ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושבעים-ושבע של הכנסת השש-עשרה, 2005-08-10 00:00

דוד לוי: אפרים סנה (העבודה - מימד - עם אחד):

דוד לוי: 18

יוסף יצחק פריצקי: הודעת הממשלה על מינוי ממלא-מקום לשר 33

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 48

רוחמה אברהם-בלילא: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 51

נעמי בלומנטל: עקירת יישובי גוש-קטיף תחת אש וללא פתרון קהילתי לתושבים 57

בנימין אלון: הריסת בתי-כנסת, מקוואות ובתי-עלמין במסגרת תוכנית ההתנתקות 59

נעמי בלומנטל: מיקומה הגבוה של ישראל בין מדינות המערב במדד שחיתות השלטון 70

יעקב אדרי: יישום תוכנית ויסקונסין 74

ג'מאל זחאלקה: חילופי גברי בוועדות הכנסת 75

): הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת 76

יישום תוכנית ויסקונסין 79

אלי אפללו: כנס א'

ראובן ריבלין: כבוד השר עזרא, רבותי חברי הכנסת, היום יום רביעי, ה' בחודש אב התשס"ה, 10 בחודש אוגוסט 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת המיוחדת, אשר נתכנסה עקב בקשתם של 75 חברי כנסת לכנס את הדיון שבו אנחנו, בראשיתו, נקיים דיון מיוחד על אירועי שפרעם, על הפשע שהתחולל בשפרעם.

ראובן ריבלין: לפני כן, הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת חוברת מידע כספי של ממשלת ישראל ליום 31 בדצמבר 2004, מטעם החשב הכללי במשרד האוצר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, לפני תחילת הישיבה, הודעה לפי סעיף 53 - הצעה לסדר של חבר הכנסת רן כהן, שנושאה דוח העוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

ראובן ריבלין: במקרה זה אני מרשה לך לעלות לדוכן.

ראובן ריבלין: הואיל וזו ישיבה מיוחדת, אנחנו יכולים לעשות זאת בהליך מיוחד.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך.

רן כהן: פרסום דוח העוני של המוסד לביטוח לאומי שלשום היה לאחר שכבר נקבעו נושאי הדיון של כינוס פגרה זה של הכנסת.

רן כהן: למרות זאת, אני מוצא טעם להדגיש בהצעתי זו, כי ממצאי הדוח הזה הם פצצה חברתית מתקתקת, המסכנת את עתידה של החברה הישראלית.

רן כהן: במיוחד אני רוצה להדגיש, גם כאזרח וגם כיושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, את חומרת הממצאים על למעלה מ-714,000 ילדים עניים, שהם תוצר ישיר של מדיניות כלכלית אנטי-חברתית ומרושעת.

רן כהן: בלא הגזמה אני קובע, כי לא לשם כך קמה מדינת ישראל - לא כדי שתבגוד בילדיה ותעקור חלק מסיכוייהם לגדול לחיים ראויים, מועילים ומאושרים.

רן כהן: חייהם לא יהיו כאלה אם המדיניות תמשיך להרעיב ולייסר אותם, ועוד תוסיף עשרות אלפי ילדים עניים חדשים מדי שנה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, ישראל חייבת לשנות כיוון ב-180 מעלות ולנהל מדיניות של תעסוקה מלאה תמורת שכר ראוי וצודק, מדיניות של חילוץ האוכלוסיות העניות ממצוקתן, ולהרחיב את השירותים החברתיים בתחומי החינוך, הדיור, הבריאות והרווחה, כדי להבטיח לאזרחי המדינה עתיד הוגן וסולידריות חברתית בסיסית.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, דוח העוני השנה חמור מבכל שנה אחרת, והוא פצצה נוראה שחייבת להחריד את כולנו.

רן כהן: לכן, אנחנו אוספים חתימות לכינוס הכנסת לדיון מיוחד עוד בפגרה הזאת, כדי שהכנסת תמצא את הכלים לדרבן את הממשלה לשנות את הכיוון; כדי שהחברה הישראלית תהיה חברה צודקת, ראויה והוגנת יותר עם ילדיה, עם קשישיה ועם נצרכיה.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל והמשפחות השכולות משפרעם עדיין לא נכנסו לאולם, אני מבקש מהשר מאיר שטרית להביא את הודעות הממשלה.

ראובן ריבלין: הדיון עליהן יתקיים לאחר מכן.

ראובן ריבלין: הנושא הראשון הוא רק הודעה; כל אותם דברים שהממשלה ביקשה מאתנו.

ראובן ריבלין: אחרי זה אני גם צריך להקריא הודעות.

מאיר שטרית: נדמה לי שאין דיון.

מאיר שטרית: יש רק הצבעה.

ראובן ריבלין: יש הצבעה.

מאיר שטרית: על אישור העברת סמכויות, וזה הכול.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, העברת סמכויות אינה מצריכה דיון?

מאיר שטרית: רק הצבעה.

ראובן ריבלין: רק אישור?

מאיר שטרית: רק אישור, וזה הכול.

ראובן ריבלין: בסדר.

מאיר שטרית: לא צריך דיון.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד למסור שתי הודעות בשם הממשלה.

מאיר שטרית: ההודעה האחת: בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א-2001, אני מבקש להודיע לכנסת, כי שר האוצר בנימין נתניהו הודיע לממשלה ביום 7 באוגוסט 2005 על כוונתו להתפטר מן הממשלה והגיש מכתב התפטרות לראש הממשלה בהתאם לסעיף 22(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

מאיר שטרית: כהונתו של שר האוצר בנימין נתניהו נפסקה ביום 9 באוגוסט 2005, בחלוף 48 שעות ממועד מסירת כתב ההתפטרות לראש הממשלה.

מאיר שטרית: ההודעה השנייה: העברת סמכויות משר התחבורה לשר התיירות.

יוסי שריד: הודעה ראשונה.

יוסי שריד: מה אתה - - -

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ניתן לכם הזדמנות, בהתאם לתקנון, מייד אחרי נושא אירועי שפרעם, להתאושש.

ראובן ריבלין: אל תדאגו.

אבשלום וילן: נערך סקר על הודעת הממשלה?

ראובן ריבלין: רבותי, נא לאפשר לשר לומר את הודעותיו.

ראובן ריבלין: ההודעה הזאת צריכה להיות נסמכת להודעה נוספת מי ממלא את מקומו, ואת זה אני אעשה.

ראובן ריבלין: אבל, את זה נעשה אחרי שנטפל בעניין - - -

מאיר שטרית: ההודעה השנייה - העברת סמכויות משר התחבורה לשר התיירות: אני מבקש להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה להעביר את הסמכות הנתונה לשר התחבורה על-פי חוק רישוי שירותי תעופה, התשכ"ג-1963, לשר התיירות, לעניין בקשות של חברת "ישראייר תעופה ותיירות בע"מ" וחברת "ארקיע קווי תעופה ישראליים בע"מ", למנותם כמוביל נקוב בקו תל-אביב--ניו-יורק.

מאיר שטרית: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש, בשם הממשלה, את אישורה של הכנסת להודעה זו.

ראובן ריבלין: "אישורה של הכנסת" - זה מחייב דיון בכנסת.

ראובן ריבלין: נדון בזה מייד אחר כך.

מאיר שטרית: זה לא מחייב דיון, אלא רק אישור.

ראובן ריבלין: על כל פנים, אדוני מבקש, כמובן, שייערך דיון ותתקיים הצבעה.

מאיר שטרית: אם צריך דיון.

מאיר שטרית: לדעתי, לא צריך דיון אלא רק אישור.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ברגע שיש אישור, יש דיון.

מאיר שטרית: אדוני, אין בעיה.

ראובן ריבלין: ידעתי את מי אני צריך לשאול בעניין זה.

מאיר שטרית: אדוני, בהחלט.

מאיר שטרית: אם צריך אישור ודיון, שיקיימו דיון.

מאיר שטרית: אין שום בעיה.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אם לא יירשמו חברים לדיון, מובן שאנחנו נצביע מייד לאחר מכן.

מאיר שטרית: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אדוני השר לביטחון פנים, אין מלים להביע את שאט-נפשנו ממעשה הטרור המתועב שביצע הרוצח, יהודי, חייל צה"ל, באנשים חפים מפשע, תושבי שפרעם.

ראובן ריבלין: זהו מעשה נמהר, מעשה זועק, מעשה שאין לו מחילה ואין לו כפרה.

ראובן ריבלין: ביקרתי בבתי האבלים, בעיר השלווה הזאת, שפרעם.

ראובן ריבלין: דלות המלים מלנחם את משפחת טורקי ששתי בנותיה, הזאר ודינה, נרצחו באוטובוס הדמים ולא ישובו עוד.

ראובן ריבלין: אין קינה שוברת לב כקינת הורים על מות ילדיהם.

ראובן ריבלין: הלב נקרע לגזרים.

ראובן ריבלין: הייתי בביתו של נהג האוטובוס מיכאיל בחות' ובביתו של נאדר חאיק שעולמם חרב עליהם.

ראובן ריבלין: יגון המשפחות הנמצאות כאן אתנו כבד מנשוא.

ראובן ריבלין: לכאבן העצום - אין מרפא.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, רבותי השרים, ביום זה עלינו להישיר מבט ולהבהיר, כי אל לנו לתת לפושעים לפעור תהום ולהעמיק קרע בין יהודים, באשר הם יהודים, לבין ערבים, באשר הם ערבים.

ראובן ריבלין: הסכנה היא מקיצונים חדורי שנאה שרוצים לפגוע ברקמת היחסים בין שני העמים החיים יחד בארץ הזאת.

ראובן ריבלין: לא ניתן למעשה הנפשע הזה לחולל שבר בינינו.

ראובן ריבלין: למען חיי אדם, למען עתידנו המשותף כאן, חובה עלינו לעקור את הרצחנות ולסלקה מקרבנו.

ראובן ריבלין: וביערת הרע מקרבך.

ראובן ריבלין: משפחות שכולות, תנחומי הכנסת כולה נשלחים לכן, משפחות אשר הרצח פגע בהן.

ראובן ריבלין: יהי זכרם של אלה שנרצחו ברוך, ויהי הלקח לקח המדינה כולה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר לביטחון פנים להיות ראשון הדוברים בדיון אשר אני מקיים לפי סעיף 47.

ראובן ריבלין: תינתנה בו לכל נציגי הסיעות האפשרות להביע את עמדותיהם ואת דברם ואת השתתפותם באבל המשפחות.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים יהיה בן שפרעם וראש הסיעה הערבית הגדולה, חבר הכנסת מוחמד ברכה, ולאחר מכן נלך לפי התקנון.

ראובן ריבלין: כבוד השר, בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בני המשפחות השכולות משפרעם, תושבי שפרעם, בתאריך 4 באוגוסט, לפני פחות משבוע, סמוך לשעה 17:45, נסע אוטובוס "אגד" בקו 165 מקריית-אתא לשפרעם.

גדעון עזרא: כאשר האוטובוס הגיע לשכונה הדרוזית בשפרעם, חייל לבוש מדי צה"ל החל לירות לעבר הנוסעים בנשק מסוג M-16.

גדעון עזרא: מהירי נהרגו ארבעה נוסעים תושבי העיר שפרעם: האחיות דינה עאדל טורקי והזאר עאדל טורקי, בנות 21 ו-23, נאדר עטאללה חאיק, בן 52, ונהג האוטובוס מיכאיל בחות', בן 56.

גדעון עזרא: כמו כן, נפצעו 16 נוסעים נוספים בדרגות פציעה שונות.

רן כהן: נדמה לי שצריך לומר על ההרוגים "נרצחו" ולא "נהרגו".

רן כהן: הם לא היו במלחמה.

גדעון עזרא: אני שולח מכאן את תנחומי ואת תנחומי ראש הממשלה וממשלת ישראל כולה למשפחות הנרצחים ומאחל החלמה מהירה ושלמה לכל הפצועים.

גדעון עזרא: אנחנו רואים באירוע הזה פיגוע טרור לכל דבר.

גדעון עזרא: הרצח הזה הוא רצח שפל של אזרחים תמימים, שלא היה להם שום קשר לשום דבר.

גדעון עזרא: כתוצאה מן הפיגוע הקשה נעצר האוטובוס בכביש פנימי ראשי בתוך השכונה, ובמקום החלה התפרעות של המונים לעבר האוטובוס.

גדעון עזרא: כוח משטרה מתחנת שפרעם שהגיע למקום השתלט על האוטובוס.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד כאן, שבמשטרת שפרעם יש 56 שוטרים.

גדעון עזרא: ביום האירוע היו 38 מהשוטרים בדרום הארץ, בסיוע לכוחות הביטחון שם.

גדעון עזרא: שאר השוטרים הגיעו במהירות האפשרית למקום.

גדעון עזרא: בהשתלטות על האוטובוס נאזק החייל הרוצח באזיקים - נשקו נלקח ממנו עוד קודם לכן על-ידי אזרח ונמסר לשוטר של תחנת שפרעם - ונעשה ניסיון להוציאו מן האוטובוס על-ידי המשטרה, אולם כיוון שההמון החל להתפרע ולתקוף את החייל ואת השוטרים שגוננו עליו, הוא הוחזר לאוטובוס.

גדעון עזרא: ההמון החל ליידות אבנים וחפצים לתוך האוטובוס כאשר השוטרים בתוכו.

גדעון עזרא: כתוצאה מכך נופצו חלונות האוטובוס ונפצעו 14 שוטרים שהיו באוטובוס, והם הופנו אחר כך לבתי-החולים השונים.

גדעון עזרא: השתוללות ההמון מנעה מכוחות המשטרה והחילוץ להגיע לזירה כדי לחלץ את גופות האזרחים שנרצחו ואת החייל.

גדעון עזרא: בשלב מסוים הצליח כוח המשטרה, בסיוע תושבי השכונה, לחלץ את גופות הנרצחים מן האוטובוס ולהעבירן לתחנת המשטרה.

גדעון עזרא: בשלב זה הצליח ההמון הזועם לפרוץ לתוך האוטובוס ולתקוף את הרוצח ואת השוטרים שהיו בתוך האוטובוס באבנים, בקבוקים, מקלות וחפצים קהים.

גדעון עזרא: השוטרים ניסו למנוע ולהגן בגופם על המחבל, אולם הוא נפצע אנושות ונפטר במקום.

גדעון עזרא: ההמון השתולל בתוך האוטובוס וגרם נזק לרכוש.

גדעון עזרא: גופתו של החייל נשארה באוטובוס תחת שמירה של המשטרה עד לשעה 23:00, כאשר כוח גדול של שוטרים פרץ למתחם הזירה והצליח להוציא את גופתו בעזרתם של כוהני דת.

מוחמד ברכה: זה בעיקר מה שאתה רוצה לומר?

גדעון עזרא: אני מתאר קודם כול את האירוע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אתה לא מהדורת חדשות.

מוחמד ברכה: אתה שר לביטחון פנים.

גדעון עזרא: אני לא מבין מה הבעיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, השר לעת עתה מוסר אינפורמציה.

מוחמד ברכה: זה מביש.

ראובן ריבלין: נא לאפשר לקיים את הדיון בלי קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: לא כדאי להתחיל קריאות ביניים, מפאת כבוד האנשים.

ראובן ריבלין: כל אחד יאמר דברים על אחריותו.

גדעון עזרא: בסך-הכול, נפצעו באירוע 26 שוטרים, שהגיעו לטיפול רפואי בבתי-החולים.

גדעון עזרא: בגין האירועים הקשים, הוקם צוות חקירה בראשות קצין אגף החקירות של משטרת מרחב הגליל, שחוקר בשני מישורים: צוות אחד חוקר את הרצח שביצע החייל, וצוות שני חוקר את האירועים האחרים.

גדעון עזרא: צוות זה יחקור גם את נושא תקיפת השוטרים בנסיבות המחמירות שאירעו בתוך האוטובוס ובסביבתו הקרובה, וכן את העבירות שביצע ההמון המתפרע, שגרם נזק לרכוש.

גדעון עזרא: בשלב זה, כל החקירות בעיצומן.

גדעון עזרא: אנחנו עדיין לא סיימנו את החקירה.

גדעון עזרא: מדובר באירוע קשה ביותר, אשר ייחקר על-ידי הגורמים הרלוונטיים עד למיצויו כמתחייב.

גדעון עזרא: מעבר לפרטים הנ"ל, הפיגוע הזה והרצח הזה נפלו על כולנו כרעם ביום בהיר.

גדעון עזרא: לא שלא היו פה פיגועי טרור במדינת ישראל.

גדעון עזרא: היו רבים, רבים וחמורים מאוד.

גדעון עזרא: אבל העובדה שחייל צה"ל נוסע לכפר ערבי ופותח באש לעבר אזרחים לא יכולה להתקבל על דעת אף אחד מאתנו.

גדעון עזרא: אנחנו מאותו יום בודקים וחוקרים כיצד האירוע הזה קרה.

גדעון עזרא: החייל הזה, מסיבות שאינן נהירות לנו, מאחר שהוא כבר אינו בין החיים, לאחר שערק משירותו בצה"ל בעקבות אי-הסכמתו - אחת הסיבות היא אי-הסכמתו לתוכנית ההינתקות ואי-נכונותו לשרת בעניין - לקח אתו את נשקו, עבר מראשון-לציון לכפר-תפוח, ושם, אם שיתף או לא שיתף אחרים, הנושא הזה נמצא בחקירה.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק שקיצונים שכמותו מכל הכיוונים הם סכנה אמיתית למדינת ישראל וליחסים שצריכים לשרור במדינה הזאת בין יהודים לערבים ובין כל בני העדות האחרות במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אנו נגיע, ללא כל ספק, לחקר האמת, עד כמה שניתן.

גדעון עזרא: לא היינו רוצים בשום פנים ואופן שמקרה כזה יקרה פעם נוספת, וחובת כולנו, במיוחד בבית זה, לעשות הכול כדי לבודד את האירוע הנורא הזה, לדעת מה גרם לו ומה אנו יכולים לעשות כדי למנוע אירוע דומה.

גדעון עזרא: הימים ימים קשים, הם מלאים בהסתות מכל הסוגים ולכל הכיוונים, חובת כולנו לעבור אותם בצורה הטובה ביותר.

גדעון עזרא: כולנו זוכרים אירועים קשים בעבר, כולנו זוכרים כיצד כל האוכלוסייה ניזוקה מכך, וחובת כולנו למנוע את הדברים.

גדעון עזרא: היתה השבוע ישיבה של ועדת הפנים של הכנסת, שהוקדשה לנושא זה.

גדעון עזרא: שם הרחבנו בנושאים הללו.

גדעון עזרא: אין לנו כל ספק שאת האירוע הזה צריך לחזור ולהוקיע, הרוצח הוא רוצח, הפיגוע הוא פיגוע והטרור שכוון לאזרחים תמימים בארבע השנים האחרונות, גם כלפי יהודים וגם כלפי ערבים, הופנה הפעם לעבר ערביי ישראל.

גדעון עזרא: ערביי ישראל אינם צד בנושא זה.

גדעון עזרא: אם יש מקום שקיים בו דו-קיום אמיתי, הוא בשפרעם.

גדעון עזרא: אני רוצה לשלוח את תנחומי - אין תנחומים כאשר בן משפחה נפטר, אבל הכנסת הזאת, משטרת ישראל, ממשלת ישראל יחד אתכם בימים הקשים הללו, וכל עצה, כל מעשה שנוכל לעשות כדי למנוע פיגוע מסוג זה, נעשה אותו.

גדעון עזרא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לשר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה, בן העיר שפרעם, לשאת את דברו כראשון הדוברים על-פי סעיף 47, וגם כחבר הסיעה הערבית הגדולה ביותר בכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, ראשית אני רוצה להפנות כמה מלים למשפחות בשפה הערבית.

מוחמד ברכה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: תחילה, ברצוני לברך בברכת ברוכים הבאים את משפחות ההרוגים שנפלו בגלל פשע גזעני ופאשיסטי שהתחולל בעיר שפרעם.

מוחמד ברכה: הישיבה המיוחדת הזאת של הכנסת נועדה להביע סולידריות עם משפחות ההרוגים ולגנות פה אחד את הגזענות, הקיצוניות, והשנאה.

מוחמד ברכה: אנו מעריכים מאוד את נוכחות

מוחמד ברכה: כם פה, בקרבנו, למרות ימי האבל והכאב.

מוחמד ברכה: נוכחות

מוחמד ברכה: כם פה היא עדות לכך שהיד מושטת לחיים משותפים ולמלחמה בגזענות ובפאשיזם.

מוחמד ברכה: היא מושטת כדי שנאחז, אנו, בני הציבור הערבי בישראל, באדמותינו, בבתינו, במולדתנו ובאחדותנו.

מוחמד ברכה: הפושע לא עשה הבחנה בין עמדות פוליטיות, עדות ושכונות.

מוחמד ברכה: עלינו לומר בגלוי את המסקנה הנובעת מכך: עלינו לחזק את אחדותנו ולהושיט יד לדו-קיום יהודי-ערבי במדינת ישראל על בסיס השוויון והדמוקרטיה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

מוחמד ברכה: )

רוני בר-און: הוא יוכל לתרגם?

ראובן ריבלין: הוא ודאי יחזור על זה גם בגרסה העברית.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.

מוחמד ברכה: אגיד אותו תוכן בשפה העברית.

מוחמד ברכה: האמת, יש פיתוי אחרי הדברים של השר גדעון עזרא לחרוג מהכוונות שלי לשאת נאום מאוחד ומפייס, אך לא אעשה את זה.

מוחמד ברכה: ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שיזם את הדיון וביטא בעצם אחדות מקסימלית של הציבור בישראל, יהודים וערבים, שבאה לידי ביטוי בגינוי הפשע הטרוריסטי בעיר שפרעם.

מוחמד ברכה: אני חושב שהעובדה שיושב-ראש הכנסת הגיע לשפרעם כדי לנחם, וגם יזם את הכינוס הזה, היא דבר שמדבר בעד עצמו, וזאת על אף חילוקי הדעות התהומיים בנושאים שונים, כפי שאני אומר את זה, וכפי שהיושב-ראש אומר את זה, כמעט בכל הנושאים, אבל לפחות בנושא האזרחי, כיבוד חיי אדם, כיבוד ערכי השוויון והדמוקרטיה, אני מקווה שכולנו נהיה מאוחדים היום.

מוחמד ברכה: הבוקר קיבלתי באי-מייל מכתב ממכר שהכרתי בביקורי האחרון לפני כמה שבועות בברזיל, והוא ראש הקהילה היהודית שם.

מוחמד ברכה: התרגשתי מהמכתב הזה, מכתב שמביע סולידריות והשתתפות בצער המשפחות.

מוחמד ברכה: אני חושב שכך הדברים צריכים לבוא לידי ביטוי, גם בתוך מדינת ישראל וגם מחוצה לה.

מוחמד ברכה: אני יכול להעיד כבן המקום, כבן העיר שפרעם, שהנרצחים לא עסקו בפוליטיקה, לא היו מעורבים פוליטית, לא היו מאורגנים במפלגות, לא הלכו להפגנות ולא הלכו לעצרות.

מוחמד ברכה: אך הגזענות ביקשה את דמם בפתח ביתם.

מוחמד ברכה: זה יכול להביא אותנו למסקנה אחת ויחידה, שאי-אפשר לומר שמה שקורה לא מעניין אותי ולא אכפת לי.

מוחמד ברכה: גם כשתגיד את זה, זה עדיין לא ערובה לכך שהגזענות, שהשנאה לא תגיע לפתח ביתך.

מוחמד ברכה: אנו, בני האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, רשמנו בכבוד ובהערכה את גילויי הסולידריות והתנחומים של אישים ממלכתיים ואנשי ציבור ואנשי עמך.

מוחמד ברכה: אנו מציינים את ביקוריהם של נשיא המדינה, של יושב-ראש הכנסת, של שרים, את ההודעה הנחרצת של ראש הממשלה בגינוי הפשע הנורא.

מוחמד ברכה: אך האנשים שממלאים תפקידים ממלכתיים צריכים לתרגם את הגינוי למדיניות נגד הגזענות והאפליה, נגד אותם טרוריסטים שכתובותיהם ידועות ושמותיהם ידועים והסכנות הנשקפות מהם ידועות.

מוחמד ברכה: לא צריך לנחש ולא צריך לחכות לפשע הבא.

מוחמד ברכה: הציבור הרחב, שגינה והביע רגשות של סולידריות ושל השתתפות באבל – יש לתרגם את הגינוי לניסיון כן לשקם את הקשרים עם האוכלוסייה הערבית ולשקם את הקשרים הרעועים עם הדמוקרטיה האמיתית, דמוקרטיה שסובלת בשנים האחרונות ממכות קשות, גם חקיקה בעלת אופי גזעני, גם מדיניות מפלה וגם הסתה שלוחת רסן נגד הציבור הערבי.

מוחמד ברכה: יש ניסיונות מכוערים להכפיש את האוכלוסייה הערבית, כאלה שקוראים להם גיס חמישי ומפלגות שמתארגנות סביב מצע הטרנספר וכאלה שמתייחסים אלינו כאל סכנה דמוגרפית ואויב.

מוחמד ברכה: הלקחים של אוקטובר 2000 לא הופקו במלואם.

מוחמד ברכה: מאז ועד היום 18 אזרחים ערבים נהרגו ביריות של כוחות הביטחון.

מוחמד ברכה: כמובן, אני לא מקשר בין הפשע הזה לכוחות הביטחון, אלא אני רק מציין שאותן מסקנות שהוסקו ושחוברו בוועדת-אור - ושם נאמר מפורשות שיש חלקים במערכת הביטחון שמתייחסים לאוכלוסייה הערבית, אזרחי מדינת ישראל, כאל אויבים.

מוחמד ברכה: לו היתה, אדוני היושב-ראש, הבעיה של אותו פושע לבד, היינו אומרים שהפושע מת, אבל הבעיה היא איך אנו כולנו נייבש את ביצת הגזענות, הכיבוש והשנאה, כי כל עוד הביצה הזאת קיימת, היא תייצר יצורים שיהרגו בנו כולנו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו שואלים את אותה שאלה שאמורה להדהד בבית הזה - כיצד ומה עוללה לישראל השליטה על עם אחר.

מוחמד ברכה: מעם מוכה סבל, הפכו את העם הזה לעם ממיט סבל.

מוחמד ברכה: כל מה שההיסטוריה היהודית צעקה נגדו, הפך לפתע מותר בשם נושאי שמה כמובן.

מוחמד ברכה: אגואיזם לאומני, דורסני ועבה-עור צמח בתוך המדינה הזאת; האלימות פשתה במערכות החיים כולן והפכה שפה רשמית.

מוחמד ברכה: אפילו ראש הממשלה, ששוחח אתי ועם חברי ביום שישי, דאג לציין שגם הוא מאוים.

מוחמד ברכה: אין לאום לגזענות, אין לאום לטרור, הוא פסול מכל צד ומכל בחינה, אבל גם אם מטרותיו, שנקבעו על-ידו מראש, מכוונות כלפי ערבים - אם הוא יהודי - זה עדיין לא נעצר, ואנחנו כבר היינו במחזה התעתועים הזה כשנרצח ראש ממשלה במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים היום, מכאן, בישיבה המיוחדת של הכנסת, לומר שלנו, האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, אזרחי המדינה, יש לנו בית במקום הזה, שאנחנו רוצים לגונן עליו; לנו בארץ הזאת זיכרונות שאנחנו רוצים להתרפק עליהם; לנו בארץ הזאת ילדים שאנחנו רוצים שיגדלו באווירה נקייה, כשהם נושאים בכבוד את סמל האנושות וההשתייכות.

מוחמד ברכה: אנחנו רוצים לומר שיש לנו עתיד בארץ הזאת שאנחנו רוצים להגן ולגונן עליו, אבל אנחנו גם אומרים שאנחנו לא לבד כאן.

מוחמד ברכה: אנחנו מקשיבים בקשב רב לאותם גינויים שבקעו כמעט מכל מקום בחברה היהודית.

מוחמד ברכה: זו שעת כושר כדי לומר שהדם שנשפך לא היה או לא יהיה לשווא.

מוחמד ברכה: איך הוא לא יהיה לשווא?

מוחמד ברכה: אם נצליח להתעלות מעל הרגע הזה כדי לבנות חיים אחרים - חיים של דמוקרטיה, חיים של שוויון, חיים של שלום.

מוחמד ברכה: מחלוקות יהיו, היו וימשיכו להיות, אבל גם מתוך המחלוקת אפשר להוציא פרחים של חיים משותפים על בסיס של שוויון ודמוקרטיה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים בדיון הכללי - יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת טומי לפיד, ואחריו - חבר הכנסת דוד לוי מטעם הליכוד.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו קבענו שהדיון יהיה שש דקות לכל בן-אדם, כדי שיוכלו לדבר.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה להפסיק, אבל השתדלו לעמוד בזמנים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: השעון הוא רק כדי להראות לכם איפה אתם נמצאים.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, תנחומינו למשפחות של הנרצחים בשפרעם, לתושבי שפרעם ולכלל הציבור הערבי.

יוסף (טומי) לפיד: אני גם כתבתי על כך מכתב לראש עיריית שפרעם, בשם שינוי.

יוסף (טומי) לפיד: אני גם מגנה את הלינץ' שבוצע ברוצח זאדה.

יוסף (טומי) לפיד: מדינת חוק לא נבחנת ברגעיה הקלים, אלא ברגעיה הקשים, ואסור היה שזה יקרה.

יוסף (טומי) לפיד: אני מחכה לתוצאות החקירה של המשטרה, שהשר הממונה עליה דיווח לנו עליה, אבל אנחנו לא יכולים לעבור גם על זה בשקט.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני, האווירה שבה מתרחשים דברים כאלה היא קשה מנשוא.

יוסף (טומי) לפיד: קח לדוגמה את ההצעה - ואין לי ביטוי אחר מלומר: הפאשיסטית - של האדון ליברמן, שרוצה לעשות טרנספר המוני של ערביי ישראל - -

צבי הנדל: כמה מנדטים אתה מפסיד מזה?

יוסף (טומי) לפיד: - - שלא על דעתם.

יוסף (טומי) לפיד: אנשים שנולדו בארץ הזאת, אבות אבותיהם נולדו בארץ הזאת, ואומרים להם - - -

צבי הנדל: אותי מסלקים על דעתי?

צבי הנדל: חוצפן.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל.

ראובן ריבלין: רבותי.

צבי הנדל: הם נשארים על אדמתם.

צבי הנדל: אותי מגרשים מהבית.

צבי הנדל: חוצפן אחד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, אני מבקש לשמור על האווירה של ישיבה שבה הזמנו גם את משפחות האנשים אשר נרצחו במעשה שהוא מעשה תועבה.

אליעזר כהן: גם בגוש-קטיף נרצחו הרבה אנשים.

אליעזר כהן: הרבה מאוד אנשים.

רוני בר-און: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אנחנו בכנסת לא יכולים ולא מוסמכים לעשות צנזורה על דבריהם של אנשים.

ראובן ריבלין: הוא מדבר לעניין שהוא רוצה לדבר בו.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו לא נוכל להימנע מאסונות כאלה אם לא נוריד את הטון של הוויכוח הציבורי, שהגיע לפסגות שלא היו כמוהן מאז קום המדינה.

יוסף (טומי) לפיד: ואומנם, אומר היועץ המשפטי לממשלה - בצדק, מבחינה משפטית - שלא הוכחה ההסתה שעמדה מאחורי רצח רבין - - -

יוסי שריד: היא אמירה מגונה, ואי-אפשר להגיד עליה "בצדק מבחינה משפטית".

יוסף (טומי) לפיד: אני חושב שמבחינה משפטית הוא אמר את זה בצדק; מבחינה ציבורית, ודאי שהסתה היא שגרמה לרצח רבין, כמו שוודאי שהסתה היא שגרמה לרצח בשפרעם.

יוסף (טומי) לפיד: אי-אפשר לעשות פה חלוקה של הסתה שכן מוצאת חן בעיני להסתה שלא מוצאת חן בעיני.

יוסף (טומי) לפיד: הסתה היא הסתה היא הסתה.

ראובן ריבלין: נכון מאוד.

רוני בר-און: לפני דקה הסתת נגד ליברמן.

יוסף (טומי) לפיד: רבותי.

יוסף (טומי) לפיד: תשמע, עוד לא התאחדתם עם המפלגה של ליברמן, אז חכה.

ראובן ריבלין: לא, לא להיכנס.

רוני בר-און: עכשיו אתה מסית נגדנו.

ראובן ריבלין: לא כדאי להיכנס לוויכוחים.

ראובן ריבלין: רבותי, לא להיכנס לוויכוחים פוליטיים.

ראובן ריבלין: הסתה היא הסתה.

יוסף (טומי) לפיד: אני יכול לומר דבר אחד.

יוסף (טומי) לפיד: אני יכול לומר, אדוני היושב-ראש - ואת זה אני בפירוש אומר לא רק כראש שינוי אלא כראש האופוזיציה - הממשלה הזאת פשטה את הרגל, על שתי מפלגותיה המושחתות.

צבי הנדל: אבל אם הוא יכניס אותך, זה בסדר...

יוסף (טומי) לפיד: תראו מה קורה במפלגת העבודה, מפלגתו של דוד בן-גוריון, מפלגה, אדוני, שחרתה על דגלה את היושר הציבורי ואת הליברליזם.

יוסף (טומי) לפיד: עשרות אלפי זיופים בתוך מערכת מפלגתית של מפלגת העבודה - - -

רוני בר-און: - - - משפחות יושבות ביציע - - -

יעקב מרגי: מה הקשר?

יעקב מרגי: - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש האופוזיציה, יש לי הערכה רבה - - - רבותי, אני מציע לא לעשות חשבונות מפלגתיים.

ראובן ריבלין: יש לנו היום כל היום.

ראובן ריבלין: אני אקיים את הישיבה עד - - -

יוסף (טומי) לפיד: זה לא חשבון מפלגתי, זה חשבון לאומי - -

אבשלום וילן: זו לא ישיבת אזכרה.

אבשלום וילן: נו, באמת...

יוסף (טומי) לפיד: - - נגד שתי מפלגות שהושחתו - - -

ראובן ריבלין: זה לא הדיון.

רוני בר-און: אדוני יכול להפסיק - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, אתה לא עוזר לי.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש האופוזיציה, יושבות פה אתנו - - -

רוני בר-און: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש האופוזיציה, אנחנו כרגע לא עושים את החשבון בין המפלגות בנושא שאינו שייך לאותו - - -

יוסי שריד: יש לי בקשה - - -

יוסף (טומי) לפיד: אדוני, יורשה לי לקבוע שזה כן שייך, מפני שנוצרת פה אווירה כאשר השלטון - - -

יוסי שריד: - - - שהדובר אמר שהוא מדבר בשם האופוזיציה.

יוסי שריד: הוא מדבר בשם עצמו - - -

ראובן ריבלין: ואתה אומר שהוא לא מדבר בשם האופוזיציה.

רן כהן: הוא לא מדבר בשמי.

יוסף (טומי) לפיד: - - - כאשר השלטון - - -

ראובן ריבלין: תהיה לך הזדמנות, חבר הכנסת שריד, לומר זאת.

יוסף (טומי) לפיד: תראה, לאור מה שקורה במפלגתך, אני מבין שאתה כואב את זה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: אני מוסיף דקה.

יוסף (טומי) לפיד: לא ייתכן שיהיו לנו מפלגות בשלטון - שתי מפלגות נשארו בסך הכול בשלטון - -

רוני בר-און: שינוי - - -

יוסף (טומי) לפיד: - - אחת יותר מושחתת מהשנייה - -

ראובן ריבלין: יש לו עוד דקה וחצי לדבר על השלטון, והוא יופסק אחרי זה.

