ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושמונים-ושלוש של הכנסת השש-עשרה, 2005-11-01 00:00

אריה האן: חילופי גברי בוועדות הכנסת 16

): מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 16

אריה האן: הצעה לסדר 16

רן כהן: נאומים בני דקה 17

נעמי בלומנטל: מאיר פרוש (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 20

מוחמד ברכה: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 27

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה לסדר-היום 28

משה גפני: הצעות לסדר-היום 33

יעקב מרגי: הצעות לסדר-היום 37

אילן שלגי: הצעה לסדר-היום 42

רשף חן: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 19) (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005 47

רשף חן: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005 62

יגאל יאסינוב: שאילתות ותשובות 64

יגאל יאסינוב: 3159.

יגאל יאסינוב: ועדת התמיכות במשרד לאיכות הסביבה 65

יגאל יאסינוב: 3277.

יגאל יאסינוב: הצבת אנטנות על-ידי חברות הסלולר 67

יגאל יאסינוב: 3306.

יגאל יאסינוב: תאגיד המיחזור 68

יגאל יאסינוב: 3358.

יגאל יאסינוב: מפגעי סביבה ליד מפעל אלומיניום וברזל ביפיע 70

יגאל יאסינוב: 3369.

יגאל יאסינוב: נחילי יתושים בעיר לוד 71

יגאל יאסינוב: 3394.

יגאל יאסינוב: יישום החלטת ממשלה בדבר הטיפול בפסולת בניין 73

רבותי השרים, אדוני סגן ראש הממשלה, שרת המשפטים, חברותי וחברי חברי הכנסת, היום יום שלישי, כ"ט בחודש תשרי תשס"ו, 1 בחודש נובמבר 2005 למניינם.

אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אבקש לקום.

כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

)

חלקה הראשון של ישיבה זו ייוחד לציון 60 שנה להקמת תנועת המרי העברי.

כבוד נשיא המדינה מר משה קצב ורעייתו, נשיא המדינה החמישי יצחק נבון, יושבי-ראש הכנסת לשעבר מר דב שילנסקי ומר שבח וייס, שרים, חברי הכנסת בעבר ובהווה, יושב-ראש הארגון הארצי של חברי "ההגנה", מר אריה שחר, יושב-ראש אגודת דור הפלמ"ח, האלוף במילואים ישעיהו גביש, יושב-ראש הנהלת האצ"ל, מר פתחיה שמיר, יושב-ראש העמותה להנצחת מורשת לוחמי חרות ישראל וחלליהם, מר יעקב בנאי, הלוא הוא מזל, אחרונים חביבים – מפקדים, מפקדות, לוחמים, לוחמות בכוחות תנועת המרי העברי: חברי "ההגנה", הפלמ"ח, האצ"ל והלח"י, אורחים יקרים.

ציון 60 שנים לתנועת המרי כאן היום הוא הזדמנות פז להעלות שוב את קרנה של שעה שנעלמה ונאלמה.

קשה להפריז בחשיבותה של השעה, כי תנועת המרי היא שאיחדה לראשונה בעת החדשה כוח יהודי משמעותי, לוחם, שלימים התברר ככור היתוך להקמת צה"ל.

אז, באותם לילות לבנים שבהם הניסו את הכובש, ב"ליל הגשרים" וב"ליל הרכבות" וב"ליל וינגייט", נבנה כוח יהודי שביחד הביא לעצמאות.

היום הזה אנחנו מבקשים להוקיר את עוז רוחם של הלוחמים שעמדו מעטים מול רבים, כמעט ללא נשק מול העוצמה הצבאית של המעצמה הבריטית.

אנו מעלים על נס את גדולת מנהיגיהם שקימטו איש איש את אהבותיו ושנאותיו ומאווייו הפוליטיים למען העם, למען המאבק והקמת המדינה.

