ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושבעים-וחמש של הכנסת השש-עשרה, 2005-07-26 00:00

יובל שטייניץ: הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005 28

מיכאל איתן: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 37), התשס"ה-2005 35

רן כהן: הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 10), התשס"ה-2005 37

זהבה גלאון: הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 28), התשס"ה-2005 39

שאול יהלום: הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26), התשס"ה-2005 43

חמי דורון: הצעת חוק איסור מימון טרור (תיקון), התשס"ה-2005 46

מיכאל איתן: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 68), התשס"ה-2005 48

אילן ליבוביץ: הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005 51

אמנון כהן: הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005 53

אחמד טיבי: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 55

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 12), התשס"ה-2005 55

שאול יהלום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 81), התשס"ה-2005 57

שאול יהלום: הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005 59

אתי לבני: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס'21 ), התשס"ה-2005 61

שאול יהלום: הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005 63

שאול יהלום: הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005 65

שאול יהלום: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 22 ((פעולה כנגד העם היהודי כפעולת איבה), התשס"ה-2005 68

חמי דורון: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 72

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק עידוד ההתנדבות בתחום השיקום והסיעוד, התשס"ה-2005 74

אחמד טיבי: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 86) (שימוש בחומר נפץ או בכלי ירייה בחגיגה או בטקס), התשס"ה-2005 77

חמי דורון: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005 80

גדעון סער: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 72) (כתיב אחיד בתמרורים), התשס"ה-2005 82

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק תובענות ייצוגיות, התשס"ה-2005 85

רשף חן: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 87

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53) (בחירות של חברי ועדת קלפי), התשס"ה-2005 88

יגאל יאסינוב: הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3) (הוראת בית-משפט על עריכת בדיקות גנטיות לקביעת הורות), התשס"ה-2005 89

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, או רבותי סגני השרים, היום ‏יום שלישי, י"ט תמוז התשס"ה, ‏26‏ ב‏יולי‏ ‏2005 למניינם.

ראובן ריבלין: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, הודעה לפי סעיף 53.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נקבל את אורחנו, ולאחר מכן, חבר הכנסת מוחמד ברכה - לפי סעיף 53.

ראובן ריבלין: אחר כך נתחיל את הנאומים בני הדקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: תודה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עברו 62 ימים מאז נעלם החייל מג'די חלבי תושב דאלית-אל-כרמל.

איוב קרא: 62 ימים שאיש לא יודע מה עלה בגורלו.

איוב קרא: בלעה אותו האדמה, אין קצה של חוט כדי להביא בשורה חדשה למשפחה.

איוב קרא: המשטרה וכוחות הביטחון, ובראשם צה"ל, אמורים לערוך בימים הקרובים מבצע גדול של חיפושים באזור מגידו-ג'נין.

איוב קרא: אני קורא לכל האזרחים בישראל, במיוחד לתושבי הצפון, לעזור ולסייע כדי להרגיע את המשפחה ולתת להם אווירה טובה.

איוב קרא: זה חשוב, וזו משאלת לב.

איוב קרא: אני מקווה שבקרוב נדע בשורות טובות.

איוב קרא: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנו שמחים לארח בכנסת חברי פרלמנט מסין העממית.

ראובן ריבלין: ברוכים הבאים לכנסת, בית-הנבחרים ומשכן הדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: אני מקווה כי ביקורכם בישראל יסייע לכם, חברי הפרלמנט, נציגי העם, ובאמצעות

ראובן ריבלין: כם לעם הסיני, להבין את המציאות המורכבת שבה מנהלת ישראל את חייה.

ראובן ריבלין: היחסים בין ישראל לסין, שכוננו לפני 13 שנים, תורמים רבות להעמקת הידידות וההבנה בין שני העמים.

ראובן ריבלין: הגידול ביחסי המסחר בין שתי המדינות הפך את סין לשותפת הסחר הגדולה של ישראל באסיה.

ראובן ריבלין: ישראל מקווה להמשיך שיתוף הפעולה בפיתוח טכנולוגיות מתקדמות בתחום החקלאות ומצפה לראות יותר חברות סיניות משקיעות בישראל.

ראובן ריבלין: חברי הפרלמנט, פו ז'יהואן, וו ריטו וליו ג'יואן, אני מברך אתכם ומאחל לכם המשך ביקור פורה ומוצלח.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אפשר למחוא כפיים.

ראובן ריבלין: (מחיאות כפיים)

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה לפי סעיף 53 לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: מצאתי לנכון לאפשר לאדוני להעלות זאת.

מוחמד ברכה: ברשותך, היושב-ראש, אני אחרוג מההודעה.

מוחמד ברכה: גם אני אברך את המשלחת מסין.

ראובן ריבלין: אין בעיה, בבקשה.

טלב אלסאנע: אם אפשר, גם בסינית.

מוחמד ברכה: בסינית אני עוד לא יודע.

מוחמד ברכה: אבל הסינים קרובים ללבי, ולכן אני רוצה לברך אותם.

מוחמד ברכה: ברוכים הבאים.

ראובן ריבלין: אדוני ביקר גם עם המשלחת של ועדת החינוך.

מוחמד ברכה: כן, הייתי במשלחת של ועדת החינוך והתרבות של הכנסת בסין, כאורחים של מערכת החינוך הסינית, והתרשמנו מאוד דווקא מההתפתחות האדירה של מערכת החינוך בסין.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש הרבה מה ללמוד, ויעיד על זה חבר הכנסת אילן שלגי, שלא נמצא פה.

מוחמד ברכה: זו הזדמנות לנחם אותו על מות אמו.

ראובן ריבלין: כן, כולנו מנחמים את אילן שלגי על מות אמו.

ראובן ריבלין: שלא ידעו צער ודאבה עוד.

רוני בריזון: - - -

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ברצוני להביע זעזוע עמוק וגינוי חריף לפשעים שנעשו על-ידי כנופיית טרור נפשעת בשארם-א-שיח'.

מוחמד ברכה: כמו כן, אנו שולחים תנחומים כנים למשפחות המצריות והזרות אשר שכלו את יקיריהן בפיגוע, מאחלים החלמה לפצועים, ומביעים סולידריות עם העם המצרי שעומד בפני האפלות בכנופיות הטרור.

מוחמד ברכה: כנופיות אלו מנסות להתהדר בכתרים לא להן של דת ושל מאבק נגד עוולות, כביכול.

מוחמד ברכה: אין למאבק הצודק למען החופש והרווחה ונגד העושק והדיכוי ולא כלום עם פושעים כאלו, אשר נוטלים את חייהם של חפים מפשע, הורסים את כלכלתה של מדינה שלמה ואת פרנסתם של רבים ויוצרים דימוי חשוך לערכים שהם מתהדרים בהם כביכול.

מוחמד ברכה: יש לציין, שכל ההנהגה הדתית המוסלמית בעולם הערבי גינתה בחריפות את הפיגוע הנפשע הזה.

מוחמד ברכה: את הפושעים האלה ודומיהם צריך להקיא לא רק מהחברה המוסלמית, אלא צריך להקיא אותם מעדת בני-האדם.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הנזיקים האזרחיים (אחריות המדינה) (תיקון מס' 7), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושא: ספרי הלימוד במערכת החינוך הערבית.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אם תואילו לעזור לי על-ידי הצבעה, כדי שנוכל לקבוע מי הם המשתתפים בנאומים בני דקה - נא להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי.

ראובן ריבלין: ראשונת הדוברים - חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

ראובן ריבלין: לכל אחד מכם יש דקה, נא להקפיד.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת בלומנטל, בבקשה.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זאב ז'בוטינסקי, איזה שם גדול, ואילו בעלי שם השאיר אחריו, אנשים ונשים אשר הנהיגו את הציונות, את מדינת ישראל ואת עם הספר ברוח משנתו.

נעמי בלומנטל: והיום, איפה אנחנו היום?

נעמי בלומנטל: ההבדל בין עולמו של ז'בוטינסקי לעולם של היום, בעיקר הפוליטי והציבורי, הוא בהעדר ההדר הז'בוטינסקאי.

נעמי בלומנטל: אצלו, המנהיג הדגול, איש האידיאולוגיה, האומץ, היושר, היתה נאמנות, נאמנות לדרך, להולכים בה ולמי שהתווה אותה.

נעמי בלומנטל: הוא הדגול, זאב ז'בוטינסקי.

נעמי בלומנטל: מצביא המרד, ראש המורדים.

נעמי בלומנטל: "טל המרד" אז כהיום.

נעמי בלומנטל: וברוח הרעה של ימי עקירה אלו נצטט משירו של המשורר שלמה סקולסקי לזכרו של ז'בוטינסקי: "ואני אותו ראיתי: איך מוטל על אם הדרך / יכונן מבט בטוח - צו לגובה כי יעפל; / איך עורבים שחורים יחוגו, איך עולים עליו בּצֶרח: / הנשר איננו, הנשר נפל!" תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ב-16:30 מקיימים לפי החוק שנתקבל גם יום מיוחד לזכרו של זאב ז'בוטינסקי.

ראובן ריבלין: כמובן נקיים אותו כמצוות החוק בשעה 16:30.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אלדד - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת טאהא.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עדים ליותר ויותר דיווחים על אלימות משטרה, חלקה אלימות קשה בהפגנות, בעימותים שונים עם מפגינים שמתנגדים לתוכנית ההתנתקות.

אריה אלדד: אנחנו שומעים דיווחים על פגיעה במפגינים כאשר שוטרי יס"מ יושבים עליהם, ואז תוחבים אצבעות לנחיריהם.

אריה אלדד: שמענו כולנו את דבריו של תת-ניצב ניסו שחם.

אריה אלדד: עם זאת, אנחנו זוכים לראות מעט מאוד תלונות למח"ש.

אריה אלדד: הדבר מדאיג, משום שהוא מעיד על אמינות נמוכה מאוד של מחלקה הזאת בציבור.

אריה אלדד: יש תחושה ששם כביכול יד רוחצת יד, ושוטרים לא יחקרו כהלכה את חבריהם.

אריה אלדד: אני קורא למשטרה להקפיד מאוד כדי שלא תיווצר אפילו מראית עין של אלימות עם גיבוי.

אריה אלדד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא, ואחריו – חבר הכנסת דוד טל.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התוכנית של עיריית ירושלים לבניית 30 יחידות דיור, גם בית-כנסת, סמוך לבאב-א-זאהרה – שער הפרחים – במזרח העיר: א.

ואסל טאהא: פוליטית, זה עלול להוביל לעימות ולהעמיק את העימות, ושני העמים ישלמו את מחיר העימות הזה בדם ובנפש; ב.

ואסל טאהא: אני לא יודע כיצד בעיריית ירושלים מתכננים על מנת לשנות את האופי ואת הצורה העתיקה של העיר הזאת.

ואסל טאהא: עיריות שדואגות לעריהן שומרות מכל משמר על העיר העתיקה, על האתרים העתיקים ועל ההיסטוריה של העיר, של כל עיר.

ואסל טאהא: אני תמה למה ראש העיר עומד על דעתו לבנות שכונה שתקלקל את האופי, שהיא גם מנוגדת לחוק שימור האתרים בעיר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל, ואחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, דוח-שיינין מציע תוכנית מפורטת למלחמה בתאונות הדרכים, הכוללת המלצה לגביית אגרה של 9% מביטוח החובה כחלק ממקורות המימון לתוכנית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להמלצה זו קמו מתנגדים רבים, ובראשם האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רוצה להזכיר מהי האלטרנטיבה העומדת לפנינו היום – הרוגים, פצועים קשה, נכים לכל החיים, ילדים ונשים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אף לא אחד חסין מפני האויב הנורא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מעגל המשפחות השכולות רק הולך ומתרחב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: העלות השנתית של נזקי תאונות הדרכים נאמדת ב-10 מיליארדי שקל למשק הישראלי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל אחד מאתנו הוא הורה שכול בפוטנציה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יש אם שכולה שלא היתה מוכנה לשלם סכום פעוט שכזה או כל סכום אחר כדי להשיב את חיי בנה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם נדחה את הסיכוי להציל חיים בטענה כה קלושה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התוכנית המוצעת ראויה ומספקת מענה הולם לשלל הסוגיות המתעוררות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפיכך, אני קורא ליישם בנחישות ובנחרצות את המלצות הדוח.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד טל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחריה – חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השבוע פנו אלי שלוש אמהות לבנות ב"מעשיהו", שהן בנות 14, 15, 16, בסיפורים מחרידים מאוד.

גילה פינקלשטיין: הזמנתי אותן היום לוועדה לזכויות הילד, ואכן שמעתי סיפורים מחרידים.

גילה פינקלשטיין: במשך ימים ארוכים לא אפשרו לבנות להתקלח; לא אפשרו להורים להעביר להן בגדים להחלפה; הן היו כמה ימים גם בבידוד, לבד בחדר; הן ביקשו מאוורר, כי החום בתא הוא בלתי נסבל, הבטיחו שייתנו להן מאוורר, לאחר הביקור של חבר הכנסת מיקי איתן, אבל ההבטחה לא מומשה; לא מאפשרים להן לקרוא עיתונים וספרים, הן ממש מנותקות מהעולם.

גילה פינקלשטיין: לעומת זאת, אסירים אחרים, אפילו פליליים, אנסים, מותר להם להסתובב סביב האגף.

גילה פינקלשטיין: להן מותר לצאת רק שעה בבוקר ושעה בערב.

גילה פינקלשטיין: אני חושבת שאסור לנו להתעלם מהתנאים החריגים והקיצוניים שבהם מוחזקים הקטינים בהשוואה לפושעים אחרים, ובעיקר מאחר שאלה קטינות, אסור לנו לשתוק.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, ואחריו – חבר הכנסת אהוד יתום.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת - - -

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר לך, חבר הכנסת ליבוביץ, שבישיבת ראשי סיעות אני מתכוון לבקש מראשי הסיעות אישור יוצא דופן להקים בכנסת זו, עד מאי 2006, ועדה מיוחדת לנושא תאונות הדרכים, שתקדם את כל החקיקה העומדת ותלויה בנושא הזה.

ראובן ריבלין: אם אתה מסכים, אני מתכוון להעמידך יחד עם חבר הכנסת ארדן בראש ועדה זו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אילן ליבוביץ: אני מודה לך, אדוני.

אילן ליבוביץ: בשבוע שבין 17 ל-23 בחודש זה נהרגו תשעה בני-אדם בכבישי ישראל, ואלה שמותיהם: צורי חדד מאשקלון, חלף אללה מוחמד משיח'-דנון, גלילי ג'ילאל משיח'-דנון, אוחזין עומר ממודיעין, יסמין סיידון, בת 19, מחדרה, דיהם סברי, בת 18, מירושלים, חמזה ג'ומעה חסן שקיר מזאוויה, ראכי אמגד מכפר-קאסם ודלאק עלי מתל-אביב.

אילן ליבוביץ: יהי זכרם ברוך.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, שמענו לפני דקות ספורות את חבר הכנסת טל קורא ליישם את דוח ועדת-שיינין במהירות המרבית.

אילן ליבוביץ: אם ממשלת ישראל לא מוצאת בסדר העדיפויות שלה חצי מיליארד שקלים ליישום הדוח הזה, ורוצה להטיל מס על הציבור כדי ליישם אותו, צריך לקום שר התחבורה ולהתפטר מהממשלה, ולא להמשיך ולהטיל עוד מסים על הציבור כדי לממן הצלת חיי אדם.

אילן ליבוביץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד יתום, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני חושב שבתקופה כה מורכבת תפקידנו שלנו לנסות למתן, לפשר ולהרגיע.

אהוד יתום: אין ספק שצריך לבדוק, בכל כובד המשקל, גם את הדברים של חבר הכנסת אלדד וגם את הדברים של הגברת חברת הכנסת פינקלשטיין, אבל אני קורא גם, דווקא משום שאני מתנגד נחרץ להינתקות, לכל אלה אשר מסיתים ומדיחים, מנאצים ומקללים את תת-אלוף וייס ואת ראש אכ"א ולאלה שהוציאו היום פולסא דנורא כנגד ראש הממשלה - להירגע, להרגיע את הרוחות.

אהוד יתום: מה קרה לנו?

אהוד יתום: השתגענו?

אהוד יתום: כדאי שנירגע כולנו על מנת שנעבור את התקופה הזאת, שבלאו הכי משסעת ומבתרת את העם, בצורה נאותה.

אהוד יתום: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לאהוד יתום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, לפני יותר מחודש ימים הוחזרו מענקי הדיור לנגב ולגליל.

מאיר פרוש: אתמול פורסמו נתוני החודש הראשון המלמדים כי נמכרו 96 דירות בלבד.

מאיר פרוש: כלומר, יש אכזבה קשה מהתוצאות, ויש הממהרים כבר להסיק מסקנה לא נכונה, כי אין ביכולת המענקים לחלץ את ענף הנדל"ן מהקיפאון.

מאיר פרוש: מעל במת הכנסת התרעתי שאין בכוחו של מענק בגובה של 20,000 שקלים או 25,000 שקלים לשכנע את היושבים על הגדר לרכוש דירה.

מאיר פרוש: סכום זה הוא לעג לרש, הוא לא יותר מאשר פשרה בין תומכי חידוש המענקים לבין משרד האוצר שהתנגד להם.

מאיר פרוש: זו פשרה צולעת, שמביאה תוצאות מאכזבות.

מאיר פרוש: למבצע המענקים המקוצצים לא היה מלכתחילה סיכוי רב.

מאיר פרוש: זה היה מלכתחילה ניסיון עם סיכוי קלוש.

מאיר פרוש: לכן, יש לערוך רוויזיה בתוכנית ולהכפיל את הסכום רטרואקטיבית כדי לעורר את השוק מתרדמתו, וזו גם ההזדמנות לתקן עוול ולצרף את היישובים החרדיים שקופחו ביודעין במבצע המענקים האחרון.

מאיר פרוש: אם אפשר רק לספר לכם - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: אדוני מיצה את זמנו בצורה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלסאנע לא נמצא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

ראובן ריבלין: לא שמתי לב שחבר מפלגת העבודה נמצא פה ולא קיבל רשות דיבור – השנייה בגודלה במפלגות הבית.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת הלפרט.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את ההערה של אדוני היושב-ראש בכל הנוגע לחלקה של מפלגת העבודה, ולו כדי שתרגיש טוב יותר.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, מכובדי חברי הכנסת, שירות בתי-הסוהר חושב לייעד כלא נפרד לעברייני מין.

גאלב מג'אדלה: זאת עבודה של צוות ששקד על הנושא תקופה רצינית ועשה בדיקה מעמיקה.

גאלב מג'אדלה: כיום יש כ-1,000 עברייני מין בבתי-הסוהר.

גאלב מג'אדלה: כשאומרים שנבודד אותם בכלא אחד, הכוונה היא שזה יכול לעצור את הגידול בעבריינות מין.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לברך את שירות בתי-הסוהר, את כל מי שעסק במלאכה.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שהשר לביטחון פנים, השר גדעון עזרא, שמכבד אותנו בנוכחותו, יסייע כמיטב יכולתו, עם הממשלה, כדי לקדם את הרעיון החשוב הזה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שמואל הלפרט, ואחריו - חברת הכנסת אראלה גולן.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום התפרסם שכ-31% מהשכירים במשק משתכרים פחות משכר המינימום.

שמואל הלפרט: שכר המינימום עומד היום על 3,267 שקלים.

שמואל הלפרט: כך עולה ממסמך שפורסם בחודש יולי 2005.

שמואל הלפרט: לחלק מאותם 31%, שהכנסתם מתחת שכר המינימום, מתחת ל-3,267 ש"ח לחודש, משפחות ברוכות ילדים ששר האוצר גזל מהן את קצבאות הילדים, קרי – את פת לחמן וכוס החלב, וכתוצאה מכך גרם לכך שיהיו 700,000 ילדים עניים, וביניהם 300,000 ילדים רעבים.

שמואל הלפרט: שר האוצר חוזר ואומר שהפתרון הוא שיצאו לעבוד.

שמואל הלפרט: אבל, אדוני שר האוצר, 31% האלה עובדים.

שמואל הלפרט: מדוע גזלת מהם את הקצבאות?

שמואל הלפרט: אני רוצה לשאול את שר האוצר: מתי סוף-סוף יתחיל לדאוג גם לילדים רעבים, לא רק לעשירים ולעשירון העליון?

שמואל הלפרט: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לסגן השר חבר הכנסת הלפרט.

ראובן ריבלין: את השאלות האלה אפשר לשאול את השר בממשלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אראלה גולן, ואחריה – חבר הכנסת אליעזר כהן.

אראלה גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבוקר מככבים בעיתונות ובכל אמצעי התקשורת כוכב תוכנית הילדים "בלי סודות" וזמר נודע.

אראלה גולן: לצערי, תופעת ההטרדות המיניות מתפשטת כמו מגפה, ומדי יום ביומו אנחנו נחשפים לשערורייה נוספת.

אראלה גולן: לפני חודש זה היה בסיום בית-ספר תיכון קריית-אונו - קלטת נוראית לפני הורים המומים, ובחסותו של מורה לקולנוע.

אראלה גולן: הבוקר - אותן שתי ידיעות, וכמובן, ההרשעה של הידוען עופר גלזר.

אראלה גולן: לצערי הרב, חלף לו עידן התמימות - שחקנים שמתרועעים עם ילדים בגיל רך, אלילי נוער שמנצלים בזדון את הרצון העז של הדור הצעיר להתפרסם ולטעום מעולם הזוהר.

אראלה גולן: מתפקידנו כאן לפרסם ולדבר בקול רם על פרשיות אלה, כדי להוקיע את אלה שחושבים שפרסומם מקנה להם הכשר לעמוד מעל החוק ולנצל את תמימותם של ילדינו.

אראלה גולן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עומדים בפני ההסכם בין חבר הכנסת עמרי שרון לבין היועץ המשפטי לממשלה.

אליעזר כהן: במצב רגיל זה יכול היה להיות מהלך משפטי מעניין, אבל במצב המיוחד שבו המקרה נמצא זה לא רק לא מעניין, זו פגיעה ישירה בחוקתיות של המהלך, מכיוון שהיועץ המשפטי לממשלה דן עם חבר הכנסת, בנו של ראש הממשלה, במקרה כלל-ארצי וציבורי.

אליעזר כהן: יכול להיות שאם המקרה היה מובא למשפט, היינו מגלים שגם לראש הממשלה יש מה לגלות במשפט, שאולי הוא ידע דברים, אולי הוא אמר דברים, אולי הוא עשה דברים.

אליעזר כהן: המקרה הזה עובר יותר מדי חלק, יותר מדי פשוט ויותר מדי מגמתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני לא יודע אם זה סוב-יודיצה או לא, אבל בכנסת יחליט כל אחד בעצמו מה הוא רוצה לומר.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אלסאנע, ואחריו - חבר הכנסת בריזון.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, היום התקיים בוועדת הפנים דיון בקשר לחוק האזרחות והכניסה לישראל, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלב אלסאנע: זה חוק שמקפח אזרחים על-פי השייכות הלאומית והדתית שלהם.

טלב אלסאנע: זה חוק גזעני ופסול.

טלב אלסאנע: זה חוק שפוגע בדבר הקדוש ביותר, והוא אחדות התא המשפחתי.

טלב אלסאנע: זו זכות יסוד לכל אדם להקים משפחה.

טלב אלסאנע: זו זכות בסיסית שבני המשפחה יחיו ביחד תחת אותה קורת-גג.

טלב אלסאנע: החוק הזה הובא משיקולים פוליטיים, ולא משום שיקול אחר, אף שמנסים לתת לו משמעות ביטחונית.

טלב אלסאנע: החוק הזה נחקק משיקול פוליטי גזעני, ולכן אני מקווה שהכנסת תתעשת ולא תאשר אותו בקריאה שנייה ושלישית.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת איוב קרא.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת קרא כבר היה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אדוני רוצה להחליף אותי?

טלב אלסאנע: לא.

טלב אלסאנע: אתה ממלא את התפקיד בצורה מצוינת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא דיבר לפי סעיף 53, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בריזון.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, לפני כמה שעות התכנסה חבורה של אווילים ועשתה פולסא דנורא לראש הממשלה.

רוני בריזון: מייד אחרי זה שמעתי מחברי כנסת ומאישי ציבור, שצריך לרדוף אותם, לאסור אותם, לשים אותם בצינוק, לאסור עליהם את הדיבור.

מאיר פרוש: מה זה?

רוני בריזון: אומר חבר הכנסת פרוש, מה זה פולסא דנורא?

רוני בריזון: גם אני אינני יודע.

רוני בריזון: לדעתי, הדרך היחידה לטפל באנשים האלה ובמעשה הזה היא לא לתת כבוד, אלא לשים אותם ללעג לבוז ולצחוק, וברוח זאת, אדוני היושב-ראש, אני שמח לבשר לאדוני, שהצלחתי אחרי מאמצים גדולים לשכלל את ה"שפריצה דמיא", מאה אחוז בטוח נגד פולסא דנורא.

מאיר פרוש: אתה לא יודע מה זה.

מאיר פרוש: למה אתה מאשים?

רוני בר-און: זה לא יפה, מה אתה אומר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון, לפני רגע אמרנו שכל אחד אומר את הדברים לפי רצונו.

ראובן ריבלין: אין ספק שלכל דור יש אלישע שלו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת מודי זנדברג.

מאיר פרוש: מה זה פולסא דנורא?

מאיר פרוש: אולי זה דבר טוב?

מאיר פרוש: אולי הם בירכו?

ראובן ריבלין: בדעת הבריות זה דבר רע מאוד, חבר הכנסת פרוש.

רוני בר-און: תשאלו את דליה רבין.

ראובן ריבלין: לא טוב.

ראובן ריבלין: פעם צחקו בארץ על פולסא דנורא, ואחר כך אנחנו תלשנו את השערות.

רוני בריזון: בכל מקורותינו הביטוי "פולסא דנורא" נזכר פעם אחת ולא יודעים מה זה.

ראובן ריבלין: אבל מאז רצח ראש הממשלה בישראל כל אחד יודע וכל אחד יש לו האסוציאציות שלו עם שתי המלים פולסא דנורא.

ראובן ריבלין: נדמה לי שזה כתוב פעמיים ולא פעם, וזה בקבלה.

ראובן ריבלין: אבל אדוני יודע.

רוני בריזון: - - -

מאיר פרוש: - - -

ראובן ריבלין: אולי חבר הכנסת פרוש וחבר הכנסת בריזון לא יודעים, אבל עכשיו חבר הכנסת איוב קרא ברשות דיבור.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

איוב קרא: תודה, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: היום בוועדת הכספים התקיימו שני דיונים חשובים מאוד, חברתיים ממדרגה ראשונה, בנושא מפעל "עשות אשקלון" ובנושא מפעל הכימיקלים "פרוטרום" בעכו.

איוב קרא: אני רוצה לבשר לאנשים שצופים בנו וגם לחברי שיושבים פה, שהוקם צוות בדיקה הן ל"עשות" והן ל"פרוטרום", אשר יביא מסקנות בתוך חודש ימים בנושא זכויות העובדים ופתרון הסכסוך בין העובדים לבין המדינה.

איוב קרא: אני מקווה שהצוות הזה, שאני אעמוד בראשו, יביא את הבשורה הטובה לסכסוך הזה שמתמשך כל כך הרבה זמן.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מודי זנדברג, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת גפני.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, הפיגועים שהתרחשו בשארם-א-שיח' ממחישים שטרור הוא טרור והוא יכול להיות מכוון כלפי כל מיני מדינות ורשויות ולא רק כלפי מדינת ישראל.

אליעזר זנדברג: אבל חומרי הנפץ שגרמו לאותם פיגועים, הגיעו אל תוך סיני, ממש כשם שאמצעי לחימה אחרים מגיעים אל סיני, ובסופו של יום מוצאים את דרכם לרצועה ומופעלים נגדנו.

אליעזר זנדברג: זאת אולי הוכחה עצובה ומצערת לצורך גם של המצרים לחסום את ההברחות האלה.

אליעזר זנדברג: אם קיים צורך כזה לחסום את ההברחות, ברור לאחר הפיגוע בשארם-א-שיח' שהצורך הזה קיים לא על ציר פילדלפי בואכה רצועת-עזה, אלא בכל מקום שבו מים ויבשה נפגשים על השטח שנקרא חצי האי סיני.

אליעזר זנדברג: מכאן, אני חושב, ראוי לשלוח את הקריאה לממשלת ישראל להרהר שוב במחשבה למקם חיילים מצרים על ציר פילדפי, לבוא ולומר למצרים את הדבר, שלצערי הם כנראה כבר הבינו, שצריך להילחם בהברחות במקומות אחרים.

אליעזר זנדברג: ושם זה תפקידו של כוח השיטור המצרי הקיים היום.

אליעזר זנדברג: כך, אני חושב, נמנע מעצמנו את הצרה המפחידה הזאת של כוח חיילים גדול הניצב על ציר פילדלפי, וכולם לובשים מדים של הצבא המצרי.

אליעזר זנדברג: תודה.

ראובן ריבלין: רק שהוא אומר שאם לא תיתן להם להכניס צבא לכל סיני, הם לא יוכלו להתמודד עם הבעיה, ואנה אנו באים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת זנדברג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, ואחריו - חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שהוא אחרון הדוברים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו עדיין לא הפנמנו את הסכנה שקיימת כתוצאה מהצבת האנטנות הסלולריות גם על גני-ילדים, על בתי-ספר, על מבני ציבור ובשכונות מגורים.

משה גפני: שר הפנים היה כאן במליאת הכנסת ודיבר באופן נחרץ, שהממשלה הולכת לאשר ביום ראשון, דהיינו שלשום, את תמ"א 36, ואכן כתוצאה מהחלטת הממשלה יוכנס סדר בעניין ולא יוכלו להציב אנטנות, על-פי החלטת הממשלה וגם על-פי החוק.

משה גפני: מה שהתברר לנו, לצערי, כבר בפעמים הקודמות, זה שבגלל לחצים שהפעילו חברות הסלולר ולחצים שהופעלו על הממשלה או על חברי הממשלה, לא קיבלה הממשלה החלטה כלשהי בעניין הזה, ודחתה אותה לשבועות מספר, ואף אחד מאתנו לא יודע מה יהיו תוצאותיה של אותה דחייה.

משה גפני: על כל פנים, מדובר בסכנה, שהיא סכנת נפשות במלוא מובנה של המלה.

משה גפני: כאשר אנחנו מדברים עם רשויות מקומיות, או עם ראשי רשויות מקומיות, הם אומרים: אתם המחוקקים, תעשו סדר בעניין.

משה גפני: אנחנו ציפינו, לפי מה שנאמר כאן, שהממשלה תקבל החלטה.

משה גפני: מתברר שהממשלה הזאת היא ממשלה מאוד חלשה, ויכול להיות שכדאי שתעבור כבר מן העולם.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: כל ממשלה, מספיקה לה דקה, בשביל מה צריך יותר?

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אדלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בתוך כל ההתרחשויות, תוכנית העקירה האיומה, המחאות הציבוריות, טקסי פולסא דנורא המזוויעים והמצחיקים כאחד, אני עדיין קורא לכולנו לא לשכוח את גורלו המר של יהונתן פולארד, הכלוא כמעט 20 שנה בכלאו בארצות-הברית.

יולי יואל אדלשטיין: עובדה היא שטרם השכלנו, למרות כל המאמצים – לדעתי מעטים מדי - לשחררו ולהביאו הביתה לישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אני קורא לממשלת ישראל, בראש ובראשונה לראש הממשלה, לא לחסוך במאמצים, על מנת להביא לשחרורו של יהונתן פולארד ולהבאתו הביתה לישראל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אתי לבני שביקשה לדבר, את רוצה להסתפק בחצי דקה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אחרונת הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: השארתי לה 20 שניות.

ראובן ריבלין: מאה אחוז, לכן אפשרתי לה.

אתי לבני: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, ראשית כול תודה על חצי הדקה, ואני באמת לא אקח יותר.

אתי לבני: אני רוצה לציין היום את פסק-הדין שניתן נגד עופר גלזר, בעלה של שרי אריסון, בגין הטרדה מינית.

אתי לבני: פסק-הדין הזה הוא מאוד מאוד חשוב, כי הוא נותן ביטוי לזה שבמערך כוחות של חזקים, עם עורכי-הדין החשובים ביותר, עם כל האפשרויות, בכל זאת כנראה הצליח היום בית-המשפט לעשות צדק בנושא הזה ולהעביר אמירה לציבור הישראלי, שהטרדות מיניות זה דבר שהוא לא לגיטימי, ואותן מתלוננות, יש להן אל מי לפנות.

אתי לבני: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חברת הכנסת.

ראובן ריבלין: טוב שלא הכברת מלים כהנה וכהנה, שכן לא נגזר דינו של המורשע.

אתי לבני: הכרעת הדין.

ראובן ריבלין: הכרעת הדין, אבל יש בכך אולי איזו השפעה על גזר-הדין, ולכן מוטב שאנחנו לא נדון בדבר שהוא סוב-יודיצה.

אתי לבני: - - -

ראובן ריבלין: לכן לא עצרתי אותך.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, אנחנו דנים פה על מקרים מהעיתונות אפילו.

ראובן ריבלין: רבותי, בכל זאת חובתי לומר זאת, כי בהחלט אנחנו עוסקים בדיני נפשות.

ראובן ריבלין: האיש הורשע, ולכן אין פה סוב-יודיצה לגבי עצם ההרשעה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לבני שמרה על המידתיות הדרושה בעניין זה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, את השעה הקרובה נייחד לציון יום זאב ז'בוטינסקי, על-פי מצוות החוק שעבר בכנסת לאחרונה.

ראובן ריבלין: מכובדי, בני משפחת ז'בוטינסקי לדורותיהם, אנשי מכון ז'בוטינסקי, יוסי אחימאיר, מרדכי שריג, נפתלי דרזנר, שלמה קטן, אילון קפלן ואחרים, אם הם נמצאים כאן, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, גברתי שרת המשפטים, אדוני השר לביטחון פנים, אדוני יושב-ראש האופוזיציה הנכבד, חבר הכנסת בר-און יוזם החוק, גבירותי וחברי חברי הכנסת, תל חי.

ראובן ריבלין: 65 שנים אחרי שהלך מאתנו ראש בית"ר, דמות "נוראת הוד", יחידה בדורה, כמצוות החוק, נעלה את זכרה כאן במליאת הכנסת, כנסת ישראל.

ראובן ריבלין: "חלוץ אינו חי למען עצמו, אלא למען אלה שיבואו אחריו", כך אמר זאב ז'בוטינסקי ב-1939 בפולין, אמר ועשה.