יוסף (טומי) לפיד: - - באווירה כזאת לא ייפלא שיש פה פירוק מכל אמות המידה המוסריות והחוקיות.

יוסף (טומי) לפיד: עם זאת - ואת זה אני כבר לא אומר בתור ראש האופוזיציה - רבותי, האינטרס הלאומי ממדרגה ראשונה השבוע הוא ביצוע ההינתקות, ואני חושב שזה אינטרס גם של הציבור הערבי, ואני חושב שאנחנו צריכים לרכז את כל כוחותינו בנושא זה ולעשות את כל יתר החשבונות אחרי ההינתקות.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, כשאתה תעלה תאמר אם דיברו בשמך או לא, הרי אדוני מדבר.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת דוד לוי לדבר, ואחריו יבוא חבר הכנסת אפרים סנה, בשם מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המשפחות השכולות האבלות, כולנו כואבים את כאבכן.

דוד לוי: על החברה הישראלית כולה הוטל כתם במעשה הנורא, שאין נורא ממנו, שבו צעיר יהודי, חייל, מבצע טבח שכזה.

דוד לוי: שום דבר, שום דבר לא יכול להצדיק מעשה נתעב שכזה.

דוד לוי: בוודאי ובוודאי שבבואנו לדבר על המשותף הזה בכאבנו, אין, אין, ולא יכולה להיות הצדקה לערב בזה נושא פוליטי או דעה כלשהי.

דוד לוי: הדבר הזה הוא של כולנו, ועלינו כולנו לגנות את המעשה הנתעב הזה.

דוד לוי: לא זאת דרכו של אזרח ישראלי, ותהיה דתו אשר תהיה.

דוד לוי: במקום הזה נוצרו חיים משותפים, שעל-פי כל כלל היו בלתי אפשריים כאשר ישראל עומדת במלחמה על נפשה עשרות בשנים מיום הקמתה.

דוד לוי: זוהי רקמה עדינה, שכל אחד מצווה לשמור עליה, יהודים ולא-יהודים.

דוד לוי: עם כל הטענות, ויש, וגם מוצדקות, אין להיסחף - בכאבנו כאשר יקירינו נרצחים בראש חוצות, באוטובוסים, ביישוביהם, בבתיהם, אין להפנות אצבע מאשימה – יש להפנות אותה כלפי המרצחים, בצדק – אף לא במידה כלשהי, אף לא ברמז לאזרחים הערבים שלנו, בשום פנים ואופן.

דוד לוי: הדבר הזה קשה, זה נכון, אי-אפשר להכתיב התנהגות, רגשות וכאב, פעם לצד זה פעם לצד אחר.

דוד לוי: כאשר דבר כזה קורה, יש להיזהר, ובפרט הפוליטיקאים.

דוד לוי: יש ויכוח במדינה, בתוך העם, ויכוח קשה, נוקב, כואב, ויש לו מחיר קשה מאוד - אין לערב אותו בשום פנים ואופן, או לנסות אפילו להבין מעשה כזה.

דוד לוי: בשום פנים ואופן.

דוד לוי: ולמגינים על זכותם של האזרחים הערבים, אומר רק זאת, המדינה היא המגינה על אזרחיה כולם, הדבר היסודי הזה בחיינו חייב לעמוד לנגד עינינו, יהודים וערבים כאחד.

דוד לוי: המדינה, והמדינה אינה איזה דבר בקוסמוס, אלא כאן.

דוד לוי: המדינה היא גם אנחנו, בני-אדם.

דוד לוי: בוויכוחים כאן לא אחת נאמרים דברים מקוממים, הן מצד יהודים והן מצד ערבים.

דוד לוי: בבית הזה היזהרו בלשונכם, היזהרו בדבריכם, ראו את היש הגדול, שהוא מנת חלקנו בחיינו המשותפים בארץ הזאת, שחרף הכול הם מתקיימים.

דוד לוי: והציבור הערבי ברובו, ברובו, לאורך כל השנים, גילה נאמנות למדינת ישראל, בכל התהפוכות שהיו, בכל המלחמות, ומדי פעם אמירות פוליטיות מאנשים פוליטיים בעת שלבנו נשבר ודמנו נשפך גם מטילות כתם על האוכלוסייה הערבית.

דוד לוי: הדבר שקרה בשפרעם פגע בכולנו, כאב לכולנו, הרגשנו שמשהו הכתים את כולנו, אנשים שלווים, נוסעים שלווים, באותה מידה של כאב על יהודים הנרצחים, באותה מידה, בכל בית; כל הורה יכול היה להרגיש את תחושתם של הורים שאיבדו את היקר מכול בעקבות המעשה הזה.

דוד לוי: לכן, אדוני היושב-ראש, לא רק תנחומים כשלעצמם הם דבר המתחייב ממידת הדין האנושית, היהודית, המוסלמית והנוצרית במקרה שכזה, אלא עלינו לנסות באמת - ואני מברך אותך, את הנשיא וכל מי שהיה בימים אלה לנושא המסר - לזכור את המסר הזה לאורך כל ימות השנה, כי אסור שהיש הזה ייפגע.

דוד לוי: נכון, יש הרבה תחומים שחייבים לזכור שהם זכות בסיסית של כל אזרח, ועלינו לנסות לתקן, לא כנתינה, אלא כחובה ממלכתית.

דוד לוי: בשירותי בממשלות ישראל יעידו, יעידו כל עדות ישראל, זה מה שעמד לנגד עיני - עשייה שהביאה שמחה, לילדים, בבניית כיתות ובשיפור בתנאים.

דוד לוי: אבל זה חייב לעמוד לנגד עינינו כולנו, ולא צריך להיות תוצאה של המאשימים והמתגוננים, כי אם עשייה ממלכתית של כולנו, למען חיינו המשותפים בארץ הזאת שלנו.

דוד לוי: המעשה הנורא של הלינץ' הכתים, הכתים - צריך לחקור איך קרה שחייל כזה צעיר, שעוד לא ראה, עוד לא בא בימים, הגיע למה שהגיע, ואנחנו שומעים דברים מקוממים, איך התגלגלו העניינים באין מטפל, באין מתעניין, ונשק מסתובב לו.

דוד לוי: כך צריך גם לחקור איך הלינץ' הזה נעשה, כי זה בלתי נסבל.

דוד לוי: גם התמונה הנוראה של איברים של בן-אדם, ויהיה פושע אשר יהיה - יש חוק, יש מדינה.

דוד לוי: אדם יבוא על עונשו, ואיש לא ייקח את החוק לידיים, בשום פנים ובשום מצב.

דוד לוי: אין הצדקה ולא יכולה להיות הצדקה לכך.

דוד לוי: אני חוזר ואומר: החיים שלנו יקרים יותר מכל השקפת עולם, כי זאת ההשקפה הקדושה והמקודשת מכול, לאפשר את החיים המשותפים כאן, בארץ הזאת.

דוד לוי: כאנשי ציבור, חובה זו חייבת לעמוד לנגד עינינו תמיד.

דוד לוי: למשפחות הכואבות, האבלות, השכולות, לבנו אתכן וכאבנו אתכן.

דוד לוי: מי ייתן ולא יהיה עוד מעשה, לא מצד יהודי ולא מצד ערבי, ולא תהיה הכללה בהאשמה כאשר יש מקרה בודד שכזה, שהוא קודם כול אבל לכולנו; אבל גם למשפחתו של הרוצח, משפחה אשר איך היא תחיה?

דוד לוי: נראה כולנו ונלמד כולנו ונשמור כולנו ונישמר כולנו, ומעל לכול, נשמור על היחס, על דרך של כבוד, על תיקון העיוותים, על חזרה להרמוניה בחיינו המשותפים, ונעשה כל מאמץ ליצור אמון הדדי בין יהודים לערבים במדינה הזאת.

דוד לוי: אני מקווה שהממשלה והכנסת יהיו דוגמה בעשייה הממלכתית הזאת.

דוד לוי: לציבור הערבי בישראל אני רוצה לומר דבר, שאולי כל אחד מאתנו נושא אותו בלבו, בפרט בשעות הקשות שעברו עלינו ושאנחנו עוברים ומי ייתן ולא נדע כמותן בעתיד, כאשר אנחנו קוברים את מתינו, קורבנות הטרור הנורא.

דוד לוי: אני רוצה לפנות אליכם: שלא תהיה אצבע מאשימה כלפי יהודים, כפי שאסור - גם אם היתה בקרב בודדים, צריך לעקור אותה - להאשים ערבים בכל המקרים שהטרור חולל מה שחולל ושפך את דמנו כך.

דוד לוי: במקרה הנורא והנתעב הזה לא האוכלוסייה היהודית כולה, אף לא חלקה אשמה, ודאי לא המדינה.

דוד לוי: לא ולא.

דוד לוי: אנחנו חיים ונחיה בארץ הזאת ונתקן את מה שיש לתקן מתוך תחושת החובה לעשות זאת.

דוד לוי: ועלינו לדעת - יד חמה מחפשת את היד האחרת, החמה גם כן, בתקווה משותפת.

דוד לוי: הימים האלה קשים לכם, קשים לכולנו.

דוד לוי: מן השמים תנוחמו.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת דוד לוי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אפרים סנה, ואחריו - את חבר הכנסת יעקב מרגי.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בני המשפחות השכולות מהעיר שפרעם, בשבוע שעבר כולנו נדהמנו, זועזענו אבל לא הופתענו.

אפרים סנה: לא הופתענו כיוון שקיים במדינה גרעין קשה, קיצוני, קנאי, אלים, רצחני, שעושה כישר בעיניו.

צבי הנדל: אנשי ראשון-לציון, ככה אתה מדבר עליהם?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, תניח לו, זה לא פשוט.

ראובן ריבלין: ההערה לא מובנת תמיד.

אפרים סנה: צבי הנדל, אני לא מבין למה אתה נזעק.

אפרים סנה: הרי אתה לא משתייך למחנה הזה, לגרעין הזה.

אפרים סנה: אמרתי שיש גרעין קשה, קיצוני, קנאי, אלים ורצחני.

אפרים סנה: היות שאתה עודדת אותי לעסוק גם בשאלה איפה הוא נמצא, אני אגיד את הכתובת: הוא מרוכז בעיקר במאחזים בלתי חוקיים שטרם הורדו באזור יהודה ושומרון, או בגדה המערבית, אם תרצה, שם קיני המרצחים האלה.

אפרים סנה: איך אני יודע?

אפרים סנה: כי אני ראיתי.

אפרים סנה: ראיתי ביותר ממקום אחד איך האנשים האלה באים באישון לילה ומנסרים מאות עצי זית של פלסטינים כדי לכרות את מטה לחמם.

אפרים סנה: מי שכורת עצים - כורת גם בני-אדם.

אפרים סנה: לו היו הולכים נגדם ביד קשה ובזרוע נטויה, כמו שנוהגים במחבלים, יכול להיות שהתופעה הזאת היתה נבלמת.

אפרים סנה: יכול להיות שהיתה מושגת איזו הרתעה.

אפרים סנה: אלה האנשים שיוצאים ומתנכלים לתושבים פלסטינים בגדה.

אפרים סנה: עוקרים עצים, מפזרים שמן, משחיתים בארות באזור שנמצא בשליטתנו, באחריותנו.

אפרים סנה: הרוצח משפרעם, דמותו כדמות המחנה שבו הוא צמח.

אפרים סנה: זו האמת.

אפרים סנה: אנחנו, כמדינה, נוקטים כלפיהם יד רכה מדי.

אפרים סנה: אבל לא רק הסלחנות רוצחת אלא גם ההסתה.

אפרים סנה: הבאתי פה ציטטה.

אפרים סנה: שואלת אשה את הרב: מה היחס הראוי לערבי הישראלי, לזה שעובד אצלה ביישוב, ב"סופר"?

אפרים סנה: ערבי, תושב ישראל, מה היחס אליו?

אפרים סנה: האם לדבר אתו?

אפרים סנה: הוא חברותי, אנחנו משחקים אתו ומשוחחים אתו.

אפרים סנה: עונה לה הרב שמואל אליהו: לא רק שאסור לומר לו שלום, אסור להעסיק אותו, אסור לקנות ממנו עגבנייה או למכור לו אוטו.

אפרים סנה: אסור לתת לו תעסוקה.

אפרים סנה: עם לא מפרנס את אויביו.

אפרים סנה: צריך להיזהר ממנו בשבע עיניים, לראות שהוא לא מחזיק סכין או חומר נפץ בתיקו.

אפרים סנה: צריך לחשוד בו אלף פעמים ובצדק.

אפרים סנה: אני לא רוצה להגיד מה העניין הזה של אסור לתת לו תעסוקה, אסור למכור לו עגבנייה, מה זה מזכיר לי, כיהודי.

אפרים סנה: מוטב שלא אגיד.

אפרים סנה: אבל מי אומר את הדברים האלה?

אפרים סנה: הרב שמואל אליהו, מחמשת הרבנים הכי חשובים של הציונות הדתית.

אפרים סנה: חבר הכנסת לוי, הרב שמואל אליהו נכבד אצלכם במחנה, נכון?

יצחק לוי: מאוד.

אפרים סנה: והנה, תראה איזה דברי גזענות בוטה הוא משמיע.

אפרים סנה: אל תגידו: עשבים שוטים.

יצחק לוי: תלמד לקרוא דברי רבנים.

יצחק לוי: אל תיקח שני משפטים - - -

אפרים סנה: תראה, יש לי פה שפע של ציטטות מהרב אליהו, ובחרתי את זו שמתייחסת ספציפית לערביי ישראל.

אפרים סנה: כך הוא אומר: אל תמכור לו אוטו, אל תקנה ממנו עגבנייה ואל תעסיק אותו.

אפרים סנה: גם ההסתה רוצחת, וההסתה באה מהרבנים האלה, שמביאים בושה על רבני ישראל, אבל הם נמצאים במחנה הזה.

אפרים סנה: לכן, גם בסלחנות וגם בהסתה צריך לטפל בבחינת "וביערת את הרע מקרבך", שלא יקרה רצח נוסף.

אפרים סנה: הקורבן הנוסף - ואני מזהיר פה מעל במת הכנסת - הקורבן הבא של הרצחנות לא בהכרח יהיה מבני הגר אלא מבני שרה, והלוואי שאתבדה.

ראובן ריבלין: כך או כך, רצח הוא רצח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת צבי הנדל.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משפחות הנרצחים, תושבי שפרעם, הרצח בשפרעם הינו רצח נתעב והרוצח הינו רוצח נתעב.

יעקב מרגי: המעשה של הרוצח הוא מעשה לא אנושי, לא מוסרי ולא יהודי.

יעקב מרגי: הנרצחים והפצועים הם אזרחים חפים מפשע, שחרב עליהם עולמם בן רגע בגלל מעשה מטורף; מעשה מטורף של רוצח מטורף, שפעל על דעת עצמו ורק על דעת עצמו, וכל המטורפים שתומכים במעשיו ראויים לגינוי זהה לזה של הרוצח.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קורא אני מכאן לבדוק ולמצות את הבדיקה עד תום, איך התרעותיה של המשפחה נגד בנה לא קיבלו התייחסות בצבא, איך כל הנורות האדומות שדלקו על הרוצח לא פקחו את עיני המערכת הצבאית, וכאן המערכת, תקראו לה המדינה, נכשלה.

יעקב מרגי: אני מצדיע לאוכלוסייה הערבית, שידעה להתמודד עם הפיגוע הנפשע הזה כמקרה בודד ולא כמגמה, ואכן ידעו לנהוג באיפוק, ועל זאת אני שוב מצדיע.

יעקב מרגי: אני מצדיע לחברה היהודית הישראלית על הגינוי הרחב, מקצה לקצה.

יעקב מרגי: אני מצדיע לכוחות המשטרה, שלא הספיקו לנוח, וחלק מהשוטרים אף לא הספיקו להתקלח מאירועי שדרות ואופקים, ועלו צפונה, מרחק ארבע שעות נסיעה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, הייתי בסיור בצפון באותו יום, מרחק של דקות מהכניסה לשפרעם, עברתי בכביש משגב, הדלקתי את הרדיו ושמעתי על המעשה הנפשע.

יעקב מרגי: בדרכי חזרה ראיתי את שיירות השוטרים שועטות צפונה.

יעקב מרגי: אני מודה לך, יושב-ראש הכנסת, על ההזדמנות שנתת לעם בישראל ולעולם כולו ולהפגין את ההזדהות של העם היהודי עם ערביי ישראל ואת דרך הטיפול של הדמוקרטיה באירוע טרור זה.

יעקב מרגי: אני שואל את הרוצח הנתעב: מה השגת?

יעקב מרגי: מה רצית לעשות?

יעקב מרגי: להבעיר את המדינה במבער השנאה?

יעקב מרגי: לא הצלחת, וברוך השם שלא הצלחת.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אולי מעשה זה יביא את החברה הזאת, החברה המשותפת של ערביי ישראל והעם היהודי, להפסיק את הניכור ההדדי, להפסיק את ההסתה ההדדית, לקרוא לערביי ישראל להשתתף בהוויה הישראלית כאזרחי ישראל, בעלי חובות וזכויות.

יעקב מרגי: למדינה אני קורא: אנא, טפלו בבעיותיו של המגזר הערבי, ישמו את הדוחות, את ההמלצות של הוועדות בעניין הציבור הערבי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אינני יכול שלא להתייחס ללינץ' שנעשה ברוצח, עם כל הסלידה ממנו וממעשיו.

יעקב מרגי: אין מקום בישראל לנטילת החוק לידיים.

יעקב מרגי: בחברה שלנו, במציאות שלנו, במדינה רוויה טרור, כדאי שלא לתת לגיטימציה למעשה הלינץ', כדי שחס ושלום לא יהיו מעשים דומים בעתיד, ולוואי שלא יהיו יותר פיגועים.

יעקב מרגי: אם זאת ישיבה מיוחדת, שבה אנחנו רוצים לפייס ולהזדהות עם אזרחי ישראל הערבים, אי-אפשר שלא לסיים ולאזכר את מקומם של הערבים והחרדים, לצערי הרב, עם עוד מגזרים שונים בדוח העוני ומפת הפערים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: לסיום, ההסתה מסוכנת, השנאה מסוכנת, זו לא עת חשבון מי עשה יותר, מי הסית יותר, מי שנא יותר, אך כולנו יודעים, והרגשנו על בשרנו, ודי די לשנאה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל, ואחריו - חבר הכנסת יוסי שריד.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברות וחברי הכנסת, משפחות משפרעם, משפחת השכול, פושע נאלח, רוצח נתעב, מטורף - אני מנסה לדמיין לעצמי, כששמעתי על זה בחדשות, אוטובוס, אני חוזר על הדמיון הזה כל פעם - נוסעים בו אנשים תמימים, חוזרים הביתה.

צבי הנדל: פתאום קם - אני לא רוצה להגיד אפילו חיית אדם כי זאת בושה לחיות - ורוצח אנשים.

יוסף יצחק פריצקי: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא, לא, חבר הכנסת פריצקי, הוא בסך הכול מנחם אבלים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי - - -

יוסף יצחק פריצקי: יש כבוד גם למוסד, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד לוי היה שם, חברת הכנסת קולט אביטל.

ראובן ריבלין: כל זמן שאני רואה על פני המשפחות שהם לא רואים בזה טרדה אלא - - -

יוסף יצחק פריצקי: הם בוודאי שלא.

צבי הנדל: אנשים, שבנסיעה סתמית, פתאום נפתחת עליהם אש ונרצחים בדם קר.

צבי הנדל: סתם, לא עשו שום דבר, שום דבר רע ודאי, ודאי לא מהסיבה הזאת נרצחו, אלא בגלל דתם או מקום מגוריהם או אני אפילו לא יודע מה.

צבי הנדל: זה מטריף את הדעת.

צבי הנדל: מדי פעם, בכל תחנה כזאת, חייבים לעשות חשבון נפש ולזכור שיש לנו אחריות גדולה לתהליכים כאלה שמתפתחים.

צבי הנדל: מאוד קל להסית, כמו שעשה קודמי, יושב-ראש סיעת העבודה.

צבי הנדל: הוא מייד הדביק איזו סטיגמה - חבורה.

צבי הנדל: הופתעתי שלא אמר מתנחלים.

צבי הנדל: צריך לעשות הרבה יותר עמוק מזה.

צבי הנדל: קל מדי לעשות את החשבונות הפשטניים.

צבי הנדל: ודאי ממקום מגורי – אני יודע, יש כאלה שטוענים שהם זמניים - אתה מנסה לחשוב, כשאתה הולך על תהליכים היסטוריים, לאומיים, מה לומדים מהם.

צבי הנדל: מה לומד היום הרחוב העזתי המצוי, שאני חי בתוכו קרוב ל-30 שנה?

צבי הנדל: הם לא כולם רוצחים, לא כולם "פדאיון", לא כולם אש"ף ולא "חמאס" - הרוב המוחלט הם בני-אדם.

צבי הנדל: נכון, יש גם מנהיגות כזאת ואחרת, יש גם פושעים, רוצחים ומחבלים, אבל הכול נמדד באחוזים בודדים אם בכלל, אם לא בפרומילים.

צבי הנדל: הרוב המוחלט הם בני-אדם.

צבי הנדל: מה הם לומדים?

צבי הנדל: הם לומדים, בניגוד למה שהם ידעו עד לפני שנתיים, שרצח וטרור כדאי - אפשר להשיג אתו דברים.

צבי הנדל: אולי הדביל הזה שהלך לרצוח אמר:

צבי הנדל: אם הערבים מצליחים להבריח את היהודים ברצח, אולי גם אנחנו צריכים לרצוח.

צבי הנדל: אני מנסה לחשוב מה הבן-אדם חושב, אלא אם כן הוא באמת היה מטורף.

צבי הנדל: אני לא יודע, אני לא מכיר אותו, ברוך השם שאני לא מכיר אותו.

צבי הנדל: זה שהוא היה מטורף זה ברור, אבל אולי קלינית הוא היה מטורף, אני לא יודע, ואז אין לו מה לחשוב.

צבי הנדל: מה הוא יכול לחשוב על דבר כזה?

צבי הנדל: שאולי רצח משתלם, ואולי אותם - ויש כאלה גם בעזה הרוויה בדם - אוהבי שלום, אתם לא מגיעים להישגים.

צבי הנדל: מי שמגיע להישגים, להבנתם לפחות, הוא מי שרוצח.

צבי הנדל: האחריות גדולה מאוד.

צבי הנדל: היא מעבר לחילוקי הדעות הפוליטיים היומיומיים בין ימין לשמאל, אנשי ארץ-ישראל השלמה וכאלה שלא.

צבי הנדל: היתה תקופה שהובלנו תהליכים בקנה-מידה עולמי, לא רק ישראלי מזרח-תיכוני.

צבי הנדל: אני תמיד חוזר על זה, כי זו היתה בשבילי גאווה לאומית אדירה.

צבי הנדל: נושא חטיפת המטוסים - ישראל הובילה את הפסקת חטיפת המטוסים.

צבי הנדל: ישראל הבהירה לעולם שלא מנהלים משא-ומתן עם טרוריסטים וכו', והצלחנו להוביל מהלך שאחר כך, עשרות שנים, עד אסון מגדלי התאומים, לא נחטפו מטוסים.

צבי הנדל: היום אני מנסה לחשוב למה אנחנו מובילים, מה אנחנו רוצים שילמדו מאתנו הצעירים או שילמדו העמים מסביב או העולם כולו או השכנים הכי קרובים שלנו.

צבי הנדל: לצערי הגדול, המסקנות שלי הן לא כל כך מעודדות.

צבי הנדל: ולכן, כל אחד מאתנו, עם ובלי קשר למעשה המדיני העכשווי של גירוש אנשים מאדמתם, צריך לחשוב היטב ולדעת שהחיים לא מתחילים ונגמרים בקוניוקטורה פוליטית קטנה, שהנה עכשיו ניצחתי, אמרתי שצריך לעקור והנה עוקרים, ולא חשוב איך ולמה ומתי, ואם זה באמצע המלחמה, אם זה מעודד טרור או לא, העיקר לבצע.

צבי הנדל: היה ראוי שבבית כזה יחשבו קצת יותר לעומק לאן דברים כאלה יכולים להוביל.

צבי הנדל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת הנדל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי שריד, ואחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, משפחות שכולות משפרעם, כנסת נכבדה, מאז הטבח בשפרעם, לפני שבוע, אני שואל את עצמי מה היה לרוצח בראש כאשר בחר דווקא בשפרעם כזירת הרצח שלו, מה הוא חיפש דווקא בעיר הזאת.

יוסי שריד: מי יכול לדעת מה עובר בראש אפל, ששיקוליו שחורים משחור.

יוסי שריד: ובכל זאת, רוצח, איש דמים, מבין שפגיעה בערבים מבטיחה לו מידה ניכרת של אהדה ותמיכה.

יוסי שריד: לא בכל פעם אפשר ונכון ונבון להתנקש ברגע זה ממש בראש ממשלה יהודי, אבל להתנקש בחייהם של אזרחים ערבים, זה לא כל כך נורא.

יוסי שריד: ההסתה הלאומנית המתמשכת כבר הכשירה קרקע ולבבות.

יוסי שריד: אני אתן לכם דוגמה.

יוסי שריד: חבר הכנסת אפרים סנה הביא דוגמה, אבל לא הביא את הדוגמה הנכונה, ואולי חבר הכנסת יצחק לוי, שאמר לנו שאנחנו צריכים להבין פסקי-הלכה של רבנים, יסביר לנו איך צריך להבין את האמירה הזאת.

יוסי שריד: מדובר ברב – וזאת לא הדוגמה היחידה – שהוא אומנם הרב של צפת, אבל הוא רב מאוד מקובל ורצוי למתנחלים, למתנגדי ההתנתקות.

יוסי שריד: עד כדי כך מקובל ורצוי, ששרת המשפטים, היא ולא אחרת, הזמינה אותו כדי לשדל אותו שישפיע לטובה על התנהגות המתנחלים בטרם התנתקות.

יוסי שריד: אני אביא שתי ציטטות.

יוסי שריד: זה מופיע באתר האינטרנט "מוריה", שבו מתפרסמות שאלות ותשובות של גולשים מאמינים ושל רבנים ידועים וידענים.

יוסי שריד: את פעילי המחתרת היהודית, לדוגמה, מכנה הרב שמואל אליהו, שבמקרה וכנראה לא במקרה הוא הבן של רב ראשי לשעבר – אדוני היושב-ראש, אתה תהיה השופט איך אנחנו צריכים להבין את זה – וכידוע אנשי המחתרת היהודית היו רוצחים, הם רצחו: "צדיקים גמורים.

יוסי שריד: אני לא חושב שהם רוצחים שפלים, חס וחלילה.

יוסי שריד: את העבודה הזו היתה הממשלה צריכה לעשות ולא עשתה, אצלנו ביהדות" – חידוש מפליג, חידוש הלכתי תורני, אני מצטט עכשיו – "אצלנו ביהדות יש רצח מוצדק".

יוסי שריד: לא ידעתי.

ראובן ריבלין: באיזה הקשר הוא אמר את זה?

יוסי שריד: המחתרת היהודית.

יוסי שריד: אבל מה זה משנה באיזה הקשר?

יוסי שריד: "אצלנו ביהדות יש רצח מוצדק".

ראובן ריבלין: הקם להורגך.

יוסי שריד: לא "הקם להורגך" – "אצלנו ביהדות".

יוסי שריד: הרי גם בעשרת הדיברות לא כתוב: לא תרצח, אלא אם - - -.

יוסי שריד: כתוב: "לא תרצח".

יוסי שריד: נקודה.

רן כהן: זה ההבדל בין רצח להרג.

יוסי שריד: נכון.

יוסי שריד: "אצלנו ביהדות" – איזו יהדות?

יוסי שריד: זה יהודי, זה?

יוסי שריד: ציטטה שנייה, על היחס הראוי לערבים.

יוסי שריד: לא הציטטה שהביא אפרים סנה, קונים מוכרים, כן לקנות, אסור למכור.

יוסי שריד: על היחס הראוי לערבים: "אפילו אלה שבימי שלום נקראים 'הטובים', מצווה להורגם, שלא יסייעו לאלה הלוחמים בנו".

יוסי שריד: איך אני צריך להבין את פסק-ההלכה הזה, שנבצרו מבינתנו פסקי-הלכה?

יוסי שריד: "אפילו אלה שבימי שלום נקראים 'הטובים', מצווה להורגם, שלא יסייעו לאלה הלוחמים בנו.

יוסי שריד: ואפילו רק מסייעים את חבריהם במאכל ובמשקה וכדומה – הם נחשבים לוחמים שמצווה להילחם בהם".

יוסי שריד: זה העניין.

יוסי שריד: מי שרוצה לטשטש, לטייח, להעלים, להשתמט, אין חלקי עמו.

יוסי שריד: אין ספק שהרוצח בחר בשפרעם משום שהוא התכוון לשבש את מהלך ההתנתקות.

יוסי שריד: הוא עצמו אמר את זה.

יוסי שריד: למה בשפרעם?

יוסי שריד: כי הוא ציפה לתגובה פרועה של הציבור הערבי בישראל, שתחזיר את הארץ לתוהו ובוהו ולימים הנוראים של אוקטובר 2000, וההתנתקות תיעצר.

יוסי שריד: מבוקשו הזדוני של הרוצח לא ניתן לו.

יוסי שריד: ציבור אזרחי ישראל הערבים הפגין מידה עילאית של איפוק.

יוסי שריד: המשפחות השכולות בשפרעם גם הן מתאבלות על יקיריהן בדרך נאצלת, שמעוררת הערצה וכבוד.

יוסי שריד: גם ועדת המעקב גילתה אחריות, וזה לא היה לה קל.

יוסי שריד: מי שלא התנסה בגילוי אחריות ברגעים כאלה, לא יודע להעריך.

יוסי שריד: אבל ועדת המעקב שגתה כאשר תבעה שלא לחקור את מעשה הלינץ' שלאחר הטבח.

יוסי שריד: מדינת ישראל היא מדינת חוק, למרות כל הפרצות, החולשות, הסכנות, המומים, הפגמים.

יוסי שריד: ובמדינת חוק רוצחים, יהודים וערבים, עומדים למשפט.

יוסי שריד: זאת עמדתנו מאז ומתמיד.

יוסי שריד: אני רוצה להאמין שראשי הציבור הערבי, חברי, ימצאו את הדרך להסתלק מעמדתם, שהיא עמדה מזיקה, מסוכנת, לא שקולה ובעיקר לא מוסרית.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, עייפה נפשי לטיעון מימין נגד ההכללות כביכול: אל תכלילו, אל תכלילו.

יוסי שריד: רבותי, לאחר המחתרת היהודית, לאחר אוטובוס 300, לאחר יורם שקולניק, לאחר עמי פופר, לאחר ברוך גולדשטיין, לאחר יגאל עמיר, לאחר מאות מקרים של פגיעה בנפש וברכוש, זה כבר לא עשב שוטה, זאת ערוגה שוטה.

יוסי שריד: הרוצחים כבר לא לבדם, לא לפני הרצח וגם לא אחריו.

יוסי שריד: יש להם, לרוצחים, תומכים ואוהדים.

יוסי שריד: הם לא מסתתרים, הם לא מתביישים, הם חושפים את עצמם ומגלים את דעתם כמעט בכל יום ובכל אמצעי תקשורת.

יוסי שריד: אנחנו מתחלחלים, אדוני היושב-ראש, לראות כנופיות כאלה של גלוחי ראש במדינות אחרות, שהן כנופיות פאשיסטיות, ניאו-נאציות, ואנחנו תוהים איך אותן מדינות מתוקנות כביכול מאפשרות לטיפוסים האלה לפעול במרחב הגלוי והפתוח.

יוסי שריד: והנה, בחצר הקדמית שלנו הם צומחים להם, הפורעים, ומכים שורש ומתרבים באין מפריע.

יוסי שריד: הרי תנועת "כך", לדוגמה, הוצאה כזכור מחוץ לחוק, אבל לא התנועה נמחקה, אלא החוק נמחק והכנופיה בשלה.

יוסי שריד: שלטונות החוק, כהרגלם, לרבות היועץ המשפטי לממשלה, אשר היו לו דברים, מטופשים בוודאי אבל מסוכנים מאין כמותם לומר היום, ושלטונות החוק, כהרגלם, עוצמים עיניים.

יוסי שריד: גם הרוגי שפרעם הם הקורבנות הישירים של עצימת העין השערורייתית.

יוסי שריד: בלי שום הכללה, בלי שום הכללה, אני קובע בוודאות, שלפחות ארבע התנחלויות הפכו לקנים של גזענות תוקפנית ואלימה: תפוח, איתמר, יצהר וחברון.

יוסי שריד: במקום למחות את המקומות האלה ממפת הכיבוש עוד לפני שהכיבוש עצמו נמחה, הם לא רק ממשיכים להתקיים, אלא אף מתרחבים ומתעצמים.

יוסי שריד: וציבור המתנחלים, על רבניו ומנהיגיו, מעולם לא תבעו להוציא את החוליגנים האלה אל מחוץ לגדר שלהם.

יוסי שריד: במקום להתלונן מרה על ההכללות, כביכול, במקום לחזור שוב ושוב אל העשב השוטה, כביכול, הגיע הזמן שמתנחלים מתנגדי ההתנתקות והימין הלאומני כולו יטפלו בערוגה הרעילה שלהם, ואני מתכוון ב"טיפול" לטיפול שורש.

יוסי שריד: בערוגה הזאת טמון זרע הפורענות והמרי והכפירה והאלימות, והזרע נבט מזמן.

יוסי שריד: רוב הציבור בארץ משקיף על חלקת התרעלה הזאת בדאגה עצומה, אבל גם בבושה עמוקה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים במשפט, ואני מקדיש אותו למשפחות השכולות, המשפחות הטובות משפרעם, אשר בשעת כאבן הכבד מנשוא ידעו לכבוש את הכאב, ולמשפחות שכולות מראשון-לציון, אשר הודיעו על החלטתן שהן לא מסכימות שהרוצח ייקבר ליד הבנים שלהן, שנפלו כולם על משמרתם.

יוסי שריד: לא רק את כבוד הבנים הן הצילו.

יוסי שריד: הן הצילו את הכבוד של כולנו.

יוסי שריד: בלעדיהן איך היינו נושאים את החרפה ולאן היינו מוליכים אותה.

יוסי שריד: בשם רבים, אני בטוח, נכיר למשפחות השכולות היהודיות והערביות טובה ותודה.

יוסי שריד: לו ירבו בארץ כמשפחות שפרעם וכמשפחות ראשון-לציון.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יוסי שריד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב בראש, שרים, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בניחום המשפחות השכולות ולשלוח ברכת רפואה שלמה לפצועים.

ניסן סלומינסקי: כבר בתחילת דברי, בלי אבל ובלי שום דבר, אני רוצה לומר שהמעשה שנעשה הוא פשע מתועב, שאין לו שום הצדקה.

ניסן סלומינסקי: אין שום הצדקה - אדם נברא בצלם אלוקים, ולצורך העניין לא חשוב אם הוא יהודי, או מוסלמי, או נוצרי, או בן כל דת או עדה אחרת.

ניסן סלומינסקי: כל מי שנברא בצלם אלוקים יש איסור חמור ביותר לפגוע בו, גם מילולית, גם פיזית, בוודאי ובוודאי לא לרצוח.

ניסן סלומינסקי: אין שום הצדקה בעולם – לא מדובר כאן במי שרצה להרוג אותך ואתה משכים להורגו.

ניסן סלומינסקי: מדובר באנשים חפים מפשע, אנשים עמלי יום, שחזרו מיום עבודה, בנערות צעירות.

ניסן סלומינסקי: אין שום סיבה שבעולם ושום הצדקה, ולכן הגינוי – המלה "גינוי" היא מלה עדינה, צריכה להיות מלה הרבה יותר חריפה – מכל קצות הקשת.

