ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושמונים-ושתיים של הכנסת השש-עשרה, 2005-10-31 00:00

ראובן ריבלין: היום יום שני, כ"ח בתשרי התשס"ו, 31 באוקטובר 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת הראשונה במושב הרביעי של הכנסת השש-עשרה, כנס החורף.

אריה האן: בבקשה לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

אריה האן: ) בבקשה לשבת.

ראובן ריבלין: כבוד נשיא המדינה והגברת קצב, אדוני ראש הממשלה, ראשי הממשלה לשעבר, שרים, יושב-ראש הכנסת לשעבר מר תיכון ורעייתו, אדוני ראש האופוזיציה, יוסף טומי לפיד, חברי הכנסת בהווה ובעבר, ראשי הסגל הדיפלומטי, ראש העיר חדרה האבלה, מר חיים אביטן ונציגים נוספים מחדרה, ראש עיריית שדרות, מר אלי מויאל, ונציגים נוספים מהעיר שדרות, אורחים נכבדים, מורי ורבותי, הכנסת השש עשרה פותחת היום את המושב האחרון שלה, כשהסערה הגדולה ההיסטורית מאחוריה וכל מעייניהם של 120 חבריה כבר נתונים, מטבע הדברים, לכנסת השבע-עשרה.

ראובן ריבלין: אין זה משנה אם יהיו הבחירות הבאות בחורף, באביב, או אפילו במועדן החוקי, כעת חיה.

ראובן ריבלין: ריחן של הבחירות המתקרבות הרי יאפיל על כל מה שייעשה כאן בכנסת, אף אם ייעשה לשם שמים.

ראובן ריבלין: ולכן, בטרם נתפלש כולנו בבוץ וברפש של עונת בחירות, ובטרם תוכתם הכנסת השש-עשרה על-ידי חבריה המתקוטטים על מקום בכנסת השבע-עשרה, ראוי, לדעתי, להקדיש כמה רגעים לסיכומים הראשונים, דווקא בישיבה חגיגית זו.

ראובן ריבלין: אמת, עדיין מוקדם לסכם את אירועי השנה שחלפה ואת השפעותיהם על החיים הציבוריים והפוליטיים, שלא לדבר על חייהם האישיים של 8,000 מאזרחי המדינה.

ראובן ריבלין: אבל דומני כי כבר ניתן לסכם את הזווית הפרלמנטרית ואת התפקיד המרכזי ששיחקה הכנסת בדרמה הגדולה אשר זעזעה את המדינה ואשר תמשיך, כנראה, לחולל גלי הדף חברתיים, ולכן גם פוליטיים, בעונת הבחירות הנפתחת עתה.

ראובן ריבלין: בשנה החולפת, אולי מבלי משים, ולמרות דימויה הירוד כל כך בעיני רבים - דימוי שיש גם המתפרנסים משקידה על טיפוחו וליבויו - הוכיחה הכנסת, כי היא איננה רק זירה לוויכוחים, היא איננה רק זירה להוצאת קיטור, והיא איננה חותמת גומי של איש.

ראובן ריבלין: בשנה האחרונה הוכיחה הכנסת לממשלה, לבית-המשפט, לציבור, אבל בראש ובראשונה - לעצמה, כי כאן, באולם הזה, מתקבלות ההכרעות הגורליות במדינת ישראל.

ראובן ריבלין: כאן באה הדמוקרטיה הייצוגית שלנו, הדמוקרטיה הפרלמנטרית הישראלית, לידי מיצוי.

ראובן ריבלין: אפשר להתאבל לנוכח החלטותיה של הכנסת בשנה החולפת, ואפשר להאמין כי החלטות אלו מבשרות תקווה - איש איש לפי השקפתו ואמונתו.

ראובן ריבלין: אבל כאן, באולם הזה, באו הדברים לדיון, לליבון, למיצוי, ולבסוף להכרעה.

ראובן ריבלין: באולם הזה, שכבר ראה הכרעות היסטוריות, הרות-גורל, על חודו של קול, נפל הפור, גם השנה.

ראובן ריבלין: היו מי שקרעו כאן את בגדיהם; היו מי שחשו שקורעים כאן את נפשם; והיו מי שנאנחו כאן אנחת רווחה גדולה; והיה כאן, מה שבעיני סימל יותר מכול את התקווה המשותפת לרובנו, את הרצון המשותף לרובנו, למתאבלים ולנושמים לרווחה, שהקרע יעלה ארוכה ומרפא.

ראובן ריבלין: אני מדבר על החיבוק הדומע, בלילה ההוא, עת אישרה הכנסת את החוק לפינוי היישובים.

ראובן ריבלין: החיבוק האמיתי, הבלתי-מזויף והבלתי-משווק, שאולי אפילו לא צולם, בין שניים מבחירי חבריה של הכנסת הזאת, שניים מן האידיאליסטים שבחבורה, שניים שלכאורה רחוקים כל כך, ועם זאת – אחים, צבי הנדל, וג'ומס, חיים אורון.

ראובן ריבלין: אחרי הפינוי, אחרי הדרמה, אחרי שישקע האבק ויבשו הדמעות, אני רוצה להאמין כי דווקא החיבוק הזה כאן, בתוך זירת ההתגוששות הפוליטית, יטביע את חותמו לשנים ארוכות.

ראובן ריבלין: החיבוק הדומע והגדול הזה קרה כאן הרבה הרבה לפני תעשיית החיבוקים של ה"ספינים", של האחדות, ולפני הרגישות והנחישות.

ראובן ריבלין: החיבוק הזה בין שני ציונים אמיתיים, מאמינים, אשר ידעו כי הגיעה שעת ההכרעה.

ראובן ריבלין: חיבוק זה לא התיימר להקהות כהוא-זה את המחלוקת האמיתית שבערה כאן במשך 30 שנה וממשיכה לבעבע בחברה הישראלית.

ראובן ריבלין: החיבוק הזה גם לא התיימר להקל את משקלה של הכרעת הכנסת בלילה ההוא, או את עוצמתם של האירועים אשר ידענו כולנו שיבואו בעקבות הלילה ההוא כאן בכנסת.

ראובן ריבלין: החיבוק הזה אולי לא היה אלא חיבוק של נחמה בין שני חברים, שני חקלאים, המבינים ואוהבים איש את נפש רעהו, ואשר ממש ממש לא התכוונו שהחיבוק הפרטי, הכואב שלהם, יהפוך בעיני למיתוס, שמסמל בעיני את כל מה שאני מנסה לומר כאן היום.

ראובן ריבלין: כי החיבוק הזה קרה כאן, בכנסת, ומכאן הסמליות והעוצמה שאני מקווה ומאמין שיקרינו על מעמדה של הכנסת גם בעתיד.

ראובן ריבלין: אני מודה ומתוודה כי לו הבנתי לפני חצי שנה את עוצמתו של החיבוק הזה, לו הבנתי שהוא מסוגל להתגבר כמעט על הכול, ייתכן שהייתי ירא פחות מפני מלחמת אחים, שכה הזהרתי מפניה בשנה האחרונה.

ראובן ריבלין: עתה, בדיעבד, אני מתיר לעצמי מידה של אופטימיות זהירה ומבקש להאמין, כי דווקא בזכותה של הכנסת המושמצת כל כך, לא תהא פה לעולם "אלטלנה" שנייה.

ראובן ריבלין: את המבחן הזה, מן הקשים שידעה הדמוקרטיה הישראלית, אני מאמין כי עברנו דווקא מפני שעיני כולנו היו נשואות אל הכנסת ואל הכרעתה ומפני שהתברר כי פסק-דינה של הכנסת הוא פסק-דינה של הדמוקרטיה.

ראובן ריבלין: ופסק-דינה של הדמוקרטיה הוא פסק-דינו של העם.

ראובן ריבלין: אמת, הוויכוח התחולל בכיכרות, בציבור, בכל בית; אבל כאן הוא הוכרע.

ראובן ריבלין: אני גדלתי והתחנכתי בתנועה אשר עמלה במשך שנות דור לשכנע את העם בצדקת דרכה, ולא נפל רוחה כשתורתה נדחתה פעם אחר פעם, וכשדרכם של אחרים צלחה יותר במבחן הדמוקרטי.

ראובן ריבלין: מי שמאמין בצדקת דרכו איננו נרתע מכישלונות וגם איננו חושש להיות מיעוט.

ראובן ריבלין: הוא ממשיך להאמין, ממשיך להיאבק וממשיך לנסות ולשכנע, אך לעולם יכוף את ראשו בפני פסק-דינה של הדמוקרטיה.

ראובן ריבלין: בהזדמנות זו, רצוי וראוי שתצא מכאן, ממקום שבתה של הדמוקרטיה שלנו, מלה של אזהרה לכל מוחאי הכפיים המחייכים ולכל משבחיה של הדמוקרטיה הישראלית האמיצה, שאומנם מבחינתם, בצדק, רוו נחת מן ההחלטות שנתקבלו כאן השנה.

ראובן ריבלין: בל תהיינה תשואותיכם לדמוקרטיה הישראלית תלויות בדבר; בל יהיו השבחים שאתם מרעיפים עתה על אומץ לבה תלויים רק בפסק-דינה הנוכחי המוצא היום חן בעיניכם.

ראובן ריבלין: הדמוקרטיה הישראלית איננה דמוקרטיה על תנאי.

ראובן ריבלין: ריבונות הכנסת איננה ריבונות על תנאי.

ראובן ריבלין: הצדיעו לה, לדמוקרטיה הישראלית, גם בעתיד, גם אם תתקבלנה כאן החלטות אשר ישמחו חלק מהכנסת פחות וחלק מהכנסת יותר.

ראובן ריבלין: הצדיעו לה כפי שכולנו מצדיעים לה היום, ללא תנאי.

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי, אדוני ראש הממשלה, מכובדי, כבוד נשיא מדינת ישראל.

משה קצב: אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, ראש האופוזיציה, חברי הכנסת, ראשי העיר חדרה ושדרות, מכובדי, עם תום הימים הנוראים, ימי חשבון הנפש וההתחדשות, אנו חוזרים לחיי השגרה, ובעזרת השם, באמונה ובתקווה.

משה קצב: המדינה עומדת בפני הכרעות מן הכבדות ביותר שידענו.

משה קצב: אתם, חברי הכנסת, מקבלים החלטות הקובעות את עתידנו ואתם תקבעו לאן מועדות פניה של מדינת ישראל לנוכח התמורות הגיאו-פוליטיות המתרחשות.

משה קצב: בשנה האחרונה התחוללו שינויים ניכרים בחיי מדינת ישראל בעקבות פינוי 25 יישובים יהודיים מרצועת-עזה ומצפון השומרון.

משה קצב: הדמוקרטיה הישראלית עמדה במהלך תוכנית הפינוי במבחן קשה.

משה קצב: המראות היו קשים ומכאיבים, ומקצתם אף מקוממים ומכעיסים, אך התגובות הקשות שמפניהן חששנו לא התממשו.

משה קצב: אני משבח את המנהיגים, ובתוכם גם רבנים, אשר גילו אחריות לאומית והטיפו נגד הסרבנות והאלימות, למרות הכאב והזעם, וכיבדו את החלטות הכנסת.

משה קצב: גם כוחות הביטחון ראויים להערכה על הרגישות שגילו במהלך הפינוי.

משה קצב: ההתנתקות מרצועת-עזה ומצפון השומרון היתה שעתנו הקשה, אך במהלכה נחשפה גם שעתנו היפה.

משה קצב: היה בה מופת וביטוי נעלה לאהבת העם והארץ, ביטוי למסירות נפש.

משה קצב: האחווה שנתגלתה בין החיילים לבין המפונים היתה מרגשת, ונשמרו ערכי הדמוקרטיה.

משה קצב: הקריאות השליליות של כמה רבנים לסרבנות לא השפיעו, ובכל אופן, אסור שהקריאות הללו יאפילו על תרומתם האיכותית של בני הישיבות להתיישבות ולביטחון העם והמדינה.

משה קצב: מוטב שהוויכוח הפנימי בסוגיות מדיניות יהיה פוליטי, מדיני, ביטחוני, חברתי, אך לא ויכוח דתי.

משה קצב: במהלך המאבק נשמעו טענות קשות בעניין משאל העם, השימוש בזכר השואה, פסיקת הרבנים בסוגיות מדיניות ועוד.

משה קצב: כעת, לאחר שבוצעה תוכנית ההתנתקות, כעת הזמן לקיים דיון ולהכריע במחלוקות העיקריות.

משה קצב: עלינו לסכם את אופן ההכרעות בנושאים הנמצאים ביסוד קיומנו.

משה קצב: עלינו להחליט אם בכלל יש מקום להכרעות באמצעות משאל עם; ואם כן, באילו נושאים, באיזה אופן.

משה קצב: עלינו להסכים כי פקודות צה"ל, אשר ניתנו על-פי הוראות הממשלה ובאישור הכנסת ואשר נבחנו בבג"ץ ולאחר דיון ציבורי נוקב וממושך, אין לראות בהן פקודה בלתי חוקית בעליל.

משה קצב: עלינו להסכים כי אין להשתמש בזכר השואה במאבקים הפוליטיים והמדיניים.

משה קצב: עלינו לקבל את הכרעות הכנסת בסוגיות המדיניות, משום שהיא הרשות העליונה והבכירה.

משה קצב: אני קורא לרבנים לקבוע הלכות מדינה בעניין קשרי הגומלין בין הסמכות הרבנית בסוגיות הלכתיות לבין הרשויות הממלכתיות.

משה קצב: ערעור סמכות הכנסת, הממשלה, מערכת המשפט, פוגע בחוסננו הלאומי ועלול לסכן את קיום המדינה.

משה קצב: אני קורא להימנע מנקיטת צעדים וסנקציות נגד ישיבות ההסדר, גם אם יש מקום לצעדים נגד מי שנוקטים סרבנות ואלימות.

משה קצב: צה"ל צריך להמשיך להיות אוהד כלפי המכינות הקדם-צבאיות וישיבות ההסדר, שאם לא כן, יהיו מי שיעדיפו את תורתו-אומנותו.

משה קצב: אין לקבל את דברי הרהב והיומרנות חסרי הבסיס של כמה, המטיפים לסרבנות ומאיימים כי צה"ל ייחלש אם בני הישיבות לא יתגייסו ליחידות המובחרות בגלל תוכנית הפינוי.

משה קצב: אני מגנה את הפגיעה לפני ימים אחדים בסמח"ט השומרון ובחייליו, ומוקיע את ההתנהגות האלימה של הפורעים כלפי חיילי צה"ל ומפקדיהם.

משה קצב: יש להזדרז ולהשלים את הסיוע למפונים - זו משימה לאומית - וגם לכבד את רצונם לחיות חיים קהילתיים.

משה קצב: כעת, לאחר שבוצעה תוכנית ההתנתקות, נוצרו תנאים חדשים שיכולים להוביל להתחברות, או, חלילה, להעמקת הקרע.

משה קצב: כי בצד מילות הפיוס, אנו ממשיכים לשמוע גם ביטויי הסתה.

משה קצב: הציבור, על כל חלקיו, חושש מקרע פנימי ורוצה לשמור על אחדות פנימית.

משה קצב: לא המחנה הדתי רוצה להתנתק מן הציונות ומן המחנה החילוני, ולא המחנה החילוני רוצה להתנתק מן המחנה הדתי.

משה קצב: אני קורא למפונים לחזור ולהתחבר, להתחדש, להטעין את עצמם בכוחות מחודשים לקראת האתגרים והקשיים שאנו עומדים בפניהם; לשים קץ לדיבורים על בדלנות, על החרמות, על נטישה.

משה קצב: אני מאמין כי הפערים הפוליטיים בתוך ישראל קטנים מאי-פעם, וכי בפעם הראשונה מאז 1948 נפתח פתח אמיתי לדו-שיח אמיתי, כן, פתוח, בין הימין לשמאל, בין הדתיים לחילונים, ללא התנשאות, ללא התבטלות.

משה קצב: המאבק נגד ההתנתקות הביא לתודעת החילונים התומכים בהתנתקות את עוצמת האמונה היהודית, את האמונה בחזון, באידיאל, בערכיה.

משה קצב: המאבק הביא לתודעת ציבור המתנגדים לתוכנית ההתנתקות ולציבור הדתי את העוצמה שבערכי הדמוקרטיה.

משה קצב: אני יודע כי לרבים מן המפונים – יותר משכאב להם הרס הבתים, כאבה להם הפגיעה, על-פי תפיסתם, בקודשי היהדות, הפגיעה באמונתם.

משה קצב: עלינו להמשיך ולחתור להסדר מדיני עם הפלסטינים למרות הקשיים, הספקות והאכזבות.

משה קצב: בתריסר השנים האחרונות מדינת ישראל עשתה שלוש תפניות היסטוריות לטובת הפלסטינים - הסכמי אוסלו, הנכונות לתמוך בהקמת מדינה פלסטינית עצמאית והוצאת צה"ל מרצועת-עזה ופינוי 25 יישובים יהודיים.

משה קצב: הפלסטינים, לצערנו, עדיין אינם מכירים בערכם של הוויתורים ההיסטוריים שעשתה מדינת ישראל, והם לא נקטו צעדים מקבילים בתמורה.

משה קצב: בעולם הערבי יש יותר ויותר קולות של השלמה עם קיומה של מדינת ישראל, ויש יותר נכונות לקבל אחריות לגורלם ולמצבם.

משה קצב: נשמעים אף קולות, גם אם הם מזעריים, המטילים ספק ביעילות הטרור ומדברים בזכות התהליך הפוליטי, זאת למרות הקולות הפנאטיים הקיצוניים הנשמעים בעולם המוסלמי.

משה קצב: עלינו להיערך יחדיו להתמודדות עם האתגרים והקשיים הניצבים בפני העם בישראל.

משה קצב: עלינו לקבוע בהסכמה לאומית את מפת האינטרסים הלאומיים, את מפת האינטרסים הביטחוניים החיוניים ואת דרכי המאבק מול הטרור הפלסטיני.

משה קצב: במסגרת הפיוס הלאומי צריך לחתור להסכמה לאומית בעניין גושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, כפי שהם מוזכרים במכתבו של נשיא ארצות-הברית ג'ורג' בוש מאפריל 2004.

משה קצב: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, העוני בחברה הישראלית גבר בשנה האחרונה והמצוקות החריפו.

משה קצב: אני קורא לממשלה לפעול בנחישות לצמצום ממדי העוני.

משה קצב: אני משבח את כוונותיה בנושא הזה, אולם לא די בכך.

משה קצב: המאבק בעוני הינו חובה מוסרית, אך יש בו גם חשיבות כלכלית.

משה קצב: העם מצפה כי כוונת הממשלה להיאבק בעוני תתממש ביעילות וכי הממשלה אכן תביא באופן מיידי לבלימת הגידול בעוני ובהמשך לצמצום ניכר בהיקף העוני בישראל.

משה קצב: הנתונים על עלייה מתמדת בשיעור האלימות בחברה מעוררים דאגה, והטיפול באלימות חייב להיות מערכתי ונחוש.

משה קצב: נושא מרכזי נוסף המוטל על הכנסת הוא שוויון הזכויות לערביי ישראל.

משה קצב: ביטוי לכך ניתן בדוח ועדת-אור, שהוקמה בעקבות אירועי אוקטובר 2000.

משה קצב: בדוח נאמר, כי המדינה לא עשתה די ולא התאמצה די כדי להקנות שוויון לאזרחיה הערבים ולהסיר את תופעות האפליה והקיפוח.

משה קצב: אני קורא לכנסת לתקן את חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, אשר יאפשר הכרה בפעולות איבה על רקע לאומי.

משה קצב: אני שמח לברך את פרופסור ישראל אומן על קבלת פרס נובל לכלכלה.

משה קצב: אנו מייחלים ליום שבו נוכל להפנות את המשאבים האנושיים, המדעיים והטכנולוגיים לרווחת האנושות, לטובת עמי האזור, למאבק בעוני, באסונות טבע ובמחלות חשוכות מרפא.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, בנאומי בכנסת בפתיחת המושב הראשון של הכנסת השש-עשרה, ב-17 בפברואר 2003, קראתי לבחון את מבנה הממשל בישראל כדי להגביר את היציבות והיעילות השלטונית.

משה קצב: ואכן, ב-25 בספטמבר 2005 הקמתי ועדה ממלכתית-ציבורית, בראשות נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים, פרופסור מנחם מגידור, לבדיקת מבנה הממשל בישראל ולהצעת חלופות אשר בכוונתי להציגן בפני הכנסת והציבור.

משה קצב: מאז קום המדינה קמו ונפלו 30 ממשלות.

משה קצב: בעשור האחרון כיהנו בישראל חמישה ראשי ממשלה.

משה קצב: המשברים הפרלמנטריים מקשים את הניהול התקין של ענייני המדינה.

משה קצב: כמו כן קראתי אז להקים גוף יהודי עולמי, אשר יפעל להגברת האחדות בעם היהודי ולהתמודדות עם הקשיים ועם האתגרים הייחודיים הניצבים בפני העם היהודי בדורנו.

משה קצב: ואכן, לאחר התייעצות עם מנהיגי היהודים בעולם, הקמתי ב-23 ביוני 2005 ועדת היגוי בראשות נשיא אוניברסיטת בר-אילן, פרופסור משה קווה, להקמת הפורום היהודי העולמי.

משה קצב: אתם, חברי הכנסת, המוסד העליון המבטא את רצון העם – עליכם להיות פה טהור ונאמן לשולחיכם, לשמור על האחדות בתוך חילוקי הדעות, להראות לעם כי המשותף רב על המפריד.

משה קצב: אתם מתווים את דמותה של המדינה.

משה קצב: עליכם לפעול לרחישת האמון לכם, למרות היותכם זה כבר נבחרי האומה.

משה קצב: אתם אינכם הבבואה של העם, אתם הדוגמה לעם, אתם מנהיגיו.

משה קצב: לסיום, אני מבקש לברך את העם בישראל בשנה טובה ומבורכת, ואת אזרחינו המוסלמים לרגל עיד אל-פיטר.

משה קצב: אני מבקש להודות לכם, נבחרי העם חברי הכנסת.

משה קצב: אני מבקש לשלוח תודה מיוחדת, בשם העם, לכוחות הביטחון המקיימים בכל עת אלפי פעילויות, בכל רחבי המדינה ומחוצה לה, כדי לשמור על ביטחונה של מדינת ישראל ועל חיי אזרחיה.

משה קצב: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכבוד נשיא מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראש ממשלת ישראל לבוא ולמסור לכנסת הודעה על פעולות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכנית הממשלה למושב הקרוב.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה.

אריאל שרון: מכובדי הנשיא והגברת קצב, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחית והקודמות, ראשי הערים חדרה ושדרות ובני ערים אלה, שגרירים של מדינות רבות, "אחרי החגים" הגיע, ואני שמח לעמוד כאן שוב, אולי בניגוד לרצונם של כמה מחברי הבית הזה, ולדווח לכנסת על פעולות הממשלה הצפויות לתקופה הקרובה.

אריאל שרון: בימים האחרונים קיבלנו תזכורת למציאות האזורית רוויית השנאה לישראל.

אריאל שרון: קריאתו של נשיא אירן למחוק את ישראל מהמפה, מבטאת מה שרבים באזור רוצים אבל מפחדים לומר בגלוי.

אריאל שרון: כוונות הרצח שלהם מתבטאות יום-יום בפיגועי זדון מסוג אלה שכוונו נגדנו בשבוע האחרון.

אריאל שרון: משלחי הטרור מאירן ומדמשק, מעזה ומג'נין, מטול-כרם ומקבטיה, מחברון ומבית-לחם, אינם זקוקים לסיבות ולתירוצים, אלא רק להזדמנות.

אריאל שרון: מול מציאות כזאת תמשיך ישראל להגן על עצמה ולפגוע במחוללי הטרור.

אריאל שרון: אין לנו ברירה.

אריאל שרון: צה"ל, משטרת ישראל ושירותי הביטחון הם חומת המגן שלנו בפני כוונות הרצח שמולנו.

אריאל שרון: אנו גם נמשיך בבניית גדר הביטחון במלוא המרץ, ללא כל מגבלה תקציבית, ביצועית או פוליטית.

אריאל שרון: תוואי הגדר נקבע משיקולים ביטחוניים, תחת ביקורת שיפוטית שתכליתה ביטחון מקסימלי מחד גיסא ופגיעה מינימלית בחיי התושבים הפלסטינים מאידך גיסא.

אריאל שרון: אין לנו שום רצון או כוונה לגרום סבל מיותר לפלסטינים, ואף פעלנו כדי להקל את שגרת חייהם כל עוד נשמר השקט היחסי.

אריאל שרון: אבל, על הפלסטינים להבין שרק מאבק נחוש בטרור, ובכלל זה פירוק ארגוניו, יבטיח את השקט שכולם מייחלים לו.

אריאל שרון: אנו רואים שינוי חיובי במעמדה של ישראל בזירה הבין-לאומית.

אריאל שרון: יש הבנה גוברת לצורך של ישראל להגן על עצמה מאיומים שונים, החל בטרור וכלה באיום הגרעיני.

אריאל שרון: לראשונה זה שנים רבות מתייצבת הקהילה הבין-לאומית, באמצעות מועצת הביטחון של האו"ם, נגד מדינות קיצוניות כמו אירן וסוריה, שמאיימות על השלום ועל היציבות באזור.

אריאל שרון: היום, לראשונה מאז קום המדינה, תדון עצרת האו"ם בהצעת החלטה שהגישה ישראל, שמטרתה להנציח את זיכרון השואה בעולם בקביעת מועד לציון יום השואה ובקידום תוכניות חינוכיות בנושא השואה ברחבי העולם.

אריאל שרון: זו החלטה חשובה לישראל וליהודי העולם, צעד משמעותי במאמץ הערכי החשוב של הנצחת השואה ולימוד לקחיה.

אריאל שרון: קבלת ההחלטה היא דוגמה נוספת לנרמול מעמדה של ישראל באו"ם ולשיפור מעמדה הבין-לאומי של ישראל, וראוי להודות לשר החוץ ולאנשי משרדו על מאמציהם.

אריאל שרון: הקהילה הבין-לאומית מאוחדת גם בדרישה מהרשות הפלסטינית לקיים את כל התחייבויותיה, ובראשן פירוק ארגוני הטרור מנשקם ומניעת פיגועים נגד ישראל.

אריאל שרון: לכול ברור כי זאת הדרך היחידה לעלות מחדש על נתיב המשא-ומתן כדי להגיע להסדר אמיתי לפתרון הבעיות בינינו לבין הפלסטינים.

אריאל שרון: מדיניותה של הממשלה היא לחתור ליישום מפת הדרכים, עם 14 ההסתייגויות הישראליות, כפי שאושרה בממשלה.

אריאל שרון: מפת הדרכים היא התוכנית המדינית היחידה שמעניקה אופק של שלום ותקווה לשני העמים, ואין בלתה.

אריאל שרון: אנו חייבים להיות מאוחדים כדי להדוף את הניסיונות לפטור את הפלסטינים ממילוי התחייבויותיהם הביטחוניות והמדיניות שלא מולאו עד היום.

אריאל שרון: אין אפשרות לעקוף את הדרישה מהפלסטינים להילחם מלחמה ממשית בטרור.

אריאל שרון: ישראל כבר הוכיחה את נכונותה לעשות ויתורים כואבים; כעת אנו דורשים לראות פעולה ממשית מצד הרשות הפלסטינית והעם הפלסטיני בדרך לשלום אמת.

אריאל שרון: חברי הכנסת, הממשלה אינה מתכוונת לשקוט על שמריה ולחכות שיום יבוא.

אריאל שרון: לצד המשך הפעילות הביטחונית והמדינית, שנועדה למנוע טרור ולתת תקווה לשלום, יש לנו משימות רבות גם בפנים.

אריאל שרון: בשבועות הקרובים תניח הממשלה על שולחן הכנסת את תקציב המדינה.

אריאל שרון: התקציב הזה יבטא את סדר העדיפויות הלאומי שקבעה הממשלה.

אריאל שרון: השיפור במצבנו הכלכלי מאפשר לנו להפנות יותר משאבים להתמודדות עם כמה בעיות פנים בוערות שמשפיעות על איכות חיינו יותר מכול.

אריאל שרון: אנו נציג תוכנית לאומית למאבק באלימות ובפשיעה, כדי לתת לכל אזרח ישראל ביטחון אישי בבית, ברחוב, בבית-הספר ובמקומות הבילוי.

אריאל שרון: נילחם בפשיעה שבפנים באותה נחישות שבה אנו נלחמים בטרור שבא מבחוץ.

אריאל שרון: אנחנו עובדים על גיבוש תוכנית מיוחדת לצמצום העוני ולסיוע לאוכלוסיות חלשות.

אריאל שרון: אין זה סוד שהמשבר הכלכלי שעברנו פגע בחלשים פגיעה קשה יחסית לשכבות המבוססות.

קריאה: 9 מיליארדים לעשירים.

אריאל שרון: כעת יש צורך לתקן חלק מאילוצי העבר.

אריאל שרון: אתמול הנחיתי את מתכנני התקציב להקצות את המשאבים הדרושים לצעדים שמטרתם צמצום הפער הבלתי-נסבל הזה - -

נסים זאב: תקציב בחירות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת.

אריאל שרון: - - ולהציג לפני את הצעדים הללו במהלך השבועות הקרובים.

אריאל שרון: גם אם ברור כי השיפור יורגש לאחר זמן, הנחיתי אותם לנקוט צעדים שיביאו תוצאות כבר בטווח הזמן הקצר.

אריאל שרון: הקמתי ועדה שחברים בה המשנה לראש הממשלה שמעון פרס, שר האוצר אהוד אולמרט ואני, והיא תעקוב אחר יישום התוכנית.

אריאל שרון: אני רוצה לומר לכם שאני בטוח שנבחין, ולא בעוד זמן רב, בתוצאות הטיפול בעוני.

קריאה: לפני הבחירות?

קריאה: זה לקדנציה הבאה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מייד לאחר דברי ראש האופוזיציה יתקיים דיון פתוח.

אריאל שרון: אני אענה לך בנושא הזה.

אריאל שרון: אני מתחיל בקדנציה הזאת ואמשיך בקדנציה הבאה.

אריאל שרון: תהיה רגוע, זאת אומרת, אל תדאג בנושא הזה.

אריאל שרון: נמשיך השנה ליישם את הרפורמה בחינוך, שיש לה חלק מרכזי במאמץ לצמצם פערים חברתיים ולחזק את המצוינות בחברה הישראלית.

אריאל שרון: כולנו בירכנו את פרופסור ישראל אומן, זוכה פרס נובל, כפי שבירכנו את פרופסור הרשקו ואת פרופסור צ'חנובר על זכייתם בפרס בשנה שעברה.

אריאל שרון: תפקידנו הוא להבטיח שבעשורים הקרובים יהיו לנו זוכי פרס נובל נוספים.

אורי אריאל: מה עם ממלא-מקום ראש הממשלה שמעון פרס?

אריאל שרון: ולבסוף, בשבועות הקרובים נביא לאישור הממשלה תוכנית שגובשה במשרדי, במשרד המשנה לראש הממשלה ובמשרד האוצר, לחיזוק ולפיתוח מואצים של הנגב בעשור הקרוב.

אריאל שרון: התוכנית הזאת תשמש דוגמה לשינוי סדרי העדיפויות של הממשלה, שייכלל בו מתן עדיפות לנגב, לגליל ולירושלים רבתי.

אריאל שרון: לא הזכרתי - - -

טלב אלסאנע: כל היישובים בנגב, או חלק מהם?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, יהיה לנו דיון כללי לאחר מכן.

אריאל שרון: אני לא הזכרתי כאן את כל המקומות, אבל בהכירי את הכנסת, וברור לי שתמיד יש מארבים גם בכנסת, אני רוצה לומר שבדברים האלה אני בהחלט כולל את בקעת-הירדן, את גושי ההתיישבות, את אזורי הביטחון ואת רמת-הגולן.

אריאל שרון: כל אלה יבוצעו נוסף על ההשקעה המסיבית וחסרת התקדים בבניית התשתיות הלאומיות, תוכנית הרכבת, תוכנית חמש-שנתית לפיתוח הכבישים הבין-עירוניים, פרויקט האנרגיה ותשתיות המים.

אריאל שרון: כל אלה מבטיחים כי ישראל לא תשקוט על שמריה ותהפוך למדינה תחרותית ומפותחת.

נסים זאב: זה נשמע כמו באחרית הימים.

אריאל שרון: חברי הכנסת, אנחנו נכנסים לשנת בחירות, ובדרך הטבע מתחדדות המחלוקות המפלגתיות וגוברים הוויכוחים האישיים.

אריאל שרון: אני קורא לכולנו לנהוג באחריות ולזכור שיש חיים גם אחרי הבחירות.

ג'מאל זחאלקה: אתה ופרס דווקא כמו זוג יונים, אין מחלוקות.

אריאל שרון: הוכחנו בעבר שאנחנו יכולים לפעול יחד כדי להשיג מטרות לאומיות גם תוך כדי ויכוח נוקב.

אריאל שרון: תפקיד כולנו הוא לפעול כך, כל אחד ממקומו, בממשלה ובכנסת, בקואליציה ובאופוזיציה, כדי להבטיח לעם ישראל, לאזרחי ישראל, שנים רבות של שקט, שגשוג ורווחה, תודה לכם.

ראובן ריבלין: תודה לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראש האופוזיציה, חבר הכנסת יוסף טומי לפיד, לומר את דבריו.

יעקב מרגי: איזה אופוזיציה, אין אופוזיציה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני נשיא המדינה, אדוני ראש הממשלה, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי, גבירותי ורבותי, עם כל הכבוד הראוי לאריק שרון ולשמעון פרס, הם עומדים בראשן מפלגות שאינן ראויות לשלטון.

יוסף (טומי) לפיד: מה חטאו אזרחי המדינה הזאת שגורלם יהיה מופקד ומופקר בידי הליכוד והעבודה.

יוסף (טומי) לפיד: מפת הדרכים תקועה, האינתיפאדה מתחדשת, השלום מתרחק, המעוף הכלכלי נעצר והעוני מעמיק, מערכת הבריאות קורסת, דוח-דברת מיושם בקצה המזלג של חינוך כושל, "נוער הגבעות" בונה מאחזים ומכה קצינים, נשיא אירן מאיים למחוק את ישראל ממפת העולם, אבל שרון ופרס אינם פנויים לקטנות כאלה, כי הם עסוקים במריבות הפנימיות של הליכוד ושל העבודה.

יוסף (טומי) לפיד: הליכוד הופך אנשים מפוקפקים לחברי כנסת והעבודה הופכת חברי כנסת לאנשים מפוקפקים.

יוסף (טומי) לפיד: פרס הבטיח לעזוב את הממשלה למחרת הפינוי.

יוסף (טומי) לפיד: עזה פונתה, שמעון פרס לא פונה.

יוסף (טומי) לפיד: אפילו הבולדוזר הענק שהרס את בתי המתיישבים בגוש-קטיף לא יוציא את שמעון פרס מהממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: המורדים של הליכוד מרקידים את הממשלה על כרעי תרנגולת, בעוד ראשי העבודה מתחרים ביניהם מי זייף פחות חתימות של מתפקדים.

יוסף (טומי) לפיד: מי שזייף הכי מעט חתימות הוא הכי ראוי להיות ראש ממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: האם אלה המפלגות שצריכות לשלוט במדינה הזאת?

יוסף (טומי) לפיד: האם מפלגות כאלה ראויות לשלוט במדינת ישראל?

יוסף (טומי) לפיד: האם הציבור הישראלי אינו ראוי למפלגות טובות מאלה?

יוסף (טומי) לפיד: האם שמעתם כבר על ממשלה שיש לה רוב רק אם האופוזיציה מצביעה בעדה?

יוסף (טומי) לפיד: האם יש דבר כזה בעולם כולו?

יוסף (טומי) לפיד: ממשלה שתלויה אך ורק בקולות האופוזיציה?

יוסף (טומי) לפיד: ההיסטוריה שלנו מתגלגלת לאחרונה בין ארוחות ערב - מארוחת הערב החשאית בניו-יורק, שבה נאספו תרומות למערכת הבחירות של אריק שרון ועד לגיבושון שנערך במוצאי-שבת לחברי סיעת הליכוד בבית ראש הממשלה.