ראובן ריבלין: כל חייו היו למען הדורות שיבואו, וכפי שכתב בשיר שהקדיש לתיאודור הרצל, כך אמר: "הוא לא נגדע, כקודם, בן עמרם, על 'מו מפתן' הארץ המובטחת, הוא לא הביא למחוז 'שלווה ונחת' נידחי אחיו, מתופת גלותם, הוא את עצמו שרף באש יוקדת, אש עבודת הקודש לציון".

ראובן ריבלין: אדם היה זאב ז'בוטינסקי, וכל דבר אנושי לא זר היה לו.

ראובן ריבלין: יהודי היה, שכל זכות שאף לתת לבני עמים אחרים היושבים בביתו ובשכנותו; גם מי שטענו לבעלות על ארצו, גם מי שרצחו בו, ובכל אופן קבע: כל הזכויות שמורות להם, לבני-האדם.

ראובן ריבלין: חייו של ז'בוטינסקי היו בצר ובמצוק.

ראובן ריבלין: האיש הרי היה צריך להיות מנהיג העם היהודי.

ראובן ריבלין: כפי שכתב ואמר זאת שזר, נשיא המדינה, אחרי מותו - מותו של זאב ז'בוטינסקי – "הכינור שנועד פעם להיות הראשון במקהלת תנועת תחיית ישראל - - - נועד - ולא זכה".

ראובן ריבלין: ולא זכה, כי רדפוהו וביזוהו ונתנו בו אות ופגעו בתנועתו, ולא נתנו לחיים הדמוקרטיים לעשות את שלהם.

ראובן ריבלין: מה לקח לנו היום מתורת ז'בוטינסקי?

ראובן ריבלין: כמספר העונים כך מספר התשובות.

ראובן ריבלין: בעיני, החשוב מכול הוא הצורך לשמר את קיר הברזל הישראלי, לבל ייסדק ויתפורר, כי בתחושתו המוטעית שחזון ציון דועך, חלילה, יכול האויב להאמין שוב – כפי שחשב פעמים רבות בעבר - שיוכל לנו ולהקים קיר זדון מולנו.

ראובן ריבלין: רבותי, מחלוקת עזה חוצה את הליכוד.

ראובן ריבלין: לא רק מחלוקת עזה, אלא היא מחלוקת עזה.

ראובן ריבלין: התנועה ממשיכה את תלמידי ז'בוטינסקי, אך מעבר למחלוקות, ברי הוא כי חשוב היום יותר מתמיד לאפשר לדור "אשר לא ידע את זאב" להכיר את אשר פס מן העולם - תרבות יהודית פוליטית סדורה בהדר ובגאון ובעוז, דמוקרטית לעילא, אך מציאותית ויודעת, כי ללא שימור התודעה היהודית ההיסטורית, אין ליהודי קיום על פני האדמה.

ראובן ריבלין: זאב ז'בוטינסקי הרעיד לבבות ונדם.

ראובן ריבלין: ואנחנו הקטנים, תלמידי תלמידיו, נמשיך, נפעל, נצית בלבבות "תקוות שני" סמויה, למען עמנו ולמען ערי אלוהינו ו"למען ההוד הנסתר".

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את ממלא-מקום ראש הממשלה לשאת את דבריו לציון יום זה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

איוב קרא: הוא מתהפך בקברו כשהוא רואה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, אנחנו מקיימים ישיבה מיוחדת, אין צורך בקריאות ביניים.

אהוד אולמרט: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, כבוד השר, למה?

חיים אורון: אני חושב שאנחנו צריכים לשמוע את דברי איוב קרא בנושא הזה.

ראובן ריבלין: למה עכשיו?

ראובן ריבלין: הרי יש מחלוקות רבות ודעות אחרות, וגם הקראתי מדבריו של זאב ז'בוטינסקי, לאמור, גם אדם שרוצה להרוג אותנו, אנחנו נכבד את זכותו כאדם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אהוד אולמרט: ברשותך, אדוני היושב-ראש, לפני שאומר כמה מלים לזכרו ולכבודו של זאב ז'בוטינסקי, אני חושב שאני לא פטור מהצורך להעלות במפגש האינטימי הזה שאנחנו מקיימים, איזו שאלה לגבי המתכונת שעליה החלטנו כדי לכבד את זכרם של אבות האומה ומנהיגיה.

אהוד אולמרט: אני מסתכל על המושבים הריקים של חברי הכנסת, גם של חברי הסיעה שנושאת את זכרו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני רצה לעבות את סיעת הליכוד.

אהוד אולמרט: אני מסתכל על המושבים הריקים של חברי הסיעה שנושאת את זכרו של זאב ז'בוטינסקי כחלק מבסיסה האידיאולוגי וגם על המושבים האחרים, ואני שואל את עצמי אם בכך אנחנו מכבדים את זכרו של זאב ז'בוטינסקי.

אהוד אולמרט: זה נכון גם לגבי דמויות אחרות.

אהוד אולמרט: זה לא יהיה שונה כאשר נקיים כאן ישיבה לזכרם של אחרים.

ראובן ריבלין: לא נעים לי לומר, הרצל מתקנא בז'בוטינסקי, כי נמצאים פה הרבה לעומת מה שהיה ביום האזכרה להרצל.

ראובן ריבלין: שם היינו אני והרצל.

ראובן ריבלין: אני אומר זאת בצער רב ובכאב גדול.

אהוד אולמרט: ההערה של היושב-ראש מחייבת את כולנו להסיק מסקנה בעניין הזה.

אהוד אולמרט: זה לא אחד מרגעיה היפים של הכנסת.

אהוד אולמרט: אין במעמד הזה לא הוד ולא הדר, לא כבוד ולא זיכרון, אלא מילוי חובה פורמלית טכנית, שלא יכולה לתת ביטוי של אמת למלוא העומק והרוחב של יריעת חייו ושל מורשתו והשקפת עולמו של האיש, אשר במישרין או בעקיפין תרם תרומה היסטורית מונומנטלית לחיי העם הזה ב-65 השנים שחלפו מאז מותו וב-125 השנים שחלפו מאז לידתו.

אהוד אולמרט: אני לא אלאה את חברי הכנסת בסקירה מפורטת, ובמידה מסוימת חוזרת על עצמה, על מורשתו.

אהוד אולמרט: אחדים מאתנו ודאי מכירים היטב את רעיונותיו, שאיפותיו וחלומותיו.

אהוד אולמרט: אני רוצה להעלות כאן שאלה ולנסות לתת עליה תשובה קצרה, תוך הסתמכות על דברים שאמר גדול תלמידיו של זאב ז'בוטינסקי, מי שהיה אחד מבני-הפלוגתא שלו בצד היותו מגדולי תלמידיו, מי שהיה ראש הממשלה, מנחם בגין, כשנשא מסה מיוחדת לציון סיום שנת ה-100 להולדת זאב ז'בוטינסקי, ב-1980.

אהוד אולמרט: אמר מנחם בגין: "מעולם לא חשבנו כי הוא, חלילה, עלול למות.

אהוד אולמרט: לכן אין לנו שום קושי לומר, 40 שנה אחרי פטירתו, כי האיש חי בלבותנו.

אהוד אולמרט: בימים הקשים ביותר של מרד ותמורה, לא פסקנו לשאול את עצמנו: בתנאים אלו, מה היה עושה זאב ז'בוטינסקי, איך היה נוהג ומה היה מחליט".

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, אם איננו רוצים להעביר את השעה החשובה לזכרו של זאב ז'בוטינסקי, שהיתה יכולה להיות עוד יותר חשובה, רק בקריאה סכמטית של פרקים מכתביו, והם רבים מני ים, ולחזור שוב על ציוויו בדבר קיר הברזל, ולחזור על החלום האוטופי שלו על הרכב מדינה שבה יחיו להם בשפע ואושר, בן ערב, בן נצרת ובני, כפי שהוא אמר באחד מחשובי שיריו, נדמה לי שהדבר החשוב ביותר הוא לנסות ולמדוד את תבונתו הבסיסית, את גישתו הבסיסית, את הרעיונות האמיתיים שהנחו אותו בראי המציאות שבה אנו חיים היום, עם הבעיות, עם המצוקות ועם ההתלבטויות, שמעוררות אצל רבים מאתנו את שאלות היסוד בדבר הזהות שלנו כעם וכמדינה, את שאלות הזיקה של עם ישראל לארץ-ישראל ואת מהות היחסים הפנימיים בינינו בזיקה לשאלות הללו.

אהוד אולמרט: נדמה לי, שאם נצליח לשאוב משהו מדבריו של ז'בוטינסקי, איזו השראה לשאלות שאנחנו צריכים לתת עליהן תשובות היום, ניתן כבוד אמיתי לזכרו.

אהוד אולמרט: אין ספק, ז'בוטינסקי דיבר בנאומיו הרבים וכתב במאמריו הרבים ובספריו על הזיקה העמוקה ביותר של העם הזה לארץ הזאת.

אהוד אולמרט: ז'בוטינסקי לא היה צריך אז לקבל החלטות במערכת הנתונים שבה אנחנו חיים היום, שהיו מטבע הדברים מעלים שאלות קשות, נוקבות ומהותיות לגבי ההגדרה היותר מדויקת של מהי הארץ הזאת, מה הם הגבולות שאנחנו צריכים לתחום לתוך הארץ הזאת ומה הן הפשרות שאנחנו צריכים להגדיר לעצמנו ביחסינו עם יושבי הארץ הזאת.

אהוד אולמרט: בכל זאת, זה לא יהיה מיותר, אולי אפילו מעניין, לצטט דבר או שניים מתוך המאמר החשוב ביותר שכתב זאב ז'בוטינסקי, זה שאנחנו מרבים לחזור אליו ולהתייחס אליו, קיר הברזל, 1933.

אהוד אולמרט: ז'בוטינסקי התייחס שם לאוכלוסייה הערבית שחיה בארץ הזאת.

אהוד אולמרט: אגב, הוא מעולם לא התייחס אליהם כאל אוכלוסייה פלסטינית, מן הטעם שזהות פלסטינית נפרדת, ואני לא מדבר על לפני מאות או אלפי שנים, לא היתה הנושא שעמד בתווך בינינו לבינם.

אהוד אולמרט: הם היו האוכלוסייה הערבית.

אהוד אולמרט: הוא אמר שם באותו מאמר: "עיקרון זה חל גם על הערבים.

אהוד אולמרט: כרוזי השלום שבתוכנו מנסים לשכנענו, כי הערבים הם או טיפשים שאפשר לרמותם על-ידי פירוש מרוכך של מטרותינו, או שהם שבט רודף-בצע, המוכן לוותר על זכויות הבכורה שלו בארץ-ישראל תמורת יתרונות תרבותיים או כלכליים.

אהוד אולמרט: ואני שולל לחלוטין הערכה כזאת של האופי הערבי - - - הם פסיכולוגים דקי-הבנה בדיוק כמונו - - - הם מבינים לא פחות מאתנו מה שאינו רצוי בשבילם.

אהוד אולמרט: הם מתייחסים לארץ-ישראל" - אומר ז'בוטינסקי במאמר על "קיר הברזל" - "לכל הפחות באותה אהבה אינסטינקטיבית ובאותה קנאות אורגנית שבה התייחסו האצטקים אל מקסיקו שלהם או הסיאוקסים אל הפרריה שלהם.

אהוד אולמרט: ההזיה - שהנה הם ייתנו הסכמתם מרצון להגשמתה של הציונות תמורת היתרונות התרבותיים והכלכליים שביכולתנו להעניק להם - מקורה של הזיה ילדותית זו אצל 'חובבי הערבים' שלנו היא באיזה רגש של זלזול כלפי העם הערבי".

אהוד אולמרט: ועוד הוא ממשיך הלאה.

אהוד אולמרט: נקודת המוצא של זאב ז'בוטינסקי, שבחלקה היתה מאוד פסימית, היתה שיש כאן עם, ציבור, שיש לו תודעה חזקה מאוד לגבי זכויותיו, לגבי רצונותיו, לגבי מה שהוא מגדיר כזכויותיו, וזה לא דבר שמישהו מאתנו, שמכבד את עצמו, יכול להרשות לעצמו לזלזל בו, להתנער ממנו או לקבל אותו כאיזה דבר זניח, שניתן לפתרון פשוט וקל.

אהוד אולמרט: חלק מהמסקנות הללו, מההכרה הזאת, הובילו אותו למסקנה של "קיר הברזל", שהוא אולי המפתח המהותי ביותר, יותר מכל דבר אחר, להבטחת ביטחונה, קיומה, יציבותה והמשכיותה של המדינה היהודית שתקום בארץ-ישראל.

אהוד אולמרט: אבל, אני מרשה לעצמי לחשוב, בזהירות, שאם ז'בוטינסקי היה צריך להתמודד עם מציאות שבה בתוך המדינה שלו חיה אוכלוסייה גדולה מאוד של בני העם הזה, שהוא לא זיהה אותה כאוכלוסיית העם הפלסטיני, אבל לצורך הוויכוח ההיסטורי זה גם לא חשוב, אלא כעם הערבי, הוא היה אומר לנו אחד משני הדברים: הם חייבים להיות אזרחים שווי זכויות במדינה הזאת בכל מקום שבו הם חיים במדינה הזאת.

אהוד אולמרט: כל מי שמכיר את כתביו, כל מי שמכיר את תורתו וכל מי שמכיר את עקרונותיו יודע שהוא לא היה מסוגל להגיד אלא את הדבר הזה.

אהוד אולמרט: אלא שזה היה מתנגש עם עיקרון נוסף שהוא היה צריך להתמודד אתו - -

ראובן ריבלין: אחרי שייפתח קיר הברזל כמובן.

אהוד אולמרט: - - מה יכול להבטיח את קיומה של מדינת ישראל, של המדינה היהודית, כמדינה יהודית ודמוקרטית?

אהוד אולמרט: אני יודע שאת הפן הזה אנחנו לא תמיד שמים על שולחן הדיונים בהקשר ההיסטורי הזה באותה מידה של חדות שבה ז'בוטינסקי האמין בו, אף שתלמידו הגדול מנחם בגין גם חשב כמוהו וגם אמר כמוהו.

אהוד אולמרט: אני שואל את עצמי: במבחן הזה שבין שתי האמונות הגדולות הללו, האמונה בקיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית והאמונה העמוקה, שהיא היתה פרי החינוך האירופי, הליברלי, שהיתה חלק בלתי נפרד מישותו של זאב ז'בוטינסקי, בצורך להעניק שוויון זכויות מלא למי שחי אתנו, מהי הפשרה שהיה עושה זאב ז'בוטינסקי?

אהוד אולמרט: אני לא רוצה להציע עכשיו מסקנה.

אהוד אולמרט: היא כבר שייכת לתחום הוויכוח שנשאיר אותו לזירות אחרות או למקומות אחרים.

אהוד אולמרט: אבל, אני כן רוצה לומר משהו.

ראובן ריבלין: מתי?

ראובן ריבלין: ב-1967 או עכשיו?

אהוד אולמרט: בכל נקודת זמן.

ראובן ריבלין: כי חבר הכנסת אורון, ב-1967 אמר - - -

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, תרשה לי, אינני רוצה להיכנס לוויכוח לא מצד זה ולא מצד זה.

אהוד אולמרט: אני רק אומר כמה מלים שראוי שיהיו בתודעה שלנו.

אהוד אולמרט: יש דבר אחד שאני משוכנע שז'בוטינסקי היה אומר לנו, כשם שמנחם בגין היה אומר לנו: יכול להיות שהחיים יובילו אותנו לפשרות שלא יאפשרו לנו להגשים את החלום שלנו על הארץ השלמה - שלעולם לא נתרום לכך שבהשלמה הזאת עם המציאות שתחייב אותנו לפשרה אנחנו גם נחלק את העם שלנו.

ראובן ריבלין: חלילה.

אהוד אולמרט: נדמה לי שזה הציווי שבזיקה למצוקות של הימים האלה כדאי שנזכור אותו במיוחד.

אהוד אולמרט: יכול להיות שהחיים יחייבו אותנו להגיע לפשרות שקורעות את הלב לגבי הארץ שלנו.

אהוד אולמרט: נעשה כולנו מאמץ עליון כדי שהן לא יקרעו את העם שלנו וכדי שהן לא יעמידו איש כנגד אחיו במלחמה שמנחם בגין אמר עליה פעם "לעולם לא"; לא חשוב מה יהיה הגירוי ומה תהיה הפרובוקציה ומה יהיה הפיצוי, לעולם לא מלחמת אחים, לעולם לא יד איש באחיו, לעולם לא יהודי שפוגע ביהודי אחר על רקע הכרעות, גם הכרעות כל כך קשות כמו ההכרעות שאנחנו צריכים להזדקק להן בימים האלה.

אהוד אולמרט: מי שמכבד את זכרו של זאב ז'בוטינסקי, נדמה לי שראוי שיזכור את הדברים הללו לא רק בבחינת זיכרון היסטורי מימים אחרים, אלא בבחינת ציווי לימים האלה.

ראובן ריבלין: תודה לממלא-מקום ראש הממשלה, השר אהוד אולמרט.

ראובן ריבלין: גברתי שרת המשפטים, השרה ציפי לבני, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת רוני בר-און, ויסיים יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת טומי לפיד.

יוסף (טומי) לפיד: אני על תקן יושב-ראש שינוי.

ראובן ריבלין: על תקן מה שאתה רוצה, ולא כראש האופוזיציה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש לי כבוד מיוחד ואני מתרגשת התרגשות מיוחדת לדבר היום בכנסת ישראל על ז'בוטינסקי, מסוג ההתרגשות שאני חושבת שרק חלק מבני סיעתי או מאלה שבמשך שנים היו צריכים לא רק להסביר את תורתו אלא להילחם על זכותם לומר אותה בקול רם, להפוך אותה לחלק מהערכים שעליהם גדלים ילדים במדינת ישראל - אלה שנאלצו להיאבק כדי שעצמותיו יובאו למדינת ישראל; אלה שהואשמו בפער אדיר בין התכנים האמיתיים של תורתו לבין מה שזה נחזה להיות בידי מתנגדיה; אלה שחונכו על שוויון והואשמו בפאשיזם; אלה שהסתכלו על תושבי הארץ הזאת בדרך אחת והואשמו כמי שרוצים לגרשם מכאן.

ציפי לבני: ולכן, חשוב גם היום, לא פחות מאשר בכל שנות ההיסטוריה שבה נלחמנו על הצורך ללמד את תורתו כתורה שלמה, כמכלול שלם, שמורכב מערכים - חשוב היום לא פחות שנשמור את כל הערכים האלה ונדבר על ז'בוטינסקי ותורתו כמכלול שלם, כי, לצערי, היום, חלק מהקבוצה שאליה אני משתייכת, חלק ממי שקורא לעצמו "תלמידיו", לוקח גם קטעים מסוימים והופך אותם לשוט נגד האחר בבחינת: אנחנו ממשיכיו האמיתיים ולא אתם.

ציפי לבני: ולא כך הוא.

ציפי לבני: גם אם אחד לוקח למשל את קיר הברזל ואומר: זהו הדבר החשוב ביותר בעיני - ראוי הוא, ואני מכבדת את זכותו לעשות זאת.

ציפי לבני: כך, ביכולתי לקחת חלקים נוספים ולומר: זהו המכלול השלם, ואין לי ספק בדבר אחד, שבמהות, בראייה הז'בוטינסקאית, זכותו של זה וגם זה לומר את אותו חלק שבו הוא מאמין בקול רם, כחלק מאותה הוויה של דמוקרטיה שנוצרה כאן, אבל שבה הוא האמין עוד טרם יצירתה.

ציפי לבני: נכון, ז'בוטינסקי בוודאי ראה קודם כול את היצירה של המדינה העברית בארץ-ישראל.

ציפי לבני: הוא אמר: "לפני בואנו לארץ-ישראל לא היינו עם ולא היינו קיימים.

ציפי לבני: על אדמתה נוצר העם העברי, וכל אשר עברי בקרבנו ניתן לנו על-ידי ארץ-ישראל.

ציפי לבני: נכון, אמת ויציב".

ציפי לבני: אבל ארץ-ישראל, בראייה שלו, לא היתה המטרה כשלעצמה.

ציפי לבני: היא היתה המקום הנכון ביותר לעם ישראל להקים בו את היצירה החדשה והמתחדשת שלו.

ציפי לבני: המטרה הראשונה של הציונות, אומר ז'בוטינסקי, היא יצירת רוב עברי בארץ ישראל.

ציפי לבני: נכון, משני עברי הירדן, אבל כפי שגם ציטטו קודם, משני עברי הירדן שם, כך רצה והאמין, יחיה לו בשפע ואושר בן ערב, בן נצרת ובני, ובלי רוב יהודי אין משמעות ואין יכולת לייצר אותה יצירה עברית חדשה של העם היהודי.

ציפי לבני: אומר ז'בוטינסקי, שלאחר הקמת מדינת היהודים תצטרך המדינה להיערך ולפתח משטר וחוקים ומדיניות חברתית צודקת וצדק חברתי ועוד שורה שלמה של ערכים שבעוונותינו, בעודנו מדברים על ארץ-ישראל, שכחנו גם אנחנו, מאמיניו ותלמידיו, לדבר עליהם.

ציפי לבני: כשמדברים על פתרון, הוא אומר, ומתגונן גם אז, כי גם הוא עבר את החוויה שבה הואשם שהוא אויבם של הערבים, והוא אומר: "כותב טורים אלה נחשב לאויבם של הערבים, לאדם הרוצה לדחוק את רגלי הערבים מארץ-ישראל.

ציפי לבני: אין אמת בכך.

ציפי לבני: יחסי האמוציונלי אל הערבים הוא כיחסי אל יתר העמים, שוויון נפש אדיב.

ציפי לבני: יחסי הפוליטי נקבע על-ידי שני עקרונות: ראשית, את הרחקתם של הערבים מארץ-ישראל הנני חושב לבלתי מתקבלת על הדעת.

ציפי לבני: בארץ-ישראל ישבו תמיד שני עמים".

ציפי לבני: הוא מדבר ומפרט על "תוכנית הלסינגפורס", והוא מתגאה בכך שיסודה של התוכנית הוא שוויון זכויות מוחלט.

ציפי לבני: אני רוצה היום הזה, מאחר שהרבה מנפנפים או מציינים דווקא את דיבוריו, אמירתו ותורתו הנוגעת לארץ-ישראל, רציתי דווקא לדבר מעט מן המעט על אותם תכנים, שהם התכנים שחשוב שנדע כחברה לייצר בתוכנו.

ציפי לבני: הוא אומר שמנקודת השקפה זו, המשפט והמדינה מתבססים על החוזה החברתי.

ציפי לבני: זהו חוזה בין מיליארד וחצי מלכים שווי זכויות.

ציפי לבני: הוא מוסיף ואומר: "אין להם ברירה אחרת, כי בלעדי חוזה זה עלול כל אחד מהם להתפרץ לתוך תחום שלטונו של זולתו.

ציפי לבני: אבל השוויון, הראייה שכל אחד, אם עבד אם הלך, נוצרת בן מלך".

ציפי לבני: זו המשמעות לא רק בראייה שלך את עצמך, אלא גם הדרך שבה אתה צריך להסתכל על האחר.

ציפי לבני: חוזר ואומר: "השקפה אחת נתגבשה בי עוד משחר ילדותי ועד היום הזה עודנה מושלת ומולכת על כל יחסי לציבור, אך יש האומרים כי אין זו השקפה אלא שיגעון.

ציפי לבני: אמת, הנני מטורף לגבי המושג שוויון".

ציפי לבני: אנחנו שרים, ציינתי קודם, "אם עבד אם הלך, נוצרת בן מלך", וחוזרים ואומרים: "עברי גם בעוני בן שר", וכוונתו איננה רק לעברית.

ציפי לבני: להבנתו, הוא אומר: אני חיברתי את השורות האלה והתכוונתי לכל אדם, יווני או בנטו, צפוני או אסקימו, כולם בצלם אלוהים נוצרו.

ציפי לבני: והאדם, כולנו מדברים כאן בכנסת בנאומים שונים על התגר ואיפה האדם?

ציפי לבני: מלה עברית שאינה ניתנת כמעט לתרגום לשפות אחרות.

ציפי לבני: כותב ז'בוטינסקי: "יש דברים אסורים ומן ההכרח הוא שיהיה באדם רגש של תיעוב פנימי, שילמדהו בלא אומר ודברים מפני מה אסור.

ציפי לבני: את המוסרים משיגים לא בכוח ויכוחים אלא בכוח חוש פנימי, ומי שחוש זה לקוי בו, בעל מום הוא".

ציפי לבני: אני אינני מתיימרת לקרוא לעצמי תלמידתו של ז'בוטינסקי.

ציפי לבני: לא זכיתי.

ציפי לבני: אני משתדלת במעט, ולפי הבנתי, ליישם את מה שאני חושבת כהשקפת עולמו וערכיו, לא במובן המצמצם, אלא במובן המרחיב ככל יכולתי, ואין לי ספק, שאם כל אחד היה מיישם במעט את מעט מן הערכים האלה, כאדם, כעברי, כישראלי, החברה בישראל היתה נראית אחרת לגמרי; הפוליטיקה בישראל היתה נראית אחרת לגמרי.

ציפי לבני: אני מאחלת לעצמנו, ואני מאמינה שזו גם חובתנו כממשלה, בעת קבלת ההחלטות לאזן את האיזונים וליישם בשורה שלמה של החלטות, לא רק בהחלטות הגורליות, לא רק בהחלטות המדיניות.

ציפי לבני: אם אנחנו עוסקים בהחלטות כלכליות, שנדע בצד פתיחת השווקים לתחרות לזכור את חמשת המ"מים, את המזון והמעון והמלבוש והמרפא והמורה, שנצטווינו לספק לכל אחד מאזרחי המדינה.

ציפי לבני: ובצד קיר הברזל נזכור גם שיש לנו חובה ליישם מדיניות של שוויון כלפי תושבי הארץ הזאת כולם.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשרת המשפטים, השרה ציפי לבני.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת רוני בר-און, יוזם החוק; בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: יסיים את הדיון חבר הכנסת יוסף לפיד.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, חברי מסדר ז'בוטינסקי, בני המשפחה, לפני כשמונה חודשים, עם פתיחת כנס החורף של הכנסת השש-עשרה, זכיתי בכבוד להניח על שולחן הכנסת את חוק זאב ז'בוטינסקי (ציון זכרו ופועלו).

רוני בר-און: כחבר בית"ר, כמי שחונך על-פי משנתו של ראש בית"ר, ראיתי זכות גדולה לצד חובה ערכית לפעול למען חקיקת חוק ז'בוטינסקי.

רוני בר-און: החוק עבר בכנסת ישראל בקריאה שנייה ובקריאה שלישית בתמיכה גורפת ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

רוני בר-און: הישיבה המיוחדת הזאת של כנסת ישראל, אדוני היושב-ראש, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, הגם שהיינו מצפים שההרכב יהיה קצת מלא יותר, היום לצורך ציון יום זאב ז'בוטינסקי, ישיבה זו היא הלכה למעשה היישום הראשון של הוראות החוק.

רוני בר-און: אני מודה לך באופן אישי על שזיכית אותי בזכות לשאת דברים בישיבה הזאת.

רוני בר-און: כשהכנתי לעצמי את הדברים שבדעתי לומר, ידעתי שלפחות חלקם הראשון של הדוברים ישתמשו כמעט כולם באותם ציטוטים, יביאו כולם את אותם רעיונות, וזאת הוכחה בעצם לשניים: נתחיל מן הקל – הקל הוא שבאמת באנו מאותם מקורות.

רוני בר-און: הכבד הוא שהמורה באמת היה מורה.

רוני בר-און: מורה הדור הוריש מורשת שאינה מתחלפת, והיא טובה, והיא יציבה והיא אמיתית.

רוני בר-און: זאב ז'בוטינסקי, חברי חברי הכנסת, מאבות הציונות, הקדיש את כל חייו להקמת המדינה היהודית בארץ-ישראל.

רוני בר-און: הוא הטביע את חותמו על הציונות ועל דמותה של המדינה ברוח משנתו של חוזה המדינה, בנימין זאב הרצל.

רוני בר-און: חוק ז'בוטינסקי, שמקביל לחוק להנצחת זכרו ומורשתו של הרצל, משלים מעשה חקיקה שנועד להנציח בתודעה ובזיכרון הלאומי את אותם מנהיגים לאומיים דגולים, אבות הציונות, אשר הקדישו את חייהם להקמת מדינה עברית בארץ-ישראל.

רוני בר-און: זאב ז'בוטינסקי היה מנהיג ציוני דגול, מנהיג שמדינת ישראל חייבת לעשות הכול כדי להנציח את מורשתו, בעיקר למען חינוך הדורות הבאים.

רוני בר-און: תורת זאב ז'בוטינסקי הניחה את התשתית למדינה הליברלית והמודרנית, מדינה שנשענת על ערכי הדמוקרטיה, הדאגה לזולת וגם – חבר הכנסת טומי לפיד - ערכי המסורת היהודית.

רוני בר-און: ייחודו של זאב ז'בוטינסקי הוא יותר מכול בהיותו מנהיג רבגוני, ספרא וסייפא, עיתונאי מחונן, סופר ומשורר, בלשן ומתרגם, הוגה דעות, מדינאי, מנהיג בכל רמ"ח איבריו, נואם פנומנלי שסחף את כל שומעיו ובה בעת מפקד שהוביל חיילים בשדה הקרב.

רוני בר-און: על הגותו, פועלו ותרומתו של זאב ז'בוטינסקי לתנועה הציונית ולמדינת ישראל ניתן לדבר שעות רבות.

רוני בר-און: זאב ז'בוטינסקי השאיר אחריו תורת חיים שלמה ומקיפה הנוגעת בכל תחומי החיים – החל בתפיסות כלכליות וחברתיות, עבור בתפיסות מדיניות וכלה בהתנהגות בין-אישית של כל פרט ופרט בחברה, מה שהוא הגדיר "ההדר הבית"רי".

רוני בר-און: בהיות תורת ז'בוטינסקי מקיפה ורחבה כל כך, היא זכתה לפרשנויות רבות.

רוני בר-און: זרמים רבים ודעות שונות מצאו סימוכין לאמונתם בכתבי ראש בית"ר.

רוני בר-און: לא בכדי, אדוני היושב-ראש, צפינו בחיזיון חריג בעת הדיון בחוק ז'בוטינסקי בקריאה השנייה והקריאה השלישית, דיון שבו כמעט כל המפלגות וכל נואם שעמד כאן על הדוכן מצא בתורת ז'בוטינסקי את הפרשנות המתאימה לאמונתו שלו או למצע האידיאולוגי שלו.

רוני בר-און: לא מעט מהדוברים - והבולט בהם לצורך העניין הזה היה יושב-ראש האופוזיציה - כמעט מכל קצוות הקשת הפוליטית בעצם ניסו לנכס לעצמם את הזהות הז'בוטינסקאית.

רוני בר-און: לפחות אני זוכר את טומי לפיד אומר, שאם היה זאב ז'בוטינסקי חי עמנו היום, הוא היה ודאי ראש שינוי, ולא ראש הליכוד או ראש בית"ר.

רוני בר-און: לכן, אם באמת המכנה המשותף הוא כל כך מרחיב וכל כך מתחבר, דווקא לעת הזאת, אדוני היושב-ראש, דווקא לעת הזאת הקשה לכולנו, העת הזאת שבה חילוקי הדעות והפרשנויות השונות לאידיאולוגיה הציונית הולכות ומתרחבות, הולכות ומחריפות, דווקא לעת הזאת שבה הוויכוח הפנימי בחברה הישראלית כל כך מעמיק, כל כך מקצין, דווקא לעת הזאת רבים תוהים כיצד היה נוהג זאב ז'בוטינסקי לו ישב בינינו בימים אלה, ימים של הכרעות כואבות, ימים של שבר פנימי.

רוני בר-און: אבל, צריך להגיד ביושר, שאיש מאתנו לא יוכל לקבוע בוודאות כיצד היה נוהג זאב ז'בוטינסקי היום.

רוני בר-און: מסוכן מאוד, הייתי אומר ממש יומרני ולא אחראי לנחש מה היתה עמדתו של ז'בוטינסקי נוכח התהליך ההיסטורי שמובילה ממשלת ישראל לו היה יושב כאן היום עמנו במליאת הכנסת.

רוני בר-און: המצדדים בתוכנית ההתנתקות החד-צדדית יצטטו כמובן את דברי ז'בוטינסקי בדבר החשיבות – כפי שנאמר כאן כבר היום - של קיום רוב יהודי במדינת ישראל כבסיס להבטחת קיומה של המדינה כמדינה יהודית.

רוני בר-און: המתנגדים יזכירו וידגישו את חשיבות דבריו בדבר ההתיישבות וההתנגדות לוויתורים הטריטוריאליים.

רוני בר-און: המחלוקת היא מחלוקת, וכך היא בוודאי תמשיך ותעמוד בינינו.

רוני בר-און: אני כמעט בטוח שציווי אחד של ז'בוטינסקי ברור ומדויק, סביבו יכולים כולנו וצריכים כולנו להתכנס.

רוני בר-און: ז'בוטינסקי, ממש כפי שציווה לנו גם תלמידו המובהק, ראש הממשלה המנוח, מנחם בגין, ז'בוטינסקי לו חי בתוכנו היום היה מצווה להימנע מכל גילוי אלימות בין יהודים, איסור מוחלט על אלימות בין אחים.

רוני בר-און: זאב ז'בוטינסקי האמין, כי המדינה היהודית שתקום בארץ-ישראל חייבת לקיים את רעיון "קיר הברזל", שלפיו "בארץ-ישראל יקום כוח אשר שום השפעה ערבית לא תוכל לקעקע את יסודותיו".

רוני בר-און: אבל כאשר זאב ז'בוטינסקי דיבר על כוח, הוא לא דיבר על כוח צבאי בלבד.

רוני בר-און: הוא דיבר על כוח כלכלי, על עוצמה תרבותית, בעיקר הוא דיבר, אדוני היושב-ראש, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, בעיקר הוא דיבר על כוח במובן של לכידות חברתית ושל אחדות פנימית.

רוני בר-און: מדינת ישראל והחברה הישראלית נמצאות בתקופת מבחן.

רוני בר-און: מותר למחות, ראוי למחות, אפילו צריך למחות, אבל רק בדרכים חוקיות, רק בדרכים לגיטימיות.

רוני בר-און: אסור, לעולם אסור להגיע למצב שבו יהודי מרים יד על יהודי, שכן הסכנה של קרע פנים-ישראלי חמורה ומסוכנת מכל איום של אויב חיצוני.

רוני בר-און: גם זאב ז'בוטינסקי, ואולי דווקא זאב ז'בוטינסקי, שהאמין וכתב כי שקט הוא רפש, הבין וקבע כי יש להגביל את המחאה הפנימית, ושלל מכול וכול מעשי אלימות בין יהודים.