ניסן סלומינסקי: כאן לא משנה מה דעותי הפרטיות מבחינה פוליטית, בנושא הזה אין הבדל.

ניסן סלומינסקי: דבר שני - חבל שקודמי יצא - אני מציע לחברי: בואו לא נעשה מה שאתם לא רוצים שיעשו לכם.

ניסן סלומינסקי: הרבה יותר פיגועים ורצח חפים מפשע נעשו על-ידי אנשים פושעים שהם אזרחי מדינת ישראל ממוצא ערבי.

ניסן סלומינסקי: כמו שאתם לא רציתם – ואני גם אומר לחברי הכנסת שהרבה פעמים משתמשים בזה - ולא עלה בדעתנו שלנו, שאם אזרח ישראלי ממוצא ערבי עושה את זה נאמר שכל האזרחים הישראלים ממוצא ערבי שותפים לעניין, שכולם נמצאים בערוגת העשב השוטה, ולא עשינו הכללה, אל תיפלו אתם בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם תיפלו בזה, כמו שאני שומע הרבה מכם, וגם את קודמי שדיבר כאן, ותעשו השלכה, מחר כשיעשו את ההשלכה ההפוכה לא תדעו מה להגיד, לא תדעו להסביר את ההבדל.

ניסן סלומינסקי: כל הסבר שתסבירו לא יהיה שייך.

ניסן סלומינסקי: פה יש אנשים שמזמן לא היו צריכים - וגם פה יש אנשים כאלה.

ניסן סלומינסקי: פה יש ארגון שיצא מחוץ לחוק ופה יש ארגונים שיצאו.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאתה עושה את זה, לא תוכל להבדיל.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לקבל על עצמנו לדעת – וכך נגזר עלינו שנחיה ביחד באותה מדינה, באותה ארץ – אם אנחנו רוצים לצמצם, בואו נצמצם צמצום אמיתי, ולא שכשמדובר עלי נצמצם, ונרחיב ונכליל כשמדובר על אחרים.

ניסן סלומינסקי: דבר אחר, אני חושב שוועדת המעקב עשתה טעות גדולה בזה שביקשה שלא ידונו בכל ההליכים שקרו לאחר מכן.

ניסן סלומינסקי: כמו שאתם לא רוצים, כמו שאצלנו לא יעלה על הדעת – ומה שתושבי שפרעם הרגישו, ובצדק, אנחנו מרגישים אחרי כל פיגוע ופיגוע.

ניסן סלומינסקי: כשנרצחים חפים מפשע, אין הבדל בין דם לדם, אבל לא עלה בדעתנו למצות את הדין.

ניסן סלומינסקי: יש במדינת ישראל דין ודיין, והוא צריך לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: לא עלה בדעתנו שאנחנו נעשה את החשבון, לא לרוצח השפל ולא לכוחות הביטחון שרוצים להגן עליו.

ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת שמישהו ייקח את החוק לידיים בדבר כזה, ולא יעלה על הדעת שמישהו ישפוך דלק – אם זה נעשה - על שוטרים, להכות, לחבל בהם.

ניסן סלומינסקי: לכן, אתם הראשונים שצריכים לבקש שימצאו ויבדקו מה קרה שם, כדי להסיר את העננה השחורה הזאת.

ניסן סלומינסקי: ההתנהגות של תושבי שפרעם לאחר מכן ושל כל ההנהגה שלכם היתה למופת, אבל היה קטע שחור, עם ענננה שחורה, וצריכים להסיר אותו – כן לחקור וכן לבדוק, ואם יש כמה עשבים שוטים שעשו את זה, צריך למצות אתם את הדין כדי שזה לא יחזור.

ניסן סלומינסקי: זו עננה שחורה שמכסה על הרבה.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה ומתפלל שיותר לא יקומו, לא מכאן ולא מכאן, רוצחים מטורפים שחושבים שהם מצילים את העולם והם גורמים נזק אדיר.

ניסן סלומינסקי: שלא יקומו לא מכאן ולא מכאן, גם בלי זה יש לנו מספיק צרות.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

ראובן ריבלין: סגן השר שמואל הלפרט, נציג אגודת ישראל, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

שמואל הלפרט: אני מצטרף לכל המגנים את הרצח הנוראי שהיה בשפרעם.

שמואל הלפרט: אין ספק שמדובר במעשה חמור ביותר, ויש לגנות את הדבר בכל תוקף.

שמואל הלפרט: במקביל, יש לגנות את הרצח של החייל היורה, שלמרות המעשה החמור והנורא שעשה, לא ייתכן שיקומו כאלה שייקחו את החוק לידיהם וירצחו אותו.

שמואל הלפרט: מה גם שלפי העדויות הוא היה כפות.

שמואל הלפרט: על המשטרה לחקור את העניין ולנקוט את כל הצעדים הדרושים נגד האחראים לרצח.

שמואל הלפרט: עם זאת, אני מצטרף לקריאה שהושמעה כאן לכל הצדדים לגלות איפוק מרבי ולא לאפשר לקיצונים משום צד לעשות מעשים שכולנו נצטער עליהם.

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, כואב מאוד הרצח של ארבע נפשות בשפרעם, אבל לא ייתכן שהכנסת תתעלם מאנשים רבים שקיפחו את חייהם השנה על-ידי התאבדות וכו', מפני שלא יכלו לעמוד במצב הכלכלי החמור, האכזרי, השורר במדינה.

שמואל הלפרט: מקרים לא מעטים של התקפי לב, דום לב ומוות היו בתקופה האחרונה כתוצאה מהגזירות הכלכליות הנוראיות.

שמואל הלפרט: דוח העוני הקשה ביותר בתולדותיה של מדינת ישראל שפורסם אתמול, הנתונים השחורים אפילו מן התחזיות השחורות ביותר, הדוח המצביע על יותר ממיליון וחצי עניים במדינה, מתוכם 714,000 ילדים עניים ורעבים, שגזלו מהם את פת לחמם - מספרים אלו חייבים לזעזע את אמות הספים.

שמואל הלפרט: הממשלה לא יכולה להישאר אדישה ולהתייחס לכך כמו לעוד דוח.

שמואל הלפרט: כל ילד שלישי בישראל עני - - -

ראובן ריבלין: אנחנו נקיים דיון מיוחד על כך.

שמואל הלפרט: אני רוצה לנצל גם את ההזדמנות הזאת כשאני מדבר.

ראובן ריבלין: בבקשה, זכותך.

שמואל הלפרט: כי אנחנו עכשיו בפגרה.

שמואל הלפרט: ובקרב המשפחות החרדיות, כל ילד שני הוא עני.

שמואל הלפרט: מדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, עומדת במקום הראשון בעולם בשיעור הילדים העניים.

שמואל הלפרט: מר אמיר גילת, יועץ שר האוצר, טען כי רק שתי אוכלוסיות סבלו מהמצב הכלכלי, החרדים והערבים.

שמואל הלפרט: ולהם, לדברי אמיר גילת, כמובן מותר לסבול.

שמואל הלפרט: הם הרי לא אזרחי המדינה, לא אנשים בכלל, שצריכים בכלל להתייחס אליהם.

שמואל הלפרט: האם הם אנשים?

שמואל הלפרט: העתונאי סבר פלוצקר כותב - אני מצטט - שמלבד הנימה הגזענית יש בה גם סילוף משווע.

שמואל הלפרט: "אנחנו באמת בצמרת הצמיחה העולמית" – הוא כותב – "אין אף מדינה במערב או במזרח שהעוני בה צומח כמו בישראל.

שמואל הלפרט: בשנה שעברה עלתה ההכנסה של העשירונים העליונים ב-6%, וההכנסה לנפש של העניים ירדה ב-9%.

שמואל הלפרט: שר האוצר לשעבר אומר שמטרתו שיצאו לעבוד, ונראה שהוא לא ראה אפילו את הדוח על העוני, שבו כתוב ש-160,000 משפחות עובדות הן מתחת לקו העוני".

שמואל הלפרט: חברי הכנסת, המדינה סוערת בשבועות האחרונים בגלל הוצאת מפוני גוש-קטיף והשומרון מבתיהם.

שמואל הלפרט: מדובר ב-1,800 משפחות.

שמואל הלפרט: עם כל הכאב שכולנו שותפים לו, עם כל הצער שבדבר, נדמה לי שאסור לשכוח שבשנה האחרונה פונו יותר מ-2,000 משפחות מבתיהן, מפני שלא יכלו לעמוד בתשלומי המשכנתאות.

יוסי שריד: הרבה יותר.

יוסי שריד: 5,000.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, אנחנו לא דנים בדוח העוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן - הוא עוד דקה גומר, ואני לא אאפשר לו לדבר יותר זמן מהמותר, לא לנושא.

שמואל הלפרט: הארץ לא רעשה ושום סערת רוחות לא קמה כאשר אלפי משפחות נזרקות לרחוב בגלל מצבן הכלכלי הקשה.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, המצב הכלכלי הקשה הוא פצצה מתקתקת שעלולה להתפוצץ בצורה קשה ביותר.

שמואל הלפרט: ואני קורא לממשלה להתעורר, להתעשת, לעצור את ההידרדרות החברתית, ויפה שעה אחת קודם.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת סגן השר שמואל הלפרט.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת ואסל טאהא.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת, סגן יושב-ראש הכנסת, עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ואסל טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: אדוני היושב-ראש, אחי, המשפחות שאיבדו את בניהן, ברצוני לומר לכם שאנו שותפים לאסון הזה.

ואסל טאהא: אנו שותפים לפשע הזה, שנעשה נגד בנינו, בניכם.

ואסל טאהא: המעשה הטרוריסטי, השפל והפחדני הזה כוון נגדנו, התושבים הערבים.

ואסל טאהא: הפור נפל על שפרעם, ועל אחינו ובנינו שם.

ואסל טאהא: כל אחד מאתנו היה יכול להיות קורבן למעשהו של הפושע הטרוריסט הזה, הצמא לדם.

ואסל טאהא: כל אחד מאתנו - בתי יכלה להיות קורבן, בני יכול היה להיות קורבן, אחי יכול היה להיות קורבן, ואני יכולתי להיות קורבן.

ואסל טאהא: דינה היא בתי, הזאר אחותי ונאדר ומישל הם אחי, ירחם האל עליהם.

ואסל טאהא: נזכור אותם לעד כשהידים שעוונותיהם נמחלו להם וכתושבים מן השורה שרצו לחיות בכבוד כבני חורין.

ואסל טאהא: הם יהיו סמל לכל תושב הרוצה לחיות בכבוד, כבן חורין, במדינה זו.

ואסל טאהא: ) אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לאורך כל הימים שעברו קראנו ושמענו גינויים ברורים חד-משמעיים, מכל דרג, מראש הממשלה עד שאר השרים.

ואסל טאהא: גם חברי כנסת גינו בצורה חד-משמעית.

ואסל טאהא: אבל חלקם, ששמעתי כאן, וחלקם שקראתי באותו יום ובימים שעברו, לא התייחסו לאווירה - חלקם כן התייחסו.

ואסל טאהא: חלק מחברי הכנסת כן התייחסו, אבל שרי הממשלה – לפחות אלו ששמעתי – לא התייחסו לאווירה, להיסטוריה המתמשכת, לאסכולה שהתהוותה, לבית-המדרש שמחנך להסתה נגד ערבים.

ואסל טאהא: זו היסטוריה, אדוני היושב-ראש, זו היסטוריה מתמשכת.

ואסל טאהא: זה לא אקראי, אלו לא עשבים שוטים, כפי שדיברו חברים.

ואסל טאהא: עמי פופר הוא לא מהעשבים השוטים.

ואסל טאהא: ברוך גולדשטיין, זאדה, יגאל עמיר – כפי שחבר כנסת יוסי שריד הסביר וציטט – זאת אסכולה שצמחה בחממות של הסתה.

ואסל טאהא: הזהרנו לפני הרצח, לפני הטבח.

ואסל טאהא: כל הזמן הזהרנו שההסתה של הבכירים, של השרים, של חברי הכנסת, של המנהיגים במדינה הזאת נגד ערבים, רק תייצר טרור, ולא שמעו לנו.

ואסל טאהא: מהבמה הזאת הזהרנו.

ואסל טאהא: לא שמעו לנו.

ואסל טאהא: אני לא רוצה לצטט אמירות של שרים שציטטתי קודם.

ואסל טאהא: והזהרנו שההצהרות האלו יובילו אך ורק לרצח ולטרור.

ואסל טאהא: כששר אומר: קחו את המקלות ותנו להם - שר בממשלת ישראל, שהיה אחראי על ביטחון הפנים - אז איך יפרשו אנשים כמו זאדה ואחרים את דבריו של השר הזה?

ואסל טאהא: איך יפרשו אנשים שחיים בתוך החממות בתפוח, בחברון ובהתנחלויות אחרות את דבריהם של מנהיגים בכירים במדינת ישראל על סכנה דמוגרפית, כשהם אומרים שהערבים הם סרטן בגוף המדינה?

ואסל טאהא: איך יפרשו את זה אנשים פשוטים?

ואסל טאהא: הם יפרשו: קח את הנשק וצא להילחם, אין פירוש אחר.

ואסל טאהא: וכך מתחיל הפאשיזם.

ואסל טאהא: חוששני שאנחנו בתחילתו.

ואסל טאהא: היינו עדים כאן לחקיקה גזענית, אדוני היושב-ראש, המופנית נגד ערבים.

ואסל טאהא: שמעתי את השר לביטחון פנים בוועדת הפנים משווה בין מקרים.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אסור להשוות.

ואסל טאהא: כאן זאת מגמה, הסתה, הסיתו נגד המנהיגות הערבית, אמרו שהיא רק מדברת פוליטיקה, רק עוסקת בבעיה הפלסטינית – וחשוב לנו לעסוק בזה, זה אינטרס של כולם, לא רק של הפלסטינים, לא רק שלנו, גם שלכם, כשרים, כחברי הכנסת מהצד האחר.

ואסל טאהא: זה אינטרס של כולם לעסוק בבעיה הפלסטינית, לפתור אותה ולהגיע לשלום צודק, שהוא אך ורק - - -

ראובן ריבלין: התחלת עכשיו בפרשה אחרת של הסכסוך הישראלי-ערבי, לא יהיה לנו זמן - - -

ואסל טאהא: זה קשור - - -

ראובן ריבלין: אין ויכוח, אלא שאדוני לא יכול לסקור את הכול, אנחנו נמצאים כאן בישיבה מיוחדת.

ואסל טאהא: אז בוועדת הפנים, אדוני היושב-ראש, שמעתי את הנאום שלך, אדוני, את דבריך, שמעתי את דבריו של השר גדעון עזרא.

ואסל טאהא: אתם תיארתם את הרצח וגיניתם, זה טוב.

ואסל טאהא: ראש הממשלה תיאר וגינה בצורה ברורה מאין כמותה.

ואסל טאהא: כשהתקשר אל חברי הכנסת הערבים ואל המנהיגות הערבית, הוא דיבר בצורה ברורה.

ואסל טאהא: אבל זה לא מספיק ולא מספק.

ואסל טאהא: הוא שמחליט והוא שיכול לעקור את הטרור והחממות הללו, ששורשיהן מגיעים גם לספסלי הכנסת.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, האוכלוסייה הערבית דורשת שינוי קונספציה.

ואסל טאהא: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

ואסל טאהא: האוכלוסייה הערבית דורשת שינוי קונספציה כלפיה, לא להתייחס אליה כאל אויבים.

ואסל טאהא: האוכלוסייה הערבית דורשת להפסיק את מדיניות פינוק המתנחלים הגזענים, שהופכים לזרם שסוחף אחריו המונים.

ואסל טאהא: השתיקה, אדוני היושב-ראש, רק תחזק את הגורמים האלה ורק תרחיב את הקרע בין הערבים ליהודים.

ואסל טאהא: זאת השעה לשנות את הקונספציה בכל התחומים ולגשר על הפערים.

ואסל טאהא: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וסגן יושב-ראש הכנסת, עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אני לא יכול שלא להתחיל במלים לאוכלוסייה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום, אנשינו ביציע הכבוד, בשפרעם ובכל המולדת היקרה הזאת, אנו אומרים: כן, אנו נחיה, נשלם את המחיר, נסבול, נראה את מה שראינו כולנו בשבוע האחרון, ונבקש מהאל יתגדל ויתעלה שלא ירבו מעשים כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תמיד נדע אסונות כבדים, אבל נתנהג בצורה מכובדת ואחראית, ונוקיע את הרוצח השפל, ואת כל הרוצחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, כמו הרוצח שירה כדור אחד, מאחוריו עומדים אנשים רבים שמאמינים במה שהוא האמין ודחפו אותו ושכמותו למעשה כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו מעריכים את עמדתכם, שהיא עמדת כולנו, לאמור: כולנו אחראים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם בו בזמן נדגיש ונאמר לרוצח ולרוצחים: די לפשיעה הזאת; די למדיניות הזאת, שהמיטה עלינו אסונות, ואולי תעשה כן בעתיד אם הממשלה לא תמלא את חובותיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על כל בר-דעת באשר הוא לגנות את קו המחשבה הזה, לשים קץ למדיניות הרצחנית הזאת, ולהשליט את האחריות ואת האינטרס החברתי, שלא יהיו רצח, תקיפה, או פשיעה, וששוב לא יתרחש אסון חסר תקדים שכזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דרך אגב, זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של המדינה, שרוצח נתעב שם לו למטרה את התושבים הערבים בתוך ישראל, באשר הם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הורגלנו שכוחות הביטחון, המשטרה והצבא שמים אותנו למטרה, אבל לא הורגלנו לכך שזה נעשה על-ידי מישהו שבא משורות האזרחים, ומאידיאולוגיה ימנית קיצונית, גם אם לבש מדים ונשא רובה של חייל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הלקח הוא של כולנו, ואני וכל אנשינו במדינה מביעים את מלוא התנחומים ומשתתפים בצערכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה שכל נאומו יהיה בערבית, כמובן זאת השפה הרשמית, אבל לא יקבל עכשיו זמן מקביל בעברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אמרתי, ואני חוזר ואומר, שלרצח הזה אין תקדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא שלא רצחו קודם בנו, הערבים, בתוך מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל הורגלנו שמי שעושים את זה הם כוחות הביטחון, בין שהם שוטרים, בין שהם חיילים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרוצח האחרון, גם אם הוא לבש מדים ונשא רובה של חייל, הוא צמח ובא מקרבה של אידיאולוגיה כביכול אזרחית, הוא לא בא לעשות את זה בשם כוחות הביטחון, שום פקודה, הוא בא מהאזרחות, הוא בא מההתנחלויות ומהאידיאולוגיה שמאיימת להמשיך ולהצמיח את הטיפוסים הנוראים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא בא מחממות הסתה, שרצחו גם קודם, וכל עוד המדיניות הזאת לא תשתנה ולא יושם לה קץ, ימשיכו להצמיח כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל את הממשלה, ואין כאן אפילו שר שיושב לשמוע את הדיון - - -

ראובן ריבלין: השר הירשזון נמצא כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה היתה ממשלת ישראל בשעות הראשונות של הרצח הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה עד השעה 22:00 ועד שנשאלו שאלות בתקשורת: איפה הממשלה, איפה ראש הממשלה, רק אז יצאה הודעה, אומנם הודעה נחרצת, נכונה ובלשון ברורה, אבל רק ב-22:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל, מה הם עשו מאז ומה הם מתכוונים לעשות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הפשע נחקר, האם מישהו בתוקף אחריותו ובתוקף סמכותו הולך לעצור, או כבר עצר את המשך השרשרת של הרוצחים האלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם ביום ראשון הקרוב מישהו ימנע את האפשרות, שהיא יותר מסבירה, גם לדעתם של גורמי ביטחון, שתהיינה התנכלויות, שאולי תהיינה פגיעות במסגד אל-אקצא ובמתפללים המוסלמים שיהיו שם באותו יום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו רוצים שחס וחלילה לא יהיה דבר כזה, אבל אני לא רואה שהשר לביטחון הפנים או ממשלת ישראל נוקטים צעדים בשטח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רואה את ממשלת ישראל מרחיקה את הפושעים האלה ודומיהם והופכת את אזור המסגדים לאזור סטרילי, נקי מכל אפשרות ומכל הצטברות של פגיעות כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רואה אותה מנקה את השטח גם אצלנו, בציבור הערבי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברצח הזה הכתובת היתה על הקיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכתובת עדיין על הקיר כל עוד המדיניות הזאת לא משתנה על-ידי קובעי המדיניות, ואנחנו לא רואים מעשים בפועל בשטח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מספיק שראש הממשלה מגנה ואומר בלשון ברורה וקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא חייב לעשות, זה תפקידו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני ואתה, אדוני היושב-ראש, לא יכולים לעשות הרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יכולים אומנם רק לגנות ולדבר ולעשות בשטח שיש לנו בו סמכות, אבל סמכותו של ראש הממשלה הרבה הרבה יותר רחבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא האיש שצריך לעשות, הממשלה חייבת לעשות, ואנחנו לא רואים שהם עושים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם לא קבענו שתהיה ועדת חקירה ממלכתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני תבעתי זאת, אני ממשיך לתבוע זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שחרף אי-ביצוען של המלצות ועדת-אור, ועדה ממלכתית נוספת יכולה רק לעזור לכולנו לשים את היד על המסיתים ועל המדיניות הפושעת, ולהדריך את כולנו איך בפעם הזאת אולי ניישם את המסקנות ולא רק נשלם מס שפתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת משה גפני - בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אורחים נכבדים משפרעם, משפחות שכולות שהעם בישראל כואב את כאבכן, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מבקש לומר בראשית דברי, מכיוון שחבר הכנסת שריד הזכיר את הדברים שנאמרו לגבי היהדות: אני אינני דובר היהדות, התורה מונחת בקרן זווית וכל הרוצה יכול ללמוד, אבל ממה שאני למדתי, ולמדתי הרבה שנים - התורה היא תורת חיים והחיים הם המוטיב המרכזי ביהדות, והתורה גם התייחסה למקרים שבהם אנחנו, היהודים, שולטים במדינה ויש מיעוט, במקרה שלנו זה מיעוט ערבי, וכיצד צריכים להתייחס אליו.

משה גפני: והתורה קובעת, ולפי דעתי זה גם לא ניתן לפרשנות: "ואהבתם את הגר כי גרים הייתם בארץ מצרים".

משה גפני: יש חובה על המדינה - אני לא הולך רחוק, להרוג, ואין מושג כזה של רצח ביהדות, אין דבר כזה - יש חובה לתת למיעוט, כאשר אתה הרוב אתה חייב לתת לו שוויון זכויות מלא, מה שאגב המדינה לא עושה.

משה גפני: אבל מי שאומר שהיהדות מצדיקה רצח כלשהו או מכל סוג שהוא, פשוט איננו דובר בשם היהדות.

משה גפני: תורה אחת, כתוב, יהיה לכם ולגר ולאזרח הארץ.

משה גפני: אין חוקים שונים, שאותו מותר, חלילה, להרוג, ואת השני צריך לשמור.

משה גפני: גם אי-אפשר להפלות בתקציבים לפי היהדות.

משה גפני: המדינה צריכה לחלק את משאביה בתחומי החינוך, הבריאות, הרווחה, במידה שווה, מה שהמדינה לא עשתה אף פעם וגם היום היא אינה עושה.

משה גפני: בזה היא לא רק מפלה את הערבים, יש עוד מיעוטים, לא מיעוטים לאומיים אבל מיעוטים בתוך העם היהודי, וגם שם היא לא שוויונית, אבל בציבור הערבי זה בולט.

משה גפני: לכן, אני דוחה מכול וכול כל אמירה בשם היהדות שמצדיקה רצח כלשהו.

משה גפני: היהדות כן מחייבת הגנה עצמית - ואני חושב שהיושב-ראש הזכיר את זה, וגם אתה הזכרת - הקם להורגך השכם להורגו.

משה גפני: כאשר מגיע אליך בן-אדם, לא חשוב מי הוא, והוא רוצה להרוג אותך, חובה עליך להתגונן.

משה גפני: הקם להורגך השכם להורגו, מה שלא היה בשום מקרה ובשום צורה ברצח בשפרעם.

משה גפני: הרוצח נסע לשם במגמה לרצוח אזרחים חפים מפשע.

משה גפני: לכן אני חושב שאת החלק הזה צריך להוריד מסדר-היום.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מקצר בדברי.

משה גפני: אני משבח, אני חושב כמו רבים בארץ הזאת, את האיפוק של תושבי שפרעם, של ההנהגה המקומית וההנהגה בכלל, האיפוק שגילו בשעה מאוד מאוד כואבת ובימים מאוד מאוד כואבים, האיפוק שגילו המנהיגות והמשפחות השכולות בזמן הכי כואב שיכול להיות ליישוב, בזמן הכי כואב שיכול להיות למשפחה.

משה גפני: האיפוק היה דבר שאני מוצא לנכון לציין אותו, ואני חושב שכמוני רבים בארץ הזאת חושבים כך.

משה גפני: אבל יש דבר אחד שאני חייב לומר, ואני לא ממעיט בשום מקרה ממה שאמרתי עכשיו - מה שצולם, והראו כיצד עושים לינץ' ברוצח הזה, והזכיר את זה חבר הכנסת שריד, ואמרתי לך שגם אני אומר את זה, אני חושב שצריך להתנער מזה.

משה גפני: צריך להעמיד את העניין לוועדת חקירה, או לבדוק את העניין.

משה גפני: אני לא אומר מי הגורם שצריך טכנית לעשות את זה.

משה גפני: אבל במדינת חוק, אם אנחנו לא רוצים להגיע לאנרכיה, שיתחילו מעשי לינץ' כאלה כאשר בן-אדם רוצח, ולצערנו זה קרה - הוא צריך לעמוד לדין, הוא צריך לעמוד למשפט, הוא צריך לרצות את עונשו.

משה גפני: הרחוב בשעות הכי כואבות, אני לא מתעלם מזה, צריך לגלות יותר איפוק ולהגיע למצב שבו הרוצח יועמד לדין.

משה גפני: אני שוב כואב יחד עם עם ישראל את כאבן של המשפחות השכולות, וכולנו תפילה לקדוש-ברוך-הוא שלא יישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בעזרת השם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרב יצחק לוי, ואחרון הדוברים - חבר הכנסת יוסף פריצקי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא נקבל לפי סעיף 47 החלטות היום, כי אני מבקש להביא לידי אפשרות שיושב-ראש הקואליציה ואנשי האופוזיציה, הסיעות הערביות והסיעות היהודיות, והסיעות משמאל ומימין, ינסו לקבל החלטה שכולנו נוכל להסכים עליה.

ראובן ריבלין: לכן לא נקיים הצבעה היום אלא לאחר תום ימי האבל.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, משפחות שכולות משפרעם, ראשית אני רוצה להביע את תנחומי לכם.

יצחק לוי: לצערי הרב, כאחד ממשפחת השכול, אני מתאר לעצמי מה אתם מרגישים, את הכאב ואת הצער, ואני כל כך מזדהה אתכם ומבקש שתקבלו את תנחומי בצורה כנה ואמיתית.

יצחק לוי: אני גם רוצה להצטרף לשבח ההתנהגות והאיפוק של תושבי שפרעם.

יצחק לוי: אני חושב שבימים אלו של סערת רגשות כל כך גדולה מכל הצדדים, גם כאשר קורה דבר כל כך נורא כמו שקרה, רצח כל כך מתועב כמו שקרה, הייתי רוצה לשמוע בבית הזה רוח אחרת ולא רוח של הטחת האשמות.

יצחק לוי: הקשבתי כמעט לכל הדיון, לדברי חברי הכנסת סנה ושריד, חברי הכנסת הערבים וחבר הכנסת הנדל וחברי כנסת אחרים שדיברו, וחשבתי לעצמי, מה אנחנו עושים פה?

יצחק לוי: אנחנו עושים פה טבלת האשמות לכל מיני קבוצות בעם?

יצחק לוי: מה נאמר?

יצחק לוי: בואו נעשה דירוג.

יוסי שריד: אנחנו מאשימים.

יצחק לוי: אני מבין שאתה מאשים.

יצחק לוי: תיכף אאשים בחזרה.

יצחק לוי: אני חושב שזה לא הזמן להאשים.

יוסי שריד: אין אף פעם זמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, אמרת את דבריך בצורה בהירה בזמן שהוקצב לך.

יצחק לוי: אני חושב שהזמן הוא להתאחד נגד האלימות בעם ישראל ולא להאשים.

יצחק לוי: אנחנו נאשים את הציבור הימני ברצח אידיאולוגי ואת הציבור הערבי ברצח אידיאולוגי, ונאשים את ציבור השמאל בבוגדנות ובריגול - -

יוסי שריד: מה הייתם עושים - - -

יצחק לוי: - - ונאשים את ציבור עיירות הפיתוח והעולים ברצח נשים, ומה עוד נעשה?

עסאם מח'ול: - - -

יצחק לוי: אף רב לא אמר לרצוח, אדוני.

יצחק לוי: אתה טועה.

יצחק לוי: אין כזה דבר.

יצחק לוי: לא קיים ביהדות כזה דבר, רב שיגיד לרצוח.

יצחק לוי: אין מציאות כזאת.

יוסי שריד: מה זאת אומרת?

יוסי שריד: קראתי לך מלה במלה.

יצחק לוי: בתורה היהודית ובהלכה אין כזה דבר של היתר לרצוח, אלא אם זה הגנה עצמית או בזמן מלחמה.

יצחק לוי: לשום אזרח או אדם אסור לרצוח אדם אחר, לא יהודי ולא אחר, ואין הצדקה לזה, כמה שתחפשו ותגידו.

יצחק לוי: אין שום הצדקה לשום רצח, ושום רב מעולם לא נתן הצדקה לשום רצח.

עסאם מח'ול: - - -

יצחק לוי: הרב אליהו לא אמר לרצוח.

יצחק לוי: זו האשמה שפלה, לומר שהרב אליהו קרא לרצוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צוטט בעברית.

ראובן ריבלין: אני הייתי מבין מזה שזה רצח - זה מה שהוא שאל, חבר הכנסת שריד.

ראובן ריבלין: אני בהזדמנות הראשונה אענה לו.

יצחק לוי: הרב אליהו כבר שנה שלמה בכל דרשה שלו אומר:

יצחק לוי: תתרחקו מאלימות, אל תרימו יד לא נגד זה ולא נגד אחרים, ואין לאף אחד רשות להרים יד; אני לא מדבר על לרצוח, מי מדבר בכלל על לרצוח.

יצחק לוי: הוא מדבר על הרמת יד, על לתת מכה למישהו.

יצחק לוי: אין רב שאומר דבר כזה, זה הכול השמצה קטנה ושפלה, לומר שרבנים קראו לרצוח.

יצחק לוי: זה לא קיים.

יצחק לוי: אני מציע לכל הציבור, ובעיקר לציבור הערבי: אל תלכו שבי אחרי השמצות אלה.

יצחק לוי: אין רב שאומר לרצוח, אין דבר כזה.

יצחק לוי: רבותי חברי הכנסת, משפחות יקרות משפרעם וכל המאזינים, חשבון הנפש צריך להיות יחד, לא בהאשמה של קבוצות כאלה ואחרות.

יצחק לוי: להאשים זה הקל ביותר.

יצחק לוי: הכי קל לומר, אתם אשמים, אתם גידלתם, ואז אנו נגיד לציבור הערבי: אתם אשמים, אתם גידלתם, ואלה יגידו, אתם, ואלה יגידו כך.

יצחק לוי: אולי הגיע הזמן שנשב יחד באווירת פיוס, אחרת, ולא באווירה של אני מאשים.

יצחק לוי: זה לא מביא לשום פתרון.

יצחק לוי: אני מאשים גורר אני מאשים אחר.

יצחק לוי: הפתרון הוא: אני אוהב, אני יחד, עם כל אזרחי מדינת ישראל, יהודים וערבים יחד, בואו יחד נמצא פתרון לבעיות האלימות.

יצחק לוי: לא נחפה על אף אחד, לא מקבוצה זאת ולא מזאת.

יצחק לוי: ואם השב"כ רואה לנכון לעצור במעצרים מינהליים אנשי "כך", שיעצור.

יצחק לוי: ואם השב"כ רואה לנכון לעצור ערבים מסוכנים, שיעצור.

יצחק לוי: אנו ניתן יד לשלטון החוק לעשות כל מה שהוא צריך.

יצחק לוי: ואנו כאנשי ציבור נבוא וייחר גרוננו לקרוא רק לאהבת הבריות ולא לשנאה, ונוריד את מפלס השנאה.

יצחק לוי: הרי הרוצח הזה בשפרעם לא הרוויח דבר, הוא עשה רק נזק, וכל רוצח אחר יגרום אך לנזק.

יצחק לוי: מישהו מעלה על דעתו שמישהו כאן מזדהה אתו?

יצחק לוי: אין דבר כזה.

יצחק לוי: משפחות יקרות, אנו אתכן בכאבכן, אנו מקווים שהרוח תשתנה בעם, שתהיה רוח פיוס.

ראובן ריבלין: מה שחבר הכנסת שריד אמר זה שיש אנשים שאינם תלמידי חכמים, שיכולים לפרש דברים כפי שנאמרו ככאלה - - -

יוסי שריד: לא צריך לפרש.

ראובן ריבלין: פעמים אומרים: חכמים, היזהרו בדבריכם, ולפעמים יש דברים שיכולים להתפרש על-ידי אדם שאינו בקיא בצורה שאינה ראויה.

ראובן ריבלין: לכן, חכמים, היזהרו בדבריכם.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת והרב לוי.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור להודעת הממשלה על התפטרותו של שר האוצר, וכמובן ניתן אפשרות לשר האוצר המתפטר לומר דברים.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, מורי ורבותי, משפחות יקרות, אני חש בושה וכלימה.

יוסף יצחק פריצקי: אני עומד כאן על הדוכן ככלי מלא בושה ומסתכל בפניכם ולא יודע לאן לשאת את החרפה.

יוסף יצחק פריצקי: אני חש בושה קודם כול כיהודי, כי כפי שאמרו חז"ל, לפיכך נברא האדם יחידי, ללמדך שכל המקיים נפש אחת, כאילו קיים עולם מלא, וכל המאבד נפש אחת, כאילו איבד עולם מלא.

ראובן ריבלין: מסכת סנהדרין.

יוסף יצחק פריצקי: וכאן הרבה עולמות אבדו, ואסור לנו לקבל את הדבר הזה.

יוסף יצחק פריצקי: אני חש בושה כישראלי, כי אני אמון על מגילת העצמאות הקובעת שהמדינה תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה, בלי הבדל דת, גזע ומין, ואנו יודעים כאן שלא כך הוא הדבר.

יוסף יצחק פריצקי: אך בעיקר אני מתבייש לא כיהודי וכישראלי, אלא כחבר הכנסת וכשר לשעבר, שעל אף מאמצי וגם מאמציהם של אחרים לקדם, לעזור ולסייע לאוכלוסייה הערבית, לא צלח הדבר בידינו ולא הצליח, והמחדל הוא אבי-אבות הטומאה והחידלון ואפס המעשה, ואולי הם שהביאו עלינו את האסון הנורא הזה.

יוסף יצחק פריצקי: הרי אחרי מהומות אוקטובר הוקמה ועדת-אור, ומסקנותיה הונחו בצד כאבן שאין לה הופכין.

יוסף יצחק פריצקי: במקום ליישמן כפי שצריך היה לעשות, הניחו אותן בצד לעתיד לבוא.

יוסף יצחק פריצקי: אגב, לא רק בדוח הזה לא עשו כלום; בכל הדוחות לא עושים דבר.

יוסי שריד: עושים ההיפך.

יוסף יצחק פריצקי: לא עושים מאומה.

יוסף יצחק פריצקי: פעם אמרתי, הדוח היחיד שאולי יוצא ממנו משהו בישראל, זה דוח תנועה.