גדעון סער: קודם כול זה היה אתמול, לא במוצאי שבת.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו חיים מ-ceaser salad לסלט עגבניות.

יוסף (טומי) לפיד: אם זה המצב, אדוני ראש הממשלה, הרי הגיע הזמן לערוך את הסעודה האחרונה של ממשלתך.

איתן כבל: טומי, הגעגוע אוכל אותך.

יוסף (טומי) לפיד: האופוזיציה, מכל אגפיה, תעשה חסד עם אזרחי המדינה אם תקצר את חיי הממשלה.

יוסף (טומי) לפיד: עד מתי נסבול את חטאי הממשלה הזאת, הנתונה לבולמוס של חיכוכים פנימיים שאין להם דבר וחצי דבר עם טובת המדינה.

יוסף (טומי) לפיד: השחיתות חוגגת, האלימות משתוללת ברחובותינו כביטוי לאלימות בחיינו הציבוריים.

יוסף (טומי) לפיד: התנופה הכלכלית שנוצרה בקדנציה הקודמת נעצרה.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו חוששים ש"קסאמים" יפגעו בכפר-סבא ובנתב"ג, וראש הממשלה עסוק יומם ולילה בעסקי מפלגתו, בחסידיו, באויביו ובמורדיו, והמשנה לראש הממשלה מנהל מאבק נואש כדי לזכות בבחירות על הנהגתה של מפלגה החיה אך ורק מהמוניטין של העבר.

יוסף (טומי) לפיד: נלך לבחירות, רבותי.

יוסף (טומי) לפיד: ככל שנקדים את הבחירות, כן נחסוך מעצמנו את הביזיון של השלטון הנוכחי.

יוסף (טומי) לפיד: הגיע הזמן שהציבור יבחר בממשלה שתקדם את תהליך השלום, תבטיח את שגשוג הכלכלה ותרפא את חוליי החברה הישראלית ואת מכאוביה.

יוסף (טומי) לפיד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שרי הממשלה, אני רוצה להודות לנשיא המדינה על השתתפותו בפתיחת המושב האחרון של הכנסת השש-עשרה.

ראובן ריבלין: אני מכריז על הפסקה של חמש דקות מייד לאחר שהנשיא יצא את האולם.

אריה האן: אבקש לקום.

אריה האן: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

אריה האן: )

ראובן ריבלין: הפסקה של חמש דקות.

ראובן ריבלין: (הישיבה נפסקה בשעה 16:48 ונתחדשה בשעה 16:56.

ראובן ריבלין: )

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה לאחר ההפסקה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק התרבות והאמנות (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במועצה), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, עזמי בשארה וואסל טאהא; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הפסקת שירות), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת אמנון כהן; הצעת חוק יום הצדעה לנכי צבא-הגנה לישראל, התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – הבטחת הכנסה לעולים חדשים היוצאים מישראל מעת לעת), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת עבד- אלמאלכ דהאמשה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת), התשס"ו-2005, מאת חברת הכנסת נעמי בלומנטל; הצעת חוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם (תיקון – ביטול רשיון), התשס''ו-2005, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – שלילת זכאות), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ביטול פסלות כהונה בשל פשיטת רגל), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – קביעת מספר ימי אבל), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת ואסל טאהא, ג'מאל זחאלקה ועזמי בשארה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי שרפת נפטר), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אבשלום וילן, רוני בריזון ורשף חן; הצעת חוק בתי-דין דתיים (יחידת סיוע), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אתי לבני, רוני בריזון ורשף חן; הצעת חוק הבוררות (תיקון – ערעור על פסק בוררות), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת רוני בר-און ונעמי בלומנטל; הצעת חוק מניעת אלימות במוסדות רפואיים, התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק חובת פרסום בשפה הערבית, התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, מוחמד ברכה ועסאם מח'ול; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – אחריות מעביד בפועל לעובדי קבלן וכוח-אדם), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אפרים סנה וגלעד ארדן; הצעת חוק הלוואות לשכר לימוד (תיקון – גובה מזערי של הלוואה), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת רומן ברונפמן וקבוצת חברי הכנסת;

אריה האן: הצעת חוק להנצחת זכרו של אלי כהן, התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת אליהו ישי.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון – הוראת שעה), התשס"ו-2005; הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה (הוראות מעבר), התשס"ו-2005.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 36) (ועדה ציבורית לקביעת חסינות), התשס"ו-2005; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 37) (ועדה ציבורית לקביעת חסינות), התשס"ו-2005; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 38), (ועדה ציבורית לקביעת חסינות), התשס"ו-2005; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון מס' 24) (דמי טיפול מקצועי ארגוני מרביים), התשס"ו-2005; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 8) (איסור פרסום בדבר עבר מיני), התשס"ו-2005; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 87) (איסור פרסום מתלונן בעבירת מין), התשס"ו-2005; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 55) (ביטול התקשרויות בין רשימות מועמדים), התשס"ו-2005.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: החלטות ועדת הכספים בדבר תיקוני טעויות בחוקים האלה: חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005; חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני), התשס"ה-2005; חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005.

אריה האן: הודעת שר הביטחון בעקבות מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בנושא: סכנת קרינה לילדי בית-הספר בנען.

אריה האן: לוח תיקונים להצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005.

אריה האן: עוד אודיע

אריה האן: כם כי חבר הכנסת זבולון אורלב ביקש להסיר את הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – תקציב החינוך), התשס"ה-2005, מטעמו, שמספרה פ/3807.

אריה האן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה למזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: תפקודה הכללי;

יולי יואל אדלשטיין: 3.

יולי יואל אדלשטיין: מדיניותה בתחום הכלכלי, החברתי והמדיני

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, סדרת הצעות אי-אמון.

יולי יואל אדלשטיין: הראשונה שבהן היא הצעת אי-אמון מטעם סיעת שינוי - בשל תפקודה הכללי של הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה אם ההצעה תתקבל הוא חבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

יולי יואל אדלשטיין: ינמק את ההצעה יושב-ראש סיעת שינוי, חבר הכנסת רשף חן.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לסיעת שינוי אין אמון בממשלה הזאת, לסיעת שינוי אין אמון בראש הממשלה הזה.

רשף חן: האמת היא שדי קשה למצוא היום מישהו שיש לו אמון בממשלה הזאת או בראש הממשלה הזה.

רשף חן: הרי לחצי סיעת הליכוד אין אמון בממשלה הזאת.

רשף חן: החצי השני, יש להם דווקא אמון.

רשף חן: אני לא יודע אם זה קשור או לא, אבל החצי השני הם כולם חברים בממשלה הזאת.

רשף חן: 12 שרים, שבעה סגני שרים - מחצית סיעת הליכוד, היא זאת שתומכת בממשלה הזאת.

רשף חן: ובמקרה, מי שלא חבר בממשלה הזאת בסיעת הליכוד חושב שהממשלה הזאת צריכה ללכת הביתה.

רשף חן: גם לסיעת העבודה, השותפה הגדולה השנייה בממשלה הזאת, אין אמון בממשלה.

רשף חן: הרי אנחנו כולנו זוכרים שסיעת העבודה הודיעה מראש, שבשל האי-אמון שלה בממשלה הזאת היא תפרוש ממנה מייד לאחר ההתנתקות.

רשף חן: מדוע זה, חברי חברי הכנסת, חזרה בה סיעת העבודה מעמדתה הנכונה הזאת?

רשף חן: אולי מפני שבדיוק חצי מחברי סיעת העבודה גם הם חברים בממשלה הזאת, שרים או סגני שרים.

רשף חן: אגב, לא כל סיעת העבודה מושפעת מהעניין הזה.

רשף חן: חבר הכנסת בייגה שוחט, למשל, חושב שהממשלה הזאת סיימה את דרכה, ומידת גועל הנפש שלו היא כזאת, שהוא בוחר ללכת הביתה.

רשף חן: ובמקומו, סיעת העבודה מביאה לנו אדם שבהחלט ראוי לשורותיה, אדם שהורשע בקבלת שוחד במסגרת תפקודו בסיעת העבודה.

רשף חן: חברי, אפילו לראש הממשלה אין אמון ביכולת הממשלה הזאת לבצע את משימותיה.

רשף חן: עובדה: לדעתו של ראש הממשלה, 20 שרים ו-12 סגני שרים - ראיתי את חבר הכנסת שריד, מייד תיקנתי את לשוני - שזה, חברי, רבע, קצת יותר מרבע מחברי הכנסת, לדעתו של ראש הממשלה הם לא מסוגלים לעמוד בעומס הרב המוטל על הממשלה הזאת.

רשף חן: עד כדי כך מתקשים השרים וסגני השרים לעמוד בעומס, שראש הממשלה רואה לנכון לפנות אל הכנסת ולבקש לחזק את שורותיה של הממשלה עוד בשני שרים, כך ש-34 חברי הכנסת יהיו חברים בממשלה הזאת.

רשף חן: ואולי זה מפני שראש הממשלה הזאת הבין, שמי שלא חבר בממשלה הזאת לא מביע אמון בממשלה הזאת, והדרך היחידה לזכות באמון של חברי הכנסת היא לצרף אותם לממשלה.

רשף חן: זו שיטה טובה.

רשף חן: אנחנו יכולים להגיע ככה ל-61 חברי ממשלה, ואז באמת יהיה לה רוב מובטח לאורך זמן.

רשף חן: יותר מזה, ראש הממשלה איבד את האמון שלו גם בדרכה של הממשלה שלו עצמו.

רשף חן: ראש הממשלה, למשל, כבר לא מאמין בקו הכלכלי שהוא דגל בו עד לפני זמן קצר מאוד.

רשף חן: עכשיו ראש הממשלה פתאום מאמין בכלכלה חברתית, וזה בעצם לא יותר מאשר שם אחר לכלכלת בחירות, וכלכלת בחירות, חברי, זה שוחד.

רשף חן: זה מצב שבו הממשלה מפקירה את האינטרסים האמיתיים של המדינה ושל העם, ומשחדת את הציבור, מפני שהיא יודעת שאם היא תישפט על-ידי העם לגוף עמדותיה היא תיכשל, ולכן היא צריכה כלכלת בחירות.

רשף חן: ולמי שתוהה אם אי-פעם תשנה סיעת שינוי את עמדתה, ואולי תחזור להביע אמון - כי כידוע היה לנו אמון בממשלה הזאת בעבר - אני מבהיר באופן חד-משמעי שהתשובה היא לא באל"ף רבתי.

רשף חן: והתשובה הזאת לא תשתנה עד לפיזור הכנסת הזאת.

רשף חן: חברי, את סיעת שינוי אפשר לרמות פעם אחת.

רשף חן: ראש הממשלה התחייב כלפינו בהסכם כתוב להעביר חוק ברית זוגיות.

רשף חן: הוא הפר את ההתחייבות הזאת.

רשף חן: ראש הממשלה התחייב כלפינו בהסכם כתוב להביא למצב של תיקון חוק טל ולגיוס שווה והוגן של הנוער במדינת ישראל והצעירים במדינת ישראל.

רשף חן: הוא הפר את ההתחייבות הזאת.

רשף חן: חמור מכך - לדעתי, ראש הממשלה לא התכוון לקיים את ההתחייבות הזאת גם כאשר הוא חתם על ההסכם הזה, וזה הדבר החמור.

רשף חן: זה הדבר שמביא אותנו לא להאמין ביכולת שלנו להגיע לאיזה הסכם עם ראש הממשלה.

רשף חן: ואני מציע שאף אחד לא ישגה בשום אשליה על סמך התמיכה הקודמת שלנו בתקציב המדינה.

רשף חן: אנחנו תמכנו בתקציב המדינה בפעם הקודמת מסיבה אחת ויחידה, והיא לא תמיכתנו בממשלה ואפילו לא תמיכתנו בתקציב, אלא אך ורק תמיכתנו בהתנתקות, והבנתנו והכרתנו שאי-העברת התקציב תכשיל את ההתנתקות.

רשף חן: זה דבר שהרגשנו שאנחנו חייבים לעשות, למען אינטרס גובר של מדינת ישראל.

רשף חן: האינטרס הזה לא קיים עוד, הוא לא יחזור, ולכן אנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי להפיל את הממשלה הזאת, להביא לבחירות, ועם קצת שכל ומזל להביא למצב של ממשלה ראויה לעם ישראל ולמדינת ישראל.

רשף חן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן, יושב-ראש סיעת שינוי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שאדוני השר שטרית, השר המקשר, רוצה להשיב לכל המציעים יחד.

מאיר שטרית: - - -

יולי יואל אדלשטיין: זכותו, ודאי.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אנחנו נעבור לדובר הבא, בעצם להצעה הבאה: התנהלות הממשלה בפינוי יישובי גוש-קטיף והשומרון ללא מתן פתרון הולם לתושבים לשמירת הצביון הקהילתי.

יולי יואל אדלשטיין: ההצעה היא של המפד"ל, האיחוד הלאומי וציונות לאומית דתית מתחדשת.

יולי יואל אדלשטיין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת זבולון אורלב, וינמק את ההצעה חבר הכנסת שאול יהלום.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: לשאלתו של חבר הכנסת שריד, כאשר יסיים חבר הכנסת יהלום את דבריו, תוכל לעלות ולנמק את ההצעה של סיעת מרצ.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סיעת המפד"ל, יחד עם סיעות האיחוד הלאומי וציונות לאומית דתית מתחדשת, מגישות אי-אמון בממשלה בשל המחדלים בטיפול בעקורי גוש-קטיף.

שאול יהלום: למעלה מ-70 יום חלפו מאז נעקרו מבתיהם כ-9,000 אנשים, נשים וטף.

שאול יהלום: כמעט אף אחד מהאנשים האלה לא הגיע לפתרון הקבע.

שאול יהלום: הראשונים שבהם עתידים להגיע לפתרון הקבע לכל המוקדם בעוד שנתיים.

שאול יהלום: חלקם יגיעו כנראה לפתרון הקבע רק בעוד שלוש, ארבע שנים, ואולי אף מאוחר יותר.

שאול יהלום: לא פחות חמורה היא העובדה, שעד היום כשני-שלישים מהעקורים טרם הגיעו לפתרון הזמני.

שאול יהלום: ככל הנראה, חלק ניכר מהם יגיעו לפתרון הזמני רק בעוד שלושה עד שישה חודשים.

שאול יהלום: הפתרונות הזמניים כשלעצמם כרוכים בסבל התושבים.

שאול יהלום: גם כשיעברו למגורים הזמניים הם ייאלצו לדור בצפיפות רבה – ב-10-12 מ"ר לנפש - הם לא יוכלו אפילו לארח את בני משפחותיהם הקרובים; את הוריהם, את ילדיהם הנשואים ואת נכדיהם.

שאול יהלום: חלק ניכר מהריהוט והחפצים שלהם לא נכנס כלל למגורונים, והם יהיו במכולות או במחסנים.

שאול יהלום: העקורים צריכים לקנות לתקופה הזמנית ציוד וריהוט המתאימים לקרוונים.

שאול יהלום: למותר לציין כי בחוק לא נקבע כל פיצוי על כך.

שאול יהלום: קיצורו של דבר, אלפי העקורים, שהבית שבנו בעמל רב נלקח מהם על-ידי מדינת ישראל, נשארו ללא בית, וגרים היום בצפיפות, בין השאר בבתי-מלון.

שאול יהלום: חלקם יצטרכו להישאר במצב זה עוד חודשים רבים.

שאול יהלום: השלכות פיזיות ונפשיות של המצב ושל המגורים בבית-מלון הן קשות וכבר ניכרות בשטח, וההשלכות, לדעת מומחים, רק תלכנה ותרבינה.

שאול יהלום: מצב דברים זה לא נגרם מכוח על-טבעי.

שאול יהלום: הוא נגרם על-ידי מעשי הממשלה והוא תוצאה של מחדליה.

שאול יהלום: בעבר חשבנו שהמפונים יעברו עקירה כפולה.

שאול יהלום: דהיינו, מצב שבו המתיישבים ייאלצו לעבור למגורים זמניים.

שאול יהלום: למעשה, המציאות גרועה אפילו מאשר צפינו בחששותינו הגדולים.

שאול יהלום: היום מסתבר כי כל העקורים יעברו עקירה משולשת, חלקם אולי יעברו עקירה מרובעת.

שאול יהלום: ההתקדמות מצד הממשלה במציאת פתרונות, ולו גם זמניים, היא אטית ביותר.

שאול יהלום: כל מה שנעשה נעשה מאוחר מדי, מעט מדי ולאט מדי.

שאול יהלום: אומנם, בין עובדי המדינה שעוסקים במציאת הפתרונות יש עובדים מסורים, המגלים רגישות ומודעות לבעיות ועושים מאמצים ניכרים לקדם פתרונות, אך למרבה הצער לא די בהם.

שאול יהלום: לצדם של אותם עובדים יש גם עובדים שמערימים קשיים ביורוקרטיים בלתי מובנים.

שאול יהלום: התוצאה הכוללת היא שבמקרים לא מעטים מגלה המדינה עמדה נוקשה, שלעתים קרובות גובלת בקטנוניות.

שאול יהלום: בחלק מהמקרים מדובר באדישות, ולעתים קרובות מאוד התושבים מרגישים פשוט שמתעללים בהם.

שאול יהלום: כך או כך, חלפו להם כ-70 יום, והפתרונות עדיין רחוקים.

שאול יהלום: במקרים רבים טרם הוחלט בכלל מה הפתרון.

שאול יהלום: למותר לציין, כי באותם מקרים טרם הוחל בביצוע.

שאול יהלום: יש פתרונות שניתן היה להתחיל בביצועם, אך המדינה מתעקשת להכשילם על-ידי העלאת דרישות נוקשות ובלתי סבירות.

שאול יהלום: אתן כמה דוגמאות להרס קהילות: אלי-סיני - 63 משפחות נמצאות במאהל ביד-מרדכי.

שאול יהלום: הם כבר פונו פעם אחת מימית, וכעת הם מפונים בפעם השנייה.

שאול יהלום: הממשלה מושכת אותם במשא-ומתן עקר ואינה מוכנה לתת להם את מבוקשם.

שאול יהלום: הם מבקשים רק דבר אחד: קהילה עצמאית ליד הים, כמו שהיתה להם.

שאול יהלום: קטיף - לאחר מסע מביש בליל הגירוש עצמו, עם טרטורי האוטובוס שברח – וכל אחד זוכר זאת – ולאחר 60 יום בפנימייה של אולפנת כפר-פינס, כשבנות האולפנה גרות באוהלים, אין ליישוב פתרון והאנשים אינם יודעים מתי והיכן יתחילו בחיים נורמליים.

שאול יהלום: היישוב מתרסק ומפוזר, חלק מהתושבים נמצאים היום במלון "שאול המלך" באשקלון, חלקם ב"עיר האמונה" וחלק נוסף ביד-בנימין.

שאול יהלום: נווה-דקלים, היישוב הגדול בגוש-קטיף - 220 משפחות תקועות במלונות שונים בירושלים ובאשקלון.

שאול יהלום: חלקן לפחות יהיו שם עוד שלושה-ארבעה חודשים, והכול בשל עיכובים בבניית שכונת קרוונים בניצן.

שאול יהלום: דוגמה נוספת, מפוני גדיד - לאחרונה חזרה בה הממשלה מסיכומים שהיו לה עם מושב משואות-יצחק ועם קיבוץ עין-צורים להקמת שכונות מגורים ביישובים אלה.

שאול יהלום: אנשי גדיד ממתינים כבר חודשיים וחצי להקמת שכונת הקרוונים במשואות-יצחק, ועכשיו הממשלה חוזרת בה מהתנאים והיישוב בסכנת התפוררות.

שאול יהלום: התושבים נמצאים היום בנווה-אילן.

שאול יהלום: אלה הן ארבע דוגמאות מני רבות.

שאול יהלום: לא הזכרתי את עשרות המשפחות השוהות ב"עיר האמונה" ליד נתיבות, עדיין בלא פתרון; לא הזכרתי את קבוצת המשפחות ממפוני נצרים שגרו במכללת אריאל והיום נמצאות בפנימייה בקרני-שומרון – הממשלה אינה מוכנה להכיר בהן כקבוצה כי מדובר ב-25 משפחות בלבד; לא הזכרתי את ישיבת ההסדר "ימית" שנמצאת זמנית בכפר-מימון ועדיין אין לה פתרון.

שאול יהלום: זה לא הכול.

שאול יהלום: לסוגיות רבות לא נמצא פתרון כלל.

שאול יהלום: לדוגמה, סוגיית הלא-זכאים.

שאול יהלום: מדובר במשפחות שחיו ביישוב שנים רבות אך עקב הגדרות טכניות בלתי הגיוניות אינן נכנסות בגדר מי שהחוק נותן להם פיצוי במסלול ב' או במסלול דיור ציבורי.

שאול יהלום: מדובר במבחן שרירותי, המפלה לרעה זוגות צעירים, שחלקם גרים ביישוב מיום לידתם, ותושבים ותיקים שגרו בדירות בשכירות פרטית.

שאול יהלום: למרות ההבטחות למצוא פתרון, במקרים רבים הפתרונות מתעכבים ולכל היישוב נגרם סבל מתמשך.

שאול יהלום: דוגמה: משפחת לוינגר - 12 שנים וחצי ביישוב; משפחת בורנשטיין - תשע שנים ביישוב.

שאול יהלום: על-פי חוק פינוי-פיצוי הן זכאיות להחזר שכר דירה בסך 450 דולר לחודש, אך בכל הקשור להעתקה קהילתית למתחם הקרוונים, הדבר נמנע מהן בשל החלטת הממשלה, שאינה מאפשרת למשפחות כאלה להתגורר בקרוונים.

שאול יהלום: דוגמה נוספת: דוד ועקנין, תושב היישוב משנת 1992, נישא לאורית ב-1 באפריל 2003 ולאחר מכן שכר דירה סמוך להוריו, בשכירות ציבורית של המקום, מחברת "שיכון ופיתוח".

שאול יהלום: הוא זכאי להחזר שכר דירה, אך אינו זכאי להעתקה קהילתית לנוכח החלטת הממשלה.

שאול יהלום: כיום הוא מתגורר יחד עם בתו, עם הוריו ועם אחיו בקרוון ששטחו 90 מ"ר במתחם ניצן.

שאול יהלום: עוד דוגמה: בן היישוב שחי ביישוב שנים רבות נישא לאחר 6 ביוני 2004, דהיינו לפני החלטת הכנסת, ואינו זכאי לשכר דירה או לקרווילה במסגרת הקהילה.

שאול יהלום: ועדיין לא עסקנו בנושאים הקריטיים – תעסוקה: 75% מכלל המפונים אינם מועסקים.

שאול יהלום: בעיה של אבטלה יוצרת כמובן בעיות כספיות, וגם בעיות קשות בחיי המשפחה.

שאול יהלום: רוב החקלאים המפונים טרם קיבלו כספים וטרם חזרו לתפקד כחקלאים.

שאול יהלום: חינוך: ילדים עוברים ומטולטלים מבית-ספר לבית-ספר.

שאול יהלום: בעיות קשות מאוד יש לילדים הזקוקים לחינוך מיוחד.

שאול יהלום: ציוד: הציוד בקונטיינרים ניזוק.

שאול יהלום: נגישות קשה ומוגבלת למכולות.

שאול יהלום: אין למתיישבים בגדים וציוד, ובפרט חסר ציוד לחורף.

שאול יהלום: הם נזקקים לתרומות; הפכו אותם לקבצנים, לשנוררים.

שאול יהלום: חברה וסעד: בעיות קשות של מצבים נפשיים.

שאול יהלום: המטפלים מטעם המינהלת אינם רלוונטיים בשל חוסר הבנת האוכלוסייה, מצבה המיוחד וחוסר האמון שלה.

שאול יהלום: יש נערים שהגיעו למחלקות סגורות.

שאול יהלום: אנו מגישים היום הצעת אי-אמון, כי האחריות מוטלת על גוף אחד – ממשלת ישראל.

שאול יהלום: מי שעומד בראש הממשלה אחראי יותר מכל אדם אחר למצב שנוצר.

שאול יהלום: אדוני ראש הממשלה, אין ספק שהיתה לך מעורבות אישית רבה מאוד בתהליך.

שאול יהלום: למרבה הצער, מעורבותך התבטאה במאמצים גדולים לעקור תושבים ולגייס רבבות חיילים ושוטרים לעקירת המתיישבים מבתיהם.

שאול יהלום: לעומת זאת, בכל מה שקשור לצד החשוב יותר, דהיינו שיקום המפונים ומציאת פתרונות דיור, חינוך ותעסוקה, היתה מעורבותך, לפחות הפומבית, מצומצמת ביותר.

שאול יהלום: אכן, במקרה שבו התערבת, ייסוד היישוב ניצן, קודמו התוכניות במהירות.

שאול יהלום: דווקא על רקע זה בולט חוסר המעש הגדול וכל שאר המחדלים החמורים בטיפול מאז גורשו התושבים מבתיהם, וזה מצדיק את הצעת האי-האמון בממשלה ובראשה, שאנו מגישים.

שאול יהלום: עם זאת, מתוך הרגשה, או ידיעה, שהצעת האי-אמון אולי לא תזכה ברוב, אני פונה אליך, אדוני ראש הממשלה: אנו קוראים לך לחדול מהעמדה הפסיבית שלך ולהתחיל להיות מעורב באופן ממשי בהקטנת הסבל שהממשלה גרמה וגורמת לתושבים, ולוודא שסוף-סוף יהיה לכל אדם ולכל משפחה פתרון אמיתי וממשי.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת יוסי שריד, בבקשה.

נסים דהן: כאמור, השר שטרית ישיב על כל הצעות האי-אמון יחד.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להפציר בך שתהיה ארך אפיים ורב חסד כלפי.

נסים דהן: כמה זמן אדוני צריך?

יוסי שריד: 40 דקות יספיקו.

נסים דהן: תתחיל.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה להביע מידה עצומה של סיפוק ושביעות רצון מכך שדווקא מאיר שטרית הוא השר שמשיב על הצעות האי-אמון.

יוסי שריד: כידוע, מאיר שטרית הוא שר התחבורה ומבין ברכבות, ולכן אולי הוא יצליח לפענח לנו סוף-סוף את החידה, מה עניין הרכבות הזה בכל נאום של ראש הממשלה.

יוסי שריד: זאת אומרת, הרכבת ממש עוברת בשעטה בכל הנאומים, מרעימה בשעטה שלה, ואולי סוף-סוף החידה הזאת תתפענח, מה הרכבת עושה כאן.

יוסי שריד: מלה ראש הממשלה לא הקדיש, נניח, לנושא שולי כמו חינוך, אבל הרכבת.

יוסי שריד: ..

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אומרים שיש לראש הממשלה שלנו חוש הומור.

יוסי שריד: יכול להיות שיש לו חוש הומור.

יוסי שריד: זה לא בדיוק חוש ההומור שלי, אבל נניח.

יוסי שריד: אני מוכן לקבל את זה, מה אכפת לי?

יוסי שריד: ראש הממשלה, בחוש ההומור המפורסם והמובהק שלו, אמר שמה שהוא מודיע מהבמה הזאת הוא מודיע לשנה הקרובה וגם לקראת הקדנציה הבאה, שלדעתו הוא ישוב ויהיה ראש הממשלה - אולי, זה יכול להיות – והמליאה צוחקת.

יוסי שריד: צוחקים.

יוסי שריד: אם זו אלטרנטיבה לבכי, אני יכול בהחלט להבין את זה.

יוסי שריד: אני גם יכול להבין את זה מנקודת ראות אחרת.

יוסי שריד: שר התחבורה, הנזקים שראש הממשלה הזה והממשלה הזאת גרמו הם כל כך כבדים - זו הממשלה הגרועה ביותר בתולדות מדינת ישראל - שבאמת יהיה צורך בכמה וכמה שנים טובות או אולי שנים רעות, חס וחלילה וחס, כדי לתקן את כל הנזקים האלה.

יוסי שריד: אבל מאוד מומלץ, זו המלצתי, שהתיקון הגדול ובאמת מתבקש, מתחייב, מתוקף המציאות שהשתררה כאן, לא ייעשה על-ידי אריאל שרון, שכל כך הרבה לקלקל, ולעוות, ולהשחית.

יוסי שריד: מלה אחת, אולי זה בכלל לא חשוב, לעניין שינוי.

יוסי שריד: שמענו כאן את יושב-ראש סיעת שינוי, חבר הכנסת חן רשף, והוא אמר בתקיפות מרובה, שאין על מה לדבר, ששינוי איננה מועמדת להצטרף לממשלה הזאת בשום אופן.

יוסי שריד: הוא גם הסביר את זה באופן מאוד משכנע, ואולי באופן עוד יותר משכנע, מי שקרוי ראש האופוזיציה, שגם שרון וגם פרס עומדים בראש מפלגות שאינן ראויות לשלטון.

יוסי שריד: אבל מעשה שטן, אדוני היושב-ראש, רק לפני שבועיים, שלושה שבועות טומי לפיד היה אצל ראש הממשלה ואמר לו שהם מוכנים להצטרף תיכף ומייד לממשלה.

יוסי שריד: נכון, בתנאים מסוימים.

יוסי שריד: ראש הממשלה כנראה לא כל כך התלהב – כנראה - אבל אם באמת שני האנשים האלה – ואת זה דווקא אפשר לקבל בדוחק - פרס ושרון עומדים בראש שתי מפלגות שאינן ראויות לשלטון, ניחא, אז למה אתה מתפרץ פנימה?

יוסי שריד: ובעצם, אינך מתפרץ פנימה רק משום שלא פותחים לך את הדלת.

יוסי שריד: פעם האשימו אותנו, שר התחבורה, באי-אמון כפייתי – כל שבוע הטרדנים האלה, הטרחנים האלה מעלים הצעת אי-אמון.

יוסי שריד: ובאמת, לפעמים אולי היתה בזה מידה של הגזמה, לא משום שחסרים נושאים, אבל כל שבוע?

יוסי שריד: מעין ריטואל.

יוסי שריד: עכשיו כבר אי-אפשר לומר את זה עלינו.

יוסי שריד: אני חושב שכמעט שנה נמנענו מלהגיש הצעות אי-אמון.

יוסי שריד: מדוע?

יוסי שריד: משום שרצינו בהתנתקות.

יוסי שריד: אז כבר אי-אפשר להאשים אותנו באי-אמון כפייתי ואי-אפשר להאשים אותנו בקלות דעת, ואי-אפשר להאשים אותנו בחוסר אחריות; הרי אלמלא אנחנו, הממשלה הזאת שאתה יושב בה כבר מזמן לא היתה קיימת.

יוסי שריד: אנחנו החזקנו אתכם.

יוסי שריד: אני רוצה להגיד לך שזה לא היה קל.

יוסי שריד: לעומת זאת, זה היה קשה מאוד, קשה מאוד.

יוסי שריד: בחריקת שיניים, בחריקת שיניים עשינו את זה.

יוסי שריד: כאשר החברים שלך ושל אריאל שרון, שנבחרו כאן ברשימת הליכוד, עשו פרלמנט לעצמם, אנחנו הצלנו את הממשלה.

יוסי שריד: אז כבר אי-אפשר להאשים אותנו באי-אמון כפייתי.

חיים אורון: אתה חושב שפרס יודע את זה.

יוסי שריד: תיכף אני אומר משהו על פרס.

מאיר שטרית: ניכרים דברי אמת.

יוסי שריד: אנחנו, בניגוד לשינוי, לא ביקשנו לעצמנו דבר.

יוסי שריד: לא ביקשנו אפילו תקציבים, לא לעצמנו, אבל גם לא לעניינים שאנחנו רוצים ביקרם.

יוסי שריד: לא ביקשנו שום דבר, גם לא היינו מועמדים להצטרף בשום רגע לממשלה, משתי סיבות טובות שעולות בקנה אחד: לא רצו בנו ואנחנו לא רצינו בכם.

יוסי שריד: נהדר, יוצא מהכלל, כבר יש הסכמה.

יוסי שריד: אנחנו לא רוצים, אתם לא רוצים, יוצא מן הכלל.

יוסי שריד: לא ציפינו לשום דבר, לא קיווינו לשום דבר, היינו תומכי חינם.

יוסי שריד: למה אני אומר את זה?

יוסי שריד: - לא בגלל הכרת טובה ותודה, אלא משום שדברינו היום צריכים להישמע לא כמצוות אנשים מלומדה ולא כמצוות אופוזיציה, שלצערי הרב, ראש האופוזיציה אינו יודע פשוט, אין לו הכישורים לקיים אותה, אלא משום שזו גישתנו העניינית והרצינית.

יוסי שריד: אני מודה ומתוודה, אדוני היושב-ראש, שלו אפשר היה להגיש הצעות אי-אמון לא רק בממשלה בכללותה, אלא גם ברכיבים, מפלגות בתוך הממשלה, היינו בהחלט מייחדים אי-אמון מיוחד למפלגת העבודה.

יוסי שריד: זו בכלל מפלגה מאוד משונה; משונה מצד אחד ומשונה מאוד מצד שני.

יוסי שריד: חבר הכנסת סנה, אני חושב שבתולדות הפוליטיקה של המין האנושי לא מצאתי מפלגה שהחליטה על-פי הכרה ועל-פי הגדרה להיות זנב.

יוסי שריד: פשוט בהחלטה – אנחנו זנב.

יוסי שריד: אני זנב, סימן שאני קיים, אם אני עושה פרפראזות.

אפרים סנה: צריך לומר זנב בזי"ן רבתי.

יוסי שריד: מישהו העיר לי שזה אולי זנב לאריות.

יוסי שריד: קודם כול, לא מדובר באריות, אבל גם זנב לאריות זה לא מי יודע מה.

יוסי שריד: היינו מגישים הצעת אי-אמון בכם, אבל תראו את הצעת האי-אמון שלנו מוקדשת גם לכם.

יוסי שריד: מכל מקום, השר שטרית, אמרתי שאנחנו בחריקת שיניים החזקנו אתכם.

יוסי שריד: הממשלה עשתה את שלה, התנתקה, והממשלה יכולה וצריכה ללכת.

יוסי שריד: היא צריכה ללכת.

יוסי שריד: אני מודה ומתוודה שאני במצב של מבוכה מסוימת.

יוסי שריד: מדוע?

יוסי שריד: כי היום, משהוטלה עלי המשימה הכבדה הזאת לייצג את סיעתי, חשבתי, בעצם על מה אנחנו מגישים את האי-אמון.

יוסי שריד: אני מוכרח לומר שהתקנאתי בדוברים הקודמים שהם יודעים בדיוק על מה הם מביעים אי-אמון בממשלה.

יוסי שריד: חבר הכנסת שאול יהלום יש לו העניין הזה עם המתנתקים, עם ההתנתקות.

יוסי שריד: בסדר, גם כן נושא, אני לא אומר שלא.

יוסי שריד: הוא יודע בדיוק.

יוסי שריד: חן רשף גם כן ניסה לומר איזה דבר מוגדר.

יוסי שריד: לי אין שום דבר מוגדר, ואני אומר לך למה.

יוסי שריד: ברשימה מאוד חלקית, אקראית, הגעתי ל-20 נושאים שמחייבים הבעת אי-אמון בממשלה.

יוסי שריד: אין אבן על אבן.

יוסי שריד: הייתי יכול אולי להציג את זה אחרת, אדוני היושב-ראש - מצבו של מי בארץ הוטב בארץ בארבע השנים האחרונות?

יוסי שריד: אנשים, מוסדות, מערכות?

יוסי שריד: אני לא יודע על מה להגיש אי-אמון, לעזאזל, בממשלה הזאת.

יוסי שריד: אז אני מבקש לראות ברשימה הזאת, שאני אציג עכשיו בקצרה – כי חזקה עלי מצוותו של היושב-ראש שלא להאריך יותר על המידה - ומפציר לראות בזה רשימה ראשונה.

נסים דהן: עוד 40 דקות?

יוסי שריד: הרבה פחות.

יוסי שריד: קודם כול מובן מאליו ולא צריך להסביר, כל בר-דעת מביע אי-אמון בממשלה כזאת על כך שאין לה תרבות שלטון.

יוסי שריד: יש מפלגת שלטון – שמעתם על מפלגת השלטון הליכוד?

יוסי שריד: עקבתם אחרי מפלגת השלטון הליכוד במשך השנה-שנתיים האחרונות?

יוסי שריד: דיברו על תרבות שלטון, אם יש למפלגה מסוימת שהיתה לה הגמוניה לפרק זמן ארוך תרבות שלטון.

