.

עזמי בשארה: אז אני אומר לכם: הוא לא היה ידיד שלי.

ראובן ריבלין: זה נכון.

עזמי בשארה: ואין שום בעיה בזה.

יאיר פרץ: מה זה "ערבי לשעבר"?

ראובן ריבלין: הוא דיבר על חוק להנצחת גנדי, מותר לו לומר מה שהוא רוצה בעניין זה.

עזמי בשארה: אני בטוח שחילוקי דעות לא צריכים למנוע חברות בין בני-אדם, אבל אתה לא צריך להיות חבר עם כל מי שאתה חלוק עליו.

עזמי בשארה: זה לא חוק, שכל מי שאני חולק עליו צריך להיות חבר שלי.

עזמי בשארה: במקרה הזה מדובר בהשקפות עולם מתנגשות לגמרי.

עזמי בשארה: אני לא מאמין בקטע הזה של "חברות", ו"היה לי חבר" ו"יש לי חבר ערבי", כי יש גם משת"פים ערבים מכל הסוגים.

עזמי בשארה: הקטע הזה לא מקובל עלי.

עזמי בשארה: אני מאמין בחברות על בסיס כבוד הדדי, כבוד לתרבות, כבוד לאישיות, כבוד לאדם.

עזמי בשארה: חברות על בסיס מי שרוצה טרנספר ומי שמוכן לסבול שההוא רוצה לעשות טרנספר לעם שלו, היא לא חברות.

ענבל גבריאלי: אנחנו רוצים לחיות במקומנו - - -

עזמי בשארה: אני לא מאמין בחברות כזאת.

עזמי בשארה: זאת משת"פיות ולא חברות.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אם הכנסת תרצה – אלה יהיו פניה של הכנסת.

עזמי בשארה: מן הראוי שהכנסת תדחה את הצעת החוק הזאת.

עזמי בשארה: אנחנו נצביע נגד, זה מה שאנחנו יכולים לעשות.

עזמי בשארה: אנחנו לא יכולים למנוע זאת בגופנו, אבל אני חושב שזה לא טוב לתרבות המשותפת ולתרבות הפוליטית במדינה הזאת.

עזמי בשארה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בשארה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי, אחרון המסתייגים, ולאחר מכן נעבור להצבעה על ההסתייגויות ועל החוק.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה בפועל ישיב, כמובן, אם ירצה.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: אין אפשרות.

ראובן ריבלין: בשביל זה מניחים חוק.

ראובן ריבלין: אני לא יכול לפרוץ פה פרץ.

ראובן ריבלין: בשביל זה יש פרסום, ומניחים על שולחן הכנסת, ומבקשים מחברי הכנסת להסתכל, כדי שיראו אם נפלה טעות ויאמרו ויתלוננו.

ראובן ריבלין: יש לי פה בעיה קשה.

ראובן ריבלין: אם זה נתון לשיקול דעתי, אני מפעיל אותה.

ראובן ריבלין: אין לי שיקול דעת בעניין זה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: תקבל חמש דקות נטו.

ראובן ריבלין: לא יפריעו לך, ואם יפריעו אני אפסיק את השעון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מדינת ישראל מורכבת מתרבויות שונות, מרוב ומיעוט, בעיקר מרוב יהודי ומיעוט ערבי.

אחמד טיבי: מדובר בלאום שונה, אבל מדובר באזרחים באותה מדינה.

אחמד טיבי: העיקרון של שותפות אזרחית מלאה לא יכול להתקיים כאשר המדינה משדרת באמצעות מוסדותיה ובכיריה מסר מתריס של דחייה ושל רגשות אנטי-ערביים.

אחמד טיבי: זה זמן רב גזענות הפכה להיות זרם מרכזי בחברה הישראלית,main stream.

אחמד טיבי: פעם גזענים היו אספסוף ברחוב, היום חלק מהגזענים האלה מיוצגים בקבינט, בממשלה, והם מתגאים בהצגת תזות, אמירות, פלטפורמות, משנות אנטי-ערביות, באצטלה של צורך ביטחוני, מנגנון הגנה.

אליעזר כהן: החברים שלך רצחו אותו.

אחמד טיבי: הדברים האלה עוברים כחוט השני, אנשים מגלים הבנה, הדבר הזה עובר ללא הסתייגות, התופעה הזאת מוסברת.

אחמד טיבי: אפשר לומר "מוות לערבים" במגרשים והדברים עוברים ללא עונש.

אחמד טיבי: אפשר לומר "מוות לערבים" בכל מקום, והדברים האלה עוברים ללא עונש.

ענבל גבריאלי: בינתיים הרוצחים שלו מסתובבים חופשי.

אחמד טיבי: אני מדבר על תופעות בתוך מדינת ישראל.

אחמד טיבי: יש מין שתיקה שמעודדת את המשך פעולת העשבים הראשיים שהם כבר לא עשבים שוטים.

אחמד טיבי: באה הכנסת, הגוף הכי מיליטנטי, עם הביטויים הכי קשים נגד המיעוט הערבי במדינת ישראל - מעולם לא היתה כנסת כמו הכנסת הנוכחית, אדוני היושב-ראש, מלאה בדברים, בביטויים, בחוקים כל כך עוינים לערבי באשר הוא ערבי.

אחמד טיבי: היחס אל הערבים הוא יחס אל אויבים.

אחמד טיבי: היחס אל האזרחים הערבים הוא יחס אל אויבים.

אחמד טיבי: יש כאן אנשים שמתגאים בעובדה שהם אנטי-ערבים.

אחמד טיבי: זה הפך להיות הישג פוליטי, זה הפך להיות כלי לרצות את השולחים, את הגוף הבוחר, את האנשים המייצגים אותם בכנסת.

אחמד טיבי: אם כהנא היה נרצח בכנסת הזאת, ההרכב המתועב הזה היה מנציח את מורשתו.

אחמד טיבי: אתם הייתם מצביעים בעד הנצחת המורשת של כהנא בתקופה הזאת, כי יש מי שמנצל עימות מזוין, אלים, כדי להנציח רגשות אנטי-ערביים.

אחמד טיבי: והרי זה צורך ביטחוני - מאיימים על קיומנו.

קריאה: זה נכון.

אחמד טיבי: זה נכון, הוא אמר.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, מה זה "ההרכב המתועב הזה"?

ראובן ריבלין: אני לא צנזורה על דבריו והוא לא אמר שום דבר.

גלעד ארדן: מי שם את התמונה של ערפאת - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רק רגע.

אברהם הירשזון: הוא אמר "הרכב מתועב".

ראובן ריבלין: אדוני יכול להתערב בדיון, תעלה ותדבר.

ראובן ריבלין: אתה יכול להתערב בדיון, אתה שר.

אברהם הירשזון: אמרת "הרכב מתועב".

אברהם הירשזון: מה זה הרכב מתועב?

ראובן ריבלין: הוא אומר, מי שמצביע בעד החוק הזה יכול להצביע גם בעד חוק אחר.

ראובן ריבלין: אני מצביע למשל בעד החוק הזה, לא הייתי מצביע בעד חוק אחר.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, הוא אמר הרכב מתועב.

ראובן ריבלין: הוא דיבר לדוד לוי, הוא דיבר אליך, הוא דיבר אלי, הוא דיבר אל ראש הממשלה, הוא דיבר אל כולם.

אחמד טיבי: יש אנשים המבטאים דעות מתועבות בבית הזה, מה, זה חדש?

אחמד טיבי: זה חדש?

אחמד טיבי: אדם שאומר על הערבים שהם תולעים, לא שמעתי אותך מגנה אותו.

אחמד טיבי: הוא הולך עם זה בגב זקוף, הוא זוכה לטפיחות שכם מחברי המרכז ומחבריו לסיעה.