רוני בר-און: אפילו בתקופה קשה – כמו תקופת ה"סזון" - של ציד אחים ועלילות דם בין יהודים, קרא ז'בוטינסקי לתלמידיו לשמור על ההדר הבית"רי.

רוני בר-און: הוא דרש, וזה ציטוט: "נימוס של בני מלכים כלפי זקן ונער, כלפי גבר ואשה, כלפי יהודים וגויים, כלפי אוהבים וכלפי שונאים".

רוני בר-און: דברים אלה נאמרו, כאמור, בתקופה כמו תקופת ה"סזון", תקופה שבשום אופן לא היתה קלה מזו שבה אנו נמצאים היום, תקופה שבה המחלוקות הפנימיות בעם היו קשות לא פחות וחריפות אולי אפילו יותר.

רוני בר-און: לסיום, אני מבקש להביע תקווה, שלציווי של ז'בוטינסקי – "אסור להשתמש בכוח הפיזי אף פעם בין יהודים ליהודים" – לא תהיה שום פרשנות לבד מפירוש הדברים לפי פשוטם, וכולנו נדע למלא אחר הציווי הזה, לבל נתפרק מבפנים.

רוני בר-און: יהיו דבריו ותורתו נר לרגלינו תמיד, ויהי זכרו ברוך.

רוני בר-און: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רוני בר-און.

יולי יואל אדלשטיין: אחרון הדוברים בדיון המיוחד לזכרו של זאב ז'בוטינסקי הוא חבר הכנסת יוסף טומי לפיד, יושב-ראש סיעת שינוי ויושב-ראש האופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, יורשתי שרת המשפטים, חברי הכנסת, "כחצות ליל קר וסער, עת אני שבור-הצער/ בספרי חוכמה נשכחת הסתכלתי נים-וער/ בא קשקוש סתום בדלת, קל כדפק יד נחשלת –/ יד חוששת - יד שואלת מחסה לדל או גר/ 'זה אורח' – כה לחשתי – 'זה אורח, זר או גר – / זה אורח, לא יותר'".

יוסף (טומי) לפיד: זה הבית הראשון של "העורב" מאת אדגר אלן פו, בתרגומו של זאב ז'בוטינסקי.

יוסף (טומי) לפיד: פורסמו עד היום יותר מ-30 תרגומים של השיר המופלא הזה, ועד היום, אחרי כל כך הרבה שנים, התרגום של ז'בוטינסקי הוא היפה ביותר.

יוסף (טומי) לפיד: וכמה שזה טוב שאתה יכול לדבר על פוליטיקאי ישראלי, שהיה סופר גדול ומשורר גדול, ויש אומרים שהוא היה אחד הנואמים הגדולים של המאה ה-20.

יוסף (טומי) לפיד: מישהו שעסק בזה אמר לי פעם: גדול הנואמים של המאה ה-20 היה, כמובן, צ'רצ'יל, השני היה לנין והשלישי היה ז'בוטינסקי.

יוסף (טומי) לפיד: לא מקרה הוא, שמספר חברי שינוי שיושבים באולם הזה לא קטן ממספר חברי הליכוד.

יוסף (טומי) לפיד: לו ירד ז'בוטינסקי לתוך הכנסת הזאת, הוא היה אוטומטית בא ויושב אתנו בספסלי שינוי.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו, אף שאיננו נחשבים למפלגה לאומנית, בוודאי היורשים האמיתיים של רוח ז'בוטינסקי בימינו.

יוסף (טומי) לפיד: קודם כול, כי ז'בוטינסקי היה ליברל אמיתי; ליברל במובן המערבי של המלה הזאת, בהתאם לתורות היפות ביותר שהתפתחו בעולם המערבי, שאותן הוא הכיר היטב, כי הוא קרא ודיבר ונאם בשבע שפות.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו רואים את עצמנו, מבחינה זו בוודאי, נציגיו של ז'בוטינסקי היום.

יוסף (טומי) לפיד: לא אותם אנשים שאומנם מאחורי גבם, על הקיר, תלויה תמונה של ז'בוטינסקי, אבל מתוך דבריו של ז'בוטינסקי "אנחנו עם גאון, נדיב ואכזר", לקחו רק את "האכזר".

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו יורשיו של ז'בוטינסקי גם משום שהוא היה חילוני למופת.

יוסף (טומי) לפיד: יש אומרים שהמאמר שלו על החרדים הוא יותר קיצוני מכל נאום שאני נשאתי אי-פעם.

אהוד אולמרט: יכול להיות שלא היית מקבל אותו לתנועה.

רן כהן: לדעתי, אתה לא צריך להתאמץ, הם ויתרו עליו.

יוסף (טומי) לפיד: רק העובדה הזאת, באופן כמעט אוטומטי, משייכת אותו לשינוי.

יוסף (טומי) לפיד: כי הוא הבין שרק אם אנחנו נהיה חברה חילונית, מודרנית, נאורה, מערבית, אנחנו ניוושע והציונות תצלח ותגבר על כל מה שפה רודף את הציונות, קם על הציונות, רוצה להרוס את הציונות.

יוסף (טומי) לפיד: לכן אני תמיד עוקב בחיוך סרקסטי אחרי אנשים שאומנם מודים בכך שמעולם לא קראו מלה אחת של ז'בוטינסקי, אבל רואים את עצמם כיורשיו של ז'בוטינסקי שעל הקיר.

יוסף (טומי) לפיד: ז'בוטינסקי שעל הקיר בוכה, לא לאלה הוא ייחל.

יוסף (טומי) לפיד: אילו היתה לנו היום מדינה כמו שז'בוטינסקי רצה בה, חלק גדול מהחוליים של ישראל, של הדמוקרטיה הישראלית, של המשק הישראלי, של המדע הישראלי, של האיכות הישראלית – לא היה קיים.

יוסף (טומי) לפיד: ישראל לא היתה סובלת מהחוליים שרודפים אותנו כיום.

יוסף (טומי) לפיד: גדולתו של ז'בוטינסקי היתה בזה שהוא הבין, שהדרך היחידה שבה מדינת ישראל העתידה יכולה להחזיק מעמד במזרח התיכון היא אם היא תייצג במזרח התיכון את הערכים המוסריים, המדיניים, הפוליטיים של המערב הדמוקרטי והחופשי.

יוסף (טומי) לפיד: לצערי ה- so called"יורשיו" לא נותנים את דעתם על כך.

יוסף (טומי) לפיד: אין זה מקרה ששני הנואמים פה היו בנים של רוויזיוניסטים אמיתיים.

יוסף (טומי) לפיד: לפחות אולמרט והגברת לבני יודעים על מה הם מדברים.

יוסף (טומי) לפיד: אבל הם גם יודעים שהרוב המכריע של חברי הליכוד היום לא קראו מימיהם שורה אחת של ז'בוטינסקי, וחבל.

יוסף (טומי) לפיד: צריך ללמד את ז'בוטינסקי בבתי-הספר וצריך לכבד את זכרו לא רק באמירות פואטיות פעם בשנה, אלא צריך את הרעיונות של ז'בוטינסקי, של דמוקרטיה ליברלית מערבית, להשתית עמוק עמוק בשורשי הרוח הישראלית, אם אנחנו רוצים מדינה ראויה לשמה וראויה לזכרו של ז'בוטינסקי.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יוסף טומי לפיד, אחרון הנואמים.

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לומר לחבר הכנסת לפיד, להגנתי, שאני, בשונה מרבים אפילו בסיעת שינוי, קראתי את ז'בוטינסקי בשפת המקור.

יולי יואל אדלשטיין: בזה אתה לא יכול להשוויץ.

יוסף (טומי) לפיד: קודם כול אני קורא רוסית.

אהוד אולמרט: את רוב ספריו וכתביו קראתי - - -

יולי יואל אדלשטיין: אלה תירוצים חלשים.

יולי יואל אדלשטיין: הדברים לא נאמרו על מנת לעורר ויכוח נוסף על תורתו של ז'בוטינסקי.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, לא הערתי קריאת ביניים כדי להתנצח.

אהוד אולמרט: אני חושב שזה אחד הדברים הנהדרים במורשתו של ז'בוטינסקי, שהוא היה נואם מזהיר בעברית ואת רוב כתביו הוא כתב בעברית.

אהוד אולמרט: הוא לא היה רוצה שיגידו עליו ששפתו היתה רוסית.

יולי יואל אדלשטיין: אילו הייתי אחד הנואמים, הייתי פותח בכך שאני חב לז'בוטינסקי את אהבתי לביאליק, כי הוא תרגם אותו לרוסית בצורה נפלאה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, אני יכול לקרוא את ז'בוטינסקי ברוסית, אבל היורשים הפוליטיים שלו לא מבינים אותו בעברית.

חיים אורון: אהוד, מלחמת הירושה נראית לי מוקדמת.

חיים אורון: [מס' כ/70; "דברי הכנסת", חוב' כ"ד, עמ' 21179; נספחות.

חיים אורון: ]

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: יציג את ההצעה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת הד"ר יובל שטייניץ.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יובל שטייניץ: אני רק רוצה לומר בשורה אחת לחברי טומי לפיד, שקודם כול אני מוכן להעיד, הייתי עם טומי ברוסיה, שלקרוא רוסית וגם לדבר, הוא עושה את זה כנראה לא רע.

יובל שטייניץ: אבל מצד שני, טומי, אני מבטיח לך, שרוב חברי סיעת הליכוד, אני לא יכול להתחייב על כולם, לכן אני אומר בזהירות רוב, קראו מכתביו של ז'בוטינסקי, מספריו וממאמריו.

יובל שטייניץ: רבותי, אני עובר לנושא שלפנינו.

יובל שטייניץ: רבותי, חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005.

יובל שטייניץ: זאת הצעת חוק שמיישמת את אחת ההמלצות של ועדת פרופסור אמנון רובינשטיין לבדיקת הדרכים לחיזוק הפיקוח הפרלמנטרי על צה"ל ומערכת הביטחון.

יובל שטייניץ: בפתח הדברים אני רוצה להודות לחברי ועדת-רובינשטיין, שהם בעצם ישבו על המדוכה שנה שלמה ואחת מהמלצותיהם היא החוק שלפנינו.

יובל שטייניץ: אני מודה לפרופסור אמנון רובינשטיין, לפרופסור יפה זילברשץ, לחבר הכנסת מיכאל מיקי איתן ולשני הרמטכ"לים לשעבר, אמנון ליפקין-שחק ודן שומרון.

יובל שטייניץ: בעצם, זאת הצעת חוק של ועדת החוץ והביטחון, אבל היא הגיעה מוועדת-רובינשטיין.

יובל שטייניץ: מדובר בהצעה המחזקת את הפיקוח הפרלמנטרי בישראל על צה"ל בכך שהיא עושה שני דברים: א.

יובל שטייניץ: היא מקבעת נוהל או נוהג שכבר ממילא קיים, שהרמטכ"ל מופיע שש פעמים בשנה, אחת לחודשיים, בפני ועדת החוץ והביטחון.

יובל שטייניץ: בזה היא משווה את מעמד הרמטכ"ל למעמד ראש השב"כ, כי גם בחוק השב"כ יש ארבע הופעות בפני ועדת משנה ושתיים בפני המליאה, כלומר, הופעה אחת לחודשיים, בחוק של ראש השב"כ, בפני ועדת החוץ והביטחון; ב.

יובל שטייניץ: היא מאפשרת לוועדה לזמן גם במקרים דחופים את הרמטכ"ל לדיווח בתוך 48 שעות, אבל זה לא רק על דעת יושב-ראש הוועדה, אלא במקרים כאלה יושב-ראש הוועדה צריך גם את אישור הוועדה או רוב חבריה.

יובל שטייניץ: הצעת החוק שלפנינו עברה בוועדת החוץ והביטחון פה-אחד, עברה בקריאה ראשונה בכנסת ישראל לפני כחודשיים פה-אחד, ועברה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית שוב בוועדת החוץ והביטחון פה-אחד.

יובל שטייניץ: אני רק רוצה לומר, מאחר שההצעה קצרה אני אקרא אותה בקצרה: "ראש המטה הכללי ידווח לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת מעת לעת ולא פחות מאחת לחודשיים על פעילות צבא-הגנה לישראל, וכן יימסרו לוועדה דיווחים מיוחדים לפי בקשתה".

יובל שטייניץ: זה תואם את הנוסח על ראש השב"כ בחוק השב"כ.

יובל שטייניץ: "סברה הוועדה ברוב חבריה כי מדובר בעניין בעל דחיפות מיוחדת, ידווח עליו ראש המטה הכללי לוועדה ולוועדת משנה שלה, לפי קביעת הוועדה, בהקדם ככל האפשר, ולא יאוחר מ-48 שעות מעת שביקשה הוועדה את הדיווח" - אנחנו כתבנו ועדת משנה.

יובל שטייניץ: הכוונה, וזאת תהיה הפרקטיקה, לוועדת המשנה למודיעין.

יובל שטייניץ: כלומר, יש עניינים מאוד מסווגים שבהם נדרש אולי דיווח דחוף, אבל אז הוועדה יכולה להחליט להפנות את זה לוועדת המשנה למודיעין, כדי לשמור על הסיווג.

יובל שטייניץ: אני מבקש מחברי הכנסת את התמיכה בחוק הזה.

יובל שטייניץ: אני אודה, אחר כך, בהנחה שהחוק יעבור, בדברי גם על החוק הבא, שהוא חוק שטופל בוועדת החוץ והביטחון ויציג אותו חברי חבר הכנסת אהוד יתום.

יובל שטייניץ: אין הסתייגויות.

יובל שטייניץ: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בחוק זה.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יובל שטייניץ, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005 - אין הסתייגויות, כאמור, ולכן אנחנו נצביע בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד סעיף 1 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: 18 בעד.

יולי יואל אדלשטיין: אין מתנגדים אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: החוק עבר בקריאה שנייה ואנחנו יכולים לעבור לקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 3 בעד החוק – 19 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכנסת (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: עלייה דרמטית בתמיכה בחוק בקריאה שלישית.

יולי יואל אדלשטיין: 19 בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני קובע כי הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, אושרה כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: כבודו רוצה להודות?

יובל שטייניץ: אחרי ההצבעה הבאה.

יובל שטייניץ: [מס' מ/172; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 22464; נספחות.

יובל שטייניץ: ]

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אהוד יתום יציג לנו את הצעת החוק הבאה, הצעת חוק התשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005, גם כן לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: הוא עושה את זה בשם ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת אהוד יתום.

אהוד יתום: תודה לך, אדוני היושב-ראש; תודה לך, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, שנתת לי להציג את החוק החשוב, המרגש והמאוד מאוד משמעותי הזה.

אהוד יתום: אני רוצה לומר לכם, חברי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש.

אהוד יתום: אני רוצה להציג בפניכם חלק מהחברים שערים בלילה, שיושבים פה ביציע; חבורה של אנשים שנשלחו על-ידי המדינה, נפלו בשבי, לחמו למענה, ומאז ועד היום הם לא רק ערים בלילה, הם גם ערים ביום והם נושאים את כאבם ואת תלאותיהם בשקט ובייסורים.

אהוד יתום: וזה משפיע על משפחתם ועל סביבתם, ובינם לבין עצמם, ובמשך עשר שנים הם נאבקים על השבת כבודם, ואינני רואה בחוק הזה חוק שמשמעותו כסף.

אהוד יתום: אני רואה בחוק הזה חוק שמשמעותו החזרת חוב - הענקת הכבוד, הכרה של הציבוריות הישראלית, באמצעות הכנסת ושליחיה, הכרה בחבורה הנפלאה הזאת של האנשים.

אהוד יתום: ישבנו אתם בדיונים מדיונים שונים.

אהוד יתום: סולם האמוציות עלה לשחקים ולרמות שלא ידעתי קודם.

אהוד יתום: נתנו להם לומר את דבריהם, גם ברגע זה יושב-ראש הוועדה שטייניץ והיועצת המשפטית מירי פרנקל-שור ואנוכי לא שבעי רצון מהתוצאה, וגם הם לא שבעי רצון מהתוצאה, אבל הם קיבלו את הדין, תרתי משמע, והם הסכימו, כי אם הם לא היו מסכימים הייתי מושך את החוק.

אהוד יתום: לא הייתי ממשיך לנהל אותו, כי הם אלה שצריכים בראש ובראשונה, אם לא להסכים, אז לא להתנגד.

אהוד יתום: אומר זאת בצורה חדה וחלקה.

אהוד יתום: אני מודה לכם מקרב לב ואני מאחל לכם שמרגע זה ואילך לילותיכם יהיו נינוחים יותר, ימיכם יהיו שקטים יותר.

אהוד יתום: ודאי תישאו את הלם הקרב והייסורים כל זמן שאתם עלי אדמה.

אהוד יתום: אני מאחל לכם בריאות טובה.

אהוד יתום: היות שגם הכסף באיזה מקום משחק פה משחק, אני מאחל לכם שתקבלו את הכסף הזה עד הפרוטה האחרונה, כי זה חלק מההערכה האמיתית שעם ישראל, באמצעות כנסת ישראל, מקנה לכם; אוהב אתכם ומעריך אתכם.

אהוד יתום: יש מי שאיבד את חייו במלחמה, יש מי שאיבד את זהותו במלחמה, יש מי שאיבד את נפשו במלחמה, ויש מי שממשיך לחיות בכאב הגדול, והכאב הוא גדול.

אהוד יתום: אנחנו מבינים אתכם, כולנו כאחד מבינים אתכם, ומבינים אתכם היטב.

אהוד יתום: אני בטוח שהפתיחה הזאת, ההכרה הזאת והחקיקה המשמעותית הזאת היום היא פתח לתקווה, לשינויים, להכרת יתר, לתמורת יתר.

אהוד יתום: אני יכול להבטיח לכם, שאני וחברי הטובים בוועדת החוץ והביטחון, שישבו בדיונים הללו ושמעו אתכם, יחד עם יושב-ראש הוועדה והצוות המקצועי של הוועדה, נמשיך ונפעל.

אהוד יתום: לפני שאני מציג את החוק, אני רוצה לומר לכם שהיום נסגר איזה מעגל, מעגל מאוד חשוב בכל מה שקשור להכרזות.

אהוד יתום: ממש בדקה התשעים של החקיקה פנו אלי יוצאי המחתרות וחטיבות הלוחמים, מאצ"ל ומלח"י, והצלחנו לכלול גם אותם במסגרת החוק - אלה שהיו בשבי מ-1 במאי 1947, ערב הפריצה לכלא עכו, ועד אוקטובר 1948.

אהוד יתום: אני רוצה לומר שנסגר כאן מעגל, כי בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון, הכריז על "ההגנה", לבון הכריז על ארגונים נוספים - - -

מיכאל איתן: אתה פלגיאטור.

אהוד יתום: אל תפריע לי, הכול יגיע בזמן.

אהוד יתום: הצלחנו לכלול אותם לא בשמם, בשום פנים ואופן לא בשמם, כי בן-גוריון הכריז אך ורק על "ההגנה".

אהוד יתום: על מנת לסגור את המעגל הזה, חבר הכנסת מיקי איתן יחד אתי – הצטרפתי אליו - הגיש הסתייגות, ומתוך שלוש ההסתייגויות על החוק, אמליץ להצביע בעד ההסתייגות הזאת, לכלול את הארגונים - האצ"ל והלח"י - בשמותיהם, וייסגר כאן מעגל.

אהוד יתום: אותם אנשים שפנו אלי והצלחנו להכניס אותם, ברור שהם לא כל כך שבעי רצון מעצם העובדה שהחלנו את החוק הזה מ-1 במאי 1947.

אהוד יתום: נמשיך לעשות מאמץ לבדוק את האפשרות להחיל את החוק הזה גם על תקופות יותר רחוקות.

אהוד יתום: לעצם החוק, אני מתכבד להציג בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי.

אהוד יתום: הצעת החוק שלפנינו באה לבטא, באמצעות ההכרה במעמד ומתן תשלום חודשי, חוב שחבה מדינת ישראל למי שנפל בשבי בעת השירות הצבאי, וכן נופלים בשבי שהיו במחתרות בין 1 במאי 1947 לבין 31 בדצמבר 1948.

אהוד יתום: מוצע להקים ועדה שתכיר באנשים כפדויי שבי.

אהוד יתום: מי שיוכר כפדוי שבי יהיה זכאי לתשלום חודשי בסך 1,000 שקלים למשך כל ימי חייו, החל מגיל 67.

אהוד יתום: התשלום יינתן בכל 1 בינואר בסכום חד-שנתי מצטבר עבור אותה שנה.

אהוד יתום: הסדר עם שר הביטחון קובע, כי שבויי העבר יקבלו תשלום רטרואקטיבי החל מ-1 בינואר 2004 ועד החודש שבו הוכרו כפדויי שבי.

אהוד יתום: כמו כן, מוצע לקבוע כי עם פטירתו ימשיך בן-הזוג לקבל את התשלום האמור למשך שנה אחת.

אהוד יתום: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

אהוד יתום: אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות, למעט ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל איתן, שאני מצטרף אליו, שבה אנחנו קוראים לילד בשמו.

אהוד יתום: כבר לא ארגונים באופן כללי אלא "ההגנה" - כאן היתה הכרזה עוד של דוד בן-גוריון, עם תוספת של האצ"ל והלח"י.

אהוד יתום: ערים בלילה פדויי השבי.

אהוד יתום: אני רוצה שוב לחלוק לכם את כל הכבוד והיקר.

אהוד יתום: תהיו בריאים ותחזיקו מעמד.

אהוד יתום: לגבי לוחמי המחתרות, אם אכן ההסתייגות הזאת, של מיקי איתן ושלי, תאושר, נסגר כאן מעגל חשוב ביותר.

אהוד יתום: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת אהוד יתום, אשר הציג את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

יולי יואל אדלשטיין: מדובר בהצעת חוק תשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005.

יולי יואל אדלשטיין: לחוק כמה הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מיכאל איתן, האם ברצונך להציג את ההסתייגות שלך?

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מצטרף לדברים שנאמרו בזכות ההוקרה והחוב המוסרי ולברכות ולאיחולים ששיגר חבר הכנסת אהוד יתום לפדויי השבי.

מיכאל איתן: אני מאחל להם המשך חיים פוריים, בריאים ותורמים, כפי שתרמו בעבר.

מיכאל איתן: האמת היא, שכששמעתי את חבר הכנסת אהוד יתום, נדהמתי מכושר השכנוע שלי.

מיכאל איתן: ידעתי תמיד, אמרו שיש לי כושר שכנוע, אבל עד כדי כך?

מיכאל איתן: לא האמנתי.

מיכאל איתן: רק אתמול הייתי צריך לשכנע אותו לקבל את ההסתייגות שלי, ופתאום הוא שכח שאני בכלל בעניין.

מיכאל איתן: הוא מספר פה שהוא השיג, שהוא בעד, יחד עם מיקי איתן – פתאום הוא נזכר שאני קיים.

מיכאל איתן: אני שמח מאוד, ואני מודה לו מאוד על רוחב לבו, שהוא השתכנע והסכים להצטרך להסתייגות שלי.

מיכאל איתן: אני עוד יותר אודה לו כשהוא יצביע יחד אתי ונעביר את זה יחד, כי ההסתייגות במקומה.

מיכאל איתן: אני רוצה להסביר.

מיכאל איתן: היא לא מעלה ולא מורידה שום דבר בעניין הזכויות ובעניין היקף התחולה של החוק הזה.

מיכאל איתן: היא רק עושה דבר אחד - תיקון טכני.

מיכאל איתן: בנוסח המקורי שהוכן נאמר, שהוועדה תהיה רשאית לקבוע לגבי מי ששירת שירות צבאי.

מיכאל איתן: ההגדרה של שירות צבאי היא גם כל שירות אחר ששר הביטחון הכריז עליו, בהכרזה שפורסמה ברשומות, כשירות צבאי לעניין חוק זה.

מיכאל איתן: מכוח הביטוי "שירות צבאי" הולכים לראות מי הגופים שלגביהם חלה ההגדרה "שירות צבאי", והולכים לראות מה היו ההכרזות של שר הביטחון.

מיכאל איתן: כאשר פותחים את ההכרזות ההיסטוריות של שר הביטחון, מוצאים שתי הכרזות.

מיכאל איתן: האחת, של דוד בן-גוריון, שהכריז על "ההגנה" ותו-לא.

מיכאל איתן: אחרי ארבע שנים, בשנת 1954, שר הביטחון פנחס לבון הוסיף במעורפל: "וכן ארגונים שפעלו באורח סדיר למען עצמאות המדינה".

מיכאל איתן: זה היה שם קוד למי שהיו קודם לכן מוקצים מחמת מיאוס - האצ"ל והלח"י.

מיכאל איתן: חברים יקרים, אנחנו מחוקקים בשנת 2005, אז אם אנחנו רוצים לתת הטבות שמגיעות לפדויי שבי מ"ההגנה", מהאצ"ל ומהלח"י בגין הפעילות שלהם לפני קום המדינה, בואו נאמר את זה בשם אותם ארגונים, שהיום ברוך השם קיימים ללא אפליה, ללא קיפוח, כל אחד לפי מידת תרומתו, גודלו וחלקו בהיסטוריה.

מיכאל איתן: נאמר שירות צבאי, ההגנה והזכויות ניתנות לשלושת הארגונים - "ההגנה", אצ"ל ולח"י.

מיכאל איתן: כך צריך לעשות, ואני מקווה מאוד שהכנסת כך גם תעשה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

יולי יואל אדלשטיין: שאר המסתייגים, שהם חבר הכנסת אלי ישי וחבר הכנסת איתן כבל, לא נמצאים במליאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעבור להצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005 - לשם החוק אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יכולים להצביע על שם החוק כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה היא בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 4 בעד שם החוק - 20 נגד - אין נמנעים - 1 שם החוק נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 20, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: שם החוק אושר כנוסח הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיף 1 קיימת הסתייגות של חברי הכנסת מיכאל איתן ואהוד יתום.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: מי שהוא בעדה יצביע בעד, מי שמבקש להסיר אותה יצביע נגד.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות - 19 נגד - אין נמנעים - 1 ההסתייגות של חברי הכנסת מיכאל איתן ואהוד יתום לסעיף 1 נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד – 19, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: ההסתייגות אכן נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נצביע על סעיף 1 לחוק כולל ההסתייגות שהתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד?

יולי יואל אדלשטיין: מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1 - 20 נגד - אין נמנעים - אין סעיף 1, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: להלן התוצאות: לסעיף 1 לרבות ההסתייגות - 20 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הסעיף אושר עם ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: לסעיפים 2–12 אין הסתייגויות.

יולי יואל אדלשטיין: נצביע עליהם כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 2–12 - 20 נגד - אין נמנעים - 1 סעיפים 2–12 נתקבלו.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 20, אין מתנגדים, נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: סעיפים 2–12 אושרו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, מכיוון שהתקבלה הסתייגות, האם אתה מסכים שנצביע בקריאה שלישית?

יובל שטייניץ: כן.

יולי יואל אדלשטיין: כן, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון מבקש להצביע בקריאה שלישית, וזה מה שנעשה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעת חוק תשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005, קריאה שלישית - נא להצביע על כל החוק בקריאה שלישית, לרבות ההסתייגות.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 8 בעד החוק - 18 נגד - אין נמנעים - 1 חוק תשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005, נתקבל.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 18, אין מתנגדים, ויש נמנע אחד.

יולי יואל אדלשטיין: החוק התקבל כנדרש בשלוש קריאות.

יולי יואל אדלשטיין: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יובל שטייניץ, מבקש להודות לאלה שעסקו במלאכה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, ראשית, אומר שאני רוצה להודות ביחס לשני החוקים.

יובל שטייניץ: אבל אני אפתח דווקא בתודה עמוקה מקרב לב לכל מי שעזר וסייע בחוק לפדויי שבי.

יובל שטייניץ: ראשונים חביבים אני רוצה להודות לפדויי השבי עצמם, לעמותת "ערים בלילה", וגם למשה מוץ מטלון, יושב-ראש ארגון נכי צה"ל, שהם אלה שעמדו על זכויותיהם, שהם אלה שקמו לעשות מעשה, שהם אלה שעודדו את אהוד ואותי ואת החברים האחרים.

יובל שטייניץ: מאחר שאני חושב שהחוק הזה חשוב לא רק לכם אלא לכל מדינת ישראל, וההודאה של מדינת ישראל בשגיאה ההיסטורית, בעוול שנגרם לפדויי השבי, שהתעלמו מהם ומצורכיהם ומשיקומם במשך כל כך הרבה שנים, התיקון הזה, גם אם הוא מעט מדי ומאוחר מדי, הוא עדיין תיקון חלקי.

יובל שטייניץ: לא מספיק טוב, אבל יותר טוב מכלום.

יובל שטייניץ: התיקון הזה, גם ברמה המוסרית, חשוב לא רק לכם, פדויי השבי, אלא גם לנו.

יובל שטייניץ: הוא תיקון גם למדינה.

יובל שטייניץ: אז קודם כול אני רוצה להודות לעמותת "ערים בלילה" ולפדויי השבי, וליושב-ראש ארגון נכי צה"ל, מוץ מטלון.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש - התחלף היושב-ראש - במיוחד אני רוצה להודות לחבר הכנסת אהוד יתום, חברי ידידי ממלא-מקום יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, ובחודשים האחרונים גם יושב-ראש ועדת המשנה לחקיקה בענייני ביטחון.

יובל שטייניץ: אני רוצה להודות לך, אהוד, קודם כול, על שהסכמת ליטול על עצמך את ועדת המשנה, ועל העבודה המצוינת והנמרצת שאתה עושה בחודשים האחרונים בכל החקיקה, גם כדי לסיים את הפיגורים, ועל העבודה הקשה והרגישה, שדרשה רגישות מיוחדת, שעשית בחקיקה הזאת.

יובל שטייניץ: אהוד, היו לנו ישיבות לא קלות.

יובל שטייניץ: פדויי השבי שהופיעו לפנינו לא יכלו, בצדק, לתמוך ולהסכים בלב שלם עם החקיקה הזאת.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר לך, אהוד, ניהלת את העניינים גם בתקיפות וגם בתבונה וברגישות רבות ביותר.

יובל שטייניץ: אני זוכר את הישיבה האחרונה, היא היתה לא קלה בלשון המעטה.

יובל שטייניץ: אבל ניהלת אותה בצורה יוצאת מהכלל.

יובל שטייניץ: אני גם רוצה להודות לשאר חברי ועדת החוץ והביטחון, לסגל המקצועי, מנכ"ל הוועדה, תת-אלוף אבריאל בר-יוסף, ליועצת המשפטית מירי פרנקל-שור, ולשאר סגל הוועדה שתמכו בחקיקה הזאת, לוועדת המשנה בראשותו של חבר הכנסת יתום.

יובל שטייניץ: אני רוצה להודות למיכאל איתן ולאהוד יתום על ההסתייגות החשובה שהכניסו לחוק.

יובל שטייניץ: אהוד, מאחר ששנינו מסכימים, שנינו וחברים אחרים בוועדת החוץ והביטחון, שהפיצוי שניתן הפעם, שהוא פיצוי על הוצאות העבר ועל הזנחת העבר הוא מעט מדי ומאוחר מדי - חבר הכנסת יתום ואני גם התחייבנו לפעול בעתיד כדי לנסות לשפר את החקיקה כך שתהלום יותר את הצרכים ותפצה בצורה יותר מלאה על הקיפוח, העוול וההזנחה של העבר.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם להודות, לגבי החוק הראשון, לכל חברי ועדת החוץ והביטחון.

אבשלום וילן: יש עוד 20 חוקים.

יובל שטייניץ: כן, אני כבר מסיים.

יובל שטייניץ: אני רוצה להודות גם לגבי החוק הראשון, חוק זימון דחוף של הרמטכ"ל לוועדה.

יובל שטייניץ: זה חוק קטן, אבל חשוב.

יובל שטייניץ: זו עוד קפיצת מדרגה ביכולת של הכנסת, של הפרלמנט, לפקח על צה"ל.

יובל שטייניץ: זו עוד קפיצת מדרגה בחידוד הכפיפות המלאה והמוחלטת של צבא-הגנה לישראל לכנסת ישראל ולפיקוח הפרלמנטרי של כנסת ישראל.

יובל שטייניץ: אני רוצה להודות שוב לוועדת החוץ והביטחון, וגם לחברי ועדת פרופסור רובינשטיין, פרופסור זילברשץ, חבר הכנסת מיכאל איתן והרמטכ"לים לשעבר דן שומרון ואמנון ליפקין-שחק.

יובל שטייניץ: עשינו מעשה לטובת הדמוקרטיה בישראל, לטובת הפיקוח על צה"ל, ולמעשה גם לטובת צה"ל עצמו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שטייניץ, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

הצעת חוק-יסוד: [מס' כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24133; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק-יסוד: מבקר המדינה (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני ידוע כמי שיודע להאריך בדברים כשהוא רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מהמר שאלה שיודעים להאריך יודעים גם לקצר בשעות מסוימות, במיוחד כאשר יש לנו סדר-יום ארוך והרבה הצעות חוק.

מיכאל איתן: אני מודה לכבודו, ובקשתך תיענה בחיוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שאני מביא למליאה מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט, היא הצעת חוק שיזם חבר הכנסת רן כהן, והיא באה לתקן את חוק-יסוד: מבקר המדינה ולהביא לכך שבאשר להעברת מבקר המדינה מכהונתו, אם יגיעו למצבים כאלה שיצטרכו להעביר את מבקר המדינה מכהונתו, ייקבעו כללים דומים לכללים שחלים על נשיא המדינה, כנראה מתוך גישה שונה.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר לחבר הכנסת רן כהן, שבתחילת דרך החקיקה חשבנו שזה היה ללא תשומת לב, שהדחת מבקר המדינה היתה אפשרית ברוב רגיל.

רן כהן: לא ברוב רגיל, זה שני-שלישים מהמצביעים.

מיכאל איתן: זה יכול להיות ברוב רגיל של שניים נגד אחד.

מיכאל איתן: מישהו אמר לי, אני לא זוכר כרגע מי, שהוא בדק בפרוטוקולים, והתכוונו בדיוק לזה.

מיכאל איתן: זה לא היה מקרה, אלא התכוונו בדיוק לזה.

מיכאל איתן: כך או כך, זה לא משנה.

מיכאל איתן: הוועדה קיבלה את העיקרון שלפיו תפקיד מבקר המדינה הוא תפקיד מאוד רגיש, תפקיד שצריך לתת למי שמכהן בו כוח וחסינות מפני הדחה מקרית על-ידי רוב כזה או אחר, ולכן נקבע, שאם נבצר ממנו מטעמי בריאות למלא את תפקידו, הכנסת צריכה לקבל החלטה בהליך שייקבע בחוק – תיכף נביא גם את החוק, עשינו שינוי גם בחוק - וההחלטה צריכה לבוא על-ידי רוב חברי הכנסת.