יוסי שריד: זה אספסוף.

יוסי שריד: נקבעו כאן כל התקדימים שאין להם אח ודוגמה במשטר הפרלמנטרי הדמוקרטי בעולם.

יוסי שריד: מה לא קרה פה כבר?

יוסי שריד: עכשיו אני נזכר פתאום בערב הפוטש הזה פה, של שר האוצר לשעבר ושל שרת החינוך, הלוואי שהייתי יכול לומר לשעבר, ואחרים.

יוסי שריד: מה כבר לא קרה כאן בכנסת הזאת?

יוסי שריד: תרבות השלטון.

יוסי שריד: זקוקים לי כאן, מעל הבמה הזאת, כדי להסביר עד כמה תרבות השלטון הזאת היא בזויה?

יוסי שריד: קלוקלת?

יוסי שריד: הרי את זה אנו שומעים השכם והערב מפי אנשי הליכוד עצמם.

יוסי שריד: סיבה שנייה לאי-אמון: השחיתות.

יוסי שריד: השחיתות שיורדת לשורשים ועולה לצמרת ומתנוססת יותר מאי-פעם בצבעים עזים, אישיים ומשפחתיים.

יוסי שריד: התפוחים הרקובים בארגז שלנו הולכים ומתרבים, והם תפוחים גדולים.

יוסי שריד: אתם יודעים, התפוח הגדול – יש מדינה כזאת – התפוח הכי גדול הוא תפוח מושחת, ואלה שנופלים לא רחוק מהעץ, במקרה של התפוח הגדול – האם זה מקרה שראש הממשלה עומד כאן היום, אומר מה שהוא אומר, נואם מה שהוא נואם – ובכל זאת, יש בעיה רצינית שכולנו מכירים אותה, בעיית השחיתות – ולא מזכיר במלה – אבל איך הוא יכול להזכיר במלה, כאשר על הראש בוער מה שבוער, נמרח מה שנמרח, איך הוא יכול להזכיר במלה אחת את נושא השחיתות?

יוסי שריד: סיבה טובה להצעת אי-אמון?

יוסי שריד: זקוקים לנו כדי להזכיר?

יוסי שריד: הרי לפי המדד – יש מוסד בין-לאומי חשוב, מוכר, והוא מספר לנו שמדינת ישראל, אוי לאוזניים שכך שומעות, הולכת ומידרדרת משנה לשנה, ובעיקר, והם אומרים – לא אני, הם לא מעורבים בפוליטיקה הישראלית הפנימית – בארבע השנים האחרונות מדינת ישראל מידרדרת ממקום למקום אל המקומות היותר נמוכים, מדחי אל דחי.

יוסי שריד: ועכשיו, רבותי חברי הכנסת, עדיין יש לנו משימה: אם רק נגבר על איטליה – עדיין לא השלמנו את המשימה – אם נגבר על איטליה בכל זאת, יכול להיות שנתפוס את המקום הראשון בעולם המערבי, מה שקרוי "העולם הדמוקרטי".

יוסי שריד: מלה לא שמענו על השחיתות ועל ההידרדרות הזאת.

יוסי שריד: לצורך הקמת מפעל מושחת הגיעו לכאן הורינו, וכאן נשארים ילדינו, כדי שהמפעל הציוני יהיה נגוע כמו תפוח רקוב?

יוסי שריד: זה היה החלום?

יוסי שריד: זה היה החזון?

נסים דהן: נא לסיים.

חיים אורון: תן לו את חמש הדקות שלי.

נסים דהן: הוא קיבל את חמש הדקות שלך כבר חמש פעמים.

יוסי שריד: הרי היינו יכולים להגיש הצעת אי-אמון – ואומר את זה רק בכותרת – על קריסת שלטון החוק, והיינו יכולים להגיש הצעת אי-אמון על האלימות בחברה הישראלית, והכול גבר.

יוסי שריד: אפשר לומר שהממשלה הזאת – ומי שיאמר יצדק – לא הולידה שום דבר, אך הכול גדל.

יוסי שריד: הכול תפח וקיבל ממדים מפלצתיים בארבע השנים האחרונות.

יוסי שריד: היתה שחיתות, היה זרע פורענות, אבל מה צמח פה בארבע השנים האחרונות?

יוסי שריד: איזו אלימות צמחה פה?

יוסי שריד: מי מנצח במלחמה בין עולם הפשע והעולם התחתון ובין גורמי החוק, המשטרה?

יוסי שריד: מי גובר על מי?

יוסי שריד: וראש הממשלה עומד כאן, מספר לנו שהוא הקים איזו ועדה.

יוסי שריד: כבר דיברתי פעם באולם הזה על הפתיחה הגרוטסקית של ישיבת הממשלה.

יוסי שריד: בכל פתיחת ישיבת הממשלה נותנים לטלוויזיה להיכנס, וראש הממשלה אומר: "הנחיתי".

יוסי שריד: והכול נהיה, כמובן, בדברו, ואחר כך, כמובן, הדברים שקורים הם הפוכים.

יוסי שריד: האם ראש הממשלה במדיניות כזאת יכול – אבל הוא יכול, הוא ישן נהדר, אני בטוח, אפילו את קול הנחרה אני שומע – לישון בשקט, כאשר בתקופתו העוני גדל לממדים שלא היו כמותו בעבר?

יוסי שריד: מיליון וחצי ילדים.

יוסי שריד: ברור שהיה עוני.

יוסי שריד: אבל מיליון וחצי ילדים עניים?

יוסי שריד: פער חברתי כזה?

יוסי שריד: חולים שיש להם מרפא ואין להם תרופה?

יוסי שריד: ולא יכולנו להגיש הצעת אי-אמון, אדוני היושב-ראש, על קריסת מערכת החינוך?

יוסי שריד: אילו היה לי זמן הייתי מסביר מה קרה למערכת החינוך בארבע השנים האחרונות – למערכת החינוך בכללותה.

יוסי שריד: מדברים על רפורמה; איזו רפורמה?

יוסי שריד: בשנה האחרונה, השנה – ואני קובע זאת כעובדה – כל תלמיד ותלמידה במדינת ישראל לומדים שבע שעות שבועיות פחות, הכיתות צפופות יותר, הרפורמה היא מהתלה רעה, מקיפה 3% מהתלמידים, וגם שם לא קורה שום דבר רציני.

נסים דהן: נא לסיים, חבר הכנסת שריד.

יוסי שריד: אז אני עומד כאן אין אונים, אני לא יודע על מה להגיש הצעת אי-אמון.

יוסי שריד: על מה אפשר להגיש הצעת אי-אמון?

יוסי שריד: ממשלה כל כך גרועה, שלא נקפה אצבע, לא עשתה שום דבר לתקנת הציבור, השחיתה את המידות, קלקלה את החברה הישראלית, התנתקה – בסדר, אז זה יירשם לזכותה.

יוסי שריד: אחרי ההתנתקות הולכים הביתה.

נסים דהן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

נסים דהן: אחריו - כבוד השר.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מטבע הדברים, הצעת אי-אמון בפתח מושב לא מוגשת שבוע לפני כן, אלא ביום רביעי האחרון של ועדת הכנסת.

מוחמד ברכה: כלומר, הסיעות שהגישו הצעות אי-אמון היום היו אמורות, על-פי תקנון הכנסת – וכך עשו – להגיש את הצעות האי-אמון ביום רביעי האחרון של המושב הקודם, לפני הפגרה.

מוחמד ברכה: ואיך אפשר לנסח הצעת אי-אמון במציאות כל כך סוערת וכל כך מתהפכת ארבעה חודשים לפני הדיון?

מוחמד ברכה: התשובה היא שאנו יודעים לאן פניה של הממשלה הזאת מועדות.

מוחמד ברכה: ואם כתבנו בכותרת האי-אמון - מדיניות הממשלה בתחום החברתי, הכלכלי, המדיני, היה מספיק לומר - מדיניות הממשלה.

מוחמד ברכה: ואם נדבר על המצב של המדינה, אני חושב שהממשלה הזאת, גם אחרי שהיא ביצעה את תוכנית ההתנתקות, במרכאות או בלי מרכאות, כלומר את הנסיגה מעזה, הכיבוש בעזה עדיין קיים.

מוחמד ברכה: לא אני אומר את זה, ולא אף אחד מחברי הבית הזה אומר את זה, אלא הנציג האמריקני בכבודו ובעצמו, השושבין של תוכנית ההתנתקות אומר שהכיבוש לא שינה כלום בכל מה שקשור לדיכוי ולסגירה של רצועת-עזה.

מוחמד ברכה: ואנו יודעים שפינוי רצועת-עזה מכוחות הצבא וממתנחלים לא היה אקט כדי להתקרב לשלום ולא כדי להתקרב לזכויות העם הפלסטיני הסובל תחת הכיבוש, אלא כדי לפתור בעיה ישראלית – בעיה כלכלית, בעיה צבאית ובעיה דמוגרפית, במרכאות כפולות ומכופלות.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, לא אריק שרון, אלא יצחק רבין המנוח, אמר שהוא מייחל ליום שבו ימצא את רצועת-עזה טובעת בים.

מוחמד ברכה: כלומר, מאז ומתמיד היא היתה סיוט, ולכן בשביל ישראל הרשמית הנסיגה מעזה היתה הפסקת סיוט ולא הליכה לשלום, ומי שרואה בעיניו היה יכול לקרוא ועדיין יכול לקרוא את הדברים כפי שהם מתנהלים.

מוחמד ברכה: והיום אנו מגלים את האמת, ולא בהפתעה.

מוחמד ברכה: הרי מה קורה עכשיו?

מוחמד ברכה: אריק שרון רוצה לחזור לזכות בחיבוק של מחנה הימין, והוא רוצה לחבק את מחנה הימין.

מוחמד ברכה: מה הכלי, מה המכשיר להשגת החיבוק הזה?

מוחמד ברכה: להבדיל מאותו חיבוק מתלהב ומתחסד שיושב-ראש הכנסת דיבר עליו, בין ג'ומס ובין צבי הנדל, בדמעות בעיניים – אני לא יודע מה ההתרגשות פה - הכלי לייצר את החיבוק הזה בין שרון ובין מחנה הימין הוא להסלים את המערכה נגד העם הפלסטיני; לנגן על אותם מיתרים אפלים, פרימיטיביים, צמאי דם של הקיצוניות הישראלית מימין.

מוחמד ברכה: לכן, אנחנו רואים היום שהחיבוק, במרכאות או בלי מרכאות, מתבצע ביתר שאת.

מוחמד ברכה: מדברים על בנייה של 3,500 יחידות דיור בהתנחלויות כחגורה התנחלותית כדי לחתוך את הגדה המערבית.

מוחמד ברכה: ראש הממשלה אמר היום שלא תעמוד שום מגבלה תקציבית בבניית הגדר, וראינו מה עושה הגדר.

מוחמד ברכה: אין לה שום נגיעה לביטחון - לא מקרוב ולא מרחוק.

מוחמד ברכה: זו גדר פוליטית שמתעקלת ומתפתלת בתוך האוכלוסייה הפלסטינית והאדמה הפלסטינית הכבושה.

מוחמד ברכה: היא מייצרת גטאות ולא קנטונים - גטו של ירושלים המזרחית.

מוחמד ברכה: עכשיו, אותו מעבר שמנסים לחצות דרכו את מרכז הגדה מדרומה ליד חורה.

מוחמד ברכה: מדברים על חיזוק, במרכאות או בלי מרכאות, ההתנחלויות באריאל.

מוחמד ברכה: מדברים על הסלמה ועל חזרה למדיניות החיסולים.

מוחמד ברכה: בעצם, ראש הממשלה מעוניין לייצר מצב של אי-יציבות, לייצר מצב של עימות.

מוחמד ברכה: זה האליבי שלו לחמוק מכל מחויבות מדינית.

מוחמד ברכה: זה האליבי שלו על מנת להמשיך ולדוש באותה מנטרה מאוסה של כביכול מלחמה בטרור.

מוחמד ברכה: המלחמה בטרור היא סיום הכיבוש, ואת זה הוא צריך לעשות ולא אף אחד אחר.

מוחמד ברכה: איך אפשר להסביר שדווקא אריאל שרון שולח את ידיו למערכת הבחירות הפלסטינית וקובע מי יתמודד ומי לא יתמודד שם?

מוחמד ברכה: מה האינטרס של שרון שתנועת ה"חמאס" לא תהיה חלק מהמערכת הפוליטית הפלסטינית?

מוחמד ברכה: זו שאלה מאוד מאוד חשובה ומאוד מאוד קשה.

מוחמד ברכה: מי שלא רוצה שה"חמאס" תהיה חלק מהמערכת הפוליטית רוצה להשאיר אותה בחוץ, שהיא תתחזק מבחוץ, ואז להמשיך לנגן על מיתרי המלחמה בטרור ולגלגל את האחריות על העם הפלסטיני ועל הנהגתו.

מוחמד ברכה: העיקרון שמנחה את הממשלה הוא לא לקיים משא-ומתן עם הנציגות של העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: לכן היא הלכה למהלך חד-צדדי.

מוחמד ברכה: לכן, כאשר ערפאת היה בחיים, הם אמרו: הוא יכול, אבל הוא לא רוצה.

מוחמד ברכה: עכשיו, עם אבו-מאזן, הופכים את הקערה על פיה ואומרים: הוא רוצה, אבל הוא לא יכול.

מוחמד ברכה: הוא חלש.

מוחמד ברכה: מייצרים את הסטריאוטיפים ומוכרים אותם לציבור בישראל על מנת לקבע מצב של - - -

קולט אביטל: התחילו את הדה-לגיטימציה.

מוחמד ברכה: נכון.

מוחמד ברכה: לכן הם רוצים לקבע מצב של דה-לגיטימציה של כל ההנהגה הפלסטינית כאילו היא לא פרטנר לשלום וכאילו מדינת ישראל, כפי שאמר מופז, תנהל אולי משא-ומתן לשלום עם הדורות הבאים.

מוחמד ברכה: אם הוא לא דואג לדורות הנוכחיים של הפלסטינים, לפחות שידאג לדורות הנוכחיים של הישראלים.

מוחמד ברכה: השלום והנסיגה מהשטחים והקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל הם לא טובה שישראל עושה לפלסטינים.

מוחמד ברכה: זו בראש ובראשונה טובה שממשלת ישראל עושה לעם שלה עצמה.

מוחמד ברכה: אבל איפה טובת העם ואיפה הממשלה?

מוחמד ברכה: קודמי דיבר על העוני.

מוחמד ברכה: 1.534 מיליון עניים במדינת ישראל, כלומר, אחד מכל חמישה, ובעצם 22% מאזרחי המדינה.

מוחמד ברכה: שליש מהילדים במדינת ישראל חיים מתחת לקו העוני.

מוחמד ברכה: אבל, אדוני היושב-ראש, לעוני ולמצוקה יש אופי לאומי, ולאפליה הלאומית יש אופי מעמדי, כי אם המספרים מדברים על חמישית מהאזרחים מתחת לקו העוני ושליש מהילדים מתחת לקו העוני בקרב האזרחים הערבים, 50% מהאזרחים - מחציתם, אחד מכל שניים - חיים מתחת לקו העוני.

מוחמד ברכה: יותר מ-60% מהילדים חיים מתחת לקו העוני.

מוחמד ברכה: מצב החרדים לא שונה ממצב הערבים.

מוחמד ברכה: יש גם מאפיינים לאומיים, יש גם מאפיינים גיאוגרפיים של אזורים, ויש גם מאפיינים של אמונה ותפיסת חיים בהנחתת העוני על שכבות מסוימות בחברה הישראלית.

מוחמד ברכה: זו הפריפריה, אלה החרדים, אבל זו בעיקר האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: היום התבשרנו מפיו של ראש המוסד לביטוח לאומי, ששלושת העשירונים העליונים, כלומר העשירים ביותר, השמנת של השמנת של השמנת, הקצפת של השמנת, הגדילו את רווחיהם בשנה האחרונה ב-9 מיליארדי שקלים, ושלושת העשירונים הנמוכים, הכי חלשים, קטנו הכנסותיהם במיליארד שקל.

מוחמד ברכה: כלומר, אם דיברנו בשנה הקודמת בזעקה ובשאט-נפש על הפערים החברתיים, הפערים הולכים ומתרחבים.

מוחמד ברכה: 9 מיליארדים נוספו לשלושת העשירונים הגבוהים, ומיליארד נגרע משלושת העשירונים הנמוכים.

מוחמד ברכה: אבל מאיפה באו 8 המיליארדים הנוספים?

נסים דהן: נא לסיים.

יוסי שריד: מנהל הביטוח הלאומי משווה רק את החמישון העליון.

יוסי שריד: יש פה הטעיה - - -

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: זה לא - - -

יוסי שריד: אילו שלושה עשירונים?

מוחמד ברכה: שלושה עשירונים זה לא אומר שליש האזרחים.

מוחמד ברכה: אמרתי: רצועת - - -

יוסי שריד: 5% קיבלו את כל הכסף, וכל השאר - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יוסי שריד, פחות.

מוחמד ברכה: אני אמרתי: הקצפת של הקצפת של השמנת.

יוסי שריד: זה לא שלושה עשירונים.

מוחמד ברכה: כשאנחנו מדברים על שלושה עשירונים, לא מדברים על שליש האזרחים.

מוחמד ברכה: מובן שלא.

מוחמד ברכה: אבל שלושת העשירונים הנמוכים - מובן שהם הרבה יותר משליש מהאזרחים.

יוסי שריד: ודאי.

מוחמד ברכה: אלה גדלו ב-9, ואלה קטנו ב-1, מאין 8 המיליארדים האחרים?

מוחמד ברכה: יגידו לך: צמיחה.

מוחמד ברכה: בסדר, נניח שחלק מזה צמיחה.

מוחמד ברכה: כלומר, אדוני השר, מתפארים בצמיחה, והיא הולכת ישירות לאותה קצפת של השמנת.

נסים דהן: תודה.

מוחמד ברכה: אני מסיים.

מוחמד ברכה: לעומת זאת, חלק מ-8 המיליארדים של ההפרש בין אלה שגדלו ואלה שקטנו בא על חשבון מעמד הביניים.

מוחמד ברכה: ממשלה ומפלגות חרתו על דגלן את חשיבות קיומו של מעמד הביניים, ובעצם מעמד הביניים הולך ונמחק.

מוחמד ברכה: רובו מידרדר מתחת לקו העוני או באזור, ורק מעטים, במספרים ספורים, מצליחים לטפס לאותה קצפת של השמנת.

מוחמד ברכה: יש מדיניות של אי-צדק חברתי.

מוחמד ברכה: יש מדיניות חזירית במלוא מובן המלה כלפי השכבות החלשות, כלפי האזרחים הערבים, כלפי הפריפריה, כלפי החרדים.

מוחמד ברכה: יש מדיניות חזירית בכל מה שקשור לניהול עניין השלום.

מוחמד ברכה: זו ממשלה שלא הולכת לשום אופק שיש בו חיים אחרים ותקווה אחרת.

מוחמד ברכה: לכן, ראוי שהממשלה הזאת תחלוף מהבית הזה.

מוחמד ברכה: אדוני, תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אני מקווה שכל חברי הכנסת לא ייקחו דוגמה מנדיבות הלב של היושב-ראש בנאומים של האי-אמון.

נסים דהן: אנחנו נקפיד על הזמן מעתה ואילך.

קריאה: - - -

נסים דהן: שערורייתית.

נסים דהן: כן, בהחלט.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב על הצעות האי-אמון.

מאיר שטרית: האמת היא שקיוויתי שהיום כבר אשתחרר מתפקיד השר המקשר, אבל זה לא הולך לי.

מאיר שטרית: כבר כמה פעמים אני מנסה וזה לא הולך.

מאיר שטרית: אפילו על זה אי-אפשר לסמוך.

נסים דהן: את מי רצו למנות?

מאיר שטרית: זאביק בוים אמור להיות השר המקשר, אם המינויים האלה לא יעברו - אם זה יכול לעזור, אנא במחילה, חברי מהאופוזיציה, אולי תתמכו סוף-סוף שאשתחרר מהעניין הזה.

נסים דהן: אנחנו יכולים לתמוך שתשתחרר - אבל לגמרי.

מאיר שטרית: אומנם אני שמח להיות בכנסת - - -

שאול יהלום: נעשה בחירות, ואתה משוחרר.

מאיר שטרית: אני שמח להיות אתכם בכנסת, ואתם יודעים שאני אוהב את העבודה הפרלמנטרית.

מאיר שטרית: אבל יש באמת עונשים כבדים מדי, בעיקר כאשר חלק מהוויכוחים שאני מנהל, חלק מהדברים שנשמעים, אני גם מסכים להם.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יוסי שריד, אני מוכרח להגיד, כדובר באמת מובהק ועם כשרון רב, מעלה הצעת אי-אמון, ואי-אפשר שלא להקשיב לו או להתעלם מדבריו.

מאיר שטרית: אני רוצה להתייחס לשאלה אחת שהוא העלה קודם, רציתי להגיד לו כבר במשפט הראשון שהוא אמר - שאלת, מה פתאום הוא מדבר על רכבת - שאני אברר את התעלומה.

מאיר שטרית: יהודי אחד נכנס לחנות, לתקן את השעון שלו אצל שען.

מאיר שטרית: הוא מתקן את השעון וכשמסיים לתקן את השעון, הוא שואל את השען, תגיד לי, למה - - -

יוסף יצחק פריצקי: הרסת.

מאיר שטרית: מה הרסתי?

נסים דהן: היית צריך להתחיל אחרת.

יוסף יצחק פריצקי: יהודי מבקש לתקן שעון, הוא מסתובב, רואה - - -

מאיר שטרית: נכון, אתה צודק, הוא מספר נכון; תודה, חבר הכנסת פריצקי.

מאיר שטרית: יהודי מבקש לתקן את השעון שלו, חיפש חנות, הוא רואה שלט עם שעון, נכנס לחנות ומבקש לתקן את השעון.

מאיר שטרית: ההוא אומר לו, אני לא שען, אני מוהל.

מאיר שטרית: הוא שואל אותו, למה שמת שעון בחוץ?

מאיר שטרית: הוא אומר, מה אתה רוצה שאני אשים על השלט?

קולט אביטל: זאת בדיחה לנסים זאב.

מאיר שטרית: זה אולי מבהיר את הנקודה, אם כי אני מוכרח לומר, בלי לזלזל במאומה, אני אומר כשר התחבורה, בתחום הרכבת נעשתה מהפכה בארץ, אני מקווה לעשות אותה מהפכה בכבישים, לנוכח סיכום שלי עם האוצר על הקצאת 19 מיליארד שקל, תקציב רב-שנתי למע"צ החדשה או החברה הלאומית לדרכים, כך שנוכל לתכנן את הכבישים ולטפל בבעיות כשלי הבטיחות במשך חמש שנים, בלי להתחנן כל שנה, לעמוד על ברכינו ולהתחנן על התקציב שמקצצים אותו, כל שנה קטע אחר קטע.

מאיר שטרית: בעניין הזה לממשלה יש תרומה גדולה, ולדעתי צריך לברך אותה על כך, גם בתחום הרכבת וגם בעניין הכבישים.

מאיר שטרית: אני רוצה להתייחס לגופם של דברים.

מאיר שטרית: ראשית, אם צריך לומר לך תודה, הנה, בשם הממשלה, יוסי שריד וחברי סיעת מרצ, אני אומר תודה על כך, גם לסיעות אחרות, שהחזקתם את הממשלה.

מאיר שטרית: אתה צודק במאה אחוז, אני מסכים עם כל מלה שאמרת, בלעדיכם, הממשלה הזאת היתה נופלת והיינו מוצאים את עצמנו בבחירות, אומנם בלי התנתקות, אבל בבחירות, ואלוהים היה יודע מה היה קורה.

מאיר שטרית: אז בהחלט מגיעה גם מלה של תודה והערכה, אם זה לא נאמר, אני שמח לומר את זה מצדה של הממשלה, על כך שתמכתם במהלך רציני ללא שום תמורה.

מאיר שטרית: גם את זה צריך לומר.

מאיר שטרית: לפעמים זה לא קל.

מאיר שטרית: כמו שאמרת, בזמנה, שינוי החליטה לתמוך בתקציב תמורת סכום קטן, 700 מיליון שקל.

מאיר שטרית: תמכתם ללא שום תמורה, תמיכה אידיאולוגית מזווית הראייה שלכם, ולגופו של עניין, היתה תמיכה במהלך מדיני של הממשלה, אפילו שלא הסכמתם עם מהלכים אחרים של הממשלה, אבל צריך לברך על כך.

מאיר שטרית: לכן, אני מקבל את מה שאתה אומר, שהקריאה שלך לאי-אמון היא עניינית.

מאיר שטרית: באמת, בתקופה ארוכה מאוד נמנעתם מהצעות אי-אמון, גם לא הצבעתם בעד הצעות אי-אמון.

מאיר שטרית: נמנעתם ובכך הצלתם או השארתם את הממשלה על כנה, דבר שנתן לה את היכולת לבצע, הלכה למעשה, את ההתנתקות.

מאיר שטרית: ותבואו על הברכה.

מאיר שטרית: אני חושב, שמבחנה של אופוזיציה הוא לא רק בכושר ההתנגדות שלה או בריטואל השבועי של הגשת אי-אמון, אלא גם ביכולת שלה להתעלות לפעמים, ברגעים מסוימים, לתמוך בממשלה בנושאים מסוימים.

מאיר שטרית: אגב, אני חושב שגם סיעת הליכוד עשתה את זה בעבר, בעניינים אחרים, כאשר ממשלות אחרות, כשהיינו באופוזיציה, הביאו דברים שסיעת הליכוד כאופוזיציה היתה צריכה לתמוך בהם, ותמכו אז ללא שום תמורה.

מאיר שטרית: לצערי הרב, חבר הכנסת שריד, הדברים הם לא כמימים ימימה, אתה ואני ותיקים מאוד בכנסת, אנחנו זוכרים כנסות שאופוזיציות תמכו קונסטרוקטיבית גם בממשלות כשחשבו שהן עושות מהלכים נכונים.

מאיר שטרית: לצערי, זה לא המצב היום, ולכן, על אחת כמה וכמה, אני חושב שהעמדה שלכם היתה חריגה, ותבואו על הברכה.

מאיר שטרית: מעבר לזה, אין לי מה לומר.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך להתייחס לבעיות שאתה מעלה - - -

אברהם פורז: נתניהו אומר שאתם מרצ, אז ברור שמרצ תומכת בכם.

מאיר שטרית: אני חושב שהליכוד אינו מרצ, גם יוסי שריד איננו חושב כך - - -

אברהם פורז: נתניהו חושב כך.

מאיר שטרית: בסדר, כל אחד ותפיסת עולמו.

מאיר שטרית: ברשותכם, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס בקצרה לכל אחת מההצעות שעלו בפנינו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רשף חן איננו כאן, חבל, לכן אני לא יכול להתייחס באריכות לדבריו.

מאיר שטרית: אני רק רוצה לומר, שהאמירה ששינוי לא תתמוך בתקציב בשום פנים ואופן, זה היה רק לצורך ההתנתקות, בפוליטיקה אומרים: never say never.

מאיר שטרית: בפעם שעברה היתה אותה אמירה בערך, ולא ראיתי שעמדו על הדברים.

מאיר שטרית: בסופו של דבר, גם שינוי איננה רוצה מצב של תוהו ובוהו תקציבי, שאין תקציב מדינה ועובדים על-פי 1 חלקי 12.

אילן שלגי: ההתנתקות היתה אז לפנינו והיה חשוב לנו להעביר את התקציב.

יוסי שריד: שינוי זה רק עניין של מחיר - יהיה מחיר, יתמכו.

מאיר שטרית: יכול להיות.

מאיר שטרית: בכל ההיסטוריה של הכנסת, לא ראיתי שאי-פעם ממשלה נפלה מפני שהתקציב לא אושר.

מאיר שטרית: לא קרה אף פעם שממשלה נפלה על תקציב.

אילן שלגי: Never say never.

מאיר שטרית: זה עניין של מחיר.

מאיר שטרית: זה מה שאמרתי, never say never.

יוסף יצחק פריצקי: וגם, אדוני שר התחבורה, אם לא יאושר, אז יהיו בחירות ביולי.

מאיר שטרית: נכון.

נסים דהן: נא לא להפריע, חבר הכנסת פריצקי.

מאיר שטרית: לכן, ההבדל לא גדול.

מאיר שטרית: אף שאני מבין את השאיפה של האופוזיציה להפיל את הממשלה, אני אומר לחברים מהאופוזיציה בגישה הפוכה, כשאני רואה את הנזק הנורא שקורה לממשלות בגין האי-יציבות השלטונית וההפלות התכופות של ממשלות וחילופי שרים תכופים, אני לא יכול להגזים במידת ההרס שזה גורם למשרדי הממשלה כששרים מתחלפים בתכיפות רבה כל כך.

מאיר שטרית: נוח לאדם להעיד על מה שקרוב אליו.

מאיר שטרית: במשרד התחבורה, נדמה לי שאני השר ה-17 בעשר השנים האחרונות.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שחייו של שר התחבורה במשך עשר השנים האחרונות היו קצרים, חצי שנה.

מאיר שטרית: אני שובר שיא, אדוני היושב-ראש, כמעט שנה וחצי.

מאיר שטרית: תגידו לי אתם, איך אפשר לתכנן, ליישם מדיניות בראייה ארוכת טווח, אם שר מתחלף כל חצי שנה?

מאיר שטרית: איך אפשר לנהל עניין במדינה?

יוסף יצחק פריצקי: אתם אשמים כי שיניתם את שיטת הבחירות.

יוסף יצחק פריצקי: היתה שיטת בחירות ישירה, אתם שיניתם אותה.

יוסף יצחק פריצקי: אתם אשמים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת פריצקי, אני מבקש להפנות אותך לרקורד של הדברים שלי בכנסת בעניין זה.

מאיר שטרית: אני התנגדתי - - -

יוסף יצחק פריצקי: אתם, כוונתי סיעתך.

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי, תודה על ההערה, היא נשמעה.

נסים זאב: אפשר עדיין לשנות.

נסים דהן: חבר הכנסת נסים זאב, תודה גם לך.

מאיר שטרית: חבר הכנסת פריצקי, חשבתי, במקום ללכת צעד אחורה, צריך ללכת צעד קדימה.

מאיר שטרית: במקום לשנות את שיטת הבחירות האישית לראשות הממשלה, היו צריכים לשנות את שיטת הבחירות לכנסת - -

יוסף יצחק פריצקי: אזורית.

מאיר שטרית: - - ולעשות בחירות אזוריות אישיות, אז אולי המערכת הפוליטית היתה נחלצת.

מאיר שטרית: אגב, לא שיניתי את עמדתי, אני חושב שזה גם מה שנחוץ היום למדינת ישראל בתוך הבוקה והמבולקה שאנחנו חיים בה, זה יכול ליצור יציבות שלטונית במקום.

מאיר שטרית: לחבר הכנסת יהלום אני רוצה לומר, שאני חושב שלמפונים שעדיין נמצאים באוהלים יש בעיה שאי-אפשר להתעלם ממנה.

מאיר שטרית: אמרת, כל מה שהם רוצים - יישוב נפרד ליד הים.

מאיר שטרית: אני יכול להבין יישוב נפרד, אני מקבל, אבל ליד הים - אני לא מקבל.

מאיר שטרית: אי-אפשר לומר: אני רוצה בית ברחוב זה, בפינה זאת וזאת.

מאיר שטרית: אני רוצה שתדע, ממשלת ישראל עשתה מאמצים אדירים, מעל ומעבר, גם תקציביים, גם רצון, גם הקצאת קרקעות; כל יישוב שרצה לקום, הלכו לקראתם עד הסוף.

מאיר שטרית: אבל גם בסוף יש סוף.

מאיר שטרית: יש דרישות שאי-אפשר למלא.

מאיר שטרית: לבי כואב גם את סבלם של אלה, אני חושב שצריך ללכת לקראתם, לחפש פתרונות ולתת להם אפשרות לחיות כקהילה משותפת, אם זה אפשרי.

מאיר שטרית: אבל תסביר לי אתה, חבר הכנסת יהלום, למה כל קהילה צריכה להיות קהילה לבד?

מאיר שטרית: למה כל גוש-קטיף לא יכול לקום ביישוב אחד?

מאיר שטרית: בזמנו הצעתי שכל הגוש הזה יקום בתוך אשקלון.

מאיר שטרית: אשקלון לבדה, יש בה למעלה מ-2,000 מגרשים מוכנים, מתוכננים, מאושרים לבנייה.

מאיר שטרית: זאת הסיבה לתיקון בחוק שהכנסתי אז, להכליל את אשקלון במסגרת הנגב, כדי לתת מענק נוסף של 30,000 דולר לכל מי שיגור באשקלון.

מאיר שטרית: אפשר להכניס את כל גוש-קטיף לאשקלון, יישוב שיש בו כל השירותים, גם הדתיים, גם החינוכיים, לאוכלוסייה דתית, גם הקהילתיים, גם מקוואות - הכול עשוי וקיים, ולא נודע כי באו אל קרבה.

מאיר שטרית: לצערי הרב, ההתעקשות שכל יישוב יהיה לבד כקהילה נפרדת, היא בעייתית.

מאיר שטרית: למרות זאת, הממשלה לא אמרה לא למתיישבים.

מאיר שטרית: היא מנהלת אתם משא-ומתן, בקשיים גדולים מאוד.

מאיר שטרית: חלקם משתף פעולה, חלקם לא משתף פעולה.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר לך, שיש ועדת מנכ"לים של משרדי הממשלה, בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

מאיר שטרית: אני רואה אילו מאמצים הוא עושה כדי לנסות להגיע להסכמים, יחד עם המינהלת ויחד עם המתיישבים.

מאיר שטרית: חלקם הגיעו להסכמים.

מאיר שטרית: עם רבים הגיעו להסכם, עם חלקם עוד לא.

מאיר שטרית: אני מקווה שהעניין ייפתר בקלות.

מאיר שטרית: כמו שאתה אומר, השהות של האנשים בבתי-מלון היא בלתי נסבלת, לא מבחינת אורח החיים שלהם שם, גם לא מבחינת העלויות.

מאיר שטרית: העלויות בשמים, מזמן זה עבר מעל ומעבר לכוונה הראשונית של הממשלה, לימים אחדים, עד שאנשים ישכרו דירות.

מאיר שטרית: אנשים אומרים: לא שוכרים דירות, נשארים בבתי-המלון.

מאיר שטרית: זה לא נוח, לא לאנשים ולא לבתי-המלון, והעלויות בשמים.

מאיר שטרית: צריך הגמשה מסוימת גם מצד המפונים.

מאיר שטרית: הרי הם לא הראשונים שפינו בארץ.

מאיר שטרית: פינו את ימית ואת אופירה – את סיני.

מאיר שטרית: לא היה בלגן כזה.

מאיר שטרית: כל אחד מהמתיישבים אז פתר – רובם הגדול – את הבעיה בעצמו, בכספי הפיצויים.

מאיר שטרית: לרבים מאלה שגרים היום באוהלים יש האופציה והאפשרות לשכור דירות, והמדינה משלמת שכר דירה לשנתיים לכל משפחה שפינתה בית, מעבר לפיצויים האחרים.

שאול יהלום: - - - שנתיים, שלוש שנים.

מאיר שטרית: אני מבין, אתה צודק, אבל זמנית אפשר לשכור דירה לשנתיים ובינתיים לבנות יחד את היישוב?

מאיר שטרית: אפשר.

מאיר שטרית: למה לגור באוהל, האוהל יותר טוב?

שאול יהלום: הכול אפשר, אבל זה לא פתרון.

מאיר שטרית: הרי אוהל לא יותר טוב, לצערי.

מאיר שטרית: הרי אוהל הוא לא יותר טוב.

מאיר שטרית: אותו בניין שהממשלה שכרה ואחר כך ביטלו את העסקה כי היא היתה עם אדם אחד – היו יכולות ללכת 200 משפחות, לשכור בעצמן את הבניין, היו מקבלות שכר דירה וגרות יחד.

מאיר שטרית: לאחר מכן היו בונים קהילה או שכונה אחרת.

שאול יהלום: אבל הבניין נתקע.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך גם מצד המתיישבים הגמשה מסוימת, כי, האמן לי, הממשלה הולכת לקראתם מעל ומעבר במטרה להביא לסיום הפרשה הזאת.