אחמד טיבי: אדם המדבר על ערבים כעל תולעים, לא שמעתי אותך מצייץ, לא אתה ולא חבריך.

יחיאל חזן: אני חוזר על הדברים: הטרוריסטים הם תולעים שחופרים מתחת לאדמה ואתה מייצג אותם.

יחיאל חזן: אתה מייצג את התולעים שחופרים מתחת לאדמה.

ראובן ריבלין: אני מבקש, רק אלי לפנות, לא לפנות לחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אל תציתו לי פה מדורות שאין צורך בהן.

ראובן ריבלין: כל אחד יביע את דעתו ואנחנו נצביע ונכריע.

אחמד טיבי: חבר הכנסת חזן, אני לא זואולוג, אבל בעיקר אני לא פסיכיאטר, לכן למקרה שלך אני לא יכול להתייחס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אדוני אמר לגבי אמירה והביע את מחאתו עליה, והוא הסביר למה הוא אמר, דבריו נכנסו לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: אם תפנה לחברי הכנסת, לא אוכל לבקש מהם שלא להשיב.

בנימין אלון: בפרוטוקול - הם לא שומעים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אין סימן היכר בולט יותר של השר לשעבר רחבעם זאבי מאשר האות טי"ת - טרנספר.

אחמד טיבי: כל אחד מכיר בעובדה שזה סימן ההיכר שלו, זאת המשנה.

אחמד טיבי: העובדה היא שהוא אמר את הדברים האלה פעם אחר פעם - טרנספר מרצון.

אחמד טיבי: אגב, טרנספר מרצון זה חילופי אוכלוסין.

אחמד טיבי: טרנספר זה טרנספר מרצון.

אחמד טיבי: הוא אמר, או מרצון או שלא מרצון.

אחמד טיבי: זאת משנתו.

אחמד טיבי: ותמיד זה היה על גבול, איך אמרתם, ערבים מהשטחים, או ערבים שהם אזרחי מדינת ישראל, תמיד התבלבלו הגבולות.

אחמד טיבי: לכן יש כאן אמירה אנטי-ערבית.

אחמד טיבי: תארו לעצמכם שיורג היידר היה מציע משהו דומה; או שאוסטריה, אחרי תאונת דרכים או אחרי שיורג היידר היה נרצח, היתה מקימה מרכז מורשת יורג היידר.

אחמד טיבי: מה היו עושים היהודים בעולם ואתם בראשם?

אחמד טיבי: על פחות מזה, על קסנופוביה, אתם החרמתם את אוסטריה והובלתם מאבק להחרמת אוסטריה, והצלחתם.

אחמד טיבי: צבועים.

אחמד טיבי: מוסר כפול.

אחמד טיבי: כי אתם חושבים שרק יהודים מסוימים יכולים להיות גזענים.

אחמד טיבי: אף אחד לא יעז, בגלל ההיסטוריה, לבוא אתכם חשבון על גזענות.

אחמד טיבי: אתם מעודדים כל אמירה אנטי-ערבית.

אחמד טיבי: צחוק הגורל, אדוני היושב-ראש, שהכביש המוליך לכיוון גשר אלנבי, גשר הירדן, מקביל ליריחו, קוראים לו כביש רחבעם זאבי.

אחמד טיבי: היש אמירה בוטה, מתועבת יותר מאשר לקרוא כביש שמוליך לעבר-הירדן על שמו של רחבעם זאבי?

אחמד טיבי: שיגרתי אתמול מכתב על מנת שיבטלו את השם הזה לכביש הזה.

יחיאל חזן: לא יעזור לך.

אחמד טיבי: שייתנו את השם ליד הבית שלך, זואולוג, על שמו של רחבעם זאבי, לא כביש המוביל לעבר נהר הירדן.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, הכנסת הזאת עברה שיאים רבים.

אחמד טיבי: אין לי ספק שראש הממשלה ואנשיו, שמטיחים עלבונות ומטיפים מוסר לרשות הפלסטינית על כי במהדורות החדשות של הטלוויזיה הפלסטינית, או באיזה רדיו נידח ברמאללה או בצפון עזה אמר המואזין משהו על יהודים - אתם לא רואים את עצמכם, אין לכם ראי.

אחמד טיבי: על דבר כזה צריך להגיש תלונה על הסתה, גם לוועדת ההסתה וגם למוסדות בין-לאומיים, כי בבית-המחוקקים הישראלי גזענות הפכה להיות משנה לגיטימית, בושה היתה ואיננה עוד.

אחמד טיבי: כלימה צריכה לעלות על פניך.

ראובן ריבלין: הוא סיים את זמנו.

ראובן ריבלין: תודה.

אחמד טיבי: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: משפט אחרון.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יחיאל חזן - - -

ראובן ריבלין: אל תפנה אליו, תפנה רק אלי.

אחמד טיבי: מארק טוויין אמר, שההבדל - - -

יחיאל חזן: אל תטיף לנו.

אחמד טיבי: אתם לא רוצים לשמוע, זה מפריע לכם.

ראובן ריבלין: לא, אתה פנית לחבר הכנסת חזן, בשביל זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן, הוא ביטל את פנייתו אליך.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יחיאל חזן: הוא קרא לי, אני עונה לו.

ראובן ריבלין: הבנתי, בשביל זה נתתי לך לצעוק.

יחיאל חזן: שלא יטיף לנו מה זה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן, תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מארק טוויין אמר, שההבדל בין בני-אדם לבעלי-חיים אחרים הוא בעובדה שבני-אדם מסמיקים.

אחמד טיבי: איך זה, לעזאזל, שאף אחד מכם לא מסמיק?

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם יושב-ראש הוועדה רוצה להשיב למסתייגים?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

נסים זאב: כולם מסירים את ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, חסרת לי מאוד היום כל אחר-הצהריים, איפה היית?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת יולי תמיר, האם את רוצה להצביע על ההסתייגות שלך?

ראובן ריבלין: יש הסתייגות משותפת של חברת הכנסת יולי תמיר וחבר הכנסת יוסי שריד.

יולי תמיר: נצביע על זה.

ראובן ריבלין: להצביע.

ראובן ריבלין: רבותי, לשם החוק יש לנו הסתייגותם של חברי הכנסת יולי תמיר ויוסי שריד, המבקשים למחוק את המלה "להנצחת".

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד ההסתייגות, מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת יולי תמיר ויוסי שריד לשם החוק לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 15 בעד, 42 מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות נדחתה.

ראובן ריבלין: נצביע עכשיו על שם החוק לפי הצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בלי סופרלטיבים, בלי מחמאות ובלי גינויים.

ראובן ריבלין: תנו לי להעביר קודם כול.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד שם החוק – 42 נגד – 15 נמנעים – אין שם החוק נתקבל.

ראובן ריבלין: 42 בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק, על-פי הצעת הוועדה, אושר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 1 – חבר הכנסת גלעד ארדן, הסרת את הסתייגותך.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת עזמי בשארה ואחמד טיבי, האם אתם מבקשים להצביע על ההסתייגות?

אחמד טיבי: כן.

עזמי בשארה: כן.

ראובן ריבלין: ברצון.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 42 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת עזמי בשארה ואחמד טיבי לסעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 15 בעד ההסתייגות, 42 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 2 אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לסעיף 3 – תרצו להצביע על ההסתייגות?

ראובן ריבלין: כן?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה וחבר הכנסת טיבי, תרצו?

אחמד טיבי: כן.

עזמי בשארה: כן.

ראובן ריבלין: נצביע עכשיו על הסעיפים 1 ו-2 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 1-2, כהצעת הוועדה – 44 נגד – 15 נמנעים – אין סעיפים 1-2, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 44 בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 1 ו-2 נתקבלו כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: לסעיף 3 יש הסתייגות של חברת הכנסת גבריאלי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גבריאלי, האם גברתי ויתרה על ההסתייגות?