יוסף יצחק פריצקי: פרט לזה לא יוצא כלום.

יוסף יצחק פריצקי: המחדל הנוסף הוא, כפי שמתברר, שהוריו של המטורף הזה, אין לי הגדרה אחרת, אמרו: שמעו נא, יש לנו בן שככל הנראה השתבשה עליו דעתו.

יוסף יצחק פריצקי: קחו ממנו את הנשק, עשו משהו - ואף אחד לא עשה דבר.

יוסף יצחק פריצקי: איום ונורא.

יוסף יצחק פריצקי: הולכים לשלטונות הצבא, האם אומרת: אמרו לי לנסוע לתפוח ולקחת את הנשק מהילד.

יוסף יצחק פריצקי: מישהו השתגע שם.

יוסף יצחק פריצקי: זו תשובה?

יוסף יצחק פריצקי: ואפשר לראות את המשפחה הזאת ולהבין שהבחור המטורף הזה לא בא, ככל הנראה, ממשפחה שחינכה לרצח.

יוסף יצחק פריצקי: להיפך, ההורים לא יודעים את נפשם מרוב צער שכנראה בנם נטרפה עליו דעתו.

יוסף יצחק פריצקי: אבל במטורפים צריך לטפל.

יוסף יצחק פריצקי: ואף אחד לא טיפל.

יוסף יצחק פריצקי: ועכשיו כנראה יהיה עוד מחדל, כי, רבותי, אנשי שפרעם, נעשה במטורף מעשה לינץ', ואסור לכם לשתוק על כך.

יוסף יצחק פריצקי: האמינו לי, נוח לרשויות להמשיך במחדל וגם את המעשה הזה לא לחקור ולא לעשות אתו כלום.

יוסף יצחק פריצקי: זה נוח.

יוסף יצחק פריצקי: אנו ננאם, הימים יעברו, השמש תזרח ותשקע, ובא השמש ושקע השמש ועולם כמנהגו נוהג.

יוסף יצחק פריצקי: לכן, מכם צריכה לצאת הקריאה לחקור מעשה זה ולהביא את האשמים לדין, למשפט צדק, כי בכם לא נעשה משפט צדק.

יוסף יצחק פריצקי: אין לי הרבה יותר מה לומר, תנחומים לא מועילים למי שמתו מוטל לפניו.

יוסף יצחק פריצקי: אני מקווה מאוד שיבוא יום ואוכל לעלות כאן על הדוכן, או מישהו אחר, ולומר שיש שוויון, יש אחווה, יש שלום ויש רעות.

יוסף יצחק פריצקי: אני אסיים במשפט מאוד יהודי, שאני מאוד מאמין בו, ואולי מקומו היום, "עת שערי רצון להיפתח", כי הרי יש לנו כאן גם עוקד, גם נעקד וגם מזבח.

יוסף יצחק פריצקי: אולי תהא השעה הזאת שעת רצון, רחמים, רעות, אחווה ושלום, ושנבוא לימים טובים יותר.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, תם ולא נשלם הדיון שיזמנו לפי סעיף 47 או לפי סעיף 59.

ראובן ריבלין: נאפשר לסיעות לשבת ביניהן על מנת למצוא דרך להוציא הצעת סיכום משותפת לכולם, ואם לא, כמובן נביא הצעות סיכום לא משותפות.

ראובן ריבלין: ואז, לפני ההחלטות, כבוד השר גדעון עזרא יסכם וגם יאמר את דברו, כסיכום לדיון שנערך פה.

ראובן ריבלין: משפחות יקרות, תושבי שפרעם כולם, אנחנו משתתפים באבלכם.

ראובן ריבלין: אנחנו בכנסת ציינו היום את האירוע הנורא, את האסון הכבד ואת הפשע המטורף שנעשה לכם בפרט ולכולנו בישראל בכלל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: רבותי השרים, חברי הכנסת, ביקשני מזכיר הממשלה להודיע את ההודעה הבאה: "נכבדי היושב-ראש, אני מתכבד להודיעך, בהתאם לסעיף 9(א)(7) לחוק הממשלה, התשס"א-2001, כי הממשלה החליטה לקבוע, בהתאם לסעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, כי השר אהוד אולמרט ימלא את תפקיד שר האוצר, נוסף על תפקידו כשר התעשייה, המסחר והתעסוקה".

ראובן ריבלין: אני עושה זאת כמצוות בקשתו של מזכיר הממשלה, ומבקש להזכיר לכל חברי הכנסת, שמינוי כזה יכול להיות רק לשלושה חודשים.

ראובן ריבלין: לאחר מכן צריך להביא מינוי אחר או לקבל את אישור הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בראשית הדיון היום מסר השר המתאם, השר מאיר שטרית, הודעה על כך שהממשלה קיבלה את התפטרותו של שר האוצר, ולכן כמובן אחרי הודעה זו ולאחר הודעה על מינוי ממלא-מקום לתקופה מוגבלת, אני מבקש, על-פי בקשתו, להזמין את שר האוצר וראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת בנימין נתניהו, אשר כבר תפס את כיסאו על ספסלי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

בנימין נתניהו: ביום ראשון דיברתי אל העם בישראל והיום אני מבקש לדבר אתכם, חברי חברי הכנסת.

בנימין נתניהו: אני רוצה להוסיף לכם ממד נוסף על המניע להחלטתי להתפטר, ואני גם רוצה לבקש מכם משהו, משהו שבעיני הוא בעל חשיבות עליונה.

בנימין נתניהו: לפני 20 שנה, במאי 1985, כיהנתי כשגריר באו"ם, והגיע אלי מידע שהממשלה מתכוונת לאשר עסקה גדולה של שחרור 1,000 מחבלים, מה שכונה לאחר מכן "עסקת ג'יבריל".

בנימין נתניהו: חשבתי שזו מכה איומה למדיניות שהובלנו, וגם אני אישית הצגתי בארצות-הברית ובעולם את העמדה שלא נותנים פרס לטרור אלא נלחמים בו.

בנימין נתניהו: חשבתי שהכנסת 1,000 מחבלים מסוכנים לשטח תגרום לקבלתם כגיבורים, כמודל חיקוי לנוער הפלסטיני, שהם יעמדו בראש חוליות, בראש ארגוני טרור, והתוצאה תהיה הסלמה רבה באלימות.

בנימין נתניהו: ידעתי שהשרים יהיו בדרך לישיבת הממשלה ביום ראשון בבוקר, הזמנתי ריאיון ב"קול ישראל" ותקפתי בחריפות רבה את ההצעה הזאת.

בנימין נתניהו: במהלך ישיבת הממשלה, שמעון פרס היה אז ראש הממשלה, הוא כנראה רגז מאוד, כך נמסר לי, ויצאה הנחיה לכל השגרירים בעולם – והכוונה ברורה, למי היא כוונה – לשתוק.

בנימין נתניהו: כינסתי את הצוות האישי שלי בלשכת השגריר באו"ם ואמרתי להם שאני הולך לעשות צעד שכנראה יגרום לפיטורי, כי אני לא אשתוק נגד הכרתי, מצפוני והבנתי, ואני הצעתי להם שיתחילו לחפש מקום עבודה.

בנימין נתניהו: מייד לאחר מכן הזמנתי ראיונות נוספים, התראיינתי באותו יום לאחר מכן, ולאחר מכן.

בנימין נתניהו: הודעת הפיטורים לא הגיעה.

בנימין נתניהו: ב-22 במאי 1985 כתבתי מכתב לממונה הישיר עלי, יצחק שמיר, שהיה אז שר החוץ.

בנימין נתניהו: אני מצטט: אחרי שנים של מלחמה עיקשת בטרור ודוגמה שנתנו לעולם כולו הפכנו את הקערה על פיה: בעצם מפלתו של אש"ף הענקנו לו ניצחון כביר ובלתי צפוי, שפותח לפניו אפשרויות חדשות.

בנימין נתניהו: זהו מהלך שעשוי לעורר גל של רציחות נוספות ושפיכות דמים בהיקף יותר גדול.

בנימין נתניהו: זה בדיוק מה שקרה.

בנימין נתניהו: כל אחד יודע את חלקם של 1,000 המרצחים הללו בהצתת האינתיפאדה וכל מה שהתגלגל אחר כך.

בנימין נתניהו: ראיתי את זה, לא יכולתי לעשות שקר בנפשי ועשיתי מעש, עשיתי צעד.

בנימין נתניהו: אני מעלה את זה כאן, כי אני שומע בימים האחרונים הסברים ופרשנויות.

בנימין נתניהו: זה נורא פשוט: הייתי מוכן שיפטרו אותי אז, והייתי מוכרח להתפטר היום, משום שאם הדבר הזה גרם לנו נזק אז, והוא גרם הרבה נזק, אותו צעד של כניעה לטרור, הרי מה שאנחנו מחוללים כאן היום הוא נזק אין-ספור דרגות יותר גדול.

בנימין נתניהו: אני לא מתכוון רק למה שאמרתי לפני שלושה ימים, אמרתי שאני מוכן לצאת מעזה, אני לא מוכן לברוח, כי אם אני אברח, זה ירדוף אחרי, אם אני אפרוץ את השטח, זה ירדוף אחרי.

בנימין נתניהו: אבל מה שאמרתי כבר לא מעודכן, כי ב-72 השעות שעברו מאז הודעתי על התפטרותי המצב הורע.

בנימין נתניהו: הוא הורע, קודם כול משום שהתברר שההסכם המוצע, שיבוא לאישורנו בכנסת, ההסכם עם מצרים, הוא מחורר, הוא הסכם מוזר מאוד.

בנימין נתניהו: מצרים מתחייבת למנוע הברחות מסיני לעזה, אבל היא לא מנועה מלהעביר נשק.

בנימין נתניהו: זה מותר לה.

בנימין נתניהו: זה כל כך שלומיאלי, שזה קומי, אבל זה לא קומי, כי זה טרגי.

בנימין נתניהו: למה מצרים תעביר נשק?

בנימין נתניהו: אני לא יודע אם מצרים תעביר נשק, אבל אנחנו יודעים שרוסיה רוצה עכשיו להעביר 100 שריוניות עם נשק, עם תותחים, ירצו אחר כך עוד 200, עוד 300, הסינים ירצו והסעודים ירצו.

בנימין נתניהו: מדוע לא? הם צריכים הגנה עצמית, הם צריכים גם לשלוט בקהל ובטרוריסטים שלהם, הם צריכים הגנה עצמאית, אולי גם טילים נגד טנקים, אולי גם טילים נגד מטוסים.

בנימין נתניהו: הם צריכים הגנה עצמית.

בנימין נתניהו: אגב, כאן אני חייב חובה גדולה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חברי יובל שטייניץ, וכל חברי הוועדה – אגב, לרוחב המפלגות, אני מוכרח להגיד - שהתריעו על הסכנה הברורה הזאת, אבל עכשיו מתברר שהחוזה הזה מחורר.

בנימין נתניהו: באותן 72 שעות גם התברר שהפלסטינים אומרים: הכיבוש לא מסתיים.

בנימין נתניהו: תיתנו לנו הכול.

בנימין נתניהו: תצאו עד הסנטימטר האחרון, הוא לא מסתיים כי יש גם אוויר מעלינו, והמרחב האווירי הוא שלנו.

בנימין נתניהו: אם אתם שולטים במרחב האווירי, הכיבוש לא הסתיים.

בנימין נתניהו: זה בעזה, ואני כבר לא מדבר על מקומות אחרים.

בנימין נתניהו: הכיבוש בעזה לא מסתיים.

בנימין נתניהו: הם תובעים את המרחב האווירי.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת דוד לוי, אתה היית שר החוץ.

בנימין נתניהו: אתה בטוח שהקהילה הבין-לאומית לא תיתן להם תמיכה?

בנימין נתניהו: אני בטוח שהם ימצאו הרבה מאוד תמיכה.

בנימין נתניהו: במרחב האווירי הזה יכולים להיכנס מטוסים כמו אלה שהתנפצו במגדלי התאומים.

בנימין נתניהו: גם לנו יש כמה מגדלים.

בנימין נתניהו: יש עוד כמה דברים – אין-ספור דברים.

בנימין נתניהו: מה נעשה?

בנימין נתניהו: נעמיד את חיל האוויר בהתרעה מתמדת.

בנימין נתניהו: הרי זה שתי דקות לחצות את המדינה הזאת.

בנימין נתניהו: זה לא מבוסטון לניו-יורק.

בנימין נתניהו: מבוסטון לניו-יורק זה כמה פעמים מדינת ישראל באורך.

בנימין נתניהו: פה זה מרחק של שניות.

אלי בן-מנחם: זו לא הסיבה האמיתית שלך.

אלי בן-מנחם: למה אתה מספר סיפורים?

יוסף יצחק פריצקי: למה אתה מתערב?

בנימין נתניהו: ובכן, זה דבר שאני חייב להגיד, ששמחתי לשמוע שהממשלה - לזה היא מתנגדת.

ראובן ריבלין: לא יפה שסגן שר יפריע לחבר כנסת.

אלי בן-מנחם: הוא שר לשעבר, אז מותר.

אלי בן-מנחם: שיגיד לנו את האמת.

בנימין נתניהו: אבל, מה היא לא מתנגדת לו? - מה שהיא כבר אישרה ב-72 השעות האלה.

בנימין נתניהו: היא אישרה הקמת נמל מים עמוקים בעזה.

אפרים סנה: מה קרה?

בנימין נתניהו: ובכן, מה קרה?

אפרים סנה: על מה אתה הסכמת ב"וואי פלנטיישן"?

אליעזר כהן: במקום לקשקש, תִלְמד - - -

בנימין נתניהו: אגיד מה קרה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לספר לכם ממקום אחר, ואולי גם יובן למה תמיד דחפתי והשהיתי, ולא אני הסכמתי אלא מישהו אחר הסכים כאשר יצאתי מהחדר לחמש דקות.

בנימין נתניהו: הייתי צריך לעמול חזק מאוד אחר כך למסמס את זה ולבטל את זה.

בנימין נתניהו: חוץ מזה, אנחנו כבולים היום בהסכמים.

בנימין נתניהו: אין שום הסכמים פה.

בנימין נתניהו: אנחנו צריכים לדעת - - -

אפרים סנה: מה נתת לערפאת ב"וואי פלנטיישן"?

אפרים סנה: מה נתת לערפאת ב"וואי פלנטיישן"?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה, אני משוכנע שהוא שמע את הערתך לגבי "וואי פלנטיישן".

ראובן ריבלין: הוא שמע.

בנימין נתניהו: זה נכון שנמל יכול להיות דבר נייטרלי, אבל נמל יכול להיות גם דבר קטלני.

בנימין נתניהו: לפני כמה עשרות שנים - המבוגרים בינינו זוכרים את המשבר - כאשר קנדי כמעט הלך למלחמה אטומית בגלל נמל שקוראים לו קובה.

בנימין נתניהו: קובה זה בסיס לא רחוק, ורצועת מים מפרידה בינו לבין ארצות-הברית - לבין פלורידה.

עמיר פרץ: אתה מפחיד אותנו.

עמיר פרץ: ניסע אתך מחר לאמריקה.

בנימין נתניהו: ארצות-הברית ראתה שקובה מקבלת טילים שיכולים להגיע ללבה של ארצות-הברית.

בנימין נתניהו: קנדי ידע שלרוסים יש טילים, אבל הוא אמר:

בנימין נתניהו: אם הטילים האלה מגיעים לידי המשטר הזה, לרודן הזה, קרוב לארצות-הברית, זה מסוכן.

בנימין נתניהו: זה היה איום בלתי נסבל.

בנימין נתניהו: הוא לא היה מוכן לזה.

בנימין נתניהו: הוא עשה בלוקדה, מצור ימי, והוא מנע את זה.

בנימין נתניהו: הוא היה מוכן ללכת על הסף.

בנימין נתניהו: אבל, אנחנו במו-ידינו נותנים להם נמל מים עמוקים.

בנימין נתניהו: אין אפילו ים שמפריד בינינו.

ג'מאל זחאלקה: למה אתה מביא את הדוגמה של קנדי?

ג'מאל זחאלקה: כאילו אתה קנדי.

בנימין נתניהו: אין ים שמפריד בינינו, והטווחים קצרים.

בנימין נתניהו: כשאנחנו ניתן להם נמל מים עמוקים, הם יביאו לשם את "קארין A", "קארין B", "קארין C" ו"קארין D", והטילים האלה יגיעו לא רק לאשקלון אלא גם לאשדוד.

אלי בן-מנחם: ויקי קנפו וקו העוני.

בנימין נתניהו: תצעקו עכשיו, תשמעו אחר כך.

בנימין נתניהו: הרי היינו באותו ויכוח פה, באוסלו.

בנימין נתניהו: אתם יכולים להגיד.

בנימין נתניהו: הרי אנחנו תמיד אומרים שההיסטוריה תשפוט את כולנו.

בנימין נתניהו: ההיסטוריה כבר שפטה אותנו לפני דקות, לפני עשר שנים.

בנימין נתניהו: היה אותו ויכוח וצעקתם אז.

בנימין נתניהו: אני מציע לכם להקשיב היום.

בנימין נתניהו: תצעקו אחר כך.

ראובן ריבלין: רבותי, ההיסטוריה חוזרת.

בנימין נתניהו: מה שקרה הוא, ש"קארין A" נכנסה ועצרנו אותה, אבל הטילים שם הם לאשקלון, לאשדוד ולתל-אביב.

ג'מאל זחאלקה: לא רק ההיסטוריה, אלא גם ההיסטריה חוזרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

גלעד ארדן: - - - רצח יהודים גורם להיסטריה.

בנימין נתניהו: אחרי למעלה מ-1,000 ישראלים שנרצחו, הייתי מדבר אחרת.

ג'מאל זחאלקה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

בנימין נתניהו: מי שמבין את מה שאני אומר היטב ומצוין זה הטרוריסטים, ואין פלא שהם צוהלים עכשיו, משום שאנחנו מאפשרים להם להקים בסיס טרור עצמאי.

בנימין נתניהו: אני רוצה להגיד לכם שאין דבר כזה היום בעולם שמוכר לי.

בנימין נתניהו: אין שום מקום בעולם שיש בו בסיס לטרור בלי ממשלה, בלי ריבונות, וכולנו יודעים את האמת לגבי עזה.

בנימין נתניהו: עכשיו, יש פה מצב פנטסטי, כי צריך להבין מי זה האויב.

בנימין נתניהו: האויב הוא לא רק אויב מקומי.

בנימין נתניהו: הוא מספיק רע ומסוכן.

בנימין נתניהו: יש פה אויב עולמי, ויזרמו לכאן - הם כבר מודים - מסוריה, מאפגניסטן ומעירק.

אלי בן-מנחם: ופקיסטן.

בנימין נתניהו: בהחלט.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת נתניהו, מה קרה בימים האחרונים?

יוסף יצחק פריצקי: כל זה היה - - -

בנימין נתניהו: זה אינו רק אויב מקומי - זה אויב עולמי.

ראובן ריבלין: הוא שמע אותך.

אלי בן-מנחם: - - - מכיר את המשפט המפורסם - "אנחנו לא מפחדים".

אלי בן-מנחם: עכשיו, אנחנו מפחדים.

בנימין נתניהו: הבסיס הזה יהיה בסיס של "חמאס" ו"חיזבאללה".

בנימין נתניהו: "אל-קאעידה" כבר הודיע שהם יפתחו כאן סניף.

בנימין נתניהו: אני חושב שזה יכול לקחת קצת זמן, אבל גם הם יגיעו.

בנימין נתניהו: הם יאיימו לא רק עלינו.

בנימין נתניהו: הם יאיימו עלינו, על מצרים, על ירדן וגם על אחרים.

בנימין נתניהו: דרך אגב, מובארק ירצה לעצור את זה, אבל אתם רואים את הקשיים שהוא נתקל בהם בסיני.

בנימין נתניהו: הוא רוצה אבל הוא לא יכול.

בנימין נתניהו: ובכן, מי יעצור את זה?

בנימין נתניהו: מי יעצור את הסכנה העצומה הזאת?

בנימין נתניהו: נראה שלא הממשלה.

בנימין נתניהו: דיברתי על הנושאים האלה עם ראש הממשלה לא פעם אחת ולא פעמיים.

בנימין נתניהו: זה לא עזר.

בנימין נתניהו: הממשלה מתקדמת צעד-צעד בעיוורון מוחלט, ומתקיים בהם הפסוק: עיניים להם ולא יראו ואוזניים להם ולא ישמעו.

אלי בן-מנחם: אתה הצבעת בעד, פה בכנסת.

בנימין נתניהו: הם לא מוכנים לעצור - -

יחיאל חזן: אני לא מבין אותך - - -

בנימין נתניהו: - - לא את הנמל - עכשיו מדברים על פריצת ציר פילדלפי - הכול.

בנימין נתניהו: האם ההפגנות יעצרו את זה?

בנימין נתניהו: אני מסופק.

בנימין נתניהו: ההפגנות חשובות והן לגיטימיות.

בנימין נתניהו: לגיטימי למחות, להביע ולצעוק.

בנימין נתניהו: לא לגיטימי להפעיל אלימות, לקרוא לסרבנות, לבצע סרבנות.

בנימין נתניהו: צריך לכבד את החוק.

בנימין נתניהו: זו המהות של דמוקרטיה.

בנימין נתניהו: אבל, בדמוקרטיה מה זה החוק?

בנימין נתניהו: החוק זה אנחנו.

בנימין נתניהו: מה שהכנסת קבעה הכנסת יכולה לשנות.

בנימין נתניהו: אם יש כוח אחד שיכול לעצור את הרעה הזאת היום זה רק אתם, חברי הכנסת.

בנימין נתניהו: זה רק אנחנו, ולא אף אחד אחר.

בנימין נתניהו: ככה זה עובד בדמוקרטיה, ולא בדרך אחרת, ולא יכולה להיות דרך אחרת.

בנימין נתניהו: אסור שתהיה דרך אחרת.

בנימין נתניהו: אבל, זו דרך אפשרית, ולכן אנחנו מדברים היום.

אלי בן-מנחם: למה הצבעת בעד?

בנימין נתניהו: אני פונה לכל אלה מכם - - -

אלי אפללו: זו השאלה שאנחנו לא יודעים את התשובה עליה.

אלי אפללו: גם אני לא יודע.

בנימין נתניהו: מי שרוצה לקרוא קריאות ביניים, שיקרא.

אלי בן-מנחם: יש לנו זיכרון.

בנימין נתניהו: אני פונה לכל אלה מכם שמבינים את הסכנה, מי שרוצה להבין באמת את הסכנה וכבר מבין את הסכנה, אני אומר לכם: אזרו עוז ועשו את הדבר הנכון לעצור את הסכנה.

בנימין נתניהו: אני אינני יודע אם אפשר היום לעצור את כל המהלך, ואולי אפשר לעצור אותו בשלביו הראשונים, ואם אי-אפשר לעצור אותו בשלביו הראשונים, אפשר לפחות למנוע את הסכנות הנוספות, התוספות האלה, שהביאו לתבשיל המסוכן הזה, כי אנחנו עוד מעט נתבקש לאשר את הפריצה של ציר פילדלפי, ואנחנו נתבקש לאשר את ההסכם המחורר הזה עם מצרים, ואנחנו נתבקש או לא נתבקש, אבל אנחנו יכולים לבקש, גם אחרי הפגרה, לבטל את מסירת הנמל.

בנימין נתניהו: אנחנו יכולים לעשות את כל זה.

בנימין נתניהו: אני יודע שהשעה מאוחרת, אבל היא לא מאוחרת מדי.

בנימין נתניהו: אני מבקש רק דבר אחד - - -

אלי בן-מנחם: אז אתה יכול להתייחס.

אלי בן-מנחם: תתייחס לדוח העוני ותגיד כמה מלים לפחות.

בנימין נתניהו: אמרתי שאני אסביר לכם כאן

בנימין נתניהו: את עומק הכרתי רבת השנים, אבל אני גם מבקש מכם ברגע זה דבר פשוט: אל תיתנו להם רובים, אל תיתנו להם טילים, אל תיתנו להם נמל ואל תיתנו להם בסיס ענק לטרור.

בנימין נתניהו: זו הבקשה שלי.

ראובן ריבלין: תודה לשר האוצר וראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת בנימין נתניהו.

ואסל טאהא: לעזה - - - בקשה להפוך את רצועת-עזה - - -

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אין דיון על הודעתו.

ראובן ריבלין: קודם כול, אני מודיע חגיגית שהתקנון מאפשר לשר מתפטר לומר את דברו, אבל אני מתחייב שכל שר בממשלה שיתפטר אתן לו רשות לדבר בלי הגבלה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, יש בעיה - - -

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו לא מקיימים דיון, אבל מובן ששר הנמצא במקום והוא השר התורן יכול להתערב, ולכן לא תם הדיון.

ראובן ריבלין: על דבריו של חבר הכנסת בנימין נתניהו, השר לשעבר וראש הממשלה לשעבר, ישיב עכשיו ויתייחס השר מתן וילנאי.

אלי בן-מנחם: תשאל אותו בקול רם, כי הוא לא שמע אותי: למה הוא לא מתייחס לדוח העוני ולעניים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-מנחם.

אלי בן-מנחם: חצי מדינה ענייה.

אהוד יתום: לא על זה הוא התפטר.

אהוד יתום: הוא התפטר על המצב הביטחוני, זה לא ברור לך?

קריאות: - - -

אליעזר כהן: - - -

אלי בן-מנחם: ואתה מאמין?

אלי בן-מנחם: ואתה מאמין למה שאתה אומר?

אהוד יתום: ודאי שאני מאמין.

אלי בן-מנחם: יתום, אתה מאמין למה שאתה אומר?

אהוד יתום: איזו שאלה - - -

אלי בן-מנחם: - - -

אהוד יתום: לכל מלה.

ראובן ריבלין: רק רגע.

ראובן ריבלין: אדוני סגן השר, האם חברי הכנסת רוצים הפסקה לדיון?

אלי בן-מנחם: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-מנחם.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אני מאוד מודה לך על כך שהפנית - - - חבר הכנסת קרא, לשמוע ממך מה זה הדבר הזה בקריאות ביניים, זה קצת - - - תודה רבה.

ראובן ריבלין: כרגע משיב כבוד השר מתן וילנאי.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

מתן וילנאי: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מודה לך על שנתת לי את ההזדמנות לענות.

ראובן ריבלין: זו זכותך המלאה.

מתן וילנאי: ואני רוצה לפנות מכאן לשר האוצר וראש הממשלה לשעבר, ביבי נתניהו - -

ג'מאל זחאלקה: אל תבקש ממנו לבטל את ההתפטרות.

מתן וילנאי: - - אין דבר יותר קל מלעסוק בהפחדות.

מתן וילנאי: הבית הזה, החברה הישראלית, שמעו הפחדות לאורך כל ההיסטוריה שלנו.

מתן וילנאי: אין דבר יותר קל מאשר להפחיד, זה תמיד מצליח.

מתן וילנאי: אבל הדבר האמיתי שמנהיגות צריכה לעשות זה להגיד לעצמה מה המעשה הראוי, מה האינטרס העליון, ולפיו צריך לפעול.

מתן וילנאי: ולכן, צריך להבין היטב, שבכל מקום שבו אנחנו הגענו להסדרים מדיניים, פתרנו בעיות ארוכות שנים של מאבק צבאי, לאורך כל ההיסטוריה שלנו, והדוגמה הקלאסית לכך היא הגבול המצרי, שעלה פה רק לפני רגע.

מתן וילנאי: המצרים לחמו בנו מאז 1948, הגיעו סמוך לתל-אביב ב-1948, לאזור אשדוד; לחמו בנו ב-1956, ב-1967, ב-1973, בהתשה, והיה נראה שנידונו להילחם בהם עד סוף הדורות.

מתן וילנאי: עד שנעשה מעשה ראוי של מנהיגים אמיצים משני צדי המתרס, גם של הנשיא סאדאת וגם של ראש ממשלת ישראל היוצא דופן, מנחם בגין, שקיבלו את ההחלטות הנכונות והובילו את העמים שלהם, חרף ויכוח פנימי קשה, לכיוונים הנכונים, ומאז אנחנו נמצאים עם המצרים במצב שונה לחלוטין, לגמרי.

מתן וילנאי: שערו לרגע בנפשכם שאנחנו במצב מלחמה אתם היום, במצב הזה של החברה הישראלית, כיצד היינו אז נראים.

מתן וילנאי: לולא המנהיגות האמיצה של מנחם בגין ולולא המנהיגות האמיצה של הנשיא המצרי, לא היינו מגיעים למקום הזה.

מתן וילנאי: האינטרס, המנהיגות, אלה היו הדברים הקובעים.

מתן וילנאי: אנחנו חייבים להילחם בטרור, בהחלט כן, נכון, אבל באותה עת עצמה מבינים שהלחימה לבד לא פותרת את העניין וצריך להגיע למענה נוסף, מדיני, של דו-שיח עם הצד השני, כדי לפתור את הבעיה באמת.

מתן וילנאי: מי החזיר את חברון לרשות הפלסטינית?

מתן וילנאי: ראש הממשלה בנימין נתניהו.

מתן וילנאי: מי חתם על הסכם-וואי?

מתן וילנאי: ראש הממשלה בנימין נתניהו.

מתן וילנאי: כי כשאתה יושב על כיסא האחריות, הכול פתאום נראה אחרת.

מתן וילנאי: ושוו בנפשכם כרגע שאנחנו עוצרים את ההתנתקות בעת הזאת, ימים מספר לפני שהיא מתבצעת - מה קורה לדמוקרטיה הישראלית, מה קורה לחברה הישראלית ומה קורה למעמדה של ישראל בעולם, ויש מספיק אנשים שיודעים להסביר את זה היטב.

מתן וילנאי: ולכן, עוסקים פה כרגע בדבר אחד - במנהיגות שאומרת את האמת.

מתן וילנאי: זה מה שצריך לעשות.

מתן וילנאי: וצריך להבין שהפתרון היחיד מול הפלסטינים יהיה בלחימה בלתי מתפשרת בטרור, בהיפרדות מהם ובמשא-ומתן שיסדיר את היחסים בינינו לבינם.

מתן וילנאי: אין דרך אחרת.

מתן וילנאי: אין אחד בעולם שלא מבין את זה, למעט חבורה בצד ימין של המפה הישראלית, חלקם חברי הליכוד ומפלגות אחרות.

אהוד יתום: שמתנגדים לברוח.

מתן וילנאי: אנחנו מדברים על זה שאנחנו עושים את המעשה הנכון למדינת ישראל - -

אלי בן-מנחם: ככה אמרתם גם בלבנון.

מתן וילנאי: - - ואני אומר לכם - בלי הפחדות.

מתן וילנאי: עושים את המעשה הנכון, כפי שעשינו במקומות אחרים, ואין אחד שחושב שאפשר לעשות את זה אחרת.

מתן וילנאי: והסכנה, שיוצרים אשליה גם בבית הזה וגם ברחוב הישראלי, שכאילו ההחלטות הדמוקרטיות האלה, שהתקבלו בצורה דמוקרטית, הן בממשלה והן בכנסת, יכולות להיעצר, ויגרמו לאנשים צעירים ולעתים חמומי-מוח לא להבין את המסר האמיתי.

מתן וילנאי: אין דבר קל יותר מלזרוע אשליה בעת הזאת במדינת ישראל, שאפשר לעשות דברים אחרים.

מתן וילנאי: וביבי יודע את זה היטב, כשר האוצר לשעבר, והחברים פה יודעים את זה היטב, שמעמדה של ישראל השתנה לאין שיעור בעולם, שאנחנו תלויים בו ואנחנו חייבים להקשיב לו, מרגע שנקטנו את התהליך הזה וננקטה היוזמה הזאת, ואסור להציג אשליה שניתן לעשות דבר אחר.

מתן וילנאי: ולכן, צריך לזכור מה האינטרס העליון שלנו, צריך לזכור איך אנחנו רוצים שהמדינה הזאת תיראה, וצריך לזכור מה הדבר הנכון לעשות.

מתן וילנאי: ופה נדרשת מנהיגות שאומרת את האמת, ורק מנהיגות שאומרת את האמת ביושר לציבור הישראלי, תזכה באהדתו.

מתן וילנאי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לשר מתן וילנאי.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 6 בסדר-היום: אישור הכנסת את הודעת הממשלה בדבר העברת סמכויות הנתונות לשר התחבורה לשר התיירות, על-פי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה היחידה שלי, מכיוון שהיו כאן הדעות חלוקות, אם הממשלה מבקשת הצבעה היום.

גדעון סער: כן.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה מבקשת הצבעה היום.

יולי יואל אדלשטיין: קיבלתי את ההודעה של יושב-ראש הקואליציה, ולכן אנחנו נמצאים כרגע במצב של דיון אישי - מכיוון שמדובר כאן בהודעת ממשלה על העברת סמכויות.

יולי יואל אדלשטיין: כמה חברי כנסת ביקשו לדבר, חלקם לא באולם כרגע.

גדעון עזרא: סלח לי, יש פה סדר-יום, לא? יש סדר-יום חדש?

יולי יואל אדלשטיין: זה הסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חבר הכנסת אריה אלדד – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת - - -

אליעזר כהן: היושב-ראש, נושא הדיון לא ברור בכלל, אתה מוכן להסביר?

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, המצב הוא כדלקמן: השר המקשר בין הממשלה לכנסת, חבר הכנסת מאיר שטרית, הציג את בקשת הממשלה, שטעונה אישור המליאה, על העברת סמכויות הנתונות לשר התחבורה לשר התיירות, לפי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

אליעזר כהן: על השמים הפתוחים.

קריאות: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר כרגע על סדר-היום ולא על מהות הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: מהות הדיון - תיכף חברי הכנסת שירצו להשתתף בו יוכלו להתייחס למהות הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן היו דיונים שהתבקשו - ואני לא חושב שמישהו חולק על זה - מכיוון שהיו כאן משפחות שכולות משפרעם, ברור שנתנו זמן לדיון הזה, והיה דיון סיעתי ארוך.

יולי יואל אדלשטיין: ביקש שר האוצר המתפטר בנימין נתניהו למסור את הודעתו - מסר את הודעתו.

יולי יואל אדלשטיין: ביקשה הממשלה להגיב באמצעות השר וילנאי - נגמר הפרק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו חוזרים לסדר-היום המקורי, לסעיף שמכונה בלוח הזמנים שלכם מס' 6.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהממשלה מבקשת לקיים את ההצבעה, זה כמו קריאה ראשונה, ולכן יש דיון אישי.

אליעזר כהן: עכשיו ברור.

יולי יואל אדלשטיין: כמה חברי כנסת נרשמו.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, מכיוון שהדברים ברורים לכולם, אנחנו נקרא לחברי הכנסת שגם נרשמו וגם נמצאים, ואין הרבה כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אריה אלדד – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – איננו.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - - -

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, שאלה.

יוסף יצחק פריצקי: האם לא צריך לעלות שר מן הממשלה, להגיד אילו סמכויות - - -

יולי יואל אדלשטיין: כבר עשה זאת השר המקשר מאיר שטרית.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גדעון סער - בבקשה, אדוני, תורך הגיע במפתיע.

מל פולישוק-בלוך: סגרת את הרשימה?

יולי יואל אדלשטיין: הרשימה נסגרת עם נאומה של חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, אם אני מבין נכון את השאלה.

מל פולישוק-בלוך: לא ביקשתי לדבר.

מל פולישוק-בלוך: כמה דוברים יש?

יולי יואל אדלשטיין: לא ביקשת לדבר, אז הרשימה סגורה.

גדעון סער: כמה דוברים יש?

יולי יואל אדלשטיין: כמה דוברים יש - תלוי במצב המליאה.

יולי יואל אדלשטיין: היו הרבה דוברים, הם לא במליאה.