מאיר שטרית: אני חושב שאתה ומנהיגי הציונות הדתית-לאומית, שמייצגים את הקו הזה של המתיישבים, יכולים להשפיע מאוד אם תגידו להם את זה, ולא אני או הממשלה.

שאול יהלום: אנחנו מלווים אותם יום-יום.

שאול יהלום: אתה יודע שבעין-צורים ובמשואות-יצחק, לדוגמה, הממשלה עשתה סיכום פעמיים וחזרה בה?

מאיר שטרית: אני לא מכיר את הפרטים בכל מקום.

מאיר שטרית: אגב, אני מציע לך להיות מעורב; כדאי שתהיו מעורבים – אתה יכול לדבר עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, כדאי שתהיו מעורבים יותר, לדעתי, כי אולי אתם יכולים להושיע בעניין, להיכנס בתווך, בין המתיישבים ובין הממשלה, ולנסות לפתור את הבעיה.

מאיר שטרית: אני אומר לך שרצון טוב יש.

מאיר שטרית: הממשלה מקצה לזה הרבה מאוד משאבים, מעל ומעבר למה שתכננה.

מאיר שטרית: לשאלות בתחומים הנוספים שעלו בדיון: חבר הכנסת ברכה, אני מבין את תיאור המצב הקשה של האנשים ואת ממדי העוני.

מאיר שטרית: אפשר לחשוב שהממשלה הזאת נכנסה לכהונתה זו כשלא היה עוני בארץ, ופתאום נוצר עוני איום ונורא.

מאיר שטרית: היה עוני של 1.2–1.3 מיליון איש עוד לפני תחילת ממשלת שרון.

עסאם מח'ול: - - -

יוסי שריד: בימים שלכם הוא הוגבר - - -

מאיר שטרית: אני חושב שזה רע מאוד.

מאיר שטרית: חבר הכנסת שריד, אמרתי הרבה מאוד פעמים שמה שמפריע לי, כמי ששותף לתוכנית הכלכלית החדשה, שהביאה - - -

נסים זאב: אז בואו תשנו באמת.

נסים זאב: אם כל כך צר לכם, אם אתם כל כך מצטערים, תתקנו את העיוותים.

מאיר שטרית: - - - כמי שהיה שותף לתוכנית הכלכלית, שהביאה לצמיחה כלכלית במשק, שהיא לא פחות חשובה, ולמניעת הידרדרות המשק לתהום, אמרתי שאחד הדברים שהציקו לי כל הזמן היה ש-35% מהאנשים שעובדים נמצאים מתחת לקו העוני, כאשר אדם אחד במשפחה עובד.

מאיר שטרית: מצב כזה לא יכול להיות.

מאיר שטרית: אני חושב שאנחנו צריכים לצפות מאדם שעובד שיפרנס את משפחתו בכבוד ולא יהיה מתחת לקו העוני.

מאיר שטרית: זאת הסיבה לכך שבהיותי שר במשרד האוצר הרבה מאוד מזמני הוקדש לבניית מערכת של מס הכנסה שלילי ולחובת דיווח אישי במשק.

מאיר שטרית: הצעתי אז תוכנית מלאה, שהיתה אמורה להביא לחובת דיווח אישי במשק בתוך שנתיים, מחד גיסא כדי להילחם בכלכלה השחורה, ומאידך גיסא ליצור מס הכנסה שלילי, שיגרום לכך שאדם שעובד יפרנס את משפחתו בכבוד.

מאיר שטרית: לצערי, כאשר עזבתי את האוצר ועברתי לתחבורה, כל החומר שעבדתי עליו נגנז.

מאיר שטרית: אני אומר לכם שאי-אפשר להנהיג מס הכנסה שלילי באמת בתוך פחות משנתיים.

מאיר שטרית: הזמן הדרוש לשינוי מערכות המחשוב של הממשלה, להכנת חובת דיווח אישי ולטיפול יסודי בכל המערכת הוא שנתיים לפחות.

מאיר שטרית: מי שחושב שאפשר לעשות משהו יסודי ורציני בתוך פחות משנתיים, טועה.

מאיר שטרית: אפשר לתת קצבאות לאנשים עם הכנסה נמוכה, אבל זה לא מס הכנסה שלילי אמיתי.

מאיר שטרית: זה לא יוציא אנשים ממעגל העוני.

מאיר שטרית: מה שיוציא אנשים ממעגל העוני הוא שאנשים יצאו ממעגל הקצבאות ויעבדו.

מאיר שטרית: התמריץ היחיד שיכול להביא לכך שאנשים יעבדו הוא שאדם שעובד יפרנס את משפחתו בכבוד.

מאיר שטרית: לצערי הרב, היום קל מאוד להתחמק מעבודה וקל מאוד לחיות על קצבאות.

מאיר שטרית: לדעתי, אילו היינו מבטיחים שאדם שעובד יפרנס את משפחתו בכבוד, היה לנו כוח מוסרי לומר לכל אדם בריא: אדוני, אתה חייב לעבוד; לא משנה באיזו עבודה תעבוד, אתה חייב לעבוד.

נסים זאב: גם את הנכים מחייבים לעבוד.

מאיר שטרית: לא, חבר הכנסת זאב.

מאיר שטרית: לא.

נסים זאב: תשמע את הנכים, מה הם אומרים.

מאיר שטרית: יש שלושה סוגים של אנשים.

עסאם מח'ול: בסופו של דבר אני מדבר על אנשים קונקרטיים, שהולכים לתוכנית ויסקונסין, אבל אין עבודה בסופו של יום ואין קצבה.

עסאם מח'ול: זאת המסקנה.

נסים דהן: חבר הכנסת מח'ול, המליאה לא נועדה להתדיינות בין השרים ובין חברי הכנסת.

נסים דהן: אדוני השר, תמשיך.

מאיר שטרית: אני רוצה להזהיר את כולנו מפני צביעת התמונה כולה בשחור.

מאיר שטרית: כידוע, קו העוני במדינת ישראל הוא מושג סטטיסטי, וכמו שאמרתם, ובצדק, הצמיחה הועילה בעיקר לעשירונים העליונים.

מאיר שטרית: אבל גם כאשר מצבם הכלכלי של אלה משתפר עולה קו העוני, מכיוון שקו העוני הוא 47% מהחציון.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שככל שההכנסה של חלק מהאוכלוסייה עולה, עולה קו העוני מבחינה סטטיסטית.

מאיר שטרית: חברים, מה לעשות – העובדות גם מדברות בעד עצמן, ולכן אני לא מציע לצבוע הכול בשחור.

מאיר שטרית: בחודש האחרון נסעו לחו"ל חצי מיליון איש.

מאיר שטרית: המצוקה קשה נורא - חצי מיליון אנשים נסעו בחודש האחרון לחו"ל; מספר המכוניות שנקנה בשנה מגיע לשיאים חדשים.

מאיר שטרית: יש מצוקה קשה מאוד – אין מקומות חנייה.

מאיר שטרית: חברים, צריך גם את זה לומר, ולכן אני לא מציע לצבוע את התמונה בשחור.

מאיר שטרית: מדינת ישראל היא לא מדינת העולם השלישי.

מאיר שטרית: מדברים על עוני?

מאיר שטרית: זה לא עוני מנוול של העולם השלישי.

מאיר שטרית: זה דבר יחסי.

נסים דהן: גם אפור הוא לא צבע טוב.

מאיר שטרית: אני מסכים שלא צריך להגיע למצב שבו אנשים חיים מתחת לקו העוני, אבל אני מציע שלא נגזים בתיאור התמונה השחורה.

מאיר שטרית: התמונה השחורה שהציג כאן ברכה היא מוגזמת, מיותרת ואינה נכונה.

מאיר שטרית: דבר אחרון – אני בהחלט מבין את הבקשה של האופוזיציה ללכת לבחירות.

אברהם פורז: במדינה שכולם בה עניים אין עוני, אין בעיה – כי אין קו חציון.

מאיר שטרית: אגב, באתי לארץ בשנות ה-50 כעולה חדש - - -

נסים דהן: בתקופה של דב יוסף.

מאיר שטרית: אחרי דב יוסף.

מאיר שטרית: חיינו במעברות, כולם היו עניים באמת ולא היה מצב של קנאה ותחרות.

מאיר שטרית: אנשים חיו מהיד לפה ולא הרגישו רע.

מאיר שטרית: אני לא מציע לחזור לשנות ה-50.

מאיר שטרית: אני חושב שהעולם מתקדם, המדינה מתקדמת, צריך לדעת שרמת החיים של כולם עלתה, אבל אי-אפשר להתעלם מבעיה אחת, שאנשים מעלים בצדק: אם בזמן שקמה המדינה העניים היו פה והעשירים היו פה, כולם עלו, אבל הפער התרחב מאוד מאוד, וזה בלתי נסבל.

יוסי שריד: אתה עסקת שנים רבות בהשכלה גבוהה.

יוסי שריד: השנה, בפעם הראשונה בתולדות המדינה, יש ירידה ברישום סטודנטים, והסיבה היא אחת ויחידה: ההקצבות של ות"ת לאוניברסיטאות קטנו.

יוסי שריד: לכן ות"ת אומרת לכל אוניברסיטה: את יכולה לקלוט עד כאן.

יוסי שריד: זאת אומרת שבפעם הראשונה מאז קום המדינה יש צעירים וצעירות בארץ שרוצים ללמוד, וגם יכולים ללמוד, ולא מתאפשר להם ללמוד.

מאיר שטרית: אני מסכים אתך, אבל אני מבקש להאיר את העניין הזה מזווית אחרת.

מאיר שטרית: לצערי הרב, המדיניות שנוקטים – בתמיכה של שינוי ובעיקר בגלל התעקשותם – של המשך הורדת שכר הלימוד, הורגת את האוניברסיטאות.

יוסי שריד: לא נכון.

יוסי שריד: לא נכון.

אילן שלגי: האוצר הורג את האוניברסיטאות.

נסים דהן: כבוד השר, הפכת את המליאה למקום התדיינות כאילו היתה אחת הוועדות, וזה לא מקובל עלינו.

יוסי שריד: למה סטודנט בישראל צריך לשלם שכר לימוד יותר גבוה מסטודנט בכל מדינות אירופה?

יוסי שריד: אני קובע את זה חד-משמעית.

יוסי שריד: זה צריך להיות ההיפך.

מאיר שטרית: יש הרבה מדינות באירופה שהלימוד בהן חינם.

יוסי שריד: אצלנו זה צריך להיות הפוך, כי אצלנו הצעירים תורמים יותר.

יוסי שריד: זה צריך להיות הפוך.

יוסי שריד: גם באירופה יש עשירים, למה שם משלמים פחות?

מאיר שטרית: אם היינו עובדים כמו באירופה ומשתתפים בכוח העבודה כמו באירופה – אי-אפשר לקבל רק את הזכויות, צריך גם את החובות.

מאיר שטרית: לצערי הרב, בארץ השתתפות כוח העבודה במשק נמוכה ב-10%, וזה משפיע על יכולת המדינה לתת משאבים.

מאיר שטרית: אם היו עובדים במשק עוד 10% מהאנשים, יכולנו לתת לכל הסטודנטים שכר לימוד חינם, לא היה צריך לשלם גרוש.

מאיר שטרית: לצערי הרב אנחנו לא במצב הזה.

מאיר שטרית: אני מבין את רצון האופוזיציה להפיל את הממשלה וללכת לבחירות.

מאיר שטרית: אני אומר: רבותי, אל נא בחפזונכם.

מאיר שטרית: אנחנו לא צריכים להוציא עכשיו עוד 600 מיליון שקלים בשנה הזאת לבחירות מוקדמות ולחזור לאותו תסריט פעם נוספת, לאותה כנסת, שתנסה מחדש, פעם נוספת, להפיל את הממשלה ולהגיע לבחירות חוזרות.

מאיר שטרית: בואו ננסה לשמור על יציבות עד הסוף, ניאבק על הדברים הקונקרטיים בכנסת, ננסה לתקן את המערכות וביחד אולי תבוא מזה ישועה לישראל.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לדחות את הצעות האי-אמון.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אברהם פורז.

נסים דהן: שמונה דקות, אדוני.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קורה לעתים שיש לי אורח מחוץ-לארץ ששומע שאני חבר הכנסת ואומר לי: אני רוצה לבקר בכנסת.

אברהם פורז: לפעמים אני מביא אותו לכאן, ולפעמים אני מצטער על שאין תרגום סימולטני באופן שבו האורח יוכל להבין מה נאמר פה במליאה.

אברהם פורז: במחשבה שנייה, נניח שהיה תרגום סימולטני, האם הייתי מצליח אי-פעם להסביר לאורח מחוץ-לארץ מה מתרחש פה?

אברהם פורז: למשל היום, הייתי מספר לו שחסרים בממשלה שלושה שרים חשובים מאוד – אולי שלושה וחצי, כי גם וילנאי צריך לקבל שדרוג - חסר שר אוצר, חסר שר קליטה וחסר שר תעשייה.

אברהם פורז: שלושה משרדים מאוד חשובים, צריך למנות להם שרים.

אברהם פורז: ראש הממשלה, איש אחראי, עומד להביא בפני הפרלמנט מינוים של שלושה שרים, ופתאום זה יורד מסדר-היום.

אברהם פורז: מה אני אומר לאורח מחוץ-לארץ, שזה ניצחון של האופוזיציה?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: אני צריך לספר לו שמפלגתו של ראש הממשלה היא למעשה נגדו.

נסים דהן: כבוד השר, אתה עוזב אותנו, אבל הממשלה צריכה להיות כאן.

מאיר שטרית: - - -

נסים דהן: אין לי טענות אליך, אני רק מודיע שאם הממשלה לא תיכנס נפסיק את הדיון.

נסים דהן: לא ייתכן שהממשלה לא תשמע את הכנסת.

אברהם פורז: תצביע עכשיו על האי-אמון, יש לנו רוב פה.

נסים דהן: אני לא אעשה מחטפים, אני לא אפיל ממשלה במחטף, אבל הממשלה צריכה להיות כאן ולשמוע את כאבם של חברי הכנסת.

עסאם מח'ול: זה לא יעזור, היא לא שומעת.

נסים דהן: לפחות תעשה את עצמה שומעת.

אברהם פורז: היו בינינו שחשבו שאחרי ניצחונו של שרון בכך שלא הוקדמו הבחירות הפנימיות בליכוד, המשבר חלף והנה יש לו עוד שנה אחת, עד לנובמבר הבא, לתפקד עם ממשלה מסודרת וסולידרית.

אברהם פורז: הדבר הזה נפל.

אברהם פורז: אנחנו רואים שמה שהיה חוזר, ומשבוע לשבוע ומיום ליום ראש הממשלה, במקום להתעסק בענייני המדינה, עסוק למעשה בכיבוי שרפות.

אברהם פורז: דחו בשבוע, ומה יקרה בעוד שבוע, יקרה נס?

אברהם פורז: יצליחו לשכנע כמה מהמורדים.

אברהם פורז: חבר הכנסת הנדל, אולי אתה שוקל להצביע בעד?

צבי הנדל: אולי שינוי.

אברהם פורז: אולי חבר הכנסת בני אלון שוקל להצביע בעד.

אברהם פורז: מה שלא יהיה, התחילו צלילים שאני לא אוהב לשמוע, אלה צלילים צורמים מאוד של כלכלת בחירות.

אברהם פורז: עכשיו לא רק פרס אומר שהממשלה הקודמת היתה קפיטליזם חזירי, עכשיו גם אהוד אולמרט אומר שזה היה קפיטליזם חזירי וגם שרון אומר שהיה קפיטליזם חזירי.

אברהם פורז: היחיד שבעצם אחראי לקפיטליזם הלך, איזה נס.

אברהם פורז: טוב שנתניהו התפטר ואפשר להאשים אותו בכל הצרות.

אברהם פורז: שלא תהיה אי-הבנה, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שבנושאים המדיניים הקו של נתניהו והתרגילים שהוא עשה והמהלכים שהוא עשה היו שגויים לחלוטין.

אברהם פורז: אבל המדיניות הכלכלית שנקטה הממשלה הזאת בתקופת נתניהו, בתמיכתו של בני אלון שהיה אז שר, בתמיכתנו כמפלגת שינוי, בתמיכתו של ראש הממשלה, בתמיכתו של עוזי לנדאו, היו מהלכים נכונים.

אברהם פורז: הם הצילו את כלכלת ישראל.

אברהם פורז: הסכנה הגדולה היא, שהיום הכול ירד לטמיון, במשך שנה אחת יזרקו כסף לכל עבר בטענה או בתואנה שזאת מלחמה בעוני וצריך להציל את החלשים, ויהרסו את מה שנבנה פה במאמץ גדול ובכאב רב במשך שלוש שנים.

אברהם פורז: מבחינתנו כמפלגה, בנושא דת ומדינה שרון הוא אכזבה גדולה.

אברהם פורז: ההבטחות שניתנו לנו בשעתן עם הקמת הממשלה לא קוימו.

אברהם פורז: היה לנו הסכם קואליציוני על נישואים אזרחיים, מה שנקרא היום "ברית הזוגיות".

אברהם פורז: חבר הכנסת בר-און, שרוצה להתמנות לשר התעשייה, סיים את העבודה והקפיא אותה, משום שהוא קיבל הוראה משרון להקפיא אותה.

אברהם פורז: ההשתמטות של תלמידי הישיבות מהשירות בצה"ל נמשכת, ועדת-טל נכשלה לפי כולם, זאת אומרת שנת ההכרעה היא לא הכרעה, אנשים לא מגיעים לשירות בצבא והעסק הזה נכשל לחלוטין.

יעקב מרגי: היום פרסמו שהמסוממים מגיעים לשירות הביטחון.

אברהם פורז: באמת?

אברהם פורז: לאור המצב הקשה והבלתי-אפשרי שהממשלה נקלעה אליו – נכון שמפלגת העבודה לא יודעת מה היא רוצה להיות, היא רוצה להיות אופוזיציה, היא לא רוצה להיות אופוזיציה.

אברהם פורז: אתמול ראש הממשלה השפיל אותם פעם נוספת בחלוקה של מה שנותר אחרי שאולמרט הולך להיות שר האוצר.

אברהם פורז: אני חושב שכמפלגה בת 20-פלוס מנדטים היתה יכולה להיות להם תביעה לגיטימית לקבל את תיק התעשייה והמסחר, או לקבל את האחריות על רשות השידור, או לקבל את האחריות על מינהל מקרקעי ישראל.

אברהם פורז: לא, שום דבר.

אברהם פורז: אז הם נעלבו, נו אז מה אם הם נעלבו?

אברהם פורז: רבותי, הכנסת הנוכחית והממשלה הנוכחית הגיעו לקץ הדרך.

אברהם פורז: אם אנחנו רוצים להציל את כלכלת ישראל, אם אנחנו רוצים להציל את המעט שנותר, אם אנחנו לא רוצים שתהיה לנו שנה שכולה מהמורות ונפילות, משברים על משברים, הגיע הזמן להחליט על הקדמת הבחירות.

אברהם פורז: ראש הממשלה ואחרים צריכים לבוא להסכמה.

אברהם פורז: אנחנו יכולים להחליט על בחירות בשנה הבאה בינואר, בפברואר או במרס לכל המאוחר, ללכת לבחירות, ותקום ממשלה חדשה ותהיה כנסת אחרת.

אברהם פורז: יכול להיות שההרכב לא ישונה באופן דרמטי, אבל התפקוד של ממשלה ושל כנסת שיודעת שיש לפניה בתיאוריה ארבע שנים או שלוש שנים, הוא אחר מתפקוד של ממשלה בשלהי כהונתה, כאשר הכול הופך לעניין שמושפע ממה יהיה בבחירות.

אברהם פורז: השאלה מה יהיה בבחירות היא שאלה לא טובה, היא שאלה שמשפיעה, לצערי, על כולנו והיא משפיעה עלינו שלא לטובה.

אברהם פורז: לכן, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שצריך להביע אי-אמון על מנת להביא לפיזורה של הכנסת הנוכחית ולקיומן של בחירות חדשות בהקדם.

צבי הנדל: הרוב בחדר הזה בעד.

אברהם פורז: הצעתי ליושב-ראש לקיים הצבעה מייד, אבל הוא לא רוצה.

אברהם פורז: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עוזי לנדאו, ארבע דקות.

נסים דהן: אני שוב מתריע בפני הממשלה שהיא לא נמצאת כאן בדיון.

נסים דהן: חבר הכנסת עוזי לנדאו, האם אתה בכל זאת רוצה לומר את דבריך?

נסים דהן: אם לא, אני אנעל את הישיבה עד שיגיע נציג ממשלה.

עוזי לנדאו: אני מציע שתנעל את הישיבה.

נסים דהן: הישיבה נעולה.

נסים דהן: אנחנו מכריזים על הפסקה עד שיגיע לכאן נציג הממשלה.

נסים דהן: (הישיבה נפסקה בשעה 18:19 ונתחדשה בשעה 18:23.

נסים דהן: )

נסים דהן: חבר הכנסת עוזי לנדאו, אנחנו מחדשים את הישיבה.

נסים דהן: אתה מוזמן לשאת את דבריך לפני מליאת הכנסת.

נסים דהן: בבקשה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היו פה קודם שולחנות ריקים.

עוזי לנדאו: בפרשת יוסף כתוב: הבור ריק אין בו מים, ורש"י מוסיף: עקרבים ונחשים יש בו.

עוזי לנדאו: לפחות יש להם נציג עכשיו.

עוזי לנדאו: אל תיקח אותי יותר מדי ברצינות, השר וילנאי.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, הקשבתי יפה לנאומו – להודעתו – של ראש הממשלה, והתאכזבתי.

עוזי לנדאו: לא בשל מה שנאמר, אלא בשל מה שצריך היה להיאמר, ומשחסר, אי-אפשר להצביע בעד, אי-אפשר לתמוך.

עוזי לנדאו: נושא אחד מרכזי בחשיבותו הוא נושא המפונים, המגורשים, העקורים מחבל-קטיף ומצפון השומרון.

עוזי לנדאו: מדינת ישראל עקרה 10,000 איש, ועשתה זאת בנחישות וביעילות מצמררת.

עוזי לנדאו: ראש הממשלה בא יום אחד ודפק על מכסה מנוע, ובתוך חודש בנו קרווילות ויש עשרות אלפי חיילים ואלפי מכוניות וכל האמצעים הדרושים.

עוזי לנדאו: עקרו אותם.

עוזי לנדאו: אני מציע לך, אדוני השר, לבקר.

עוזי לנדאו: אני בששת השבועות האחרונים מבקר כמעט בכל שבוע.

עוזי לנדאו: אתה שומע סיפורים מסמרי שיער.

עוזי לנדאו: ושוב, הוויכוח שלנו כבר אינו על ההינתקות – מי בעד ההינתקות ומי נגד ההינתקות.

עוזי לנדאו: ההינתקות מאחורינו.

עוזי לנדאו: הוויכוח הוא על הרמה האנושית של הטיפול באנשים.

עוזי לנדאו: אתה רואה שם אנשים שחלק מילדיהם אינם הולכים לבית-הספר כבר חודשיים; לאנשים אין פרנסה; לחלק מהאנשים – לחלק גדול – אין אפילו דיור זמני קבוע לשנתיים.

עוזי לנדאו: והם יספרו לך כיצד המינהלת מתעמרת בהם.

עוזי לנדאו: עכשיו, אני זוכר שהיו כאן – בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת החוקה היו כמה דיונים עם המינהלת, והתשובה שקיבלנו היתה: לכולם, לכל מתיישב, יש פתרון.

עוזי לנדאו: ולא צעקנו, ולא דיברנו; ציפינו לראות.

עוזי לנדאו: ואני מודיע לך: כשמתיישבים או נפגשים עם האנשים, אתה רואה אנשים שחרב עליהם עולמם.

עוזי לנדאו: מתן, אתה רואה אדם שהיו לו 90 דונם שהוא גידל בהם ירקות אורגניים ומכר אותם לאירופה, יש לו שם קליינטים – יום בהיר אחד הוא הפסיק לייצר וכל העסק ירד לטמיון.

עסאם מח'ול: איך היו לו?

עוזי לנדאו: והממשלה אינה מפצה אותו על הדברים האלה.

עוזי לנדאו: כך הם אומרים.

עוזי לנדאו: לא אחד, לא שניים, רבים מהם, ואנשים אינם יודעים מה ילד יום.

עוזי לנדאו: והוויכוח היום בינינו הוא כבר לא רק על פתרון הייסורים של האנשים האלה, על מכאובם; אנחנו כבר מתווכחים על צלם אנוש שלנו, של מדינת ישראל, וזאת אינה סוגיה שצריכה להבחין ימין משמאל.

עוזי לנדאו: אלה עצמנו ובשרנו.

עוזי לנדאו: גירשנו אותם, צריך לטפל בהם.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר, אדוני השר, כנציג הממשלה, כשגרירה של הממשלה במקום הזה, שלא ננוח ולא נשקוט עד שהבעיה האנושית הזאת תיפתר, ואין ככנסת להעלות זאת פעם אחר פעם אחר פעם על סדר-היום, כדי שהבעיה הזאת תיפתר.

עוזי לנדאו: אני מודיע שאיני יכול היום להצביע על הודעת ראש הממשלה, בשל המדיניות הזאת, המתעלמת כליל ממה שהממשלה אחראית לו, ואני מצפה לראות את ראש הממשלה קם שוב ודופק על מכסה מנוע ואומר: רבותי, פותרים את הסוגיה הזאת בתוך חודש ימים.

עוזי לנדאו: הדבר השני שלא מצאנו לו כל ביטוי בנאום ראש הממשלה הוא הדברים שראש הממשלה הציג אולי כאחד הדגלים החשובים שלו – אנחנו יוצאים מגוש-קטיף כדי לחזק את גושי ההתנחלויות הגדולים, שאין עליהם ויכוח.

עוזי לנדאו: אתה מסכים עליהם, אני מסכים עליהם, הם בקונסנזוס גמור.

עוזי לנדאו: ציפיתי לשמוע את ראש הממשלה אומר שאת הגושים האלה אנחנו מחזקים; אתה יודע מה – לא בבנייה מסיבית, רק לצורך הגידול הטבעי.

עוזי לנדאו: לא שמענו מראש הממשלה דבר.

עוזי לנדאו: ומכלל הלאו שלו אתה שומע הן: שעל מעלה-אדומים אולי רובצת סכנה של הינתקות, במרכאות, ועל אריאל אולי תהיה סכנה של פינוי.

עוזי לנדאו: את זה ראש הממשלה אינו אומר, ואתה רואה מבין השיטין מהן הסכנות.

עוזי לנדאו: אתה שואל את ראש הממשלה מה קורה עם 1E, אותו אזור – בבת העין שבין ירושלים ובין מעלה-אדומים – שראש הממשלה אמר תמיד שצריך לבנות אותו כדי להבטיח רצף טריטוריאלי, לחזק את ירושלים.

עוזי לנדאו: איפה בנאום ראש הממשלה נאמר חיזוק ירושלים?

עוזי לנדאו: בבקשה, חבר הכנסת סנה.

אפרים סנה: הוא בונה.

עוזי לנדאו: איפה הוא בונה?

אפרים סנה: - - -

עוזי לנדאו: בחייך, השר היחיד שבנה ב-E1 - הייתי אני, בהיותי השר לביטחון הפנים.

עוזי לנדאו: את תחנת המשטרה היחידה שנבנתה באזור הזה אני בניתי.

עוזי לנדאו: לראש הממשלה יש סגן, אהוד אולמרט ידידי הטוב, והוא בלון הניסוי של ראש הממשלה.

עוזי לנדאו: לפני כמה שבועות התפרסמה בשמו הודעה ב"ג'רוזלם פוסט" שישראל נענתה לבקשת ארצות-הברית והקפיאה את הבנייה ב-1E.

עוזי לנדאו: מה זה אומר?

עוזי לנדאו: זה אומר שירושלים מונחת על שולחן המשא-ומתן.

עוזי לנדאו: ויש פרשת ארגוני הטרור של ה"חמאס", שישראל מסכימה בפועל שישתתפו בבחירות וישראל מסכימה שלא יאספו את נשקם, ואתה כבר שומע בדברי הרשות הפלסטינית ש"גדודי חללי אל-אקצא" הולכים להשתלב במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית.

עוזי לנדאו: חבר'ה, זה לא נורמלי.

עוזי לנדאו: זה לא נורמלי.

עוזי לנדאו: בהודעה כזאת של ראש הממשלה אני חושב שאי-אפשר בשום פנים ואופן לתמוך, ואני אוסיף: ראש הממשלה הודיע שאחת הסיבות לכך שאנחנו נסוגים או מבצעים את ההינתקות היא שהדבר יסייע בפתרון הבעיה הדמוגרפית.

עוזי לנדאו: כשאנחנו שומעים – קוראים – בכותרת גדולה בעיתון "ידיעות אחרונות" לפני שבועות מספר שירדן תעביר 100,000 פליטים לעזה בסיכום עם הרשות הפלסטינית, ואתה שומע אחר כך שמדינות אירופה עם ארצות-הברית עומדות לתמוך ב-3 מיליארדי דולר לשנה בכל אחת משלוש השנים הקרובות ביהודה שומרון ועזה, ברשות הפלסטינית - אתה רואה שם תנופה של פרויקטים וצמיחה כלכלית שתביא מאות אלפים רבים של פליטים שיעברו לעזה ומשם ליהודה ושומרון.

עוזי לנדאו: חבר'ה, מי שחושב שהמאסה הזאת שתיבנה כאן לא תגלוש אלינו, פשוט לא מבין מה קורה, הוא נכשל בהבנת הנקרא.

עוזי לנדאו: ולכן, אדוני היושב-ראש, צריך להיות ברור, הדבר המזיק, הקשה, החמור בהודעת ראש הממשלה זה מה שאין בה.

עוזי לנדאו: זה כל אותה מסגרת להינתקות הבאה, שסופה ירושלים על שולחן המשא-ומתן.

עוזי לנדאו: תודה רבה.

נסים דהן: תודה גם לך.

נסים דהן: חבר הכנסת אפריים סנה, עשר דקות.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם אני כקודמי, חבר הכנסת עוזי לנדאו, לא הבנתי כל כך מנאומו הקצר של ראש הממשלה לאן הוא מוביל.

אפרים סנה: אבל אם יש את נפשנו לדעת לאן הוא מוביל, אני נעזר בריאיון ארוך ומפורט שנתן איש הסתרים אשר לו, יועצו, עורך-הדין דובי וייסגלס ל"הארץ" לפני שנה וחודש ימים, ב-8 באוקטובר 2004.

אפרים סנה: ואני אקרא שתי ציטטות נבחרות, כי את כל הריאיון הארוך אין לי זמן להקריא.

אפרים סנה: ההינתקות, אומר דובי וייסגלס, היא באמת פורמלין.

אפרים סנה: פורמלין, למי שלא יודע, זה חומר לשימור גופות.

אפרים סנה: ההינתקות היא באמת פורמלין, היא מספקת את כמות הפורמלין הנדרשת כדי שלא יהיה תהליך מדיני עם הפלסטינים.

אפרים סנה: ועוד ציטטה מהאיש המאוד חשוב ומקורב הזה, הוא אומר כך: בניהול נכון הצלחנו להוריד את עניין התהליך המדיני מעל הפרק.

אפרים סנה: חינכנו את העולם לכך שאין עם מי לדבר וקיבלנו תעודת "אין עם מי לדבר".

אפרים סנה: התעודה הזאת אומרת כך – א.

אפרים סנה: אין עם מי לדבר; ב.

אפרים סנה: כל עוד אין עם מי לדבר, הסטטוס-קוו הגיאוגרפי, זה ההתנחלויות, קיים; ג.

אפרים סנה: תעודה זו תתבטל רק כשיקרה כך וכך וכך, כשפלסטין תהיה פינלנד; ד.

אפרים סנה: להתראות ושלום.

אפרים סנה: אז אם למישהו יש ספקות מה הוא הכיוון ומה הוא המעשה, זה העניין.

אפרים סנה: ולכן גם יכול שר הביטחון לבוא ביום שישי ולהגיד ב"ידיעות אחרונות", שבדור הזה לא יהיה שלום.

אפרים סנה: בדור הזה כבר לא יהיה שלום, כי אין עם מי לדבר.

אפרים סנה: וחינכו את כולם שאין עם מי לדבר.

אפרים סנה: אם לומר את כל האמת, מה התרגיל העיקרי של ראש הממשלה?

אפרים סנה: הוא הצליח ליצור התניה, שחיסול הטרור הוא תנאי לכל דבר, הוא תנאי לכל מעשה כלכלי בשטחים, והוא תנאי לכל הידברות, והוא הצליח לשכנע רבים למדי בתרגיל הזה.

אפרים סנה: אבל מה לעשות, כך לא מחסלים את הטרור, כי חיסול הטרור זה תהליך, זה לא מבצע בן-לילה.

אפרים סנה: ויש פה אנשים שיודעים משהו על לחימה בטרור.

אפרים סנה: חיסול הטרור זה תהליך פוליטי וצבאי, חברתי ותרבותי וכלכלי, וחיסול הטרור נעשה בד בבד עם ההידברות ובד בבד עם תהליכים כלכליים.

אפרים סנה: אבל כאשר יוצרים התניה בטרור, המשמעות היא שלא רוצים להגיע לתהליך מדיני, וזה התרגיל של האיש שאינו יושב אתנו כאן.

אפרים סנה: מה עשו עם אבו-מאזן?

אפרים סנה: קודם כול, ביודעם כמה קשה לעשות את הדברים בסדר הטורי הזה, החלישו את אבו-מאזן שירש מערפאת מערכת רקובה ובלתי מתפקדת, שהתחיל בנקודה הכי נמוכה שאפשר.

אפרים סנה: החלישו אותו עוד יותר, לא נתנו לו שום דבר ממשי, חוץ מפעם אחת כמה מאות אסירים; שום דבר אמיתי שהוא יכול לבוא אל עמו ולהגיד: חבר'ה, את זה השגתי.

אפרים סנה: לא נתנו לו.

אפרים סנה: נגד ה"חמאס", שזה אויב משותף לנו ולו, לא בנו אסטרטגיה משותפת, לא ישבו אתו פעם אחת ברצינות ואמרו איך אנחנו ביחד "תוקעים" את ה"חמאס".

אפרים סנה: פעם אחת ראה אותו ראש הממשלה, הזמין אותו לרחוב בלפור, הרצה לו על איך נלחמים בטרור, הטיף לו, השפיל אותו, אגב, ובזה זה הסתיים.

אפרים סנה: ואז אומרים: אין פרטנר.

אפרים סנה: מהנקודה שבה הוא התחיל צריך היה להרים אותו ולהגביה אותו כדי שיהיה פרטנר, אבל דחפו אותו יותר למטה ונהנו מחולשתו, שאפשר יהיה להגיד: אין עם מי לדבר.

אפרים סנה: כי בממשלה הזאת יש רוב לאלה שלא רוצים לדבר.

אפרים סנה: יש רוב לאלה שלא רוצים לדבר בכלל, על כלום.

אפרים סנה: נכון, חינכו את העולם.

אפרים סנה: אומר וייסגלס, חינכנו את העולם שאין עם מי לדבר.

אפרים סנה: גרמתם לכך שאין עם מי לדבר, כלומר, יש עם מי לדבר, אבל לעשות קשה לו.

אפרים סנה: ואז אומרים, עד שהוא לא יעשה, לא יקרה כלום, וככה הכול תקוע.

אפרים סנה: השלו את הציבור, הממשלה ומי שעומד בראשה, שאפשר להשאיר את הסכסוך הזה ככה שנים בלי פתרון.

אפרים סנה: זה לא יעבוד ככה.

אפרים סנה: אין פורמלין במציאות הזאת.

אפרים סנה: רק בריאיון של וייסגלס ל"הארץ" ובאבו-כביר יש פורמלין.

אפרים סנה: במציאות הזאת הכול זורם.

אפרים סנה: והרצון של הרוב בממשלה להתחמק מהכרעה, הוא יביא לחידוש הטרור.

אפרים סנה: והוא יכול להביא לנו בעוד שלושה חודשים פרלמנט פלסטיני שיש בו אולי אפילו, חלילה, רוב של ה"חמאס".

אפרים סנה: לזה זה מביא.

אפרים סנה: כי זאת אשליה.