מיכאל איתן: מדובר במקרים שבהם מטעמי בריאות נבצר ממנו למלא את תפקידו.

מיכאל איתן: אם יש מצב שהכנסת רוצה להעבירו מתפקידו לא מטעמי בריאות, אלא מחמת התנהגות שאינה הולמת, שזה דבר ששנוי יותר במחלוקת, ביום שבו החליטה הכנסת על כך, צריכה ההחלטה להתקבל ברוב של שלושה-רבעים מחבריה לפחות, זה גם כן יהיה הליך שייקבע בחוק.

מיכאל איתן: אשר לשני ההליכים שייקבעו בחוק, אני אדבר עליהם בחוק הבא, שהוא החוק המשלים לחוק הזה.

חיים אורון: תציג את שניהם יחד.

מיכאל איתן: יש לי סיבה טובה לא לעשות זאת, אני תיכף אגיד לך אותה.

מיכאל איתן: זה ייקח שנייה, אני כבר מסיים.

מיכאל איתן: כאן מדובר על שינוי בחוק-יסוד: מבקר המדינה.

מיכאל איתן: לאחר מכן נשנה את החוקים שבהם דנים בהליך.

מיכאל איתן: כאן קובעים את הנורמה, הדרך לעשות את זה תהיה בחקיקה רגילה.

מיכאל איתן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הצעת החוק היא ללא הסתייגויות, ואנחנו יכולים להצביע עליה ישר בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק-יסוד: מבקר המדינה (תיקון מס' 2) - מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של תשעה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק בקריאה השלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של עשרה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת חוק-יסוד: מבקר המדינה (תיקון מס' 2) אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24133; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא: הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 37), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אותה יציג יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם היא באותם תנאים, גם היא ללא הסתייגויות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת שנמצאים באולם וגם קהל שצופה בנו, מה שאתם רואים עכשיו זה תהליך קצת משונה.

מיכאל איתן: מצד אחד, יש לנו חוק-יסוד: מבקר המדינה, שחוקקנו אותו פה עכשיו ברוב רגיל לגמרי.

מיכאל איתן: בעצם חוק-יסוד: מבקר המדינה הוא כאילו חלק מהחוקה של מדינת ישראל, בצ'יק משנים, בלי רוב, בלי פרוצדורות מיוחדות, ברוב מקרי שיש כאן באולם.

מיכאל איתן: זה מראה שאנחנו, מדינת ישראל, צריכים חוקה, וצריכים הליכים מכובדים, משוריינים וקשים יותר כדי לשנות את החוקה.

מיכאל איתן: לא כך משנים חוקה.

מיכאל איתן: לאחר ששינינו את חוק-היסוד, ובו נקבע העיקרון של הרוב המיוחד, עכשיו אנחנו קובעים את ההסדרים שעל-פיהם אפשר יהיה להביא לסיום כהונתו של מבקר המדינה.

מיכאל איתן: הסעיף אומר, ש"הכנסת לא תקבל החלטה על העברת מבקר המדינה מכהונתו מטעמי בריאות אלא לפי הצעת ועדת הכנסת שהתקבלה ברוב של שני-שלישים מחבריה על יסוד חוות דעת רפואית שניתנה על-פי כללים שהחליטה הוועדה".

מיכאל איתן: כלומר, הרוב הדרוש בוועדה הוא גדול במיוחד, מדובר באמת במקרים נדירים, אני מקווה מאוד שלא יבואו עלינו המקרים האלה.

מיכאל איתן: לסיום דברי אני רוצה רק לומר, שכל מי שמנסה לעשות ספקולציה כזאת או אחרת, שמא זה נוגע למבקר מדינה כזה או אחר, הרי ההצעה הזאת הוצעה על-ידי חבר הכנסת רן כהן לפני חודשים רבים, עוד בעת תקופתו של מבקר המדינה הקודם, לא כוונה לאדם זה או אחר, ומבקר המדינה הנוכחי, שנכנס לתפקידו לפני שבועות מספר, תומך בהצעת החוק ומקדם אותה בברכה.

אבשלום וילן: תאחל לו בריאות שלמה לאורך הרבה ימים.

מיכאל איתן: אנחנו כמובן מאחלים לו בריאות והצלחה בתפקיד והרבה כוח, כי התפקיד הזה הוא לא תפקיד קל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת איתן, יושב-ראש הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם ההצעה הזאת, אין לה הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בהצעת חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 37), התשס"ה-2005, קריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1–2 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של תשעה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 5 נגד – אין נמנעים – אין חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 37), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של חמישה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, חוק מבקר המדינה (תיקון מס' 37), התשס"ה-2005, אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יוזם הצעת החוק, חבר הכנסת רן כהן, רוצה להודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני רוצה להודות קודם כול ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן, ולחבר הוועדה, חבר הכנסת אליעזר כהן, לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית ולמנהלת הוועדה דורית ואג.

רן כהן: אני גם רוצה מאוד מאוד להודות לאנשי החוג למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה, שהם היו אלה שהסבו את תשומת לבי לליקוי הזה בחוק מבקר המדינה, שאפשר להדיח בשניים נגד אחד או בארבעה נגד שניים, דבר לא סביר לכל הדעות.

רן כהן: לכן, התיקון הזה לא רק טכני, הוא תיקון שבא להתאים את החוק לימינו אלה.

רן כהן: אי-אפשר להמר על מעמדו של מבקר המדינה באיזו הדחה במספר מקרי של חברי הכנסת.

רן כהן: לכן התיקון שעשינו נכון.

רן כהן: אני גם מודה לצוות הוועדה וליושב-ראש שלה על כך ששכללו את החוק הזה במהלך החקיקה שלו - להבדיל בין העברת המבקר מתפקידו במקרה של ליקוי בריאותי, שהוא לא יכול למלא את תפקידו, וזה נעשה ברוב של 61 חברי הכנסת, לעומת מקרה שבו המבקר, מעין מועל בתפקידו, הוא אינו ראוי למלא את תפקידו, ואז צריך רוב של 90 חברי הכנסת.

רן כהן: אני חושב שההבחנה הזאת נכונה, ראויה, ונדמה לי שהיום ספר החוקים קצת יותר מתוקן בסוגיה הזאת.

רן כהן: אני מאוד מאוד מודה לכל המעורבים.

רן כהן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24116; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 10), התשס"ה-2005, גם הוא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו מבקשים את אישור המליאה להצעת חוק שיזמה חברת הכנסת זהבה גלאון ועבדנו עלינו בוועדה.

מיכאל איתן: היא לא הצעת חוק מסובכת, ואסביר אותה בכמה מלים.

מיכאל איתן: הכנסת קבעה שאנשים שהם נפגעי עבירה יש להם זכויות מסוימות.

מיכאל איתן: אנחנו בוועדת החוקה קידמנו בכמה נושאים את המעמד של אדם שנפגע מעבירה כדי שהוא יוכל לקבל זכויות גם בתהליך החקירה נגד מי שביצע נגדו את העבירה, גם כאשר יש שיקול אם להעמיד את אותו אדם לדין או לא להעמיד אותו לדין, שיוכלו לשמוע גם את נפגע העבירה.

מיכאל איתן: גם בזמן המשפט יש לתת לנפגע עבירה תנאים מיוחדים שבהם הוא יוכל להעיד, אם צריך.

מיכאל איתן: למשל, אם אדם הוא קטין או קורבן למעשה אלימות, יש לו זכויות מסוימות: יש לו זכות לעיין בתיק, יש לו זכות לדעת על הליכים שונים שקשורים בתהליך המשפטי שמתנהל נגד מי שפגע בו.

מיכאל איתן: זו חקיקה שאני מקווה מאוד שתימשך.

מיכאל איתן: לא השלמנו אותה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אליעזר כהן, שיושב אתנו כאן במליאה, הוא חבר בצוות שמגבש זכויות נוספות, ואפילו גיבש יחד עם היועצת המשפטית שלנו, אפרת רוזן, הצעה של מגילת זכויות לנפגעי עבירה, ואנחנו מקווים מאוד שהממשלה תוכל להקצות את המשאבים הנדרשים כדי שנפגעי העבירה יוכלו לקבל טיפול נאות ויחס מהחברה ופיצוי למה שקרה להם בעקבות ביצוע העבירה, שלפחות בחלקו נובע מכך שהממשלה והשלטון לא נותנים לאזרח את הזכות המגיעה לו לחיות בביטחון, לו ולרכושו, וכשזה קורה לו, החברה חייבת לפצות את נפגע העבירה.

מיכאל איתן: חברת הכנסת זהבה גלאון אמרה: רגע אחד, אבל יש גם הליכים שהם לא רק הליכים בבתי-משפט, הליכים על-פי דיני העונשין.

מיכאל איתן: יש הליכים, למשל, בבית-הדין המשמעתי לעובדי המדינה, ומה קורה אז?

מיכאל איתן: נכון שיש הבדל גדול בין הליכים שקשורים בהעמדת עבריינים לדין וכליאתם ושאלות של יציאה לחופשה, להודיע לנפגע, וכל מיני סוגיות שלא קשורות בכלל לעובדי המדינה.

מיכאל איתן: אבל מצד שני, יש הרבה הליכים שהם דומים מאוד.

מיכאל איתן: למשל, נושאים של הטרדה מינית, נושאים של נפגע עבירה שצריך להעיד מול מישהו שעבר עבירה משמעתית חמורה והוא עומד לדין בבית-הדין המשמעתי.

מיכאל איתן: לכן, היא ביקשה להחיל את החוק גם על הליכים, לתת זכויות לנפגעי עבירה, לעיין בתיק, לראות את התלונה, לראות את אופן הטיפול, דברים שנוגעים גם לבית-דין משמעתי שבו מתקיים הבירור נגד מי שפגע בנפגע עבירה במסגרת הדין המשמעתי של עובדי המדינה.

מיכאל איתן: קיבלנו את הצעת החוק בהתחלה עם איזו אמירה ששר המשפטים יחיל ובזה נסתפק.

מיכאל איתן: שינינו את הקו, קבענו כמה זכויות.

מיכאל איתן: עברנו על זכויות העבירה המוכרות של נפגעי עבירה והתאמנו מה שמתאים לבית-הדין המשמעתי, ושר המשפטים, אם ירצה ואם ייווצרו זכויות, יוכל בעתיד להוסיף עליהן.

מיכאל איתן: אבל את אלה שמצאנו מתאימות החלנו כאן בנוסח החוק, שעליו אתם מתבקשים להצביע ולסייע בכך לנפגעי עבירה בעת דיונים שמתקיימים בבית-הדין המשמעתי של נציבות שירות המדינה.

מיכאל איתן: לא מדובר בכל הדיונים של נציבות שירות המדינה, מדובר רק במקרים של עבירות מאוד קשות, במצב שיש באמת נפגעי עבירה.

מיכאל איתן: מדובר, כמובן, בחלק קטן מהזכויות של נפגעי עבירה שהן רלוונטיות לדיון, אבל יש כאן מסר ברור, שאנחנו מגינים על נפגעי עבירה בכל מקום שבו מתקיים הבירור המשפטי נגד מי שפגע בהם.

מיכאל איתן: לכן, אנחנו רואים בחוק חשיבות ואני מודה לחברת הכנסת זהבה גלאון על יוזמתה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נעבור להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק היא ללא הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן נצביע בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו מצביעים על הצעת חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 10), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1–2 - 9 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של תשעה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים על אותה הצעת חוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 15 בעד החוק – 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 10), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של עשרה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, חוק שירות המדינה (משמעת) (תיקון מס' 10), התשס"ה-2005, אושר בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת גלאון, את רוצה להודות?

זהבה גלאון: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24135; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 28), התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דבר ראשון אני רוצה לומר - לא לחברי הכנסת, כי הם יודעים את זה, אלא בעיקר לאלה שצופים בנו בטלוויזיה וגם לאלה שצופים בנו באולם, לקהל ולציבור - שהצעות החוק עולות כאן כעת די במהירות, מעבירים עוד הצעה ועוד הצעה ועוד הצעה, אבל מאחורי כל הצעה כזאת עומדת עבודה מאומצת גם של חברי הכנסת, גם של יועצים משפטיים, גם של צוותים טכניים, גם של יחידות מידע שמספקות מידע, וההליך הזה שבו גוזרים את הסרט לא מתבצע בשנייה.

מיכאל איתן: לפני גזירת הסרט, לפני העברת החוק כאן במליאה, משקיעים בחוקים האלה זמן ומאמצים לא מבוטלים.

מיכאל איתן: החוק הבא שאני מביא למליאה הוא חוק שיזמו חברי הכנסת שאול יהלום ויצחק לוי.

מיכאל איתן: וסיפור המעשה כך היה: סיעת המפד"ל בכנסת החליטה שהיא מתפלגת.

מיכאל איתן: הם נכנסו לכנסת שישה, והם התפלגו – ארבעה לכאן ושניים לכאן.

מיכאל איתן: תוך כדי הוויכוחים היה קצת ריב, וקצת ריב ג'נטלמני, ובסוף זה גם נגמר בהבנה ובפרידה, גירושים ללא ריב.

מיכאל איתן: אבל בשלב מסוים, כשהם היו עדיין בוויכוחים, התעוררה אצלם בעיה: איך לחלק את מימון המפלגות.

מיכאל איתן: לפי החוק, כאשר סיעה מתפלגת - ארבעה הולכים לכאן ושניים לכאן, מחלקים את מימון המפלגות.

מיכאל איתן: אבל מה?

מיכאל איתן: אומרת סיעת המפד"ל: תראו מה קורה.

מיכאל איתן: אנחנו הלכנו בבחירות משותפות לכנסת.

מיכאל איתן: נבחרנו שישה חברים.

מיכאל איתן: על מנת שנביא לבחירת ששת החברים צברנו חובות.

מיכאל איתן: את החובות אנחנו משלמים מהמימון שהמדינה נותנת לנו כל חודש לפי שישה חברים.

מיכאל איתן: עכשיו יורידו לנו שניים, והמימון השוטף לשני החברים שעוזבים את המפד"ל, ילך לטובתם.

מיכאל איתן: מה עם החובות?

מיכאל איתן: למה ארבעה שנשארו צריכים לשאת על גבם גם את החובות של השניים שנבחרו בזכות החובות שנעשו?

מיכאל איתן: הם הגיעו לפתרון שלא דרש חקיקה, אבל גם לאחר הפתרון, ייאמר לזכותם של חברי הכנסת שאול יהלום ויצחק לוי - אמרתי לחבר הכנסת שאול יהלום: שאול, יש לנו חוקים יותר חשובים.

מיכאל איתן: נשאיר זאת בצד.

מיכאל איתן: בינתיים, זה לא אקטואלי, ואז הוא אמר: לא.

מיכאל איתן: חשוב מאוד שאחרים ילמדו מהניסיון שלנו, ויכולים להיות עוד מקרים כאלה.

מיכאל איתן: אני מודה לו על כך שהתעקש.

מיכאל איתן: פרי ההתעקשות מגיע היום בדמות הצעת חוק שקובעת, שכאשר חלק מתפלג מסיעה, הוא צריך להמשיך ולהשתתף בהחזר החובות של המפלגה בשיעור היחסי של החובות של המפלגה.

מיכאל איתן: אם התפלגו שניים משישה, אז זה שליש, והם לוקחים אתם שליש מהחובות.

מיכאל איתן: השליש הזה תקף רק לגבי המימון השוטף.

מיכאל איתן: זה תקף רק עד לסיום הכנסת, ואז זה נגמר.

יוסף יצחק פריצקי: הזאת?

מיכאל איתן: החוק הזה הוא בכלל לכנסת הבאה.

מיכאל איתן: אבל אנחנו מדברים על מצב שבו סיעה מתפלגת, ואז החוב שלוקח אתו הפלג החדש חל רק על אותה תקופת כהונה, כי הרי אחר כך יש בחירות חדשות והפלג החדש רץ כגוף חדש ולכן הוא לא חב יותר בחובות.

יוסף יצחק פריצקי: מה עם זכויות?

מיכאל איתן: הוא מקבל את הזכויות.

מיכאל איתן: הוא מקבל את הכסף.

מיכאל איתן: הוא מקבל שליש מהכסף, והוא נושא - - -

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת איתן, יש מפלגות שיש להן נכסים, בתים, זכויות, מזומנים בקופה.

יוסף יצחק פריצקי: יש.

מיכאל איתן: לגבי הנכסים, קבענו שחובות המפלגות בהגדרה זה ההפרש שבין הוצאות לבין הכנסות בתקופה שבה החלק שהתפלג או חלק ממנו היה חלק מהסיעה, באותה כנסת - וצריך לזכור זאת, כי לא מדובר על כנסות קודמות - וכן לצורך הבחירות לכנסת שאליה נבחר.

מיכאל איתן: וכן נאמר: "ואולם, לא יובאו בחשבון הוצאות שהוציאה מפלגה לשם רכישת זכויות בנכסים הנשארים בידיה לאחר ההתפלגות".

מיכאל איתן: כלומר, הנכסים נשארים בידי המפלגה, ולכן לא מביאים זאת בחשבון.

מיכאל איתן: לוקחים רק את התקופה שבה היו כל חברי הסיעה חברים בסיעה, לוקחים כמה היו ההכנסות וכמה היו ההוצאות, ואז אומרים להם: אם היה פער בין ההכנסות להוצאות, אתם תעזרו במימון כיסוי הפער הזה עד סוף הכנסת.

מיכאל איתן: אני חושב שהחוק הוא חוק טוב, חוק צודק וחוק הוגן.

מיכאל איתן: הלוואי שלא יהיו פילוגים, אבל אם יהיו פילוגים, כדאי שיהיה לנו חוק כזה שיסדיר את העניינים.

מיכאל איתן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני חבר הכנסת איתן, יש פה עוד שאלה: מה עם חובות ישנים שהיו עוד לפני הבחירות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי מפלגה קיימת והיא גם צוברת חובות.

יוסף יצחק פריצקי: בדיוק.

מיכאל איתן: זו הנקודה.

מיכאל איתן: אנחנו אומרים את הביטוי - "חובות המפלגה", והיה על זה דיון בוועדה ואני הערתי בדיוק את ההערה שאתה הערת, והיה על זה אפילו ויכוח קצר, כי אני אמרתי: אדם נכנס למפלגה.

מיכאל איתן: אם הוא נכנס למפלגה עם חובות, הוא כאילו לקח על עצמו מרצון חלק מהחובות.

מיכאל איתן: מצד שני, אמרו: לא.

מיכאל איתן: מה אתם רוצים?

מיכאל איתן: אדם לא היה קשור בהקמת החובות.

מיכאל איתן: הוא בא רק עכשיו לרשימה.

מיכאל איתן: ניקח רק את התקופה של הכנסת, וזה מה שנקבע בסופו של דבר, שההגדרה של חובות המפלגה היא הפרש שבין הוצאותיה לבין הכנסותיה בתקופה שבה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יישא בחובות לפי ההגדרה - - -

מיכאל איתן: כן, אלה חובות המפלגה לפי החוק הזה.

מיכאל איתן: זה לא מתייחס לדברים אחרים.

מיכאל איתן: הוא אומר רק דבר פשוט: אני באתי למפלגה, לכנסת הזאת, ואני רץ - - -

שאול יהלום: יכול להיות גם שתי קדנציות - מתי שהוא בא.

שאול יהלום: מסתכלים על חבר הכנסת.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: הוא אומר: אני באתי למפלגה.

מיכאל איתן: אני לא נושא אתי את חובות העבר.

מיכאל איתן: מהרגע שבאתי עד לרגע שאני יוצא - עשיתי חובות בתקופת כהונתי - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע שהוא נעשה חבר מפלגה - -

מיכאל איתן: עד שהרגע שהתפלגתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - גם אם הוא לא היה בכנסת.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: אם הוא לא בכנסת, הוא לא מקבל מימון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת שפרשו היו חברי מפלגה בקדנציה הקודמת והם לא היו בכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו, הם פורשים כשהם בקדנציה הזאת בכנסת אבל לא חברים - - -

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: אקרא את זה עוד פעם ונשים לב: "'חובות המפלגה' - ההפרש שבין הוצאותיה לבין הכנסותיה, בתקופה שבה החלק שהתפלג או חלק ממנו" - מאותו חלק שהתפלג - "היה חלק מהסיעה" - לא מהמפלגה, כלומר מהסיעה בכנסת - "וכן" - איזה מקרה שהוא לא היה חבר בסיעה?

מיכאל איתן: - "לצורך הבחירות לכנסת שאליה נבחר אותו חלק כאמור".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו הדברים ברורים.

מיכאל איתן: אלא שאם הוא רץ לבחירות לכנסת והוא עדיין לא נבחר ועשו חובות, אז הוא משתתף גם בתשלום החובות האלה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני יושב-ראש הוועדה, תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, להצעה הזאת יש הסתייגויות של חברי הכנסת בשארה, זחאלקה וטאהא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת טאהא, אתה רוצה לנמק את ההסתייגות?

ואסל טאהא: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה מבטל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הסתייגות אחרת, היא של חבר הכנסת נסים זאב, והוא לא נמצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, אנחנו פטורים מעניין ההסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על כל הצעת החוק - הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 28), התשס"ה-2005 - כמקשה אחת בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 16 בעד סעיפים 1–2 - 14 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 14 תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים על אותה הצעת החוק בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 17 בעד הצעת החוק - 14 נגד - אין נמנעים - אין חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 28), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 14 תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון מס' 28), התשס"ה-2005, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יהלום רוצה להודות בכמה משפטים, קצרים אני מקווה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, ברשותך, קודם כול, אני רוצה להודות לוועדת החוקה, חוק ומשפט מן היושב-ראש ודרומה, חבר הכנסת מיכאל איתן, שהשקיע וחשב ועשה.

שאול יהלום: אני רוצה להודות ליועצות המשפטיות סיגל קוגוט וקרן ויינשל.

שאול יהלום: אני רוצה להודות לדורית ואג, המנהלת, ולכל מי שעסק בעניין הזה ועל שיתוף הפעולה.

מיכאל איתן: וליצחק לוי.

שאול יהלום: אומר רק משפט אחד:

שאול יהלום: אני חושב שעד היום - -

מיכאל איתן: קשה לי להוציא את זה ממנו.

שאול יהלום: - - העובדה שלכאורה יכלו להתפלג חברים מהמפלגה ולהשאיר את המפלגה עם פחות מימון מפלגות ויותר חובות ואין פוצה פה ומצפצף, ואף אחד לא דורש מהם שום דבר, והם הולכים ובונים להם מפלגה, מקבלים מימון מפלגות נקי וטהור רק לשימושם, ואילו המפלגה שהם פרשו ממנה, לא זו בלבד שהם גרמו לה נזק בעצם הפרישה, עוד השאירו אותה בחובות שהיא לא יכולה לשלם, כיוון שהיא מקבלת פחות מימון מפלגות.

שאול יהלום: אני חושב שמכאן ואילך יהא חוק זה גם תמרור אדום בפני התפלגויות, וגם נגיע למצב יותר טוב, שמתפלגים יחשבו שלוש פעמים לפני שהם מתפלגים, ובכך נרבה את האחדות ואותן מפלגות שקיבלו את אמון הבוחר ימשיכו עד סוף הקדנציה.

שאול יהלום: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24078; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק הבא הוא הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26), התשס"ה-2005 - קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שזה באותן הנסיבות של ההצעות הקודמות, שהתרגלנו לעבוד אתן היום.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שאנחנו מביאים היום נקראת הצעת חוק המקרקעין, אבל היא נוגעת בעצם למיליונים של בני-אדם במדינה הזאת.

מיכאל איתן: יזם אותה חבר הכנסת חמי דורון מסיעת שינוי.

מיכאל איתן: במה מדובר?

מיכאל איתן: מדובר בחוק הבתים המשותפים.

מיכאל איתן: חבר הכנסת חמי דורון הגיע למסקנה, שיש עיוות בחלוקת דמי ועד הבית.

מיכאל איתן: למה אני מחייך?

מיכאל איתן: כי אנחנו רגילים לדבר כאן על כל מיני דברים שנוגעים לטרור ולמדיניות, והנה חוק קטן על כספים קטנים, אבל הוא נוגע למיליוני בני-אדם.

מיכאל איתן: כל אלה שגרים בבתים משותפים ודאי נתקלו בבעיה הזאת, איך מחלקים את דמי ההשתתפות באחזקת הבית המשותף.

מיכאל איתן: החוק מאפשר לקבוע הסדרים.

מיכאל איתן: כל ועד יכול לקבוע לעצמו הסדרים שונים, אבל בעת שרושמים את הבית המשותף יש גם תקנון מצוי ואפשר לאמץ את ההסדרים הקבועים, שאם לא משנים אותם הם ההסדרים הקבועים על-פי החוק.

מיכאל איתן: ההסדרים האלה, כך מצא חבר הכנסת חמי דורון, אינם צודקים.

מיכאל איתן: מדוע הם אינם צודקים, לדבריו?

מיכאל איתן: הוא אומר כך: מחלקים לפי השטח של הדירה, אבל מוסיפים על העלות גם את השטחים הצמודים לדירה.

מיכאל איתן: הוא אומר: מה זה משנה לעלויות ועד-הבית אם לדירה מסוימת יש עוד שטח צמוד בגג או במחסן?

מיכאל איתן: יש עוד שטח, אבל מה זה שייך לוועד-הבית?

מיכאל איתן: ועד-הבית מחלק רק לפי שטח הדירה.

מיכאל איתן: האמת, אין היגיון גם לפי שטח הדירה.

מיכאל איתן: נניח שזוג צעיר נכנס לדירה של שלושה חדרים וחצי.

מיכאל איתן: אחר כך הם נהיים ארבע-חמש נפשות והאחזקה יותר גדולה, אבל הם משלמים אותו דבר, כי זה הולך לפי שטח.

מיכאל איתן: אחר כך הילדים יוצאים, ההורים נשארים, ועוד הפעם אנחנו נשארים במצב שהשטח נשאר אותו שטח אבל העלויות והאחזקה לא קשורות לשטח כי יש הרבה פחות אנשים בדירה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת חמי דורון אמר בדיונים, שהוא עצמו חושב שכל השיטה הזאת לפי המטראז' היא לא בדיוק השיטה הנכונה, אבל גם אם הולכים לפי המטראז', צריך לעצור בשטח הרצפה ולא בשטחים צמודים, שאותם לא צריך להביא בחשבון.

מיכאל איתן: היום יש שיטה מסובכת, שלפיה לוקחים את השטח הצמוד ואוספים אותו עם כל הרכוש המשותף, מחלקים את זה, נוצרת מנה שאותה מחלקים בעלויות ועד-הבית ומוסיפים אותה לדירה שיש לה שטח צמוד.

מיכאל איתן: האמת, אני הייתי סקפטי לגבי כל הרעיון של הצעת החוק הזאת.

מיכאל איתן: אמרתי, תשאירו את זה כבר ככה, ומי שלא מוצא חן בעיניו יכול לקבוע לו שיטת תשלומים אחרת.

מיכאל איתן: גם לא מצא חן בעיני הרעיון, שבסופו של דבר מי שיש לו דירה של 100 מ"ר ויש לו עוד 70 מ"ר צמודים לא ישלם יותר מזה שיש לו 100 מ"ר בלבד.

מיכאל איתן: הרי יש לו יותר רכוש ויש לו יותר שימוש בבית.

מיכאל איתן: היה היגיון לתת לו לשלם קצת יותר.

מיכאל איתן: מי ששכנע אותי סופית היה הנציג של האגודה לתרבות הדיור.

מיכאל איתן: כאשר בא הנציג של האגודה לתרבות הדיור, עורך-הדין סמי ישראל, הוא אמר לי שטענתי צודקת.

מיכאל איתן: מבחינה עקרונית, יש היגיון בכך שאדם שיש לו קצת יותר ישלם קצת יותר.

מיכאל איתן: אבל בהיבט הפרקטי יש כל כך הרבה תסבוכות עם החישובים האלה, ואנחנו נעשה טובה לכל עם ישראל.

מיכאל איתן: שטח הרצפות הוא שטח ידוע, קל לחלק אותו, תסתפקו בזה.

מיכאל איתן: גם אם יש עיוות קטן, יותר טוב עיוות קטן והרבה פשטות למאות אלפי בתים משותפים, ששם צריך לבצע את עבודת החלוקה של הוצאות ועד-הבית.

מיכאל איתן: לכן, החוק הזה עבר בוועדה, ואני מבקש מהמליאה לאשר אותו בקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק היא ללא הסתייגויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע עליה כמקשה אחת בקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 26), התשס"ה-2005 - קריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 18 בעד סעיפים 1–3 – 17 נגד – אין נמנעים - 1 סעיפים 1–3 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 17 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים על אותה הצעה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 19 בעד החוק – 14 נגד – אין נמנעים – 1 חוק המקרקעין (תיקון מס' 26), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 14 תומכים, אפס מתנגדים ונמנע אחד, הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דורון, יוזם ההצעה, רוצה לומר כמה מילות תודה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול, תודה רבה על התמיכה בהצעת החוק.

חמי דורון: אני חייב לציין, שיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט עשה לנו חיים קשים גם בוועדה, אבל בסופו של דבר הוא השתכנע ממה שהציגו בפניו גם נציגי הממשלה, אבל בעיקר היועץ המשפטי של האגודה לתרבות הדיור, שאמר בצורה מאוד פשוטה, שלהצעת החוק הזאת חיכו הרבה מאוד זמן, כיוון שהיא מפשטת את כל הנוהל של חיוב נציגות דיירים בבית משותף, מפשטת את החיוב ואת החישוב, ולכן היא הצעה ראויה.

חמי דורון: אני חייב לומר, כי הצעת החוק הזאת במקורה היתה של חברי לסיעה, חבר הכנסת זנדברג, עוד בכנסת החמש-עשרה.

חמי דורון: אז לא נסתייע בידו להעבירה, ואני שמח ששנינו הצלחנו להעביר אותה עכשיו.

חמי דורון: אני כמובן מודה לכל חברי סיעת שינוי, שטרחו ונשארו כדי לדאוג לכך שהצעת החוק הזאת תעבור בקריאה שנייה ושלישית.

חמי דורון: אני מודה ליועצת המשפטית של הוועדה, אפרת רוזן, ולמנהלת הוועדה, דורית ואג, ולכל צוות הוועדה על העזרה.

חמי דורון: אני מודה כמובן לנציגות של משרד המשפטים, אשר ניהלו מלחמה קשה נגד יושב-ראש הוועדה בדיון הראשון בנושא הזה, וכן ליועץ המשפטי של האגודה לתרבות הדיור.

חמי דורון: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת חמי דורון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/89; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 24426; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא הוא הצעת חוק איסור מימון טרור (תיקון), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אותה יציג יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש את אישור מליאת הכנסת להצעת חוק איסור מימון טרור (תיקון).

מיכאל איתן: אנחנו בכנסת חוקקנו חוק שמטרתו להיאבק בארגוני הטרור.

מיכאל איתן: אחת הדרכים להיאבק בארגוני הטרור היא להיאבק בדרכי המימון של הארגון.

מיכאל איתן: לא מעט ארגוני טרור, שמטבעם חיים במקומות שהם מקומות אזרחיים, בתוך אוכלוסייה אזרחית, הם אינם נושאי מדים, הם משתלבים בחיים היום-יום במדינות שונות, במקומות שונים.

מיכאל איתן: אחד הדברים שהם עושים בו שימוש זה מערכות של העברת כספים, על מנת לארגן את פעילויותיהם.

מיכאל איתן: המערכות נעשות דרך כל מיני ארגונים וקבוצות שפועלים באופן חוקי, אבל הכסף זורם מגוף לגוף, ממקום למקום, עד שבסופו של דבר הוא מגיע לגורמים שמחוברים לטרור, יוצא משם ועובר לפעילות שחורה בלתי ידועה, שמממנת את הטרור.

מיכאל איתן: במסגרת המאבק הבין-לאומי למלחמה בטרור, יש מאמץ לחוקק במדינות רבות חקיקה שתגביל את העברות הכספים, תפקח עליהם ותדאג שכספים לא יעברו למימון טרור.

מיכאל איתן: ישראל חוקקה חוק בעקבות מדינות אחרות.

מיכאל איתן: בעניין הזה, למרבית הפלא, לא היינו הראשונים, ודרך אגב, גם לא היינו המחמירים ביותר.

מיכאל איתן: אנחנו דאגנו לכך שהחקיקה לא תהיה גורפת מדי.

מיכאל איתן: צריך להבין שהחקיקה מביאה למצבים שבהם אנשים שעוסקים בהעברות כספים, לרבות פקידי בנק, מבצעים את הפעולה בלי שהם יודעים שבסופו של דבר זו פעולת מימון טרור, ואם החוק הוא דרקוני מדי ולא מבחין בין פעילויות שנעשות בתום לב, בין פעילויות שנעשות כבדרך שגרה לבין פעילויות מכוונות לסייע לטרור, הוא עלול לכלול בתוכו גם, למשל, פקידי בנקים, או עובדים במוסדות פיננסיים אחרים, או אנשים אחרים שעושים פעילויות שונות בהעברות כספים או רכוש מכל סוג אחר.

מיכאל איתן: אשר על כן, בעקבות חקיקת החוק שלנו, אנחנו הגענו למסקנה שיש לעשות תיקונים מסוימים, על מנת שלא נביא לכך שגורמים תמימים ייכללו בתוקפו של החוק.

מיכאל איתן: אנחנו ביקשנו בחקיקה שהבאנו לכנסת לתקן בשלושה סעיפים: תיקון בסעיף 10 לחוק, שבו אנחנו קובעים שהיתר מסוים שקיים בחוק כבר היום לגבי חלק מהפעולות, יורחב ויוחל גם על פעולות ברכוש או פעולות מסוימות,

מיכאל איתן: שלעשייתן ניתן מראש היתר לפי הקבוע כבר כיום בסעיף 9(ד).

מיכאל איתן: זה יחול גם על הפעילויות הקבועות בתיקון בסעיף 10 לחוק מימון הטרור.

מיכאל איתן: תיקון נוסף אומר, בסעיף 47 - "תקנות, צווים והיתרים לציבור בלתי מסוים, לפי חוק זה, יותקנו באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת".

מיכאל איתן: כלומר, מכוח סעיף 47 אפשר יהיה לקבוע תקנות וצווים לגבי אופן הפעלת החוק ופעולת הגורמים המטפלים בהעברת כספים.

מיכאל איתן: הצווים האלה והפעילויות השונות ייקבעו על-ידי השר הממונה, נדמה לי שזה השר לביטחון פנים, שר הביטחון או שר האוצר.

מיכאל איתן: מי השר הממונה מבין שלושתם?

מיכאל איתן: אומרים לי כאן, שלושתם - שר המשפטים, השר לביטחון פנים ושר האוצר.