גדעון סער: אני מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מוותר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: הסדר הוא כזה: חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, יוסף פריצקי, מאיר פרוש, נעמי בלומנטל.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, זה עתה שמענו את נאומו של מר ביבי נתניהו, שר האוצר היוצא, וראו זה פלא.

ג'מאל זחאלקה: הוא היה שר האוצר במשך ארבע שנים ולא נתן כאן - - -

יולי יואל אדלשטיין: במשך שנתיים.

יולי יואל אדלשטיין: הוא היה גם שר החוץ.

ג'מאל זחאלקה: לא, הוא היה שר.

ג'מאל זחאלקה: אבל בתקופה הקצרה - אני חשבתי שאת החורבן הזה אי-אפשר לעשות בשנתיים.

ג'מאל זחאלקה: אמת?

ג'מאל זחאלקה: חשבתי שהוא שר האוצר - לפחות את ממדי החורבן הכלכלי-החברתי, את האדמה החרוכה שהשאיר מאחוריו - יש לו הספק עצום.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכרח להגיד שהוא מאוד יעיל.

ג'מאל זחאלקה: הוא מאוד יעיל בהגברת העוני, הוא מאוד יעיל בהגברת האבטלה, הוא מאוד יעיל בהגברת האי-שוויון החברתי.

ג'מאל זחאלקה: זו לא היתה טעות מקרית כשאמרתי שלוש, ארבע שנים, כי את הדבר הזה הוא הספיק לעשות בשנתיים.

ג'מאל זחאלקה: אפשר אפילו לדבר על המצב הכלכלי-החברתי לפני ואחרי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, בשורה התחתונה, רוב הציבור בארץ, מצבו היה יותר טוב לפני נתניהו, ורוב הציבור בארץ, מצבו גרוע יותר אחרי נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: בלילה שבו התפטר נתניהו אמרתי: העשירים בוכים הלילה והעניים לא כל כך.

ג'מאל זחאלקה: אפילו היתה שמחת עניים בהתפטרותו, ואף שאנחנו יודעים שהמדיניות הכלכלית לא תשתנה מן היסוד, יעילות כזאת בהרס קשה למצוא.

ג'מאל זחאלקה: הוא אדם מוכשר, אין ספק.

ג'מאל זחאלקה: הוא הביא את התוכנית להבראה כלכלית, שהביאה רק חולי.

ג'מאל זחאלקה: הוא דיבר על צמיחה, ובתקופתו היתה צניחה של עשרות אלפי משפחות שהצטרפו למעגלי העוני.

ג'מאל זחאלקה: חוסר אחריות חברתית כזה עוד לא היה.

ג'מאל זחאלקה: שר האוצר, שבתקופתו כל כך הרבה אנשים נעשו יותר עניים וירדו, צנחו אל מתחת לקו העוני, והוא לא נותן דין-וחשבון.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, צריך לנצל, אם כי אנחנו לא מצפים לרבות, אבל משהו צריך לתקן אחרי שנתניהו הלך; משהו בקצבאות הילדים, בקצבאות הזקנים, הנכים, תוכנית להגברת השוויון.

ג'מאל זחאלקה: בתקופתו של נתניהו ה"הישג" הכי חשוב שלו אולי הוא שמדינת ישראל עלתה למקום הראשון בעולם במדד האי-שוויון.

ג'מאל זחאלקה: את זה הוא השיג, אין ספק שזה ייזקף לזכותו.

ג'מאל זחאלקה: נתניהו טוב לעשירים.

ג'מאל זחאלקה: העשירים התעשרו יותר בתקופתו והעניים נעשו יותר עניים.

ג'מאל זחאלקה: העניין לא אישי.

ג'מאל זחאלקה: יש מדיניות שהוא התווה, ואת המדיניות הזאת צריך לשנות.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא לשר האוצר החדש להתנער ממדיניותו של נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: נזכיר שמדובר בממלא-מקום שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף פריצקי - בבקשה, אדוני.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש לנצל את שלוש הדקות שניתנו לי כאן לדיון אישי כדי לנסות ולהגן ולו במעט על כבודה של הכנסת ועל כבודו של המוסד הזה.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת סער, אני חושב שגם אתה תצטרף אלי ברצון להגן על כבודו של המוסד הזה, שאנחנו יושבים בו, הכנסת.

יוסף יצחק פריצקי: יש טענות, חברת הכנסת בלומנטל, שאנשים מעלים כאן נושאים שהם לא מבינים בהם דבר וחצי דבר.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, למחות על כך בכל תוקף.

יוסף יצחק פריצקי: הנה, מסתכל אני, אדוני היושב-ראש, על סדר-היום של היום ורואה שנתבקשו הצעות דחופות לסדר-היום.

יוסף יצחק פריצקי: למשל, נתבקשה הצעה דחופה בנושא "עקירת יישובי גוש קטיף", ואני מבין שההצעה הזאת היא של סיעת האיחוד הלאומי, והם מבינים בעניין.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מסכים אתם, אבל הם מבינים.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת צבי הנדל יושב בגוש-קטיף, אדם קרוב אצל עצמו, אז למה אומרים, חבר הכנסת סער, שאנשים מדברים בכנסת על דברים שהם לא מבינים בהם.

יוסף יצחק פריצקי: נלך לנושא הבא: הריסת בתי-כנסת, מקוואות ובתי-עלמין.

יוסף יצחק פריצקי: וגם זה, הוגשה הצעה לסדר-היום על-ידי חבר כנסת דתי - - -

גדעון סער: אני כבר מבין למה אדוני חותר.

יוסף יצחק פריצקי: ימתין אדוני.

יוסף יצחק פריצקי: ועכשיו הוגשה הצעה דחופה שלישית: מיקומה הגבוה של ישראל בין מדינות המערב במדד שחיתות השלטון.

יוסף יצחק פריצקי: וגם כאן אני רוצה לומר לכם, חברי הכנסת, הגישו את זה אנשים שמבינים בשחיתות.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש להפסיק עם הדבר הזה שייאמר כאן שחברי הכנסת אינם מבינים על מה הם מדברים.

יוסף יצחק פריצקי: נכון, חברת הכנסת פולישוק-בלוך?

יוסף יצחק פריצקי: חברי הכנסת מבינים על מה הם מדברים.

יוסף יצחק פריצקי: הנה הוגשה כאן הצעה דחופה לסדר-היום בנושא השחיתות, ומטעם מי הוגשה הבקשה הזאת, אם יותר לי לדעת?

נסים דהן: איזו בקשה?

יוסף יצחק פריצקי: לדיון בנושא השחיתות.

יוסף יצחק פריצקי: מטעם סיעת הליכוד או העבודה?

יוסף יצחק פריצקי: לא.

יוסף יצחק פריצקי: חברת הכנסת פולישוק-בלוך, את יודעת מטעם מי הוגשה הבקשה הזאת?

יוסף יצחק פריצקי: מטעם סיעת שינוי, כי אתם מבינים גדולים בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: כן, אחרי השחיתות שלך - - -

יוסף יצחק פריצקי: ולכן, אדוני היושב-ראש, בל ייאמר בכנסת שחברי הכנסת אינם יודעים על מה הם מדברים.

יוסף יצחק פריצקי: הם מבינים הבן היטב את הנושאים שהם מבקשים להעלות על סדר-היום.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

נסים דהן: חברת הכנסת נעמי בלומנטל מתחלפת.

נסים דהן: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: הנושא הוא העברת סמכויות.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היא אף פעם לא היתה כל כך מלאה כמו שהיא היום.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להתייחס לעצם הבקשה של הממשלה להעברת סמכויות.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהגיע הזמן לעשות שינוי משמעותי בתיירות לישראל.

מל פולישוק-בלוך: כולנו עכשיו באווירת נסיעות, טיולים, חופשים.

מל פולישוק-בלוך: המחירים מרקיעים שחקים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מגדירה את זה אחרת מחוצפה של חברות תעופה להעלות מחירים.

מל פולישוק-בלוך: הכול נובע מכך שאין תחרות ואין שמים חופשיים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שטוב עושה הממשלה שהיא מעבירה את הסמכות לשר התיירות, שלפי מה ששמעתי ממנו, הראייה שלו אולי תביא את התיירות של ישראל למאה ה-21.

מל פולישוק-בלוך: מובן שלא עליתי לדבר רק על זה, אלא גם כדי לספר לכם, חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש ורבותי וגבירותי שמקשיבים לנו בבית, שהבוקר קיימנו ישיבה בוועדה לביקורת המדינה של הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אני ביקשתי לכנס את הישיבה הזאת, משום שאני חושבת שמדינת ישראל נמצאת באחד הרגעים היותר קשים שלה.

מל פולישוק-בלוך: המאבק בין סמכותנו, כמי שנבחרו על-ידי הציבור, חברי הכנסת, סמכותה של הכנסת לקבוע ולחוקק חוקים, סמכותה של הממשלה למשול וכל אותם האחרים, מנהיגי עדות שונות, עדות מבחינת קהלים שונים גם אזרחיים, גם רבנים, שמרשים לעצמם היום להסית את עדתם לדרכים אחרות.

מל פולישוק-בלוך: אומר חבר הכנסת גפני בישיבה, שמתפקידו של הרב לתת פסק-הלכה, ונכון הוא.

מל פולישוק-בלוך: אבל ברגע שהרב נותן פסק ואומר: מה שהוחלט כאן, החלטה ריבונית, לגיטימית, של המוסדות הלגיטימיים של מדינת ישראל, מנוגד לתורה, על-פי גישתו, ולא אומר אותו רב לבני עדתו מה עושים עם הפרשנות החשובה שלו, הוא משאיר את אותו בחור בן 18 או 20 להחליט לבד מה הוא עושה עם הפרשנות הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אחד הדברים שראינו, כתוצאה מהדברים האלה, זה ההורים השכולים שישבו פה למעלה לפני כמה דקות, זה הרצח המתועב בשפרעם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא יכולים לנתק את הדברים אלה מאלה.

מל פולישוק-בלוך: כשיש הסתה, יש מי שלוחץ על ההדק, ויותר מדי פעמים ראינו את זה במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: נדהמנו, אני וחברי בוועדה לביקורת המדינה, חלקנו לפחות, לשמוע מהיועץ המשפטי לממשלה, שמגדיר את רצח ראש הממשלה רבין זיכרונו לברכה כמחדל אבטחתי.

מל פולישוק-בלוך: נכון, היו מחדלים מסוג זה, אבל אפשר לנתק את זה מה"עליהום", מההסתה שהיתה באותה תקופה?

מל פולישוק-בלוך: אפשר שלא לעשות השוואה מאותה תקופה, של אנשים מסוימים שהסיתו את קהלם, למה שקורה היום במדינה?

מל פולישוק-בלוך: כפי שאמרתי בוועדה לביקורת המדינה, אני חוזרת ואומרת מעל במה זו: אני קוראת לשרת המשפטים, אני קוראת ליועץ המשפטי לממשלה, תנו דעתכם על מה שקורה במדינה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עומדים על כרעי תרנגולת, אנחנו מהלכים על חבל דק מאוד בחובה שלנו לשמור על חופש הביטוי, שהעבר השני שלו הוא אנרכיה וביטולה של הדמוקרטיה, ביטולה של מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: תנו דעתכם על זה, ואל תיתנו לנו לחסל את המדינה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, בבקשה.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו מצויים היום ממש דקה לפני שעת השי"ן, אבל הייתי אומרת שעה של מחשך מאורות.

נעמי בלומנטל: כל הפרמטרים, כל האינדיקציות מראות שגל טרור, מתקפות טרור שהיו עלינו, ימשיכו וביתר שאת.

נעמי בלומנטל: אומרים: יוצאים מעזה.

נעמי בלומנטל: אין שום היגיון בתוכנית הקלוקלת הזאת, אין שום בסיס הגיוני לחשוב, ולו לרגע, שאנחנו פוסעים ברגל נכונה, בטוחה, אל עבר איזה פתרון של שלום בצעד הבלתי-הגיוני לחלוטין שמדינת ישראל עומדת לעשות.

נעמי בלומנטל: לא רק מההיבט האנושי, אם כי גם זה היבט שאסור היה לעצום עיניים בפניו.

נעמי בלומנטל: אנשים מגורשים מבתיהם, נותנים להם איזו קרווילה.

נעמי בלומנטל: אנשים צריכים להיפרד מבית, מגן, מווילון, מכיסוי מיטה, מהזיכרונות – הכול.

נעמי בלומנטל: על כלום, על מאומה, רק על טרור נוסף שיעמוד לפתחנו.

נעמי בלומנטל: עוד "קטיושות", "קסאמים", ומה עוד מצפה לנו?

נעמי בלומנטל: אנחנו כאן נמצאים בכנסת ובעצם מכחישים.

נעמי בלומנטל: מה מחכה לנו?

נעמי בלומנטל: אנחנו יודעים, כולם אומרים את זה.

נעמי בלומנטל: אנשי ה"חמאס" כבר מכינים את תהלוכות הניצחון.

נעמי בלומנטל: אבל מילא, אם זו היתה רק תהלוכת ניצחון היינו אומרים, נוותר על כבודנו.

נעמי בלומנטל: אומנם כבוד, גאווה לאומית, כבוד לאומי הם עקרונות, הם ערכים שעם שפוי היה עומד עליהם, אבל נאמר, מילא, נוותר.

נעמי בלומנטל: אבל מה הם מנבאים לנו?

נעמי בלומנטל: מה הם אומרים לנו?

נעמי בלומנטל: תראו, אתם עוזבים, עזבתם, ברחתם תחת טרור, הבנו את הרעיון המרכזי, ולפיכך אנחנו נמשיך, לא נעצור ולו לרגע.

נעמי בלומנטל: אז יש לנו, הקרובים ביותר - אשקלון, נתיבות, לא רק שדרות.

נעמי בלומנטל: מדובר על הפן האישי, מדובר על טרור שיימשך, וביתר שאת, מדובר על זרימת נשק באופן חופשי ממצרים, נשק מכל הסוגים, לתוך רצועת-עזה, ומי יודע מה מחכה לנו שם.

נעמי בלומנטל: למה יש עכשיו הפסקה יחסית?

נעמי בלומנטל: זו לא הפסקה, ממשיכים ליפול "קסאמים", אבל יש הפסקה יחסית, כי אותם ארגוני טרור, אותם אנשי "חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי", ומי יודע מי עוד מתעוררים שם, מחדשים את תשתיות הטרור.

נעמי בלומנטל: נכון שצה"ל הצליח ביותר במאבקו נגד ארגוני הטרור, אבל עכשיו יש זמן.

נעמי בלומנטל: מחדשים עכשיו את תשתיות הטרור.

נעמי בלומנטל: אנחנו כאן, בכנסת ישראל, יושבים ושותקים.

נעמי בלומנטל: רואים את הרעה מתקרבת, מעין חשרת עבים או אולי רעידת אדמה.

נעמי בלומנטל: יודעים מה מצפה, אפשר היה לעצור, אבל איש איש בכיסאו, אולי יש מנעמים בכך, אולי לא.

נעמי בלומנטל: זהו דום שתיקה, אפילו לא מדברים כמעט על כך.

נעמי בלומנטל: מקבלים את רוע הגזירה כגזירה משמים.

נעמי בלומנטל: אני אומרת לכם, אנחנו נהיה פה, כפי שהיינו בהסכמי אוסלו.

נעמי בלומנטל: בכינו כאן, כאן, מעל במת הכנסת, עמדנו, בכינו, אמרנו, זה אסון, אין היגיון, והכול נמשך כאילו כלום.

נעמי בלומנטל: עכשיו אנחנו במצב דומה, ממש דומה, אולי אנחנו בוכים פחות, ואני אומרת את זה לגנותנו, כי אנחנו שבעי מרורים.

נעמי בלומנטל: חשבנו בבחירות האחרונות, שהתקיימו רק לפני כשנתיים וחצי, שהנה, הוכח שהדרך של נסיגה, של ויתור, של כניעה, היא לא הדרך שתביא אותנו אלי שלום, היא דרך שהביאה לנו עוד ועוד טרור.

נעמי בלומנטל: למדנו כביכול את הלקח, הבחירות הוכיחו שנלמד הלקח.

נעמי בלומנטל: אבל באו כאן וסובבו אותנו בכחש.

נעמי בלומנטל: כאן אנחנו עומדים אל מול הרעה הזאת ומחשים.

נעמי בלומנטל: חבל, וההיסטוריה, הקצרה מאוד, תבוא, תטפח על פנינו ותוקיע אותנו.

נעמי בלומנטל: תודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

מאיר פרוש: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת פרוש, אתה רשום בסוף.

נסים דהן: אמרו לי שביקשת לדבר בסוף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ממשלה שאיננה, עמיתי חברי הכנסת, הדיון הוא אומנם על העברת סמכויות בתוך הממשלה, והדיון בא לאחר ששר האוצר המתפטר - אני שמח לומר, שר האוצר לשעבר - עמד על הדוכן ואמר מה שאמר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני אומר שמבחינה כלכלית ייתכן שבתקופתו, בשנתיים האחרונות, תוקנו דברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: טוענים שיש פחות אבטלה, אבל אנחנו לא חשים את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ייתכן שכללית, מבחינת הסטטיסטיקה, יכול להיות שבמגזר היהודי, או במגזר אחר שנתניהו נתן לו עדיפות, הצטמצם מספר המובטלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם זאת, גם אם נסכים לשיטתו, שהוא הלך בדרך שתביא לצמיחה, אפילו הוא לא מכחיש שבמדיניות אכזרית, מדיניות חזירית – כפי שכינו אותה – הוא רושש את השכבות העניות בציבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא ממש עשק את בעלי הקצבאות, אם אלה זקנים, אם אלה נכים, אם אלה משפחות מרובות ילדים, ובו זמנית את כל הקיצוצים, את כל הכסף, הוא העביר בידיעה ובכוונת מכוון לעשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התוצאה היא שיש הרבה יותר עשירים במדינה הזאת, והרבה יותר עשירים מופלגים, יש מאיון עליון, שמחזיק חלק נכבד מהעוגה הציבורית, ומול זה הולך ומתרחב מעגל העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרבה יותר עשירים מול הרבה יותר עניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מאיון עליון של עשירים מופלגים מול שכבות חלשות שכבר אין להן לחם יומן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק היום קראנו על אשה שנאלצה לגנוב אוכל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא אמרה: אני רוצה להאכיל את ילדי; אין לי דרך אחרת, מה אני אעשה, יש לי ילדים רעבים בבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק לאחרונה הזכירו לנו שאנשים מתאבדים כתוצאה מהמצב הכלכלי הקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דוח העוני - הייתי מכבד את שר האוצר יותר אילו התפטר בעקבות דוח העוני, אילו הכה על חטא ואמר:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גרמתי לכך שמחצית מהילדים במדינה הזאת הם עניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחצית מהילדים בציבור הערבי הם עניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל ילד שני בציבור הערבי הוא עני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל ילד שלישי במדינה בכלל הוא ילד עני, מתחת לקו העוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מיליון וחצי אנשים עניים במדינה הזאת, והם לא היו במצב הזה כאשר הוא קיבל לידיו את תיק האוצר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם העוני לא בועַר אף פעם ותמיד היו עניים, אבל בתקופתו של מר נתניהו - ואני אומר שוב שזה היה בכוונה, כמדיניות, מתוך דחפים אידיאולוגיים - הוא כיוון למדיניות שהעמיקה את העוני, הרחיבה את מעגליו, ובו בזמן ריכזה את העושר בשכבות הגבוהות ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם במשחקים ובפלפולים הוא יכול לאחז את עיני הציבור, אבל במכלול, שר אוצר שמרעיב אנשים ומביא ליותר עוני איננו ראוי לשמש בתפקידו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שר האוצר יכול היה יכול להביא לאותן תוצאות בלי לעשוק את העניים, בלי מדיניות חזירית בכוונת מכוון ובלי לרושש את העניים בצורה הנוראית שלה הוא גרם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז הוא היה יכול להיות שר אוצר מוצלח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת מאיר פרוש, אחרון הדוברים.

נסים דהן: לאחר מכן תהיה הצבעה על-פי בקשת הממשלה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, התפטרותו של שר האוצר היא תחילת ההתפוררות של ממשלת שרון.

מאיר פרוש: יכול ראש הממשלה לשגות באשליות שממשלתו תוציא ימיה עד חורף 2006, אבל האשליה תוליד אכזבה, כי היא תקוות שווא שסופה יהיה בעבור מר שרון מפח נפש.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, רבים ביהדות החרדית – ואני אומר רבים, רבים, רבים - לא יצטערו כלל כאשר ממשלת שרון תיפול.

מאיר פרוש: יתר על כן, רבים-רבים מבניה של היהדות הנאמנה אפילו יהיו די מאושרים.

מאיר פרוש: לדידנו ממשלה זו נולדה בחטא, כי כאשר מר שרון הפנה גב לבעלי בריתו הפוליטיים זה שנים, התכחש בציניות למפלגות החרדיות ופנה להקים קואליציה עם שינוי, מפלגת השנאה ליהדות, הוא הוכיח לנו כי אינו ראוי לדעתנו לשבת בכיסאו של מנחם בגין, אשר היה האיש שכיבד את היהדות, ראש הממשלה הראשון של הליכוד שכרת ברית עם הנציגות החרדית בזירה הפוליטית.

מאיר פרוש: שרון הוכיח שהוא אינו ראוי.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אין צורך לפרט את השתלשלות האירועים, כי הרי כולנו זוכרים אותם.

מאיר פרוש: גם כאשר אגודת ישראל הצטרפה כעבור זמן לקואליציה, עשינו זאת בלב כבד, לא בחשק רב.

מאיר פרוש: עשינו את זה יותר כדי ליהנות מהעובדה שמפלגת שינוי הוצאה למעשה על-ידינו מהממשלה.

מאיר פרוש: בתקופה הקצרה, באותן שנתיים ששינוי ישבה בממשלה, היתה פגיעה מכוונת ביהדותה של המדינה, כפי שלא עשתה אף ממשלה לפניה.

מאיר פרוש: אבל, חוסר החשק, חוסר הלהיטות, חוסר הרצון להיכנס לממשלה זו הלכו וגברו ככל שהגזירות הכלכליות על משפחות ברוכות ילדים, או הגזירות על מוסדות התורה והחינוך התמסדו יותר ויותר בספרי התקציב.

מאיר פרוש: גם התקציב שאושר אתמול בממשלה ויובא לפנינו בשבועות הקרובים - שוב התמסדו שם גזירות הקיצוץ על המשפחות ברוכות ילדים ועל מוסדות התורה והחינוך.

מאיר פרוש: נכנסנו בלי חשק, וחוסר הרצון הזה הלך וגבר ככל שתוכנית ההתנתקות קרמה עור וגידים וככל שמר שרון חשף לנגד עינינו שהוא למעשה איש שמאל.

מאיר פרוש: הוכחנו חוסר רצון, מכיוון שהממשלה הזאת ממשיכה בעקירת האפשרות למתן שירותי דת במדינה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מר שרון מתפאר שהוא זכה בבחירות ב-38 מנדטים.

מאיר פרוש: זה לא נכון, כי הבחירות האלה לא היו אישיות.

מאיר פרוש: בבחירות אלה נבחרה מפלגת הליכוד, אשר הציגה בפני העם מצע, תוכנית מדינית, שמר שרון הפך אותם לחלוטין.

מאיר פרוש: הוא מעל בהם, הוא מעל באמון שזכתה בו מפלגתו.

מאיר פרוש: ראש הממשלה נבחר בראשות הליכוד, עם מדיניות ברורה שהכריזה שלא יהיו ויתורים חד-צדדיים, ואפילו התבטאה שדין נצרים כדין תל-אביב ודין כפר-דרום כדין נגבה.

מאיר פרוש: ראש הממשלה גם אמר, שכיהודי חשוב לו שיהיו שירותי דת במדינה, כיהודי חשוב לו לטפח את המשפחות ברוכות הילדים.

מאיר פרוש: אבל אז הוא החל במסע מכוער של התכחשות למצע, לתוכנית המדינית של הליכוד, להבטחות שיציית למרכז הליכוד, שיפעל על-פי תוצאות משאל המתפקדים, ומה הוא לא הבטיח.

מאיר פרוש: היום ברור לכולנו שזו ממשלה גזענית, ממשלה שמגרשת יהודים רק כי הם יהודים, ממשלה שבקלות דעת נפשעת מפקירה את ציר פילדלפי ובהסכם עם מצרים אף לא טרחה לדאוג שיהיה סעיף המחייב איסור העברת נשק, שבקלות דעת נפשעת הופכת את עזה לבסיס טרור בין-לאומי גם של בן-לאדן בעוד שנים.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עד לרגע זה לא הצליח ראש הממשלה להסביר לנו מה התועלת המדינית-הביטחונית שתפיק ישראל מתוכנית הנסיגה, מתוכנית הגירוש, מתוכנית שגורמת קרע עמוק בעם.

מאיר פרוש: רק אתמול קראנו את דברי החוקרים ב"מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים" באוניברסיטת תל-אביב, כי קיימת סכנה מוחשית שלאחר ההתנתקות ימצב ה"חמאס" את עצמו ככוח העיקרי בעזה, ותהיה לכך אולי השפעה גם על הגדה המערבית.

מאיר פרוש: זוהי הממשלה המתפוררת, שסוף ימיה, ברוך השם, קרב ובא.

מאיר פרוש: לכן מוטב שהכנסת תתפזר ונכריז על בחירות חדשות.

צבי הנדל: יישר כוח.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה על הודעת הממשלה בדבר העברת סמכות הנתונה לשר התחבורה לשר התיירות, על-פי סעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה.

נסים דהן: מי בעד?

נסים דהן: מי נגד?

נסים דהן: הצבעה מס' 1 בעד הודעת הממשלה – 6 נגד – 9 נמנעים – אין הודעת הממשלה על העברת סמכות משר לשר לא נתקבלה.

קולט אביטל: סליחה, יש עוד אחד.

נסים דהן: בעד - 6, נגד – 9.

נסים דהן: הכנסת לא אישרה את העברת הסמכויות.

קולט אביטל: - - -

נסים דהן: הכנסת לא אישרה את העברת הסמכויות.

נסים דהן: על-פי תקנון הכנסת אני לא יכול לשנות את התוצאות.

קריאות: - - -

נסים דהן: הודעתי שמייד בסוף דבריו של חבר הכנסת מאיר פרוש תהיה הצבעה.

צבי הנדל: אל תתנצל.

צבי הנדל: הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9) (מסירת פרטי רישום לגוף הפועל על-פי חיקוק), התשס"ה-2005 [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/199).

צבי הנדל: ]

נסים דהן: אנחנו עוברים לנושא הבא, הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9) (מסירת פרטי רישום לגוף הפועל על-פי חיקוק), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

נסים דהן: תציג את הצעת החוק סגנית שר הפנים, בבקשה.

נסים דהן: ברשימת הדוברים חברי הכנסת אהוד רצאבי, איוב קרא, מלי פולישוק-בלוך, יגאל יאסינוב, רשף חן, מאיר פרוש ואחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו מדברים על הצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9) (מסירת פרטי רישום לגוף הפועל על-פי חיקוק), התשס"ה-2005.

רוחמה אברהם-בלילא: בעקבות פסק-דין שניתן בבג"ץ 8070/98, האגודה לזכויות האזרח בישראל נגד שר הפנים ואחרים, מוצע לתקן את חוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה-1965.

רוחמה אברהם-בלילא: על-פי פסק-הדין, בעבור גורמים שונים, וביניהם הבנקים, שעליהם מוטלת מחד גיסא החובה לזהות את לקוחותיהם באמצעות המרשם, ומאידך גיסא אין להם היתר לחיבור ישירות למאגר המידע של משרד הפנים, וזיהוי שכזה, על-פי הדין, מתבצע על-ידי פנייה אינדיבידואלית, על-פי פסק הדין תתאפשר העברת המידע בדרך של התחברות ישירות למאגר אך ורק על-ידי עיגון הוראה זו בחקיקה הראשית.

רוחמה אברהם-בלילא: כידוע, כאשר בגופים כגון אלו אנחנו עוסקים, מדובר על מספר תושבים שאינו ניתן לכימות מראש, ודרישה של הוכחת "עניין לכאורה" לגבי כל תושב ותושב - דרישתו של סעיף 29(ג) לחוק אינה מעשית כלל.

רוחמה אברהם-בלילא: מכאן נחיצותו של התיקון.

רוחמה אברהם-בלילא: בבסיס התיקון תיקבע במפורש הסמכות להעביר מידע גם בצורה המאפשרת התחברות ישירה למאגר מינהל האוכלוסין לאותם גופים לפי הגדרתם כאמור, ללא צורך להוכיח "עניין לכאורה" ביחס לכל תושב ותושב שפרטי רישומו מתבקשים, ובלבד שמידע זה הוא לצורך ביצוע התפקיד ולאחר שאותו גוף התחייב שלא לעשות שימוש בפרטי הרישום שיימסרו לו, אלא למטרה שלשמה נמסרו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדגישה שלגבי גופים שאינם מחויבים על-פי חוק לאמת פרטים, לא תהיה אפשרות לקבל מידע בדרך זו, ואותם גופים יידרשו לעבור בדיקה פרטנית לגבי כל תושב לפי סעיף 29(ג) לחוק ולהראות "עניין לכאורה" בקבלת הפרטים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוסיפה שפרטי הרישום שיימסרו יהיו בהתאם לסעיף 29 לחוק, קרי תאריך לידתו של אדם ופרטים נוספים כפי שייקבעו בתקנות.

רוחמה אברהם-בלילא: אופן מסירת המידע והתנאים למסירתו ייקבעו גם הם בתקנות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חוזרת ומדגישה, מדובר בפסיקה של בג"ץ, ולפיכך נתבקשנו לתקן את התיקון המוצע.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת מכנסת ישראל לאשר אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חברי הכנסת אהוד רצאבי, איוב קרא, מלי פולישוק-בלוך, יגאל יאסינוב ורשף חן - אינם נוכחים.

נסים דהן: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת אריה אלדד, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה וחבר הכנסת טלב אלאסנע.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אם מדברים על מרשם האוכלוסין, אני חושב שקודם כול צריך לדאוג לאוכלוסייה שחיה במדינה הזאת.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שהממשלה הזאת מתקשה לדאוג לעניים, לשכבות החלשות, למשפחות ברוכות הילדים.

מאיר פרוש: יכול להיות שהחוק כשלעצמו טוב, אבל איך אפשר להציע הצעת חוק בתחום האוכלוסין כאשר הממשלה הזאת רחוקה מלקבל ציון טוב בדאגה לאוכלוסייה שגרה במדינה?

מאיר פרוש: ראשית, צריך להיות ברור לכולם, שבנימין נתניהו, שחלקתי על מדיניותו החברתית, הוכיח יכולת ניווט מרשימה של המשק הישראלי.

מאיר פרוש: אסור לשכוח שבתחילת 2003 היינו על סף משבר פיננסי עמוק, לאחר שנתיים של אינתיפאדה.

מאיר פרוש: המדינה לא יכלה ללוות אפילו דולר אחד בחוץ-לארץ, ההשקעות ירדו ומספר פשיטות הרגל גדל, היתה עלייה באבטלה והמיתון אכל כל חלקה טובה במשק הלאומי.

מאיר פרוש: נכון שנתניהו שינה את האווירה מקצה לקצה, ובתקופה קצרה יחסית ביצע רפורמות חשובות שהשפעתן החיובית תהיה לשנים רבות.

מאיר פרוש: כמו שאמרתי בתחילת דברי, המדינה לא יודעת לטפל באוכלוסייה, כי הטעות של נתניהו היתה בגישתו נעדרת הרגישות - ויש אומרים נעדרת החמלה - להיבטים החברתיים.

מאיר פרוש: במקום לנהל את מדיניות האוצר כאשר עין אחת צופה בכלכלה ועין שנייה בחברה, נתניהו ראה את הכלכלה בלבד.

מאיר פרוש: "ואהבת לרעך כמוך" – זה כלל גדול בתורה.

מאיר פרוש: כל התחיקה הסוציאלית של תורת ישראל בנויה על מצוות מעשיות, וקיום כל אותן מצוות סוציאליות מעמיד אדם מישראל, מעמיד את חייו החברתיים מעל לכל העמים.

מאיר פרוש: לא מקרה הוא שגם בגלויות ישראל פיתחנו מוסדות צדקה וחסד, כי בעם ישראל מן המושג "צדק" צמח המושג "צדקה" במובן של עזרה וסעד לשכבות החלשות.

מאיר פרוש: שלוש פעמים ביום אנחנו מתפללים: כי באור פניך נתת לנו ה' אלוקינו תורת חיים, אהבה וחסד, צדקה ורחמים.

מאיר פרוש: מדיניות שמביטה בעין אחת על החברה, אמורה לדאוג למדינת רווחה יהודית, כי טוב שתהיה לאזרח רשת ביטחון, שיזכה לתרופות כאשר חייו תלויים מנגד, שיזכה לתמיכה לעת זיקנה, שיוכל לעבוד ולהשתכר בכבוד.

מאיר פרוש: המדיניות שדאגה רק לכלכלה ולא דאגה שהכלכלה תשרת את האדם – במדיניות כזאת רק עשירים זוכים ל"קצבאות" בדרך של הורדת מסים, כדי שיוכלו להתעשר יותר ויותר.

מאיר פרוש: דוח העוני האחרון הוא אחד הכישלונות הגדולים של מדינת ישראל.

מאיר פרוש: מדינה שבה כל ילד שלישי וכל אזרח רביעי חיים בעוני, היא מדינת חרפה, מדינת כלימה.

מאיר פרוש: מדינה שבה יותר מרבע מקשישיה חיים בעוני היא מדינת רשעות ושפלות.

מאיר פרוש: מדינה שפוגעת בחלשים ומיטיבה עם החזקים היא מדינה הראויה לאות קלון.

מאיר פרוש: לכן, אדוני היושב-ראש, התזה מוכרת וידועה: הצמיחה תיצור מקומות עבודה, ופירותיה יחלחלו לאט לאט גם לשכבות החלשות.

מאיר פרוש: אבל הנתונים מורים כי רק 35% מבין המשפחות העניות אינם עובדים, כך שיש בעיה עם התזה הזאת.

מאיר פרוש: מוטב להחזיר את תקציב 2006 למשרד האוצר ולעצב אותו מחדש.

מאיר פרוש: מוטב להעמיד יעדים חדשים של צמצום הפערים המזעזעים בין העשירונים העליונים לתחתונים.

מאיר פרוש: ויעד חשוב במיוחד: הקטנה ב-33% של מספר העניים כבר בשנתיים או בשלוש השנים הבאות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, בזמן הקצר שנותר לי אני מציע כדלקמן: אם היתה צמיחה של 4% במשק, הבה נפנה את מחצית הפירות, 2%, לקצבאות הילדים במשפחות ברוכות הילדים.

מאיר פרוש: ואם 11 מיליארד שקלים עברו לבעלי הון עקב הורדת מסים, הבה נפנה את מחצית הסכום לתקציבים חברתיים, כי אנחנו צריכים כלכלה בריאה, אך לא פחות מכך עלינו לדאוג לרשת ביטחון סוציאלית.

מאיר פרוש: זו משמעותה של מדינת רווחה יהודית.

מאיר פרוש: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אריה אלדד.

נסים דהן: להזכיר לכולם, הנושא הוא חוק מרשם התושבים.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, טוב שהזכרת שהנושא הוא חוק מרשם התושבים, מרשם האוכלוסין.

אריה אלדד: באמת צריך לראות שהממשלה הזאת דואגת, או בכלל מסוגלת לדאוג, לאוכלוסייה שלה מעבר לניירות שהיא מעבירה מצד לצד.