ענבל גבריאלי: כן.

ראובן ריבלין: לסעיף 3, ההסתייגות של חבר הכנסת בשארה - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 15 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לסעיף 3 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: מייד נצביע על ההסתייגות לסעיף 4, נכון, חבר הכנסת בשארה?

עזמי בשארה: כן.

ראובן ריבלין: אוקיי.

ראובן ריבלין: לפני כן נצביע על סעיף 3 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 43 נגד – 15 נמנעים – אין סעיף 3, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 43 בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 3 נתקבל כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לסעיף 4 יש הסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד ההסתייגות – 14 נגד – 43 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 4 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 14 בעד, 43 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לסעיפים 5–11 אין הסתייגויות, לכן נצביע על-פי נוסח הוועדה.

ראובן ריבלין: סעיפים 4–11, ועד בכלל, נא להצביע: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד סעיפים 4–11, כהצעת הוועדה – 43 נגד – 15 נמנעים – אין סעיפים 4–11, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 43 בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיפים 4–11 עברו בהתאם לנוסח הוועדה.

ראובן ריבלין: לסעיף 12 הסתייגות של חבר הכנסת בשארה.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד ההסתייגות – 15 נגד – 44 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת עזמי בשארה לסעיף 12 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 15 בעד, 44 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, לסעיפים 13 ו-14 אין הסתייגויות, לכן נצביע.

ראובן ריבלין: סעיפים 12–14, ועד בכלל, כהצעת הוועדה - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד סעיפים 12-14, כהצעת הוועדה – 44 נגד – 15 נמנעים – אין סעיפים 12–14, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

ראובן ריבלין: 44 בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה, והסעיפים 12–14 אושרו גם הם במליאה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על החוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד החוק – 43 נגד – 15 נמנעים – אין חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 43 בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רשות הדיבור לחבר הכנסת אלדד, יוזם החוק.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, אני מבקש להודות לחברי עמותת מור"ג, העמותה להנצחת מורשת גנדי, לחברי הכנסת שישבו בראש ועדת החינוך, בייחוד לחברת הכנסת מלי פולישוק ולחברי הכנסת אורי אריאל ואברהם פורז, שהיו יושבי-ראש ועדת החינוך בדיוניה השונים, לחברי הכנסת גדעון סער וענבל גבריאלי, ולראש הממשלה על תמיכתו בחוק הזה לכל אורך הדרך.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת אריה אלדד.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/86).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת חמי דורון להציג לקריאה ראשונה את הצעת החוק שהכינה ועדת החוקה, חוק ומשפט לקריאה ראשונה ושיצאה מתחת ידו וביוזמתו.

ראובן ריבלין: שם החוק הוא הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26) (קביעת שיעורו של חלק מוצמד ברכוש המשותף), התשס"ה-2005 - קריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני, נא להציג את החוק.

ראובן ריבלין: נרשמו לדיון שישה אנשים.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מאחר שהזמן המוקצב הוא קצר - - -

ראובן ריבלין: יש לנו רבע שעה לדיון.

ראובן ריבלין: אם בתוך רבע שעה נצביע, נצליח להצביע.

חמי דורון: נצביע, כי 5 כפול 3 זה רבע שעה.

ראובן ריבלין: בעזרת הזמן.

חמי דורון: מה שאני רוצה לומר, רבותי, הוא שהצעת החוק הזאת נדונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, היא זוכה לתמיכת הממשלה, בעיקרון היא באה לצמצם את מידת החישוב, את גודל החישוב, של דירות, של יחידות דיור, כך שהשטחים המוצמדים בדירות לא יובאו בחשבון כדי לקבוע את חובתו, או את חובו, של אדם בגין תשלום ההוצאות בגין הרכוש המשותף בבית משותף.

חמי דורון: אני מבקש מחברי לתמוך בהצעת החוק הזאת ולהעביר אותה לוועדה להמשך הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: את רשימת הדוברים אני יכול לקבל?

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לסגן מזכיר הכנסת הבכיר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל - - -

אורי אריאל: מוותר.

ראובן ריבלין: מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, מוותר?

איוב קרא: מוותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן שלגי – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת נסים זאב, וחבר הכנסת מוחמד ברכה הוא אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: אני סוגר את הרשימה.

ראובן ריבלין: אני מוסיף את דהאמשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אתה רוצה לחזור בך מהסכמתך?

ראובן ריבלין: אתה יכול לדבר רק בשמך.

איוב קרא: הורדתי את השם שלי כי חשבתי שכולם מוותרים, אבל אם לא אני חוזר בי מהסכמתי.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין לי דבר נגד חבר הכנסת חמי דורון על הצעת החוק שלו, אבל אני סבור שאנחנו נסחפים בזה שאנחנו מחוקקים חוק ומבקשים להחיל אותו, ועוד מייד, כי לא אחת אנחנו רואים שהכנסת מחוקקת חוקים מסוימים ולאחר תקופה מסוימת אנחנו רואים בעצם מה הועלנו בחקיקה.

מאיר פרוש: ואני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, באותו הקשר.

מאיר פרוש: למשל, אתמול בג"ץ דן בעתירות שהוגשו נגד חוק טל - חוק שהגדיר הסדר מיוחד לגיוס תלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, ונציג מטעם צה"ל אמר שאת החוק ניתן יהיה לבחון רק בעוד ארבע או חמש שנים, וההתייחסות למספר האברכים שהלכו כבר לצבא מאז נכנס החוק לתוקף היא פשוט מוקדמת מדי.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר שיושב-ראש שינוי, חבר הכנסת טומי לפיד, קפץ על ההזדמנות כדי לנגח מחדש את לומדי התורה ואת עולם התורה, ואני רוצה לצטט מה הוא אמר, כי אלה דברים כואבים.

מאיר פרוש: כך אמר שונא היהדות הזה, טומי לפיד; הוא אמר: אני וחברי לא ניתן ששאלת גיוס בחורי ישיבה תרד מסדר-יומה של המדינה, שהיא מנוצלת בידי אנשים שמתפללים שלוש פעמים ביום.

מאיר פרוש: זו שפה נמוכה, שפה וולגרית, שפת אנטישמי, כי הרי חברו לסיעה, חבר הכנסת פורז, הודה שהוא קצת אנטישמי; שפת שונא יהדות, שפת שונא תורה ולומדיה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, גיוס בני הישיבה הוא אג'נדה אהובה על שונאי היהדות, אנשי מפלגת השנאה שינוי.

מאיר פרוש: לאחרונה פרסם צה"ל נתונים על הגיוס: כ-38% מהגברים הישראלים לא התגייסו - -

קריאה: - - -

מאיר פרוש: - - ומבין המתגייסים עוזבים את הצבא בשנה הראשונה 12%.

מאיר פרוש: צה"ל עצמו מתכנן לפטר אלפי משרתי קבע מפאת קיצוצי תקציב - -

רוני בריזון: 70% משלכם לא מתגייסים.

מאיר פרוש: - - ולפי נתונים שהציג סגן הרמטכ"ל היוצא, האלוף גבי אשכנזי, יש בבסיסי צה"ל יותר מדי חיילים חסרי מעש.

רוני בריזון: - - - יש מקום - - -

מאיר פרוש: כבר היו דיונים על שחרור כל החיילים הנשואים מסיבות תקציביות.

מאיר פרוש: היו שהרחיקו לכת ואמרו: לו צה"ל היה משחרר 10,000 חיילים מהעורף, ספק גדול אם היה נגרע הרבה מעוצמתו.