אפרים סנה: הקיפאון הוא אשליה, ואני בימים האלה נזכר באוקטובר 1972; ויש פה כמה אנשים שעדיין זוכרים את אוקטובר 1972.

אפרים סנה: באוקטובר 1972, קולט, הכול היה טוב.

אפרים סנה: בתעלה לא ירו, ובבקעה לא עברו מחבלים.

אפרים סנה: קצין האג"ם הפיקודי יושב פה לפנינו, נכון?

אפרים סנה: לא עברו מחבלים את הירדן, לא נהרגו בחורינו בתעלה, אמריקה לא לחצה, הכול היה נהדר עד שבא אוקטובר 1973, ופה הולך להיות אותו דבר.

אפרים סנה: אשליית הפורמלין תביא לחידוש הטרור ולחידוש המלחמה - -

גאלב מג'אדלה: מי כמוך בתור רופא יודע את השפעת הפורמלין.

אפרים סנה: - - ולכן, ואני מדבר אליך, מתן וילנאי, והלוא אני יודע שאתה יכולת לעמוד על הדוכן הזה ולהגיד אותם דברים.

אפרים סנה: השותפות הזאת, כעת אחרי שהושלמה בעצם ההינתקות הגיעה לסיומה.

אפרים סנה: רוב האנשים סביב השולחן הזה לא חושבים מה שאתה ואני חושבים, לא מאמינים באותם דברים.

אפרים סנה: דרכם אינה דרכנו ואמונתם אינה אמונתנו.

אפרים סנה: ולכן אנחנו נצטרך - ואני אומר את זה פה בכנסת, זה לא עניין פנימי שלנו, של מפלגת העבודה - אנחנו נצטרך להחליט.

אפרים סנה: ואני לפחות אהיה מאלה שימליצו שאת השותפות הבלתי-אמיתית הזאת, את השותפות אד-הוק שהגיעה אל מיצויה, נפסיק.

אפרים סנה: ואז דרושה הכרעה.

אפרים סנה: ואני אומר איזו הכרעה דרושה, ואני אומר את זה בקיצור נמרץ, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: 43 שניות לסיים.

אפרים סנה: ננסה.

אפרים סנה: שאלה ראשונה: איזו חברה אנחנו רוצים פה, חברה שחיה לפי ערכים יהודיים או חברה שחיה לפי הערכים של ניו-אורלינס, ששם העניים טובעים במדמנה והעשירים ממלטים את נפשם?

אפרים סנה: ניו-אורלינס או ארץ הצבי - שאלה ראשונה.

אפרים סנה: שאלה שנייה: סיום המלחמה או המשך ההתנחלויות?

אפרים סנה: יחד זה לא ילך.

אפרים סנה: אם משמרים את המפה הזאת, עם 100 מאחזים בלתי חוקיים, עם עוד 140 התנחלויות, לרבות בלב יהודה ושומרון – לא תחדל חרב מן הארץ, לא תחדל המלחמה.

אפרים סנה: אנחנו צריכים להחליט: או או.

אפרים סנה: או שינוי המפה ההתיישבותית, או המשך המלחמה, זאת ההכרעה.

אפרים סנה: את ההכרעה הזאת צריך לעשות העם, לעשות זאת בבחירות.

אפרים סנה: לזה צריך ללכת.

אפרים סנה: כדאי שזה ייעשה בהקדם.

אפרים סנה: צר לי, מתן, שאת כל זה אתה הצטרכת לשמוע.

אפרים סנה: קיוויתי שישבו כאן אנשים אחרים.

אפרים סנה: אבל אתה מילאת את חובתך, ועוד בימים שבהם אתה עסוק בפריימריס.

אפרים סנה: אני מאוד מכבד את זה, אבל פה צריכה לשבת ממשלה אחרת.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: הודעה לסגנית המזכיר.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא: המחסור בכיתות לימוד בכלל ובמגזר הערבי בפרט.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

נסים דהן: תודה רבה לסגנית המזכיר.

נסים דהן: 1.

נסים דהן: תפקודה הכללי;

נסים דהן: 3.

נסים דהן: מדיניותה בתחום הכלכלי, החברתי והמדיני

נסים דהן: חבר הכנסת יעקב ליצמן, יושב-ראש ועדת הכספים, התחלף עם חבר הכנסת אלי ישי – לאלה שעוקבים ומתפלאים כיצד הגענו לחבר הכנסת ליצמן.

נסים דהן: היתה כאן החלפה.

נסים דהן: שוב הממשלה נעלמה לנו.

יעקב ליצמן: הוא עומד שם.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנושא האי-אמון בממשלה, הדיון של היום, רציתי להעיר כמה הערות לגבי מה שנוגע לנו בקואליציה.

יעקב ליצמן: דבר ראשון, בהסכם הקואליציוני סוכם על הקמת ועדה גם בנושא החינוך, בנושא דוח דברת.

יעקב ליצמן: הממשלה אישרה את הקמת הוועדה.

יעקב ליצמן: היא לא אישרה זאת בדיוק כפי שסוכם אתנו, כי אנחנו לא הסכמנו על נושא דברת, על זה הוויכוח.

יעקב ליצמן: לכן אנחנו מבקשים תיקון, וגם הפעלה של הנושאים – הרי בג"ץ נתן תקופת זמן שבה צריך להתמודד עם זה, תקופת זמן לסיום עניין הוועדה.

יעקב ליצמן: לכן אנחנו מבקשים לסיים את הדברים בהקדם, ועומדים על כך בתוקף.

יעקב ליצמן: החינוך הוא הנושא הראשון, על זה אמרנו שניכנס לממשלה, ובלי ההסכם הזה בנוגע לדוח דברת לא היינו נכנסים לקואליציה.

יעקב ליצמן: אני פונה לראש הממשלה ולמזכיר הממשלה בבקשה לסיים בהקדם את הנושא של הקמת הוועדה ושל הבאת מסקנותיה, כפי שסוכם בהסכם הקואליציוני.

יעקב ליצמן: הדבר השני הוא נושא השבת.

יעקב ליצמן: לאחרונה קרו כמה מקרים של הפרה, ניסיון הפרה.

יעקב ליצמן: אומנם ראש הממשלה נענה לבקשתנו גם בחיפה וגם בכביש גהה, בעניין חברת החשמל, והפסיקו את העבודות; מנעו את העבודות בשבת.

יעקב ליצמן: אבל גם כאן, בהסכם הקואליציוני כתוב חד-משמעית בנושא השבת שלא יהיה חילול שבת.

יעקב ליצמן: פעם אחת ולתמיד צריך ללמד את כל משרדי הממשלה שאין חילול שבת ולהקפיד על קיום ההסכם הקואליציוני, הסטטוס-קוו.

יעקב ליצמן: הדבר השלישי הוא צמצום העוני.

יעקב ליצמן: ראש הממשלה הודיע היום, והוא הודיע זאת גם בממשלה, על הקמת צוות, ועדת שרים, לבדוק איך יוצאים מהעוני בארץ.

יעקב ליצמן: אבל מה שהוא לא עשה בהקמת הוועדה, ואני פונה כאן לממשלה בעניין זה – אין שם מישהו שיבטא את הפגיעה בציבור החרדי, כאשר הציבור הזה הוא בין הנפגעים הגדולים ביותר מהעוני.

יעקב ליצמן: גם קצבאות הילדים, גם קצבאות זיקנה - אני שומע שמתרכזים סביב קצבאות הזיקנה.

יעקב ליצמן: אמת, יש שם פגיעה גדולה, אבל הפגיעה בקצבאות הילדים יותר גדולה, הרבה יותר גדולה.

יעקב ליצמן: יותר מזה, בחוק ההסדרים החדש שרוצים להביא לכנסת כדי שהיא תצביע – ואני מודיע כאן חגיגית שאני לא אעביר את זה – יש הארכת תוקף של הוראת שעה, של הורדת 24 ש"ח לקצבה לילד, מ-144 ש"ח ל-120 ש"ח.

יצחק וקנין: זאת המדיניות החדשה.

יעקב ליצמן: זה היה בתוקף עד 2006, הממשלה רוצה להאריך את זה עד 2010.

יעקב ליצמן: ידי לא תוכל לתמוך בהמשך הקיצוץ.

יעקב ליצמן: הנושא הבא הוא ביטול ההצמדה לקצבאות עולים.

יצחק וקנין: איך זה משתלב עם המדיניות החברתית החדשה?

יצחק וקנין: ראש הממשלה אמר שהוא יבטל.

יעקב ליצמן: זאת בדיוק השאלה שלי.

נסים דהן: חבר הכנסת וקנין, המליאה היא לא ועדה.

נסים דהן: בוועדת הכספים כבודו יוכל להתפלפל עם חבר הכנסת ליצמן.

יצחק וקנין: הוא יושב בקואליציה.

יעקב ליצמן: הוא עוזר בקריאת ביניים, אני שמח מאוד, הוא צודק.

יעקב ליצמן: לכן הודעתי לשר האוצר בפגישה בשבוע שעבר, שאני לא חושב שנציג חרדי יוכל לתמוך בסעיפים האלה.

יעקב ליצמן: כמובן, כיושב-ראש ועדה, אני לא חולם לרגע אחד להעביר את זה בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: יש עוד כל מיני נושאים שהם על סדר-היום, ובסך הכול אנחנו בפתיחת המושב.

יעקב ליצמן: לא אאריך, אסיים בזמן שנתנו לי.

יעקב ליצמן: אני מודה לחבר הכנסת ישי ולחבר הכנסת חזן שהתחלפו אתי.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת אלי ישי, שהתחלף עם חבר הכנסת חזן - שמונה דקות לרשותך, אדוני.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, המושב האחרון של הכנסת השש-עשרה נפתח היום.

אליהו ישי: אני מעריך שאולי זו גם תהיה ההתכנסות האחרונה, כי ההתכנסות הבאה היא בתום הפגרה, אבל כולנו רואים לקראת מה זה הולך, אנחנו מבינים שאנחנו נמצאים קרוב מאוד לבחירות.

אליהו ישי: זה לא סוד שאנחנו נמצאים ממש בשנת בחירות.

אליהו ישי: על-פי חוק, בנובמבר הבא יתקיימו הבחירות ואנחנו כבר נמצאים בשנת בחירות.

אליהו ישי: בשנת בחירות, אם הממשלה יציבה, היא יכולה לשרוד, להמשיך עד תום הקדנציה, אם כי זה לא קרה בעשור האחרון.

אליהו ישי: אבל כשהממשלה מקרטעת ומפלגת השלטון מפוצלת, קרועה, מפולגת, אין ספק שהדבר הזה לא בריא – לא למשק, לא לכלכלה, לא לחברה, לא לנושאים הביטחוניים שעומדים על הפרק ובטח לא לנושאים מדיניים.

אליהו ישי: אבל שנת בחירות היא שנת בחירות.

אליהו ישי: בשנת בחירות יש הרבה הרבה הרבה הרבה דמגוגיה וכלכלת בחירות, ויחלקו כל מיני הטבות כאלה ואחרות, שגם הציבור – גם אם כל החברים פה, או רוב החברים פה, חושבים שלציבור יש זיכרון קצר – גם אם זה נכון הרי הציבור לא טיפש; הוא מבין שבשנת בחירות נותנים כל מיני מתנות, ואין לזה שום אחיזה.

אליהו ישי: ספק אם זה ימומש, וגם אם חלק ימומש, מייד בתחילת הקדנציה הבאה חוזר חלילה ומקצצים.

אליהו ישי: כולנו מכירים וזוכרים היטב את הנאומים פה, מעל דוכן הכנסת, כשהוקמה הממשלה.

אליהו ישי: אמרו שהמצב הכלכלי קשה וצריך לקצץ, והציבור, גם החלש לכאורה, האמין.

אליהו ישי: הייתי פוגש הרבה אנשים נדכאים ועניים מרודים, והם אמרו לי: תשמע, פגעו בנו, והם לא מקבלים את זה, אבל הם אמרו: כנראה המצב באמת קשה.

אליהו ישי: אתם יודעים מהן התוצאות של המדיניות הכלכלית ברגע זה: 9 מיליארדי ש"ח נכנסו לכיסם של שלושת העשירונים הגבוהים, דהיינו: לכל העשירים במדינה, החזקים במדינה, מקבלי השכר הגבוה, נוספו 9 מיליארדי ש"ח.

אליהו ישי: מאיפה זה בא, אתם חושבים?

אליהו ישי: מהצמיחה?

אליהו ישי: אפשר לקחת את כל מה שדיברנו פה בכל השנים האחרונות.

אליהו ישי: אמרנו: כל הרפורמה במס היא לקחת כסף מקצבאות הילדים, מהרעבים, מהעניים, מהקשישים, מהנכים, פחות לקלח את הסיעודיים והקשישים, לקחת את הכסף הזה ולהעביר אותו לעשירים.

אליהו ישי: אמרו: מה פתאום?

אליהו ישי: צמיחה, צמיחה.

אליהו ישי: אמרתי: אדרבה.

אליהו ישי: אם ייתנו את כל התוספות כקטליזטור, כתומך צמיחה, על חשבון הצמיחה, למעסיקים, לחזקים – ניחא.

אליהו ישי: החרשתי.

אליהו ישי: אם ייתנו עכשיו תוספות, יורידו במסים – אני לא נגד רפורמה – יורידו מסים עקב הצמיחה – מעולה.

אליהו ישי: למה לא?

אליהו ישי: מי יכול להתנגד?

אליהו ישי: אולי יעשו מס שלילי?

אליהו ישי: קיווינו לזה – כל זה באמת לא היה נורא.

אליהו ישי: אבל הורידו בדיוק מקצבאות הילדים, מהחד-הוריות, מהנכים, מהקשישים, והעבירו את זה כתוספת לחזקים.

אליהו ישי: אגב, גם חברי הכנסת קיבלו תוספת.

אליהו ישי: כולנו, כל העשירונים הגבוהים.

אליהו ישי: כל מי שמשתכר יותר מ-30,000 ש"ח ברוטו.

אליהו ישי: ברוטו זה לא נטו, צריכים לתרגל את המושגים.

אליהו ישי: כולנו קיבלנו: זה 1,000 ש"ח, זה 1,500 ש"ח, ועל חשבון מי?

אליהו ישי: בדיוק: העניים והילדים הרעבים.

אליהו ישי: אז הנה: גם מי שמנסה לדבר אתנו על מע"מ – כשהמע"מ עולה, כולם משלמים.

אליהו ישי: לא ראיתי פעם אחת שכשהמע"מ יורד מורידים את מחירי החלב והלחם.

אליהו ישי: לא ראיתי.

רן כהן: - - -

אליהו ישי: זה נשאר אותו דבר.

אליהו ישי: נשאר.

אליהו ישי: אז גם פה: מי נהנה גם הפעם?

אליהו ישי: עוד מיליארד ש"ח – שוב, לחזקים.

אליהו ישי: אז הנה שנת בחירות, והנה כלכלת בחירות, והנה המצוקה, הדלות, העוני והדיכוי, ותוספת של מאות אלפי בני-אדם מתחת לקו העוני.

אליהו ישי: היום שמעתי את ראש האופוזיציה – באמת כבר לא ידעתי אם לבכות או לצחוק – שדיבר על העוני.

אליהו ישי: טומי לפיד דיבר על העוני.

אליהו ישי: הוא הזכיר את העוני היום, באמת, לשם שינוי.

רן כהן: הוא הזכיר את העוני.

רן כהן: במקומות אחרים הוא התפאר שהמדיניות הכלכלית – הוא תמך בה – זאת המדיניות הכלכלית שלו.

אליהו ישי: כן.

אליהו ישי: הוא מתפאר באותה שפה, באותה שפה הוא מדבר ומתפאר במדיניות הכלכלית שהביאה לצמיחה ולתוספות לעשירים, לתומכים שלו אולי.

אליהו ישי: תאמין לי, הוא גם דיבר כל כך הרבה על שכבות הביניים, מה הוא עשה אתן?

אליהו ישי: טומי לפיד הוריד את שכבות הביניים אל מתחת לקו העוני.

רן כהן: בטח.

אליהו ישי: איזו רשעות זאת.

אליהו ישי: אני פונה אל כל המצביעים של טומי לפיד, שדיבר בשם שכבות הביניים, והנה – עבודה בעיניים.

אליהו ישי: הוא דיבר על שכבות הביניים ועבד עליהן בעיניים.

אליהו ישי: הוא הוריד אותן אל מתחת לקו העוני, פגע בהן, התאכזר אליהן.

אליהו ישי: 700 מיליון ש"ח הוא סחט בתקציב הקודם.

אליהו ישי: לשחמט – איציק, אתה מתמצא בכל הפירוט.

אליהו ישי: לכל החזקים - -

יצחק כהן: שחיתות נטו.

אליהו ישי: - - 700 מיליון ש"ח.

רן כהן: הוא עזר לסטודנטים, אבל יש פחות סטודנטים באוניברסיטה.

רן כהן: אתה מבין?

אליהו ישי: הוא מדבר על הסחטנים – הסחטן הראשון.

אליהו ישי: ראש האופוזיציה.

אליהו ישי: הוא עוד ראש האופוזיציה.

אליהו ישי: הפעם, לשם שינוי – שאלתי את פורז, הוא עוד פעם הולך לתקוף את האופוזיציה?

אליהו ישי: לא, הוא אומר, הפעם הוא הולך לתקוף את הממשלה.

אליהו ישי: מעניין.

אליהו ישי: גם הוא – בחירות, אז הפעם הוא תוקף את הממשלה.

אליהו ישי: הפעם הוא עושה את תפקידו כיושב-ראש האופוזיציה.

אליהו ישי: כל הכבוד.

אליהו ישי: אז עכשיו הוא מדבר בשם העניים.

אליהו ישי: הוא פגע בהם, הוא דיכא אותם, היה שותף לממשלה – הוא עמד על כך, ואחר כך פרש מהממשלה, ואז הצביע בעד אותה ממשלה.

אליהו ישי: טוב, אנחנו לא מדברים היום על ראש האופוזיציה, שאין לנו, אבל צריך לזכור, כי זה ייכנס לדפי ההיסטוריה שלנו, שלראשונה במדינת ישראל, מיום קומה ועד היום – ואני לא יודע אם יש עוד מדינה מתוקנת כזאת בעולם המערבי – אין ראש לאופוזיציה.

אליהו ישי: הוא תומך תמיד בממשלה.

אליהו ישי: עכשיו שנת בחירות, אז הוא חייב להראות שהוא משהו, כי גם בסקרים הוא הולך ויורד ומתרסק.

אליהו ישי: הוא גם דיבר על גירוש היהודים.

אליהו ישי: צבי, שמעת אותו?

אליהו ישי: הוא דיבר גם על גירוש היהודים בגוש-קטיף.

אליהו ישי: הוא דיבר על זה.

אליהו ישי: הוא הביא את זה.

אליהו ישי: הרי רק אתמול הוא התפאר ברדיו שבזכותו – הוא שימש לחץ ואולטימטום כדי שיהיו תהליך מדיני והתנתקות.

אליהו ישי: אז טוב, אני אומר את הדברים האלה כדי שעם ישראל, וכל מי שמאזין לנו – מי שבאמת מקשיב ומאזין וקצת עצוב שכך נראה ראש האופוזיציה במדינת ישראל.

אליהו ישי: כך נראה הג'ונגל הזה.

אליהו ישי: אני מניח שזה כואב לכולנו, מה לעשות?

אליהו ישי: אבל כולנו מקווים פה, כולנו תמימי דעים שהתקלה שקרתה בבחירות הקודמות לא תקרה שוב, ואני מניח שכולם ישמחו אם תקלה כזאת לא תקרה.

אליהו ישי: גם במפלגת העבודה, גם במרצ, כולם יחד מבינים, וגם עם ישראל מקווה שזה לא יקרה.

אליהו ישי: מכל מקום, נפתח המושב, ואני ציפיתי שבפתיחת המושב יהיה מאבק אמיתי, צודק, על הבעיות הביטחוניות, על הפיגועים, על המצב המדיני, מאבק למען השכבות החלשות, אבל המושב הזה נפתח במינויים.

אליהו ישי: שוב מינויים ושוב מינויים.

קריאה: מושב לצים.

אליהו ישי: מושב לצים.

אליהו ישי: באמת זה עצוב.

אליהו ישי: אני אומר שזה עצוב, אף שאני יודע שזאת שנת בחירות, ובשנת בחירות אני פחות יכול להפוך כל נושא לאיזה נאום מרכזי ולהביע זעקה וכאב.

אליהו ישי: זאת שנת בחירות.

אליהו ישי: אמרנו – ואמרתי את זה גם בתקשורת – במושב הזה נשמע הרבה מאוד – הרבה מאוד, הרבה מאוד – דמגוגיה.

אליהו ישי: כל הנאומים יהיו פופוליסטיים.

אליהו ישי: כולם יכוונו את זה, כמו טומי לפיד היום, אוטומטית, מיידית, לבחירות.

אליהו ישי: לפחות אנחנו המפלגה היחידה שלא היתה בממשלה מתחילתה ועד סופה; לא היינו שותפים להתנתקות, לפגיעה בשכבות החלשות, להרס שירותי הדת – מוסדות הדת – ולפגיעה בזהות היהודית של מדינת ישראל.

אליהו ישי: אנחנו היחידים שיכולים לומר שכבר בתחילת הדרך קמנו וזעקנו, ואמרנו לקראת מה אנחנו הולכים.

אליהו ישי: אשר יגורנו בא לנו.

אליהו ישי: צדקנו.

אליהו ישי: זה מה שקרה.

אליהו ישי: ובמושב האחרון של הכנסת, או בתחילת המושב האחרון – אני חייב לרענן את זיכרון החברים היושבים פה, וגם את זיכרון המאזינים והציבור הרחב, שחש כבר מזמן שאנחנו בשנת בחירות, בתקופת בחירות, ולכן הוא גם פחות מתייחס אלינו.

אליהו ישי: אני באמת רוצה לסיים בנימה אופטימית ולהגיד שלמרות כלכלת הבחירות, או שנת הבחירות - -

נסים דהן: חבר הכנסת אמנון כהן.

אליהו ישי: - - אם באמת יהיו דברים מעשיים, אמיתיים, אבל באמת אמיתיים, כי המצוקה היא רבה, הכאב הוא עצום.

אליהו ישי: הכאב הוא עצום כשילדים הולכים לישון רעבים ללחם, כשהבית מנותק מחשמל – ועכשיו מגיע החורף, וקר להם בבית, ומנתקים להם את החשמל ואת המים, ולקשישים באמת מקצצים את פת לחמם, את המקלחות; פעם היה אפשר לקלח קשיש – הוא סיעודי, הרי צריך לטפל בו, להחליף לו – אז היום אי-אפשר לקלח אותו, כי אין לו מטפלת, כי קיצצו את השעות; או הנכים, שפגעו בהם פגיעה קשה ואנושה.

אליהו ישי: אבל אני חוזר ואומר פה, אדוני היושב-ראש:

אליהו ישי: אם אומנם יהיו צעדים אמיתיים, ונוכל להצביע לא רק על תפנית אמיתית, אלא באמת על הצעות לא בשביל כלכלת בחירות, אלא באמת, דבר מעשי, ובאצבע שלנו נוכל להביא להם מזור ולהחזיר להם את הצבע לפנים, ולהחזיר את ארוחת הערב, או את הדברים המינימליים – אני מכיר משפחות שאין להן במה לקנות תרופות; הבן חולה, חום גבוה, דלקת בגרון, ואין להם כסף לקנות אנטיביוטיקה.

אליהו ישי: זה עולה כמה עשרות שקלים, 30, 40, 50 ש"ח, ואין להם גם הכסף הזה.

אליהו ישי: זאת שערורייה.

אליהו ישי: זו ממש התנתקות.

אליהו ישי: הרושם הוא שהבית הזה התנתק מכל אותם אנשים נדכאים, מאותו ציבור שזקוק לסיוע ולעזרה.

אליהו ישי: אם אכן יהיה פה סיוע ממשי ואמיתי, הודעתי ואני חוזר ואומר, אני אהיה מוכן לתמוך.

אליהו ישי: אני כבר יודע שיקומו מי שיגידו: מה, הם סחטנים.

אליהו ישי: לכן אני מודיע פה, אדוני היושב-ראש, שאם באמת יחזירו חלק גדול משמעותי ואמיתי לנגזלים, את החרפה הזאת, שהוסיפו 9 מיליארדי שקל על חשבון העניים, שלקחו מהעניים ומהנדכאים בשורה ארוכה של דברים, כפי שאמרתי, והעבירו את זה לחזקים - אם יחזירו חלק מהסכום, אבל חלק נכבד, אני אהיה מוכן לתמוך, גם במחיר שיקראו לי הסחטן הלאומי.

אליהו ישי: ואם יקראו לי הסחטן, אני לא אסחט לשח-מט, אני לא אסחט לחזקים.

אליהו ישי: אני אסחט לקורבנות של המדיניות הכלכלית של הממשלה הנוכחית.

נסים דהן: תודה רבה לחבר הכנסת ויושב-ראש סיעת ש"ס אלי ישי.

נסים דהן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אמרתי לחבר הכנסת ישי שהוא רק היה צריך להגיד בסיום דבריו "הצביעו ש"ס", והכול היה קומפלט.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, אנחנו העלינו הצעת אי-אמון בעניין הטיפול במגורשים מגוש-קטיף ומצפון השומרון.

צבי הנדל: לצערי הגדול, אני מעריך שלא רק עם ישראל לא יודע, אלא חלק גדול מהממשלה אין לו מושג מה קורה באמת אחרי המבצע הזה של עקירת יישובי גוש-קטיף וצפון השומרון ממקומם, והניסיון לפזר את המתיישבים לכל עבר.

צבי הנדל: לא יודעים גם בצד הביטחוני, ואם כן - מעלימים אותו.

צבי הנדל: זה מופיע באיזשהו מקום בכותרות משנה.

צבי הנדל: אפילו בלשכת ראש הממשלה יש דברים הרבה יותר חמורים.

צבי הנדל: שמעתי שהיחידה ללוחמה בטרור מפרסמת השבוע, ש"אל-קאעידה" כבר נכנס לחבל-עזה - הוא לא היה שם מעולם - מאז ברחנו ועקרנו את גוש-קטיף.

צבי הנדל: "אל-קאעידה".

צבי הנדל: אבל זה יביא ביטחון ורוגע למשפחת שרון, אז אין בעיה.

צבי הנדל: אבל לא על זה רציתי לדבר.

צבי הנדל: האי-אמון שלנו היום היה על הטיפול באותם אנשים שהם כבר לא מתנחלים.

צבי הנדל: כבר עקרו אותם מביתם ומתעללים בהם.

צבי הנדל: אמרתי לחברי, שלדעתי, תושבי גוש-קטיף לא נורמלים.

צבי הנדל: הם ממש לא נורמלים.

צבי הנדל: כי יהודי נורמלי, לו התנהגו אתו כך היה הופך את המדינה.

צבי הנדל: יש אנשים היום, וזה לא משחק מלים, זאת אמת, זה גם לא פוליטיקה, אלה חיים של בני-אדם, שגורשו מבתיהם, אפילו בדבר המעט מזעיר - אין פרנסה.

צבי הנדל: אמרו, יהיו פיצויים גדולים, אבל עד אז ניתן להם מקדמות 50,000 שקל.

צבי הנדל: לא קיבלו אגורה.

צבי הנדל: אין פרנסה.

צבי הנדל: הם אפילו לא יכולים להירשם ללשכות העבודה, כי הם היו עצמאים ולא מגיע להם שום דבר.

צבי הנדל: חלק גדול מאוד היו עצמאים.

צבי הנדל: 50,000 שקל מקדמה, זה לא מציל את המצב, זה אולי קצת מכסה את האוברדרפט, גם את זה הוא לא יכול לקבל, כי הוא צריך לחתום שהוא מצהיר שהוא התפנה מרצון עד תאריך x, ואם לא התפנה מרצון אפילו מקדמה הוא לא מקבל.

צבי הנדל: ויהיו דיונים.

צבי הנדל: יש אנשים, וזו בושה, אני מתבייש לעמוד פה, כי זו המדינה שלי והפריץ הזה המושחת הביא לכך שיש אנשים שאין להם לחם לאכול.

צבי הנדל: תקשיבו, שרים נכבדים, אין להם מושג.

צבי הנדל: אנשים שאף אחד לא היה צריך לרחם עליהם, התפרנסו בכבוד, אנשים גאים, אין להם לחם לאכול.

צבי הנדל: ניגשה אלי אשה ואמרה: אני כבר קיבלתי את 50,000 השקל, את המקדמה.

צבי הנדל: זה כיסה לי את האוברדרפט, אבל אני ממשיכה לשלם על המשכנתה של הבית שאין לי ועוד חובות, ואין לי שום הכנסה, והלכתי לבקש עבודה בלשכת עבודה, אז הציעו לי – אני לא רוצה לציין בשביל לא לבייש אותם, שלא יכירו אותם - עבודות בזויות שהיא לא יודעת לעשות.

צבי הנדל: אמרו לה: אבל לא מגיע לכם שום דבר ממילא, כי את עצמאית ובעלך היה עצמאי.

צבי הנדל: זה קורה במדינה שלנו, ועומד פה ראש המשפחה הזה באיזו חוצפה, וכל העוזרים והיועצים שלו לא מבינים איך מסוגלים לפלג את הליכוד.

צבי הנדל: כי מה הוא רוצה בסך הכול?

צבי הנדל: לשלם את השוחד לאלה שעזרו לו לעקור יהודים מביתם ולזרוק אותם חסרי כול לרחוב.

צבי הנדל: בושה וחרפה למדינה מתוקנת שעדיין יש לה ממשלה כזאת.

צבי הנדל: זה שאנשי גוש-קטיף הם לא נורמלים והם לא הופכים את המדינה, זה אולי מפני שהם קצת יותר מדי נורמלים.

צבי הנדל: אבל הבית הזה יש בכוחו להפוך את הקערה על פיה.

צבי הנדל: זה המצב.

צבי הנדל: אני כבר לא מדבר על בית שאין.

צבי הנדל: אני לא מדבר על כך שזורקים אותם במלונות.

צבי הנדל: כבר דיברו על זה אין סוף פעמים.

צבי הנדל: על כלום.

צבי הנדל: על מה?

צבי הנדל: מי אמר להכניס אותם למלון?

צבי הנדל: מי רוצה מלון?

צבי הנדל: איזה חיים מטורפים יש במלון, שהאם לא יכולה להגיע לבן שלה.

צבי הנדל: היא צריכה ללבוש את המחלצות, כי יש שם גם נופשים, בשביל להגיע לחדר של הילד להחליף חיתול.

צבי הנדל: ואין איפה לעשות שיעורים - במסדרון על השטיח, על הרצפה.

צבי הנדל: ובסוף זורקים אותם, כי נגמר הזמן.

צבי הנדל: בסדר, אבל לאן?

צבי הנדל: תגמרו את הקרוון.

צבי הנדל: יש כבר קבוצה, קוראים לזה "עיר האמונה", ליד נתיבות, שאומרים: אנחנו רוצים את הנגב, לא רוצים מקומות יותר משובחים, רוצים דווקא בדרום, ובשביל לזרז את העניין באנו למקום שהיה מיועד לאזור תעשייה.

צבי הנדל: יש תשתית מוכנה, שהמדינה הכינה.

צבי הנדל: רק תביא קרוון תשים אותו.

צבי הנדל: חוסך למדינה מיליונים.

צבי הנדל: תביא קרוון ותשים אותו.

צבי הנדל: אני לא רוצה כלום.

צבי הנדל: גם לא הוצאת עלי כסף, כי גם לא הלכתי למלון, גרתי בינתיים באוהל.

צבי הנדל: הסכימו.

צבי הנדל: מנכ"ל משרד ראש הממשלה הבין, אמר: מצוין, נעזור.

צבי הנדל: עד שהוא הגיע הביתה או למשרד והיה דיון, ואז בנחישות ובנחרצות הוא אמר, מי שהלך לאוהל ולא למלון – בשביל שתבינו, יום משפחה במלון - תקשיבו היטב, אמרו לי את זה באוצר, יום משפחה במלון זה כמו מה שהכינו בחוק ביזוי-גירוש, מה שעולה שכירת דירה לחודש.

צבי הנדל: זאת אומרת, שתקציב שהוכן עבור דיור זמני, ב-12 יום חיסלת שנה.

צבי הנדל: בגלל הרגל הגסה והגאוותנות, שתאריך זה תאריך ויום זה יום, המדינה מוציאה הון עתק.

צבי הנדל: על מה?

צבי הנדל: ב-12 יום גומרת תקציב שנתי על כל משפחה.

צבי הנדל: ואם יש כבר שמישהו שאומר, אוקיי, בינתיים אני אהיה באוהל, אני לא מסוגל ללכת למלון, לא מסוגל להיות עם 12 ילדי במלון, רק תניח פה את הקרוונים.

צבי הנדל: מה אני מבקש?

צבי הנדל: עד שיהיה יישוב קבע.

צבי הנדל: נדון בזה.

צבי הנדל: גם על זה יש ויכוחים.

צבי הנדל: אנחנו נגיע ליישוב הקבע, נדון, נסיים גם את זה, ובינתיים תשימו לי פה קרוון שאני אוכל לחיות.

צבי הנדל: לא, אומר הפריץ, הם גרו באוהלים.

צבי הנדל: קודם שילכו למלון כמו שאני רוצה, ואז אני אשים את הקרוון איפה שאני רוצה.

צבי הנדל: ולכן הם נשארים שם באוהלים במקום שהתשתיות מוכנות ולא מקבלים טיפול, ויש עוד כאלה.

צבי הנדל: לו היה לי זמן הייתי פורט לכם לפרוטות פרט פרט, והכול במציאות, אין זיוף במלה במה שאני אומר.

צבי הנדל: והכנסת מתנהלת כהרגלה, ומקבלי השוחד צריכים לקבל את התיקים שלהם, ואם לא, זה בלתי מובן איך מעזים להחציף פנים כמה צדיקים מול הפריץ ומשפחתו.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת חיים אורון - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת זבולון אורלב - חמש דקות לאדוני.

נסים דהן: אחריו – חבר הכנסת דוד לוי.

נסים דהן: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נאומו של ראש הממשלה הוא עוד הוכחה – למי שהיה צריך הוכחה כזאת – כי הממשלה הנוכחית איבדה את הבסיס, גם המוסרי, גם האלקטורלי, וגם את התוקף הציבורי הלגיטימי להוסיף ולכהן כממשלה.

זבולון אורלב: אין חזון, אין עתיד, אין תקווה, אין לקיחת אחריות.

זבולון אורלב: אומרים הרבה מלים, אבל בעצם לא אומרים שום דבר.

זבולון אורלב: אני חושב שהיושר הציבורי היה צריך להביא לידי כך שנחסוך מאזרחי ישראל את המשך התככנות הפוליטית והשחיתות השלטונית של חלוקת שלל, תיקים ומשרדים.

זבולון אורלב: אני חושב שגם ראש הממשלה חטא בכך שהתעלם בנאומו ממגורשי גוש-קטיף שנותרו – כאמור בדברי קודמי – רובם ככולם ללא קורת-גג מסודרת, ללא עבודה, ללא הסדרי חינוך ראויים לילדים, ללא חיים קהילתיים.

זבולון אורלב: נראה שהם באמת הפכו להיות שקופים בעיני הממשלה.

זבולון אורלב: אמרתי, ואני חוזר ואומר, שככל שתלוי במפד"ל, כל כניסה לממשלה תהיה כרוכה בדרישה שלנו להקים ועדת חקירה ממלכתית לחקור את השערורייה הנוראה הזאת.

זבולון אורלב: אפשר שיהיה ויכוח מדיני אם עקירת גוש-קטיף היא נכונה, אם היא שגיאה נוראה, אם היא תקווה גדולה, אם היא אסון גדול.

זבולון אורלב: זה ויכוח לגיטימי.

זבולון אורלב: אני חושב שלא לגיטימי שממשלה מתאכזרת לאזרחיה וגורמת להם עוול נורא.

זבולון אורלב: יתר על כן, ראש הממשלה גם לא התייחס בדבריו למה שקרה אחרי ההתנתקות גם מהבחינה הביטחונית – מצבנו הוטב?

זבולון אורלב: מצבנו הורע?

זבולון אורלב: אני מניח שאם הוא היה סבור שמצבנו הוטב הוא בוודאי היה אומר זאת, כי כולנו רואים שמצבנו הורע.