אריה אלדד: גם לגבי ניירות יש השגות נכבדות על הבנת הנקרא שהממשלה הזאת הגיעה אליה, כשהיא מנהלת במשך חודשים ארוכים, 14 חודשים אמרו לנו, משא-ומתן עם מצרים על ההסכם בציר פילדלפי, והיא שכחה לכתוב שם נושא מרכזי כמו איסור העברת טנקים לרשות.

אריה אלדד: אבל נעזוב את ענייני הביטחון, אנחנו עוסקים באוכלוסין, אנחנו עוסקים בדאגתה של הממשלה לאוכלוסייה שלה, איך היא רושמת אותם, לשם מה היא רושמת אותם, מה היא עושה עם הרישומים האלה.

אריה אלדד: אלימות המשטרה בשבועות האחרונים הופכת להיות בלתי נסבלת, והיא מטויחת ומגובה על-ידי רשויות אכיפת החוק, רשויות שלטון החוק, מח"ש למיניהו.

אריה אלדד: ככה מתייחסים לאוכלוסייה.

אריה אלדד: עושה רושם שכל רישום האוכלוסייה שאנחנו מתכוונים להצביע עליו היום, איננו אלא כלי בידי חצר מושחתת, להפיכת מדינת ישראל למדינת משטרה, כאשר המשטרה היא הכלי בידי שלטון מושחת ליישם את צרכיו.

אריה אלדד: משטר שמחזיק ילדות בנות 14 במעצר עד תום הליכים, כי הן הסכנה לקיום המדינה, הן הסכנה לביטחון המדינה, בשעה שנותנים לאנשים עם 120, 130, 140 תיקים פליליים, שהם גורמים מסיתים ידועים, להסתובב חופשי, כי זה מתאים לצורכיהם.

אריה אלדד: זאת משטרה וזאת ממשלה שדואגת לרישום האוכלוסייה?

אריה אלדד: ממש חשוב מאוד עכשיו לקיים הצבעה ודיון בנושאי מרשם אוכלוסייה?

אריה אלדד: לשם מה הם זקוקים לזה?

אריה אלדד: הם יודעים בדיוק את מי הם רוצים להחזיק בכלא, את מי אינם רוצים להחזיק בכלא.

אריה אלדד: הם צריכים עכשיו עוד תיקון בחוק שאומר איך רושמים ואיך מעבירים מידע על אוכלוסייה?

אריה אלדד: מדינה שמגרשת אלפי תושבים, אלפי אזרחים מבתיהם, בלי שיש פתרונות דיור אפילו למאות מהם, זו ממשלה שדואגת, ממש עכשיו, לדקדוקי העניות של מרשם האוכלוסייה?

אריה אלדד: למי להעביר את המידע ולמי לא, כדי שידעו מי מכל האלפים האלה נזרק לרחוב ומי באמת קיבל 60 מטר ומאיים להתאבד, כי אין לו איפה לשים את כל חפצי חייו, שאגר במשך השנים שגר בביתו.

אריה אלדד: החקיקה הזאת לא באמת באה לסייע למינהל תקין.

אריה אלדד: היא באה לסייע לממשלת רשע, כדי להפוך את מדינת ישראל למדינת משטרה ולהשמיד את שרידי הדמוקרטיה כאן.

אריה אלדד: גם אם החוק הזה בנסיבות אחרות הוא חוק נחוץ, נדמה לי שראוי שלא לקבל אותו בבית הזה בשעה הזאת.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

איוב קרא: - - -

נסים דהן: כן.

נסים דהן: מה כבודו רוצה?

איוב קרא: אני רשום.

נסים דהן: אתה רשום.

נסים דהן: מזמן קראנו לכבודו ולא היה פה.

איוב קרא: - - -

נסים דהן: אתה רוצה חנינה, אני מבין.

איוב קרא: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני באופן כללי הייתי מסכים שלא צריך לעזור לממשלה הזאת ולא לאשר את החוק שהיא מביאה, מפני שהיא ממשלה שאיננה מנהלת מדיניות נכונה, ודאי שאיננה מיטיבה עם הציבור או מקיימת את התחייבותה לו, ורק בדיון הקודם דיברתי על הכלכלה העושקת והעושה עוול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לאחר ששמעתי את נימוקיו של קודמי, אני חייב לומר שהם לא רק לא שכנעו אותי, אלא גם קוממו אותי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מה מדבר חבר הכנסת הנכבד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה אנשים הם עוקרים מבתיהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי עוקר אנשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה נעקרים אנשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה מתנחלים שגרו על אדמה פלסטינית ונישלו ממנה את התושבים הפלסטינים ומיררו את חייהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה אלפי מתנחלים בעזה – 7,000-8,000 לכל היותר - מחזיקים בגרונה של אוכלוסייה המונה מיליון וחצי פלסטינים באותו אזור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את המים לוקחים, את הקרקע לוקחים, את האוויר לוקחים, את הים לוקחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכאשר ממשלת ישראל, בהחלטה דמוקרטית של הממשלה ושל הכנסת, עם רוב מכריע בעם, אומרת להם: חזרו הביתה - באים להתקומם ולהגיד שעוקרים אותם מבתיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומה עוד צועק הקוזק הנגזל?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין להם לאן ללכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: א.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש להם אפשרות לחזור למקום שבאו ממנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבא מתל-אביב, יחזור לתל-אביב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבא מהתנחלות בגדה רק בחודשים האחרונים, בשבועות האחרונים, יחזור בינתיים לגדה, עד הפינוי הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שאין לו באמת בית לחזור אליו - הממשלה הציעה להם דיור חלופי, קרווילות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה כן קרווילות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה וילות שבקרוונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם כל המיליארדים שהוצאו על כך.

נעמי בלומנטל: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שמעתי אותך, גברתי הנכבדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמעתי אותך, לפני זמן לא רב.

נעמי בלומנטל: כיבדת אותי, אני רוצה לכבד אותך, אבל - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה את הקרווילה הזאת, לא לך ולא לי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שהיא לא לטעמך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מסכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל אם מדובר באנשים שרוצים אכן לקבל את דין הציבור, את דין החוק ואת דין הממשלה, וכל בעייתם היא שאין להם לאן ללכת, הם יכולים - לפחות באופן זמני - להיכנס לדיור הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, למה באופן זמני?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה הם לא קיבלו את דיור הקבע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה עד הרגע הזה הם לא מממשים את פניות הממשלה ללכת ולקבל, לא רק את הדירות ולא רק את הסידור החלופי, אלא גם את הכספים הטובים והגדולים שאישרה הכנסת ושאישרה הממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מיליארדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מתעשרים מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי למדו את השיעור בימית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר לכם: יש אנשים שהיו בימית, ומימית הם באו להתנחלויות האלה.

נסים דהן: נא לסיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ויש כאלה שיצאו עכשיו מעזה וילכו לגדה, כדי לקבל עוד הפעם, בפעם השלישית, פיצוי, כאשר יפנו אותם מהגדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מקצוע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש אנשים שיודעים איך לשחק את התפקידים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שרוצה לחיות יש לו, אדוני היושב-ראש - ואני מסיים בזה - כל האפשרויות לחזור ולחיות במדינת ישראל, בתנאים סבירים ובתנאים שישתפרו עם הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא צריך רק לא לחבל במאמצים האלה, לא לצאת נגדם ולא ללכת אחרי פוליטיקאים שסוחרים בעניין הזה ואומרים להם לא לבוא ולא לחזור.

נסים דהן: נא לסיים.

משולם נהרי: אתה בעד החוק או נגדו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יגרום נזק רק להם, קודם כול, אבל בוודאי תהיה לזה השלכה על הציבור כולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

משולם נהרי: אתה בעד החוק או נגדו?

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נסים דהן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שמטריד אותך, חבר הכנסת נהרי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיכף תראה אותי מצביע.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש.

ג'מאל זחאלקה: ברשותך, אני רוצה להתייחס לדיון שהיה היום על פעולת הטרור בשפרעם.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד שהרוצח לא ירד מהמאדים.

נסים דהן: חבר הכנסת זחאלקה, אני רוצה להזכיר לך שאתה יכול לדבר על כל נושא, אבל לא תקבל זמן בשביל החוק.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אני מודע לכך.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא ירד מהמאדים.

ג'מאל זחאלקה: הוא נולד כאן, התחנך כאן, הושפע מהאווירה כאן, ומסע הגינויים, החשוב מאוד כשלעצמו, במיוחד הגינוי החד-משמעי של ראש הממשלה, לוקה בחסר ואפילו הופך חסר חשיבות אם וכאשר - וזה מה שיש, לצערנו - יש התנערות מאחריות.

ג'מאל זחאלקה: והאחריות היא, בדיוק, שצריך להבין שלכל פשע יש רקע, יש מניע, יש מטרה.

ג'מאל זחאלקה: אם נשים בצד את הניסיון האומלל לתאר את הרוצח כמטורף ועם פרופיל נמוך וכל הדברים האלה, מדובר באדם נורמלי שעשה את זה על רקע מסוים ובאווירה מסוימת.

ג'מאל זחאלקה: הרקע, אדוני היושב-ראש, מורכב - בקיצור רב - מכך שהרוצח לקח עוד צעד קדימה דברים שישנם.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הוא לא פעל בריק.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא פעל מתוך עצמו, אלא באווירה מסוימת, במצב מסוים, שבו יש התרת דם של אזרחים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: באוקטובר נרצחו 13 אזרחים ערבים על-ידי כוחות משטרה.

ג'מאל זחאלקה: מאז נרצחו - מאז אוקטובר עד היום - 18 אזרחים, ואף אחד לא הובא לדין.

ג'מאל זחאלקה: פשע בלי עונש, שחוזר על עצמו פעם אחר פעם, הופך להתרת דם.

ג'מאל זחאלקה: הוא לקח את זה עוד צעד קדימה: אם לשוטרים מותר, אז גם לי מותר.

ג'מאל זחאלקה: הוא פעל באווירה של הסתה גזענית בלתי פוסקת נגד האזרחים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: הוא חשב לעצמו: הרי הם לא אומרים הכול, הם פוליטיקאים, אני לא פוליטיקאי ואני אעשה משהו.

ג'מאל זחאלקה: הוא לוקח את העמדה הגזענית עד סופה, שאזרחים ערבים אפשר להרוג.

ג'מאל זחאלקה: ככה הוא חשב לעצמו.

ג'מאל זחאלקה: האזרחים הערבים מתוארים על-ידי הממסד הפוליטי בארץ כסכנה - סכנה דמוגרפית, סכנה ביטחונית, סכנה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: סכנה לא צריך לטפח אלא לנגח ולמגר.

ג'מאל זחאלקה: הוא חשב לעצמו שיוכל לקחת את זה צעד אחד קדימה.

ג'מאל זחאלקה: הוא פעל באווירה שיש יחס סלחני כלפי הימין הקיצוני בארץ.

ג'מאל זחאלקה: באווירה הזאת, זו שאלה של זמן ותנאים עד שלוחצים על ההדק.

ג'מאל זחאלקה: במצב הפוליטי בארץ, זה היה הזמן ואלה היו התנאים שהביאו אותו ללחוץ על ההדק.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא היה לבד.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא פעל לבד, הוא לא ירד מהמאדים, יש לו שותפים, אדוני היושב-ראש, הרוצח אחד והפושעים רבים.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חבר הכנסת איוב קרא.

קולט אביטל: הוא אחרון?

נסים דהן: לא.

נסים דהן: אחריו – חברת הכנסת נעמי בלומנטל, אחרונת הדוברים.

נסים דהן: אני מבין שעל-פי בקשת הממשלה, תשובה והצבעה יתקיימו במועד אחר.

אורית נוקד: למה לא אומרים לנו?

נסים דהן: מהרגע שהממשלה מודיעה, אני יכול להודיע.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהמשך לדברים שנאמרו כאן בקשר להתפטרותו של שר האוצר, אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים כאן את השעות הקשות שהיו למדינת ישראל בתקופת האינתיפאדה הקשה.

איוב קרא: כאשר ביבי נתניהו קיבל את תיק האוצר, יעצנו לו שלא לקבל עליו את המשימה כי זו משימה שאף אחד לא יוצא ממנה כאשר ידו על העליונה.

איוב קרא: הוא קיבל עליו את המשימה, יכול להיות שהיתה לו בעיה להתמודד עם הסוגיה של להיטיב עם חלשים וגם עם חזקים.

איוב קרא: אבל הבעיה היתה קשה יותר, איך הוא מצליח לשמר את הכלכלה של ישראל ובעצם המדינה לא פושטת רגל.

איוב קרא: זה היה חשוב יותר.

איוב קרא: אז יש כאלה שנפגעו כתוצאה מכך, כולנו שילמנו מחיר קשה, אבל זה לא של אבא שלו.

איוב קרא: זה שהוא קיצץ פה וקיצץ שם, זה על מנת שהספינה תמשיך לשוט בלב ים סוער והקברניט ימשיך להחזיק חזק.

איוב קרא: הוא לא עשה את זה מאהבת מרדכי אלא מהצורך הלאומי והצרכים שישנם.

איוב קרא: לכל אותם חברים, לא אכפת להם שהמדינה כולה תהיה על קצבאות, אבל בסופו של דבר, זה מה שהיה קורה אילו המגמה הזאת היתה נמשכת וביבי לא היה מגיע לאוצר.

איוב קרא: עם כל הכבוד, צריך לומר, אולי 10%-20% מקרב האוכלוסייה שילמו מחיר, אבל 80% עמדו על הרגליים.

איוב קרא: ככה צריך לראות את הדברים.

איוב קרא: מאשימים אותו, למה הוא יצא מהממשלה?

איוב קרא: מה צריך לסמן אור אדום לאנשים שיושבים כאן כדי להבין את המשמעות של יציאה חד-צדדית והקמת מדינת טרור בתוך עזה?

איוב קרא: הרי בעזה אנחנו לא קיימים, זה זריית חול בעיני האנשים.

איוב קרא: אני לא מבין, איך לאנשים כואבת הבטן על ההתנתקות והם ממשיכים לשבת בממשלה.

איוב קרא: לשרים האלה שכואבת הבטן, שילכו לד"ר לנדאו, יש לו מרשם מצוין.

איוב קרא: מאז לקח אותו, חברת הכנסת בלומנטל, הפסיקה לכאוב לו הבטן.

איוב קרא: ד"ר נתניהו גם קיבל אותו מרשם, הוא שמח ושלם עם עצמו.

איוב קרא: מדוע אותם שרים ממשיכים להיות בפנים ולהרגיש בחוץ?

איוב קרא: אי-אפשר לעבוד על האנשים, הרי בסופו של דבר האמת מנצחת.

איוב קרא: יש כאן אבסורד שמישהו ישלם עליו.

איוב קרא: אתמול הלכנו לבית-הדין של הליכוד כדי להקדים את הפריימריס לראשות הליכוד, מכיוון שחשבנו שהליכוד אינו ליכוד, אנחנו רוצים להשאיר את התומכים שלנו בתוכנו, תומכים בליכוד, והמטרה לא חלילה לפגוע במישהו.

איוב קרא: מי שפגע ברצון החברים במשאל מתפקדי הליכוד, זאת הממשלה, זה ראש הממשלה, ולכן הוא פסח עליהם, אדוני היושב-ראש, בתוכנית כל כך גורלית, כל כך איומה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך, היציאה של ביבי מהממשלה מסמלת תפנית.

איוב קרא: אנחנו הולכים להביא דם חדש והנהגה חדשה בליכוד ולהחזיר את הבשורה, כמו שידע פעם הליכוד ימים טובים בתקופת מנחם בגין.

איוב קרא: התקופה השפלה הזאת, המאוד מקוממת, תחלוף מהעולם.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, אחרונת הדוברים.

נסים דהן: תשובה והצבעה במועד אחר.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להקריא את התקציר שאנחנו, חברי הכנסת, מקבלים כהסבר על החוק: "מוצע לתקן את החוק באופן שתיקבע בו, באופן מפורש, הסמכות להעביר מידע, גם באופן המאפשר התחברות ישירה למאגר מרשם האוכלוסין, לגופים שמוטלת עליהם חובה בחיקוק לאמת את פרטי הזיהוי של אדם עם מרשם האוכלוסין ולגופים ששימוש סביר בסמכויותיהם לצורך ביצוע תפקידם על-פי חיקוק מחייב אותם לאמת את פרטי הזיהוי של אדם עם פרטי הזיהוי במרשם".

נעמי בלומנטל: אני לא נגד החוק, אבל אני רוצה להתייחס למה שקורה היום לגבי גופים שלגביהם כתוב "שימוש סביר בסמכויותיהם".

נעמי בלומנטל: עבר כאן, בכנסת ישראל, חוק, חוק ההתנתקות, ואני מכבדת את זה, אנחנו מכבדים את הדמוקרטיה.

נעמי בלומנטל: אבל כשאנחנו רואים מה שעומד להתרחש עכשיו, אני חושבת שאין לב שיוכל להסכים עם כך, והימים קשים מאוד.

נעמי בלומנטל: אנשים גרים בגוש-קטיף, אנשים נמצאים בשלושה יישובים בצפון רצועת-עזה, שלא היתה שום סיבה הגיונית לנשל אותם מאדמתם ולגרש אותם מבתיהם - ניסנית, דוגית, אלי-סיני.

נעמי בלומנטל: כל האנשים האלה, הילדים והמבוגרים, ילד בגן וילדה בבית-הספר, מי שנקטעו רגליו בשל הטרור הנוראי הזה, יבואו חיילי צה"ל בפקודה, בדין, עם משטרת ישראל, והם קיבלו פקודה כזאת, הם יקבלו פקודה כזאת, אנחנו נראה אותם בתוקף סמכותם, לוקחים את הוריהם, עם ארבע ידיים, עם ידיים של שני חיילים, של ארבעה, של שישה, הם יצטרכו, בלית ברירה, בלב דואב, אני בטוחה בכך, לקחת אותם ולגרשם מן הבית.

נעמי בלומנטל: אנחנו לא מאמינים, מסרבים להאמין שזה מה שהולך להתרחש, שזאת מדינתנו, מדינתו של העם היהודי, של העם היושב בציון, שהגענו לכאן אחרי 2,000 שנות, אח לאחיו, אחות לאמה, יצטרכו לצאת ולבצע משימה כזאת, על-פי חוק, על-פי דין, והלב דואב ויותר מדואב.

נעמי בלומנטל: הקרע והשסע שמתחוללים בלבותינו, נפשותינו, קשים מנשוא.

נעמי בלומנטל: לא האמנו ולעולם גם לא נאמין שנקלענו, נגררנו לימים האלה ואנחנו חיים בצלם.

נעמי בלומנטל: עמדנו בגבורה, גבורת-על בימים קשים, בשעות בלתי אפשרויות, אבל נראה שמלאה הסאה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: הדיון בהצעת חוק מרשם האוכלוסין (תיקון מס' 9) הסתיים.

נסים דהן: הצבעה תהיה במועד אחר, אחרי תשובת הממשלה.

נסים דהן: חבר הכנסת בני אלון יעלה את ההצעה לסדר-היום בנושא: עקירת יישובי גוש-קטיף תחת אש וללא פתרון קהילתי לתושבים.

נסים דהן: מי שאמור היה להשיב זה השר לביטחון הפנים.

נסים דהן: אני לא רואה אותו באולם.

נסים דהן: חבר הכנסת בני אלון, זכותך שלא להעלות את הנושא כל זמן שאין שר, וזכותך גם להעלות.

נעמי בלומנטל: אפשר לנסות לקרוא לו.

נסים דהן: קוראים לו.

בנימין אלון: אני אעלה את הנושא.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת בלומנטל, גם אני לא האמנתי שבעידן הדמוקרטי הפרלמנטרי אני אהיה נוכח בהתרחשות תופעה כזאת.

בנימין אלון: אני נזכר מדי פעם בנחישות - זו המלה ששרון משתמש בה במקום אכזריות - אני זוכר את האכזריות, המכונה נחישות, שהוא הפגין כלפייך, ואז עוד לא הבנו מה זה מאותת, מה זה מאותת באופי של איש שהדמוקרטיה זרה לו.

בנימין אלון: באיזו נחישות, אכזריות הוא הופיע - זכות השתיקה.

בנימין אלון: הציבור אז עוד לא ידע על רשימת הפשעים שהוא ומשפחתו מעורבים בהם, גם אם הבן ישב שבע שנים והאב יעלה עליו וימשיך לשרוד פוליטית, או גם אם מישהו אחר שם ייתן את הדין, ועוד תיקים שכן יצאו או לא יצאו, אבל מה ההשוואה בכלל לאשה, חברת הכנסת, שיש לה היכולת ובאים לעזור לה, ואולי כן או לא ישנו בבית-מלון?

בנימין אלון: בושה וחרפה ההשתלחות הזאת.

בנימין אלון: זה באמת היה אות מבשר ראשון, וזה ממשיך הלאה.

בנימין אלון: בלי למצמץ.

בנימין אלון: כך שזה לא משנה אם הוא היה נוכח פה או לא, הוא כבר שמע אותי אומר דברים אמיתיים.

צבי הנדל: חבר הכנסת אלון, שמעת שהפסיקו היום את האימון בגלל ההנחיות שקיבלה המשטרה להרביץ לחיילים?

צבי הנדל: החיילים הפסיקו, הם לא הסכימו לקבל מכות כאלה.

צבי הנדל: הפסיקו את האימון.

צבי הנדל: כשאני אמרתי שאריק שרון רוצה דם - היום כל הציבור כבר רואה את זה.

צבי הנדל: הפסיקו את האימון.

בנימין אלון: לא ייאמן.

בנימין אלון: מה שחבר הכנסת הנדל אמר בלי רמקול זה שהאימון הופסק כי החיילים לא יכלו בתור מאומנים לשאת את המכות שהשוטרים נותנים להם.

בנימין אלון: אבל ילדים קטנים, ו-70% מהעצורים הם ילדים, קטינים וקטינות, שאני מבקר אותם, שרובם אפילו לא עברו שום עבירה, אבל עד שזה יתברר הם יושבים ומוכים.

בנימין אלון: האכזריות הזאת, לא האמנתי שאהיה שותף לממשלה שבראשה עומד איש נחוש, או בעברית תקנית אכזר, שבמצח נחושה נעול על מטרה.

בנימין אלון: אלו שמשתפים פעולה עם המינהלת, ואנחנו לא שופטים אף אחד, הלחץ שהאנשים נמצאים בו, כולם אוהבים את ביתם וכולם רצו להישאר בו - הם לא יודעים מה יהיה בשבוע הבא.

בנימין אלון: ואני חי שם עכשיו כבר כמה שבועות, אני מסתובב בין הבתים.

בנימין אלון: אנשים שבכלל לא מתכוונים להיות באותו יום כי הם לא יכולים לראות איך הורסים את המקום שלהם, אבל אין להם לאן ללכת.

בנימין אלון: אומרים להם - שלושה שבועות מלון.

בנימין אלון: תחפשו באוגוסט מלון.

בנימין אלון: שבועיים מלון.

בנימין אלון: מה הנחישות?

בנימין אלון: מה האכזריות?

בנימין אלון: מנחם בגין בזמנו החליט לפנות יישובים.

נעמי בלומנטל: למען שלום.

בנימין אלון: בין ההחלטה לבין הביצוע היו שלוש שנים, ובשלוש השנים היו עוד פעם בחירות, והתושבים עצמם הבינו שיש להם בעיה אישית, אבל מול זה עומד הסכם שלום עם הגדולה שבאומות ערב.

בנימין אלון: אני חושב שטעה בגין כשיצר את התקדים של עד הסנטימטר האחרון, אבל זכותו של פוליטיקאי לטעות.

בנימין אלון: היו לו פה 120 חברי כנסת, ומתוכם מעל 110 היו אתו, ובאיזו אנושיות הוא טיפל בכך.

בנימין אלון: שלוש שנים.

בנימין אלון: אנשים כבר זרעו בשדות של היישוב החדש שלהם, יישובים עברו, אנשי נתיב-העשרה כבר היו שם.

בנימין אלון: מי שבאו למחות היו אנשים חדשים.

בנימין אלון: אבל שרון, האכזר, הנחוש, אין לו זמן.

בנימין אלון: מה בוער?

בנימין אלון: החלטת, מה בוער?

בנימין אלון: עוד חודש.

בנימין אלון: לא, עד סוף 2005 לא יהיו יהודים.

בנימין אלון: ושום דבר לא יעזור, כי הוא נחוש.

בנימין אלון: חוסר הרגישות שמתבטא בשנאה - זה הפך לשנאה לאנשים שעד לא מזמן הוא הילל ושיבח ואמר שהם המתיישבים, אלו שנהג לבוא ולבקר בביתם.

בנימין אלון: ועומדים הורים מול ילדים וצריכים להסביר להם: תראה, אתה רוצה להיות החייל הכי קרבי וצבא זה נורא חשוב, וכל האחים שלך חיילים, והחיילים שמגרשים אותך, מגרשים אותך כי שרון אמר להם.

בנימין אלון: כל הגמגומים לא נקלטים בראש של ילד.

בנימין אלון: אבל אין לו הזמן שיופנמו הנזקים הנפשיים.

בנימין אלון: גם בימית, כשזה לקח שלוש שנים, היו נזקים נפשיים.

בנימין אלון: מי שאחראי כאן בכנסת הזאת לכך שהעברנו את החוק הזה, כל אלה שהיו בעדו, מי מאלה שהיו בעדו ייתן את הדין על כל ההתאבדויות, חס ושלום, ועל כל המשברים הנפשיים ועל כל מקרי הגירושין שיהיו, וזה לא קשור להשקפת עולם.

בנימין אלון: אינני מדבר עכשיו על אלו שכן ועל אלו שלא, אני מדבר על זוועות הגירוש שאפשר היה למזער אותן.

בנימין אלון: הבאנו לוועדות פסיכולוגים שלמדו את לקח ימית, היו מחקרים בנושא, והם באו ואמרו: הדבר הראשון הוא שהקהילה תעבור כקהילה.

בנימין אלון: ואז שרון אמר בזמנו להעתיק.

בנימין אלון: זו היתה המלה הראשונה.

בנימין אלון: הרי הוא שומע מלה מכל ה"ספיניסטים" שלו, שהוא דואג להם לפרנסה הגונה - אייל ארד, ליאור חורב וכל האחרים, וכל פעם הוא מעתיק.

בנימין אלון: עכשיו הוא שמע נחישות, אז בנחישות, שזו אכזריות, הוא לא רוצה לשמוע.

בנימין אלון: מה יהיה אתם?

בנימין אלון: הם ילכו למלון, אחרי שלושה שבועות במלון יחפשו קרוון שאפשר לגור בו.

בנימין אלון: אחרי שנה בקרוון הם יעקרו ליישוב אחר.

בנימין אלון: ומדובר על אנשים שקיבלו על עצמם את כל ההחלטות והם אפילו לא מפגינים.

בנימין אלון: זו אכזריות, אריאל שרון, זו לא נחישות.

בנימין אלון: ראיתי את הנחישות שלך מול ה"דולפינריום", איך עמדת והסברת לנו שהאיפוק הוא כוח.

בנימין אלון: ראיתי את הנחישות שלך מול ההרוגים באוטובוסים בירושלים, איך הסברת שהאיפוק הוא כוח, וכל פעם ניסית עוד פעם ועוד פעם עם אבו-מאזן, ואז יש לו נוצות, אין לו נוצות, ושוב אתה חבר שלו, לא חבר שלו, אבל אתה מגמגם ולא נחוש.

בנימין אלון: כלפי האויבים שלנו לא רואים את האכזריות הזאת שיש כלפי הבנים והבנות והאחים והאחיות, בלי קשר להשקפות עולם.

בנימין אלון: לכן, אדוני היושב-ראש, אני עדיין מתפלל לנס, ואני עדיין מאמין שהגזירות הרעות האלה לא תתבצענה, אבל - אני מסיים, אדוני היושב-ראש - אם חלילה וחס הן תתבצענה בנחישות שרצה ראש הממשלה, כולנו, חברי הכנסת שלא גרמנו לנפילתו בזמן, נרגיש אשמים.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: השר לביטחון הפנים ישיב על שתי ההצעות יחד.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים ממש בתשעת הימים, ערב החורבן, יום התשעה באב, בשבוע הבא.

אליהו ישי: אלה ימים באמת קשים, קשים מאוד לעם ישראל, בהיסטוריה של העם היהודי.

אליהו ישי: אנחנו גם לקראת הכרעה, החלטה מאוד קשה.

אליהו ישי: כל יהודי מאמין מקווה, מתפלל, מייחל לנס.

אליהו ישי: על-פי הטבע, לכאורה, אין שום הליך שיכול לעצור את ההתנתקות, אבל בינתיים עוד לא העבירו חוק שאסור להתפלל.

אליהו ישי: חוקקו הרבה חוקים בכנסת נגד היהדות, נגד הדת, הרבה חוקים קשים מאוד, נגד מסורת ישראל, נגד החלשים - ועל זה נעשה דיון בנפרד, על העוני, שפתאום יש איזו התעלמות מדהימה ממנו, שמזעזעת את כולנו.

אליהו ישי: אבל על זה יהיה דיון מיוחד בכנסת בעוד שבוע, בעוד שבועיים, כאשר היושב-ראש יחליט.

אליהו ישי: היום אנחנו דנים בהתנתקות.

אליהו ישי: כפי שאמרתי, מכובדי השר, על-פי הטבע אין שום תהליך שיכול לעצור את ההתנתקות.

אליהו ישי: לנו נותר רק להתפלל.

אליהו ישי: אבל יש הרבה דברים תמוהים; תמוהים בעיני כולנו, אני מניח שגם בעיני הרבה אנשים שתמכו בהתנתקות.

אליהו ישי: הרב עובדיה יוסף היה הראשון נגד ההתנתקות, עוד כשהרבה הרבה אנשים לא הבינו מה זו מלת הקסם "התנתקות".

אליהו ישי: הסברתי פה, לפני שנה וחצי, אמרתי: תפתחו מילון.

אליהו ישי: התנתקות זו עקירה, זה פינוי, עקירת יישובים, זה גירוש.

אליהו ישי: אבל קרה מה שקרה, ואיך אמרו כאן קודם?

אליהו ישי: - ההיסטוריה תשפוט.

אליהו ישי: כולנו נלמד איך זה עבר ולאן זה הגיע.

אליהו ישי: הצעת החוק הנוגעת להתנתקות היא הצעת חוק מאוד מוזרה.

אליהו ישי: אני לא יודע באיזו מדינה דמוקרטית בעולם אפשר להביא הצעת חוק כזאת.

אליהו ישי: אני באמת לא יודע.

אליהו ישי: אני חושב שבהרבה דברים שאני מבקש, אם יורשה לי, אולי לבחון במידת הרחמים, הייתי אומר, כבית הלל, לא כבית שמאי, אף שהחוק עבר לא כבית שמאי, כי בית שמאי לא מסכים עם החוק הזה, אבל - חומרא דחומרא, כקיצוני ביותר.

אליהו ישי: אבל בשעות הקשות האלה, כשהולכים לפנות גם בתי-כנסת, להרוס בתי-כנסיות ובתי-קברות - שאף אחד לא יחשוב שהדבר הזה פשוט וקל.

אליהו ישי: אני אומר את זה למכובדי גדעון עזרא, שבאמת אני מכבד, ובאופן אישי אני מעריך.

אליהו ישי: אני מכבד ומעריך גם את ההתייחסות לכל מיני מקרים קשים בשטח, שאתה מתייחס אליהם בצורה מאוד רגישה.

אליהו ישי: אני יכול להעיד על תקרית שהיתה לפני ימים מספר בגבעת-שאול, אלימות מיותרת, התנהגות מאוד מיותרת של שוטרים.

אליהו ישי: לא היתה שם שום הפגנה.

אליהו ישי: התלהמות ממש מיותרת.

אליהו ישי: התערבת במקום, ואני מודה לך על העירנות שלך.

אליהו ישי: זה הסתיים כמו שזה הסתיים.

אליהו ישי: אנחנו בעצם מלינים על העולם כולו, שלא ייגעו בבתי-קברות יהודיים; שלא יהרסו בתי-קברות.

אליהו ישי: אני מכיר הרבה מדינות בעולם שבאות לקראתנו.

אליהו ישי: היה פעם ביקור של הרב עובדיה יוסף במצרים.

אליהו ישי: הוא ביקש ממובארק שיעשה כביש עוקף, שלא יהרוס בית-קברות יהודי.

אליהו ישי: לא פשוט לפנות בית-קברות.

אליהו ישי: יש בעזה קבר של הרב נג'ארה עליו השלום, זצ"ל.

אליהו ישי: והוא נמצא שם.

אליהו ישי: לא מפנים אותו.

בנימין אלון: יש בדמשק.

אליהו ישי: יש גם בדמשק.

אליהו ישי: שאף אחד לא יחשוב שלפנות בתי-קברות ולהוציא מתוך הקבר קדושים שנפטרו, שנרצחו, שנהרגו, זה דבר פשוט.

אליהו ישי: מה עוד שיש כאלה שהם עדיין בתוך 12 חודש.

אליהו ישי: יש בעיה קשה בהלכה לפנות קבר.

אליהו ישי: אם הרב הראשי לישראל הגיע למסקנה, שאם מתנתקים מהמקום, עוקרים את כולם משם, ומפנים את היישוב, את החבל - אז אתה לא יכול להשאיר בית-קברות שמחר יחללו אותו ויהרסו אותו.

אליהו ישי: א.

אליהו ישי: לא בטוח שיעשו את זה.

אליהו ישי: נקווה שלא, אבל אני לא יודע לומר.

אליהו ישי: יש שם גם אנשים שבוודאי אי-אפשר לסמוך עליהם, בטח לא על ה"חמאס".

אליהו ישי: אבל לפנות קבר בתוך 12 חודש של הנפטר - ממש לא פשוט.

אליהו ישי: כשהרב הראשי לישראל אמר שאם אין ברירה ויש סכנה וחשש לחילול הקברות, או להריסתם, או להוצאת המתים מתוך הקבר - אז באין ברירה אולי אפשר לפנות.

אליהו ישי: אבל שיהיה ברור - - -

צבי הנדל: - - -

אליהו ישי: אני רק אומר.

אליהו ישי: אז יש דעות כאלה.

אליהו ישי: שמעתי אותם אומרים שיכול להיות שבאמת אין ברירה, אז אם מפנים, הנה הדרך שבה מפנים.

אליהו ישי: מסבירים איך מפנים.

אליהו ישי: יכול להיות שבכלל כדאי לשמור על המקום הזה.

אליהו ישי: לא כולם אולי יסכימו אתי - כוחות או"ם, אני לא יודע.

אליהו ישי: נחשוב איך נצטייר כשאנחנו אומרים לאומות העולם: אל תפגעו, אל תיגעו בבתי-קברות יהודיים, כי זה כל כך קדוש לנו וחשוב לנו, ופתאום אנחנו במו ידינו מפנים בתי-קברות, ועוד בתוך 12 חודש של נפטרים.

אליהו ישי: זה לא פשוט בכלל.

אליהו ישי: אני מציע להידרש לסוגיה הזאת.

אליהו ישי: לא קל.

אליהו ישי: אנחנו בוכים בתשעה באב על חורבן הבית ואנחנו הולכים לעבור תקופה היסטורית קשה.

אליהו ישי: אני אמרתי: זו אחת הטעויות הקשות ביותר בהיסטוריה של העם היהודי, ההתנתקות הזאת.

אליהו ישי: אני לא מבין: בריחה, יציאה.

אליהו ישי: אפשר להשתמש בכל המושגים והססמאות: בריחה תחת אש, יציאה תחת אש.

אליהו ישי: ללא שום תמורה.

אליהו ישי: זה בדיוק המצע של "שלום עכשיו".

אליהו ישי: זה בדיוק המצע של "די לכיבוש".

אליהו ישי: אותו מצב בדיוק היום.

אליהו ישי: הממשלה מאמצת ומאשרת.