מאיר פרוש: ואתם, אנשי שינוי, החלטתם לנקז את כל שנאת היהדות שלכם אל בני התורה, אל אלה שממיתים עצמם באוהלה של תורה.

מאיר פרוש: ואני אומר לכם: בזכות לומדי התורה חי עם ישראל, בזכות עולם התורה יש לנו סיכוי להתגבר על כל הצרות והקשיים במדינה.

רוני בריזון: - - -

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, איש אינו עושה טובה או חסד עם תלמידי הישיבות בכך שהוא מניח להם ללמוד תורה.

מאיר פרוש: האמת הפוכה: הם עושים טובה גדולה לכלל ישראל בכך שהם ממשיכים את מורשת הדורות.

מאיר פרוש: גם מעל במת הכנסת נאמר ללומדי התורה: אנחנו גאים בכם, רואים בכם חלוצים שעומדים ראשונים בחזית המערכה לקיומו של עם ישראל, לעתידו, לשלומו ולביטחונו, ואשריכם ויישר כוחכם בני התורה.

מאיר פרוש: ולמה אני אומר את זה?

מאיר פרוש: מכיוון שכאשר הציעו את חוק טל, אנחנו אמרנו שלא יועיל שום דבר.

מאיר פרוש: אלה שרוצים לשבת וללמוד, ימשיכו ללמוד.

מאיר פרוש: והיו כאלה שאמרו: נעשה את חוק טל, זה ימשוך בחורים ואברכים כלפי העבודה, ומה שהוכח זה שרק 31 אברכים יצאו למעגל העבודה.

מאיר פרוש: זה מוכיח שאסור לנו למהר עם חקיקת חוקים.

מאיר פרוש: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברי הכנסת נסים זאב, מוחמד ברכה ודהאמשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני תומך בהצעת החוק, ואני מנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב-ראש, כדי להודות היום לשר האוצר בקשר לעיר הכרמל – עוספיא--דאלית-אל-כרמל - שמזמן היתה צריכה לקבל תמיכה כספית ראויה, ובגלל ירושה שקיבל ראש העיר שם, שהיא מאוד מקוממת, הוא לא השכיל לגייס את המשאבים הראויים כדי לשרוד ולהתקיים בכבוד כראש עיר נבחר וצעיר.

איוב קרא: היה צריך לקבל לפני שנה בערך הלוואה מיוחדת, שהוא לא יכול היה לקבלה עקב מצב נתון של חשבונות, כשאוצר השלטון המקומי לא היה מוכן לעשות את זה.

איוב קרא: אני שמח ששר האוצר החליט להפוך לו חלק גדול מהסכום למענק, והיום הועברו למשרד הפנים 8.2 מיליוני שקלים במקום ההלוואה הזאת.

איוב קרא: אני חושב שמגיע לשר האוצר יישר כוח על המענק הזה, ולך, היושב-ראש, מגיע יישר כוח על כך שאתה גם מתערב בעיר הזאת כמה שאתה רק יכול.

ראובן ריבלין: העיר הזאת היא דוגמה לראות אם אנחנו יכולים להצליח לאחד רשויות.

ראובן ריבלין: זה דבר חשוב.

איוב קרא: נכון.

איוב קרא: זה פיילוט אמיתי.

איוב קרא: זה מצב נתון שאנחנו כולנו מצווים לגבות אותו, ובעצם לא תהיה שום זכות לאיש ללכת למהלכים נוספים באיחוד רשויות אם האיחוד הזה לא יצליח.

איוב קרא: יש קושי רב לקיים את האיחוד הזה, אבל אני חושב שעם הדחיפה הזאת ועם מה שהיה בשבועיים האחרונים - שבעצם היו שם גם דחיפות כאלה ואחרות של כספים לרשות המקומית - אני מקווה שהוא יעלה אט-אט על פסים נכונים.

איוב קרא: אני רוצה לנצל את הנושא של חלוקת הרכוש ולומר, שהיום היתה אלי פנייה מיוחדת מגורמים שגם אדוני היושב-ראש מכיר אותם.

איוב קרא: יש בעיה בכל הסוגיה הזאת, ובמיוחד ברכוש משותף שיש עליו משכנתה, ולפעמים ערבים משלמים במיטב כספם וכל חייהם משום שחתמו כערב למישהו.

איוב קרא: זו סוגיה מאוד כואבת, שלפעמים נגררת בגלל החתימה הזאת, שבאה מבחינה הומנית - - - היו"ר ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, המג'לה הוא ספר חוקים קזואיסטי, זאת אומרת כל חוק - נותנים דוגמאות, הרבה דוגמאות.

איוב קרא: יש סעיף אחד – 489, שמורכב משתי מלים, חבר הכנסת דהאמשה.

איוב קרא: לפני כן יש - - - השואל - כגון שהלך בשדה, כל אחד יש לו עשרות דוגמאות.

איוב קרא: סעיף 489, נקודה.

איוב קרא: הערב משלם, נקודה.

איוב קרא: 490.

איוב קרא: זאת אומרת, הערבות, אין עליה - אדם צריך להיזהר שלא לחתום ערבות, כי ערבות מאפשרת לנותן ההלוואה לתת כסף.

איוב קרא: צריך באמת במוסדות הציבוריים לדאוג, ובזה אתה צודק במאה אחוז, שבכל מקום שהוא מוסד ציבורי - - -

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני הצעתי לפני מספר - - -

ראובן ריבלין: כי אחרת הבנקים לא ייתנו הלוואות, אלא לאנשים עשירים.

איוב קרא: נכון.

איוב קרא: יש בעיה בחוק הערבות, אבל אני חשבתי לתומי שאם בן-אדם חותם מתוך חמישה, והוא משלים את החלק שלו - - -

ראובן ריבלין: שיהיה רק 20% אחראי.

איוב קרא: כן.

איוב קרא: יש בעיה עם הממשלה, שעדיין מתנגדת לחוק שלי.

איוב קרא: אני חושב שזה הוגן, נכון, ואנשים יוכלו לצאת מהסבך הזה.

ראובן ריבלין: זה גם יגרום לכך שאנשים שאינם בעלי אמצעים ובעלי יכולות לא יתקבלו על-ידי בנקים - כל דבר שבו אתה מנסה להקל, אתה יכול בסופו של דבר למצוא את עצמך רק מכביד.

איוב קרא: אבל אין לי ספק שמדובר בסוגיה חשובה.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק.

ראובן ריבלין: בכסף שהמדינה נתנה, צריך לבוא ולעשות צדק עם אנשים שכל עולמם חשך רק משום שהם ניסו לעזור לחברים.

איוב קרא: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב - בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה לדבר על הצעת החוק.

נסים זאב: אני לא בטוח שהיא נכונה, חבר הכנסת דורון.

נסים זאב: אני מבקש שחבר הכנסת דורון ישמע, אני רואה שהוא נרדם שם.

נסים זאב: מי שיש לו קומה שלמה בבניין - דירה יותר גדולה, היא פי-שניים מדירת חברו, ויש הרבה דירות כאלה, או בניינים, מבנים כאלה שבהם קומה אחת יכולה להיות לדייר אחד, ובקומה אחרת יכולים להיות שלושה דיירים.

נסים זאב: כשאתה מדבר על חשבון משותף, יש איזו הצדקה מבחינת הפרופורציה - כשאתה מדבר על ניקיון ועל חשמל ועל הוצאות של כלל הבניין - כן לקחת בפרופורציה את גודל הדירה שיש לכל אחד ואחד.

אילן שלגי: מדובר על רכוש משותף שהוצמד לדירה.

חמי דורון: זאת לא הצעת החוק, חבר הכנסת נסים זאב.

חמי דורון: מדובר בסך הכול - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, אתה רוצה שאנחנו נצביע על החוק?