מנחם בגין כתב בחודש הראשון של ימי תנועת המרי: "אם יש משמעות למלה 'גיוס', הרי זו שעת הגיוס, גיוס מוחלט של כל איש ואשה וילד, של כל סדנה המוכשרת לייצר ברזל, של כל יד מאומנת היודעת להשתמש בו".

ועם ישראל נענה.

תנועת המרי העברית קמה, וזינבה בבריטים עד שהבינו כי הנזק מן המנדט הבריטי רב מהתועלת.

60 שנה אחרי, כנסת ישראל מצדיעה היום.

מצדיעה לאלה שהלכו מאתנו ומצדיעה לכם.

מצדיעה למסירותם של החיילים, לזכרם הקדוש של מי שמסרו נפשם במערכה, ולכולכם - ולכולם, על היותכם מגש הכסף שעליו ניתנה מדינת ישראל.

אני מתכבד להזמין בת לאחד הלוחמים, הלוא היא שרת המשפטים, השרה ציפי לבני.

בבקשה, גברתי.

אני מבקש להודיע, שוועדת הכנסת אישרה השתתפותם של חברי כנסת לשעבר, אשר אף הם, אדוני סגן ראש הממשלה ושר החוץ, יישאו דברים ויאמרו את דברם כאן.

אני מברך גם את שר הפנים אופיר פינס, אשר הואיל לבוא ולהשתתף בישיבה זו.

ציפי לבני: מכובדי, נשיא מדינת ישראל מר משה קצב ורעייתו, הנשיא לשעבר, יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת רובי ריבלין, יושבי-ראש הכנסת לשעבר שבאו הנה, ובמיוחד לוחמי המחתרות שנמצאים אתנו כאן, ובתוכם גם לוחמת האצ"ל שרה, אמי, כי היום זכיתי לומר את הדברים כאן – נדמה לי יותר מאשר בתפקידי כשר המשפטים במדינת ישראל – כבתו של קצין המבצעים של האצ"ל, איתן לבני, שייצג את האצ"ל במטה המבצעי של תנועת המרי, יחד עם יצחק שדה ויעקב אליאב.

ציפי לבני: יותר מכול אנחנו מציינים היום לא רק תקופה שעליה דיברנו ונדבר, אלא נדמה שאנחנו רוצים היום לציין את גבורתכם אתם, את פועלכם, את הקרבתכם, את כל מה שעשיתם על מנת שמדינת ישראל קום תקום, ומאז הקמתה מדינת ישראל עדיין נלחמת על קיומה, ומעשיכם אתם והמבצעים שלכם הם אות ומופת לכל אחד מחיילי צה"ל – צה"ל שהוקם ואליו הצטרפתם ושממשיך והמשיך את מעשי הגבורה שלכם.

ציפי לבני: תנועת המרי היא סמל בעיני לא רק בזכות המבצעים המופלאים, אלא בעיקר בזכות האחדות, כי ההיסטוריה של המאבק על הקמתה של מדינת ישראל גם רצופה, בעוונותינו, במאבקים פנימיים.

ציפי לבני: ואתם הצלחתם, אחרי תקופות מאוד מאוד קשות ולא פשוטות, לשים את המאבק הפנימי בצד וללכת לעשייה משותפת, למאבק משותף, לקרבות משותפים, שכם אל שכם, אנשים שאולי זמן קצר לפני כן נלחמו זה בזה.

ציפי לבני: המאבקים של אז, אני מודה, גם משליכים והשליכו על חיינו במשך תקופה ארוכה לאחר מכן.

ציפי לבני: נדמה שיותר משזכרנו את תנועת המרי והאחדות, אנחנו נוטים לעתים לזכור דווקא את התקופות שבהן האחדות לא היתה חלק מהמאבק על הקמתה של מדינת ישראל.

ציפי לבני: במובנים רבים אני מייצגת כאן את הקבוצה שכתבה, בחלקה, את דפי ההיסטוריה של מדינת ישראל, אבל במשך שנים רבות מעשיה לא נכתבו בספרי ההיסטוריה של מדינת ישראל.