אליהו ישי: ובורחים, בורחים תחת אש.

אליהו ישי: מה עוד שבאים ואומרים: עד יום שלישי בערב, כמדומני - אחד, אפס, אפס, אפס, נקודה אפס אפס אפס אחד, שנייה אחרי - מי שלא יצא מרצונו, לא יקבל פיצויים, יפגעו בו ויחלישו אותו.

אליהו ישי: ריבונו של עולם, מה קרה?

אליהו ישי: מדינה יהודית.

אליהו ישי: יש פה החלטה שאני לא מסכים אתה, לא מקבל אותה, אבל ממשלת ישראל החליטה, כנסת ישראל החליטה, לצערי הרב, לדאבוני, ונשאר לנו באמת רק להתפלל.

אליהו ישי: אבל אני לא מבין למה צריך לפגוע באנשים בצורה כל כך קשה ובוטה.

אליהו ישי: ממשלות ישראל, גם ממשלות השמאל - שלחו אותם להתיישב שם, להגן על היישובים.

אליהו ישי: הרי היום מקימים מערכות הרתעה באשקלון, בנחל-עוז, בקיבוצים; אולי גם באשדוד.

אליהו ישי: "שחר אדום", כי ה"קסאמים" יגיעו גם לשם.

אליהו ישי: לאו דווקא ה"קסאמים" המשופרים, גם ה"קסאמים" הלא-משופרים עוד עלולים להגיע לשם.

אליהו ישי: אנשים שהגיעו לשם באישור של הממשלה, בשליחות של הממשלות - וגם ממשלות השמאל - גרו שם והשתרשו שם, חיים שם.

אליהו ישי: צריך להבין ללבם.

אליהו ישי: את האנשים האלה יהיה קשה לפנות, הם יסרבו להתפנות.

אליהו ישי: יש להם קשר אידיאולוגי, אמונה, אהבת הארץ, אהבת אדם, אהבת חיילי צה"ל ומדינת ישראל.

אליהו ישי: אז יצטרכו לפנות אותם בכוח, כנראה, לצערי הרב.

אליהו ישי: אני אהיה שם בשעות הקשות והכואבות האלה.

אליהו ישי: למה להעניש אותם?

אליהו ישי: מה אתה מצפה, שאדם יקום, בגלל כסף, שיקום מיוזמתו וילך?

אליהו ישי: אז הפינוי לא יהיה קל בכלל.

אליהו ישי: הוא יהיה קשה, יהיה כואב, ואני מקווה שהוא לא יהיה.

אליהו ישי: אבל להעניש אותם?

אליהו ישי: שלא יקבלו את הפיצויים, ואולי גם יקבלו עונשים?

אליהו ישי: וגם איזה עונשים צפויים להם בחוק.

אליהו ישי: למה?

אליהו ישי: מה קרה?

צבי הנדל: שמעת למה הפסיקו היום את האימון בדרום?

צבי הנדל: עשו אימון באחד הקיבוצים, כרם-שלום, שבו מפנים את התושבים.

צבי הנדל: החיילים השוטרים והמפנים הרביצו על כך חזק לחיילים עד שהמפקדים הפסיקו את האימון.

צבי הנדל: הם אמרו: עם כל הכבוד לאימון, אל תשברו להם את העצמות.

צבי הנדל: זה על אימון, אימון.

צבי הנדל: כשאני אמרתי שיש מישהו שמאוד רוצה שיישבר - - - צחקו עלי.

צבי הנדל: תראה מה עושים באימון, עד שצריך להפסיק אותו.

צבי הנדל: לא אני הפסקתי.

אליהו ישי: האמת היא שלא שמעתי.

אליהו ישי: אני אתן עוד דוגמה.

אליהו ישי: אני הייתי בתקרית – אני אומר את זה בכאב ובהתרגשות.

אליהו ישי: החיילים הם חיילי צבא-הגנה לישראל.

אליהו ישי: הם החיילים שלנו, הם הבנים שלנו, הם האחים שלנו.

אליהו ישי: השוטרים הם בנים ואחים שלנו.

צבי הנדל: מטריפים אותם.

צבי הנדל: מטריפים אותם.

אליהו ישי: אני הייתי בתקרית.

אליהו ישי: צבי, אני דיברתי עם השר, ולזכותו ייאמר, הוא באמת השתדל בעניין.

אליהו ישי: הייתי בתקרית וראיתי סתם, סתם, התנהגות מיותרת, פניקה.

אליהו ישי: זה יכול היה להיגמר ככה בלי אלימות, בלי הרמת יד בכלל.

אליהו ישי: במקרה הייתי עובר אורח וירדתי למקום.

אליהו ישי: הייתי צריך להפריד בין השוטר לבין הילד בן ה-16.

אליהו ישי: שכב עליו.

אליהו ישי: כמעט מכות רצח אם לא הייתי מגיע למקום.

אליהו ישי: בשביל מה להגיע לזה?

אליהו ישי: זה לא יהיה קל בכלל, בשביל מה להגיע לזה?

אליהו ישי: אני שוב אומר – אני מקווה שזה לא יקרה.

אליהו ישי: אבל אם זה כן יקרה, חלילה וחס, אז "ורחמיו על כל מעשיו".

אליהו ישי: עדינות.

אליהו ישי: לבוא לקראתם, להבין אותם.

אליהו ישי: אפשר גם להרים אדם לכאורה בצורה קשה, גם בלי מכות.

אליהו ישי: זה קשה מאוד, אבל אפשר.

אליהו ישי: תאמינו לי, אדם בריון, אפשר לתפוס אותו, שלושה-ארבעה אנשים, ולהרים אותו.

אליהו ישי: לא צריך מכות, לא צריך לשבור עצמות.

אליהו ישי: אני מכין הצעת חוק בעניין הזה.

אליהו ישי: יושב-ראש הכנסת, אתה היית גם חבר ועדת הכספים, ואתה מכיר את כל החוק של פינוי-פיצוי.

אליהו ישי: יש שם סעיפים - אם אדם מתפנה מרצון, מקבל מה שמגיע לו; אם לא, לא.

אליהו ישי: אני רוצה שאנו כתנועה נכין הצעת חוק שלפיה גם מי שמתפנה שלא מרצון יקבל - - -

בנימין אלון: יש כזה, רק תחתמו.

נסים דהן: יש על זה חוק.

נסים דהן: הכנו חוק כזה.

אליהו ישי: אני רוצה להיות ריאלי.

אליהו ישי: באופן טבעי אני לא רואה מה עוצר את זה.

אליהו ישי: אנשים מאמינים, הייתי שם, יש שם אנשים חדורי אמונה.

אליהו ישי: כולנו תפילה שזה לא יקרה, אבל אם זה קורה, אני ממש מבקש לבוא לקראת האנשים.

אליהו ישי: נעביר הצעת חוק פרטית, אני מאוד מקווה שלא תהיה התנגדות של הממשלה לבוא לקראתם, שזה לא יתפרש כאילו אנו מעודדים אותם לא להתפנות מרצון.

אליהו ישי: אני מבין ללבם, אותם אנשים שלא יכולים בשום פנים ואופן לקום ולצעוד לאוטובוס, לא יכולים ללכת - אני מכיר אדם שהתקשר אלי ואמר לי, שהוא מדבר עם אשתו ואומר לה לפנות את הבית, לארוז, הוא מתחנן אליה.

אליהו ישי: היא אומרת לו שהיא לא מסוגלת.

אליהו ישי: אז הוא התחיל לארוז.

אליהו ישי: יש בתים שלא הוא ולא היא יכולים לארוז.

אליהו ישי: צריך להבין אותם.

אליהו ישי: דמנו ובשרנו, אחינו הם.

אליהו ישי: אנו שלחנו אותם לשם.

אליהו ישי: איך אפשר לא להבין אותם?

אליהו ישי: ההחלטה היא החלטה היסטורית קשה ביותר.

אליהו ישי: כפי שאמרתי, אחת הטעויות הקשות ביותר בתולדות העם היהודי, אך עם זאת אני מבקש, אדוני השר, לחפש כל דרך ולהקל ברחמנות ולהבין.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שלפחות יהיה אפשר, אני כולי תפילה ובקשה וזעקה מפה גם לראש הממשלה וגם לממשלת ישראל וגם לכנסת ישראל, אם אפשר היה לפחות לדחות את רוע הגזירה עד לאחר הימים הנוראים.

אליהו ישי: בוא נשב ונתבונן, אנו מגיעים לימים של חשבון נפש, חודש הרחמים והסליחות.

אליהו ישי: נעשה חשבון נפש, האם זה נכון וצודק, האם ניתן לדחות את זה, אולי אפשר לעשות תנאים כאלה ואחרים.

אליהו ישי: אם אפשר לדחות, זה היה הדבר הטוב ביותר.

אליהו ישי: אני נשמע אולי קצת נאיבי בדרישה שלי, אך את הזעקה אני חייב לזעוק, את הבקשה אני חייב לבקש, את התחינה אני חייב לומר.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שמשהו יקרה.

אליהו ישי: אנו נמשיך להתפלל לבורא עולם שירחם על עם ישראל ויאמר די לצרותינו, והגזירה, בעזרת השם, תתבטל.

נסים דהן: אמן.

נסים דהן: כבוד השר ישיב.

נסים דהן: כבודו רוצה להשיב על כל ההצעות שנוגעות אליו?

נסים דהן: כבוד השר לביטחון הפנים ישיב על שתי הצעות לסדר על עקירת יישובי גוש-קטיף והריסת בתי-הכנסת והמקוואות.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נדמה לי שזו ההזדמנות האחרונה לדבר מעל במת הכנסת על הימים שהולכים ומתרגשים עלינו.

גדעון עזרא: אני מבין את האנשים שרוצים למחות וימשיכו במחאות עד הרגע האחרון.

גדעון עזרא: אני יודע שהדתיים שבחבורה מחכים לנס, ואין לי שום דבר נגד הרצון שלהם שיקרה נס.

גדעון עזרא: עבר תשעה באב, עבר יום ה-15 בחודש, עבר יום ה-16 בחודש, ב-17 בחודש יתחיל הפינוי, ונס לא היה.

גדעון עזרא: ואז הכול תלוי בנו, במה שאתה רוצה, חבר הכנסת בני אלון, מה יקרה ב-17 באוגוסט בבוקר, ומה שאני רוצה ב-17 באוגוסט בבוקר, ונדמה לי ששנינו צריכים לרצות אותו דבר, ואם אני טועה, תגיד לי.

גדעון עזרא: אנו ב-17 בחודש צריכים לעשות מהלך, כאשר אני מצד אחד כואב כמוך על אלו שצריכים לעזוב את ביתם, אך אם הם עוזבים את ביתם, שיעזבו בכבוד כפי שראוי להם; ומצד שני אתה ואני צריכים להיות מעוניינים שהשוטרים והחיילים שמבצעים משימה זאת יבצעו אותה בלי שיזדקקו לשימוש בכוח כלשהו, מתוך כבוד לאנשים וכבוד לעצמם, ושכולם יגיעו לביתם בשלום - אלו שיש להם בית, מאחר שהם גרים זה שנים מחוץ לגוש-קטיף, ואנשי גוש-קטיף, בביתם החדש שאותו הם יבחרו להם.

גדעון עזרא: נדמה לי שמרוב ציפייה לנס ובגלל קריאות הרבנים, לא נעשו שום הכנות על-ידי המתיישבים.

גדעון עזרא: אנשים לא הכינו את עצמם, את משפחתם, את ילדיהם, ולא עשו את מיטב המאמץ האפשרי כדי שיוכלו להתחיל ב-1 בספטמבר את שנת הלימודים.

גדעון עזרא: אתה ניסית כאן להשוות את פינוי ימית, שלקח שלוש שנים, לפינוי גוש-קטיף, שמדובר בו כבר שנה וחצי, כמדומני.

בנימין אלון: - - -

גדעון עזרא: הייתי מפקד עזה וסיני באותם ימים, ויש הבדל גדול בין מה שהיה אז והמצב שהיה בשטח לבין המצב בשטח היום.

גדעון עזרא: מדינת ישראל החליטה להתנתק ממיליון וחצי פלסטינים - הבית הזה, הממשלה הזאת.

גדעון עזרא: קיבלת החלטה, ונס לא קרה.

גדעון עזרא: אני הייתי מצפה שאתה וחבריך ב-17 בחודש בבוקר תסייעו לעם ישראל לצאת ביום שאחרי מאוחדים.

גדעון עזרא: יש גם יום שאחרי, בני.

גדעון עזרא: וזאת השאלה.

גדעון עזרא: אני אומר לך, שאם אתה בודק את מה שהיה פה במדינת ישראל בחודשים האחרונים, ומדוע בנימין נתניהו הצליח בתוכנית הכלכלית - והיו לו הישגים, ללא כל ספק, לבנימין נתניהו - אחד הדברים שהביאו להצלחה הזאת היה ההחלטה על ההתנתקות.

גדעון עזרא: כן, בני.

גדעון עזרא: ואתה היית שר התיירות ואני הייתי שר התיירות, ואנו יודעים מה מצב התיירות לפני שהחלטנו ואחרי שהחלטנו.

גדעון עזרא: שנינו יודעים בדיוק את המצב, ושנינו יודעים את מצב הרוח בעם הזה לפני ועכשיו.

גדעון עזרא: אני יודע שמשלמים מחיר יקר מאוד, אנשים שגרו במקום א' ויצטרכו לעבור למקום ב'.

גדעון עזרא: אבל כל עם ישראל בסך הכול, בעברו, כל העולים החדשים למדינת ישראל עשו מהפך הרבה יותר גדול, ממדינות רחוקות הגיעו למדינת ישראל בלי לדעת את השפה ובלי להכיר את האזור, ואנו רוצים שעוד רבים יבואו.

גדעון עזרא: ואנו, במקום להוציא את הכספים הללו למטרות חברתיות, אנו מוציאים הרבה מאוד כסף, כי יש אנשים שמאמינים בנסים, ולא רוב כאן ולא רוב שם, אנו מחכים לנס.

גדעון עזרא: לכן, בני, הייתי מאוד מבקש, אתה וחבריך, והיינו חברים ונהיה חברים, וכל עם ישראל חברים, שנהלך ביחד ב-17 בחודש בבוקר בתחושה אחת.

גדעון עזרא: אז מה נעשה, נעמי, ביום שני בבוקר, ביום שלישי בבוקר, כשיתחיל הפינוי, מה נעשה?

גדעון עזרא: מה נקרא?

גדעון עזרא: נקרא להם להתנגד?

גדעון עזרא: למה את הולכת לקרוא להם ביום רביעי בבוקר?

נעמי בלומנטל: אולי עם ישראל ידע בפני מה אנו עומדים.

נעמי בלומנטל: ההחלטה הזאת מלכתחילה - - -

גדעון עזרא: יום רביעי בבוקר הגיע, עשרות אלפי חיילים בשטח.

גדעון עזרא: מה את אומרת לאוכלוסייה?

בנימין אלון: לא זאת השאלה.

בנימין אלון: הייתי מצפה ששרון יחזור מיידית לחוות-השקמים וייענש - - -

גדעון עזרא: אני חושש - התוכנית הזאת, לדעתי, חשובה לעם ישראל, ורק מנהיג כמו שרון יכול להוציא אותה מן הכוח אל הפועל.

גדעון עזרא: צריך להיות מנהיג חזק מאוד כדי לעשות את הדברים הללו.

נעמי בלומנטל: השר עזרא, זה לא נכון.

נעמי בלומנטל: זאת אחת הטעויות הגדולות.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: נא לתת לשר לסיים את דבריו.

גדעון עזרא: אני עוד לא התחלתי.

נסים דהן: אני לא אמרתי שתסיים.

נסים דהן: נא לתת לו לסיים.

גדעון עזרא: בסדר.

גדעון עזרא: אני רוצה לענות.

גדעון עזרא: עלו פה כמה סוגיות, גם בנושא בתי-הקברות, גם בנושא בתי-הכנסת, ואני רוצה לספר לכם סיפור אמיתי.

גדעון עזרא: יש אמא של בחור שנפל בגוש-קטיף, הרגו אותו המחבלים, והוא נקבר בגוש-קטיף.

גדעון עזרא: אמו לוחצת עלי - כבר שנים היא לוחצת עלי, ובשנתיים האחרונות יותר מאשר קודם - להעביר את קבר בנה מבית-הקברות בגוש-קטיף לקבר במקום מגוריה בחדרה.

גדעון עזרא: עד היום הדבר לא ניתן, ואתה יודע - מסיבות דתיות אי-אפשר להעביר קבר.

גדעון עזרא: כרגע היא מבקשת בכל לשון של בקשה, והיא מתקשרת אלי ואומרת: מה יהיה, ישפכו על הקבר של הבן שלי בטון?

גדעון עזרא: לא נותנים לי להעביר את הקבר של בני למקום שבו אני רוצה שיהיה?

בנימין אלון: מי שרוצה - - -

גדעון עזרא: והאם אתה חושב, בני, כשמשאירים את הקברים שם, האם אין סכנה של התעללות בקברים הללו?

בנימין אלון: לדעתי, משפחות שרוצות - - - אין מה לדבר.

בנימין אלון: אבל עם ישראל בכל מקום תקע יתד, ודאי בארץ-ישראל - כמו מערת המכפלה - כך קנינו את הארץ הזאת.

בנימין אלון: ואני משוכנע שהערבים, גם יש להם יחס, ואם לא - - - יהיה בטון מזוין.

בנימין אלון: תשמע, משפחה שלא רוצה, אתה לא יכול להכריח אותה.

גדעון עזרא: תדע לך דבר אחד.

גדעון עזרא: אני משוכנע שנמצא את הפתרון, אני משוכנע שהדיבור היום על הקברים - זה אחד הנימוקים לכך שאסור לפנות את גוש-קטיף, ואני בטוח שלאחר הפינוי אנשים יחשבו וירצו לעלות בביטחון לקברי יקיריהם כל ימות השנה.

גדעון עזרא: ואני מאוד מקווה, בני, שנגיע ליחסי נרמול - באחד הימים - בין מדינת ישראל לבין תושבי עזה ונוכל להסתובב ולהגיע לכל מקום ומקום שם.

גדעון עזרא: במסגרת ההינתקות יש סוגיות רגישות, מיוחדות ובעלות חשיבות לאומית - הסוגיות של העתקה ופינוי בתי-כנסת, מקוואות והעתקת בתי-עלמין.

גדעון עזרא: להלן הפירוט.

גדעון עזרא: אשר לבתי-הכנסת: על-פי המפרט שנערך על-ידי הממונה על שירותי הדת במשרד ראש הממשלה, קיימים בשטח המיועד לפינוי כ-30 אתרים של בתי-כנסת ועוד שמונה מבנים ששימשו מדרשות.

גדעון עזרא: הגורמים האחראים לפינוי בתי-הכנסת הונחו לפעול ברגישות מיוחדת בעניין העתקת חפצי הקודש הנמצאים בבתי-הכנסת, ולפיכך יפעלו כמה צוותים של הרבנות הצבאית הראשית יחד עם אנשי משרד הדתות בעניין חשוב זה.

גדעון עזרא: ארונות הקודש, ספרי תורה והנלווים אליהם יילקחו למשמרת במתקן של הרבנות הצבאית הראשית.

גדעון עזרא: לגבי המקוואות: לאחר התייעצות עם הגורמים הרלוונטיים, הוחלט כי המקוואות בשטח המיועד לפינוי ייהרסו, וזאת בדומה למבני המגורים.

בנימין אלון: ובתי-הכנסת?

נסים דהן: כרגע הוא ענה.

גדעון עזרא: אמרתי לך.

גדעון עזרא: להעתיק את המבנים אי-אפשר, אבל כל מה שניתן להעתקה - יילקח מבתי-הכנסת ויועבר למתקן - - -

בנימין אלון: מה יעשו במבנים?

גדעון עזרא: יהרסו אותם.

נסים דהן: המבנים ייהרסו.

יעקב אדרי: בשביל לא להשאיר - - -

גדעון עזרא: זה על-פי החלטה שקיבלה הממשלה ואישרה הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כמה מסגדים שהפכו לבתי-כנסת - - -

גדעון עזרא: אשר לסוגיה הרגישה של העתקת בתי-העלמין: ועדת שרים ליישום תוכנית ההינתקות, בתחום הסיוע למתיישבים והתיישבות חלופית, החליטה ביום 1 באוגוסט 2005 להסמיך את משרד הביטחון וצה"ל לפעול בתיאום עם מינהלת סל"ע עם כלל המשפחות השכולות, קרובי חיילים ואזרחים כאחד, שיקיריהם טמונים בבית-העלמין בנווה-דקלים, על מנת לתת מענה ראוי, ככל שניתן, על צורכי המשפחות השכולות.

גדעון עזרא: גורמי צה"ל, הרב הצבאי הראשי, אגף כוח-אדם בצבא, מינהלת סל"ע ופסיכולוגים מלווים את המהלך מול המשפחות השכולות.

גדעון עזרא: זה נושא כאוב, רגיש וקשה, ולפיכך הונחו כלל הגורמים הנוגעים בדבר לטפל בו במלוא הרגישות, מתוך הבנה עמוקה לכאבן של המשפחות השכולות אשר מתגוררות ביישובים המיועדים לפינוי.

גדעון עזרא: לבנו עמן ואנו נעשה כל שניתן לסייע להם במהלך זה.

גדעון עזרא: יצוין כי במקביל לפינוי, מוקם בית-עלמין ביישוב ניצן.

גדעון עזרא: אני מבקש להגיד בסיום דברי - - -

בנימין אלון: אפשר שאלה, ברשות היושב-ראש?

גדעון עזרא: אם אני אדע את התשובה - אני אתן לך.

בנימין אלון: שאלה, ברשות היושב-ראש.

נסים דהן: שאלה קצרה.

בנימין אלון: השר עזרא, לך יש ניסיון גדול בראיית האויב הערבי, הרבה שנים.

בנימין אלון: איך אתה חושב הוא יראה את הרס החיים היהודיים, בתי-הכנסת - - - איך הוא יפרש את זה?

גדעון עזרא: ללא כל ספק, יהיו כאלה שיחגגו בצורה כזאת או אחרת את ניצחונם - במרכאות כפולות ומכופלות - זה היה, זה יהיה.

גדעון עזרא: גם במלחמות ישראל, כאשר מדינת ישראל ניצחה, האויב תמיד חגג.

גדעון עזרא: זה היה וזה יהיה.

גדעון עזרא: אנחנו יודעים את האמת.

גדעון עזרא: אנחנו יודעים שההחלטה הזאת היא לא החלטה של האויב, היא החלטה שלנו, של ממשלת ישראל.

גדעון עזרא: ואני מאוד מקווה שההחלטה הזאת תישא פירות, ומבחינתה של מדינת ישראל ניתן לפלסטינים במצרים אפשרות להיות קשורים למצרים ולעולם הערבי ולכל מי שהם רוצים, ותנו לנו לחיות פה בארץ הזאת חיים של מדינה דמוקרטית יהודית, עם אזרחים ערבים, עם פחות מיליון וחצי פלסטינים.

גדעון עזרא: אני מאוד מצפה מכל החברים היושבים כאן, שב-17 בחודש נפעל כולנו יחדיו על מנת שהמבצע יעבור בשלום.

גדעון עזרא: תודה.

נסים דהן: מה אתה מציע, כבוד השר?

גדעון עזרא: אני מציע לעשות את הכול ב-17 בחודש.

נסים דהן: מה הן ההצעות?

גדעון עזרא: סליחה, תן לי להגיד לך.

גדעון עזרא: מאחר שבמליאה אי-אפשר לדון בכך, רק בעוד שלושה חודשים, ומאחר שאנחנו נהיה אחרי זה, ומאחר שוועדות הכנסת היום לא מתכנסות, מאחר שהנושא הזה כבר היה בכל ועדות הכנסת - אני מציע להסתפק בדברים הללו.

גדעון עזרא: אתה רוצה להחליט על דבר שלדעתי לא יבוצע, אז בבקשה, אין בעיה.

גדעון עזרא: אני בעד להסתפק.

נעמי בלומנטל: אולי לוועדת חוץ וביטחון.

נסים דהן: חבר הכנסת בני אלון, האם אתה מסתפק בתשובת השר?

בנימין אלון: לא.

בנימין אלון: כעיקרון, אני לא יכול - - -

נסים דהן: תודה, אתה לא צריך לנמק.

נסים דהן: חבר הכנסת הרב אלי ישי, מסתפק בתשובת השר?

נסים דהן: חבר הכנסת הרב אלי ישי, האם אתה מסתפק בתשובת השר?

נסים דהן: השר ביקש להסתפק בתשובה שלו.

אליהו ישי: לוועדה.

נסים דהן: אתה יכול לבקש דיון במליאה, ועדה יציע מישהו אחר.

יעקב אדרי: אין ועדות, הוועדות לא מתכנסות.

נעמי בלומנטל: מתכנסות.

נסים דהן: למה?

נסים דהן: הוועדות מתכנסות בפגרה, למה לא מתכנסות?

אליהו ישי: דיון במליאה.

נסים דהן: זה מה שביקשת בהתחלה.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה, יש לך הצעה אחרת.

נסים דהן: בבקשה.

נעמי בלומנטל: גם לי יש הצעה.

קריאה: - - -

נסים דהן: לוועדה.

נסים דהן: חבר הכנסת דהאמשה יציע: לוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אינני מבין את הטרוניה של בני אלון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פתאום שרון איננו מבין בביטחון, שרון איננו ראש ממשלה בישראל, שרון לא יודע מה טוב למדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בני אלון יודע, המתנחלים יודעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם יודעים שם לשבת, לעשות חממות של טרור, לשלוח אלינו מרצחים - פעם לרצוח ראש ממשלה, פעם לרצוח בשפרעם; זה הם כן יודעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני הנכבד, שרון לא עושה את זה בשביל העיניים היפות של הערבים, תאמין לי, גם לא של הפלסטינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא עושה זאת מפני שהוא מאמין שזה לטובת מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השר ענה לך, אבל אתם בשלכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם עוד תהרסו הרבה יותר דברים, נוסף על מה שהרסתם.

נסים דהן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הייתי מציע לכם, המתנחלים - שובו הביתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מספיק מה שעוללתם שם גם לפלסטינים וגם למדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: בעד זה ועדה - - -

נעמי בלומנטל: לא, יש עוד הצעה.

נסים דהן: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, הצעה אחרת להצעתו של חבר הכנסת אלי ישי.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אם מישהו שחושב שמבחינה בין-לאומית, מבחינת המשפט הבין-לאומי, יבואו ויאמרו לנו: אתם לא אחראים על מה שנעשה בחבל-עזה לאחר הגירוש של היהודים משם - אז הוא טועה טעות מרה.

נעמי בלומנטל: מבחינת החוק הבין-לאומי, אין שום סיכוי שאנחנו נינקה, ואפשר שיקרה שם מה שרוצים שיקרה ויאמרו שמדינת ישראל לא אחראית.

נעמי בלומנטל: כל מה שיקרה שם - יבואו אלינו בטענות, ויקרה הרבה מאוד, ובין השאר טרור ורציחות.

נעמי בלומנטל: לא יהיה שם שום קשר לזכויות אדם.

נעמי בלומנטל: אנשים ייעלמו מהשטח ולא נדע היכן ואיפה, ויבואו ויאשימו אותנו, את מדינת ישראל, שדברים כאלה קורים.

נעמי בלומנטל: תודה.

נסים דהן: אנחנו עוברים להצבעה.

נסים דהן: בעד זה מליאה, ונגד זה ועדה או שזה הפוך.

נסים דהן: אני חוזר: בעד - ועדה, ונגד - להסיר.

נסים דהן: אנו מצביעים אחד אחד.

נעמי בלומנטל: האם הצבעה בעד זה ועדה?

בנימין אלון: אף אחד לא רוצה מליאה.

נסים דהן: לא רוצים מליאה, אלא רוצים ישר ועדה.

יעקב אדרי: או ועדה או כלום.

נסים דהן: ועדה - זה מה שאמרתי.

נסים דהן: בעד - זה ועדה, ונגד - זה להסיר.

נסים דהן: אנחנו מצביעים על ההצעה הראשונה של חבר הכנסת בנימין אלון, ואחר כך נצביע על הצעתו של חבר הכנסת אלי ישי.

נסים דהן: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 6 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 5 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

בנימין אלון: תצביע בעד ועדה.

גדעון עזרא: איזו ועדה?

גדעון עזרא: - - -

נעמי בלומנטל: יש ועדה.

נסים דהן: בעד - 6, נגד - 5.

נסים דהן: זה יעבור לוועדת - -

נעמי בלומנטל: חוץ וביטחון.

נסים דהן: - - החוץ והביטחון להמשך הדיון.

נסים דהן: ההצעה לסדר-היום של חבר הכנסת אלי ישי: הריסת בתי-כנסת, מקוואות ובתי-עלמין במסגרת תוכנית ההתנתקות - מי בעד?

נסים דהן: מי נגד?

נסים דהן: בעד - זה ועדה, ונגד - זה להסיר.

נסים דהן: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 5 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - 3 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

נסים דהן: בעד - 5, נגד - 3.

נסים דהן: הנושא יעבור לוועדת חוץ וביטחון להמשך דיון.

נסים דהן: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: מיקומה הגבוה של ישראל בין מדינות המערב במדד שחיתות השלטון.

נסים דהן: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כואב לומר זאת, אבל השחיתות בישראל היא עובדה.

רשף חן: יש איזה שלב שבו אנחנו צריכים להסתכל נכוחה ולהודות במציאות.

רשף חן: התחושה הסובייקטיבית של הציבור קשה.

רשף חן: אנחנו שומעים זאת יום-יום מהאזרחים שאנחנו מדברים אתם ורואים בעיתונים שאנחנו קוראים.

רשף חן: אבל, אולי יכולים לפטור זאת כתחושה סובייקטיבית.

רשף חן: ואז טופחים על פנינו סקרים בין-לאומיים, שמדרגים אותנו במקום האחרון במערב, חוץ מאיטליה.

רשף חן: אנחנו רוצים להשוות את עצמנו למערב.

רשף חן: אנחנו רוצים לקיים כאן מדינה מתוקנת.

רשף חן: אנחנו רוצים לקיים פה מדינה דמוקרטית, שאיננה מושחתת.

רשף חן: זה שאנחנו אולי יותר טובים מאי-אלו מדינות עולם שלישי, זו לא נחמה וזו אפילו לא נחמה פורתא.

רשף חן: בהשוואה לעולם שאנחנו רוצים להשוות את עצמנו אליו, מצבנו חמור ביותר.

רשף חן: כשמדברים על שחיתות, יש לפעמים נטייה לכלול במינוח הזה דברים שלטעמי אינם שחיתות, ולכן אני רוצה לפרש את הדברים ולהבהיר למה אני מתכוון כשאני אומר "שחיתות".

רשף חן: בעיני, שחיתות היא מצב שבו אדם, אזרח, מקבל תפקיד ציבורי, משרה ציבורית, ומשתמש בתפקיד הזה שלא לשמו - הוא משתמש בתפקיד הזה למען עצמו.

רשף חן: זוהי השחיתות.

רשף חן: לשחיתות פנים רבות מאוד, אבל המאפיין האחד שלה הוא זה: סמכות והפרת האמונים - הפרת האמונים למען עצמך.

רשף חן: זה יכול לבוא לידי ביטוי בכך שאתה מקבל כסף כדי להטות החלטה.

רשף חן: זה יכול לבוא לידי ביטוי בכך שאתה מקבל החלטה לטובת מקורב שלך - קרוב משפחה שלך, בן-מפלגה שלך, מישהו שמקורב אליך בצורה זו או אחרת, וזה יכול לבוא לידי ביטוי בדרכים אחרות.

רשף חן: אבל, זו השחיתות.

נסים דהן: חבר הכנסת בני אלון.

בנימין אלון: סליחה.

רשף חן: השחיתות היא מעשה פלילי, היא הורסת כל חלקה טובה, ואם אנחנו לא נעצור אותה, השחיתות תהיה הדבר שיהפוך את המדינה הזאת ממדינה מתוקנת, מערבית, למדינת עולם שלישי.

רשף חן: הנורות האדומות דלוקות כולן.

רשף חן: אנחנו כבר אחרי נקודת האל-חזור.

רשף חן: אנחנו חייבים לעצור את התופעה הזאת.

רשף חן: לאחרונה בדקו מה חושב הציבור על מנגנוני השלטון במדינת ישראל, כאשר המדד הוא מ-1 עד 5 ו-5 הוא הציון הגרוע ביותר.

רשף חן: זה לא מפתיע.

רשף חן: התוצאות לא מפתיעות.

רשף חן: למעשה, הן ידועות וכתובות על הקיר.

רשף חן: המפלגות מקבלות את הציון הגרוע ביותר - 4.3 מתוך 5.

רשף חן: הכנסת מקבלת 4.1.

רשף חן: גופים דתיים מקבלים 3.8.

רשף חן: השירות הציבורי - 3.2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה המשוב של הכנסת?

רשף חן: לא, זה לא המשוב של הכנסת.

רשף חן: זה מחקר שנעשה על-ידי גוף במדינת ישראל, ולמעשה זו שלוחה של גוף בין-לאומי שעוסק במיפוי נושא השחיתות.

רשף חן: כאן הבדיקה היא בדיקה סובייקטיבית: מה הציבור חושב על גופים כאלה ואחרים?

רשף חן: שלא במפתיע מערכת המשפט וצה"ל מקבלים ציונים גבוהים יחסית - 2.7 ו-2.3.

רשף חן: מה שעוד חמור הוא, שכל המדדים הבין-לאומיים והאובייקטיביים מראים שהמצב בתחום הזה הולך ומחמיר והמגמה היא שלילית ולא חיובית.

רשף חן: בשנתיים האחרונות ישראל צנחה מציון משוקלל של 7.3 ל-6.4, וזו צניחה משמעותית ביותר.

רשף חן: מאז שנת 2000 ישראל צנחה עשרה מקומות אחורה - מהמקום ה-16 למקום ה-26.

רשף חן: רבותי, כשאנחנו מסתכלים במראה, המראה לא משקרת, והתמונה היא תמונה נוראית.

רשף חן: התמונה היא תמונה של מדינה שצועדת בצעדי ענק לעבר העולם השלישי.

רשף חן: מה עושים בעניין הזה?

רשף חן: לטעמי, התשובה היא מה שעשה ג'וליאני בניו-יורק - zero tolerance - לא מסכימים לסבול שחיתות.

רשף חן: נקודה.

רשף חן: אם יש דבר שבעיני הוא הנורא מכול בתחום הזה, הוא הציניות, הגישה שאומרת: ככה זה.

רשף חן: אין ברירה.

רשף חן: כל הפוליטיקאים מושחתים.

רשף חן: כל המפלגות מושחתות.

רשף חן: אלה החיים.

רשף חן: אסור לקבל את זה, זה לא נכון.

רשף חן: אם כל הפוליטיקאים מושחתים, צריך להחליף את כל הפוליטיקאים.

רשף חן: לא ייתכן מצב שאנחנו משלימים עם השחיתות כנורמה.

רשף חן: זו הבעיה הגדולה ביותר שיש לנו - השחיתות הפכה לנורמה.

רשף חן: היא הפכה, לצערי, לנורמה בשתי המפלגות שהנהיגו את המדינה הזאת במשך עשרות שנים.

רשף חן: זה התחיל במפא"י ההיסטורית, כאשר השחיתות הפכה בה לנורמה, וזה המשיך בליכוד שאחרי שהיה מספיק זמן בשלטון השחיתות הפכה בו לנורמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן אדוני מבקש לקיים על זה דיון במליאת הכנסת.

רשף חן: עברו עשר דקות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא עשר דקות ממש, אבל בתנאים המיוחדים האלה זה עשר דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שמיצית את הנושא.

רשף חן: הבנתי.