חמי דורון: - - - לקחת את החנייה בחשבון - - -

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה שנצביע על החוק, יש לנו חמש דקות.

נסים זאב: אם זה לא העניין, והחוק לא מתייחס לעניין הזה - כי אז מקובל עלי.

חמי דורון: לא מתייחס לזה, אדוני.

נסים זאב: בסדר.

נסים זאב: אני רק רוצה להעיר הערה אחת, אדוני היושב-ראש, בנושא הקודם, כשדיברו על רחבעם זאבי, בנושא ההנצחה – יש בה לא רק כדי ללמוד את דרכו ואת תורתו.

נסים זאב: גם אותם שמתנגדים לדרכו, אינם צריכים להשמיץ, לבזות, לחרף ולגדף.

נסים זאב: צריך לזכור שרחב

נסים זאב: עם זאבי היה שר בישראל ונרצח על-ידי מחבלים בני עוולה.

נסים זאב: כדי להנציח את זכרו של רחבעם זאבי לא צריך לעמוד פה על במה זו ולתת אפשרות לחברים, במשך 20 דקות, לחבר כנסת, להשמיץ ולצאת בצורה מאוד בוטה נגד דרכו של האיש.

נסים זאב: הקשר בין היותו שר ובין דעותיו והשקפותיו לבין רציחתו ברור.

נסים זאב: ולכן, יש הרבה קשר בין הדברים.

נסים זאב: והעניין של ללמוד, לזכור ולהנציח את דרכו של האיש, לא מחייב את התלמידים להאמין בדרכו.

נסים זאב: אבל בהחלט יש הרבה מה ללמוד מהרצח הנתעב הזה, ועל מה נרצח איש גדול ודגול, שר בישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת חמי דורון, היא ראויה והיא מונעת כפילויות.

מוחמד ברכה: אבל אני רוצה להתייחס לנושא הקודם - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב.

מוחמד ברכה: - - של הצעת החוק - שכבר הפכה לחוק אחרי ההצבעה – בנושא הנצחת זכרו של רחבעם זאבי.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני שמתי לב שכל מי שיכול להצביע מצמרת השלטון במדינת ישראל, החל מראש הממשלה וממלא-מקומו, והטוען לראשות הממשלה מר נתניהו, וגם יושב-ראש הכנסת בעצמו, אדם שאני מכבד, טרחו לעמוד ולהתייצב בשעת ההצבעה ולהצביע בעד הצעת החוק.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה מסר מאוד מאוד חמור.

מוחמד ברכה: זה מסר קשה.

מוחמד ברכה: דווקא היום, הבוקר התחיל בדיונים בוועדת הפנים על חוק האזרחות, שפשוט מייצר שני מנגנונים לאזרחות, מנגנון אחד ליהודים ומנגנון אחד לערבים - דבר שהיה קיים כל הזמן, אגב, אבל כאן משכללים אותו - ואחר כך לסיים את היום באישור חוק שמנציח את זכרו של סמל הטרנספר, שקרא להוציא את האזרחים הערבים ממולדתם, אני חושב שזה מסר מאוד קשה ומאוד חמור, אבל מעבר לזה, זו אמירה רשמית של מדינת ישראל על-ידי צמרת השלטון בה – גם יושב-ראש הרשות המחוקקת, יושב-ראש הכנסת, גם ראש הרשות המבצעת, ראש הממשלה, ושני הטוענים לכתר אומרים שהם נותנים לגיטימציה לרעיון הטרנספר.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שזה מסר ראוי.

מוחמד ברכה: גם אנשים שיטענו – ואני מכיר את דעותיו של יושב-ראש הכנסת, שהוא דוחה את הרעיון הזה ולא מקבל אותו, ודווקא נוהג בהגינות שראויה לציון – אני חושב שזו נפילה קשה.

מוחמד ברכה: זה מעבר למעידה.

מוחמד ברכה: מה שמצער אותי, שדווקא חברי הכנסת הערבים, שהם מיעוט, וגם חברי הכנסת מהשמאל, חברי הכנסת ממרצ וגם חברי מפלגת העבודה, דווקא בעניין הזה הם היו צריכים להקשיב.

מוחמד ברכה: והנושא הזה הוא לא נושא של אריתמטיקה, ולא נושא של רוב ומיעוט, אלא הגזענות תמיד מצאה רוב בכל מיני מקומות ששלטה בהם, אבל בעניין של זכויות האזרח, מרכיב דעתו של המיעוט צריך להיות שקול לדעתו של הרוב.

מוחמד ברכה: וזה לא העניין אם זה 20% כמו בישראל, או 5% כמו בקוויבק, בקנדה.

מוחמד ברכה: היו חוקים גזעניים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, תענה לי על - - -

מוחמד ברכה: כן, אדוני.

ראובן ריבלין: אני התנגדתי לתורתו של רחבעם זאבי, וגם היו לי אתו עימותים לא מעטים.

ראובן ריבלין: הוא, במשך שנות חלדו כפוליטיקאי – לא בשנים הראשונות – התיישר דווקא עם עמדות הליכוד וזנח את עמדותיו הוא.

ראובן ריבלין: אני חושב שאין ויכוח על בר-הפלוגתא בעמדותיו ובדעותיו, כפי שיש גם היום בני-פלוגתא בתוך הציונות.

ראובן ריבלין: עם זאת, אנחנו לא הסכמנו אתו מעולם, הוא הסכים אתנו.

ראובן ריבלין: הוא, למשל, רצו לפסול אותו, וועדת הבחירות המרכזית - לגבי הסיעה שלכם מעולם לא היתה שאלה, אני מוכרח לומר, אבל היו שאלות לגבי סיעות אחרות – באה וקבעה שהיא גם מאשרת אותו וגם מאשרת אותם.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הוא היה גם חוקי וגם לגיטימי בעיני הוועדה המרכזית.

ראובן ריבלין: וודאי שגם בלי להסכים – אדם שהיה שר בישראל, ונרצח ברצח פוליטי על-ידי ארגוני החבלה – אני לא יודע מה היתה הדרך הנאותה, אבל בזמן האחרון התחלנו להנציח כל מיני אנשים שהמורשת שלהם הונצחה גם במקומות אחרים – ואני בהחלט חושב שאני פעלתי – זאת אומרת, אני אומר לך: לא שאני מתחמק.

ראובן ריבלין: מה שנאמר – ביודעין וברצון הצבעתי בעד הצעת החוק, בלי להסכים ולו במלה אחת עם תורתו בנושא הטרנספר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

מוחמד ברכה: ההבהרה, לדעתי, מאוד חשובה, אבל - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אני לא באתי להתנצל.

מוחמד ברכה: כמובן.

מוחמד ברכה: אבל עצם העובדה שאתה אומר שבימיו האחרונים הוא התקרב לליכוד - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: ברוב ימיו כשר בממשלה.

מוחמד ברכה: כן, אבל הוא ייזכר כאבי תורת הטרנספר - - -

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: יש הרבה בתולדות הציונות.

מוחמד ברכה: זה אף אחד לא ייקח ממנו.

מוחמד ברכה: לדעתי, זה מה שיירשם וזה המסר שמתקבל.

מוחמד ברכה: זה המסר שמתקבל.

מוחמד ברכה: אני חושב שפשוט אי-אפשר להבין את זה אחרת.

מוחמד ברכה: בכל מקרה, המסר שהועבר היום, לדעתי, לדמוקרטיה במדינת ישראל - למה לחשוב שגזענות היא רק דבר שמזיק לערבים?

מוחמד ברכה: גזענות היא דבר לא טוב למדינת ישראל כולה.