שאול יהלום: אדוני לא בקיא בחוק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תוכל לומר ראש הממשלה, הוא כולל את כולם.

מיכאל איתן: הסעיף האחרון מאפשר לכל אחד מהם לקבוע בצו לגבי תאגיד בנקאי או גוף הוראות איך לבדוק את "פרטי הזיהוי של צדדים לפעולה ברכוש אל מול פרטי הזיהוי של ארגוני טרור מוכרזים ופרטי הזיהוי של אנשים שהוכרז עליהם לפי סעיף 2 שהם פעילי טרור".

מיכאל איתן: פירושו של דבר, שיש בתאגיד הבנקאי רשימה או גוף אחר שעוסק בפעולות ברכוש.

מיכאל איתן: הוא מקבל רשימות של ארגונים שהם ארגוני טרור.

מיכאל איתן: הוא מקבל רשימות של אישים בודדים, שהחוק יכול להכריז עליהם כאישים שעוסקים בפעילות טרור.

מיכאל איתן: כאשר הוא מבצע פעילויות שונות, הוא צריך לבצע פעולת התאמה של הקליינטים שלו אל מול הרשימות האלה.

מיכאל איתן: איך לעשות את זה?

מיכאל איתן: מה הכללים?

מיכאל איתן: זה יכול להיעשות על-ידי צווים שיוצאו על-ידי אחד השרים הנוגעים בדבר, האחראים לביצוע החוק.

מיכאל איתן: אלה תיקונים קלים לעבודת חקיקה גדולה מאוד, שקשורה בחוק איסור מימון טרור.

מיכאל איתן: אני מבקש מהכנסת לאשר אותם.

מיכאל איתן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לחוק הזה יש הסתייגות אחת, של חבר הכנסת עזמי בשארה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא איננו נוכח, ולכן היא לא תועלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אנחנו נצביע על החוק כולו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כמקשה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קודם נצביע בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, מדובר בחוק איסור מימון טרור (תיקון), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 20 בעד סעיפים 1–3 - 13 נגד - אין נמנעים – אין סעיפים 1–3 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 13 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על אותה הצעת חוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 21 בעד החוק – 15 נגד - אין נמנעים – אין חוק איסור מימון טרור (תיקון), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של 15 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת חוק איסור מימון טרור (תיקון), התשס"ה-2005, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יושב-ראש הוועדה רוצה לומר כמה מילות תודה, והוא כנראה יסיים את הפרק הזה היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מאחר שכעת עליתי וירדתי בשישה חוקים רצופים, לא רציתי בסוף כל חוק לחזור על רשימת התודות והברכות.

מיכאל איתן: כפי שאמרתי, מאחורי עבודת החקיקה שאנחנו מביאים הנה לפני הציבור ועוברת כאן במהירות יחסית, עומדים הרבה אנשים, שמשקיעים לא מעט זמן לבדוק ולעשות כמיטב יכולתם על מנת שהחקיקה תתיישב עם חקיקה אחרת, שתהיה מנוסחת כהלכה, שהכוונות של חברי הכנסת יבואו לידי ביטוי בצורה הטובה ביותר בדבר החקיקה עצמו.

מיכאל איתן: על כן אני רוצה להודות לכל אלה שעזרו - אני חושב שזה לא לכולם, אבל לבולטים יותר ביניהם, ואם שכחתי מישהו, אני מתנצל כבר עכשיו – ותרמו להכנת כל החוקים שהעליתי כאן היום מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: את הרשימה הכינה מנהלת הוועדה דורית ואג, ולכן היא לא הזכירה לא את עצמה ולא את הצוות של עובדות ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: אני רוצה להודות להן מכאן.

מיכאל איתן: זה גם סיום של מושב.

מיכאל איתן: הן עבדו עבודה קשה ומאומצת כל השנה.

מיכאל איתן: אני מודה להן גם על העבודה הספציפית הזאת וגם על עבודה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: היועצות המשפטיות של הוועדה, שעסקו בתחום הזה – סיגל קוגוט, אפרת רוזן וקרן ויינשל - שעזרו בהכנת החוקים שהבאתי היום.

מיכאל איתן: יש לנו יועצים משפטיים נוספים.

מיכאל איתן: ממשרד המשפטים עורכת-הדין עליזה קן ועורכת-הדין אילנה יעקב.

מיכאל איתן: בחוק איסור מימון טרור – עורך-הדין עמית מררי ועורכת-הדין רחל גוטליב.

מיכאל איתן: בחוק מימון מפלגות ובחוק מבקר המדינה – עורכת-הדין שרית שפיגלשטיין ממשרד המשפטים, ועורכת-הדין שייצגה את משרד מבקר המדינה, אורית ישראלי.

מיכאל איתן: בחוק שירות המדינה – עורכת-הדין ענת אסיף.

מיכאל איתן: מהרשות לאיסור הלבנת הון – עורך-הדין שמשון אלבק.

מיכאל איתן: מהמשרד לביטחון הפנים – עורכת-הדין אלינוער מזוז, ומהמשטרה – עורך-הדין יהודה טברסקי.

מיכאל איתן: אני בטוח שיש רבים נוספים.

מיכאל איתן: אני מתנצל על שלא הזכרתי אותם בשמותיהם.

מיכאל איתן: אני מודה לכולם על העבודה הרבה שהשקיעו, ואני מקווה שהחוקים שהמליאה אישרה היום יוכיחו את עצמם ויצדיקו את העבודה המאומצת שהושקעה בהם.

מיכאל איתן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/87; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24137; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 68), התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אמנון כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אדוני, יושב-ראש ועדת הכלכלה, מוזמן לקצר בדבריו לרגל הנסיבות המיוחדות ורצף הצעות החוק הרבות שאנחנו דנים בהן היום, במיוחד בקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני נתתי לך חמש דקות.

אמנון כהן: אני אשתדל.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 68).

אמנון כהן: הצעת החוק המונחת לפניכם, שיזם אותה חבר הכנסת שאול יהלום, באה לקבוע הסדרי בטיחות ברכב להסעת תלמידים.

אמנון כהן: מוצעים שני הסדרים.

אמנון כהן: האחד - התקנת מערכת איתות חזותית, אשר תתריע בכל עת שדלתות הרכב פתוחות והתלמידים עולים או יורדים מההסעה.

אמנון כהן: האיתות יזהיר את הנהגים החולפים בדרך, כי בשולי הדרך נמצאים תלמידים העשויים לחצות את הכביש.

אמנון כהן: בדרך זו ניתן יהיה למנוע תאונות דרכים המתרחשות כתוצאה מעקיפת הרכב להסעת התלמידים, או כתוצאה מנהיגה במהירות מופרזת בקרבת הרכב, בעת שהתלמידים יורדים מהרכב או עולים אליו.

אמנון כהן: השני - התקנת שלט אזהרה נראה לעין, שבו רשומות המלים: הסעת תלמידים, בגודל ובצורה שיקבע השר בתקנות, וזאת כדי שהנהגים החולפים בדרך ינהגו במשנה זהירות בקרבת רכב להסעת תלמידים.

אמנון כהן: על מנת לאפשר היערכות להתקנת האמצעים האמורים בכלי הרכב להסעת תלמידים, מוצע לקבוע כי תחילתו של החוק המוצע תהיה שישה חודשים מיום פרסומו.

אמנון כהן: מדובר בהצעת חוק חשובה, ואני קורא לכם לתמוך בה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, קיצרתי אבל בחוק הבא אצטרך יותר זמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אדוני יושב-ראש הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, לחוק הזה יש כמה הסתייגויות דיבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שבעלי ההסתייגויות לא יממשו אותן, כי ברור על פניו שכתוב: תחילתו של חוק זה, ובמקום זה – חוק זה תחילתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר בחברי הכנסת משה גפני, אליעזר זנדברג, דוד טל ואילן ליבוביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שנוכח מהם ומוותר – יבורך.

משה גפני: אני מוותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שיעמוד על זכותו, אני אהיה חייב לתת לו לדבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת ליבוביץ, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נוכל למנוע ממך, חבר הכנסת ליבוביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שתשכיל אותנו ולא תאריך בזמן.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חבר הכנסת יהלום על הצעת החוק הזאת.

אילן ליבוביץ: אני רוצה להזכיר שבנושא הסעות תלמידים, אנחנו נמצאים עוד מרחק רב מהיום שבו נוכל להגיד שהילדים שלנו נוסעים בבטחה הביתה.

אילן ליבוביץ: אומנם הצעת החוק הזאת פותרת שתי נקודות בעייתיות בהסעות התלמידים, אבל במדינת ישראל עדיין לא נמצא התקציב לכך שייסעו שני תלמידים במושב ולא שלושה.

אילן ליבוביץ: עדיין משרד התחבורה לא הגיע למסקנה שתלמידים צריכים לנסוע באוטובוסים כשהם חגורים בחגורת בטיחות, כפי שאנחנו נוהגים במכוניות.

אילן ליבוביץ: עדיין אין פתרון לשאלה של הורה מלווה בהסעות התלמידים, שיוריד אותם מהאוטובוס בצורה בטוחה, יעביר אותם את הכביש בצורה בטוחה.

אילן ליבוביץ: ולכן, הצעת החוק הזאת מקדמת אותנו, אבל אנחנו עדיין רחוקים מלומר שתלמידינו וילדינו נוסעים בבטחה לבתי-הספר.

אילן ליבוביץ: מכאן צריך לקרוא לממשלה לקדם את כל ההצעות האלה שעומדות על הפרק מהר ככל האפשר ולהביא אותן לכנסת, כדי שבתחילת שנת הלימודים הבאה נוכל לחוקק אותן במהרה והתלמידים שלנו יוכלו לנסוע בבטחה.

אילן ליבוביץ: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ליבוביץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יכול לצפות שאדוני לא עומד על כך שנצביע על הסתייגותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לנו הסתייגויות להצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעת החוק כמקשה אחת בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 68), התשס"ה-2005 - מי בעד, מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 23 בעד סעיפים 1–2 – 12 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תרוצי, חברת הכנסת פולישוק-בלוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אחשיב לך את ההצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא תספיקי, אני אחשיב את זה כי ראיתי שאת מתאמצת ורצה בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היית רוצה להצביע בעד?

מל פולישוק-בלוך: בטח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתוספת קולה של חברת הכנסת פולישוק-בלוך - 13 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד, מי נגד - אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 24 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 68), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 13 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 68), התשס"ה-2005, אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' מ/123; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' ל"ז, עמ' 14742; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, קריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שהוא יעשה זאת באותן נסיבות של ההצעה הקודמת.

אמנון כהן: זה קצת יותר ארוך.

אמנון כהן: אני אשתדל לקצר כמה שיותר.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005.

אמנון כהן: הצעת החוק באה לתקן את חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה), התשנ"ח-1998, אשר נחקק על מנת להתמודד עם תופעת גנבות כלי רכב בישראל, שהגיעה לשיא בשנים 1997 ו-1998.

אמנון כהן: החוק קבע שני מנגנונים עיקריים להתמודדות עם גנבת רכב.

אמנון כהן: האחד, סימון חלקי רכב שפורקו מן הרכב, וזאת לשם זיהוים ומעקב אחריהם, שכן חלק נכבד מכלי הרכב נגנבים לשם סחר בחלפים; והשני, איסור שימוש בחלקי רכב המגיעים משטחי הרשות הפלסטינית.

אמנון כהן: על מנת לבחון את יישומו בשטח, נקבע בזמנו החוק כהוראת שעה לתקופה של חמש שנים, ותוקפו אמור היה לפוג ביולי 2004.

אמנון כהן: זמן קצר לפני שפג תוקפו של החוק הניחה הממשלה על שולחן הכנסת את הצעת החוק הכוללת תיקונים שונים בחוק העיקרי.

אמנון כהן: על מנת לאפשר דיון ענייני ומהותי בתיקונים המוצעים, ללא לחץ זמן, ועל מנת למנוע את פקיעת תוקפו של החוק, החליטה ועדת הכלכלה לפצל את הדיון בהצעת החוק, כפי שפורסמה ברשומות, כך שבשלב הראשון הוארך תוקפו של החוק בשנה נוספת, עד ליולי 2005.

אמנון כהן: יתר סעיפי הצעת החוק מונחים היום לפניכם לצורך אישורם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אמנון כהן: עיקר ההצעות הכלולות בהצעת חוק זו נבעו מקשיים ביישום החוק, עקב חילוקי דעות בין משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, נוכח העלות התקציבית הגבוהה שהיתה כרוכה בהקמת מערך לסימון חלקי רכב משומשים, לרבות הקמת מאגר מידע למטרה זו, כפי שהתחייב בחוק.

אמנון כהן: בפועל, הוראות החוק הנוגעות לסימון לא יושמו מעולם, ואינני יכול שלא למחות בהזדמנות זאת, אדוני השר, על זלזול הממשלה, ואין לי מלים אחרות להביע זאת, בחוקי הכנסת.

אמנון כהן: הצעת החוק באה לשנות את המנגנון הקבוע בחוק, כך שבמקום פיקוח באמצעות סימון חלקי הרכב, יונהג פיקוח באמצעות רישום פעולות הנעשות בחלקים אלה, דוגמת ייבוא, מכירה, העברה וכיוצא בזה.

אמנון כהן: חובת הרישום שתוטל על העוסקים בפעולות אלה תהפוך לחובה המרכזית המוטלת מכוח החוק.

אמנון כהן: עקב כך מוצע להחמיר את הענישה שתוטל על המפר חובה זו.

אמנון כהן: על מנת לבטא שינוי תפיסתי זה, ישונה שמו של החוק ל"חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גנבות), התשנ"ח-1998".

אמנון כהן: ביטול חובת הסימון יאפשר את יישומו של החוק ללא משמעויות לתקציב המדינה.

אמנון כהן: בהתאם לכך מוצע לבטל את כל הוראות החוק הנוגעות לחובת הסימון.

אמנון כהן: עוד מוצע לשנות את ההוראות הנוגעות לחובת מבטח, כך שבמקרה שבו מכר המבטח את הרכב שלא למטרת פירוק כללי, אלא לשם תיקון, יחזיק המבטח ברשיון הרכב ולא יעבירו לרוכש הרכב, אלא אם כן המציא לו הרוכש אישור של מוסך, שניתן לו רשיון לפי דין, ולפיו תוקן הרכב, ואם הוחלף חלק, הורכב במקומו חלק חדש, או חלק חדש או חלק משומש, שנרשם לפי הוראות החוק.

אמנון כהן: הדיונים שקיימה הוועדה בהצעת החוק נערכו – כפי שאנחנו נוהגים בדרך כלל - תוך שיתוף הגורמים הרלוונטיים, לרבות איגוד המוסכים, וחלק מהערותיהם הוטמעו בנוסח המונח בפניכם כעת.

אמנון כהן: בהתאם להצעת איגוד המוסכים החליטה הוועדה לקבוע כי לאישור של מוסך במקרה של תיקון שבו הוחלף חלק כאמור, יצורפו גם המסמכים הבאים: חוות דעת של שמאי הרכב, בין שניתנה לפני תיקון הרכב, בין שניתנה במהלכו או לאחר התיקון; חשבונית מס בשל התיקון; וכן תעודת בדיקה כפי שיקבע שר התחבורה.

אמנון כהן: סברנו כי יש חשיבות לצרף מסמכים אלה, על מנת להגן על הצרכן המעוניין לרכוש רכב וליידע אותו בדבר התהליך שעבר הרכב, וכן למנוע סיכון בטיחותי הנובע מתיקון כלי רכב במוסכים בלתי מורשים וללא פיקוח.

אמנון כהן: בנוסף, החליטה הוועדה להטיל את החובות האמורות, אשר הוטלו על חברות הביטוח, גם על תאגיד שבבעלותו 25 כלי רכב לפחות אשר אינם מבוטחים בביטוח מקיף, המוכר רכב שניזוק בתאונה, בין שהרכב היה בבעלותו ובין שהוא רכש בו זכות לבעלות.

אמנון כהן: מדובר בתאגידים הפטורים על-פי חוק מחובת ביטוח מקיף, המחזיקים ציי רכב גדולים, כמו חברות הליסינג, חברות להשכרת רכב ותאגידים נוספים שאינם מבטחים את רכביהם בביטוח מקיף.

אמנון כהן: לאור ביטול חובת הסימון, מוצע לעבות את חובת רישום הפעולות שנעשו בחלקי הרכב, המוטלת על מי שעסק בפעולות אלה, ולהטילה גם על בעל עסק העוסק בפירוק חלקים משומשים וכן על בעל עסק המייבא, מקבל או מעביר בכל דרך שהיא חלקים משומשים במסגרת עסקו.

אמנון כהן: על-פי המוצע, ההוראה האוסרת עשיית כל פעולה בחלקי הרכב שמקורם בשטחי הרשות הפלסטינית תישאר על כנה.

אמנון כהן: כמו-כן תבוטל הוראת שעה שנקבעה בשעתה והוראות החוק יהיו הוראות קבע.

אמנון כהן: אני סבור כי הצעת החוק חשובה ביותר לצמצום תופעת גנבות כלי רכב, בייחוד לאור הנתונים המצביעים על גידול במקרי הגנבות מאז שנת 2004, לאחר ירידה רצופה בשנים 1998-2003.

אמנון כהן: על כן, אני קורא לכם להצביע בעד הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ולכן נצביע עליה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כמקשה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע עתה בקריאה שנייה על הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 25 בעד סעיפים 1–15 - 13 נגד – אין נמנעים - אין סעיפים 1–15 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 13 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים על אותה הצעה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 26 בעד החוק – 15 נגד - אין נמנעים - אין חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של 15 תומכים, אין מתנגדים ואין נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דברי תודה של יושב-ראש ועדת הכלכלה, בבקשה.

אמנון כהן: אני יושב-ראש ועדה, אבל אתי יש צוות נאמן, מסור ומקצועי, בראשו מנהלת הוועדה, גברת לאה ורון, עידית חנוכה, וכן היועצת המשפטית של הוועדה, שהיום היא היועצת המשפטית של הכנסת, גברת אתי בנדלר.

אמנון כהן: הן עושות לילות כימים כדי לקדם את החקיקה הן של הממשלה והן של חברי הכנסת.

אמנון כהן: אני מודה לכן בשמי ובשם כל חברי הוועדה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון כהן.

גילה פינקלשטיין: [מס' כ/78; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 22462; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אחמד טיבי; בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005.

אחמד טיבי: מטרת החוק המוצע היא להגדיל את הקנסות הקבועים היום על עבירות לפי חוק צער בעל-חיים (הגנה על בעלי-חיים), התשנ"ד-1994.

אחמד טיבי: חוק צער בעלי-חיים האמור בא למנוע התאכזרות והתעללות בבעלי-חיים, בכלל זה גם איסור שיסוי בעלי-חיים זה בזה, איסור ארגון תחרות קרבות בין בעלי-חיים, איסור העבדת בעלי-חיים עד כדי אפיסת כוחות ואיסור המתת בעלי-חיים בסטריכנין או ברעל אחר ללא היתר ממנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.

אחמד טיבי: סעיף 17 בחוק צער בעלי-חיים, שאותו מבקשת הצעת חוק זו לתקן, מטיל עונשי מאסר על מתעללים בבעלי-חיים, וניתן אף להטיל קנסות בשל העבירות, כאמור בסעיף 61 לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

אחמד טיבי: כדי להרתיע ולמנוע ככל האפשר מעשי התאכזרות והתעללות בבעלי-חיים, מוצע להעלות את שיעורי הקנסות בשל עבירות כאמור.

אחמד טיבי: על עבירה של התעללות, אשר העונש הקבוע בגינה הוא שלוש שנות מאסר, מוצע שהקנס יהיה לפי סעיף 61(א)(4) לחוק העונשין - 202,000 שקלים.

אחמד טיבי: על עבירות של העבדת בעלי-חיים והמתה ברעל, אשר העונש בגינן הוא שנת מאסר, מוצע שהקנס יהיה לפי סעיף 61(א)(3) לחוק העונשין – 67,300 שקלים.

אחמד טיבי: החוק המוצע, שיזמנו אנוכי וחברי הכנסת ברכה ומח'ול, ואשר נוסח בתיאום עם נציגי הממשלה, בא להרתיע מביצוע עבירות לפי חוק צער בעלי-חיים ולשלוח איתות ברור למערכת האכיפה והשפיטה כי המחוקק רואה בחומרה את העבירות האמורות.

אחמד טיבי: לפיכך, אני מבקש מחברי הבית לאשר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את הצעת החוק כפי שהוכנה על-ידי ועדת החינוך, התרבות והספורט.

אחמד טיבי: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

גילה פינקלשטיין: אין הסתייגויות להצעת החוק.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה – מי בעד?

גילה פינקלשטיין: מי נגד?

גילה פינקלשטיין: מי נמנע?

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 27 בעד סעיף 1 - 13 נגד – 1 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

גילה פינקלשטיין: 13 תומכים, מתנגד אחד ואין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: החוק עבר בקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: מי בעד?

גילה פינקלשטיין: מי נגד?

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 28 בעד החוק – 13 נגד - 1 נמנעים - אין חוק צער בעלי-חיים (הגנה על בעלי-חיים) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: 13 בעד, מתנגד אחד ואין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: החוק נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הצעת חוק זו נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ב-24 במאי 2005, והועברה לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

אחמד טיבי: בשל כך אני רוצה להודות ליועצת המשפטית של ועדת החינוך והתרבות, עורכת-הדין מירב ישראלי.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה, יהודית גידלי, לאפרת ולאתי, שעשו עבודה מצוינת במשך כל הדיונים בוועדה כדי לסייע בידי להעביר את החוק.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לעמותות "נח" ולעמותות אחרות של צער בעלי-חיים.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לכל מי שסייע בידי להעביר את החוק, לרבות העוזרת הפרלמנטרית שלי, כיפאח עבד-אלחלים, וכן לנעה אפשטיין, וכן למזכירת הסיעה, דליה בקר, ולמנהל הסיעה, נאזם בדר.

אחמד טיבי: כמו כן, אני רוצה להודות ליושב-ראש הקואליציה, חבר הכנסת גדעון סער, שסייע בידי במשך כל מהלך החקיקה כדי להעביר את החוק החשוב הזה.

אחמד טיבי: לכל אלה ולכל הציבור הרחב שדחף – אתם לא יודעים כמה בקשות, מכתבים, פניות באמצעות דואר אלקטרוני, פקסים ופניות אישיות אני מקבל כדי להודות על עצם העלאת המודעות הציבורית.

אחמד טיבי: היא לא קיימת במקומות רבים, חבר הכנסת סער.

אחמד טיבי: חשוב לשלוח מסר מחמיר ומסר של אכיפה גם למערכת השפיטה ולפרקליטות, אבל גם לציבור הרחב, על חומרת המעשים האלה.

אחמד טיבי: לכל אלה אני מודה מקרב לב.

אחמד טיבי: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

גילה פינקלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 103), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה; הצעת חוק חופש המידע (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה - להצעה מצורפת עמדת נציב הדורות הבאים להצעת החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לוח תיקונים להצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החלטת ועדת האתיקה מיום י"ט בתמוז התשס"ה, 26 ביולי 2005, להטיל נזיפה חמורה על חבר הכנסת עסאם מח'ול בעקבות הקובלנה של חברי הכנסת אריה אלדד ואורי אריאל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה לסגן מזכיר הכנסת.

גילה פינקלשטיין: [מס' כ/81; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 23559; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 12), התשס"ה-2005, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 12), התשס"ה-2005.

שאול יהלום: אדם הרוכש "תכשיר רשום", מה שנקרא "רצפט", בבית-מרקחת, אינו מודע בדרך-כלל לקיומן של חלופות זהות לתכשיר שברצונו לרכוש, אשר מחירן או היצרן שלהן שונים מאלה של התכשיר כפי שהונפק בעבורו במרשם.

שאול יהלום: מצב זה פוגע באפשרות הקונה לבחור בין תכשירים רשומים שונים זהים, למשל שיוצרו בידי חברה שונה או שמחירם זול יותר.

שאול יהלום: אולי הוא רוצה יקר יותר - לא ניכנס לכיסו.

שאול יהלום: על כן מוצע לתקן מצב זה ולקבוע בפקודת הרוקחים, כי כאשר הרופא לא הורה במרשם לנפק את אותו תכשיר בשמו המסחרי בלבד, שאז הרופא רושם זה ולא אחר, אלא הוא כותב גם את החומר הפעיל, הרוקח יהיה חייב – זאת מהות החוק – ליידע את הקונה על קיומם של תכשירים נוספים זהים המצויים אצלו בבית-המרקחת.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לברך את חבר הכנסת דוד טל, יוזם הצעת החוק, הצעה אשר תסייע לציבור רוכשי התכשירים הרשומים ותחייב את הרוקחים למסור להם מידע בעת הרכישה בדבר מגוון התכשירים אשר באפשרותם לרכוש בבית-המרקחת, אשר זהים לתכשיר שנרשם בעבורם.

שאול יהלום: הצעת החוק מוגשת בצירוף הסתייגויות.

שאול יהלום: אני מבקש, כמובן, לדחות את ההסתייגויות ולקבל את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: תודה רבה, גברתי.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה שהמסתייגים מקבלים את הצעתו של היושב-ראש.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: בבקשה, ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 29 בעד סעיפים 1–2 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

גילה פינקלשטיין: 13 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק התקבלה בקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: נעבור לקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 30 בעד החוק – 13 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת הרוקחים (מס' 12), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: [מס' כ/88; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 24353; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 81), התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק, בשם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 81), התשס"ה–2005, שהיא הצעת חוק פרטית שלי.

שאול יהלום: הצעת החוק באה לתקן פרצה, לא תמיד ידועה, שהיתה עד היום בחוק הביטוח הלאומי.

שאול יהלום: בהתאם להוראות חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, עובד זר המועסק בישראל מבוטח בענפים של ביטוח אמהות, ביטוח נפגעי עבודה וביטוח זכויות עובדים בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד.

שאול יהלום: ביטוחו של העובד הזר המועסק על-ידי תושב ישראל חל רק אם העובד הזר מועסק בישראל, ולא חל אם העובד הזר מועסק ביהודה, בשומרון ובחבל-עזה על-ידי תושב ישראל.

שאול יהלום: דהיינו, אם אזרח ישראלי ותושב ישראלי מעסיק עובדת זרה ברשות ובסמכות, אבל העובדת הזרה גרה בכפר-עציון, למשל, והיא צריכה ביטוח לידה ואמהות, היא לא תקבל.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: רק כיוון שהיא לא גרה בתחומי ישראל שלפני ששת-הימים.

שאול יהלום: על כן מוצע לתקן את החוק ולקבוע בו, כי עובד זר המועסק על-ידי תושב ישראל באזור יהיה מבוטח בשלושת הענפים האמורים – כאמור, אמהות, נפגעי עבודה, זכויות עובדים בפשיטת רגל ובפירוק תאגיד – וישתלמו בעדו דמי ביטוח לענפים אלה.

שאול יהלום: מה אשם העובד הזר אם מעסיק אותו תושב ישראל שגר באריאל?

שאול יהלום: מה הוא אשם אם מעסיק אותו עובד שגר באפרת?

שאול יהלום: עם זאת, מוצע לקבוע כי ביטוח למענק אשפוז, למענק לידה ולקצבת לידה יחול רק על עובדת זרה או על אשת עובד זר המתגוררת באחד מהיישובים או האתרים הצבאיים הנמצאים באזור.

שאול יהלום: עוד מוצע לקבוע, כי עובד זר לא יהיה מבוטח מפני פגיעה בעבודה כאמור בסעיף 80(1) לחוק הביטוח הלאומי, שעניינו חזקת תאונת עבודה בדרך אל העבודה או בדרך מהעבודה אל המען, אלא אם העובד הזר מתגורר בישראל או באחד מהיישובים או האתרים הצבאיים כאמור, והתאונה אירעה בתוך אחד היישובים או האתרים הצבאיים, או אם העובד הזר מתגורר בישראל או באחד מהיישובים או האתרים הצבאיים והתאונה אירעה בשטח בשליטה ישראלית מלאה, מה שקרוי "שטח C", והתאונה אירעה אגב השימוש ברכב מנועי שהיה בבעלות תושב ישראל, תושב ישראל באזור או תאגיד הרשום בישראל והיה נהוג בידי תושב ישראל או תושב ישראל באזור.

שאול יהלום: כל המגבלות האלה - זאת דרישת הממשלה, ואני הובלתי את החוק בהסכמת הממשלה, משום שהממשלה טענה שאם התאונה מתרחשת בדרך לשטחים או בחזרה משטחים שאינם שטחים שבשליטת ישראל, נניח בשטח A וגם ב-B, הרי שאין אפשרות לחקור אם התאונה היתה באמת בדרך לעבודה או ממנה, וזה יכול לפתוח פתח לתביעות לא לגיטימיות מצד אנשים שנפגעים בתאונה לא בדרך לעבודה או ממנה, אלא בתאונה שקרתה מחוץ למעגל העבודה.

שאול יהלום: לכן נאלצנו להגביל לשטחים בשליטה ישראלית מלאה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק זאת באה לתקן חסר, והיא באה לטובת העובדים הזרים.

שאול יהלום: העובדים הזרים אינם חייבים לסבול, ואנחנו חייבים בכבודם ובזכויותיהם גם אם הם מועסקים על-ידי אזרחי ישראל שאינם גרים בישראל המצומצמת.

שאול יהלום: הצעת חוק זאת באה לתקן חוסר ופרצה שהיתה קיימת בחוק הביטוח הלאומי, והיא מוגשת ללא הסתייגויות.

שאול יהלום: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בנוסח הוועדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: תודה רבה, גברתי.

גילה פינקלשטיין: המסתייגים לא נמצאים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו נעבור לקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: בבקשה, ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 31 בעד סעיפים 1–2 - 13 נגד - 1 נמנעים – אין סעיפים 1–2 נתקבלו.

גילה פינקלשטיין: בעד - 13, מתנגד אחד, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה אושרה בקריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 32 בעד החוק - 12 נגד - 1 נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 81), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: רוב של 12 חברי כנסת, מתנגד אחד, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה ושלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: [מס' כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ז, עמ' 24140; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום - בשם הוועדה.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-הראש, לצערי, אינני יושב-ראש הוועדה, אני מציג את החוק בשם הוועדה בלבד.

שאול יהלום: במסכת חמשת-ששת החוקים שאני מעביר כאן, אני רוצה להודות לכל צוות הוועדה שהיה מסור וטיפל בעניין לילות כימים ודאג שהחוקים אכן יבואו עד הימים האלה של סוף הכנס.

שאול יהלום: אני רוצה להודות ללשכה המשפטית בראשות ג'ודי וסרמן ולהודות להנהלה בראשות וילמה מאור וכן לכל נציגי הממשלה המשתתפים והיוזמים.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

שאול יהלום: חוק מעונות יום שיקומיים, התש"ס-2000, קובע זכאות לפעוט עם מוגבלות שמלאה לו שנה וטרם מלאו לו שלוש שנים, לשהות במעון המספק שירותי חינוך וטיפול, לרבות טיפולים התפתחותיים וטיפולים פארה-רפואיים, לשיפור התפקוד היומיומי.

שאול יהלום: בהתאם להוראות החוק, הוכרו כמעונות יום שיקומיים, מעונות שבהם מטופלים עשרה פעוטות עם מוגבלות לפחות.

שאול יהלום: במימוש הזכאות לפי החוק, נתקלות הרשויות בקשיים משום שאוכלוסיות הפעוטות עם מוגבלויות מיוחדות וכן אוכלוסיות הפעוטות המתגוררים ביישובים קטנים ומרוחקים ממרכזי אוכלוסייה לא תמיד מסתדרות עם ההוראה לגבי אוכלוסייה של עשר פעוטות.

שאול יהלום: לפיכך מוצע לקבוע, נוכח הבעיות בשטח, כי מעונות יום שיקומיים יהיו רשאים לפתוח שלוחות.

שאול יהלום: מדובר על כך ששלוחה תקבל בדיוק אותם תנאים ואותו טיפול כמו המעון שהיא שלוחתו, שבה ישהו ויטופלו אפילו שישה פעוטות, לפחות, עם אוטיזם, לקות שמיעה, לקות ראייה, או לקות אחרת שקבע השר – זאת קבוצה אחת שבגינה דרוש הסידור הזה - או במקרה של מרחק לכל הפעוטות שהחוק מתייחס אליהם, שמקום מגוריהם נמצא במרחק של 25 ק"מ לפחות ממעון-היום השיקומי הקרוב.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, קודם כול אני מבקש לברך את חברי הכנסת שהגישו את ההצעה: חברת הכנסת אתי לבני שהובילה, לחמה ונאבקה, אבל יחד אתה היו גם חברי סיעתה רוני בריזון, יגאל יאסינוב, אילן ליבוביץ ומל פולישוק-בלוך.

שאול יהלום: הם יזמו את ההצעה, אשר תקל את הטיפול בפעוטות ותאפשר לממש את זכאותם לשירות טיפול וחינוך, המוענקת על-פי חוק מעונות יום שיקומיים.

שאול יהלום: אני רוצה גם להודות לכל אנשי המקצוע שליוו אותנו בוועדה, ובסופו של דבר למשרד הרווחה שהוביל את ההצעה המוסכמת, ולכל משרדי הממשלה, שבסופו של דבר הסכימו עם משרד הרווחה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 33 בעד סעיפים 1–2 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1–2 התקבלו.

גילה פינקלשטיין: ההצעה אושרה ברוב של עשרה חברי כנסת.

גילה פינקלשטיין: אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

שאול יהלום: אבקש לצרף את קולי, לא הספקתי להגיע למקומי.

גילה פינקלשטיין: ההצעה אושרה ברוב של 11.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 34 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: 11 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה ושלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

אתי לבני: חברותי וחברי חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה היוצא, חבר הכנסת שאול יהלום, לכל צוות הוועדה, לעורכת-הדין ג'ודי וסרמן, היועצת המשפטית, לוילמה מאור, מנהלת הוועדה, לכל צוות הוועדה, לכל הצוות שלי, לעוזרותי, לחברי שינוי שהצטרפו.

אתי לבני: אני מאוד שמחה שכבר בשנה הזאת ייפתחו השלוחות ויהיה פתרון להרבה מאוד ילדים שעד היום הזה לא יכלו למצוא את הפתרון במסגרות המטפלות.

אתי לבני: תודה רבה לאנשי משרד הרווחה ולכל המשרדים שתמכו, הסכימו, באו והעבירו את זה במהירות.

אתי לבני: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת אתי לבני.

גילה פינקלשטיין: [מס' כ/86; "דברי הכנסת", חוב' ל"ח, עמ' 24350; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, קריאה שנייה ושלישית.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק בשם הוועדה חבר הכנסת שאול יהלום, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, שוב אתקן.