רשף חן: עוד שלוש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תאמר רק משפט סיום.

רשף חן: לא.

רשף חן: מגיעות לי עשר דקות.

רשף חן: אצמצם.

רשף חן: לא ידעתי שאני צריך להצטמצם.

רשף חן: אם היית אומר לי מראש, הייתי מצמצם.

רשף חן: חשבתי שיש לי עשר דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - זה גם גלוי.

רשף חן: יש דברים שאפשר לעשות.

רשף חן: בית-המשפט הגבוה לצדק הוא מעוז טוהר המידות והדמוקרטיה, והמלחמה שהכנסת הזאת מנהלת נגדו היא מלחמה מזיקה ביותר בהרבה תחומים, וגם בתחום המלחמה בשחיתות.

רשף חן: צריך לחזק את ידי היועץ המשפטי לממשלה ולקרוא לו שוב ושוב לא לפחד ולנקוט את כל ההליכים כאשר הוא נתקל במקרים של שחיתות, ולא לחשוש גם מזיכויים - להביע עמדה חדה וברורה בעניין הזה.

רשף חן: צריך לחזק את ידי מבקר המדינה ולתת בידיו את כלי החקירה ושיניים לענישה, כאשר הדבר דרוש.

רשף חן: צריך לתקן את החקיקה.

רשף חן: הכנסת הזאת נמצאת במידה רבה במצב של ניגוד עניינים, בעיקר בכל מה שקשור למינויים פוליטיים.

רשף חן: יש פה אינטרס לחלק מהאנשים לקיים את מנגנון המינויים הפוליטיים, ולכן חקיקה אפקטיבית, שבאה לטרפד את זה, מסוכלת, ואסור להשלים עם זה.

רשף חן: אנחנו צריכים להגיע למצב שבו אין אפשרות למינויים פוליטיים.

רשף חן: האמת היא שזה יקל גם על השרים.

רשף חן: הרבה יותר טוב לשר שהוא יכול לבוא לחבר המרכז שלו ולהגיד לו: אני מצטער מאוד, הייתי רוצה לעזור לך, אני לא יכול.

רשף חן: אנחנו חייבים בראש ובראשונה להפסיק את המינויים הפוליטיים.

רשף חן: המינויים הפוליטיים משחיתים אותנו שלוש פעמים: המינויים הפוליטיים משחיתים את השירות לציבור.

רשף חן: אנחנו מגיעים למצב שלא האנשים הטובים ביותר נותנים את השירות לציבור, זה טריוויאלי.

רשף חן: אנחנו גם משחיתים את הדמוקרטיה הפנים-מפלגתית, מפני שכאשר המצב הוא שאדם ייבחר או לא ייבחר לכנסת לפי כמות הג'ובים שהוא מארגן לחבר'ה במרכז שלו - הדמוקרטיה נפגעת.

רשף חן: לכנסת לא מגיעים האנשים הנכונים.

רשף חן: החמור מכול, אנחנו מייאשים את הציבור.

רשף חן: הציבור שלנו הגיע למצב שהוא מאמין שאם אין לך קשר אתה לא יכול לקבל תפקיד, ואפילו תפקיד זוטר.

רשף חן: אתה חייב להיות חבר במרכז או להכיר חבר במרכז, כי אחרת אין לך סיכוי.

רשף חן: וזה מצב בלתי נסבל.

רשף חן: לאחרונה הכנסת הזאת, בחצי מזל, הקימה ועדת חקירה פרלמנטרית לחקר הנושא הזה.

רשף חן: אני חושב שיש סיכוי סביר שהוועדה הזאת תעשה עבודה טובה, בעיקר לאור העובדה שחבר הכנסת מיקי איתן עומד בראשה.

רשף חן: הוא האדם הנכון במקום הנכון.

רשף חן: אני מאמין ומקווה שנידרש לעניין הזה בצורה רצינית, מפני שאנחנו מאוד מאוד קרובים לנקודה שבה זה יהיה מאוחר מדי ולא נוכל להציל.

רשף חן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה ויבוא סגן השר לביטחון פנים, חבר הכנסת יעקב אדרי, ונראה מהי תשובת הממשלה לגבי נושא כל כך כאוב ורציני - על שחיתות הפושה בממשלה ובמינהל הציבורי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה.

יעקב אדרי: אני שמח על כל התוספות.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בחלק מהדברים אני מסכים עם חברי חבר הכנסת רשף חן.

יעקב אדרי: ככלל וכעיקרון צריך להיאבק בשחיתות בכל דרך, כי שחיתות יכולה לחסל גם דמוקרטיה.

יעקב אדרי: מובן שאנחנו מדינה שלא יכולה להרשות לעצמה שהשחיתות תתפשט בה ותהפוך לנגע ממאיר.

יעקב אדרי: עם זאת, כדאי לציין את הנתונים הבסיסיים שבמחקר הזה.

יעקב אדרי: הבנק העולמי פרסם בחודש יוני נייר עבודה אשר בוחן פרמטרים שונים של איכות השלטון במדינות העולם.

יעקב אדרי: המחקר נועד להציג מדדים שונים לבחינת השלטון, כמו יעילותו, יציבותו ומידת השפעתו על השוק החופשי במדינות השונות.

יעקב אדרי: בין השאר בחן המחקר גם את התפיסה של אזרחי המדינות השונות לגבי שחיתות השלטון בהן.

יעקב אדרי: נמצא כי יחסית לרוב מדינות המערב, גופי השלטון בישראל נתפסים כמי שמשתמשים יותר בהפעלת הכוח השלטוני לצורך השגת רווחים פרטיים ואישיים.

יעקב אדרי: כאמור, מדובר במחקר אשר בוחן את הפרמטרים השונים באופן סובייקטיבי, כך שבתפיסת הציבור ולפי הרגשתו השחיתות של מנגנוני השלטון בישראל רבה יחסית, ובהשוואה לשנים קודמות אף יש הרעה ביחס הציבור לשלטון.

יעקב אדרי: הרגשה זו של הציבור נובעת גם מבעיות אחרות שמוצגות באותו מחקר, כמו יעילות השירותים הציבוריים ואיכותם, האמון במערכת אכיפת החוק, המעורבות הגבוהה של המערכות הציבוריות במנגנוני השוק החופשי וחוסר יציבות פוליטית, ובזה אנחנו די מצטיינים.

יעקב אדרי: כל אלה משפיעים על ההרגשה של האזרחים, שמייחסים את אותו חוסר יעילות ואת ההתערבות המוגזמת של הגורמים השלטוניים בחיי האנשים לרצון של אותם גורמים לייצר לעצמם רווח אישי.

יעקב אדרי: יש בעיות שונות שמייד מתרגמים אותן לשחיתות שלטונית, וזאת לא תמיד שחיתות לפי ההסבר הנכון של השחיתות.

יעקב אדרי: הממשלה הנוכחית פועלת בשנים האחרונות כדי לשנות את המגמה הזאת.

יעקב אדרי: המדיניות הכלכלית של הממשלה היא לייעל את מנגנוני השלטון ולשפר את איכות השירות שניתן לאזרח, ובמקביל לכך לצמצם את המעורבות של הממשלה במשק.

יעקב אדרי: כל נושא ההפרטה בא להוריד את התלות במנגנוני השלטון, במוסדות השלטון, ולהעביר את זה לשוק הפרטי, וההפרטה בין היתר מורידה את הצורך בפרוטקציות, בעזרה ובכל מה שאנחנו מכירים, כאשר הכול נמצא במערכת שהיא צנטרליסטית במיטבה.

יעקב אדרי: כדי לשפר את איכות השלטון בישראל ולצמצם את השחיתות ואת היכולת של השלטון לנסות ולייצר לעצמו רווח אישי, יש לצמצם את המעורבות של הממשלה במשק.

יעקב אדרי: זה הקו שהממשלה מנסה להוביל בעקביות דרך ההפרטה, דה-רגולציה ושקיפות.

יעקב אדרי: אני מקווה מאוד שכל הנושאים האלה – שהם תהליך ארוך מאוד, זה לא מהיום למחר – אכן יביאו ליציבות.

יעקב אדרי: אבל אני גם מאמין גדול במערכת משפט שהיא עם שיניים ועם ענישה אפקטיבית על הדברים האלה.

יעקב אדרי: מוסד מבקר המדינה צריך יותר שיניים ויותר סמכות.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שכולנו נחזיק אצבעות למבקר החדש, שיטפל בצורה רצינית ויסודית, וכמובן המקום המכובד הזה, הכנסת, שצריכה להחמיר בחקיקה בעניין עונשים לגבי כל סוג של שחיתות שמתגלה או שיתגלה בעתיד.

יעקב אדרי: אני מציע להסתפק בדברי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבקשה ברורה, אדוני סגן השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רשף חן, אתה מקבל את הצעת סגן השר להסתפק בדבריו?

רשף חן: אם ועדת החקירה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין הרבה יותר מה לעשות בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים לנושא הבא, שהוא הנושא האחרון בסדר-היום, הצעה דחופה בעניין יישום תוכנית ויסקונסין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ינמק חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש – אני לא יכול להגיד אפילו "רבותי חברי הכנסת" - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משונה שיש לך רק סגן השר שיענה לך ויושב-ראש הישיבה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני כבוד סגן השר, תוכנית ויסקונסין - - -

אלי אפללו: מהל"ב.

ג'מאל זחאלקה: מהל"ב, או "מהבטחת הכנסה להכנסה בטוחה", אי-אפשר לטפל בה ולהתייחס אליה כשלעצמה, אלא צריך לראות אותה במסגרת של שני קווים של מדיניות כלכלית-חברתית של הממשלה: האחד, מדיניות של צמצום הקצבאות, והשני, מדיניות ההפרטה.

ג'מאל זחאלקה: אין מדובר בתוכנית של תעסוקה, כפי שמנסים למכור אותה, אלא בתוכנית שבסופו של דבר התוצאה הרצויה שלה, התוצאה שהממשלה רוצה להשיג בה, היא שקצבאות הבטחת הכנסה יצומצמו במידה דרסטית עד לביטולן המלא.

ג'מאל זחאלקה: זה המשך המדיניות של קיצוץ קצבאות הילדים, הזיקנה והנכות, צמצום השירותים החברתיים ובכלל ההרס המתמשך של מדינת הרווחה והביטחונות הסוציאליים של הציבור.

ג'מאל זחאלקה: לממשלה הנוכחית יש מדיניות של הפרטה.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה העבירה את הטיפול בתוכנית לגופים פרטיים שהמניע היחיד שלהם הוא מניע של רווח.

ג'מאל זחאלקה: כאן נוצרים ניגודי אינטרסים בין רווחת האזרח לבין רווח החברות.

ג'מאל זחאלקה: מחקרים שנעשו לאחרונה הוכיחו, שהחברות האלה יתחילו להרוויח כסף רק לאחר שהן יצמצמו את קצבאות הבטחת ההכנסה ב-40%.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הן עכשיו במסע נגד הזמן והן הולכות בכיוון של "צמצם כפי יכולתך".

ג'מאל זחאלקה: כל תיק שנסגר, החברה זוכה ברווח.

ג'מאל זחאלקה: אתם יכולים לתאר לעצמכם, והציבור יכול להבין, שחברה שמפעילה דבר כזה עובדת כמו מפעל.

ג'מאל זחאלקה: היא צריכה לייצר ולמכור סגירת תיקים.

ג'מאל זחאלקה: תיק נסגר, כסף נכנס לכיס.

ג'מאל זחאלקה: בצורה כזאת, האזרח החולה, הנכה, מי שמקבל הבטחת הכנסה - מדובר בסך הכול ב-95% באנשים מוכי גורל, שמצבם קשה.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בקצבה זעומה, שאינה מאפשרת קיום בכבוד, ואת זה רוצים לשלול מהם; שלילת כבשת הרש.

ג'מאל זחאלקה: זו הדרך של החברה לעשות זאת בצורה דורסנית ובשיטות משטרתיות.

ג'מאל זחאלקה: לא ככה מגבירים תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: הגברת התעסוקה היא מטרה ראויה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שאנשים יצאו לעבוד, אבל יש הרבה דרכים להשיג זאת.

ג'מאל זחאלקה: אם כבר, מדוע להתחיל ולשים את התקציבים ואת מירב הדגש על מקבלי הבטחת הכנסה?

ג'מאל זחאלקה: הרי ההשתתפות בכוח העבודה בארץ, אדוני סגן השר, היא 57%.

ג'מאל זחאלקה: יש מצבור של 43%, מאות אלפי אזרחים ואזרחיות שלא מקבלים הבטחת הכנסה ולא עובדים.

ג'מאל זחאלקה: מהמצבור הזה אפשר להוציא הרבה אנשים, עשרות ואולי מאות אלפים שייכנסו למעגל התעסוקה ויעלו את אחוז המשתתפים בתעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: למי נטפלים?

ג'מאל זחאלקה: לאלה שמקבלים הבטחת הכנסה, שרובם המכריע הם אנשים מבוגרים יותר.

ג'מאל זחאלקה: הרוב המכריע הוא מעל גיל 50.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד והבעיה שלו.

ג'מאל זחאלקה: הם חולים או נכים או אנשים עם מוגבלויות שונות ומשונות.

ג'מאל זחאלקה: אליהם נטפלים כשמהקבוצה הזאת אפשר להוציא אנשים לתעסוקה כשיש תעסוקה, אבל אם רוצים להגביר את המשתתפים בשוק העבודה, הרבה יותר קשה להוציא מהאנשים האלה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, המטרה היא לא הגברת התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: איך אני יודע שהמטרה אינה כזאת?

ג'מאל זחאלקה: כי הממשלה מינתה ועדה בראשותו של מר תמיר, המנכ"ל לשעבר של הביטוח הלאומי.

ג'מאל זחאלקה: היא הסיקה מסקנות, היו לה המלצות.

ג'מאל זחאלקה: באה הממשלה וזרקה הכול לפח ועשתה תוכנית אחרת.

ג'מאל זחאלקה: היא לא קיבלה את חוות הדעת המקצועית אלא את חוות הדעת האידיאולוגית, של הדרוויניזם החברתי, של הקפיטליזם הדורסני של הפרד כפי יכולתך, של צמצום הקצבאות הזעומות שמהן חיות המשפחות האלה.

ג'מאל זחאלקה: בתוכנית הזאת אנשים חולים ואנשים נכים ומשפחות קשות-יום צריכים להתייצב - עבודה, התנדבות, לא חשוב מה – 30-50 שעות בשבוע במקום, בלי קשר.

ג'מאל זחאלקה: אני ראיתי במו-עיני, בנצרת, ניגשה אלי אשה ואמרה: יש לי 60% נכות.

ג'מאל זחאלקה: איך הם רוצים שאני אעבוד?

ג'מאל זחאלקה: ניגש אלי אזרח שיצא מבית-חולים.

ג'מאל זחאלקה: הוא כל כך פחד שישללו ממנו את הקצבה.

ג'מאל זחאלקה: הוא יצא מבית-חולים בשביל להתייצב ולחזור לבית-החולים.

ג'מאל זחאלקה: מבקשים משני בני-הזוג להתייצב ולהשאיר את הילדים בלי שום טיפול.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מבקש להעלות את הנושא על סדר-יומה של מליאת הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: נכון, אבל, ברשותך, אני רוצה להגיד משפט אחרון: זה כישלון ידוע מראש.

ג'מאל זחאלקה: מכרו לנו "לוקש".

ג'מאל זחאלקה: דיברו על מספרים מתקופת הגיאות הכלכלית בארצות-הברית, בחלק השני של שנות ה-90, בזמן קלינטון, כשהיתה גיאות כלכלית בתעסוקה, אז התוכנית הזאת הופעלה והיתה תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: המספרים שמביאים היום מאמריקה - בעיר ניו-יורק, רק 3% מהמשתתפים קיבלו עבודה יותר משישה חודשים.

ג'מאל זחאלקה: התוכנית הזאת גרועה כשלעצמה, אבל כשמיישמים אותה כשאין עבודה, כשיש אבטלה, היא תביא בסופו של יום למצב שבו אנשים לא יקבלו תעסוקה ויאבדו את הבטחת ההכנסה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, יותר עוני, יותר פערים חברתיים, יותר אומללות ויותר דלות.

ג'מאל זחאלקה: לכן, צריכים להתנגד לתוכנית הזאת ולבטלה כליל ולחשוב על תוכנית אחרת.

ג'מאל זחאלקה: אני עצמי הגשתי תוכניות להגברת התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: זו מטרה ראויה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעבוד על זה, אבל לא בשיטה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: לא ככה מגבירים תעסוקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד אשר יגיע סגן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אנחנו נשמע הודעות מיושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת רוני בר-און.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, כמה הודעות שנועדו לאפשר לוועדות להמשיך בעבודתן בפגרה.

): הריני להודיע בזאת על חילופי אישים מטעם סיעת האיחוד הלאומי כדלקמן: בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות - במקום חבר הכנסת יורי שטרן יכהן חבר הכנסת מיכאל נודלמן, ובוועדת הכלכלה - במקום חבר הכנסת מיכאל נודלמן יכהן חבר הכנסת אליעזר כהן.

): אדוני היושב-ראש, הודעה נוספת: ועדת הכנסת קבעה בישיבתה ביום ד' באב התשס"ה, 9 באוגוסט 2005, את הוועדות הבאות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום: ועדת החוץ והביטחון תדון בארבע הצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה: הצעת חוק תקופת כהונת ראש המטה הכללי, התשס"ה-2005, (פ/3346), הצעת חוק משך כהונת ראש המטה הכללי, התשס"ה-2005, (פ/3460), הצעת חוק תקופת כהונת ראש המטה הכללי, התשס"ה-2005, (פ/3442), הצעת חוק כהונת ראש המטה הכללי, התשס"ה-2005, (פ/3301), של חברי הכנסת גבריאלי, רצאבי, יובל שטייניץ, שטרן וקבוצת חברי הכנסת; וכן בהצעה לסדר-היום בנושא הפיגועים בלונדון והתגברות הטרור בעולם, של חברי הכנסת פריצקי, פינקלשטיין, וילן וגפני.

): ועדת הכספים תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה: 1.

): הצעת חוק מענק מיוחד לעידוד הנגב והגליל (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004, של חבר הכנסת מרגי (פ/2899); 2.

): הצעת חוק זיכיון צינור הנפט (תיקון – תשלום מסים והיטלים עירוניים לרשויות מקומיות), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת יצחק כהן (פ/2058); 3.

): הצעת חוק שהפכה להצעה לסדר-היום בנושא: הטבות ליישובי קו העימות (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת צבי הנדל.

): ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה: 1.

): הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון – איסור החזקת נשק על-ידי תלמיד במוסד חינוך), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אליהו ישי (פ/3483); 2.

): הצעת חוק הרשות לפיתוח ולקידום התרבות, התיירות וקשרי החוץ של ירושלים, התשס"ה-2005, של חבר הכנסת רוני בר-און (פ/3549).

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: 1.

): הצעת חוק הירושה (תיקון – בני זוג מאותו מין), התשס"ד-2003, של חבר הכנסת אילן ליבוביץ (פ/1573); 2.

): הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – מינוי סגני שרים), של חברי הכנסת עוזי לנדאו ויוסי שריד (פ/3705).

): כן תדון הוועדה בהצעה לסדר-היום בנושא: פסיקת בג"ץ בעניין הגיור, של חבר הכנסת אליהו ישי, ובהצעה לסדר-היום בנושא: הפגיעה בטוהר המערכת הממשלתית על-ידי ראש הממשלה והשרים, של חבר הכנסת אורי אריאל.

): ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה ראשונה ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: 1.

): הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח שאירים לאלמן), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת דוד אזולאי (פ/3480); 2.

): הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (קביעת בן ממשיך), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אבשלום וילן (פ/3355); 3.

): הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה), התשס"ה-2005, של חברות הכנסת אתי לבני ויולי תמיר וקבוצת חברי הכנסת (פ/3502).

): כן תדון הוועדה בהצעה לסדר-היום בנושא: מצב התעשייה הצבאית, של חבר הכנסת רן כהן, ובהצעה לסדר-היום בנושא: יישום חוק טל, של חברי הכנסת אורי אריאל, קולט אביטל ואילן שלגי.

): ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות תדון בהצעת חוק השירות הלאומי (תיקון – הסדרת שירות לאומי למתנדבים מחו"ל זכאי עלייה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת מיכאל איתן (פ/3485).

): ועדת הכלכלה תדון בהצעות החוק הבאות לשם הכנתן לקריאה שנייה ושלישית ובהצעות לסדר-היום כדלקמן: 1.

): הצעת חוק להגבלת מימון ממשלתי למפעלי תעשייה מזהמים (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, של חברת הכנסת לאה נס (כ/83); 2.

): הצעת חוק הגבלת מימון ממשלתי למפעלים מזהמים (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת אילן ליבוביץ (כ/83); 3.

): הצעת חוק התניית מענקים למפעלי תעשייה (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, של חבר הכנסת איתן כבל וקבוצת חברי הכנסת (כ/83); 4.

): הצעת חוק גנים בוטניים, התשס"ה-2005, של חבר הכנסת דניאל בנלולו וקבוצת חברי הכנסת (כ/90).

): כן תדון הוועדה בהצעה לסדר-היום בנושא: הקמת קזינו בארץ, של חבר הכנסת שאול יהלום.

): ועדת הפנים ואיכות הסביבה תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (תשלום ארנונה כתנאי לכהונה במועצה), התשס"ה-2005, של חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, עזמי בשארה וואסל טאהא (פ/3282), לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): ועדה משותפת של ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת הכלכלה, שדנה בהצעות חוק הנוגעות לקרינה סלולרית, תדון בהצעה לסדר-היום בנושא: תוכנית מיתאר ארצית 36 בנושא האנטנות הסלולריות, של חבר הכנסת דוד טל.

): עכשיו שתי הודעות שטעונות אישור המליאה.

): אדוני היושב-ראש, ביום 19 בינואר 2004 החליטה הכנסת להעביר את הצעת חוק בתי-משפט לעניינים מינהליים (תיקון מס' 8), התשס"ד-2004, לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

): יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ביקש להעביר את סעיף 24(1)-(4), שפוצל מהצעת החוק, לדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, מן הטעם שהתיקון המוצע בפסקאות אלה עניינו תיקונים מהותיים בסעיפים שונים בחוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952, המצוי בתחום עיסוקה של ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

): יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה נתן את הסכמתו.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את סעיף 24(1)-(4) בהצעת החוק האמורה מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת הפנים ואיכות הסביבה, להכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

): לזה דרוש אישור הכנסת.

): אני מבקש להצביע מכאן, אם אפשר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, נצביע על הודעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת הכנסת – 2 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת להעביר את סעיף 24(1)-(4) להצעת חוק בתי-משפט לעניינים מינהליים (תיקון מס' 8), התשס"ד-2004, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שני תומכים - הצבעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת תירשם מהדוכן - ונמנע אחד, ההצעה אושרה.

): גם ההודעה הבאה טעונה אישור המליאה.

): ביום 13 ביולי 2005 החליטה הכנסת להעביר את הצעת חוק הפיקוח על ניסויים רפואיים בבני-אדם, התשס"ה-2005 - פ/3241 - של חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך וקבוצת חברי הכנסת, לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה ביקשה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת המדע, מן הטעם שהצורך בחקיקת חוק אשר יסדיר את הפיקוח על ניסויים בבני-אדם עלה במסגרת הדיונים שקיימה ועדת המדע והטכנולוגיה בנושא זה.

): יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתן את הסכמתו להעברת הצעת החוק.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת לשנות את החלטתה ולהעביר את הצעת החוק האמורה מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדיון בוועדת המדע והטכנולוגיה, לשם הכנתה לקריאה ראשונה.

): גם פה אני מבקש את אישור המליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, נצביע לפי בקשתו של יושב-ראש הוועדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד הצעת ועדת הכנסת – 3 נגד – אין נמנעים – 1 הצעת ועדת הכנסת להעביר את הצעת חוק הפיקוח על ניסויים רפואיים בבני-אדם, התשס"ה-2005, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לוועדת המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שלושה תומכים, בתוספת קולו של יושב-ראש הוועדה מן הדוכן, נמנע אחד, הודעת הוועדה בעניין הזה גם היא אושרה.

): תודה, אדוני היושב-ראש.

): לפני שאני יורד, גם אני מבקש לשלוח מכאן את תנחומי למשפחות האבלות בעיר שפרעם.

): על פשע הנתעב לא ייסלח, ואנחנו אתכם באבלכם, כפי שצריך להיות.

): כולם מאוחדים בשעה שנגרם פשע כזה ועוול כזה.

): תנחומים למשפחות ואיחולי החלמה לפצועים.

): תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת בר-און.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דברים נעימים, והלוואי שלא נראה עוד מקרים כאלה ונצטרך לומר דברים כאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני סגן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, חבר הכנסת אפללו, תואיל לעלות ולענות על הצעתו של חבר הכנסת זחאלקה בעניין יישום תוכנית ויסקונסין.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חבר כנסת נכבד, בראשית דברי ברצוני להשתתף בצער המשפחות השכולות ולשלוח איחולי החלמה מהירה לפצועים בעקבות הפשע שהיה בשפרעם.

אלי אפללו: אני לא מאמין שיש אדם שפוי בדעתו שיכול לחשוב על דבר כזה.

אלי אפללו: כחבר כנסת ששפרעם קרובה לאזור מגוריו, אנחנו שכנים, ורואים לאורך כל הדרך את שיתוף הפעולה המלא בינינו, אני שמח על שיתוף הפעולה הזה ומקווה שהוא יימשך כמו שהיה עד היום הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אלי אפללו: חבר הכנסת זחאלקה, ידידי, מה שנאמר פה, אני חושב שנאמרו דברים מחוסר ידיעה.

אלי אפללו: אבל בוא נראה מה המטרה, מה אנחנו עושים כדי להשיג את המטרה.

אלי אפללו: התאמת התוכנית היא אישית לכל משתתף, והסרת החסמים לשוק העבודה - זאת המטרה.

אלי אפללו: אנחנו נותנים הכשרה מקצועית, אנחנו נותנים סידור לילדים, הסעות, ליווי, חונכות, טיפול רפואי, טיפול שיניים, ייעוץ אישי.

אלי אפללו: חבר הכנסת זחאלקה, תשמע טוב.

ג'מאל זחאלקה: כל זה אני יודע.

אלי אפללו: כל זה אתה יודע.

אלי אפללו: ומה באמת אנחנו צריכים לעשות כשאנחנו אומרים, מצד אחד, שאנחנו רוצים היום להכניס אותם למעגל העבודה, ולא להישאר תלויים בהבטחת ההכנסה.

אלי אפללו: אם זאת היתה המטרה שלנו, להשאיר את האנשים האלה תלויים בהבטחת ההכנסה, לא היינו עושים מאמצים כל כך גדולים, לא היינו משקיעים כל כך הרבה כסף בתוכנית הזאת.

אלי אפללו: הרי זאת תוכנית ניסיונית לשנתיים, שנלמד ממנה ונסיק מסקנות, ונוכל, אני מקווה - לא מהנתונים שאתה הבאת, אבל בארצות-הברית ובמדינות שונות באירופה, 70% מהמשתתפים בתוכנית הצליחו.

אלי אפללו: אז הנתונים שבידיך - - -

ג'מאל זחאלקה: לא הבאתי את זה ממני.

אלי אפללו: גם אני לא הבאתי את זה ממני.

אלי אפללו: אשמח מאוד להראות לך את כל הנתונים, ואני יכול להגיד לך אפילו מספרית אחד אחד.

אלי אפללו: אבל מה אנחנו עושים היום?

אלי אפללו: כשאתה בא להציג בפנינו, שהחברות האלה באות לעשות רווח - מתן השירות הזה, מה יש בו?

אלי אפללו: יש בו פיקוח על תוכנית מהל"ב, יש מערכת בוררות פנימית, יש ועדת ערעור חיצונית בלתי תלויה, ויש גם אפשרות לבוררות נוספת, שתפתור לנו את הבעיות.

אלי אפללו: זאת אומרת, כל האפשרויות, כך שאיש לא ייפגע.

אלי אפללו: אם אנחנו רוצים להכניס אותם למעגל העבודה ולהפסיק את המצב שבו הם רעבים ללחם, מה המטרה שלך?

אלי אפללו: אני בטוח שלשנינו אותה המטרה.

אלי אפללו: אם אתה נותן להם כל כך הרבה תנאים, כל כך הרבה דברים כדי שנוכל להצליח - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע שאין עבודה.

ג'מאל זחאלקה: מי כמוך יודע, זאת הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אם היתה עבודה, לא היו כל כך הרבה מובטלים.

ג'מאל זחאלקה: זאת הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זחאלקה, אמרת את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן לו לענות.

אלי אפללו: כשדיברת על כך שאנחנו מאלצים אנשים נכים, מכריחים אותם, הרי מי יכול להיות בתוכנית הזאת?

אלי אפללו: רק אנשים שהביטוח הלאומי הגדיר שהם יכולים לצאת לעבודה.

אלי אפללו: זה לא שבאים בשרירות לב ואומרים: אתה לא נכה.

אלי אפללו: אם הביטוח הלאומי קבע שאדם לא יכול לעבוד, אז בשום פנים ואופן הוא לא נכנס לקטגוריה הזאת.

אלי אפללו: אם אתה חושב שזה קשור ללשכת התעסוקה - אלו לא נכנסים.

אלי אפללו: זה מיועד רק לאנשים שיש להם הבטחת הכנסה.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד לך, אני ראיתי חלק מהאנשים האלו.

אלי אפללו: יש להם חוסר ביטחון, חוסר יכולת להאמין בעצמם.

אלי אפללו: ראיתי מקרה של אשה, שדיברה אתי בפה סגור, אדוני היושב-ראש.

אלי אפללו: בפה סגור, ולא ידעתי מה הסיבה.

אלי אפללו: והיא חייכה, בחורה יפה, בחורה נאה, שיכלה לעבוד בכל מקום, אבל לצערי הרב לא היו לה שיניים קדמיות.

אלי אפללו: היא התביישה לפתוח את הפה, אפילו לחייך.

אלי אפללו: אני חושב שאחרי טיפולי שיניים שאנחנו נותנים, הבחורה הזאת תוכל לחייך, תוכל לגשת להיות מוכרת או עובדת בכל מקום.

אלי אפללו: היא תוכל להיכנס למעגל העבודה בכבוד רב.

אלי אפללו: זאת המטרה שלנו.

אלי אפללו: אין לנו שום מטרה אחרת אלא לעזור.

אלי אפללו: לא להכשיל.

אלי אפללו: כי המספרים - חשוב לי להגיד לך את המספרים, כמה אנשים נכנסו למעגל העבודה בשנים האחרונות, ברשותך.

אלי אפללו: תראה, בשנת 1985 היו 24,500 אנשים שקיבלו הבטחת הכנסה.

אלי אפללו: על בתי-אב אני מדבר.

אלי אפללו: והיום יש 150,000 בתי-אב בהבטחת הכנסה.

אלי אפללו: אתה חושב שזו הדרך לפתרון?

אלי אפללו: להמשיך לעזור להם להמשיך להיות תלויים בהבטחת הכנסה, או לעודד אותם להיכנס למעגל העבודה?

אלי אפללו: אתה אומר: אין מקומות עבודה.

אלי אפללו: הרי מי שלא ימצא מקום עבודה, לא ילך לעבוד.

אלי אפללו: אנחנו מנסים, דרך התוכנית הזאת - מהל"ב, גם למצוא מקומות תעסוקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, אבל, אדוני סגן השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה היא שאנשים חוששים – ויש כנראה יסוד לכך – שמצד אחד עבודה לא תהיה, מצד אחר הם יירשמו מכל מיני סיבות כסרבנים, ואז יצא מזה שלא עבודה קיבלו ולא הבטחת הכנסה קיבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט, יעמיקו את העוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו הבעיה המחריפה עכשיו.

אלי אפללו: אני מתאר לעצמי שהחשש הזה קיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שמענו את זה מאנשים.

אלי אפללו: בוודאי.

אלי אפללו: תוכנית חדשה, כולם חוששים.

אלי אפללו: מה לא יהיה בסדר, מה עלול להיות לא בסדר.

אלי אפללו: בשביל זה יש פיקוח שלא קשור בכלל לתוכנית ויסקונסין, פיקוח ממשלתי חיצוני.

אלי אפללו: אין קשר, רבותי.

אלי אפללו: אין קשר.

אלי אפללו: החברות האלו, הפרטיות, שבאות מחו"ל ומהארץ – חברות משותפות, שבאות לעשות את התוכנית הזאת, יש מעליהן פיקוח ישיר, וגם לכל עובד יש זכות לערער על כל החלטה.

אלי אפללו: הרי תמיד כשמתחילים בתוכנית מסוימת יש חשש.

אלי אפללו: אני מסכים אתך, אדוני היושב-ראש.

אלי אפללו: יש אי-ודאות.

אלי אפללו: מה יקרה?

אלי אפללו: זאת לא הכוונה.

אלי אפללו: הכוונה היא באמת לעזור לאנשים האלו.

אלי אפללו: הרי בהבטחת הכנסה, על מה אנחנו מדברים?

אלי אפללו: זכות הקיום המינימלית.

אלי אפללו: אני אומר לך שמשנת 1985 לשנת 2002 - הנתונים עוד לא מעודכנים להיום – יש קפיצה במספר מקבלי הבטחת הכנסה מ-25,000 ל-150,000 בתי-אב.

אלי אפללו: זה אומר שיש לנו בעיה.

אלי אפללו: כאן הבעיה.

אלי אפללו: אנשים שמגיעים למצב הזה, שהם צריכים לחיות מתחת לקו העוני - איך נשאיר אותם באותו מצב?

אלי אפללו: לא נעודד אותם להיכנס למעגל העבודה?

אלי אפללו: אנחנו לומדים מהצלחות שהיו בחוץ-לארץ.

אלי אפללו: אנחנו לפחות לוקחים משהו שהצליח.

אלי אפללו: אני מקווה שפה, בארץ, התוכנית הזאת תצליח ותעודד את האנשים שהיום אינם יכולים להיכנס למעגל העבודה, תאפשר להם ללמוד איך ממלאים קורות חיים בצורה נכונה, תכוון אותם למקומות תעסוקה.

אלי אפללו: אני מאמין שבתוך שנתיים, אחרי שנבחן את התוכנית הזאת, נוכל להמשיך אותה.

אלי אפללו: ואני מקווה שבמהרה לא יהיו לנו אנשים שזקוקים לקבל את הבטחת ההכנסה, וזאת כוונתנו.

אלי אפללו: כולנו רוצים את זה.

אלי אפללו: אני בטוח שחבר הכנסת זחאלקה רוצה בכך בדיוק כמוני ואדוני היושב-ראש רוצה בכך בדיוק כמוני.

אלי אפללו: אני מודה לך מאוד.

אלי אפללו: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה מציע אדוני לעניין הצעתו של חבר הכנסת זחאלקה?

ג'מאל זחאלקה: עבודה ורווחה.

אלי אפללו: עבודה ורווחה.

אלי אפללו: אין שום בעיה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין שום בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לסגן שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, חבר הכנסת אלי אפללו.

אלי אפללו: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מקבל את הצעת סגן השר להעביר את הנושא לוועדה?

ג'מאל זחאלקה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, אנחנו נעבור להצבעה על ההצעה של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה בעניין יישום תוכנית ויסקונסין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד העברת ההצעה לוועדה, מי נגד, מי נמנע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 3 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של שלושה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעתו של חבר הכנסת זחאלקה בעניין יישום תוכנית ויסקונסין תועבר לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך הדיון בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מועד כנס הפגרה המיוחד הבא תימסר הודעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבת הכנסת נעולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חוזר: הישיבה נעולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.