מוחמד ברכה: ואני אומר, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת – וזה מתוך אופטימיות, אני לא יודע - אני חושב שלא ירחק היום שהחוק הזה יבוטל, ואם לא יבוטל, אני חושב שלא ירחק היום שבניכם, נכדיכם, יגידו: מה עשו אבותינו; איך הם נתנו את ידם, הרימו את ידם, בעד תועבה כזו?

מוחמד ברכה: איך הם הרימו יד בעד חקיקת חוק שנמצא בספר החוקים של מדינת ישראל, שבעצם נותן לגיטימציה לרעיון הטרנספר, שדווקא מזוהה – הקורבנות העיקריים של הרעיון הזה מזוהים – עם העם שלכם, העם היהודי.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: טוב, לא, לא להתווכח.

ראובן ריבלין: הוא אמר את עמדתו, חבר הכנסת זאב.

מוחמד ברכה: אבל מעבר לכל זה, ברמה האופרטיבית - - -

ראובן ריבלין: נא לסיים.

מוחמד ברכה: איך יידרש, אדוני היושב-ראש, אזרח ערבי, משלם מסים הגון, שדווקא מהמסים שהוא משלם הוא אמור לממן מרכז שאמור להפיץ את הרעיון של הוצאתו ממולדתו ומביתו?

מוחמד ברכה: יש פשוט ציניות שמרקיעה שחקים, ואני לא בטוח שמישהו היה רוצה להתגאות ביום הזה בכנסת של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני, כמובן, אדבר על החוק הקודם, שלא היתה לי אפשרות לדבר עליו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני אומר שממש בושה היתה לנו בהצבעה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לי בעיה שלמר זאבי יהיו יקירים שירצו להנציח את זכרו, ושיאהבו אותו כמה שהם רוצים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל הבעיה היא כשבאים לכפות את זה באופן ממלכתי על הציבור כולו, ולהקים איזה מוסד להנצחת המורשת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזו מורשת יש לו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ושלא יאמרו לי שהוא נרצח – הרבה נרצחו; גם יהודים, גם ערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מקימים לכולם מורשת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו לא סיבה להקים בשבילו מורשת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המורשת הזאת יכולה להיות מזוהה רק עם מה שהוא מזוהה עמו בציבור כולו – רעיון הטרנספר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר אולי לכבד, לקבל, להבין, אבל אני ודאי לא מצדיק שיאמרו: אנחנו נגד הרעיון שלו ונגד הטרנספר שלו אבל בעד הנצחת זכרו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך זה מתיישב?

ראובן ריבלין: אני חושב שדעותיו של גנדי היו לא ראויות והוא עצמו היה איש מצוין.

ראובן ריבלין: לא הסכמתי עם דעתו, והתווכחתי אתו, ואני חושב שהוא היה איש מצוין וגם ציוני מצוין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל בין זה ובין להצביע בעד הנצחת המורשת שלו יש הבדל.

ראובן ריבלין: הוא נרצח מפני שהוא היה גנדי, ומפני שהוא היה שר בממשלת ישראל באו אליו לרצוח אותו.

ראובן ריבלין: הוא לא נרצח באוטובוס או בדבר אנונימי.

ראובן ריבלין: באו לרצוח אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נרצחו שרים אחרים - -

ראובן ריבלין: בהחלט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - מפה ומשם, ולא עושים להם מורשת, לא מנציחים אותם, לא מקימים להם - - -

ראובן ריבלין: הוא היה אלוף בצה"ל, הוא היה בן-אדם שיש לו עקבות רבות מאוד בתולדות הציונות.

ראובן ריבלין: הכנסת אמרה למה.

ראובן ריבלין: אני רק אומר לך עוד פעם - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, מה שלא תאמר ומה שלא יאמרו אלה, אני לא יכול להיות שלם עם עצמי אם אשלה את עצמי ואגיד שהאנשים האלה, שהצביעו בעד, שהיו פי-שלושה מאלה שהתנגדו, כולם לא רצו במורשת הזאת והלכו נגדה או לא רצו בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזאת תעודת עניות לכל מי שהצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שזאת תעודת עניות לש"ס בפרט, ולדתיים כולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להגיד שהדתיים הם בקואליציה ולא באופוזיציה.

בנימין אלון: אין לכם שום בושה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, מספיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בושה ואות קין הם במצחה של מדינת ישראל, שטוענת שהיא מדינה דמוקרטית שאינה גזענית, אינה מנציחה גזענים, אינה מנציחה מורשת גזענית ואינה מנציחה מורשת של טרנספר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל מי שהוא נגד הטרנספר והגזענות חייב להתבייש בהצבעה שהיתה כאן לפני רגעים ספורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להוסיף מלה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חייב לציין לשבח את שלושת חברי שינוי שהצילו את כבודה של הממשלה הזאת והצביעו נגד.

בנימין אלון: הם לא בממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יכול להבין את חבריהם לסיעה שהצביעו בעד הנצחת הטרנספר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לומר את האמת בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יכול להרבות מלים גם משום שזמני תם, אבל אני חושב שמה שהיה כאן מחייב הרהור עמוק אצל כל אחד מ-43 חברי הכנסת שהצביעו בעד הנצחת מורשת טרנספר מבישה, מביכה ומביישת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אלון, אני לא אסגור את הישיבה, נצביע על החוק.

ראובן ריבלין: אאפשר לסגנית השר לענות על שאילתות, כי נמצא פה אחד מהשואלים.

ראובן ריבלין: אני לא אסגור את הישיבה לכל מי שירצה להוסיף דברים, כי הציבור עדיין צופה בנו, כמובן.

ראובן ריבלין: לא כולם במכבייה, לא כולם זכו להיות שם.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, תם הדיון בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: האם אדוני רוצה להשיב?

חמי דורון: לא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנו מצביעים על הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26) (קביעת שיעורו של חלק מוצמד ברכוש המשותף), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד החוק?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26) (קביעת שיעורו של חלק מוצמד ברכוש המשותף), התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

ראובן ריבלין: 16 בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26) (קביעת שיעורו של חלק מוצמד ברכוש המשותף), התשס"ה-2005, נתקבלה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 26 והוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי-הסוהר (מס' 31) (מינוי רופאים בידי הנציב), התשס"ה-2005.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 71) (רכב להסעת תלמידים), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 35) (ביטול הסייג לאיסור כהונה כנבחר בגוף ציבורי), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אריה אלדד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 104) (פיטורי עובדים בכירים – המלצת ראש העירייה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת עמרם מצנע וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 3) (מידע על איכות הסביבה), התשס"ה-2005, של חברת הכנסת לאה נס.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, סגנית שר הפנים תשיב על שאילתות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר הפנים ביום כ"ג בשבט התשס"ה (2 בפברואר 2005): מסיבות שאינן ברורות, הבחירות האחרונות בעיר טייבה, שחיים בה כ-35,000 תושבים, התקיימו לפני כשש שנים ולא יחד עם הבחירות הכלליות.

ראובן ריבלין: נוסף על כך, עובדי העירייה אינם מקבלים שכרם זה חמישה חודשים.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: מה מעכב את קיום הבחירות בעיר טייבה, ומתי הן יתקיימו?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: מתי ישולם שכרם של עובדי העירייה?

ראובן ריבלין: תשובת סגנית שר הפנים רוחמה אברהם: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: מועד הבחירות שנקבע לעיר טייבה הוא 13 בספטמבר 2005.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: לאחר מאמצים רבים התקבלה ב-28 ביוני המחאת זכות ממשרד האוצר שמאפשרת לעיריית טייבה לקבל את ההלוואה בגין עמידתה בתוכנית ההבראה.