שאול יהלום: אינני יושב-ראש הוועדה, אלא מציג בשם הוועדה.

שאול יהלום: כנסת נכבדה, גברתי היושבת-ראש, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, הצעת חוק פרטית שלי.

שאול יהלום: לפי חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל-1970, קיימת זכאות לתגמול ליתום שהורהו נספה בפעולות איבה, עד הגיעו לגיל 21.

שאול יהלום: לאחר גיל זה קיימת זכאות לגמלה רק מכוח החוק, אם היתום אינו עומד ברשות עצמו מחמת מום גופני או שכלי.

שאול יהלום: לפיכך, מי שמלאו לו 21 שנים אינו זכאי לתגמול, אף אם בפועל באותה שעה היה סמוך על שולחנו של ההורה הנספה.

שאול יהלום: בשנים האחרונות, לצערנו הרב, אירע למרבה הצער לא אחת, שנספו בפעולות איבה שני ההורים, וילדיהם אומנם מלאו להם 21 שנה, אבל הם אינם זכאים לגמלה מכוח החוק.

שאול יהלום: רק בשבוע שעבר נספו בדרך הזאת זוג הורים, משפחת קול, רחל ודב.

שאול יהלום: כולנו יכולים לשער איזו מכה ניחתת על משפחה כאשר שני ההורים נספים בפעולות איבה.

שאול יהלום: זאת לא סתם יתמות, זאת יתמות עם קרע נוראי, ולפעמים גם אם היתום הוא בן 22, גם אם הוא בן 23, עדיין המשפחה יכולה להתמוטט מבחינה כספית.

שאול יהלום: בהצעת חוק זו מוצע לתקן את חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה ולקבוע, כי מי שהתייתם משני הוריו בפעולת איבה, יהיה זכאי לתגמול בשיעור של 2,800 שקלים חדשים בחודש, למשך תקופה שלא תעלה על 24 חודשים.

שאול יהלום: זאת אומרת, המדינה אומרת, שאם קרה אסון, אף שאתה מעל גיל 21, במשך שנתיים עוזרים ליתום להשתקם.

שאול יהלום: ייתכן שההורים השאירו חובות, לא ידעו שזה יקרה ומי יודע אילו התחייבויות היו.

שאול יהלום: אנחנו מדברים עד גיל מסוים, בהנחה שבגיל 30 האדם בכל מקרה לא זכאי, כי הוא כבר עומד ברשות עצמו.

שאול יהלום: זאת אומרת, חלות הצעת החוק נפסקת בהגיעו לגיל 35 בכל מקרה, והתשלום הוא רק שנתיים.

שאול יהלום: עוד מוצע לקבוע, כי הצעת החוק תחול על מי שהיה יתום משני הוריו ביום ב' בתשרי התשס"א, 1 באוקטובר 2000, מועד תחילת האינתיפאדה האחרונה.

שאול יהלום: התיקון הרטרואקטיבי הזה הוכנס בעקבות הדיון שהיה בחוק בקריאה ראשונה, כאשר חברי כנסת אמרו שהרטרואקטיביות של שנתיים אינה מספיקה, אלא צריך לכלול את היתומים שנמצאים מאז ניחתה עלינו המכה, שבה נהרגו בפעולות טרור למעלה מ-1,000 אזרחים.

שאול יהלום: לפי בדיקת הביטוח הלאומי מדובר – עדיין בלי המשפחה שלצערנו נרצחה בשבוע שעבר – על חמישה-שישה יתומים.

שאול יהלום: זאת האוכלוסייה שתיהנה מהחוק, עד כמה שאפשר להשתמש במלה הזאת - "תיהנה".

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת - - -

גילה פינקלשטיין: גברתי היושבת-ראש.

גילה פינקלשטיין: שימו לב, תמיד הוא פונה אלי בכינוי "אדוני".

גילה פינקלשטיין: ככה הם רגילים במפד"ל.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, אני פונה אלייך בגלל סמכותך, שנראית כלפי חוץ, שהרי בדרך כלל אומרים שיושב-ראש גבר מקרין סמכות, לכן אני טועה.

שאול יהלום: אבל את צודקת.

שאול יהלום: הצעת החוק תסייע כספית לאנשים שחרב עליהם עולמם ברגע אחד, כאשר איבדו את שני הוריהם בפעולות איבה ולא היו זכאים לכל תגמול לפי החוק הנוכחי.

שאול יהלום: כפי שאמרתי, מדובר בחמישה-שישה יתומים, ונתפלל כולנו שבעתיד לא יקרה עוד מקרה כזה ולא נצטרך ללוות לא הורים ולא ילדים ולא משפחות שנרצחו ונספו בפעולות טרור.

שאול יהלום: אם חס וחלילה זה יקרה, הרי שהחוק יסייע, ולו גם במעט.

שאול יהלום: כפי שתיארתי את הצעת החוק, הרי שהעלות לתקציב המדינה שולית ביותר, והיא מוגשת ללא הסתייגויות.

שאול יהלום: אני מציע ומבקש לאשר את הצעת החוק בנוסח הוועדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: אנחנו נצביע על החוק כולו כמקשה אחת.

גילה פינקלשטיין: הצבעה בקריאה שנייה - ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 35 בעד סעיפים 1–2 – 8 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1–2 נתקבלו.

גילה פינקלשטיין: בעד - שמונה חברי כנסת, אין מתנגדים, נמנע אחד.

גילה פינקלשטיין: ההצעה אושרה בקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 36 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים - 1 חוק התגמולים לנפגעי פעולות האיבה (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות האיבה (תיקון מס' 21), התשס"ה-2005, קריאה שלישית - שמונה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

גילה פינקלשטיין: ההצעה אושרה בקריאה שנייה ושלישית, והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: [מס' מ/96; "דברי הכנסת", מושב שני, חוב' כ"ג, עמ' 11510, חוב' ל"ו, עמ' 14506, חוב' ל"ט, עמ' 15344; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005 - קריאה שנייה ושלישית.

גילה פינקלשטיין: יציג את החוק חבר הכנסת שאול יהלום בשם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005.

שאול יהלום: זוהי הצעת חוק ממשלתית.

שאול יהלום: בשנת 1991 תוקן חוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959, ונקבע כי נוסף על שירות התעסוקה הממשלתי, יוכלו גם גורמים פרטיים לעסוק בכל תיווך עבודה.

שאול יהלום: באותו תיקון, במסגרת ההסדר החדש, נקבעו תנאים מינימליים למתן רשיון ולפיקוח על הגורמים הפרטיים העוסקים בתיווך עבודה, והם נקראים בלשון החוק "לשכות פרטיות".

שאול יהלום: בשנים האחרונות התרחבה מאוד הפעילות בתחום תיווך העבודה של הלשכות הפרטיות, וחלק ניכר מהתרחבות זו נוגע לתיווך עבודה לעובדים זרים.

שאול יהלום: הצעת החוק שלפנינו באה בעקבות הלקחים שנלמדו בהפעלת החוק ועל מנת להגן על מבקשי העבודה במסגרת תהליך תיווך העבודה, ובמיוחד על העובדים הזרים.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק מרחיבה את התנאים שיידרשו לשם מתן רשיון לתיווך עבודה בישראל.

שאול יהלום: בין שאר התנאים מוצע לדרוש ידע בתיווך עבודה, קיומם של תנאים פיזיים וסביבתיים נאותים בלשכה פרטית, לרבות לעניין אבטחת מידע ולעניין נגישות לאנשים עם מוגבלות, הן לעניין נגישות המקום שבו ניתן שירות תיווך העבודה והן לעניין נגישות שירות תיווך העבודה.

שאול יהלום: כמו כן, מוצע להסמיך את שר התמ"ת לקבוע תנאים נוספים למתן רשיון, למשל בנוגע לחובת מסירת מידע למבקשי המידע.

שאול יהלום: בהצעת החוק נקבע, כי ההוראות לעניין תנאים למתן רשיון יחולו גם בנוגע למתן היתר לתיווך עבודה לאנשים הנמצאים מחוץ לישראל ולעובדים זרים, כי יש לשכות פרטיות ששולחות נציגים לחוץ-לארץ כדי לגייס עובדים זרים, ויש להם מגבלות בחוק הזה, שלפיהן הם לא יכולים לנצל את העובדים הזרים ולדרוש מהם תנאים קשים כספית ופיזית על-ידי כך שהם נותנים להם בתמורה את סידור העבודה בישראל.

שאול יהלום: עוד קובעת הצעת החוק, כי יהיה איסור על לשכה פרטית לעסוק בתיווך עבודה, אלא באמצעות עובד שלה או באמצעות בעל רשיון או בעל היתר.

שאול יהלום: היא לא יכולה לקבל רשיון, אבל העובד עצמו בלי רשיון, ואז קרוב לוודאי שהוא לא עומד בקריטריונים.

שאול יהלום: ההצעה קובעת חובת דיווח על שינוי פרטים, ומסמיכה את השר לדרוש דיווח בהתקיים חשד להפרת תנאי מתנאי הרשיון ובנסיבות נוספות.

שאול יהלום: הצעת החוק קובעת הוראות נוספות כדי לאפשר אכיפה טובה של הוראות החוק.

שאול יהלום: כך מוסמך השר להתלות רשיון או היתר ולהקפיא את הרשיון או את ההיתר, או לסייג אותו או לבטל אותו, לאחר שנתן לבעל הרשיון או ההיתר הזדמנות לשימוע.

שאול יהלום: זאת אומרת, לא מייד.

שאול יהלום: אבל, אם השימוע לא משביע את רצונו ולא לפי שיקול דעתו, לדוגמה, אם אחת העילות - מסירת נתונים כוזבים לצורך קבלת הרשיון, או מצב שבו חדל להתקיים אחד מתנאי הרשיון, או מצב שבו מופר תנאי מתנאי הרשיון.

שאול יהלום: כן מוצע להסמיך את השר ליתן צו סגירה ללשכה פרטית המתנהלת ללא רשיון, לאחר שניתנה למנהל הלשכה הפרטית הזדמנות להשמיע את טענותיו.

שאול יהלום: בנוסף, מוצע להחמיר בענישה על עבירות על הוראות החוק.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו עדים בשנים האחרונות לכך שיש לשכות הקרויות לשכות פרטיות, ולא מגיע להן להיקרא כך משום שהן מנצלות את העובדים הזרים.

שאול יהלום: הן מנצלות אותם.

שאול יהלום: מאחר שאין באפשרות העובדים הזרים לחזור למקומות מוצאם, או שהם כבר באו וחייבים ברשות משפחתם או בשליחות משפחתם להרוויח את מעט הכסף שהם מביאים, הם נכנעים לשרירות הלב של הלשכות הפרטיות.

שאול יהלום: אכן, הצעת החוק הזאת היא ראויה.

שאול יהלום: היא באה לשפר בהרבה, והיא נותנת מכשיר בידי המפקח, דהיינו משרד התמ"ת, לבדוק את הלשכות, ולא לתת להן ליצור מצב שבו העובדים הזרים יהיו קורבן לשיגיונות שרירותיים שלהם.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש לקבל את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: אין לו הסתייגויות.

שאול יהלום: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005 - נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 37 בעד סעיפים 1–18 - 8 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1–18 נתקבלו.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה ברוב של שמונה חברי כנסת.

גילה פינקלשטיין: אין מתנגדים, אין נמנעים.

שאול יהלום: אני מבקש להוסיף אותי.

שאול יהלום: לא הספקתי להגיע.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת שאול יהלום, ההצעה אושרה בקריאה שנייה ברוב של תשעה חברי כנסת.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 38 בעד החוק - 10 נגד - אין נמנעים - אין חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: בעד - עשרה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק שירות התעסוקה (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, עברה בקריאה שנייה ושלישית ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: [מס' 3182; "דברי הכנסת", כרך 198, עמ' 8811; מושב שני, חוב' א', עמ' 5328; נספחות.

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005, קריאה שנייה ושלישית.

גילה פינקלשטיין: יציג את החוק חבר הכנסת שאול יהלום בשם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים היום בסגירת מעגל - הוספת פרק לחוק הנגישות, שהוא פרק לכבדי שמיעה.

שאול יהלום: לכאורה אנחנו לא מודעים לכך שיש בינינו מאות אלפי אנשים שמתקשים בשמיעה.

שאול יהלום: חלקם מתקשים בשמיעה בשל בעיות, וחלקם במשך השנים עם ההתקדמות בגיל.

שאול יהלום: יש מאות אלפי אנשים קשישים שאף הם מתקשים בשמיעה.

שאול יהלום: אנחנו, שעדיין שומעים כיאות, איננו מודעים לצורך.

שאול יהלום: הנה לצדנו נמצאת לי, שהיא מתרגמת לשפת הסימנים.

שאול יהלום: היא מתרגמת גם לצופים וגם לנמצאים כאן

שאול יהלום: בשפת הסימנים.

שאול יהלום: אנחנו לא מודעים למכשירים שנמצאים בכניסה אצלנו בוועדת העבודה והרווחה, וכבדי השמיעה משתמשים בהם והדבר מגביר את שמיעתם.

שאול יהלום: זה מעין רמקול קטן באוזניים.

שאול יהלום: כך אנחנו מוצאים את עצמנו מול שידורי הטלוויזיה.

שאול יהלום: האם אדם כבד-שמיעה יכול ליהנות כמו אדם שאינו כבד-שמיעה משידורי הטלוויזיה הכל-כך טובים - כל אחד לפי טעמו, כמובן - אבל, בוודאי הכל-כך מגוונים שקיימים במדינתנו?

שאול יהלום: אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005.

שאול יהלום: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, קובע את עקרון היסוד, כי זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות ומחויבותה של החברה בישראל לזכויות אלה מושתתות על ההכרה בעקרון השוויון, על ההכרה בערך האדם שנברא בצלם ועל עקרון כבוד הבריות.

שאול יהלום: מטרת החוק היא להגן על כבודו וחירותו של אדם עם מוגבלות ולעגן את זכותו להשתתפות שוויונית ופעילה בחברה בכל תחומי החיים, וכן לתת מענה הולם על צרכיו המיוחדים באופן שיאפשר לו לחיות את חייו בעצמאות מרבית, בפרטיות ובכבוד, תוך מיצוי מלוא יכולתו.

שאול יהלום: הצעת החוק שלפנינו מושתתת על עקרונות אלו.

שאול יהלום: היא נועדה לשמור על הזכות לשוויון של אנשים עם מוגבלות בשמיעתם בכל הנוגע לאפשרות הצפייה וההנאה משידורי טלוויזיה, שהם שירות ציבורי חשוב וחיוני, ומי שאינו יכול להיעזר בו נפגע באפשרות להיות חלק מהחברה שלנו, מה שנקרא לא להיות חלק מ"מדורת השבט".

שאול יהלום: הצעת החוק שלפנינו היא במהותה חלק מחוק השוויון, וראוי היה להביאה כחלק מפרק הנגישות בחוק השוויון, שאושר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית לפני כארבעה חודשים.

שאול יהלום: אולם, בגלל ההוראות הטכניות שנדרשו הוחלט להביאה בנפרד.

שאול יהלום: בהצעת החוק נשמר איזון בין שמירת הזכות לשוויון של אנשים עם לקות שמיעה ובין הפגיעה בזכויות משדרי הטלוויזיה כתוצאה מהנטל הכרוך בליווי שידורי הטלוויזיה בכתוביות ובתרגום לשפת הסימנים.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, בהצעת החוק מוצע לקבוע חובה ללוות בכתוביות תוכניות המשודרות בערוצי הטלוויזיה המשודרים על-ידי משדרי הטלוויזיה בישראל ומיועדים בעיקר לציבור בישראל.

שאול יהלום: החובה לליווי בכתוביות תוחל בהדרגה, תוך הבחנה בין שידורים מוקלטים לשידורים חיים.

שאול יהלום: בנוגע לשידורים מוקלטים תחול החובה לליווי תוכניות בכתוביות בשעות השיא בשנת 2010, ובכל השעות - בשנת 2013.

שאול יהלום: ובנוגע לשידורים חיים תחול חובה לליווי 50% מהם בכתוביות ב-2011, ובאופן מלא - ב-2015.

שאול יהלום: הצעת החוק כוללת הוראות מיוחדות לעניין ליווי בכתוביות של מהדורות חדשות, שלגביהן יש כמובן חשיבות מיוחדת למי שסובל ממגבלה בשמיעתו, וללא הכתוביות הוא אינו יכול להתעדכן באמצעות מהדורות החדשות בטלוויזיה.

שאול יהלום: בהתאם להצעה, החל בשנת 2008 תשודר באחד הערוצים לפחות מהדורת חדשות מרכזית, לא בשעות המאוחרות, אלא מהדורה מרכזית יומית אחת בשעות השיא בליווי כתוביות, והחל בשנת 2013 ילוו כל מהדורות החדשות בכתוביות.

שאול יהלום: בהצעת החוק נקבע הסדר מיוחד למשדרי הטלוויזיה הרב-ערוצית, שכן במסגרת האיזון בין זכותם של אנשים המוגבלים בשמיעתם לצפות בשידורי הטלוויזיה ולהבינם, לבין הנטל שבהנגשת ערוצי הטלוויזיה, נדרשה התייחסות מיוחדת לנטל הכרוך בהנגשתם של ערוצי טלוויזיה רבים המיועדים בעיקרם לציבור בישראל, אשר מוטל על משדר טלוויזיה אחד.

שאול יהלום: הסדר זה קובע כי החובות בדבר ליווי תוכניות בכתוביות יחולו על ערוצים מסוימים שתקבע המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, בהתחשב, בין היתר, בבחינת שיעורי הצפייה בהם.

שאול יהלום: על ערוצים אחרים תחול חובת ליווי כתוביות באחוזים מופחתים מהתוכניות המשודרות.

שאול יהלום: עוד קובעת הצעת החוק, כי משדרי טלוויזיה ילוו תוכניות בתרגום לשפת הסימנים עבור אנשים עם לקות שמיעה המתקשים בקריאה עקב מוגבלותם.

שאול יהלום: שיעורי התוכניות שלגביהן תחול חובה זו נקבעו, בין היתר, תוך התחשבות בנטל הרב יותר שבתרגום לשפת הסימנים.

שאול יהלום: כן נקבעו הוראות בדבר החובה שמהדורת חדשות אחת לפחות, באחד הערוצים, מדי ערב, בשעות השיא, תתורגם לשפת סימנים.

שאול יהלום: בנוסף, נקבעו הוראות בדבר החובה של משדר טלוויזיה ללוות בתרגום לשפת סימנים רצועה יומית, בהיקף של חצי שעה לפחות, של תוכנית או תוכניות לגיל הרך, אם הוא משדר תוכניות כאמור, וכן חובה ללוות הודעות חירום בכתוביות.

שאול יהלום: יש לציין, כי ההוראות בדבר חובת הליווי של תוכניות עם כתוביות, יחולו על תוכניות בעברית לחוד ובערבית לחוד.

שאול יהלום: לעומת זאת, אין צורך בהחלה נפרדת בשפת סימנים לערבית ולעברית, שכן אותה שפת הסימנים משמשת את האוכלוסייה של שתי השפות.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק קובעת הוראות מיוחדות בדבר האפשרות של משדר טלוויזיה לקבל פטור מלא או חלקי מתחולת חובה שלפי החוק לגביו, מאת הגוף המפקח עליו בהתאם להוראות החוק שלפיו הוא משדר, דוגמת המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין המפקחת על חברות הכבלים.

שאול יהלום: פטור כאמור יינתן בהחלטה לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים, ויינתן בהתחשב בשיקולים שונים, לדוגמה בקשיים הטכניים של ביצוע החובה; בעלות הביצוע; במצבו הכלכלי של משדר הטלוויזיה, ולעניין ערוץ מסוים, גם בשים לב למצבו הכלכלי של הערוץ ולמידת הפגיעה שתיגרם לציבור לקויי השמיעה בהתחשב בהיקף הצפייה בערוץ או בתכנים מסוימים.

שאול יהלום: עוד קובעת הצעת החוק, שעל הפרת החובות הקבועות בה יחולו הסעדים האזרחיים הקבועים בפרק הנגישות שבחוק שוויון הזכויות לאנשים עם מוגבלות, ובהם עוולה אזרחית ופיצויים ללא הוכחת נזק, אחריות אזרחית של נושאי משרה ואפשרות לתביעה ייצוגית.

שאול יהלום: כן הוחלו סעדים נוספים, אף הם מחוק השוויון, ולפיהם יהא מוסמך נציב שוויון הזכויות, שהוא ראש הנציבות, להורות בצו לגוף שעליו מוטלות חובות ביצוע לפי הצעת החוק לעמוד בחובות אלה, וכי הפרת צו כאמור תהא עבירה פלילית, שלגביה נקבעו כפל קנס לתאגיד ואחריות נושאי המשרה בתאגיד.

שאול יהלום: אני מבקש קודם כול לברך את שני חברי הכנסת שנשארו.

שאול יהלום: זו הצעת חוק פרטית, ושני חברי הכנסת שנשארו – תיכף אני אציין את כל המציעים – הם חברי הכנסת אליעזר כהן ואיוב קרא.

שאול יהלום: קודם כול, להם מגיעה הברכה הראשונה.

שאול יהלום: יחד אתם, בקדנציה הקודמת, היו עוד חברי כנסת, ובראשם מרדכי משעני, אילן גילאון, נחום לנגנטל, וכן השרה לשעבר יהודית נאות זיכרונה לברכה, וייבדל לחיים ארוכים השר לשעבר, חבר הכנסת אליעזר זנדברג, מודי, שאף הם היו בין מגישי הצעת החוק בכנסת החמש-עשרה.

שאול יהלום: כל אלה ירדו או מפני שהם לא חברי הכנסת או שהם התמנו לשרים, והחלנו על ההצעה את דין הרציפות עם שני חברי הכנסת שנשארו.

שאול יהלום: אישור הצעת החוק יבסס ויחזק את החקיקה הישראלית הערכית, המגינה על שמירת זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות.

שאול יהלום: כל המועדים שנתתי הם המועדים שעד אליהם יש הדרגה, כל שנה יש הוספה של בערך 10%, עד שהגענו לקיום המלא של הכתוביות ולמיצוי החוק.

שאול יהלום: הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות, ואני מציע ומבקש לאשר אותה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: לפנינו שני תיקונים: לסעיף 6(א) בסיפא, במקום "שידורי סרטים" יבוא "שידורי סרטים זרים"; לסעיף 6(ג)(3), במקום "בשיעור של 100%" יבוא "במלוא השיעורים המפורטים באותם סעיפים ובמועדים הקבועים באותם סעיפים".

גילה פינקלשטיין: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה בקריאה שנייה על חוק הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005, לרבות לוח התיקונים.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 39 בעד סעיפים 1–21 - 10 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1–21 נתקבלו.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה ברוב של עשרה חברי כנסת, בלי מתנגדים, בלי נמנעים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים לקריאה השלישית.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 40 בעד החוק – 8 נגד – אין נמנעים – אין חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005, נתקבל.

גילה פינקלשטיין: בעד - שמונה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה ושלישית, והיא תיכנס במזל טוב לספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/90).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 22), התשס"ה-2005 - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להגיש לכנסת את הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 22) (פעולה נגד העם היהודי כפעולת איבה), התשס"ה-2005.

משה גפני: הצעת החוק הזאת, שאושרה בקריאה טרומית והועברה לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, עיקרה להוסיף על חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה סעיף שמדבר על מי שנפגע כתושב ישראל בפעולה שכוונה נגד העם היהודי.

משה גפני: עד היום חוק נפגעי פעולות איבה הוחל רק על פעולה שנעשתה על-ידי ארגון טרור, ולא על פעולה שנעשתה נגד העם היהודי, פעולה שנעשתה נגד תושב ישראל.

משה גפני: בעידן הטרור העולמי שאנחנו מצויים בו המשמעות של העניין היא, שיכול להיות מצב שבו אדם שהוא תושב ישראל, או יהודי תושב ישראל, שנפגע בפעולה שנעשתה נגדו, שנהרג או שנפצע, משפחתו אינה זכאית לתגמולים על-פי החוק הקיים.

משה גפני: אני מבקש לומר לכנסת, שהתחייבתי בקריאה הטרומית שאני אגיש את הצעת החוק הזאת בהסכמת הממשלה, דהיינו, בעיקר משרד האוצר והביטוח הלאומי.

משה גפני: ישבתי עם נציגיהם, והם ביקשו ממני שני דברים.

משה גפני: דבר אחד, הם ביקשו שלא יהיה רק מי שהוא אזרח תושב ישראל - אזרח תושב ישראל אבל מתגורר במשך שנים בחוץ-לארץ, ואין לו שייכות למדינת ישראל, מלבד היותו אזרח.

משה גפני: סברתי שאכן הם צודקים בטענה הזאת, ושיניתי, ואם תראו בהצעת החוק - מדובר על תושב ישראל.

משה גפני: שיניתי את זה על-פי עמדת הממשלה.

משה גפני: הדבר שני שהם ביקשו, שפעולה שנעשית בחוץ-לארץ, למשל הפיגוע במגדלי התאומים - נעשית פעולה שהיא פעולת טרור, פעולה שמכוונת לאו דווקא נגד העם היהודי או נגד מדינת ישראל, אבל נפגע שם תושב מדינת ישראל שהוא יהודי או שהוא תושב מדינת ישראל, החוק לא יחול עליו.

משה גפני: הסכמתי לזה, ואכן החוק לא יחול, אלא אם כן מדובר בפעולה שמכוונת נגד תושבי מדינת ישראל.

משה גפני: זהו, כך הבאתי את זה לוועדת העבודה והרווחה.

משה גפני: כך הסכמתי בוועדת העבודה והרווחה, וכעת בא משרד האוצר בתביעה חדשה, שעיקרה כך: על-פי החוק הקיים, לא החוק שלי, מי שנפגע מארגון טרור והוא אזרח מדינת ישראל, זכאי לתגמולים, אפילו שהוא לא גר בארץ.

משה גפני: זה לא בחוק שלי.

משה גפני: זה בחוק הממשלתי מתש"ל-1970.

משה גפני: ביקש משרד האוצר או נציג לא בכיר של משרד האוצר בוועדה באופן מפתיע, שבחוק שלי אני אכניס תיקון לחוק הממשלתי.

משה גפני: כמו שבחוק שלי הסכמתי שזה יהיה תושב, בחוק הכללי של הממשלה אני אוסיף תיקון שזה יהיה אזרח ולא תושב.

משה גפני: לא הסכמתי.

משה גפני: אני לא חושב שזה עמד בתנאים שאני הסכמתי עליהם.

משה גפני: זאת אומרת, אני הולך ומתקן עבור משפחה או משפחות שנפגעו, זה לא רבים לשמחתנו, ואני מסכים שזה יהיה תושב ולא אזרח, ועכשיו הם רוצים שאני אתקן ואפגע במשפחות אחרות.

חמי דורון: - - -

משה גפני: אני אמרתי:

משה גפני: אזרח זה אדם שיש לו אזרחות ישראלית אבל הוא יכול לא לגור פה בכלל.

משה גפני: הוא יכול לגור 30 שנה בארצות-הברית, אבל יש לו אזרחות ישראלית.

משה גפני: החוק שלי מוציא אותו מכלל החוק.

משה גפני: זאת אומרת, הוא לא יהיה כלול בחוק שלי, של נפגע פעולות איבה.

חמי דורון: - - -

משה גפני: הוא צריך להיות תושב מדינת ישראל בפועל.

משה גפני: זה ההבדל בין שני המונחים.

משה גפני: מבקש ממני משרד האוצר שאני עכשיו, על הכתפיים הצרות שלי, אביא תיקון לחוק הממשלתי.

משה גפני: הם רצו שאני אביא תיקון - בחוק נפגעי פעולות איבה, תש"ל, החוק שמדבר על נפגע מארגון טרור, הם רצו שאני אתקן את זה ובמקום "אזרח", גם שם אכתוב "תושב".

משה גפני: אמרתי: עם כל הכבוד, אני לא ממשלה.

משה גפני: אתם רוצים, תגישו הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: את זה דרשתם ממני, את זה קיימתי.

משה גפני: אכן, תהיה פה מציאות שבחוק שלי זה יהיה תושב, אבל בחוק הכללי יישאר "אזרח".

משה גפני: הממשלה רוצה לתקן – שתתקן.

משה גפני: אני לא מוכן לזה.

משה גפני: אז אם אני לא מוכן לזה, בעצם - - -

רשף חן: למה לא?

משה גפני: כי אני לא הולך לתקן דברים שהממשלה צריכה לתקן.

משה גפני: החוק שלי בא להוסיף נפגעים שנפגעו מהפעולות שעליהן אני מדבר.

משה גפני: אם רוצים לתקן – בבקשה.

משה גפני: אתם יכולים להכניס את זה בהסתייגות בקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: אלה לא תנאים שעושים עם חבר כנסת.

משה גפני: כולם אומרים שהחוק נכון, הגיוני ומחויב המציאות, אבל עכשיו בוא ניקח עליך טרמפ – לא מוכן לזה.

משה גפני: אז לא הייתי יכול להביא את זה לקריאה ראשונה.

משה גפני: הלכתי לשר האוצר ולאשר חיון ממשרד האוצר, וסיכמתי אתם שאני אעביר את זה כאן בקריאה ראשונה.

משה גפני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית יתקיים אתם דיון נוסף, אבל בתנאי שבדיון ישתתף אשר חיון, כי הביטוח הלאומי הסכים למה שכתוב כאן, ומשרד האוצר ונציגו, שישב בוועדה וישב אתי גם קודם, תבע את מה שתבע.

משה גפני: לכן, הסכמתי ואני מודיע את זה כאן, שאת ההמשך לקריאה השנייה והשלישית אני אעשה בהסכמה עם משרד האוצר.

משה גפני: אני רוצה שאשר חיון ממשרד האוצר ישתתף בישיבה הבאה שאנחנו נקיים, על הקריאה השנייה והשלישית, כי אני רוצה שתהיה ראייה כוללת, ואני מבקש את תמיכת חברי הכנסת בחוק בקריאה הראשונה.

משה גפני: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

גילה פינקלשטיין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אחריו - חבר הכנסת יגאל יאסינוב.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק ראויה ונכונה.

נסים זאב: פעולות טרור נגד העם היהודי ומדינת ישראל מתרחשות במדינות שונות בעולם.

נסים זאב: רק בשבוע שעבר היה הפיגוע הנורא באנגליה.

נסים זאב: אומנם זה לא מכוון נגד מדינת ישראל והעם היהודי, אבל בהחלט נפגעו שם יהודים, ואפילו אזרחית ישראלית, וגם על זה צריכים לתת פה את הדעת.

נסים זאב: במגדלי התאומים היו גם אזרחים ישראלים.

נסים זאב: השאלה היא כזאת, חבר הכנסת גפני, מה קורה כאשר פוגעים שם בבית-כנסת, באוכלוסייה יהודית בבואנוס-איירס או באיזו מדינה?

נסים זאב: בוודאי הפיגוע, הטרור הוא נגד העם היהודי, כי רואים את זה בעליל, או בשגרירות ישראל באיזה מקום; ברור שהטרור מופנה נגד העם היהודי.

נסים זאב: לכן, אם הפיגוע והטרור הם נגד העם היהודי, צריך לגבות את אותם אזרחים ותושבים שקשורים למדינת ישראל.

נסים זאב: אגב, כשבא אדם מחו"ל כופים עליו להיות אזרח ישראלי כיוון שאביו או אמו ישראלים.

נסים זאב: אז אם אתה כופה ואתה מטיל עליו את החובות של מדינת ישראל, לא יכול להיות שברגע שיש איזו בעיה לא תכיר בו ובזכויות שמגיעות לו.

נסים זאב: לדעתי, אין מקום לעשות איפה ואיפה.

נסים זאב: לכן, יש מקום בהסתייגויות להכניס את אותם אזרחים ותושבים ששייכים, או שהם יהודים או שהם תושבים או שהם אזרחים של מדינת ישראל, ולכלול אותם בחוק הזה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: לרשותך שלוש דקות.

גילה פינקלשטיין: אחריו - חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

יגאל יאסינוב: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יגאל יאסינוב: אני מברך היום, חבר הכנסת גפני, על חוק טוב, ואני הופתעתי יחד אתו, בדיון בוועדת העבודה והרווחה, מהגישה של משרד האוצר - -

משה גפני: זה לא אותו אחד - - -

יגאל יאסינוב: - - של מי שייצג את המשרד.

יגאל יאסינוב: בשבילנו היה נציג משרד, כי הוא הביא את ההצעה של המשרד.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד שאנחנו, בוועדה, אחרי דיון קצר אבל מאוד עקבי, אמרנו שלא זו היתה המטרה של המחוקק.

יגאל יאסינוב: אני חושב שעדיף להסביר מה מטרת המחוקק.

יגאל יאסינוב: זה לא מטרה של פקיד ממשלה, שמייצג משרד כלשהו.

יגאל יאסינוב: מטרת המחוקק היא המטרה שהציב לעצמו חבר הכנסת שחיבר את החוק, שכתב אותו, שהתייעץ עם כל מיני גורמים והעביר אותו והגיע להסכמה עם הממשלה.

יגאל יאסינוב: אחרת, אין לחוק בקריאה טרומית סיכוי לעבור.

יגאל יאסינוב: ואז הוא בא לוועדה ואמר: לא זה מה שהסכמנו.

יגאל יאסינוב: במקרים כאלה אני מעדיף להאמין לחבר הכנסת, כי הרי הוא יודע שאם הוא לא צודק והוא ישקר פעם אחת, בפעם הבאה הממשלה תתנכל לו, וודאי שהוא לא יעשה את זה.

יגאל יאסינוב: אני חושב שזה מה שקרה בוועדה.

יגאל יאסינוב: זו ההוכחה שאנחנו צדקנו.

יגאל יאסינוב: הממשלה ניסתה, אולי בטעות, לעשות שינוי לא ראוי בחוק ראוי.

יגאל יאסינוב: כשפוגעים במישהו בחו"ל, כיוון שהוא שייך למדינת ישראל, גם אם הוא לא שייך לעם היהודי אבל הוא שייך למדינת ישראל והוא נפגע, לא ראוי שהמדינה לא תגיד לו: אדוני, אתה מהגיבורים שלנו.

יגאל יאסינוב: אולי לא נלחמת, אולי לא עשית הרבה, אבל האויב ראה אותך כמטרה.

יגאל יאסינוב: הוא רצה לפגוע בך כיוון שאתה אחד מהם.

יגאל יאסינוב: זה בדיוק מה שעשו הנאצים.

יגאל יאסינוב: הם הרגו לא רק את היהודים, אלא גם את כל אלה שהיו קשורים אלינו.

גילה פינקלשטיין: אני מבקשת לסיים.