ציפי לבני: והיום, דווקא היום, בעת הזאת שבה אנחנו יודעים גם מחלוקות, ראוי לזכור את היכולת להתגבר על כל אלה ולהיאבק ביחד.

ציפי לבני: בחרתי להשתמש לצורך המפגש הזה בקטע מהספר שכתב אבי זיכרונו לברכה, כי נדמה שהיכולת להתגבר על מחלוקות בינינו היא קודם כול להתגבר על הדימוי של מי שאנחנו חושבים נמצא בקבוצה האחרת.

ציפי לבני: אבי נאסר כחלק מאותם מבצעים והגיע לכלא ירושלים ושם הוא פגש את אחד ממפקדי "ההגנה", אריה, לימים אריה ניר.

ציפי לבני: כותב כך אבי: "באחת השיחות האלה גם הזדמן לי לשמוע מפיו מה חושבים עלינו אנשי 'ההגנה'.

ציפי לבני: שאלתיו: הנה, התחלת להכיר אנשי אצ"ל מקרוב ונוכחת לדעת שאין לנו קרניים ושאיננו צמאי דם, כפי שמרבים לתאר אותנו; מה דעתך עלינו עכשיו?

ציפי לבני: " אבי מוסיף שהוא סיפר על אותם מקרים שבהם לקחו אנשי האצ"ל חיילים בריטים שלא גילו התנגדות ושוחררו לאחר מכן ועל הדאגה שהארגון מגלה לחיי אדם.

ציפי לבני: ואז עונה לו אותו איש "ההגנה": "האידיאולוגיה שלכם שונה משלנו".

ציפי לבני: אבי שאל: "מהי האידיאולוגיה שלנו?", ואותו מפקד "ההגנה" ציטט מהפרסומים הפנימיים של "ההגנה", שכללו, מטבע הדברים, גם דברים שהיו בלתי נעימים לאוזן בעיקר בתקופת ה"סזון".

ציפי לבני: ואומר לו כך אבי: הנה לפניך איש אצ"ל מן השורה.

ציפי לבני: אתה יכול לשוחח עם כל אחד מאתנו; תמצא כי הדברים שאתה אומר משקפים אולי דעה קדומה אך לא את האמת.

ציפי לבני: אנחנו מייצגים חתך נאמן של הנוער הארץ-ישראלי לא פחות מאחרים.

ציפי לבני: יש בינינו חקלאים, עובדי תעשייה, בעלי מלאכה ועוד כהנה וכהנה.

ציפי לבני: אנחנו, כמוכם, משרתים את הציונות, זו הציונות שפירושה האחד הוא הקמת מדינה יהודית אחרי סילוק הבריטים מארץ-ישראל.

ציפי לבני: אני רוצה לאחל לעצמנו היום, לאחר שקמה אותה מדינה יהודית, וכאשר כל התקופה הזאת אנחנו נאלצים להילחם על קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, שנדע באמת לשים בצד את המחלוקות בינינו כפי שאתם ידעתם לעשות את זה אז, ולהבין שכולנו – יש לנו אותה אידיאולוגיה: לא רק הקמתה, אלא שמירה על מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אני מודה מאוד לשרת המשפטים.

ודאי ששרת המשפטים זכאית למחיאות הכפיים, אבל אני רוצה לומר לכם, מורי ורבותי, שאתם לימדתם אותנו שאנחנו חייבים להקפיד על התקנות של הכנסת.

אין מחיאות כפיים בכנסת ישראל, אלא אם כן בא נשיא זר אשר מורגל שאצלו בבית מוחאים כפיים.

כאן, עצם המקום כבר נותן את המשמעות לדברים.

אני מודה לשרת המשפטים ולבתו של קצין המבצעים של האצ"ל.

אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת אפרים בן משה סנה לבוא ולשאת דברים.

אני רוצה בהזדמנות זאת להודות לחבר הכנסת סנה על היוזמה שלקח על מנת לקיים את הישיבה המיוחדת הזאת, וכן את הטקס והכנס שנערך קודם לכן באולם שאגאל בכנסת.

חבר הכנסת אפרים סנה - בבקשה, אדוני.

אפרים סנה: כבוד נשיא המדינה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחינו הלוחמים, מה היה בה בתנועת המרי העברי שמצדיק כי היום, לאחר 60 שנה, נציין את יום הקמתה?

אפרים סנה: איזה לקח יש לדורות הבאים מעצם קיומה בן תשעת החודשים, חודשים שהיו מלאי פעילות של מרי חמוש, התיישבות והעפלה?

אפרים סנה: המיוחד בהקמתה של תנועת המרי היה היכולת של מנהיגי "ההגנה", האצ"ל והלח"י להתגבר על כל המשקעים הרגשיים, על יריבותם המרה, ולעשות ביחד לעצמאות ישראל.

אפרים סנה: הימים ימי קיץ 1945.

אפרים סנה: היקפה המחריד של השואה נחשף עם תבוסתה הסופית של גרמניה הנאצית.

אפרים סנה: מאות אלפים של יהודים ניצולי השואה נעים באירופה ללא בית, ללא מקלט, ללא מולדת, וממשלתה החדשה של בריטניה נועלת בפניהם את שערי הארץ.

אפרים סנה: בשעה שכזאת, כאשר גורלם האישי הקיומי של מאות אלפי יהודים מונח על כף המאזניים, נפגשו בתל-אביב, בדירת מסתור, ביולי 1945, ישראל גלילי ומשה סנה מצד "ההגנה", מנחם בגין מטעם האצ"ל ונתן ילין-מור מטעם הלח"י, וסיכמו עקרונית על הקמת מסגרת משותפת למאבק, מאבק שיאיץ את יציאת הבריטים מהארץ, יעורר את דעת הקהל העולמית ויביא להקמת מדינה יהודית עצמאית.

אפרים סנה: בבסיס השותפות היתה קבלת המרות, העקיפה אומנם, של מוסדות היישוב.

אפרים סנה: על הפעולות הוסכם במשותף, אבל גם לאצ"ל וללח"י אושרו רק מבצעים שמה שקרוי היום "הדרג המדיני" אישר אותם, והדרג הזה שאב את סמכותו ממוסדותיו הנבחרים של היישוב.

אפרים סנה: וזהו הלקח הראשון.

אפרים סנה: לאחדות לאומית, גם בשעה קשה, דרושה לא רק מטרה משותפת אלא גם כפיפות של המיעוט לרוב, כפיפות מוחלטת של הדרג המבצע לדרג המדיני המחליט.

אפרים סנה: זה היה נכון אז וזה נכון עד עצם היום הזה.

אפרים סנה: ויש לקח שני.

אפרים סנה: בשלהי קיץ 1945 בריטניה הגדולה - שיצאה כמנצחת, כאחת המנצחות, ממלחמת העולם - היתה מעצמה בעלת עוצמה צבאית אדירה.

אפרים סנה: מולה עמד יישוב של 600,000 יהודים בארץ-ישראל, עם צבא מחתרת דל בחימוש, בלי נשק התקפי, כמאמר המשורר - "צבא היחפנים".

אפרים סנה: איזה אומץ נדרש ליישוב הקטן הזה להכריז מלחמה על מעצמת-העל.

אפרים סנה: הלקח הוא, שעם קטן הנלחם על קיומו, גבו אל הקיר, אסור לו לסמוך אלא על עצמו.

אפרים סנה: לא אתפס למליצה חלולה אם אומר כי צדקת ענייננו, תחושת חוסר הברירה, היא שנתנה ליישוב ולמנהיגי ארגוני המחתרת את תעצומות הנפש לקרוא תיגר על בריטניה.