זבולון אורלב: האם הטרור גבר או נחלש?

זבולון אורלב: האם הרשות הפלסטינית מוכנה עכשיו לעשות יותר למען מיגור הטרור?

זבולון אורלב: כל הדברים האלה נעלמו, ולא נעלמו סתם, כי כנראה אין מה לומר בנושא הזה.

זבולון אורלב: כשדובר על עניין מינוי השרים, שמעתי כמעט מכל סיעות הבית חברי כנסת שמצהירים, שלו היו מציעים רק מינוי של שר אוצר קבוע, מתוך גילוי אחריות למשק היו מצביעים בעד, אף-על-פי שהם לא כל כך תומכים, חלקם אולי אפילו באופוזיציה.

זבולון אורלב: שמעתי אפילו שראש האופוזיציה, חבר הכנסת טומי לפיד, בעזות מצח כלפי תפקידו כראש אופוזיציה, היה מצביע בעד בגלל יחסים אישיים.

זבולון אורלב: גם לי יש יחסים אישיים טובים מאוד עם ידידי השר אולמרט, אבל מה זה קשור למינויים?

זבולון אורלב: אנחנו כאן שליחים של תנועות ואידיאולוגיות ועל-פי זה אנחנו מצביעים.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר, שאם על מינוי שר אוצר קבוע, מתוך גילוי אחריות למשק, יש הסכמה, עצוב שזה כשנה אין בישראל שר רווחה.

זבולון אורלב: אני מאוד מעריך את מכובדי סגן השר רביץ.

זבולון אורלב: אינני רוצה בוודאי לעלוב בו, הוא אדם מכובד, רב בישראל, אבל כל אחד מבין שאין בממשלה שר רווחה במשרה מלאה.

זבולון אורלב: כמי שהיה שר כזה עד לפני כשנה, אני אומר לציבור, שאין מי שיילחם על התקציבים בעבור האוכלוסיות החלשות בשולחן הממשלה ומתוך מקבילית הכוחות הפוליטית שיש לשר ליד שולחן הממשלה.

זבולון אורלב: לצערנו, ממדי העוני רק גדלים והפערים בין העשירים רק מתרחבים, ועובדה שאין פוצה פה ומצפצף, ובאים וממנים, ומציעים, ושרים כאלה ואחרים.

זבולון אורלב: שר מדע זה חשוב, ואני אומר שזה חשוב, ושר תמ"ת זה חשוב, ואני אומר שזה חשוב, אבל מה יותר חשוב מכשליש אוכלוסיית מדינת ישראל?

זבולון אורלב: מה יותר חשוב מיותר מ-714,000 ילדים שחיים מתחת לקו העוני, שאין להם אבא בממשלה ואיש לא חושב שצריך להם אבא?

זבולון אורלב: נראה כאילו ממשלת ישראל התנתקה לא רק מגוש-קטיף ומהערכים שעומדים מאחורי ההתיישבות של גוש-קטיף, אלא גם מערכי מוסר יהודי בסיסי.

זבולון אורלב: שמעתי את הודעת ראש הממשלה, ששיפור המצב הכלכלי מאפשר עכשיו גיבוש תוכניות למלחמה בעוני.

זבולון אורלב: כששמעתי את זה היום, ידידי שר התיירות, חברי השר הירשזון, נזכרתי שראש הממשלה גם אמר שדין נצרים כדין תל-אביב.

זבולון אורלב: באותו רגע היה לי חשש כבד שגורל העניים יהיה כגורל המפונים.

זבולון אורלב: בשנת בחירות כולם מפריחים ססמאות ותוכניות למלחמה בעוני שנולדו, לצערי, משיקולים אלקטורליים ואין להם אחיזה במציאות.

זבולון אורלב: העובדה, השר הירשזון, שראש הממשלה אמר שמקימים צוות.

זבולון אורלב: מי בצוות?

זבולון אורלב: ראש הממשלה, ממלא-מקומו שר האוצר והמשנה.

זבולון אורלב: שמע, לאף אחד מהם אין מושג מהו העוני, מה היקפו.

זבולון אורלב: איפה שר הרווחה, איפה משרד הרווחה?

זבולון אורלב: איפה הביטוח הלאומי?

זבולון אורלב: איפה מערכת החינוך בכל הסיפור הזה?

זבולון אורלב: הכול תוכניות על הקרח, זה לא רציני.

זבולון אורלב: אני אומר לכם שאין צורך להקים שום ועדות, הדברים ידועים, יש תיקים מוכנים, ומי שרוצה להתמודד באומץ וביושר ייקח ויפתח את התוכניות ויוכל להתמודד.

זבולון אורלב: מה שמדברים הוא הכול מס שפתיים וזריית חול בעיני הציבור.

זבולון אורלב: אומרים שהציבור מטומטם, הוא לא זוכר, יעמוד פה ראש ממשלה ויגיד: אני נלחם בעוני, והציבור יקנה את זה שנלחמים בעוני.

זבולון אורלב: אני חושב שהגיע הזמן להוריד את מסך הצביעות והדו-פרצופיות מכל הדיבורים האלה על מלחמה בעוני.

זבולון אורלב: הציבור לא קונה.

זבולון אורלב: צריך מעשים ולא דיבורים.

זבולון אורלב: אני חושב שהדברים האלה גם מוסיפים לטיעון המרכזי שבו פתחתי ובו אסיים: הואיל והממשלה לא תעשה את זה, אז היא נשענת על כרעי תרנגולת, אין לה זכות קיום, היא לא מסוגלת להתמודד לא עם החזית החברתית, ולא עם האופי היהודי של מדינת ישראל, ולא עם הכשלים הקשים במערכת החינוך, ולא עם המצב הביטחוני.

זבולון אורלב: לכן מוטב שהכנסת הזאת תתפזר ונקדים ככל האפשר ללכת לבחירות, ויפה שעה אחת קודם.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת דוד לוי.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו – חבר הכנסת יחיאל חזן.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, הקשבתי בקשב רב לנאומו של ראש הממשלה.

דוד לוי: ציפיתי למצוא בו אבני דרך, פריצת דרך, בשורה, משהו.

דוד לוי: לצערי הרב, חוץ מציון של מקבלי פרס נובל, שהממשלה לא אחראית להם, לא מצאתי שום בשורה, אלא מצב נתון, חמור, גם בתחום הביטחוני, גם בתחום החברתי.

דוד לוי: עכשיו אומרים לנו: נתמודד עם בעיית העוני, כאילו זה עתה נוצרה.

דוד לוי: עכשיו אומרים לנו כי הטרור גובר ואנחנו נילחם בו.

דוד לוי: מבשרים לנו כי מצב האלימות בחברה שלנו הידרדר ומעתה אנחנו נקדיש תשומת לב מיוחדת לכך.

דוד לוי: וכן נשנה סדרי עדיפויות.

דוד לוי: מעתה נשקיע בנגב ובגליל.

דוד לוי: ואני שואל, איפה היתה הממשלה עד היום?

דוד לוי: האם מישהו נתן דין-וחשבון לעצמו או לזולתו על התוצאה המחפירה של ההתנתקות האומללה הזאת?

דוד לוי: האם מישהו באמת התעניין במצבם של העקורים, אשר בן-יום הפכו מאנשים שחיו בכבוד, שהוסיפו לנו גאווה, מי שהפכו אזור שומם לאזור פורח, מייצרים ומייצאים, חיים בכבוד – הפכו לאומללים, לאנשים עזובים, לאנשים שאין איש מתעניין בהם, שמה שנותר להם זה לזעוק ולבכות, ובעייתם מחמירה מיום ליום.

דוד לוי: החורף מתקרב ועוד מחמיר את מצבם.

דוד לוי: אם מישהו היה אומר לי שממשלת הליכוד כך תנהג במתיישבים שהיא עקרה מביתם, שכך היא תתייחס אליהם, הייתי אומר: עלילה וזדון.

דוד לוי: והנה, עינינו הרואות איך אנשים אלה הפכו תחת מדיניות הממשלה הזאת לאומללים, לנזקקים, לאנשים שאין מי שיפתור את בעייתם.

דוד לוי: ואנו מסתגלים: הם יסתדרו.

דוד לוי: ואנו מתבשרים כי נוצר מצב שכל ממשלה היתה מתייחסת אליו ממש כאל מצב חירום, ומטילה על שר תפקיד ייחודי, מיוחד, ספציפי, לטפל, להתעניין ולדווח לממשלה – לראש הממשלה – איך פותרים את הבעיה הזאת, הזועקת השמימה.

דוד לוי: ולא כך נעשה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, גם אלה שתמכו בתוכנית ההתנתקות חשבו שלאחר יישומה ישראל תהיה חופשית לפעול, ואז היא תחזק את ההתיישבות, תחזק את הקשר בין ירושלים למעלה-אדומים, כפי שנאמר, בבנייה, ומה יש לנו היום?

דוד לוי: התעלמות.

דוד לוי: אין חיזוק, משום שיש אזהרה ידועה אמריקנית גם לגבי האזור שבין מעלה-אדומים ובין ירושלים, גם לגבי הבנייה וההתיישבות, גם לגבי צעדים שישראל מחויבת להם, ואנו רואים כי יצרנו דגם של בריחה תחת אש, של פרס לטרור, של הפיכת מתיישבים לאומללים, ומצב – אדוני היושב-ראש, אני מבקש להדגיש – של ייאוש, שבא לידי ביטוי בהודעתו של שר הביטחון כי אין פרטנר, כי שלום לא יהיה בדור הזה, שלום או הסדר עם הפלסטינים.

דוד לוי: לזה הגענו, לייאוש כזה, ובעבורו היינו צריכים לעבור טרגדיה לאומית כזאת?

דוד לוי: ייאוש בתחום הזה, ייאוש בתחום החברתי, ייאוש גם בתחום המפלגתי, שהיה יציב, של הליכוד, שהיה מלוכד ומיוצג פה תחת דגל אחד והפך להיות שסוע.

דוד לוי: בכאב אני אומר את הדברים האלה.

דוד לוי: ועל מה?

דוד לוי: ומהצד השני ניתן פרס למפלגת העבודה, כמצילה של הליכוד, והיא מציבה לנו היום תנאים כאלה ומזהירה, כפי שיושב-ראש הסיעה שלה - שבתוך כמה שבועות היא לא תהיה שותפה בממשלה.

דוד לוי: ואני יודע שיעשו מאמצים, וישולמו תשלומים כאלה וכאלה, ובלבד שלא תנטוש, כי ממשלה שנשענה על קרוב ל-70 מחברי הכנסת, יציבה, במדיניות לאומית, הביאה בליקוי מאורות את עצמה למצב של ממשלה הנשענת על כרעי תרנגולת ונזקקת לחסדיה של מפלגת העבודה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, ארבע דקות.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראש הממשלה הכריז היום – ניצל את ההזדמנות כדי להכריז – שמצבנו בעולם טוב, ושהוא מקים ועדת שרים כדי לטפל בעוני.

עסאם מח'ול: ראש הממשלה הבטיח בנאומו היום כי ימשיך את תהליך ההונאה והולכת השולל גם כלפי העולם וגם כלפי הציבור בישראל.

עסאם מח'ול: לקרוא לתהליך של חיסול הסיכוי או האופציה ליצירת הזדמנות מדינית, לקרוא לזה תהליך מדיני, ולקרוא לרעב ולעוני טיפול בשאלה החברתית - וראו זה פלא, אין לראש הממשלה פרטנר בנושא המדיני ואין לו פרטנר בנושא החברתי.

עסאם מח'ול: בשבילו, אם יש צמיחה של שלושת העשירונים העליונים, זה מספיק.

עסאם מח'ול: זאת הצמיחה הרצויה.

עסאם מח'ול: איפה הולכת השולל?

עסאם מח'ול: היום כשאנו יושבים ומאזינים לדברים המתפרסמים של ראש הממשלה, לידיעות על העלאת מחיר הלחם ב-7% כבר מחר – זה אותו ראש הממשלה שעמד כאן והתגאה שהוא מטפל, לוקח לידיים שלו ולידי המשנה שלו את הנושא החברתי?

עסאם מח'ול: כבר בשבוע שעבר העלו את מחיר הנפט, הדלק.

עסאם מח'ול: השבוע החליטו להוריד אותו, אבל מחר מעלים את מחיר הלחם בטענה שמחיר הדלק עלה.

עסאם מח'ול: אילו תעלולים.

עסאם מח'ול: ראש הממשלה עומד כאן ואומר לציבור – במצח נחושה – למיליון וחצי עניים במדינת ישראל, ליותר ממיליון אנשים שהיה צריך לספק להם מנה לחג בבתי-תמחוי, הוא אומר: נקדיש את הזמן שלנו למאבק בעוני.

עסאם מח'ול: זה עוני במאבק, לא מאבק בעוני.

עסאם מח'ול: ראש הממשלה בעצם מנסה להונות את הציבור שוב בזה שהוא אומר שהוא רוצה להיאבק בעוני.

עסאם מח'ול: איך ראש הממשלה נאבק בעוני?

עסאם מח'ול: כאילו העוני מתפרץ מבחוץ אל תוך הממשלה וראש הממשלה עכשיו הולך לתת לו כמה אגרופים.

עסאם מח'ול: העוני זה תוצר, פרי המעשים של ראש הממשלה ושל ממשלתו בארבע השנים האחרונות.

עסאם מח'ול: זה התוצר של הרפורמות למיניהן שאתם הבאתם על הציבור.

עסאם מח'ול: זו הקללה שאתם הבאתם.

עסאם מח'ול: אז מה אתם נאבקים בה?

עסאם מח'ול: למה הציבור צריך לסמוך עליכם בנושא הלחם?

עסאם מח'ול: אני קורא מכאן לציבור: אל תשעו למה שאומר ראש הממשלה.

עסאם מח'ול: אל תקבלו את ההונאה הזאת.

עסאם מח'ול: תצאו אל הרחובות.

עסאם מח'ול: תכריזו על אינתיפאדת לחם כבר מחר - לשטוף את רחובות המדינה כפי שיאה לציבור גאה שמכבד את עצמו, לצאת לרחוב ולהשתיק את הממשלה הזאת שהביאה על הציבור את הקללה הזאת, את המדיניות הזאת, את העוני, את ההשפלה.

עסאם מח'ול: זה מה שנחוץ לעשות מחר.

עסאם מח'ול: ממשלה שמתיימרת שהיא הלכה על תהליך מדיני - איזה תהליך מדיני?

עסאם מח'ול: אנחנו ראינו בשבועות האחרונים.

עסאם מח'ול: הציבור ראה, ולא ישתוק עוד פעם.

עסאם מח'ול: לא תוכלו לשקר לציבור עוד פעם.

עסאם מח'ול: הוא גילה אתכם.

עסאם מח'ול: הוא ראה אתכם הולכים ומתגרים ועושים פרובוקציות לילה-לילה בערים בגדה המערבית וברצועת-עזה.

עסאם מח'ול: הציבור ראה אתכם עושים פרובוקציות, חיסולים, ומזמינים את הפיגוע הבא, מזמינים את הפיגוע בחדרה.

עסאם מח'ול: אתם.

עסאם מח'ול: אתה, ראש הממשלה, לא נלחם בטרור.

עסאם מח'ול: אתה מייצר את הטרור.

עסאם מח'ול: אתה מייצר את התשתית של הטרור.

עסאם מח'ול: זאת האמת, והציבור, אחרי ארבע שנים שהאכלתם אותו דם ומוות, לא יקנה את השטויות שלכם פעם נוספת.

עסאם מח'ול: הציבור יודע שהממשלה הזאת רוצה להתכסות בהתנתקות כדי להעמיק את הכיבוש, את הדיכוי ואת ההשפלה של העם הפלסטיני ואת ההתגרות בו - -

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: נא לסיים.

עסאם מח'ול: - - יום-יום בגדה המערבית ובמזרח-ירושלים וברצועת-עזה.

עסאם מח'ול: זאת האמת של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת רוצה להתכסות, בעצם, בהצגה שבוימה מול הטלוויזיה, של החזרת התושבים של ישראל אל הבית שלהם, אל מדינתם, ולא להוציא אותם מהשטחים הכבושים; להתכסות בכך כדי להעמיק את ההתנחלויות, כדי לחסל את האופציה להזדמנות מדינית.

עסאם מח'ול: אני אומר שגם מחנה השלום בישראל צריך לדעת: גם כאשר שרון נאבק מול נתניהו וגם כאשר נתניהו בא רכוב על מחנה פאשיסטי, עדיין שרון הוא לא התשובה.

עסאם מח'ול: שרון הוא הבעיה.

עסאם מח'ול: התוכניות של שרון הן תוכניות של כיבוש ולא תוכניות של שלום.

עסאם מח'ול: המסר הזה - אנחנו נדאג שיעבור לכל העולם ולא יעשו הצגות מעל הבמה הזאת יותר.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת יחיאל חזן, הבמה לרשותך.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי כעת את הנאום חוצב הלהבות של חבר הכנסת עסאם מח'ול, כדוברם של הפלסטינים.

יחיאל חזן: אני רוצה לשאול: מה עשה חבר הכנסת מח'ול כדי לסייע לאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל?

יחיאל חזן: כיצד פעל כדי שיהיה יותר חינוך במגזר הערבי, יותר פיתוח ויותר תשתיות?

עסאם מח'ול: יש שעת שאלות ותשובות עוד מעט.

יחיאל חזן: אני חושב שבמקום שתהיה דוברם של הפלסטינים, עדיף שתהיה דוברם של אלה שמצביעים בשבילך, של אלה שהביאו אותך לפה, לכנסת, ולא של הפלסטינים.

יחיאל חזן: של נעליך מעל רגליך כאשר אתה מדבר על מדינה שנותנת לך לשבת פה על הכיסא ומהכיסא הזה אתה יורק עליה.

יחיאל חזן: תתבייש לך.

עסאם מח'ול: טַיֶיבּ.

עזמי בשארה: - - - הפלסטיני.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, לעצם העניין, הממשלה עשתה מעשה שלא ייעשה.

יחיאל חזן: יש עקורים.

יחיאל חזן: הכנסת אישרה.

יחיאל חזן: זו מדינה דמוקרטית, ואנחנו מחויבים להחלטות הכנסת.

יחיאל חזן: אומנם אני הצבעתי נגד ונאבקתי, אבל אני רוצה להזכיר לחברי, שיש תושבים של מדינת ישראל שהיה להם בית, בית-ספר לילדיהם ובית-כנסת ללכת אליו והיתה להם קהילה והיום האנשים האלה נמצאים בבתי-מלון.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, אם אפשר, אני רוצה להמחיש לך מה זה לגור בבית-מלון.

יחיאל חזן: החדרים בבית-המלון הם של 8 מ"ר - 2.5 מטרים על 2.5 מטרים או על 3 מטרים, ומקסימום זה 9 מ"ר, כאשר כל חדר נפרד ולכל חדר יש מפתח.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, תשער או תדמיין לך משפחה בת חמש, שמונה או עשר נפשות, שבה זוג ההורים גר לבד והילדים נמצאים בחדר נפרד, וכך אולי עוד זוג ילדים בעוד חדר נפרד.

יחיאל חזן: כאשר ההורים הולכים לישון בלילה, הם כמובן מוטרדים מה קורה עם החינוך של הילדים.

יחיאל חזן: הילדים האלה לא הולכים לבית-ספר.

יחיאל חזן: אולי הם הולכים למסגרת, אבל הם לא הולכים לבית-ספר.

יחיאל חזן: הם לא לומדים.

יחיאל חזן: שלא לדבר על כך שכאשר לילד יש כאב בטן בלילה והוא מתעורר בשעה 02:00 ודופק אצל ההורים, הם לא שומעים והוא מחוץ לבית.

יחיאל חזן: ממשלה שעושה דבר כזה צריכה לתת פתרון לאותם מתיישבים ולא לחכות ולא לחשוב כיצד פותרים את הבעיה ומקימים עוד ועדה ועוד ועדה.

יחיאל חזן: אני יכול לומר לך שלמשל שלשום הלך ילד שהתחתן, שנולד בנווה-דקלים, למינהלת כדי לסכם מה מגיע לו, ואומרים לו במינהלת: תלך להביא בבקשה את התעודה של גן-החובה שלך.

יחיאל חזן: אדוני השר, אני שואל אותך: איפה יש לילד תעודה של גן-חובה כאשר הוא בן 23, כאשר כל הדברים נמצאים בתוך קונטיינרים במקום מסוים שאי-אפשר בכלל להגיע אליו?

יחיאל חזן: הולכים ומתעללים באוכלוסייה.

יחיאל חזן: אני קורא מכאן לממשלה, לראש הממשלה, לכל מי שיש לו לב, לכל מי שרוצה לעזור ליהודי, לעזוב את הביורוקרטיה.

יחיאל חזן: כבר אמרתי היום בסיעת הליכוד לראש הממשלה למנות שר כדי שיטפל באותם עקורים, למנות שר כדי שילך ויראה מה קורה שם.

יחיאל חזן: הרי הדבר הזה לא מתקבל על הדעת.

יחיאל חזן: אנחנו לא יכולים לתת לזה יד ולא יכולים לשתוק עוד.

יחיאל חזן: צריך לסייע להם ולעזור להם.

יחיאל חזן: אני כבר מסיים.

יחיאל חזן: אתה בדרך כלל מתחשבן אתי על המקום.

יחיאל חזן: בקושי עובר הזמן שלי - וישר.

חמי דורון: חבר הכנסת חזן, יש לאדוני טענות - - -

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך ואני מבקש ממך, אולי הלכת, ואבקש סליחה אם הלכת לבקר אותם, ואם לא, תלך ותבקר את האנשים שעקרו מהבית.

יחיאל חזן: יש להם בעיות.

יחיאל חזן: במקום שנשמע פה את חבר הכנסת עסאם מח'ול מדבר על הפלסטינים, עדיף שאחרים ידברו על אותם עקורים כדי שנפתור להם את הבעיה - -

עסאם מח'ול: אתה יושב אצלם, אני אדבר עליהם.

עסאם מח'ול: כשתחזור הביתה גם אתה, נמצא פתרון.

יחיאל חזן: - - וטובה שעה אחת קודם.

יחיאל חזן: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת חזן, תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עסאם מח'ול: בקרוב גם אתה תחזור לכאן.

עסאם מח'ול: זה בסדר.

עסאם מח'ול: נקבל אותך.

עסאם מח'ול: נמצא לך פיצויים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - נעשה חוק מיוחד.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, האמת היא שהיינו רוצים מאוד להתבדות, אבל לא התבדינו בהערכותינו בכל הנוגע לתוכנית ההתנתקות, מה שנקרא.

עזמי בשארה: התברר בסדרה של הצהרות והתנהגויות ודפוסי פעילות פוליטית של מדינת ישראל בשטחים, שבעצם כל מה שאמרנו בנושא הזה היה נכון, לרבות האמירה עכשיו של מופז שאין פרטנר פלסטיני - והיא גם מזכירה מישהו ומשהו בתקופה אחרת, שאין פרטנר פלסטיני.

עזמי בשארה: גם הגברת ההתנחלויות וגם הבנייה, אם מותר להשתמש בצורה טיפשית כזאת בשפה ולומר הבנייה המובנית - אבל הניסיון להבנות מציאות חדשה בשטחים על-ידי הקמת המחסומים החדשים באזור שמדרום לשכם, מה שנקרא עכשיו אזור תפוח, כדי לנתק את השטחים, הקנטונים, לאזורים שונים, הגברת הבנייה בירושלים והופעותיו של שרון - מבחינה בין-לאומית - בניסיון לנצל עד תום את ההתנתקות כדי להיטיב את מצבו הפוליטי הבין-לאומי, את מצבה של ישראל, בלי לפתור שום שאלה פלסטינית, אלא לדחות אותה לדורות הבאים - אמרנו את כל זה.

עזמי בשארה: אבל אז דיברו על ההתנתקות כאילו היא חלק ממפת הדרכים.

עזמי בשארה: אמרנו שזה שקר.

עזמי בשארה: היום הוא אמר, נכון, שיקרתי בעצם, לא תהיה מפת דרכים בשום דבר.

עזמי בשארה: מפת דרכים עם 14 נקודות.

עזמי בשארה: בעצם שרון שיקר.

עזמי בשארה: אתה יודע מה אמר פעם מנחם בגין על הבמה הזאת?

עזמי בשארה: "שיקר" היא לא מלה פרלמנטרית, הוא לא דיבר אמת.

עזמי בשארה: שרון לא דיבר אמת ביודעין ובכוונה, וזה לא היה חדש, מכיוון שזאת היתה דרכו בפוליטיקה כל הזמן.

עזמי בשארה: המטרה מקדשת את האמצעים, ובשביל להגיע לאן שרצה להגיע, הוא לא דיבר אמת.

עזמי בשארה: גם למתנחלים הוא לא דיבר אמת.

עזמי בשארה: בנושא ההתנתקות הוא לא דיבר אמת, כי כוונתו היתה להתנתק מעזה בשביל להעסיק את הפלסטינים במשא-ומתן על עזה, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: היום אנחנו רואים, שבעצם לא נפטרנו משום דבר.

עזמי בשארה: ישראל והפלסטינים לא נפטרו משאלת עזה.

עזמי בשארה: על מי שנכנס ומי שיוצא צריך משא-ומתן.

עזמי בשארה: על סחורות צריך משא-ומתן.

עזמי בשארה: על רפיח צריך משא-ומתן.

עזמי בשארה: שום דבר לא נפתר.

עזמי בשארה: להיפך, לשנים הבאות, ישראל תגיד לפלסטינים, רוצים לדבר על עזה, בואו דברו אתנו על עזה.

עזמי בשארה: בגדה מגבירים את ההתנחלויות, מחלקים איך שבא להם.

עזמי בשארה: מנתקים אותה לשלושה חלקים.

עזמי בשארה: לכן, מה שאמרנו על תוכנית ההתנתקות, אני אומר, אדוני היושב-ראש, לאנשים כמוך עם כוונות טובות, ולאנשים אחרים גם בחלק הזה של הבית שהצביעו בעד וחשבו שזה יוביל לשלום, לשרון היתה תוכנית אחרת, לדחות כל דיבור על פתרון קבע לדורות הבאים.

עזמי בשארה: זאת התוכנית.

עזמי בשארה: אמרנו זאת ונראינו כאילו אנחנו מפקפקים בחשיבות הנסיגה ופירוק ההתנחלויות.

עזמי בשארה: אתה חושב, אדוני היושב-ראש, ש"קנינו" את הדרמה הזאת בעזה?

עזמי בשארה: אם ישראל היתה קובעת תאריך מסוים ואומרת, בתאריך מסוים צה"ל נסוג מעזה, המתנחלים היו נשארים שם לבד?

עזמי בשארה: היה צריך את כל הדרמה הזאת?

עזמי בשארה: המתנחלים היו נשארים ומחכים ל"חמאס"?

עזמי בשארה: הם היו יוצאים לפני הצבא, בלי שום עימותים.

עזמי בשארה: הדרמה הזאת היתה דרושה, נחוצה לשרון, על מנת להגיד: ויתרנו ויתורים כואבים, ולהתקבל באירופה, אחרי שהיה פרסונה נון גרטה, כאדם רודף שלום.

עזמי בשארה: אני חששתי אפילו שייתנו לו פרס נובל לשלום בשנה האחרונה.

עזמי בשארה: עכשיו הדברים מתגלים.

עזמי בשארה: זכותנו להגיד: צדקנו, כי עברו רק כמה חודשים.

עזמי בשארה: הרי לא נשכנע את רוב הבית, אבל לפחות להגיד: צדקנו בכל מה שאמרנו לגבי תוכנית ההתנתקות.

עזמי בשארה: על כל פנים, רציתי לומר, נעשה הכול כדי לקצר את ימיה של הממשלה הזאת.

עזמי בשארה: לדעתי, זה מה שהיו אמורים לעשות כוחות השלום בבית הזה.

עזמי בשארה: אדוני, ברשותך, משפט, חבר הכנסת חזן – א.

עזמי בשארה: אני מבקש מחזן שלא ידבר פוליטיקה, שידבר על בעיות ציבור בוחריו.

עזמי בשארה: שלא יעז לדבר פוליטיקה בבית הזה.

עזמי בשארה: אף אחד לא צריך לדבר פוליטיקה, כל אחד ידבר על בעיות ציבור בוחריו, פה לא מדברים פוליטיקה בכנסת.

עזמי בשארה: למה רק הערבים לא צריכים לדבר פוליטיקה?

עזמי בשארה: שכולם לא ידברו פוליטיקה, שכל אחד מכם ידבר על בעיות בוחריו.

עזמי בשארה: ב.

עזמי בשארה: בכל פעם שאנחנו מביאים כאן בעיות של ערבים, שלא יכשיל אותן ויפיל אותן, שיצביע בעדן.

עזמי בשארה: בכל פעם שאנחנו מביאים את בעיות האוכלוסייה הערבית, ואנחנו היחידים שמביאים אותן, אנשים כמוהו נוהגים להכשיל אותנו ולהוריד את כל ההצעות שלנו.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חברת הכנסת מרינה סולודקין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה, שגם ביום הראשון של המושב, אחרי פגרה של חודשים ארוכים, איננה - לא מקרה שהיא איננה, אדוני היושב-ראש - - -

חמי דורון: לא, חבר הכנסת דהאמשה, שר החוץ נמצא כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נמצא באיזה מקום, מדבר עם האנשים.

סילבן שלום: אני כאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הסתכלתי על שולחן הממשלה.

חמי דורון: אדוני שר החוץ, אולי יואיל אדוני להיות ליד שולחן הממשלה?

חמי דורון: יותר מכובד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא רגיל להיות בחוץ.

עסאם מח'ול: שר החוץ שצריך להיות בחוץ – ישנו.

סילבן שלום: אני פה.

עסאם מח'ול: שר החוץ שצריך להיות בחוץ – בפנים, ושר הפנים שצריך להיות בפנים – בחוץ.

חמי דורון: חבר הכנסת דהאמשה, אם נאחד את משרד החוץ ומשרד הפנים, נקרא לזה משרד החוץ-פנים, אבל זה לא עובד ככה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת הבעיה הקטנה של הממשלה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, רציתי להגיד שלממשלה הזאת אין זכות קיום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אם היתה לה, אם היא ביצעה דברים, לטוב ולרע, היא כבר סיימה את סדר-היום שלה מבחינה מדינית.

סילבן שלום: אני יכול לשאול אותך שאלה.

סילבן שלום: אתה באמת רוצה בחירות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אגיד לך למה.

סילבן שלום: הרי לפי הסקרים, אתם לא עוברים את אחוז החסימה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה דואג לנו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לרע"ם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אגיד לך למה אני רוצה בחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרשימה הערבית המאוחדת, כוחה בציבור נשמר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם זה לא תורגם בקלפי בבחירות האחרונות, כי 50,000 בוחרים שלנו לא הגיעו לקלפי; לא מפני שהם הלכו למפלגות אחרות או מפני שהם בגדו בנו והלכו לאחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ככה שמבחינת אחוז המצביעים ואחוז הקולות, זה לא השתנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נמצאים פה במספר קטן של נציגים ורוצים לתקן את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח שבהזדמנות הראשונה, בעזרת השם, נצליח לתקן ונחזור להיות הסיעה הגדולה ביותר, הסיעה הערבית הגדולה ביותר בבית; אחת משתי הסיעות הגדולות, אם לא הגדולה ביותר.

עסאם מח'ול: אתה תהיה ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מח'ול, בכנסת האחרונה היינו הסיעה הגדולה ביותר, בכנסת הקודמת היינו שתי סיעות גדולות; אני מסכים שנהיה שתי סיעות גדולות, אף שעדיף שנהיה סיעה אחת גדולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מוכן שכולנו יחד נהיה סיעה אחת גדולה ביותר.

חמי דורון: חבר הכנסת דהאמשה, לא נראה לי שחבר הכנסת מח'ול מסכים אתך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא יכול להסכים, הוא יכול גם שלא להסכים.

עסאם מח'ול: התייחסתי לזה שהוא אמר, הסיעה הכי גדולה - חשבתי בכנסת, אמרתי שהוא יהיה ראש הממשלה.

חמי דורון: הוא לא דיבר על הכנסת, הוא דיבר - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעוד 20-30 שנה אפשר יהיה לדבר על זה, לא בשנה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, התחלתי לומר שלממשלה הזאת אין זכות קיום, כי היא סיימה את סדר-יומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מבחינה חברתית היא הביאה כישלון מוחלט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדוח האחרון של הביטוח הלאומי שיצא רק אתמול אומר, ששלושת העשירונים העליונים - אגב, שאיש לא יטעה, לא מדובר על שלושה עשירונים של האוכלוסייה, אלא שלושה עשירונים של בעלי ההון, בעלי ההכנסות הגבוהות ביותר; שלושת העשירונים העשירים ביותר יכולים להיות 1% מהאוכלוסייה, נדמה לי שהם 4%-5% מהאוכלוסייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4%-5% האלה הרוויחו בשנה האחרונה 9 מיליארדים נוסף על מה שיש להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלושת העשירונים העניים ביותר, שהם הרבה יותר משליש באוכלוסייה, הם לא רק 5% עניים אלא הרבה יותר, הם יותר משליש האוכלוסייה, הם הפסידו, לא רק שלא הרוויחו, הם הפסידו מיליארד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מבחינה חברתית, אין כישלון גדול מזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, הממשלה הזאת כשלה באופן מוחלט, היא חייבת ללכת ואין לה זכות קיום ליום נוסף אחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כסיעה אופוזיציונית, סיעת רע"ם, נעשה כמיטב יכולתנו גם בכיוון הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מבחינה מדינית, הדבר הגדול שהיא עשתה הוא ההתנתקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל כאשר היא עשתה את ההתנתקות, היא לא עשתה את זה כצעד מדיני או כצעד חיובי או כצעד בונה אמון או כחלק מתהליך שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון לא היה מוכן לשתף פעולה עם הפלסטינים אפילו בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר: זהו צעד חד-צדדי של הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם הפלסטינים היו חכמים מספיק ועשו את ההרגעה מצדם, ולא הפריעו לו, אלא עזרו לו לצאת מעזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה סביר, זה הגיוני, אבל גם מהבחינה הזאת הממשלה הזאת חוזרת עכשיו לתיאוריה הישנה, לחלום הישן של שרון: מה שלא הושג בכוח יושג ביותר כוח, הפלסטינים הם לא פרטנר, ואם הם לא יבואו על הברכיים, כנועים, אין מה לדבר אתם והם לא פרטנר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני אומר שמי שאינו פרטנר לשלום הוא מר שרון וממשלתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שאינו מוכן לשתף פעולה למען התקדמות בדרך השלום הוא הממשלה הזאת, והראיה לכך היא המעשים שלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר היא עושה משהו שיכול ללכת טוב מבחינת השלום, במקום לעשות את זה כצעד של שלום, בשביל ההתנתקות, הוא עשה את זה כצעד חד-צדדי, ובלבד שלא להכיר בצד הפלסטיני כצד שווה או כצד שיש לעשות אתו שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל שאני לא יכול להרחיב בכיוון הזה, ואני גם אכבד את הוראתך, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מלת סיכום: גם מהבחינה המדינית וגם מהבחינה החברתית הממשלה הזאת פשטה את הרגל, ואין לה יותר מה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שתלך הביתה, שתפטור אותנו מעונשה, והציבור יבחר במי שראוי לייצג אותו בכבוד, גם מדינית וגם חברתית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

חמי דורון: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

חמי דורון: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

חמי דורון: אחריה - חבר הכנסת אברהם רביץ.

מרינה סולודקין: כבוד היושב-ראש, שרים וחברי כנסת נכבדים, אני מצטערת מאוד על כך שגם את המושב זה של הכנסת השש-עשרה אנחנו מתחילים בהצעות האי-אמון של האופוזיציה.

מרינה סולודקין: בהצעות האי-אמון האלה אין שום תועלת לעם ולמדינה, בדיוק כפי שלא היתה תועלת בהצעות האי-אמון שהוצגו במושב הקודם.

מרינה סולודקין: אני מאזינה בכל ערב לנאומים מעל בימת הכנסת ואני חושבת שאין מקום להספדים ששמענו היום לראש הממשלה אריאל שרון ולממשלת ישראל.

מרינה סולודקין: התעוררו, העם תומך בממשלה ובראש הממשלה.