יגאל יאסינוב: הם רצו לעשות את זה ואנחנו לא צריכים לתת להם.

יגאל יאסינוב: אנחנו צריכים היום להגיד: לא תהיה עוד שואה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל יאסינוב.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: לרשותך שלוש דקות.

גילה פינקלשטיין: אתה לא חייב לנצל את כל שלוש הדקות.

חמי דורון: גברתי היושבת-ראש, חשבתי שאמרת חמי דורון כאשר אמרת חיים אורון, ולכן נזעקתי ממקומי, פשוט הייתי שקוע במשהו.

חמי דורון: מודה אני, חבר הכנסת גפני, שלא כרגיל, שזאת הצעת חוק טובה, ובתנאים מסוימים אני אפילו עשוי לתמוך בה.

משה גפני: כל פעם אתה אומר שזה לא כרגיל.

חמי דורון: לא כל פעם.

חמי דורון: בפעם הזאת אני מסכים שהצעת החוק טובה.

חמי דורון: לכן גם שאלתי אותך איך אתה מבחין בין תושב לאזרח.

משה גפני: יש הגדרה.

חמי דורון: אני חושב שהצעת האוצר היא הצעה הגיונית.

חמי דורון: אתה הרי יודע, בהיותך ותיק בכנסת, אתה יודע בדיוק כמה זמן לוקח להכין הצעת חוק ממשלתית – מזכר לפה ולשם, תזכיר לכל מיני משרדים.

חמי דורון: הרי הממשלה באה אלינו פעמים רבות ומבקשת שנעשה את זה כהצעת חוק פרטית, שפשוט מתקדמת מהר יותר.

חמי דורון: העיקרון אכן מראה, שאם אדם ייפגע בפעולת טרור והוא אזרח ישראלי יורד, שלא גר בארץ כבר 45 שנים, ככה מהשמים ייפול מצב שאף שהאיש לא שילם כאן 45 שנים מס הכנסה, לא חי כאן, מרכז חייו לא נמצא כאן, בכל זאת כולנו נצטרך לשלם עבורו, אך ורק כי יש חוק אנכרוניסטי שלא השכלנו לשנות אותו.

חמי דורון: אני חושב שבהכנה לקריאה שנייה ושלישית אולי לא יצטרכו הסתייגות בשביל לעשות את זה, אפשר יהיה באמת לשנות את החוק המקורי מתוך החוק שלך.

חמי דורון: אין שום סיבה שזה לא יקרה.

חמי דורון: חוץ מזה, כמו שאמרה חברתי אראלה גולן, לא הכול פוליטיקה.

משה גפני: זה נכון, זה הדדי.

חמי דורון: לכן נתמוך בהצעת החוק שלך, כדי שאולי תפנים משהו בעניין הזה.

חמי דורון: תודה רבה, גברתי.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת חמי דורון.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נמצא.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת אליעזר זנדברג - אינו נמצא.

גילה פינקלשטיין: אחרון הדוברים, חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני בהחלט אצטרף לתומכים בהצעת החוק של חבר הכנסת הרב גפני.

מאיר פרוש: אני חושב שזה חוק חשוב וראוי.

מאיר פרוש: אין ספק שהמצב שבו אנו נמצאים מביא חברי כנסת לחשוב בכיוונים שונים, והמצב שבו אנו נמצאים בתקופה הזאת, בדור הזה, בוודאי הביא את חבר הכנסת גפני להביא את הצעת החוק הזאת.

מאיר פרוש: אני מבקש לנצל את ההזדמנות שיש לי מעל הדוכן ולהתייחס למשהו שקרה היום, ואני חושב שהוא שגיאה חמורה של היועץ המשפט לממשלה.

מאיר פרוש: היום המליץ היועץ המשפטי לממשלה לראשונה להעמיד לדין משמעתי את הרב של קריית-מוצקין, הרב דוד מאיר דרוקמן, בגין העובדה שלפני כשנה קרא למתפללים בשבת לכוון את התפילות נגד גזירת ההתנתקות והשווה את התהליך לפוגרומים באירופה.

מאיר פרוש: אם הרב דרוקמן עשה את ההשוואה הזאת, הוא השווה לעובדה שעוקרים, מגרשים יהודים מהבית.

מאיר פרוש: כפי שנאמר, הרב דרוקמן מואשם על-ידי היועץ המשפטי לממשלה כי אמר שההיסטוריה לא תסלח לראש הממשלה ולשרי הממשלה.

מאיר פרוש: כרב הוא אמר:

מאיר פרוש: אני מקבל משכורת כדי לומר מה כתוב בהלכה, ולא מה כתוב בחוק.

מאיר פרוש: להעמיד לדין משמעתי רב מכיוון שבאמונה שלו – וחלק גדול מתפקידו של רב לומר את מה שהוא מאמין בו, והוא פועל על-פי האמונה שלו – לומר לרב: תועמד לדין משמעתי בנושא שהוא כל כך שנוי במחלוקת וכל כך כואב – יש כאלה שמבינים את תוכנית ההתנתקות, אבל בוודאי ובוודאי יש כאלה שכואבת להם התוכנית הזאת.

מאיר פרוש: אם רב אומר לאנשים: תתפללו נגד התוכנית הזאת, שהתוכנית הזאת תופר ולא תקום – על זה ממליץ מני מזוז להעמיד לדין רב ראשי של עיר בישראל?

מאיר פרוש: אני מקווה שמאחר שהדבר הזה אמור, כפי שפורסם, לקבל עוד את אישור שרת המשפטים ציפי לבני, היא תדחה את ההמלצה שלו.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר עוד משפט אחד על דבר שהיה בוויכוח ומתקשר לעניין זה.

מאיר פרוש: נאמר שכאילו המשבר במועצה הדתית בירושלים הוא בעיה של משרות לרבנים, ג'ובים לרבנים.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר, שהוויכוח במועצה הדתית בירושלים הוא על טיב הכשרות.

מאיר פרוש: מדובר על כשרות מהודרת.

מאיר פרוש: לקחו שני רבנים פוסקי הלכה, הרב אדלר והרב אפרתי, שהעלו את רמת הכשרות ואת אמינות הכשרות בירושלים לרמה שלא היתה בעבר.

מאיר פרוש: ואת זה הליכוד עם הממונים הפוליטיים שלו רוצה להרוס.

מאיר פרוש: מדובר על מערכה על טיב הכשרות ולא על משרות לרבנים או על ג'ובים לרבנים.

מאיר פרוש: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

גילה פינקלשטיין: אני מעלה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 22) (פעולה כנגד העם היהודי כפעולת איבה), התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 41 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 22) (פעולה כנגד העם היהודי כפעולת איבה), התשס"ה-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה ברוב של עשרה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה תועבר להכנה לקריאה שנייה ושלישית לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גילה פינקלשטיין: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק בתי-משפט לעניינים מינהליים (תיקון מס' 15), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק עדכון כתובת, התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 104), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק תובענות ייצוגיות, התשס"ה-2005, של חברי הכנסת מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 19) (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת גלעד ארדן; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/92).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו ממשיכים.

גילה פינקלשטיין: אני עוברת להצעת חוק עידוד ההתנדבות בתחום השיקום והסיעוד, התשס"ה-2005, של חבר הכנסת שאול יהלום וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת שאול יהלום; בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, משמש אני פה ל-20 חברי הכנסת שהגישו הצעת חוק לעידוד ההתנדבות.

שאול יהלום: בדרך כלל כשמדברים על הארגונים שעוסקים בהתנדבות, רואים שהם עושים עבודה מסורה, ואנחנו בדרך כלל מעוניינים כל כך לסייע להם ולעזור להם, ולמעשה, זוהי הצעת החוק.

שאול יהלום: הצעת החוק הזאת אומרת, שכאשר מדובר בארגון, ותיכף אקרא את פעולותיו, שעושה דבר שהמדינה היתה צריכה לעשות - אבל הוא עושה את זה.

שאול יהלום: אגיד, לדוגמה, מה הוא עושה: השאלת ציוד רפואי שיקומי, הפעלת מערכת משדרי מצוקה ממוחשבים לקשישים או לאנשים עם מוגבלות, שירותי כביסה למי שאינם שולטים על הצרכים, הפעלת רשת מתנדבים לסיוע ולתעסוקת-בית לחולה ולקשיש בביתו, אספקת ארוחות לבודדים, קשישים או אנשים עם מוגבלות, או אספקת ארוחות לבני משפחות של חולים השוהים ליד מיטות החולים בבתי-חולים, הפעלת מרפאות שיניים גריאטריות למי שאין לו כסף ללכת לרופא שיניים, הפעלת בתי-מלאכה ומקומות תעסוקה שיקומיים או הפעלת מרכזי-יום שיקומיים ומרכזי העשרה וטיפול בחריגים, לרבות מרכזי מידע ואבחון, הפעלת שירותי הסעה למוגבלי תנועה או ליווי חולים גלמודים בבית-חולים.

שאול יהלום: אלה דוגמאות לדברים שהמדינה היתה צריכה לעשות.

שאול יהלום: אך המדינה מתעלמת מהדברים האלה, ועושים את זה ארגוני מתנדבים.

שאול יהלום: הצעת החוק קובעת כך: אם ארגוני מתנדבים עושים את רוב הפעולות, דהיינו, אני מניתי כאן שמונה קריטריונים, כלומר אם הם עושים חמישה מתוך השמונה, ומדובר לא בארגון קטן אלא בארגון גדול, שיש לו לפחות 20 סניפים בכל רחבי הארץ, לרבות בצפון ובדרום, ומדובר בכך שהוא מעסיק לפחות 900 מתנדבים, וכן שהבדיקה מראה שהמתנדבים באמת עושים את מלאכתם, הרי שהמדינה באה ואומרת, שהיא עוזרת לגוף הזה בשני כיוונים.

שאול יהלום: הכיוון הראשון - מתנדב שמקבל הוצאות, לא נחשיב את זה לעבודה שלו עד לגבול של 800 שקל בחודש.

שאול יהלום: הוצאות נסיעה או הוצאות אחרות הוא מקבל, וזה לא נחשב לעבודה לצורך מס הכנסה.

שאול יהלום: הדבר השני - לגבי הגופים עצמם, הם ישלמו שליש ארנונה - עם הנחה של שני-שלישים.

שאול יהלום: אני רוצה לומר, שגם היום הרשות בידי שר הפנים לתת לגופים האלה הנחה של שני-שלישים.

שאול יהלום: בהסכמת שר הפנים סוכם, שהחוק הזה נותן את הפטור לשלוש שנים גם בלי שיקול דעתו של שר הפנים, אם ממלאים אחר הקריטריונים של ותק של חמש שנים, 900 מתנדבים ועיסוק ברוב הדברים האלה.

שאול יהלום: יש בחוק הזה עוד הרבה סייגים שהכניסו אנשי משרד המשפטים, משרד הפנים ומשרד הרווחה, ולא אלאה את חברי הבית, כי אצטרך לדבר על כך שעה; והוא נעשה במאמצים גדולים, וכדי להגביל את מי שמקבל את התנאים מבחינתי היה צריך להיות החוק יותר גמיש.

שאול יהלום: אבל, בסוף נעניתי לדרישות משרד המשפטים ומשרדי הפנים והרווחה בעניין הזה.

שאול יהלום: אני בא ואומר, שיש בחוק הזה משהו ממשהו מהחוב שהמדינה צריכה לתת לארגונים שהם למעשה ממלאי-מקומה.

שאול יהלום: הרי במדינה מתוקנת לא היה צורך בארגונים האלה.

שאול יהלום: המדינה עצמה היתה צריכה לתת את השירותים האלה.

שאול יהלום: אני פונה לחברי הבית לקבל את החוק בקריאה ראשונה.

שאול יהלום: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

גילה פינקלשטיין: לפנינו רשימת דוברים ארוכה.

גילה פינקלשטיין: חברת הכנסת קולט אביטל - אינה נוכחת; חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח; חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וחבר הכנסת אבשלום וילן - אינם נוכחים; חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח; חבר הכנסת איתן כבל - אינו נוכח; חבר הכנסת אליעזר כהן - אינו נוכח; חבר הכנסת אמנון כהן - אינו נוכח; חבר הכנסת רן כהן - אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן - אינו נוכח; חבר הכנסת ניסן סלומינסקי - אינו נוכח; חבר הכנסת איוב קרא - אינו נוכח; וחבר הכנסת יורי שטרן - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אחריו - חברי הכנסת יגאל יאסינוב וחמי דורון.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק עידוד ההתנדבות בתחום השיקום והסיעוד, של חבר הכנסת שאול יהלום, היא הצעת חוק חשובה, אבל איך אפשר להתעלם מכל הגופים במדינת ישראל ולקחת גוף גדול וענק ולהכיר רק בו?

שאול יהלום: מי אומר את זה?

נסים זאב: ככה זה יוצא.

נסים זאב: 900 עובדים.

שאול יהלום: 900 מתנדבים.

נסים זאב: מתנדבים.

שאול יהלום: זה המון.

שאול יהלום: רק בוועדה שלנו - - -

נסים זאב: אני שואל אותך לגבי גוף שיש לו 20 מתנדבים והוא גוף קטן.

נסים זאב: אתן לך דוגמה: "חזון פתיה" נמצא בירושלים ליד רחוב בר-אילן.

נסים זאב: הוא מטפל בנכים קשים ביותר, אולי 100 נכים, ויש לו אולי 30-40 מתנדבים.

נסים זאב: במשך שנים היו להם בעיות עם מס הכנסה, הם הרגישו נרדפים.

נסים זאב: ארנונה הם מחויבים לשלם.

נסים זאב: הם אינם יכולים לשאת בעול ובנטל.

נסים זאב: אז אנחנו באים ומיטיבים רק עם אותם גופים גדולים, שיש להם סניפים רבים ברחבי הארץ ומאות מתנדבים.

נסים זאב: למה?

נסים זאב: אם אנחנו רוצים לעזור לאותם מוסדות שהם בעצם מסייעים במה שהמדינה היתה אמורה לעשות, אנחנו לא צריכים לעשות כאן איפה ואיפה.

נסים זאב: אני בוודאי אתמוך, אבל אני אומר שיש כאן אליה וקוץ בה, כי אני לא יכול לראות שגופים קטנים יהיו מקופחים בעניין הזה.

נסים זאב: דבר נוסף, ידידי חבר הכנסת שאול יהלום, בנושא הארנונה, כאשר אתה בא ואומר לפטור ושני-שלישים להוריד ולהשאיר שליש, צריך לדעת איך הרשות מחשיבה את הארנונה: לפי עסקים או לפי מגורים.

נסים זאב: אם היא מחשיבה את זה לפי עסקים, בלאו הכי זה כבר עולה פי-שלושה, ואז כשהיא מורידה, היא משווה בעצם כך שאותו מוסד ישלם 100% כמו למגורים.

נסים זאב: אם אני באמת בא להיטיב עם אותו מוסד ויש לי עניין לתמוך בו, קודם כול שאותו מוסד לא ייחשב עסק.

גילה פינקלשטיין: תסיים בבקשה.

נסים זאב: אני מפנה את תשומת לבך, לגבי הקריאה השנייה והקריאה השלישית, כי זו נקודה מאוד חשובה.

נסים זאב: במשך שנים כחבר עיריית ירושלים הייתי יושב-ראש ועדה לפטור, וסוגיית הארגונים, המתנדבים והמוסדות היתה סוגיה מרכזית.

נסים זאב: לכן, אני מקווה שאת הנקודה הזאת תעלה, ואם תוכל להסדיר זאת, בוודאי תבורך.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, בבקשה.

יגאל יאסינוב: - - -

גילה פינקלשטיין: מוותר.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון, מוותר?

חמי דורון: לא.

גילה פינקלשטיין: אחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי.

חמי דורון: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת שאול יהלום הביא לכאן הצעת חוק שאנחנו דנו בה במסגרת הוועדה, והיא הצעת חוק ראויה.

חמי דורון: זו הצעת חוק ראויה מסיבה פשוטה מאוד.

חמי דורון: יש היום הרבה מאוד ארגונים שגם עוסקים בסיוע וגם עוסקים, כפי שנאמר, בשיקום, ושיקום יכול לבוא לידי ביטוי גם במתן עבודה לנכים.

חמי דורון: הבעיה היא, שהרשויות המקומיות מתייחסות למוסדות מהסוג הזה, נקרא לזה - מפעלים מהסוג הזה, כאילו אלה מפעלים למטרות רווח.

חמי דורון: הרשות המקומית מתנהגת כאילו מדובר, למעשה, באיזה מפעל גדול שמגלגל מיליונים, והיא גובה ממנו ארנונות בסכומים בלתי סבירים.

חמי דורון: נכון הדבר, שאם מדינת ישראל איננה מסוגלת לקחת על עצמה את הטיפול באוכלוסיות האלה, ולכאורה היא מפריטה את הטיפול בהן ומפילה את הטיפול והשיקום על גופים פרטיים, חייבת הממשלה לנהוג בצד הזה כאילו אותו גוף פרטי הוא זרועה הארוכה של הממשלה, ולכן חייבים לחול על אותו מוסד אותם כללים שחלים על מוסד ממשלתי.

חמי דורון: משרד ממשלתי איננו משלם ארנונה כמעט בכלל, ולפעמים רק חלקית.

חמי דורון: אז כאשר אנחנו מדברים על ארנונות במוסדות מהסוג הזה, שהם אומנם מוסדות פרטיים, אבל לוקחים על עצמם, לא למטרות רווח, את האחריות של הממשלה, הרשות המקומית צריכה להתייחס אליהם כאילו היו מוסד ממשלתי, ולכן יש לתמוך בהצעת החוק הזאת.

חמי דורון: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת חמי דורון.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא שהצעת החוק ראויה, אבל אני רוצה לעשות follow up למשהו שאמרתי לפני יותר משבוע, חבר הכנסת סער.

אחמד טיבי: הצגתי מקרה של כלה סורית, שנמנע ממנה להיכנס לטייבה ולהתחתן ולצאת למקום העבודה המשותף בלונדון עם תושב טייבה, עורך-דין ג'בארה.

אחמד טיבי: תיארתי את המקרה, וחברי הכנסת כאן הביעו פליאה על הדחייה.

אחמד טיבי: כ-follow up אני רוצה לומר, ששר הפנים אופיר פינס אישר את כניסתה.

אחמד טיבי: היא נכנסה לפני כמה ימים, והיתה חתונה בטייבה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לשר הפנים על המאמצים האדירים שהוא עשה ולשלוח ברכות גם לכלה וגם לחתן.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: זה היה יום שמח, אחרי עבודה של חודשיים.

אחמד טיבי: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל - אינו נוכח; חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח; חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נוכח; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח; חבר הכנסת אילן ליבוביץ - אינו נוכח; חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: תמה רשימת הדוברים.

גילה פינקלשטיין: אני מעלה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת חוק עידוד ההתנדבות בתחום השיקום והסיעוד, התשס"ה-2005, של חבר הכנסת שאול יהלום וקבוצת חברי כנסת.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 42 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עידוד ההתנדבות בתחום השיקום והסיעוד, התשס"ה-2005, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק עידוד ההתנדבות בתחום השיקום והסיעוד, התשס"ה-2005, התקבלה בקריאה ראשונה ברוב של עשרה חברי כנסת; אין מתנגדים ואין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה תעבור לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/92).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק הבאה: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 86) (שימוש בחומר נפץ או בכלי ירייה בחגיגה או בטקס), התשס"ה-2005, של חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אחמד טיבי.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, מדובר בחוק חשוב, חוק מניעתי, שבא לטפל ולהתעמת עם תופעה קשה, פלילית, המתרחשת בחברה - ירי בזמן שמחות וחתונות.

אחמד טיבי: בכלל, שימוש בחומר נפץ או בכלי ירייה להביע שמחה.

אחמד טיבי: והתוצאות, גברתי היושבת-ראש, לעתים לא רחוקות, הן טרגיות.

אחמד טיבי: בכל שנה נפגעים ונהרגים אנשים בזמן חתונה.

אחמד טיבי: פעם זאת הכלה, פעם זה החתן, פעם זה אחד המוזמנים.

גדעון סער: מנהגים מוזרים.

אחמד טיבי: מנהג מוזר בהחלט וראוי להוקעה.

אחמד טיבי: לכן באה ההצעה הזאת, לאחר פניות של מאות אנשים אלי, שיש לשים קץ לתופעה הזאת ויש לשלוח מסר מחמיר.

אחמד טיבי: אומרים לי שבחוק העונשין יש סעיפים שמטפלים בנושא הזה, אבל מערכת אכיפת החוק לא ממצה את הדין עם האנשים האלה.

אחמד טיבי: מי שרוצה להביע שמחה, בבקשה, שירקוד, אבל שלא ישתמש בנשק ויגרום לפציעתם ולהריגתם של אנשים ולהפיכתה של שמחה לעצב וליגון למשפחות רבות.

אחמד טיבי: לכן, גברתי היושבת-ראש, המסר חייב להיות ברור.

אחמד טיבי: במקום שלוש שנים בחוק, אומר החוק שהעונש המקסימלי יהיה עד ארבע שנים.

אחמד טיבי: יש כאן ניסיון לשלוח מסר, חבר הכנסת חמי דורון.

גדעון סער: - - - ושלוש שנים זה עוון, וזה פשע.

אחמד טיבי: זה פשע שאתה יורה מתוך שמחה והורג את הכלה או הורג מוזמנים.

אחמד טיבי: זה נורא, גם אם אתה לא התכוונת.

גדעון סער: גם אם אתה פוצע, זה פשע.

אחמד טיבי: כן, ולכן שמחתי שיש תמיכה מקיר לקיר בהצעת החוק הזאת.

אחמד טיבי: אנשים מגלים הבנה לצורך לשלוח מסר תקיף ולהדביר את התופעה הנוראה הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי.

גדעון סער: יש עוד מנהגים שמצדיקים חקיקה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

גילה פינקלשטיין: לפנינו רשימת דוברים.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח; חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אחריו - חבר הכנסת יגאל יאסינוב.

נסים זאב: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אני ממש מתפעל מהצעת החוק, וכי את הצעת החוק הזאת הביא דווקא אחמד טיבי.

נסים זאב: חשבתי שהוא יתנגד לחוק כזה אם אני אביא אותו.

גדעון סער: כי יש לו הכי הרבה סיכויים להיפגע.

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם, שמה שקורה בכפרים הערביים זאת קטסטרופה.

נסים זאב: כשיש להם חינגה ויש להם שמחה, הם יורים זה על זה, הם לא מכירים את אבא שלהם.

נסים זאב: תראו מה שקורה בבית-חנינא.

נסים זאב: כל פעם יורים לאזור רכס-שועפאט.

נסים זאב: אתה יודע כמה פעמים היה ממש נס, שאזרחים לא נפגעו בשכונה הסמוכה לבית-חנינא?

נסים זאב: מה יש שם?

נסים זאב: חתונה.

נסים זאב: יש חתונה, יורים באוויר, שוכחים שבעצם יש להם נשק שמסכן חיי אדם.

נסים זאב: לכן, אני חושב שהצעת החוק הזאת, הייתי אומר, חשובה ביותר.

נסים זאב: קודם כול, אני לא בטוח שאפשר יהיה ליישם אותה בכפרים הערביים.

נסים זאב: אני לא בטוח, כי צריך להכניס לשם צבא שלם, והיום הצבא שלנו עסוק עם ההתנתקות.

נסים זאב: אתה לא יודע, אין כוחות לצה"ל היום להיכנס לכפרים ערביים.

נסים זאב: יש חשש גדול.

אחמד טיבי: צה"ל בכפרים ערביים?

אחמד טיבי: צה"ל?

נסים זאב: אני אומר לך, שבלי פקודה מיוחדת של ראש אוגדה או ראש המטה הכללי, שייתן הוראה לצה"ל להיכנס לכפר, אני לא יודע אם יוכלו חיילי צה"ל להיכנס לשם.

אחמד טיבי: חיל האוויר.

נסים זאב: אולי חיל האוויר יצטרך לטפל בזה.

נסים זאב: אולי זה יכול למנוע מצב של יריות מעבר לכפר ולשכונות הסמוכות.

נסים זאב: תבורך על כך, אחמד טיבי, ואני אומר לך את זה באמת מכל הלב.

נסים זאב: כל הכבוד לך על החוק הזה, כי קיבלתי תלונות בנושא הזה מיהודים שראו עצמם נפגעים, וגם מערבים שלא יכולים היו לעשות דבר, והכול תחת הכיפה הזאת שנקראת שמחה והילולה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב – מוותר.

גילה פינקלשטיין: חברי הכנסת אילן ליבוביץ, חיים אורון, דוד טל, גאלב מג'אדלה, עבד-אלמאלכ דהאמשה ואליעזר זנדברג - אינם נוכחים.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

חמי דורון: גברתי היושבת-ראש, זו הצעת חוק טובה.

חמי דורון: ניהלנו דיון בוועדה על הצעת החוק הזאת, היו ויכוחים לא מעטים, אבל החלטנו לשנות את הכיוון, ובמקום שזה יהיה בחוק כלי ירייה זה בחוק העונשין.

חמי דורון: הגדלנו בחוק העונשין את יכולת הענישה של בית-המשפט לארבע שנים, במטרה להרתיע.

חמי דורון: נכון להיום נפגעים הרבה מאוד אנשים באירועים מהסוג הזה, והגיע הזמן שגם הכנסת תשלח מסר ברור וחותך שהדברים האלה אינם רצויים.

חמי דורון: הבית צריך לתמוך בהצעת החוק הזאת ולשלוח מסר ברור ובהיר, שיש להחמיר בענישה של כל מי שמשתמש בנשק בצורה בלתי חוקית, תוך סיכון אזרחים.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת חמי דורון.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 86) (שימוש בחומר נפץ או בכלי ירייה בחגיגה או בטקס), התשס"ה-2005, של חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 43 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 9 נגד – אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 86) (שימוש בחומר נפץ או בכלי ירייה בחגיגה או בטקס), התשס"ה-2005, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק התקבלה ברוב של תשעה חברי כנסת, אין מתנגדים ואין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה עוברת לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 72), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: אין נציג של ועדת הכלכלה, ולפיכך נמשיך בסדר-היום.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/93).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק הבאה: חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת גדעון סער.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

חמי דורון: חבר הכנסת גדעון סער חתום על הצעת החוק?

גדעון סער: החוק בא מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: אני מכהן כיושב-ראש ועדת המשנה של ועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין חקיקת בחירות, כך שאם אי פעם תרצה לקדם דבר הנוגע לבחירות, תצטרך לשוחח אתי על כך.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005, מתקנת כמה הוראות הקבועות בחוק הבחירות לכנסת אשר לא תוקנו בעקבות ביטול חוק הבחירה הישירה לראשות הממשלה, וכן כמה הוראות אשר ועדת הבחירות המרכזית המליצה בפנינו לתקנן בעקבות הניסיון בבחירות האחרונות.

גדעון סער: סעיף 1 – בעקבות היכולת לשלוף פנקס בוחרים מעודכן על-פי מרשם האוכלוסין בכל מועד נתון, נקבע בתיקון 49 לחוק הסדר חדש להכנת פנקס בוחרים, כך שפנקס בוחרים יוכן לקראת בחירות ולא בכל שנה.

גדעון סער: לפיכך, יש להתאים את סעיף 13(א) לחוק ולמחוק את המלים "בכל שנה".

גדעון סער: סעיף 2 – מוצע לקבוע כי מספר חבריה והרכבה הסיעתי של ועדת הקלפי ייקבעו רק לפני בחירות, לא יאוחר מיום ה-40 לפני הבחירות ולא בכל שנה.

גדעון סער: סעיף 3 – מוצע לקבוע כי שירותו של חייל אשר משרת שירות סדיר בצבא-הגנה לישראל ונבחר לכהן בכנסת ישראל, ייפסק בזמן כהונתו כחבר הכנסת.

גדעון סער: הוספתו של חייל סדיר להסדר הקבוע בסעיף קטן (ב) מייתרת את ההסדר הקבוע בסעיף קטן (ג), ומוצע למוחקו.

גדעון סער: סעיף 4 – מוצע לקבוע כי שר הפנים יעביר לוועדת הבחירות המרכזית חמישה העתקים מפנקס הבוחרים, ולא שמונה, זאת בעקבות ביטול שיטת הבחירה הישירה, אשר מייתר את הצורך עוד בשלושה עותקי פנקסים אשר יועדו לבחירות חוזרות לראשות הממשלה.

גדעון סער: סעיף 5 - מוצע להוסיף את הדרכון הישראלי, את רשיון הנהיגה וכן את תעודת חבר הכנסת כאמצעים מזהים של בוחר ביום הבחירות, כדי להקל על הבוחרים ולאפשר להם לממש את זכותם החוקית והלגיטימית להצביע.

גדעון סער: אמצעי זיהוי אלה קיימים היום בבחירות לרשויות המקומיות.

גדעון סער: אני מפנה לסעיף 60 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות).

גדעון סער: סעיף 6 – כיום חייל אשר מצביע בקלפי לחיילים יכול לזהות עצמו באמצעות תעודת הזהות בלבד.

גדעון סער: מוצע לקבוע כי חייל אשר מצביע בקלפי לחיילים יוכל לזהות עצמו, נוסף על אמצעי הזיהוי לפי סעיף 74 לחוק, גם באמצעות תעודת החייל שלו.

גדעון סער: סעיף 7 – מוצע לקבוע, ששר הפנים יקבע בתקנות או ייתן הוראות לעניין סדרי הצבעתם של מי שנמצאים כדין במשמורת הצבא והם אינם חיילים.

גדעון סער: הכוונה למשל לחיילי סדיר או מילואים אשר נכנסו למשמורת בזמן שירות פעיל, אך ממשיכים לרצות את עונשם גם לאחר שחרורם.

גדעון סער: סעיף 8 – מוצע לבטל את סעיף קטן (ב), אשר קובע הסדר לגבי בחירות חוזרות אשר אינן נדרשות עוד בעקבות ביטול שיטת הבחירה הישירה לראשות הממשלה.

גדעון סער: סעיף 9 – מוצע לקצר את מועד קביעתו של יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית את בתי-החולים שבהם יוצבו קלפיות למאושפזים מ-42 יום לפני הבחירות ל-30 יום לפני הבחירות.

גדעון סער: דחיית מועד הצגת שמות בתי-החולים מאפשרת לוועדת הבחירות המרכזית זמן נוסף להיערכות טרם הבחירות ונתונים מעודכנים ככל האפשר במועד קרוב יותר ליום הבחירות.

גדעון סער: סעיף 10 – סעיף 126 לחוק קובע עבירות פליליות בקשר לבחירות.

גדעון סער: מוצע בפסקה (1) למחוק את פסקה (4) בסעיף, שכן העבירה הקבועה בה מצויה כבר בסעיף 10 לחוק הבחירות (דרכי תעמולה).

גדעון סער: בפסקה (2) מוצע לאסור ניהול תעמולת בחירות במקום קלפי או במרחק של 10 מטרים מהקיר החיצוני או הגדר החיצונית של המבנה שבו נמצא הקלפי, לפי הרחוק מהם.

גדעון סער: כך תתאפשר גישה חופשית לקלפי.

גדעון סער: אני רוצה להבהיר, שעד כה הכלל דיבר על 25 מטרים, אולם לא הוגדר מהיכן, ואז היו ויכוחים אין-סופיים אם זה ממיקום הקלפי, מחדר הקלפי או מהגדר החיצונית של המבנה שבו מצויה הקלפי.

גדעון סער: התיקון הזה מסדיר את שני הנושאים.

גדעון סער: עבדנו על התיקונים עם ועדת הבחירות המרכזית והמפקח הארצי על הבחירות, מר אהוד שילת, ואישרנו אותם גם בוועדת המשנה וגם בוועדת החוקה.

גדעון סער: אני מבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה להמשך הטיפול בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הבנתי נכון, יהיה אפשר להצביע באמצעים אחרים חוץ מתעודת זהות.

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: היום חוק הבחירות לרשויות המקומיות כבר מאפשר את הסידור הזה, ואנחנו כרגע, בעקבות הניסיון שהיה בבחירות לרשויות המקומיות, מאפשרים זאת גם כאן - באמצעות דרכון או רשיון נהיגה.

גדעון סער: התועלת בכך היא ההקלה על אזרחים.

גדעון סער: אדם אבדה לו תעודת הזהות, פתאום במשרד הפנים דרך פלא יש שביתה לפני הבחירות ואדם לא יכול לממש את זכותו לבחור.

גדעון סער: אנחנו רוצים להקל על מקסימום האזרחים ולאפשר להם לבחור.

גדעון סער: לכן עושים אותו הסדר שיש בבחירות לרשויות המקומיות גם בבחירות לכנסת.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת גדעון סער.

גילה פינקלשטיין: אני מעלה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לדבר.

גילה פינקלשטיין: אני מצטערת, התחלתי בהצבעה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 44 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק הבחירות (תיקון מס' 54), התשס"ה-2005, עברה ברוב של תשעה חברי כנסת, אין מתנגדים ואין נמנעים, והיא תעבור לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

נסים זאב: אני מבקש להוסיף את שמי לפרוטוקול, שזה יהיה מניין, עשרה.

גילה פינקלשטיין: להוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת נסים זאב.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/89).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 72) (כתיב אחיד בתמרורים), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, מדובר כאן בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה, שיהיה כתיב אחיד בתמרורים.

אמנון כהן: עניינה הוא הסדרה של נושא מביך, מביש ומיותר בשילוט הדרכים בישראל.

אמנון כהן: מדיונים בוועדת הכלכלה התברר גודל הבושה במדינת ישראל.

אמנון כהן: יש מקרים שבהם במרחק של 100 מטרים מוצבים שני שלטים המובילים לאותו מקום, ובאחד מאוית השם בתעתיק מעברית ובשני בתרגום לאנגלית, באחד מאוית השם באיות אחד, ובשני בצורה אחרת.

אמנון כהן: דמיינו את עצמכם נוסעים בארץ זרה ומנסים למצוא את היציאה לתחנת הרכבת, אך השילוט מופיע אומנם באנגלית אבל בשפה המקומית.

אמנון כהן: במקום מסוים כתוב RAKEVET באנגלית, אבל הוא צריך ללמוד עברית כדי להבין מה זה רכבת.

אמנון כהן: הדבר הזה קורה בתחום השילוט בישראל, ולמעשה אין רשות ממלכתית אחת שתטפל בזה.

אמנון כהן: בהצעת החוק שלי אני רוצה להסדיר את הנושא הזה.

אמנון כהן: בהתייעצות הכנסנו גם איות של השפה הערבית.

אמנון כהן: גם בשפה הערבית יש הרבה מאוד טעויות, ולכן אמרנו שגם באיות בלשון הערבית תהיה אחידות.