ראובן ריבלין: כל הפעולות הנדרשות בבנק אוצר השלטון המקומי נעשות בימים האחרונים, והן יבטיחו שכספי ההלוואה והמענקים שעוכבו במשרד הפנים יוזרמו לקופת העירייה ויאפשרו את תשלום המשכורות.

ראובן ריבלין: בעניין זה אני שמחה לבשר, שלרשות הועברו כספים וניתנו הלוואות.

ראובן ריבלין: ביום חמישי שעבר, 7 ביולי 2005, היו אמורות להיות משולמות כל המשכורות, ברם על-פי החלטת בית-משפט עוכב כל התהליך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זבולון אורלב שאל את שר הפנים ביום ט"ז באייר התשס"ה (25 במאי 2005): הובא לידיעתי, כי ב-23 במרס 2005 פנו אליך כ-700 מתושבי ירוחם בתביעה מנומקת להדחה מיידית של ראש המועצה המקומית בטענה שכשל בניהול המועצה גורם לשיתוק מוחלט של המערכת המוניציפלית ולנזקים חמורים ובלתי הפיכים ליישוב.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם נבדקו טענות התושבים ונמצאו מוצדקות?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – האם יפעל משרדך בנדון, ואם כן – מתי וכיצד?

ראובן ריבלין: תשובת סגנית שר הפנים רוחמה אברהם: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: משרד הפנים מודע לבעיה של מועצת ירוחם ומבצע בקרה שוטפת על הנעשה בה.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: למועצת ירוחם מונה חשב מלווה מטעם המשרד, ובימים אלה המשרד בודק את הנחיצות בהקמת ועדת בדיקה שתבחן את תפקוד המועצה.

ראובן ריבלין: כמו כן נערכת בימים אלה בדיקה ייעודית מטעם רואה-חשבון חיצוני.

ראובן ריבלין: עם סיום הבדיקה הוא יגבש מסקנות ויגיש אותן למשרד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום שאל את שר הפנים ביום ט"ז באייר התשס"ה (25 במאי 2005): לאחרונה דווח בתקשורת, כי בבדיקה שערך מכון "מרקטסט", שמטרתה לבחון את היעילות, את האיכות, את המקצועיות ואת השירותיות בלשכות משרד הפנים, נמצאו ליקויים חמורים בכל הפרמטרים.

ראובן ריבלין: מהבדיקה עלה כי הפקידים במשרד ענו בתוקפנות, בזלזול ובקוצר רוח ואף מסרו מידע שגוי.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם משרדך מכיר את הסקר?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – כיצד ישופר השירות?

ראובן ריבלין: תשובת סגנית שר הפנים רוחמה אברהם: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: מינהל האוכלוסין מכיר את הסקר שערך מכון "מרקטסט" ומתייחס ברצינות לכל הביקורת שהועלתה.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אנו פועלים רבות לשיפור השירות לאזרח.

ראובן ריבלין: במסגרת זו הוקמה ועדה בין-משרדית – של משרד הפנים ומשרד האוצר – לשיפור השירות, ועדת-שגב, והיא תגיש מסקנותיה בשבוע הבא.

ראובן ריבלין: הוקם צוות היגוי לשיפור השירות לאזרח במענה הקולי, כדי שהמענה יינתן בצורה מרוכזת, ולא כפי שזה נעשה כיום.

ראובן ריבלין: צוות המוקדנים, שרובם עובדי לשכות, ישתתף בסדנה בנושא השירות הטלפוני – אדיבות וסובלנות.

ראובן ריבלין: המערכת עצמה נמצאת בתקופת הרצה, וכל בעיה המובאת לפנינו נבדקת מיידית ומטופלת בהתאם.

ראובן ריבלין: מחלקת ההדרכה עורכת לעובדי מינהל האוכלוסין קורסים שמטרתם להאיר נקודות משמעותיות במתן שירות לציבור, לרבות שירות טלפוני.

ראובן ריבלין: אנו פועלים להרחבת מתן השירות מרחוק.

ראובן ריבלין: חלק מהשיפורים כבר מופעלים, כמו אתר האינטרנט - שיש בו מידע שימושי רב, אפשרות לשלם אגרה לרשיונות ועדכונים שימושיים נוספים - סניפי דואר, משלוח בדואר וכו'.

ראובן ריבלין: בכוונתנו להוסיף נושאים שונים, כמו נוהלי מינהל האוכלוסין, לאתר האינטרנט, להשתלב בפרויקט שׁרת התשלומים והטפסים הממשלתיים, וכל זאת, כאמור, כדי לשפר את השירות לאזרח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי שאל את שר הפנים ביום ט"ז באייר התשס"ה (25 במאי 2005): ב-9 בפברואר 2005 הבטיח שר הפנים לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת כי יערוך בירור בנושא ההחמרה בנוהל הורה קשיש - המקנה מעמד תושב ארעי להורה של אזרח/תושב קבע בישראל - וכי אם יתברר שההחמרה נעשתה שלא בסמכות יוחזר הנוהל למתכונתו הקודמת.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם העלה הבירור כי ההחמרה נעשתה שלא בסמכות?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – האם יוחזר הנוהל למתכונתו הקודמת?

ראובן ריבלין: סגנית שר הפנים רוחמה אברהם: אני שמחה להשיב, אדוני היושב-ראש, לחבר הכנסת בריילובסקי.

ראובן ריבלין: חבל שחברי הכנסת ששואלים שאלות חשובות אינם נשארים לשמוע את התשובות, אבל זה המצב.

ראובן ריבלין: לך, חבר הכנסת בריילובסקי: שר הפנים הביא לתיקון בנוהל הורה קשיש ובודד, ומעתה הנוהל מנוסח כך: א.

ראובן ריבלין: להורה קשיש ובודד מעל גיל 60 אשר יעבור להתגורר בישראל עם ילדו הישראלי, יוענק רשיון מתחדש מסוג ב/1 לפי חוק הכניסה לישראל, המאפשר שהייה ועבודה בישראל לפרק זמן של ארבע שנים.

ראובן ריבלין: בתום תקופה זו יוענק להורה רשיון מסוג א/5 – רשיון ישיבה ארעי לשנה אחת, המאפשר קבלת זכויות סוציאליות מהמוסד לביטוח לאומי.

ראובן ריבלין: בתום שנה זו יוענק להורה רשיון לישיבת קבע בישראל.

ראובן ריבלין: ב.

ראובן ריבלין: להורה כאמור מעל גיל 70 אשר יעבור להתגורר בישראל עם ילדו הישראלי, יוענק רשיון מתחדש מסוג ב/1 לתקופה של שנתיים.

ראובן ריבלין: בתום תקופה זו יוענק להורה רשיון מסוג א/5 לשנה אחת, ובתום תקופה זו יוענק לו רשיון לישיבת קבע בישראל.

ראובן ריבלין: ג.

ראובן ריבלין: בתום שלוש שנים מיום שהוענק להורה רשיון לישיבת קבע לפי נוהל זה, יהיה זכאי לרכוש אזרחות ישראלית כחוק.

ראובן ריבלין: ד.

ראובן ריבלין: מקרים הומניטריים יידונו בוועדה הבין-משרדית.

ראובן ריבלין: שאלה נוספת לחבר הכנסת בריילובסקי.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה, גברתי סגנית השר.

ויקטור בריילובסקי: שאלה נוספת: על-פי מה שידוע לי, יש בארץ מספר מסוים של סבתות וסבים שגרים יחד עם המשפחות שלהם, שבאו במסגרת חוק השבות אבל בזמן מסוים הם היו בסטטוס בלתי חוקי.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו הנוהל החדש נותן להם כיסוי.

ויקטור בריילובסקי: מהי הכוונה במשרד הפנים, לתת עונש לאנשים האלה, לדרוש שהם יעזבו לחוץ-לארץ, ורק אחרי כמה שנים – שאולי אין להם – יחזרו הנה, או פשוט לתת להם סטטוס על-פי הנוהל שאמרת?