מרינה סולודקין: העם תומך בפעילות של ראש הממשלה, ולא האופוזיציה תוכל להפיל את הממשלה.

מרינה סולודקין: רק אם ראש הממשלה יחליט ללכת לבחירות, נלך לבחירות.

מרינה סולודקין: אני סבורה שממשלת שרון השלישית מסוגלת לפתור את הבעיות הנוכחיות של מדינת ישראל בתנאים הקיימים.

מרינה סולודקין: רק ממשלת אחדות לאומית יכולה להתמודד עם מגוון הקשיים הקשורים למימוש תוכנית ההתנתקות ולפינוי היישובים מחבל-עזה ומצפון השומרון.

מרינה סולודקין: ההתנתקות החד-צדדית היתה הפתרון האמיתי היחיד הן במקרה של רצועת הביטחון בדרום-לבנון הן במקרה של חבל-עזה.

מרינה סולודקין: אני חוזרת ואומרת שלפי דעתי רק ממשלת אחדות יכולה להתמודד עם כל הבעיות האלה, וזמנן של ממשלות צרות במדינת ישראל – של שמאל ושל ימין – עבר.

מרינה סולודקין: אנחנו לא צריכים להסתכל לאחור.

מרינה סולודקין: מדינת ישראל מוצאת את עצמה היום מתמודדת עם מציאות חדשה, המציאות שלאחר ההתנתקות.

מרינה סולודקין: בישיבת סיעת הליכוד שהתקיימה היום דיווחו ראש הממשלה מר אריאל שרון ושר הביטחון מר שאול מופז על ההתפתחויות שחלו בשטחים בשבועות האחרונים.

מרינה סולודקין: שר הביטחון הדגיש שעתה יש למדינת ישראל לגיטימציה בין-לאומית לפעילות צבאית אינטנסיבית וחזקה נגד תשתיות הטרור בשטחים, אבל כדי שנוכל לפעול בהצלחה אנחנו זקוקים ליציבות פוליטית.

מרינה סולודקין: לכן, המאבקים וחילוקי הדעות הפנימיים הן בליכוד הן במפלגת העבודה הם מאוד לא רצויים במצב הנוכחי.

מרינה סולודקין: חוץ מזה, לאחר שנים קשות של משבר ביטחוני, כלכלי וחברתי, אנו חייבים לסייע לבוחרינו לשקם את מצבם הכלכלי והחברתי.

מרינה סולודקין: מסיבה זו אני תומכת בתוכנית של שרון-אולמרט-פרס למאבק כלל-ארצי בעוני.

מרינה סולודקין: להצלחת המאבק הזה, בדיוק כמו למאבק בטרור הרצחני, דרושה יציבות.

מרינה סולודקין: אי-יציבות משפיעה לרעה הן על המטבע הלאומי הישראלי הן על שוקי ההון ועל מגמות הצמיחה.

מרינה סולודקין: לצערי הרב, עד היום אין במערכת הפוליטית שלנו בחירה ישירה של ראש הממשלה וגם לא בחירות על-פי השיטה הטריטוריאלית, שהן הקשר האמיתי לבוחר, לעם, לכלל ולציבור.

מרינה סולודקין: המערכת הפוליטית שלנו אינה מאפשרת ליצור יציבות כזאת לאורך זמן.

מרינה סולודקין: חייבים לנתק את הקשר הפסול שבין אינטרסים פוליטיים, אישיים וקבוצתיים צרים ובין האסטרטגיה הכללית להתפתחותה של ישראל לטווח הארוך.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

חמי דורון: תודה רבה לחברת הכנסת מרינה סולודקין.

חמי דורון: חבר הכנסת אברהם רביץ – אינו נוכח.

חמי דורון: חבר הכנסת אפי איתם, בבקשה.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת דוד טל, אחריו - חבר הכנסת יוסף פריצקי, ויסיים את הדיונים חבר הכנסת גדעון סער.

אפי איתם: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הכנסת שבה מפגרה להמשך עבודתה הפרלמנטרית כשהיא מותירה אחריה פצע פתוח בחברה הישראלית בדמות אלפי פליטים החיים בתוכנו.

אפי איתם: אני, שראיתי אותם בחורבנם, סבבתי בחודשים האחרונים בבתי-המלון הדלים, במאהלים מוכי השמש ובקרוב דולפי הגשם, ונחרדתי.

אפי איתם: סוגיית ההתנתקות – סוגיית הגירוש – נדונה.

אפי איתם: הבית הזה קיבל את החלטתו, והמעשה הנפשע נעשה, אבל אמרנו כאן לעצמנו, ואמרו גם אלה שתמכו בגירוש הנורא, שאנחנו נדע לחבק את הפצועים, המגורשים, המובטלים, ולטפל בהם, באנשים שחלומם נשבר, שרכושם נגזל וביתם הפך לאבק; נדע להוקיר ולהכיר את גודל מפעלם ואת תרומתם הקשה והכואבת למימוש התוכנית הזאת.

אפי איתם: אבל אפילו כאן, ברגע שהיה צריך לגלות אחוות אחים פשוטה, רוח הומניטרית שלכמותה אנחנו מטיפים וקוראים כלפי נזקקים ונדכאים מוכי אסונות בכל העולם כולו, נאטמו הלב, האוזניים והכיס.

אפי איתם: יש אשה אחת שאני מכיר היטב; שמה אסתר בזק, היא אם לשמונה ילדים וסבתא ל-12 נכדים.

אפי איתם: בעלה היה עובד בכיר בשירות המדינה, והיא עברה מווילה ברמת-גן לגור בנווה-דקלים.

אפי איתם: היא בנתה שם בית אוהב למשפחתה, לנכדיה, וחשבה לחיות את שארית חייה במקום שהיא בנתה.

אפי איתם: פגשתי את אסתר בזק בלובי של מלון "הייאט", עקורה בת למעלה מ-70.

קולט אביטל: אמא של שי בזק?

אפי איתם: עקורה שלחמה בכל מלחמות ישראל, שהיתה חובשת בפלמ"ח, שגידלה ילדים ונכדים למופת, וכרגע כל חייה נדחסו אל החדר הקטן, עם המקלחת הצרה, ואל הלובי של בית-המלון, הלוך וחזור, חזור והלוך, כשבעצם אפילו לא ברור מה יהיה עתידה, היכן היא תמצא בית חלופי.

אפי איתם: אמרו שייתנו לאנשים מקדמה, יאפשרו להם להתארגן, יקלו עליהם את הביורוקרטיה, אבל הממשלה הזאת, האטומה ורעת הלב, שחלקים מן הכנסת הזאת נתנו לה את הכוח להיות אטומה, הממשלה הזאת שמנפנפת עכשיו במבצעים לטיפול בעוני ולשינוי סדר העדיפויות ולגישור הפערים היא בעצם ממשלת הרס וחורבן, שאיננה מסוגלת אפילו לרכון אל אחים לאחר מעשה נפשע כזה של הגירוש ולומר להם: הנה ביתכם, הנה אנחנו, עמכם, ממשלתכם, מושיטים לכם יד בכאבכם.

אפי איתם: ממשלה כזאת איננה ראויה להמשיך ולשלוט, ואנחנו במושב הזה נעשה הכול כדי שהיא תלך מהר ונלך לבחירות.

אפי איתם: בתפילות של יום הכיפורים ושל ראש השנה, נדמה לי שיותר מאי-פעם יותר אנשים התפללו בכוונה גדולה את הפסוק ואת המשפט "כי תעביר ממשלת זדון מן הארץ".

אפי איתם: עכשיו צריך לקום ולעשות.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת יוסף פריצקי.

דוד טל: ידידי היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ראש הממשלה דיבר היום על כך שהממשלה מתכוונת לקבוע סדר עדיפויות לאומי חדש למדינה, והדבר יבוא לידי ביטוי בתקציב 2006.

דוד טל: מהדברים ששמעתי כאן מרוב חברי הכנסת שדיברו, מה שמאחד את רוב חברי הכנסת, ואני חושב שזה סדר העדיפויות הלאומי שלנו, הוא המלחמה בעוני, שהוא אחד הנושאים הרציניים ביותר.

דוד טל: דובר רבות במלחמה בעוני, ולצערי הממשלה לא השכילה לטפל בנושא הזה, בגלל כל מיני תנאים פוליטיים כאלה ואחרים שבגללם היתה צריכה ממשלת הליכוד להיעתר לבקשות כאלה ואחרות של כל מיני גורמים פוליטיים ולהסכים לתוכנית כלכלית או למדיניות כלכלית שאמורה היתה להביא רווחה.

דוד טל: אבל לצערי לא ראיתי את הרווחה, הגם שאמרו שתהיה צמיחה, והיתה צמיחה.

דוד טל: אבל מי מן העשירונים התחתונים הרגיש את הצמיחה, חש אותה?

דוד טל: הצמיחה הזאת חלחלה רק לעשירונים העליונים, העשירון העשירי, התשיעי והשמיני, ושם זה נעצר.

דוד טל: זה לא עבר הלאה וזה לא ירד למטה, בשום אופן לא.

דוד טל: אמרנו את זה פעם אחר פעם.

דוד טל: קיוויתי שחברי ממפלגת העבודה, כמו קולט אביטל ואחרים, שהצטרפו לממשלה הזאת, אולי הם ידחפו את הממשלה.

דוד טל: איך אמר פעם חבר הכנסת שמעון פרס?

דוד טל: זאת ממשלה עם קפיטליזם חזירי.

דוד טל: חשבתי שהם יגוונו קצת, הם יווסתו קצת, הם יתרמו משהו בנושא הזה.

דוד טל: הזכרתי את חברת הכנסת קולט אביטל כידידתי שהצטרפה לממשלה, ואז חשבתי שכמפלגת העבודה, שפעם הנושאים החברתיים היו דגלה ונר לרגליה, תעשו משהו בנושאים הללו, אבל לצערי אני לא רואה דבר וחצי דבר בנושא הזה.

דוד טל: אני שומע בזמן האחרון כל מיני מנגינות כאלה ואחרות, שצריך לשנות את סדר העדיפויות הלאומי בנושאים החברתיים ולטפל בהם.

קולט אביטל: אבל את זה אומרים כל הזמן.

דוד טל: אני אשמח לראות תוצאות כלשהן, ואני רוצה לקוות שהיום יש לכם שעת כושר ובמשקל הסגולי הרב שיש לכם בממשלה הזאת תוכלו לעשות איזה מהפך.

דוד טל: אני מאוד מקווה שתצליחו לעשות את זה, משום שבסופו של יום אי-אפשר להסכים לפערים החברתיים ולפערים העצומים בין העשירים לעניים.

דוד טל: אמרנו את זה פעם אחר פעם, ואני אומר שוב: זה יטפח על פנינו.

דוד טל: אי-אפשר שיהיו ילדים רעבים באור-עקיבא ואי-אפשר שיהיו ילדים עניים בשדרות וילדים רעבים בדימונה ובירוחם.

דוד טל: אי-אפשר להתעלם מהציבור הזה ומהציבור בשכונות רבות.

דוד טל: לצערי, הרבה מאוד דברים קרו לנו פה בשנה האחרונה.

דוד טל: השנה האחרונה היתה עמוסה באירועים.

דוד טל: אחד האירועים המצערים - שראש הממשלה, אולי על כורחו, נאלץ לקרוע חלקים מהציבור ולעקור אותם מחבל-עזה.

דוד טל: זאת היתה שנה שבה נדרשנו כעם לעמוד מול מהלך קשה וכואב של עקירה כזאת של תושבים, של אחים מבתיהם, ופינוי שטחים בהתאם למדיניות הממשלה, שהוכרעה, צריך לומר, במקום הזה, בבית הזה.

דוד טל: צפינו במראות קשים, בכינו וכאבנו את הכאב של העקורים, של המפונים, עד להשלמת המהלך אשר חתם פרק בהיסטוריה של מדינת ישראל.

דוד טל: אולם שאלות רבות נותרו בעינן, ועיקרן פתרונות קבע הולמים למפונים.

דוד טל: אני שומע ממפונים רבים על מצב מאוד מאוד קשה שהם נמצאים בו, ואני חושב שהממשלה הזאת, אחרי שהשקיעה כל כך הרבה בפינוי הזה, מן הראוי שתשקיע עוד מעט כדי לדאוג לרווחתם של אותם אנשים שפונו ונעקרו מבתיהם.

דוד טל: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת טל.

חמי דורון: חבר הכנסת יוסף פריצקי, בבקשה.

חמי דורון: לאחר מכן – אחרון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום, 31 באוקטובר, לפני 83 שנים, בשנת 1922, הפך בניטו מוסוליני לדוצ'ה של איטליה.

יוסף יצחק פריצקי: הוא הפך להיות הדוצ'ה של איטליה בעיקר משום שהעם האיטלקי חיפש איש חזק, ובעיקר משום שהעם שם, בדומה אולי למה שכבר מתרחש ובא עלינו פה, מאס בנציגיו ומאס בדמוקרטיה.

יוסף יצחק פריצקי: רבותי חברי הכנסת, כל סקר דעת קהל מראה לנו שכ-30%, שליש, אומרים שהם לא יצביעו, כי הם כבר נואשו מן המוסד הזה ומן התהליך הזה, וזאת סכנה איומה הרובצת לפתחה של מדינת ישראל, וצריך לטפל בה.

יוסף יצחק פריצקי: ייאוש מוחלט מכל השיטה, ייאוש מוחלט מאתנו, חברי הכנסת, מהממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: עלו כאן נואמים לפני ואמרו: נלך לבחירות.

יוסף יצחק פריצקי: ומה יהיה אחרי הבחירות?

יוסף יצחק פריצקי: הרי כולנו יודעים איזו כנסת תהיה פה, פחות או יותר, אחרי הבחירות.

יוסף יצחק פריצקי: מה הבשורה הגדולה שיביאו?

יוסף יצחק פריצקי: מי מביא פה בשורה – הימין, השמאל, המרכז, המפלגות הערביות, המפלגות החרדיות?

יוסף יצחק פריצקי: מה אנחנו אומרים לשני בני זוג, למשל, שעובדים לפרנסתם ולא יכולים לגמור את החודש?

יוסף יצחק פריצקי: תלכו לבחירות, ומה?

יוסף יצחק פריצקי: ותוכלו לגמור את החודש?

יוסף יצחק פריצקי: תוכלו להתפרנס בכבוד במדינת ישראל?

יוסף יצחק פריצקי: תוכלו לעבוד?

יוסף יצחק פריצקי: תוכלו לחיות?

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, המסר שמשדרים לנו בחוץ, מחוץ לצוללת הזאת - כי הרי כולנו פה חושבים שכאן מתנהלים הדברים, פה ובמזנון, כמה יפה.

יוסף יצחק פריצקי: ואנחנו עושים תרגילים פוליטיים מחוכמים, וזה כן מצביע וזה לא מצביע, וזה הולך וזה לא הולך.

יוסף יצחק פריצקי: ותאמינו לי, מי שהולך ונפגש עם הציבור, הציבור מסתכל על נבחריו ואומר, האלה נבחרי?

יוסף יצחק פריצקי: זה מה שרציתי?

יוסף יצחק פריצקי: לא רוצה אתכם.

יוסף יצחק פריצקי: מאסתי בשיטה הזאת, מאסתי בכם כולכם, מן הימין ומן השמאל.

יוסף יצחק פריצקי: רבותי, יש לנו עכשיו אולי הזדמנות אחרונה לעשות איזה מעשים, ויש מספיק, כדי להביא להחזרת הסולידריות החברתית, כדי להביא סוף-סוף איזו תקווה לעם היושב בציון, כי אם לא - ויעידו כאן דברי על הדוכן, והלוואי שאתבדה, אבל אני חושב שלא אתבדה - יבוא גם בישראל מנהיג חזק, יבוא גם למדינת ישראל חלילה וחס מישהו שיאמר: רבותי, תנו לי לנהל את העניינים, אני יודע לנהל אותם יותר טוב מאשר החבורה של ה-120 שיושבים שם.

יוסף יצחק פריצקי: אוי ואבוי לנו אם אנחנו במושב הזה, שהוא – אליבא דכולי עלמא - המושב המשמעותי האחרון של הכנסת, נעשה כל הזמן שואו של בחירות.

יוסף יצחק פריצקי: כי השואו הזה אולי טוב לטווח הקצר, והוא יהיה איום על העתיד לטווח ארוך יותר.

יוסף יצחק פריצקי: כי במקום 30% שלא יצביעו, 50% לא יצביעו, ואנה אנו באים?

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת פריצקי.

חמי דורון: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האם זה סביר שעוד בטרם אעלה לדוכן פונים אלי חברים באופוזיציה שהגישו את הצעות האי-אמון ומבקשים תשובה קצרה?

גדעון סער: הם הגישו את הצעות האי-אמון.

גדעון סער: הם לא יודעים למה, הם לא זוכרים למה, הם עשו את זה עוד בסוף המושב הקודם, והם רוצים שאני אקצר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, זאת עת לאחדות.

גדעון סער: אנחנו נציין מחר בבית הזה 60 שנה לתנועת המרי העברי.

גדעון סער: תנועת המרי העברי היתה אפיזודה היסטורית, היא לא האריכה ימים, אבל היא היתה, אדוני היושב-ראש, אפיזודה היסטורית חשובה בתולדות המאבק של היישוב המאורגן למיגור השלטון הזר.

גדעון סער: ואם אנחנו יכולים לקחת משהו ממחר להיום, אז את הדבר הזה של אחדות המחנה.

גדעון סער: כי בעצם, אדוני היושב-ראש, מול מה אנחנו עומדים היום?

גדעון סער: אנחנו עומדים מול מחנה פלסטיני ששום דבר לא מצליח להזיז אותו מאוזלת היד המוחלטת בנושא המאבק בטרור; לא הקמפיין העולמי שמובילה ארצות-הברית של אמריקה, וששותפות לו היום כל המדינות הנאורות שכבר הבינו את סכנות הטרור.

גדעון סער: במחנה הפלסטיני, אצל עסאם מח'ול, עדיין לא נפל האסימון.

עסאם מח'ול: מתי אתם מתכוונים לזרוק פצצת אטום על אירן?

גדעון סער: הייתי מצפה ממך, שיושב בפרלמנט הישראלי, שתתקומם על האמרה של נשיא אירן, רק אני יודע - - -

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, האם אדוני לא דיבר?

ראובן ריבלין: האם אדוני לא קיבל את זכות הדיבור?

גדעון סער: תראה על מי אתה מתרעם, לא על התוקפן.

עסאם מח'ול: - - -

ראובן ריבלין: אדוני, אם אין לו עניין, אז לא יתווכח.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: על מה מתרעם, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מח'ול, שהוא אחד הקומוניסטים האחרונים בעולם?

גדעון סער: לא על אירן שאיימה להשמיד את ישראל, שקראה למחוק אותה מהמפה, לא על אירן.

גדעון סער: הוא קומוניסט גאה, לזכותו אני אומר.

גדעון סער: יש קומוניסטים שהם מסתווים, הם קוראים לעצמם סוציאל-דמוקרטים, ומאמינים שאנחנו לא מבחינים בזה שהם קומוניסטים.

גדעון סער: מח'ול הוא קומוניסט שמודה שהוא קומוניסט, וזה בסדר.

גדעון סער: אבל אם לא נתאחד מול גילוי בוטה כזה של רצון להשמיד את ישראל, חבר הכנסת ברכה - - -

מוחמד ברכה: תשים את היד על הראש כשאתה מדבר על קומוניסטים.

מוחמד ברכה: בצניעות.

גדעון סער: האם יש קנוניה של כל חברי הכנסת מטעם סיעת חד"ש לא לאפשר לי לדבר, אדוני היושב-ראש?

מוחמד ברכה: אל תטפס על זה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, קודם כול, אם היו אומרים שאני רוויזיוניסט, הייתי גאה מאוד בעובדה הזאת, כי אני לא בטוח שתמיד אני ממלא את ייעודי כפי שצריך.

ראובן ריבלין: אם הייתי מאמין, אז הייתי שמח שאומרים לי שאני מאמין.

ראובן ריבלין: אז קודם כול הוא לא עלב בכם.

ראובן ריבלין: הוא ציין עובדה שאתה יכול להיות גאה עליה.

ראובן ריבלין: עכשיו נשמע.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל היום מול הטרור הפלסטיני, מול חוסר האונים המוחלט, וזה בלשון המעטה, שמגלה הרשות הפלסטינית, מול איומי השמדה גלויים של אירן, מול משטר סורי שכל העולם לומד להכיר את טיבו, אולי אפילו חבר הכנסת בשארה יגיע ליום שבו יגיד דברים על המשטר הזה שהוא בדרך כלל משרת – מול כל אלה אנחנו צריכים ברגע הזה לעמוד יחד.

גדעון סער: ויש עוד סיבה טובה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: אנחנו אחרי תקופה שבה הידקנו את החגורה מבחינה כלכלית.

גדעון סער: המשק עלה על פסים של צמיחה, על פסים של התאוששות.

גדעון סער: רבים מהחברים שיושבים בשורות האלה הטילו בזה ספק.

גדעון סער: דיברנו על צמיחה, הם הכחישו שיש צמיחה, הם הכחישו שנוספו מקומות עבודה, הם הכחישו שיש התאוששות.

יולי תמיר: הכחשנו שיש שוויון.

גדעון סער: חברת הכנסת תמיר, יש לך הזדמנות להיות חברה בקואליציה - ואני לא יודע עד כמה זה יקרה לך בעתיד - שתורמת להתאוששות המשק, ששקע עקב מתקפת הטרור על ישראל בתקופת הממשלה שאת היית חברה בה, שנפתחה אחרי ההצעות שלכם בקמפ-דייוויד.

גדעון סער: ולכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו מצווים לא רק לשמור על ההישגים של המדיניות הכלכלית עד היום, אנחנו מצווים - ואני בטוח שהממשלה הזאת תוביל את זה בשנה הקרובה - להביא תקציב חברתי לשנת 2006, להיאבק בעוני ולתקן את העיוותים שנוצרו כלפי ציבור רחב שנפגע מרפורמות, ממהלכים שהיו נחוצים מבחינה כלכלית, אבל פגעו בו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מול כל אלה לא שמענו היום התייחסות רצינית מטעם האופוזיציה.

גדעון סער: מספיק לראות על מה מבקשת האופוזיציה להביע אי-אמון בממשלה.

גדעון סער: שינוי מציעה על תפקודה הכללי של הממשלה; חד"ש מציעה על מדיניותה בתחום הכלכלי-החברתי והמדיני.

גדעון סער: אותו דבר מציעה סיעת שינוי.

עסאם מח'ול: - - -

גדעון סער: על מה, על מה, הלוואי שהייתם יודעים על מה אתם מציעים אי-אמון בממשלה.

גדעון סער: אני מציע לבית לדחות את הצעות האי-אמון, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נצביע קודם על הצעות האי-אמון כמתחייב בחוק.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור להודעת ראש הממשלה ונקיים את ההצבעות על-פי הצעות הסיעות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנא שבו במקומותיכם, כי אני מבקש לקיים אזכרה קצרה לחבר הכנסת לשעבר שנסתלק מעמנו.

ראובן ריבלין: נא לשבת, רבותי.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אדוני השר פינס, אנחנו רוצים לתת כבוד לחבר הכנסת רוזוליו, זיכרונו לברכה.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, חברי הממשלה, חברי הכנסת, הכנסת אבלה על מותו של ד"ר דני רוזוליו, חבר בכנסת התשיעית ובכנסת העשירית, שהלך לעולמו לאחר יום הכיפורים.

ראובן ריבלין: נכבד את זכרו בקימה.

ראובן ריבלין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

ראובן ריבלין: ) נא לשבת.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, הביטוי "מלח הארץ" כמו נתפר על-פי מידותיו של דני רוזוליו.

ראובן ריבלין: חלוץ, איש "המחנות העולים", פלמ"חניק.

ראובן ריבלין: רבותי, דני רוזוליו היה אדם רב-תחומי: איש חינוך שעסק בהוראה, איש התיישבות, מזכיר הקיבוץ המאוחד, מחלוצי בית-הערבה וכברי, איש כלכלה שהיה יושב-ראש מועצת המנהלים של "סולל-בונה" ומזכיר חברת העובדים של ההסתדרות, איש אקדמיה, ד"ר דני רוזוליו, איש פוליטי בפעילותו כאן בכנסת ובמפלגתו, מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: הוא נטמן באדמת הגליל אשר אהב.

ראובן ריבלין: תנחומינו לבני משפחתו, לקיבוצו כברי ולכל ידידיו ומוקיריו, והם רבים רבים.

ראובן ריבלין: יהי זכרו ברוך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: בתקופת הפגרה רציתי להעלות על נס את פעילותה של הקבוצה המכונה "הלובי החברתי", בראשותו של יאיר פרץ, אשר פעלה רבות ופועלת בכל רחבי הארץ לטובת האוכלוסייה החלשה.

ראובן ריבלין: בערב החג דאג הלובי לטיפול ב-300 חיילים בודדים, והדבר נעשה באהבה של משפחה חובקת.

ראובן ריבלין: השתתפתי באחד הערבים שלהם, ואני רוצה לומר לכם שהלובי הזה באמת מביא כבוד לכנסת ולפעולתה.

ראובן ריבלין: אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת פרץ, על עבודתך הנאמנה בנושא זה, לתועלת הכנסת כולה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: תפקודה הכללי;

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מדיניותה בתחום הכלכלי, החברתי והמדיני

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נחזור לסדר-היום.

ראובן ריבלין: נצביע, כמצווה על-פי החוק, קודם כול על הצעות האי-אמון, ולאחר מכן נאשר או נדחה את הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: היו סיעות שביקשו להביא הצעות החלטה מטעמן: עד לרגע זה הוגשו לי הצעת סיעת חד"ש והצעת סיכום מטעם בל"ד.

ראובן ריבלין: אם סיעה אחרת רוצה להוסיף הצעה, היא רשאית לעשות זאת על-פי התקנון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נעבור להצבעה על הצעת שינוי.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: האם כולם מוכנים?

ראובן ריבלין: נצביע קודם על הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בממשלה בשל תפקודה הכללי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בממשלה – 47 נגד – 52 נמנעים – אין הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד, 52 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון מטעם סיעת שינוי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת סיעות המפד"ל, האיחוד הלאומי וציונות לאומית דתית מתחדשת להביע אי-אמון בממשלה בשל התנהלותה בפינוי יישובי גוש-קטיף והשומרון בלא מתן פתרון הולם לתושבים לשמירת הצביון הקהילתי.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להביע אי-אמון בממשלה – 37 נגד – 46 נמנעים – 14 הצעת סיעות מפד"ל – האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו – ציונות לאומית דתית מתחדשת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 37 בעד, 46 נגד, 14 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת סיעת יחד-מרצ להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה בתחום הכלכלי, החברתי והמדיני.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת מרצ-יחד להביע אי-אמון בממשלה – 47 נגד – 52 נמנעים – 1 הצעת סיעת מרצ-יחד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד, 52 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעת יחד-מרצ לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת האי-אמון האחרונה.

יוסי שריד: הסדר הוא מרצ-יחד, לא יחד-מרצ.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

ראובן ריבלין: אני לא משנה את תוצאות ההצבעה אבל משנה את הכרזתי.

ראובן ריבלין: הצעת מרצ-יחד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שזה היה עובר, אבל אני לוקח את האחריות על עצמי.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו מחברי הכנסת שהיה משנה את הצבעתו אילו היה יודע שההצעה היתה של מרצ-יחד ולא של יחד-מרצ?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה בתחום הכלכלי, החברתי והמדיני.

ראובן ריבלין: האם זאת הצעת חד"ש-תע"ל או הצעת תע"ל-חדש?

ראובן ריבלין: חד"ש-תע"ל?

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה – 39 נגד – 53 נמנעים – 4 הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 39 בעד, 53 נגד, ארבעה נמנעים.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: קודם כול יש לנו הודעות סיעות.

ראובן ריבלין: הודעת סיכום מטעם סיעות הליכוד, העבודה ויהדות התורה יציג חבר הכנסת סער.

ראובן ריבלין: מהצד אתה רוצה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, הודעת סיכום מטעם סיעות הליכוד, יהדות התורה והעבודה: הכנסת רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעת סיכום מטעם סיעת המפד"ל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שאול יהלום, יושב-ראש הסיעה, בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: מהצד.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, מתוך אי-אמון בממשלה סיעת המפד"ל מצביעה נגד הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי, הצעת סיכום של סיעת חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: מטעם סיעת חד"ש-תע"ל, חבר הכנסת אחמד טיבי.

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אתה מתערב התערבות בוטה בעצמאותה של סיעת חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: רבותי, זכות הדיבור לנציג סיעת חד"ש-תע"ל, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: הודעת סיכום מטעם סיעת חד"ש-תע"ל לסיכום הודעת ראש הממשלה: 1.

אחמד טיבי: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

אחמד טיבי: 2.

אחמד טיבי: הכנסת קובעת שההתעלמות המתמשכת מקיומו של השותף הפלסטיני למשא-ומתן אינה יכולה להביא לפתרון הסכסוך בין שני העמים, הישראלי והפלסטיני, אלא מנציחה אותו וממשיכה את פעולות הדיכוי, החיסולים ושפיכות הדמים.

אחמד טיבי: הכנסת קוראת לממשלת ישראל לחדש את המגעים המדיניים והמשא-ומתן עם הרשות הפלסטינית ואש"ף כדי להגיע לפתרון מוסכם, המבוסס על כיבוד זכותם של שני הצדדים להגדרה עצמית, ובמרכזו סיום הכיבוש, פירוק ההתנחלויות וחומת ההפרדה, הקמת מדינה פלסטינית עצמאית לצד מדינת ישראל, בגבולות 4 ביוני 1967, שבירתה ירושלים המזרחית, ופתרון בעיית הפליטים.

אחמד טיבי: 3.

אחמד טיבי: הכנסת קוראת להפסיק לאלתר את מדיניות החיסולים שחודשה.

אחמד טיבי: 4.

אחמד טיבי: הכנסת תובעת מהממשלה לשנות את סדר העדיפויות הכלכלי-החברתי, בעיקר לקראת אישור הצעת תקציב 2006, בכיוון של הקצאת משאבים למיגור העוני והאבטלה, חיזוק מערכת הבריאות, החינוך והשירותים המוניציפליים וקידום השוויון האזרחי והפוליטי של האזרחים הערבים.

אחמד טיבי: 5.

אחמד טיבי: הכנסת רואה בחומרה את מגמת הממשלה לשעבד את האינטרסים הכלכליים לחברות הון זרות ולייצר עבדות לחברות אלה ושוק של עבדים בתוך מדינת ישראל, על-ידי הפגיעה המתמשכת בציבור העובדים ובעבודה המאורגנת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: כמה סיעות הגישו באיחור, אני לא קורא להן לפי גודלן.

ראובן ריבלין: סיעת מרצ-יחד, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד.

יוסי שריד: הצעת החלטה בשם סיעת מרצ-יחד: הכנסת לא רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה, כי התקשתה לרשום מפיו דבר של ערך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, הודעת סיעת שינוי, בבקשה.

רשף חן: הצעת סיכום מטעם סיעת שינוי: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה וקוראת לפיזור הכנסת לאלתר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סיעת ש"ס, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - שתי הודעות: בל"ד ורע"ם.

יצחק כהן: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה, ומביעה אי-אמון בממשלה שמדיניותה גרמה לכך שבישראל יש למעלה ממיליון איש מתחת לקו העוני, 740,000 ילדים רעבים ללחם.

יצחק כהן: סיעת ש"ס קוראת לממשלה, הכושלת חברתית, מדינית וביטחונית, להתפטר ולצאת למערכת בחירות מוקדמת.

יצחק כהן: הכנסת רואה בחומרה את סדרי העדיפויות של הממשלה, שגרמה למשבר החמור.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סיעת בל"ד, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: הודעת סיכום של סיעת בל"ד: 1.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת מביעה אי-אמון מלא בראש הממשלה ובמדיניותו, ודוחה את הודעתו.

ג'מאל זחאלקה: 2.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לראש הממשלה להתפטר, כדי שיתקיימו בחירות חדשות בהקדם.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעת סיעת רע"ם, בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעת סיכום מטעם סיעת הרשימה הערבית המאוחדת: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה, לאחר שגמרה את סדר-יומה, להכריז על מועד מוסכם לבחירות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להתפטר, מאחר שאינה פרטנר לשלום ואינה מסוגלת להתקדם בתהליך המדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להתפטר לאחר פשיטת הרגל החברתית שהובילה להתעשרות ב-9 מיליארדים בשלושת העשירונים העליונים ולמיליארד פחות בעשירונים התחתונים בחברה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הודעות הסיעות בסדר הפוך, מהסיעה הקטנה לסיעות הגדולות.

ראובן ריבלין: רציתי להודיע, שלפי הודעת יושב-ראש הקואליציה סיעות דגל התורה ונוי הצטרפו להודעת סיעות הליכוד, העבודה ויהדות התורה.

יובל שטייניץ: מה זה נוי?

ראובן ריבלין: זה חבר הכנסת דוד טל, סיעתו של חבר הכנסת דוד טל.

יוסי שריד: - - - ההצעה שלנו, אפשר להתייחס.

ראובן ריבלין: האנשים בוודאי שמעו אותה, והם יביעו את עמדתם על-ידי לחיצה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד, אדוני הביע את עמדתו בצורה הברורה.

ראובן ריבלין: אם אני הבנתי, כולם הבינו.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, קודם כול נצביע על הודעת סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: מי בעד? מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה – 17 נגד – 71 נמנעים – 10 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 17 בעד, 71 נגד, עשרה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת רע"ם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת בל"ד, ההצעה השנייה - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – 24 נגד – 64 נמנעים – 6 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 24 בעד, 64 נגד, שישה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת בל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת סיעת חד"ש.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אחמד טיבי – 13 נגד – 71 נמנעים – 11 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אחמד טיבי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 13 בעד, 71 נגד, 11 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חד"ש-תע"ל לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעתה של סיעת המפד"ל.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת שאול יהלום – 34 נגד – 54 נמנעים – 12 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת שאול יהלום לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 34 בעד, 54 נגד, 12 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת מרצ-יחד.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד הצעת מרצ-יחד לגבי הודעת ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יוסי שריד – 46 נגד – 52 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יוסי שריד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 52 נגד, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מביא את הצעת סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יצחק כהן – 46 נגד – 51 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יצחק כהן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 51 נגד, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת ש"ס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני מצביע על הצעת סיעת שינוי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד הצעת סיעת שינוי?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רשף חן – 46 נגד – 53 נמנעים – אין הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רשף חן לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 46 בעד, 53 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת שינוי לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ההודעה המאשרת את הודעת ראש הממשלה, מטעם הסיעות ליכוד, עבודה, יהדות התורה, דגל התורה ונוי - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת גדעון סער – 51 נגד – 48 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת גדעון סער נתקבלה.

ראובן ריבלין: 51 בעד, 48 נגד, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהודעת ראש הממשלה אושרה על-ידי הכנסת.

ראובן ריבלין: [מס' מ/201; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 25032; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: יש לנו עכשיו לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק, שאם אנחנו רוצים להעביר אותה, צריך להעביר אותה לפני השעה 24:00.

ראובן ריבלין: אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: אני מבקש מממלא-מקום יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת אהוד יתום - נא להציג את הצעת החוק.

קריאות: - - - אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: הממשלה ממהרת ללכת?

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לאשר חוק שלה, לא של מישהו אחר.

ראובן ריבלין: צריך להצביע.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אהוד יתום: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ה-2005.

אהוד יתום: חוק שירות ביטחון (הוראת שעה), התשנ"ה-1995 - להלן: הוראת השעה - קבע כי תקופת השירות הסדיר הנוסף, בת ששת החודשים, תיחשב כחלק מתקופת השירות הסדיר לגבר, הקבועה בסעיף 15 לחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו-1986, וזאת לתקופה של שנתיים מיום פרסומה של הוראת השעה, ביום 18 ביוני 1995.

אהוד יתום: הוראת השעה הוארכה על-ידי הכנסת מעת לעת לתקופות נוספות, שהאחרונה בהן פגה היום.

אהוד יתום: היום ההוראה הזאת פגה.

אהוד יתום: חייבים להצביע על החוק הזה היום.