אמנון כהן: השתמשנו בתעתיק מהשפה העברית ובתרגום ללועזית, והם יקבעו את האחידות בשפות האלה.

אמנון כהן: אנחנו מציעים להביא לקריאה ראשונה את הנושא של השפה האנגלית, וגם השפה הערבית תתוקן.

אמנון כהן: החוק מדבר על כך שבתוך חמש שנים יתוקנו כל השלטים במדינת ישראל, על מנת שלא להעמיס על התקציב של מע"צ ומשרד התחבורה.

אמנון כהן: זה בא בתיאום עם המשרדים, כי אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק.

אמנון כהן: אני מבקש את תמיכתם של חברי הכנסת בהצעת החוק החשובה הזאת.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אמנון כהן.

גילה פינקלשטיין: לפנינו רשימת דוברים ארוכה.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת דני יתום - אינו נמצא; חבר הכנסת רוני בריזון - אינו נמצא.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אחריו – חבר הכנסת אילן ליבוביץ - אינו נמצא.

גילה פינקלשטיין: אחריו – חבר הכנסת יגאל יאסינוב - מוותר.

נסים זאב: אני רוצה לברך את ידידי, חברי לסיעה, חבר הכנסת אמנון כהן, שהביא הצעת חוק כל כך חשובה.

נסים זאב: אנשים בקושי יודעים לאן הם מגיעים כאשר התמרור הוא נכון והוא זוהר והוא ברור, אז על אחת כמה וכמה כאשר התמרור לא ברור.

נסים זאב: אנשים יכולים לאבד את הדרך, לאבד את העשתונות אפילו.

נסים זאב: אנשים נמצאים במלחמת תאונות דרכים ומרגישים על הכבישים כמו במלחמה.

נסים זאב: אנשים דוהרים בכבישים.

חמי דורון: הבעיה בעיקר כשגבר נוהג, כי אז כשהוא מתבלבל הוא לא רוצה לשאול.

נסים זאב: אבל אם התמרור יהיה ברור ונהיר, אני בטוח שזה יוכל לעזור לנהגים.

נסים זאב: ראש הממשלה החליט, שקונדוליסה רייס תבוא ב-15 באוגוסט למדינת ישראל כדי לראות את התמרור הגדול, הענק: צו של גירוש יהודים מחבל-עזה.

נסים זאב: זה התמרור.

נסים זאב: אני רוצה להיות בטוח שזה אחד התמרורים שעליהם מדבר חבר הכנסת אמנון כהן, שהתמרור הזה יהיה זוהר וברור באנגלית, בערבית, בכל השפות.

חמי דורון: אתה רוצה שיהיה כתוב שם "גירוש"?

נסים זאב: שיהיה כתוב ברור, שכאן מתבצע צו גירוש של יהודים.

נסים זאב: מפנים אותם מבתיהם בלי בושה, בלי כלימה.

נסים זאב: ראש הממשלה מזמין אותה לבוא לראות את התסריט המדהים שהוא עומד לבצע.

נסים זאב: במקום שיתבייש שהגענו עד הלום, שהגענו למצב הזה, שהגענו למצב שצריכים להתעלל באזרחים שמסרו את חייהם במשך 30 שנה ביישובים האלה.

נסים זאב: זה חירוף נפש.

נסים זאב: מה יש בעזה?

נסים זאב: מה יש שם?

נסים זאב: אנשים הלכו לשם לא משום שהם חסרי דיור, לא משום שהם חסרי פרנסה.

נסים זאב: הם הלכו בשליחות של ממשלות ישראל במשך דורות, ועכשיו מגרשים אותם.

נסים זאב: אני מבקש שהתמרור הזה יהיה תמרור אזהרה לראש הממשלה בכל השפות, ויהיה ברור.

נסים זאב: חבר הכנסת כהן, אני רוצה שתבטיח לי שזה יהיה חלק מהצעת החוק.

נסים זאב: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מברך על הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהיא הצעה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרבה הצער היא עדיין לא פותרת את העניין של השפה הערבית, אף שהיושב-ראש אכן הקפיד על זה והוא רוצה שגם השפה הערבית תיכתב בצורה אחידה וללא טעויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המצב הקיים הוא שיש טעויות נוראיות בכתיבת השפה הערבית, אם בשלטי רחוב ואם במקומות אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם עוררתי את זה לא אחת ודנו על זה בוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שמה שחסר פה, שכפי שיש מועצה לשפה העברית, שדואגת לאחידות הכתיב והמושגים ומה שצריך להיות, חייבים למנות ליד המועצה הזאת או כחלק ממנה מועצה לשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, השפה הערבית היא עדיין שפה רשמית במדינת ישראל, וזה רק מצער שבמשך כל שנות המדינה לא הוקם גוף כזה ליד השפה האחות, היא השפה העברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שאנחנו נחטא לאמת ונחטא לעצמנו אם לא נדאג שלפני השלמת החוק הזה אכן תנוח דעתנו שיש גוף מוסמך, גוף אקדמי, או מועצה לשפה הערבית, שאכן תתקן את הטעויות הנוראיות האלה, שמצויות עכשיו ברחובות ועל שלטים ובכל מיני מקומות, כך שיהיה לנו גוף אחד שבצורה אחידה יסדיר את הדברים האלה ויתקן אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, גברתי, אני אומר את עיקר הדברים גם לשומעינו וצופינו הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נושא הצעת החוק הוא תיקון השלטים, שמות הרחובות ושמות הערים הכתובים בשפה הערבית, כך שייכתבו בצורה אחידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ציינתי שמצער שיש מועצה לשפה העברית, הדואגת לאחידות הכתיב והמושגים, שלא יהיו טעויות, אך לידה אין מועצה לשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השפה הערבית היא שפה רשמית במדינה זו, ולפיכך אני מדבר אליכם כעת בשפה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרות זאת, הממשלה לא מילאה את חובתה להקים מועצה לשפה הערבית ליד המועצה לשפה העברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העדר מועצה כזאת מונע מהגופים הרלוונטיים לקבל הנחיות על הכתיב התקני של השמות, הנכתבים בשגיאות כתיב בכל המקומות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתי, יש בהצעת החוק טעם לפגם, משום שאופן ביצועה לקוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדרך היחידה לתקן את המציאות המרה, שבה נכתבים השמות בטעויות נוראיות, היא באמצעות הקמת המועצה הזאת, שתהיה אחראית באופן רשמי לשמות האלה ולתיקון העוול הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת משה כחלון - אינו נמצא; חבר הכנסת רן כהן - אינו נמצא; חבר הכנסת יצחק כהן - אינו נמצא; חבר הכנסת אליעזר כהן - אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נמצא; חברת הכנסת לאה נס - אינה נמצאת; חברת הכנסת מרינה סולודקין - אינה נמצאת; חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך - אינה נמצאת; חבר הכנסת יאיר פרץ - אינו נמצא; חבר הכנסת אהוד רצאבי - אינו נמצא; חבר הכנסת יורי שטרן - אינו נמצא; חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נמצא; חבר הכנסת חיים אורון - אינו נמצא; חבר הכנסת דוד אזולאי - אינו נמצא; חבר הכנסת אריה אלדד - אינו נוכח; חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח; חברת הכנסת נעמי בלומנטל - אינה נמצאת; חבר הכנסת דניאל בנלולו - אינו נמצא; חברת הכנסת גילה גמליאל - אינה נמצאת; חברת הכנסת זהבה גלאון - אינה נמצאת; חברת הכנסת אראלה גולן – מוותרת; חבר הכנסת משה גפני - אינו נמצא; חבר הכנסת צבי הנדל - אינו נמצא; חבר הכנסת אבשלום וילן - אינו נמצא; חבר הכנסת יצחק וקנין - אינו נמצא; חבר הכנסת רשף חן – מוותר; חבר הכנסת דוד טל - אינו נמצא; חבר הכנסת שאול יהלום - אינו נמצא; חבר הכנסת אליהו ישי - אינו נמצא; חבר הכנסת חמי דורון - מוותר.

גילה פינקלשטיין: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אליעזר זנדברג - אינו נמצא.

גילה פינקלשטיין: אני מעלה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 72) (כתיב אחיד בתמרורים), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי כנסת.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 45 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 72) (כתיב אחיד בתמרורים), התשס"ה-2005, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק התקבלה ברוב של תשעה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 72) (כתיב אחיד בתמרורים), התשס"ה-2005, אושרה בקריאה ראשונה ועוברת לוועדת הכלכלה.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/93).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק תובענות ייצוגיות, התשס"ה-2005, של חבר הכנסת רשף חן - לא הוקם.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת רשף חן.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

רשף חן: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני שמח להציג בפניכם לקריאה ראשונה את הצעת חוק תובענות ייצוגיות, שהיה לי הכבוד להיות היוזם שלה בקריאה טרומית ואני גם עומד בראש ועדת משנה בוועדת החוקה שמקדמת אותה.

רשף חן: עם זאת, ראוי לציין שהצעת החוק הזאת נשענת במידה רבה מאוד על תזכיר חוק ממשלתי שמנסה לקדם אותו עניין בדיוק.

רשף חן: מהי תובענה ייצוגית?

רשף חן: תובענה ייצוגית באה להתמודד עם בעיה, עם כשל שוק.

רשף חן: יש מצב שבו גוף עסקי, בדרך כלל גדול, עומד מול הרבה מאוד צרכנים קטנים, ואז קורה לעתים שאותו גוף עסקי גורם נזק קטן יחסית לקבוצה גדולה מאוד.

רשף חן: נניח, 100 שקלים נזק שנגרמים ל-20,000 איש.

רשף חן: הרווח למזיק הוא עצום.

רשף חן: הנזק הכללי שנגרם הוא עצום.

רשף חן: אבל אין מי שיש לו אינטרס כלכלי מספיק גדול כדי להניע את המערכת המשפטית ולהפסיק את הפגיעה.

רשף חן: בהעדר תובענה ייצוגית, הפגיעה הזאת לא רק יכולה להימשך ללא הפסקה, היא למעשה מוזמנת.

רשף חן: זה כמעט כדאי לגופים כאלה לנסות ולחפש כל מיני דרכים להרוויח קצת על חשבון הלקוחות שלהם.

רשף חן: הכלי של התובענה הייצוגית שהתפתח במשך תקופה ארוכה מאוד במקומות רבים בעולם, בעיקר בארצות-הברית, בא להתמודד עם עניין זה, ובא לאפשר לניזוק אחד לאגם לתביעה אחת את סך כל הנזק.

רשף חן: התוצאה היא אז, שמי שמתמודד למעשה מבחינה כלכלית מול המזיק - זה לא 200 שקלים אלא 20 מיליון שקלים.

רשף חן: מגישים נגדו תביעה על הנזק האמיתי שהוא גרם.

רשף חן: אז נוצרים שני דברים.

רשף חן: האחד, האיום הזה גורם לאותם גופים לשמור על החוק, גורם להם להיזהר ולא לנסות לפגוע בלקוחות שלהם.

רשף חן: שנית, נגרם נזק, אותם אנשים שניזוקו יקבלו בסוף התהליך את נזקם.

רשף חן: מה שמניע את התהליך הזה זה רדיפת רווח במובן החיובי של המלה.

רשף חן: זאת אומרת, מי שמגיש את התביעה יודע שהוא ינהל אותה ובסופו של דבר יקבל שכר טרחה.

רשף חן: עורך-הדין, שבדרך כלל עומד מאחורי התביעה וגם התובע הנומינלי שמייצג את הקבוצה, יקבל שכר מהקבוצה, באמצעות בית-המשפט, לא בגין 200 שקלים אלא בגין סך כל הנזק שהוא תבע בשם חברי הקבוצה.

רשף חן: זהו הכלי.

רשף חן: הוא התפתח - - -

חמי דורון: אני רוצה להזכיר לך מה קרה לאחרון שדיבר כאן 28 דקות בהצעת חוק.

רשף חן: אני מקבל את ההערה הזאת ואני אקצר מפאת השעה, המאוחרת יחסית.

רשף חן: אתמול ראיתי אותך פה בשעה 01:00.

חמי דורון: אתמול בלילה ישנתי רק שעתיים.

רשף חן: אני מבין, אני אקצר.

רשף חן: הצעת החוק הזאת באה לפתור בעיה שנוצרה לפני שנתיים בפסק-דין של בית-המשפט העליון, כאשר כלי פרוצדורלי שהיה בתקנה 29 לתקנות סדר הדין האזרחי ודרכו התפתח נושא התובענה הייצוגית, למעשה נחסם.

רשף חן: בית-המשפט העליון קבע, אני חושב שבמידה של צדק, שהכלי הזה לא מספיק מפורט.

רשף חן: עם זאת, הוא גם אמר, במידה רבה של צדק, שיש צורך בשוק הישראלי, במשק הישראלי, במנגנון מפורט של תובענות ייצוגיות, שיאפשר להגיש תובענות ייצוגיות במכלול הנושאים והעילות, וזאת בנוסף, או במקום, שורה של חוקים מאוד ספציפיים שאפשרו כבר קודם תובענות ייצוגיות בנושאים מאוד מוגדרים כמו ניירות ערך, כמו בנקאות, אבל לא באופן כללי.

רשף חן: את זה באה הצעת החוק הזאת לעשות.

רשף חן: יש שאלה, שאני רואה לנכון להפנות את תשומת לב הכנסת אליה, והיא שאלת תחולת החוק הזה על המדינה.

רשף חן: עמדת המדינה, שבאה לידי ביטוי באותו דיון בעניין א.ש.ת., היא שזה רעיון מצוין, הוא צריך לחול על כולם, אבל לא על מדינת ישראל.

רשף חן: אני באופן אישי לא מקבל את העמדה הזאת.

רשף חן: הצעת החוק, כפי שהיא מובאת כאן, לא מקבלת את העמדה הזאת, אלא אומרת שמה שטוב לגבי גופים שפועלים במדינה טוב גם לגבי מדינת ישראל עצמה, ואם מדינת ישראל גורמת נזק גורף לציבור רחב, היא תצטרך להתמודד עם הנזק הזה, והיא תצטרך להימנע מלעשות את הנזק הזה.

רשף חן: הנושא הזה, אני מעריך, ימשיך ויידון בזמן הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

רשף חן: אודה לכם אם תתמכו בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

רשף חן: בכוונתי לקיים דיונים מהירים ככל האפשר, גם בזמן הפגרה, מפני שאני חושב שזה נושא שחקיקתו צריכה להסתיים.

רשף חן: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן.

גילה פינקלשטיין: אני מעלה להצבעה בקריאה ראשונה הצעת חוק תובענות ייצוגיות, התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 46 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק תובענות ייצוגיות, התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: שמונה חברי כנסת הצביעו בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה תועבר לוועדת החוקה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גילה פינקלשטיין: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 69), התשס"ה-2005, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/90).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

גילה פינקלשטיין: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53) (בחירות של חברי ועדת קלפי), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת יגאל יאסינוב וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יגאל יאסינוב.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

יגאל יאסינוב: תודה.

יגאל יאסינוב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק נובעת מניסיון בניהול בחירות באחד האזורים.

יגאל יאסינוב: היו מקרים, לצערי רבים, שחברי ועדות קלפי לא יכלו להצביע בקלפי שלהם, כי הם עבדו במקום מרוחק, או ביישוב, מסיבות כלשהן של פיגוע או מחסור בהסעה מוגנת, לא יכלו להגיע לקלפי שלהם ולהצביע.

יגאל יאסינוב: התיקון קובע, שבנסיבות מסוימות, על-פי אישור של יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, יהיה מותר לחברי ועדת קלפי להצביע בקלפי שהם נמצאים בה, במעטפה כפולה, כמו שמצביע היום מזכיר.

יגאל יאסינוב: החוק נקרא הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53) (בחירות של חברי ועדת קלפי), התשס"ה-2005, תיקון פרק י'4: "בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט-1969 (להלן - החוק העיקרי), בפרק י'4, בכותרת הפרק בסופה יבוא: 'וחברי ועדת קלפי'; 2.

יגאל יאסינוב: הוספת סעיף 116יט.

יגאל יאסינוב: אחרי סעיף 116יח בחוק העיקרי יבוא: 'הצבעת חברי ועדת קלפי.

יגאל יאסינוב: (א) יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, בהתייעצות עם סגניו, רשאי לקבוע כי חבר ועדת קלפי מסוים יצביע בקלפי שבה הוא משמש כחבר, אם נוכח כי קיימות נסיבות מיוחדות" - אני רוצה לציין שמדובר אך ורק בנסיבות מיוחדות – "שלפיהן נבצר מחבר ועדת קלפי להצביע בקלפי באזור מגוריו.

יגאל יאסינוב: (ב) חבר ועדת קלפי המצביע כאמור בסעיף קטן (א) - - - ישים את מעטפת ההצבעה לתוך מעטפה חיצונית, וועדת הקלפי למעט החבר המצביע, תציין על פני המעטפה החיצונית את שמו, את מספר זהותו במרשם האוכלוסין ואת מענו, והחבר המצביע יטיל את המעטפה לעיני חברי ועדת הקלפי הנותרים לתוך הקלפי" - אני רוצה להזכיר שוב, שבצורה כזאת מצביע מזכיר ועדת קלפי, ואנחנו הולכים על החוק כפי שהוא - "(ג) ספירת הקולות של מי שיצביע לפי חוק זה תהיה כפי שנקבע בתקנות לפי סעיף 68א(ו)".

יגאל יאסינוב: לסיום, בתיקון זה אנחנו אומרים לאותם אנשים, שחיים בארץ באמת, באמת עוסקים בבחירות, פעילים של כל המפלגות, כי זה לא קשור באיזו מפלגה הם חברים, אנחנו נותנים מסר, שלא יקרה מצב, שאיש עבד בבחירות בוועדת קלפי, אבל מסיבה שלא קשורה אליו, אלא קשורה לפיגוע, לניהול בחירות, הוא לא יוכל להצביע.

יגאל יאסינוב: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת יגאל יאסינוב.

גילה פינקלשטיין: אני מעמידה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53) (בחירות של חברי ועדת קלפי), התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 47 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53) (בחירות של חברי ועדת קלפי), התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: בעד - שבעה חברי כנסת, אין מתנגדים, נמנע אחד.

גילה פינקלשטיין: ההצעה תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גילה פינקלשטיין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/92).

גילה פינקלשטיין: ]

גילה פינקלשטיין: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה, הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3) (הוראת בית-משפט על עריכת בדיקות גנטיות לקביעת הורות), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת איתן כבל - קריאה ראשונה.

גילה פינקלשטיין: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איתן כבל.

גילה פינקלשטיין: בבקשה.

איתן כבל: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מודה לכם על שנשארתם.

איתן כבל: אני מודה למזכירות הכנסת, שאפשרה לי להציג את הצעת החוק, בכך שדחתה אותה לסוף.

איתן כבל: סמכתי גם על חבר הכנסת נסים זאב שידבר ואספיק להגיע.

איתן כבל: אני אומר את זה, כי נאלצתי בשמחה להיות במסיבת סיום הגן של הבת שלי, טל, שסיימה היום את גן-גלית.

איתן כבל: גם הצעת חוק לא תעמוד בפני השתתפותי במסיבת הגן של הילדה שלי.

גילה פינקלשטיין: חשוב מאוד.

איתן כבל: בדיקות גנטיות, בדיקות דנ"א, הוכחו זה כבר כבדיקות המצביעות על קשרי הורות ביולוגית-גנטית ברמת ודאות גבוהה מאוד, למעלה מ-90%.

איתן כבל: לפיכך, הוכרו בדיקות אלו על-ידי בתי-המשפט ככלי ההוכחה המרכזי והמועדף בתביעות אבהות.

איתן כבל: בתי-המשפט מבקשים מהצדדים בתביעות אבהות לבצע בדיקת רקמות לשם הוכחת התביעה כדבר שבשגרה.

איתן כבל: אם מי מהצדדים מסרב לעשות כן, בית-המשפט רשאי לזקוף את הסירוב לחובתו של המסרב ולקבוע ממצא ראייתי נגדו.

איתן כבל: כך, אם המסרב הוא הגבר, ניתן לקבוע כי הוא האב מבחינה משפטית, גם אם לא הוכח בפועל הקשר הגנטי.

איתן כבל: קביעה כזאת מטילה על אותו אדם את כל החובות המוטלות על אב, כגון תשלום מזונות.

איתן כבל: עם זאת, בהעדר חקיקה מפורשת, אין לבתי-המשפט סמכות לכפות בפועל על הצדדים להיבדק בדיקה זאת.

איתן כבל: בתי-המשפט רשאים לתת צו, המאשר למעבדה לבצע בדיקת רקמות לצורך קביעת אבהות בהתאם לדרישות חוק זה, אולם אין הם רשאים לכפות על בעל-הדין את ביצוע הבדיקה, אם אין הוא מעוניין, או שהוא מסרב לבצעה.

איתן כבל: על-פי הרוב ובהתאם להיגיון האנושי, די יהיה בצו שכזה ובבקשה מצד בית-המשפט לבצע את הבדיקה, על מנת שבעל-דין, בדרך כלל האב הנטען, יבצעה.

איתן כבל: אולם, קיימים מקרים שבהם בעל-דין עומד בסירובו ואינו נכנע לאיומי בית-המשפט ומסרב להיבדק על אף בקשת בית-המשפט ועל אף מוראה של חרב האיום הראייתית.

איתן כבל: יש שבמקרים כאלה אף קביעתה של אבהות משפטית אינה אפשרית, כמו במקרה שקיימת הסתברות שווה שכל אחד משני גברים הוא האב הביולוגי.

איתן כבל: בין שתוצאת הסירוב לבצע את הבדיקה הינה קביעת אבהות משפטית, וודאי אם תוצאתו הימנעות מקביעת אבהות כלשהי, יש בכך כדי ליצור עיוות דין וכדי לפגוע בקטין שבהורותו מדובר.

איתן כבל: מותר האדם מן הבהמה הוא בידיעה מאין באת, וקטין שאינו יכול לדעת מיהו אביו הגנטי-הביולוגי, נפגעת זכותו הבסיסית לכבוד כאדם.

איתן כבל: קטין כזה נפגעת גם זכותו לזהות המשליכה על זכויותיו לדעת מהו ייחוסו ההלכתי, מהו מעמדו החברתי ומהו מטענו הגנטי, מידע החיוני לעתים לצורך שמירה על בריאות וכו'.

איתן כבל: העדר הידיעה על אודות זהות אביו שוללת ממנו גם את הסיכוי ואת היסוד הראשון שעליו יוכל לנסות לבסס ולרקום יחסי הורות חברתיים-פסיכולוגיים של ממש.

איתן כבל: זה עשרות שנים שבים וקוראים בתי-המשפט למחוקק להיענות לזעקתם של אותם ילדים ולתקן את העוול.

איתן כבל: אני מצטט מדברי השופט אלון בהחלטה משנת 1980: "בית-משפט זה פנה למחוקק עוד לפני כ-20 שנה בדבר הסדר מכלול השאלות הכרוכות בהוכחת אבהות, ואנו חוזרים ופונים לכנסת להסדיר נושא זה בהקדם.

איתן כבל: בירור נכון וקרוב לוודאי של קביעת האבהות, כבודם ורווחתם של בעלי-הדין, ובמיוחד של האשה-האם, ומעל לכול זכותו של ילד קטין שלא להיות מושתק כל ימי חייו מלדעת מיהו אביו מולידו, ושלא יקופח במזונותיו ושאר צרכיו ומחסורו.

איתן כבל: כל אלה מחייבים להסמיך את בתי-המשפט להעמיד את בעלי הדין לעריכת בדיקות רפואיות או מעבדתיות הנחוצות ומועילות לגילוי האמת בעניין האבהות.

איתן כבל: דומה שאין מקום לספק, כי מן הראוי ומן המצוי שבית-המשפט יהיה רשאי לחייב את בעלי-הדין לעריכת הבדיקות הרפואיות והמעבדתיות".

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, אני מביא הצעת חוק זו כדי לתקן סוף-סוף את המעוות ולהושיע את אותם ילדים.

איתן כבל: הצעת חוק זו היא צעד אחד גדול למען קידום זכויות הילד.

איתן כבל: בהצעת החוק מוצע לתקן את חוק מידע גנטי ולקבוע את סמכותו ושיקול דעתו של בית-המשפט לענייני משפחה בבואו להורות על ביצוע בדיקה גנטית להורות לשם קביעת הורהו של הקטין.

איתן כבל: הצעת החוק קובעת, כי בית-המשפט יהיה רשאי להורות על בדיקה כאמור אם נוכח כי עריכת הבדיקה אינה פוגעת בטובת הקטין, לרבות בייחוסו לפי כל דין.

איתן כבל: הצעת החוק קובעת, כי בית-המשפט לא יורה על עריכת בדיקה אם נוכח שקיים חשש לקביעת מעמד הקטין כממזר, אלא אם כן קיים מקרה שבו עולה צורך רפואי לערוך את הבדיקה להורות.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, ברצוני להודות מקרב לב לחבר הכנסת כבוד הרב יצחק לוי שניהל את ישיבות הוועדה וסייע לקידום החקיקה.

איתן כבל: כמו כן, ברצוני להודות לעורכת-הדין אפרת רוזן, היועצת המשפטית של ועדת החוקה, ולצוות הוועדה.

איתן כבל: אודה על תמיכתכם.

איתן כבל: תודה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

גילה פינקלשטיין: לפנינו רשימה ארוכה של דוברים.

גילה פינקלשטיין: ראשון הדוברים, חבר הכנסת דוד טל - אינו נמצא.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון.

חמי דורון: מוותר, גברתי.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב – מוותר; חבר הכנסת אילן ליבוביץ - אינו נמצא; חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אחריו - חברת הכנסת אראלה גולן.

נסים זאב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, נראה כאילו זו הצעת חוק פשוטה.

נסים זאב: שעות רבות ועמל רב הושקעו.

נסים זאב: אני לא יודע אם מיצינו בסופו של דבר את התהליך, כי יש החשש שבית-המשפט למשפחה הוא שיקבע אם כן, בלי שיהיה קודם פסק של רב.

נסים זאב: חבר הכנסת איתן כבל, בית-משפט לא יכול לקבוע אם יש חשש ממזרות או לא.

נסים זאב: מי שיכול לקבוע אם יש חשש ממזרות זה רק רב או דיין מוסמך בישראל.

נסים זאב: הוא יכול לדעת אם יש חשש, ואם אין חשש, אז השיקול של בית-המשפט מה טובת הילד.

נסים זאב: לפעמים, לא בהכרח טובת הילד היא שידע מיהו אביו.

נסים זאב: ואם יתגלה לו בסופו של דבר שאביו שוטה ונמצא באיזה בית-חולים לחולי נפש, אז איזה כבוד מצילים?

איתן כבל: זה לא המקרה.

נסים זאב: זה לא המקרה, אבל זה יכול להיות המקרה.

נסים זאב: אתה לוקח מקרה שיש ויכוח לגבי אבהות, לגבי מזונות בעיקר.

נסים זאב: כשבאה האשה ואומרת: הילד הזה הוא מפלוני אלמוני, ואני רוצה את הבדיקה הזאת כי אני רוצה לחייב אותו במזונות.

אראלה גולן: זה הפוך, בדרך כלל.

נסים זאב: או להיפך, זה לא משנה.

נסים זאב: גם הוא יכול לחייב אותה במזונות.

נסים זאב: אם היא עשירה ומיליונרית ויש לה כסף, והיא מפרנסת טובה, למה לא? שהיא גם כן תישא בהוצאות.

נסים זאב: היום יש שוויון בין נשים וגברים, לא?

נסים זאב: אז מי שיכול לכלכל ומי שיכול לתת את המזונות, הוא נותן בסופו של דבר.

נסים זאב: אבל לא בהכרח שזה יהיה טובת הילד, בסופו של דבר.

נסים זאב: חבר הכנסת איתן כבל, אני מודיע לך שבקריאה ראשונה אני אתמוך בהצעת החוק.

נסים זאב: אבל, אני רוצה להיות בטוח שכל השיקולים האלה הובאו בחשבון, ולא יהיה חשש שאנחנו בעצם רוצים לעזור לילד או לאחד מבני-הזוג, וכתוצאה מכך הילד ייפגע כשיתגלה בסופו של דבר שהוא פסול חיתון, או שיש לו בעיה של ממזרות.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

גילה פינקלשטיין: רשות הדיבור לחברת הכנסת אראלה גולן, ואחריה - לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אראלה גולן: יושבת-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, בדרך כלל בחוק הזה, אם הבנתי אותו נכון, זה מקרה הפוך, שאב בא והוא טוען שהוא לא אביו הביולוגי של הקטין אף שהוא רשום כאביו ומכריחים אותו לשלם מזונות.

אראלה גולן: הכוונה היא שאותו אב אינו רוצה לשלם את המזונות, כי הוא טוען שהוא לא אביו הביולוגי.

אראלה גולן: בכל מקרה, אני חושבת שהצעת החוק הנדונה של חבר הכנסת כבל באה למעשה להסדיר את שיקול דעתו של בית-המשפט, כשיש לפעמים מקרה שבו נדרשת בדיקה גנטית להורות, והיא עלולה לפגוע באמת במעמדו של הקטין.

אראלה גולן: ההצעה טובה מאוד כי היא נותנת כלים לבית-המשפט לתמרן באופן מושכל בין זכותו היסודית, כמו שנאמר כאן, של קטין לדעת מיהו אביו מולידו, לא אביו שרשום דווקא בתעודת הזהות, לבין החשש שהוא ידע מי האב המוליד שלו, ובעצם כתוצאה מזה הוא נחשב ממזר, כי האב שרשום בתעודת זהות זה אב אחר שהוא לא אביו מולידו.

אראלה גולן: עד עכשיו התבזבזו הרבה מאוד שנים כשהיו צריכים להכריע בין שתי הסוגיות.

אראלה גולן: לשמחתי הרבה, נוצר כאן מצב שאולי אנחנו מגיעים לאיזה שלב של פתרון המתח שנוצר בין הזכות, כמו שאמרתי, של הקטין לדעת מי אביו האמיתי, לבין הפגיעה באמת בטובת הילד, לפעמים - אם יש כאן מקרה של ממזרות - שהיא חזקה יותר.

אראלה גולן: במקרה זה אנחנו נותנים את האפשרות לבית-המשפט להחליט, כשתמיד טובת הילד היא החד-משמעית, כשיש חשש שמהבדיקה יעלו ממצאים שיכולים באמת להכתים את עתידו.

אראלה גולן: קריטריון טובת הילד שזור לאורך החוק, וההצעה קובעת בנוסף, שהבדיקה תיעשה אך ורק בהסכמה מדעת של הקטין, במקום מוכר ומוסדר; וזה מאוד חשוב, שהמקום יהיה רציני.

אראלה גולן: אדם בוגר שיסרב לעשות את הבדיקה הזאת לאחר מתן צו, יואשם בעצם בביזיון בית-המשפט.

אראלה גולן: כל זה נכון, אלא אם כן יש צורך רפואי באמת לדעת, שהוא גובר על הצורך של הקטין אם יש בעיה של ממזרות או לא.

אראלה גולן: הצורך הרפואי קודם לכל דבר.

אראלה גולן: ואם באמת יש מקרה של צורך רפואי והצלת חיים, בית-המשפט כמובן יורה קודם כול להחליט מי האב האמיתי על מנת להציל את הקטין, אם ייווצר מצב כזה.

אראלה גולן: אני מקווה שההצעה הזאת תעבור ויהיה ניתן לבצע באופן מסודר יותר את הבדיקות הגנטיות, על מנת שאפשר יהיה גם להשתמש בבדיקות כאלה, ואני חוזרת ומדגישה: בבדיקות כאלה, גם בהצעות חוק נוספות, כמו הצעה שאני מתעתדת להעלות בפגרה בנושא של רישום יילודים בלידות-בית, כי הפחד שלנו הרבה פעמים הוא שיהיה סחר בילדים או אימוץ בלתי חוקי.

אראלה גולן: יכול להיות שנצטרך לאותה הצעה, להוכיח אם הילד של אותה משפחה שרשמה את הילד על שמה הוא חוקי או לא חוקי.

אראלה גולן: אני תומכת בהצעת החוק הזאת; יש בה הדגשים הנכונים בשמירת טובת הילד.

אראלה גולן: תודה רבה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת אראלה גולן.

גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – אחרון הדוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק עצמה היא הצעה טובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכלי המדעי של בדיקת הורות ובדיקת רקמות כדי להגיע לוודאות ביעילות, יכול להיות כלי טוב ודרך טובה, ואין לי בעיות עם שתי הנקודות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה היא למעשה על-ידי החקיקה הקודמת ועל-ידי התערבות במשפט האישי ובמשפט הדתי של תושבי הארץ הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדברים הוצאו מהקשרם והוצאו מהמקום המוסמך לקבוע דברים כאלה, והביאו לסיבוכים ולבעיות שיכולות להביא לתוצאות שונות ומשונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפי ההלכה היהודית זה יכול להביא לממזרות, לפעמים, וזאת סכנה חמורה, וגם לפי הדת המוסלמית, ודאי אף אחד לא רוצה שבטעות ייקבע שזה בנו של פלוני כאשר הוא בנו של אלמוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשיא הקיצור, בשעה המאוחרת הזאת, כדי לא להלאות את האחרים, אני אומר שהלוואי שנגן על דיני האישות ונאפשר לבתי-הדין האישיים, כפי שהם קבעו מאות ואלפי שנים ללא טעויות, להיעזר בכלים האלה אם רצונם בכך או אם חפצים בכך, אבל לא להעביר את הנושא, על אפם ועל חמתם של חלק מההורים, לבתי-הדין החילוניים, אשר בימים האלה יכולים להביא לתוצאות חס וחלילה לא נכונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

אראלה גולן: אם ילד חולה וצריך תרומה, בית-המשפט יכול להורות על בדיקה.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

גילה פינקלשטיין: אני מעמידה להצבעה בקריאה ראשונה את הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3) (הוראת בית-משפט על עריכת בדיקות גנטיות לקביעת הורות), התשס"ה-2005.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה החלה.

גילה פינקלשטיין: הצבעה מס' 48 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד - אין נמנעים – 2 ההצעה להעביר את הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 3) (הוראת בית-משפט על עריכת בדיקות גנטיות לקביעת הורות), התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

גילה פינקלשטיין: הצעת החוק התקבלה ברוב של שבעה חברי כנסת, אין מתנגדים, שניים נמנעים.

גילה פינקלשטיין: ההצעה תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גילה פינקלשטיין: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

גילה פינקלשטיין: הישיבה הבאה תתקיים, אם ירצה השם, מחר, יום רביעי, כ' בתמוז התשס"ה, 27 ביולי 2005 למניינם, בשעה 11:00.

גילה פינקלשטיין: ישיבה זו נעולה.