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה לך, חבר הכנסת בריילובסקי.

רוחמה אברהם-בלילא: נגעת פה בסוגיה די כואבת, למעשה סוגיה שדי כואבת לאוכלוסייה שרוצה להתאזרח ולהיות במדינת ישראל, ומצד שני, משרד הפנים בא לקראתה, ויש נוהל חדש – אני מוכרחה לומר שלגבי אותם הורים קשישים, שכביכול נפלו בין הכיסאות ובין השלבים הפכו בלתי חוקיים, אני מוכנה לבדוק את זה ולהשיב לך בכתב.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בריילובסקי.

ראובן ריבלין: סגנית שר הפנים תשיב על שאילתא רגילה, מס' 3087, של חבר הכנסת יעקב מרגי, בעניין שלילת אזרחות מעולים רוצחים.

ראובן ריבלין: הוא אינו נוכח - לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי שאל את שר הפנים ביום ח' בסיוון התשס"ה (15 ביוני 2005): לאחרונה דווח על עלייה במקרי רצח על-ידי עולים.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם נשקל להתנות מתן אזרחות לעולה בהתנהגות למופת?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: האם נשקל לבטל אזרחות לעולים שביצעו מעשי פשע חמורים?

ראובן ריבלין: תשובת סגנית שר הפנים רוחמה אברהם: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

ראובן ריבלין: סייגי חוק השבות מתייחסים לעבר פלילי של אדם ומסוכנות לציבור.

ראובן ריבלין: נושאים אלה נבדקים על-ידי משרד הפנים בטרם ניתן למבקש מעמד עולה.

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: חשוב לציין, כי אם האדם ביצע מעשה פלילי לאחר קבלת מעמד עולה בארץ, משרד הפנים אינו יכול לשלול את אזרחותו.

ראובן ריבלין: סגנית השר הנכבדה תשיב לחבר הכנסת עמרם מצנע – שאילתא מס' 3112: תפקוד עיריית לוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מצנע אינו נוכח - לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמרם מצנע שאל את שר הפנים ביום ח' בסיוון התשס"ה (15 ביוני 2005): באוגוסט 2004 הגישה ועדת חקירה מטעם משרד הפנים את מסקנותיה באשר לתפקודה של עיריית לוד.

ראובן ריבלין: נודע לי, כי המלצות הוועדה לא אומצו וכי ניתנה ארכה של 45 ימים לעירייה לתקן את הטעון תיקון.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הפרטים נכונים?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – מדוע לא אומצו המלצות הוועדה?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מדוע ניתנה ארכה לעירייה? 4.

ראובן ריבלין: מה ייעשה לתיקון המצב?

ראובן ריבלין: תשובת סגנית שר הפנים רוחמה אברהם: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1–4.

ראובן ריבלין: ועדת החקירה הגישה המלצותיה בתאריך 30 בנובמבר 2004.

ראובן ריבלין: מאז, ועל מנת ליתן הזדמנות להנהגה הנוכחית ליישם את תוכנית ההבראה, ניתנה לראש הרשות ארכה מצטברת של שישה חודשים.

ראובן ריבלין: בתאריך 1 במאי 2005 נשלח לרשות מכתבו של המנכ"ל, ובו נדרש מראש הרשות לתקן כמה ליקויים בתוך 45 ימים.

ראובן ריבלין: כאמור, המלצות הוועדה לא יושמו על מנת ליתן הזדמנות ליישום תוכנית ההבראה.

ראובן ריבלין: יצוין כי המלצות הוועדה לא נדחו, אלא יישומן הושהה.

ראובן ריבלין: כמו כן, ביקשנו מהחשב המלווה תגובה על הליקויים והוא טרם השיב.

ראובן ריבלין: לאחר שייתן את תגובתו, המשרד יפעל בהתאם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לגברתי.

ראובן ריבלין: שש שאילתות נענו מבחינתכם, וחבל שבשעה 19:00, שעה כל כך מוקדמת, חברי הכנסת אשר ידעו שהשאילתות שלהם עתידות להיענות לא נמצאים באולם.

רוחמה אברהם-בלילא: אלה שאילתות חשובות.

ראובן ריבלין: בוודאי.

ראובן ריבלין: הן נכנסו לפרוטוקול, ואני מציע לכם גם לשלוח אותם לנוגעים בדבר, למשל לעיריית טייבה וכו'.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לגברתי סגנית השר.

ראובן ריבלין: תם ולא נשלם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, שהוא יושב-ראש תנועת מולדת, שהיתה תנועתו של חבר הכנסת והשר רחבעם זאבי, רוצה להשיב על חלק מהדברים שנאמרו תוך כדי הדיון על הצעת החוק של אריה אלדד בנושא הנצחת רחבעם זאבי.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין אלון: אני מודה לאדוני היושב-ראש, ולא אנצל את הזמן שניתן לי.

בנימין אלון: אינני יודע אם במרכז שיוקם יהיו פרטים, בכל אופן בתנועת מולדת יש כל החומר - אם באמת אותם מתנגדים היו רוצים לראות בכתביו של גנדי איך הוא בידל את עצמו מהשקפתו של הרב כהנא, עם כל הכבוד, איך הוא הבדיל בין הסוגים השונים של הטרנספר.

בנימין אלון: החוק שהתקבל כאן, אדוני היושב-ראש, לגירוש יהודים, הוא הרבה יותר חמור - רק שזה מגרש יהודים - ממה שהוא הציע.

בנימין אלון: הוא דיבר על תוכנית מדינית שיש בה חילופי אוכלוסין.

בנימין אלון: את כל הדברים האלה אפשר ללמוד במרכז החדש, ואם לא – הם מוזמנים אלינו.

בנימין אלון: כל אלה שדיברו בבורות ועם-ארצות, חירפו וגידפו וגרמו צורך לכל מי שהצביע שלא כמו שהם חושבים להתנצל, פשוט מוזמנים לבוא, לראות וללמוד.

בנימין אלון: לחברי הכנסת הערבים שדיברו פה, עם כל הכבוד, נכון שכולנו אזרחים של אותה מדינה.

בנימין אלון: אבל אין טיפת בושה?

בנימין אלון: בני עמכם רצחו את האלוף זאבי, את השר זאבי.

בנימין אלון: אתם מבקרים אותם בבית-הסוהר, מעבירים תיקים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, הם אמרו שברמה האישית, אין להם שום בעיה עם ההנצחה ברמה האישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: וגם אמר חבר הכנסת דהאמשה, שהוא מכבד את כל אלה שרוצים להתייחד וכו'.

ראובן ריבלין: מה ההבדל?

ראובן ריבלין: יש גם יהודים - - -

בנימין אלון: כשעלו חבר הכנסת בשארה ואחרים ודיברו, אפילו לא הערתי הערת ביניים, כי הבנתי שיש להם דעות שונות, אבל כשהדברים מגיעים אחר כך, ושוב – כאילו אפשר לחשוב איזה יום אבל לדמוקרטיה הישראלית, מתוך תפיסה כזאת, כשהדמוקרטיה מנוצלת בצורה כזאת צינית, אני מרגיש צורך למחות, רק שיהיה בפרוטוקול.

בנימין אלון: אני מודה לאדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יום של בושה וחרפה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, סיימנו את סדר-היום.

ראובן ריבלין: סדר-היום היום התחיל בשעה 15:00 ונסתיים בסביבות השעה 19:00, על מנת לאפשר לרבים מחברי הכנסת והשרים להשתתף באירועי המכבייה הנפתחים היום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ה' בתמוז התשס"ה, 12 לחודש יולי 2005 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: ישיבת כנסת זו נעולה.