אהוד יתום: בהצעת החוק המונחת לפניכם מוצע לשוב ולהאריך את הוראת השעה, וזאת נוכח צורכי הביטחון, אשר אינם מאפשרים את קיצור השירות הצבאי של גברים ל-30 חודשים, שכן מערך הלחימה, ברובו הגדול, מושתת עליהם.

אהוד יתום: היתה הצעה שנאריך זאת ב-18 חודש - ישראל, בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: כבוד השרים הנכבדים.

אהוד יתום: היתה הצעה להאריך זאת ב-18 חודש.

אהוד יתום: ועדת המשנה לחקיקה, בדיון, קבעה שיש להאריך את תוקף החוק הזה ב-12 חודש בלבד.

אהוד יתום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זו בקשתי.

ראובן ריבלין: להצעת החוק הונח על שולחן חברי הכנסת גם לוח תיקונים, ואני מתכוון להצביע את הצעת החוק בקריאה שנייה, לרבות לוח התיקונים.

ראובן ריבלין: בחוק סעיף אחד, והואיל ואין הסתייגויות אני מצביע עליו כמקשה אחת בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים שהם חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: פשוט צלצלו, ואני הודעתי שאין הסתייגויות, והצלצול - כבר עבר הזמן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים.

ראובן ריבלין: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ה-2005, קריאה שנייה - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 - 50 נגד - 12 נמנעים – 3 סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 50 בעד, 12 נגד, שלושה נמנעים – יושב-ראש האופוזיציה הצביע כדי לומר לי שגם הוא השתתף בהצבעה.

ראובן ריבלין: אינני משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: תהיה לך הזדמנות בקריאה שלישית, עכשיו.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית על הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 50 נגד – 13 נמנעים – 6 חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: 50 בעד, 13 נגד, שישה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע, שחוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (תיקון מס' 9), התשס"ו-2005, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/207).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/206).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: גברתי שרת המשפטים תעלה ותבוא על מנת להציג שני חוקים יחד.

ראובן ריבלין: האם הצבעה במועד מאוחר?

ראובן ריבלין: את רוצה שהיום יצביעו?

ראובן ריבלין: כדי שהאנשים ידעו אם להישאר או לא.

ראובן ריבלין: את יכולה בכל שלב לומר.

ראובן ריבלין: רק שאם את אומרת עכשיו האנשים לא יצטרכו לחכות.

ראובן ריבלין: גברתי השרה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדובר בשתי הצעות חוק: האחת, הצעת חוק ריצוי עונש מאסר שגזר בית-המשפט הצבאי בחבל-עזה, והשנייה, הצעת חוק סדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה - הוראות מיוחדות לחקירת עבירות ביטחון של מי שאינו תושב.

ציפי לבני: שתי הצעות החוק באות להסדיר שני נושאים מרכזיים הטעונים הסדר או הבהרה בעקבות סיום הממשל הצבאי בחבל-עזה - האחד נוגע לריצוי עונשי מאסר שהוטלו על-ידי בית-המשפט הצבאי בחבל-עזה, והאסירים מרצים עונשיהם בבתי-הסוהר בישראל; השני נוגע לסמכויות אכיפה הנדרשות באופן חיוני לרשויות החקירה, בחקירת עבירות ביטחון של מי שאינם תושבים, לרבות תושבי חבל-עזה, ולשם סיכול פיגועי טרור.

ציפי לבני: החקיקה נדרשת בדחיפות על מנת לתת בידי רשויות החקירה סמכויות שהיו להן עד לסיום הממשל הצבאי, על-פי תחיקת הביטחון שבוטלה.

ציפי לבני: הצעת חוק ריצוי מאסר נועדה להסדיר באופן מלא את עניין ריצוי עונשי מאסר שהוטלו על-ידי בית-משפט צבאי בחבל-עזה, בבתי-סוהר בישראל.

ציפי לבני: נוכח סיום הממשל הצבאי בחבל-עזה, התעורר הצורך להסדיר את הנושאים הקשורים לכך, שהוסדרו קודם לכן בתחיקת הביטחון, בכלל זה נושאים הנוגעים לחישוב תקופת מאסר, שחרור מוקדם, ערעור, חנינה והקלה בעונש.

ציפי לבני: מוצע להחליף את הבסיס המשפטי לריצוי עונש מאסר שנגזר על-ידי בית-משפט צבאי בחבל-עזה ולקבוע מפורשות, כי ממועד תחילתו של חוק זה לא יחולו תקנות שעת-חירום על ריצוי עונש מאסר של אסירים.

ציפי לבני: יובהר כי גם במצב המשפטי הקיים עונשי מאסר שנגזרו על-ידי בתי-המשפט הצבאיים בחבל-עזה עד למועד סיום הממשל הצבאי ניתנים לריצוי בישראל.

ציפי לבני: הצעת החוק השנייה מבקשת להסדיר את הסמכות של רשויות החקירה בהתייחס לחקירת עבירות ביטחון וסיכול פיגועי טרור, שהחשודים בביצועם הם תושבי חוץ, לרבות תושבי חבל-עזה.

ציפי לבני: עד לסיום הממשל הצבאי היו הסמכויות בידי רשויות החקירה, מכוח תחיקת הביטחון שהוצאה על-ידי מפקד כוחות צה"ל.

ציפי לבני: הסמכויות, הרחבות יותר מהקבוע בחוק המעצרים, כפי שמוצע בהצעת החוק, מתייחסות למאפיינים מיוחדים של עבירות ביטחון, הצורך בחקירה מיוחדת, ועל-ידי מי שאינו תושב המדינה בפרט.

ציפי לבני: מדובר, מטבע הדברים, בחקירות של עבירות שצפוי שמביצוען יהיה סיכון לחיי תושבי המדינה או לשלומם.

ציפי לבני: כך גם מדובר בעבירות שנעברות בדרך כלל על-ידי אנשים שמונעים ממניעים אידיאולוגיים לאומניים, שמודרכים בכל הנוגע להתמודדות עם הליכי החקירה, ונמנעים לשתף פעולה עם רשויות החקירה, ובהיותם זרים, גם אין לרשויות החקירה מידע מודיעיני קודם.

ציפי לבני: נוכח המאפיינים המיוחדים של חקירות אלה, יש חשיבות בקיום החקירה ברציפות וללא הפרעה או הפסקה לצורך דיונים משפטיים או מפגש עם עורך-דין.

ציפי לבני: אנחנו מציעים כי הוראות חוק זה ייקבעו כהוראת שעה לשנה אחת, עם אפשרות הארכה לשנה נוספת.

ציפי לבני: במהלך שנה זו ייערך משרד המשפטים בשיתוף עם משרדי הממשלה הרלוונטיים לגבש הצעת חוק כוללת, שתחליף את הוראת השעה.

ציפי לבני: בהצעת חוק זו נעשה מאמץ למצוא את האיזון המתאים בין העקרונות המנחים בשיטת המשפט בישראל לעניין זכויות חשודים, בעיקר בכל הנוגע לנגישות לבתי-המשפט ולפגישה עם עורך-דין, לבין הצורך החיוני לתת בידי רשויות החקירה סמכויות שיאפשרו להן לבצע את תפקידן ולחשוף עבירות המסכנות חיי אדם.

ציפי לבני: שתי הצעות החוק דרושות בדחיפות על מנת להבהיר מצב משפטי עם סיום הממשל הצבאי בחבל-עזה לעניין ריצוי עונשי מאסר, ועל מנת לתת לרשויות החקירה כלים להילחם בטרור, ואבקש כי הצעות אלה יועברו להכנתן לקריאה שנייה ושלישית לוועדה משותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת החוץ והביטחון, שהנושאים שההצעות עוסקות בהם הם בתחום טיפולן.

ציפי לבני: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לשאול את השרה שאלה?

ג'מאל זחאלקה: החוק לא הסתיים.

חמי דורון: סליחה.

חמי דורון: רבותי, אדוני היושב-ראש, אתה מרכז סביבך שם ממש מהומה.

חמי דורון: חבר הכנסת גלעד ארדן, אני מבקש.

חמי דורון: רבותי.

קולט אביטל: אפשר להצביע?

חמי דורון: לא.

חמי דורון: יש דיון, גברתי.

חמי דורון: חבר הכנסת כבל, אם אתה רוצה לנהל עכשיו סדרים במפלגה - בחוץ.

חמי דורון: לאט לאט תרגיע את כולם.

איתן כבל: יקירי, עברת להרצאה, שתקתי.

חמי דורון: אדוני סגן השר.

ראובן ריבלין: סגני השרים.

חמי דורון: סגני השרים, רבותי, אתם מפריעים, אנא מכם.

חמי דורון: אתם מדברים וזה מפריע.

חמי דורון: רבותי, אנחנו עוברים לדיון.

חמי דורון: אני סוגר את רשימת המתדיינים.

חמי דורון: ראשון הדוברים - חבר הכנסת נסים זאב.

חמי דורון: בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק סדר הדין הפלילי לגבי סמכויות אכיפה – מעצרים - חל שינוי במפה.

נסים זאב: היום עזה לא בידינו ולכן צריך להמשיך לאכוף את החוקים שהיו כשהיינו בעזה.

נסים זאב: אבל אני רוצה להזכיר לכולם שצה"ל עדיין בעזה, כי ה"קסאמים" ממשיכים ליפול על שדרות, וצה"ל לא עזב את עזה ולא יעזוב את עזה.

נסים זאב: זה מין דמיון שאנחנו חיים בו.

נסים זאב: אני לא יודע איך להתחיל לדון בנושאים שראש הממשלה דיבר עליהם.

נסים זאב: הוא בעצם היה אמור לדבר על תוכנית הממשלה, אבל במקום זה הוא דיבר על נשיא אירן ועל תוכנית הרכבות, ואולי על המטוסים המעופפים.

נסים זאב: הוא לא אמר שום דבר שקשור למדיניות הממשלה הזאת, כמה היא התעללה באזרחים שהלכו בשליחות ממשלות ישראל.

נסים זאב: הגירוש הבזוי שנעשה בידי ראש הממשלה הוא המדיניות האמיתית שלו.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר מעניין מאוד ששמעתי מאחד החברים שלי בארצות-הברית.

נסים זאב: הייתי שם לפני שבועיים, וזה מה שסיפר לי אחד הרבנים שישבו בוועדה מיוחדת עם הנשיא בוש, עם ראשי הקהילה, עם רבני קהילות.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, השאלה שנשאל הנשיא בוש היתה מדוע הוא הסכים או דחף את כל נושא ההתנתקות, מדוע הוא תומך בו בכלל.

נסים זאב: הוא אמר שהתוכנית נוגדת לחלוטין את מפת הדרכים, נוגדת את המדיניות של הנשיא בוש, והוא חושש שהתוכנית גרועה ותגביר את הטרור.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חשוב לי שהדברים יישמעו.

חמי דורון: דבריך נשמעים ברמה.

נסים זאב: הנשיא אמר לאותם רבנים שהוא מעולם לא חשב שהתוכנית טובה.

נסים זאב: אדרבה, הוא התנגד לה והסביר לראש הממשלה שהיא תגביר את הטרור.

נסים זאב: הוא אמר שזאת יוזמה של ראש הממשלה.

נסים זאב: הוא ניסה לשכנע אותי, הוא אמר, אבל הוא כל כך רצה, הוא כל כך ביקש, הוא כל כך התחנן, לכן, מה אפשר לעשות?

נסים זאב: אי-אפשר לשתק את המדיניות, צריך לעשות משהו.

נסים זאב: מה עושים?

נסים זאב: מתנתקים.

נסים זאב: ראש הממשלה מציג את זה אחרת, כאילו כפו את זה עליו, כאילו זאת החלטת הממשלה.

חמי דורון: אבקש לסיים.

נסים זאב: אני אסיים ולא אגזול מזמנם של אחרים.

נסים זאב: צריך להבין ולומר את האמת.

נסים זאב: ראש הממשלה צריך לומר שזו המדיניות שלו וזו הדרך שלו ושהוא כפה אותה על סיעת הליכוד והביא את השמאל ואת כל חברי העבודה להמשיך בקואליציה, אולי זמנית, רק כדי ליישם את התוכנית הגרועה ביותר, שכבר היום אנחנו רואים את תוצאותיה: ירי ה"קסאמים" נמשך והמתאבדים ממשיכים לחדור לתחומי מדינת ישראל.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: רבותי, אני פשוט אקרא את שמות כל מי שרשומים לדבר.

חמי דורון: חבר הכנסת ואסל טאהא, בוא תעלה בינתיים.

חמי דורון: אחרי חבר הכנסת טאהא ידבר חבר הכנסת גדעון סער.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת דהאמשה, חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת מח'ול וחבר הכנסת זחאלקה.

חמי דורון: בזה מסתיימת הרשימה.

חמי דורון: הרשימה סגורה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנראה צדקנו בכל מה שאמרנו על תוכנית ההתנתקות מחבל-עזה.

ואסל טאהא: זו תוכנית שאינה מסיימת את הכיבוש לא רק בפועל, כי היא הפכה את חבל-עזה - - -

מוחמד ברכה: לא חבל-עזה, רצועת-עזה.

חמי דורון: חבל-עזה, חבר הכנסת ברכה.

חמי דורון: מה נורא כל כך?

נסים זאב: רצועת-עזה.

נסים זאב: כן.

מוחמד ברכה: יש לזה משמעות.

ואסל טאהא: התכוונתי ספציפית למה שכתוב בחוק.

ואסל טאהא: כנראה צדקנו בכל מה שאמרנו על תוכנית ההתנתקות מרצועת-עזה: שזאת לא התנתקות, זה לא סיום הכיבוש, אלא ניסיון להפוך – ואכן הפכו – את רצועת-עזה לכלא אחד גדול, ששולטים בו מרחוק, מהשמים, מהים.

ואסל טאהא: סגרו את המעברים, הפכו את מיליון וחצי התושבים לאסירים.

ואסל טאהא: במקום לפתור את סוגיית האסירים ולשחרר אותם, כצעד חיובי לסיום הכיבוש, הצעת החוק הזאת באה לתפוס אותם, להחזיק אותם בכלא בישראל, לשלוט בהם.

ואסל טאהא: ההיגיון הישר והשכל הישר אומרים, שכשמסיימים כיבוש מסיימים את כל הסוגיות, גם את סוגיית האסירים.

ואסל טאהא: סוגיית האסירים היא סוגיה רגישה מאוד.

ואסל טאהא: תפיסתם והחזקתם של אסירים לאחר ה"נסיגה" מרצועת-עזה רק תנציח את העימות ותהיה פרובוקציה ברורה נגד העם הפלסטיני.

ואסל טאהא: לכן אנחנו מציעים וקוראים לכל חברי הבית שוחרי השלום להצביע נגד הצעת החוק הזאת.

חמי דורון: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: מוותר.

חמי דורון: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שתי הצעות החוק שמועלות כאן בשם הממשלה הן הצעות חוק של ללכת בלי ולהרגיש עם.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, כאילו היתה נסיגה, וכאילו הממשל הצבאי הסתיים, אבל הפונקציות הנגזרות מעצם קיומו של הממשל הצבאי עדיין ממשיכות לבעוט בתוך הפוליטיקה הישראלית וגם בתוך הפרלמנט של מדינת ישראל, בתוך הכנסת.

מוחמד ברכה: שתי הצעות החוק גם מנוגדות, אדוני היושב-ראש, לחוק הבין-לאומי, שקובע כי בעת סיום ממשל צבאי ונסיגה של כוח כובש אמורים האסירים שנמצאים בתחומו להשתחרר, וכל הפסיקות שהיו מטעם הממשל הצבאי מתבטלות, כי העילה למעצר בגין הכיבוש, בהקשר של הכיבוש או במסגרת הכיבוש כבר התבטלה, ולכן התוצאות אמורות להתבטל.

מוחמד ברכה: החוק הבין-לאומי ברור מאוד בעניין זה.

מוחמד ברכה: פה יש מעשה של רמאות ומעשה של התאכזרות.

מוחמד ברכה: יש פה חשיפת האמת לאמיתה בכל מה שנוגע להתנתקות או הנסיגה מעזה.

חמי דורון: חבר הכנסת גדעון סער, אתה יושב-ראש הקואליציה ואני רוצה להגיד לך שאין כאן אף נציג ממשלה ומדובר פה בחוק - - -

גדעון סער: שרת המשפטים נמצאת כאן.

חמי דורון: לא ראיתי את גברתי, אני מתנצל.

ציפי לבני: האמת היא - - -

מוחמד ברכה: כדאי בהזדמנות זו גם לבקש שהשיחות יהיו בקול נמוך יותר.

מוחמד ברכה: לא שאני מצפה להרבה מההקשבה הזאת, אבל שתהיה אווירה.

חמי דורון: חבר הכנסת ארדן.

חמי דורון: חבר הכנסת ארדן, אתה רוצה לנהל דיונים על מהות ההצבעה שלך?

חמי דורון: בחוץ, לא כאן.

חמי דורון: אתה מפריע לדובר.

מוחמד ברכה: אני חושב שהממשלה מנסה לייצר חוק שהוא מחוץ למסגרת הליגלית והלגיטימית של החוק הבין-לאומי, כאילו להמשיך ולפעול על-פי אמות המידה של הכיבוש, אבל בלי הכיבוש.

מוחמד ברכה: תחילתה של החקיקה הזאת וסופה הם במעשה של הונאה, כביכול לשפוט תושב ולהמשיך ולהחזיק אסירים שנעצרו במסגרת הממשל הצבאי ברצועת-עזה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהדבר שצריך לעשות, גברתי השרה, היות שהממשל הצבאי הסתיים והצבא כביכול יצא משם, וראש הממשלה הודיע כביכול קבל עם ועדה שהכיבוש הסתיים ברצועת-עזה, אני חושב שהדבר המתבקש הוא לייצר כלים "חוקיים" - - -

ציפי לבני: - - -

מוחמד ברכה: כן, אבל ההקשר של מעצרם או מאסרם של האנשים הסתיים, התבטל מעצם ביטול הממשל הצבאי והנסיגה.

מוחמד ברכה: החוק הבין-לאומי – את יודעת כמו שאני יודע, אולי אפילו יותר טוב, שהדברים ברורים מאוד, אבל פה יש ניסיון לעקוף את החוק הבין-לאומי וגם לעקוף את השכל הישר וההיגיון.

מוחמד ברכה: לכן מה שמתבקש הוא לא לחפש דרכים עוקפות את הצדק וההיגיון והחוק הבין-לאומי, אלא לשחרר אותם אסירים, שיחזרו לחיות עם משפחותיהם ברצועת-עזה, ושמדינת ישראל, ממשלת ישראל וצבא מדינת ישראל לא ישלחו לא את ידיהם, לא את מטוסיהם ולא את דעותיהם כדי לקבוע איך יתנהלו הבחירות ברצועת-עזה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת מאיר פרוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ההצעה הזאת באה להסדיר אפשרות של מעצר ושל חקירה ושל הענשה של תושבי עזה לאחר שעזה כבר אינה חלק שהוא בחזקת כיבוש ישראלי, גם לפי החוק הישראלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למעשה התוצאה היא שמצד אחד יש נסיגה גם של הכיבוש הפיזי ושל ההתנחלויות ומצד אחר רוצים להמשיך לחנוק את תושבי עזה, לא רק אלה שנמצאים במאסר ישראלי זה שנים, אלא גם אלה שירצו לאסור אותם מחדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדבר הזה לא יעלה על הדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאלתר מצבים שגם לא כובשים, גם לא אחראים, גם אין מחויבות לתושבים שם, גם לרדות בהם, ולמשול בהם, ולשפוט אותם, ולהעניש אותם - דבר כזה לא יעלה על הדעת ואין שום אפשרות לקבל אותו, בוודאי לא לפי ההיגיון הצרוף וגם לא לפי החקיקה ומנהג העמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא גם מנוגד אפילו לכללי הצדק הנהוגים במדינה מתוקנת, כאשר מאפשרים לשפוט אנשים אלה ולנהל דיון בעניינם גם בהיעדרם באופן שאינו צודק ולא מתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפיכך אנחנו נתנגד להצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אסכם את הנושא בכמה מלים בערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק שאנו דנים בה כעת דנה בהעברת אפשרות החקירה, המעצר וההענשה של תושבים מעזה לרשויות הישראליות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שחוק זה מנוגד לחוקים הבין-לאומיים ולצדק, אפילו בתחומי המדינות הפועלות לפי החוק ובצורה נאותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר יותר מכך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא ייתכן שישראל הסיגה את צבאה ואת התנחלויותיה מרצועת-עזה, ועודנה ממשיכה להחזיק במעצר את תושבי עזה שנשפטו בעבר ועודם כלואים בישראל, או שהיא לוקחת בשבי תושבים חדשים מעזה ומנסה להחזיק אותם במעצר, לחוקרם ולשופטם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר זה אינו עולה על הדעת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לו היתה מדינת ישראל רוצה לקיים כהלכה את החוק הבין-לאומי ואת הדינים הנהוגים בין המדינות, הרי שהיה עליה להיות רצינית בנסיגתה ולשחרר את כל תושבי עזה ושבויי המלחמה הנמצאים במעצר אצלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם ישראל רוצה להשתחרר מקשריה עם עזה ולא להיות אחראית לכיבוש ולהמשך הכיבוש של עיר זו, עליה להפסיק להעניש את העצורים העזתים הקודמים והחדשים, ובמלים אחרות: עליה לשחרר את כל מי שנעצר ולהימנע מכל ניסיון לעצור כל אזרח עזתי חדש, בכל תירוץ שהוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת עסאם מח'ול, ואחריו יסיים את הדיון חבר הכנסת זחאלקה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לראות את הצגת החוק כאן במליאה, כאשר שרת המשפטים בולעת מלים, משפטים, אולי קטעים שלמים, יחד עם מה שעברנו ב-24 השעות האחרונות - נזכרתי בביטוי שיש במקורות שלנו על בוקה ומבוקה ומבולקה.

מאיר פרוש: התרגום הכי פשוט והכי קצר הוא: בלבול ותוהו ובוהו.

מאיר פרוש: אני חושב שכך נראית הממשלה בפתיחת המושב האחרון של הכנסת היום.

מאיר פרוש: השאלה שכולם שואלים היא, האם הממשלה הזאת תמלא את ימיה?

מאיר פרוש: ספק רב.

מאיר פרוש: האם היא ראויה לסיים את הקדנציה שלה?

מאיר פרוש: לדעתי הצנועה – לא.

מאיר פרוש: אני חושב שראש הממשלה היה כבר צריך להכיר בעובדות, שזו ממשלה במשבר, ממשלה מדשדשת, ממשלה מתנדנדת, ממשלה צולעת, ממשלה פיסחת, ממשלה שאיבדה את זכות קיומה, גם אם ינסו להנשים אותה, אדוני היושב-ראש, הנשמה מלאכותית.

מאיר פרוש: אני מדבר על החוק הזה, חוק כל כך טעון, והממשלה הזאת – ועוד ראש הממשלה מנסה היום לצרף עוד שני שרים חדשים.

מאיר פרוש: באורח אישי אולי יש לי אפילו חיבה אליהם, אבל איזה טעם ואיזו סיבה אמיתית, איזה היגיון יש בצירוף המלאכותי הזה?

מאיר פרוש: כולם יודעים שהממשלה הזאת מנופחת, כולם יודעים שיושבים בה שרים מיותרים, כולם יודעים שיש בה סגני שרים שהם עצמם אינם יודעים לאילו משרדים הם שייכים.

מאיר פרוש: כולם יודעים שראש הממשלה חילק תיקים כמו סוכריות שהגננת מחלקת בגן-ילדים לילדים הממושמעים.

חמי דורון: אדוני לא חבר הקואליציה?

מאיר פרוש: וכולם יודעים גם שראש הממשלה העמיד בפינה את הילדים בגן, את אלה שאינם ממושמעים.

מאיר פרוש: אני אומר את זה כשמציעים שתי הצעות חוק טעונות כאלה.

מאיר פרוש: למה עכשיו ראש הממשלה עוד צריך לבוא ולחלק עוד סוכריות, עוד כיבודים, עוד מינויים?

מאיר פרוש: מה הרווח?

מאיר פרוש: מה התועלת?

מאיר פרוש: מה זה כבר ייתן לממשלה המקרטעת הזאת?

מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, רק אתמול החליטה מועצת הרבנות הראשית החלטה חריפה ביותר נגד הרה-ארגון שרוצים לעשות בשירותי הדת, כאשר מועצת הרבנות מחליטה שהצעת הרה-ארגון שהציגו בפניה יש בה כדי להשלים את הרס, חורבן שירותי הדת במדינת ישראל.

מאיר פרוש: לאחר שהם ערכו בדיקה יסודית הם מבקשים להיפגש עם ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אני רוצה להביא דוגמה, אולי הקשה מכולן, שממחישה את אובדן הדרך של הממשלה.

מאיר פרוש: כאשר לפני תשעה חודשים חתמנו על הסכם קואליציוני – זו תשובה לך, אדוני היושב-ראש – עמד נושא החינוך החרדי במרכז המסמך המשותף לנו ולליכוד; החינוך החרדי, שהוא בבת-עיננו, וכולם יודעים את עמדתנו, שהיהדות החרדית שומרת בקנאות ובאהבה על החינוך שלנו, שמשמר לדעתנו את מורשת הדורות; החינוך התורני, שבלעדיו, חלילה, לא יהיה העם היהודי.

מאיר פרוש: ומה קרה?

מאיר פרוש: קבענו בהסכם הקואליציוני להקים ועדה להגדרת עצמאות החינוך החרדי.

מאיר פרוש: בהתחלה היו עיכובים, אולי מצדנו, אולי מצד אחרים, אבל הם נפתרו לפני חצי שנה, ועד עכשיו, עקב גרירת הרגליים של הממשלה בהקמת הוועדה, אנו עדים להרעה ולהידרדרות בתחומים שונים.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, איזו ממשלה זאת?

מאיר פרוש: מי יכול לתת לה קרדיט בכלל?

מאיר פרוש: אני לא מבין מדוע היא מביאה הצעות חוק היום.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

חמי דורון: אני לא מבין למה לא הצבעת בעד האי-אמון, חבר הכנסת פרוש.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, אני חושב שהשרה, עם כל הרצון שלה, לא תצליח להכשיר את השרץ של מדיניות כן כיבוש אבל אין כיבוש אלא אחריות.

עסאם מח'ול: אנו הזהרנו מראש כי פינוי רצועת-עזה ממתנחלים ומחיילים אינו סוף הכיבוש אלא המשך כיבוש הרצועה באמצעים אחרים, והנה מנסים לייצר את האמצעים האחרים מדי שעה ומדי יום.

עסאם מח'ול: ואומנם, מאז ההתנתקות הוחמר מצבם של הפלסטינים בעזה; הרצועה נותרה בית-סוהר גדול שהוא יעד להפגזות תותחים של הכובש שרוצה להיקרא הכובש לשעבר.

עסאם מח'ול: בשבועות האחרונים עסקתי הרבה בניסיון להבטיח הכנסת חלב, לבן ושמנת ממפעל בחברון דרך מעבר קרני לתושבי עזה.

עסאם מח'ול: לא היה אפשר להכניס את הסחורה, והיא היתה מתקלקלת במשאיות שמחכות במעבר.

עסאם מח'ול: התברר שבאותם ימים שבהם התקלקלה הסחורה במשאיות הקירור, המשאיות של "תנובה" נכנסו חופשי.

עסאם מח'ול: זה לא רק המשך הכיבוש והחנק, זה קולוניאליזם; זה ניסיון להשאיר – להפוך את עזה, כרצונם של בעלי התעשייה הישראלית, לשוק רחב, פתוח, לשוק שבו ישראל עושה מה שהיא רוצה, מה שעולה על דעתה, ולהפוך את עזה למקור, למאגר של כוח עבודה זול.

עסאם מח'ול: זה הקולוניאליזם הקלאסי.

עסאם מח'ול: ישראל רוצה לכבוש את עזה, להמשיך את הכיבוש על עזה מבחוץ בשלט-רחוק באמצעות חוקים כאלה, בסגירת המעברים, בשליטה בכל תזוזה בתוך רצועת-עזה.

עסאם מח'ול: זהו מרשם להמשך הכיבוש ולהמשך האלימות.

עסאם מח'ול: ראש הממשלה עומד כאן ולפני העולם ואומר: תשחררו אותנו מהאחריות למה שקורה בעזה, אנו רוצים לשחרר אתכם על-ידי סיום הכיבוש.

עסאם מח'ול: אבל מה שאתם מציעים פה היום, בחוק הזה, הוא אמירה בריש גלי שאתם לא מתכוונים לסיים את הכיבוש אלא רוצים לנהל את הכיבוש מבחוץ.

עסאם מח'ול: ממשלת ישראל, שרוצה מצד אחד צעדים חד-צדדיים, מהלך חד-צדדי, באה מצד שני בתביעה לרשות הפלסטינית, שכביכול אינה עושה את המוטל עליה.

עסאם מח'ול: מה מוטל עליה?

עסאם מח'ול: הרי אתם הלכתם על מהלך חד-צדדי, והכיבוש ממשיך לכבול את כלי השלטון הפלסטיני, ומצד שני הוא תובע מהרשות הפלסטינית לשלוט בשטח.

עסאם מח'ול: אין אבסורד גדול מזה, אין אבסורד גדול יותר מהבאת חוק כזה היום לכנסת.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, הצעות החוק שלפנינו הן חמורות ביותר, והן פגיעה חמורה בזכויות האדם.

ג'מאל זחאלקה: מעבר לכך, אדוני היושב-ראש, יש כאן, על-פי חוק, הודאה ישראלית בכך שהכיבוש לא הסתיים.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה אומר שהכיבוש לא הסתיים.

ג'מאל זחאלקה: על-פי החוק הבין-לאומי, המבחן של כיבוש הוא לא נוכחות צבאית, אלא שליטה בפועל, והחוקים האלה מדברים על שליטה בפועל.

ג'מאל זחאלקה: על-פי החוק הבין-לאומי, בסיום כיבוש נכלל שחרור כל האסירים שנאסרו עקב הכיבוש הזה, ואילו כאן מחוקקים חוק שלפיו לא רק שבפועל יישארו האסירים בבתי-הסוהר, אלא שהם יישארו על-פי חוק ישראלי; כלומר, יש פה הפרה בוטה של אחד מהסעיפים של סיום הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה עומד בניגוד מובהק, חזיתי, לחוק הבין-לאומי.

ג'מאל זחאלקה: צריך להודות – אם מביאים את זה כאן, ראש הממשלה צריך לומר: לא סיימנו את הכיבוש בעזה, וזה אומר שישראל נושאת באחריות מלאה, על כל המשתמע מכך.

גדעון סער: הכיבוש של סוריה הסתיים - - -

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה מדבר במפורש על סמכויות רחבות לחקירת תושבי עזה.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן אפליה בין אדם לאדם.

ג'מאל זחאלקה: חוק זה מפר הפרה בוטה את השוויון בין בני-אדם.

ג'מאל זחאלקה: זה חוק של השב"כ, ולא במקרה נציג של השב"כ יושב כאן במליאה ועוקב אחר הדיון הזה.

ג'מאל זחאלקה: הוא בא לראות איך לתכנן את הפרת זכויות האדם, איך לענות אסירים, איך להוציא הודאות בכוח, איך להמשיך לפגוע בזכויות האדם על-פי חוק ישראלי, ולא על-פי חוק צבאי, כפי שהיה פעם.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה נכנס לספר החוקים כחקיקה ראשית ויחלחל אל חקיקות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: זה לא להיפך; לא שהחוק הישראלי בא למתן את מה שהיה, אלא להיפך: מעתיקים את חוק הממשל הצבאי, שהיתה בו הפרה בוטה של זכויות אדם, אל תוך החקיקה הראשית.

ג'מאל זחאלקה: וכמובן, יש גם כאן הודאה נוספת בכך שהכיבוש לא הסתיים והשליטה בפועל נמשכת.

ג'מאל זחאלקה: החוק הזה של מאסר מדבר על כך שאדם ירצה את אותו עונש, בחקיקה ראשית, על-פי חוק ישראלי, שהוא ימשיך לרצות אותו עונש שגזר עליו בית-המשפט הצבאי גם אם העונש המרבי בישראל הוא פחות מעונש המאסר.

ג'מאל זחאלקה: לפחות העברתם את זה לחוק ישראלי, תלכו עד הסוף.

ג'מאל זחאלקה: לא עושים את זה כך.

ג'מאל זחאלקה: אם לפי החוק הישראלי העונש המרבי הוא עשר שנים, וגזרו בבית-משפט צבאי בעזה 15 שנים, כפי שעשו, כי היתה הפרה המונית של זכויות אדם - אני חושב שחשוב מאוד שחברי הכנסת ידעו מה שהם עושים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיצביעו בלי להבין, העיקר לפגוע בפלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שקורה כאן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

חמי דורון: חברי הכנסת, אנו מצביעים על שני החוקים, כל חוק בנפרד.

חמי דורון: קודם נצביע על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון – הוראת שעה), התשס"ו-2005.

ג'מאל זחאלקה: - - -

גדעון סער: באיזה משטר אתה תומך?

חמי דורון: באמצע הצבעה לא מדברים.

חמי דורון: אנו מצביעים על הצעת החוק הראשונה בקריאה ראשונה.

חמי דורון: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת חוק לוועדה – 19 נגד – 5 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון – הוראת שעה), התשס"ו-2005, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

חמי דורון: בעד – 19, נגד – 5, נמנע אחד.

חמי דורון: אני קובע שהצעת החוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (עצור שאינו תושב, החשוד בעבירת ביטחון – הוראת שעה), התשס"ו-2005, תעבור לדיון בוועדה משותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת החוץ והביטחון.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, מאחר שהשרה ביקשה להעביר לוועדה משותפת, זה יעבור לוועדת - - - חבר הכנסת ברכה, סליחה, אתה מפריע לי לסיים את דברי.

מוחמד ברכה: אני מתווכח עם עמיתי.

חמי דורון: אז אני מבקש לא להתווכח כאן.

מאיר פרוש: אם היו מביאים כהוראת שעה, זה היה עובר.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, על-פי התקנון ניתן להקים ועדה משותפת ולהעביר את זה לוועדת הכנסת שתקים את הוועדה המשותפת לאחר החלטה של המליאה.

חמי דורון: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק השנייה.

חמי דורון: חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: אני אומר שאם זה היה בהוראת שעה, זה היה עובר.

חמי דורון: חבר הכנסת פרוש.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע להעביר את ההצעה לוועדה של השב"כ.

חמי דורון: שמעתי את הצעתך, אבל מה לעשות וההצעה - - -

ג'מאל זחאלקה: למה יש מחוקקים?

ג'מאל זחאלקה: הפקידים של השב"כ קובעים את הכול בעניינים האלה.

חמי דורון: רבותי.

חמי דורון: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: חברי הכנסת הם עושי דברו של השב"כ.

חמי דורון: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: הם לא חושבים.

ג'מאל זחאלקה: הם לא מבינים את החוק - - -

חמי דורון: חבר הכנסת זחאלקה, אתה - - -

ג'מאל זחאלקה: הכנסת הופכת לחותמת גומי של השב"כ.

חמי דורון: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מפריע באמצע תהליך ההצבעה.

חמי דורון: הרי אתה לא רוצה שאוציא אותך, כי חשוב לך להצביע, נכון?

חמי דורון: אני מבקש.

עסאם מח'ול: אני מציע להעביר את זה לבית-המשפט בהאג.

חמי דורון: בסדר גמור.

חמי דורון: שמעתי אותך.

חמי דורון: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת החוק השנייה: הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה (הוראות מעבר), התשס"ו-2005.

חמי דורון: הצבעה מס' 16 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 19 נגד - 5 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק עונש מאסר שגזר בית-משפט צבאי בחבל-עזה (הוראות מעבר), התשס"ו-2005, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

חמי דורון: בעד - 19, נגד – 5, אין נמנעים.

חמי דורון: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, וגם היא תעבור לדיון בוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת החוץ והביטחון.

מוחמד ברכה: אני מציע: ועדת הפנים.

חמי דורון: זה ממילא עובר לוועדת הכנסת, כך ששם יהיו הדיון וההחלטה.

חמי דורון: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

חמי דורון: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ט בתשרי התשס"ו, בשעה 16:00.

חמי דורון: ישיבה זו נעולה.