אפרים סנה: נועזות המבצעים של תנועת המרי, היכולת להוציאם אל הפועל במקביל ובהיקף נרחב, שכנעו את הבריטים, והם הודו בכך, כי עומד בפניהם צבא נחוש ואיכותי.

אפרים סנה: לכל עת, נכון הוא גם העיקרון הזה - לסמוך על עצמנו, לבטוח בעצמנו, לשמור תמיד גם על היתרון האיכותי וגם על היתרון המוסרי.

אפרים סנה: יתרונה ההיסטורי של "ההגנה" נבע מכך שהיא ראתה את המאבק בבריטים, את המאבק לעצמאות ישראל, לא רק כמאבק צבאי אלא כמאבק כולל, שיש בו ארבעה מרכיבים: מאבק צבאי, עלייה, התיישבות ופעולה מדינית.

אפרים סנה: לא "רק כך", אלא "גם כך".

אפרים סנה: לא זה היום לחזור לוויכוח הנדוש "מי גירש את הבריטים".

אפרים סנה: אני רואה את הציבור הגדול הזה שגודש את יציע האורחים, ואני חושב שזו הפעם הראשונה שוותיקי "ההגנה" ופלמ"ח, אצ"ל ולח"י יושבים כך בכפיפה אחת.

אפרים סנה: ואין נכונים יותר בעניין זה מדבריו של אבי מורי, שזכה להיות מפקדה של תנועת המרי, והדברים נאמרו במפגש של ראשי ארגוני המחתרת שארגנה גאולה כהן ב-1966.

אפרים סנה: וכך אמר: "אני אומר - היישוב לחם; לא 'ההגנה', לא אצ"ל ולא לח"י, אלא העם לחם - ואנו היינו משרתיו, כל אחד לפי דרכו.

אפרים סנה: ואילולא לחם העם לא היינו מגיעים לעצמאות.

אפרים סנה: עם לוחם משיג עצמאות".

אפרים סנה: ללוחמי המרי, אלה שכאן אתנו ואלה שאינם, מצדיעה היום כנסת ישראל.

מה שטוב לשרת המשפטים, טוב גם ליושב-ראש סיעת העבודה.

הם מבינים שאתם מוחאים להם כפיים בלבותיכם.

רבותי, אני מתכבד להזמין עוד אחד מהבנים של, חבר הכנסת .

עד לא מכבר היו לנו כאן חברי אצ"ל בבית.

מאז שהשר לשעבר חיים קורפו החליט לפרוש מהכנסת, ודב שילנסקי - שעוד מעט ידבר - אין לנו עוד חברים שהיו באצ"ל בתוך המערכת של הפרלמנט.

אבל בלח"י, אתה לא יודע, יש לנו חבר לח"י אחד שהוא עדיין חבר הכנסת.

היו הרבה דברים נעלמים בלח"י - אולי אתם לא יודעים - אבל יש לנו חבר הכנסת, כבוד סגן השר רביץ, הנמצא כאן אתנו והוא היה חבר ב"לוחמי חרות ישראל".

אדוני חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

כבוד הנשיא, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי השרים, חברי חברי הכנסת, הלוחמים כולם, בסתיו תש"ו, לפני 60 שנה, באחד הצריפים של מחנה המעצר בלטרון, שכב אבא שלי בחגורת גבס שעטפה את כל גוו.

שנתיים קודם לכן ניסה ד"ר שייב - אלדד היה אחד מהכינויים שלו במחתרת - לברוח מהבריטים.

הוא השתלשל מקומה רביעית על מרזב שבור והתרסק אל הרחוב התל-אביבי.

וכך היה נתון בלטרון, כלא בתוך כלא, ומתוך בתי-הכלא הללו כתב את המאמרים לכרוזי לח"י שהודבקו על הקירות ולעלונים המשוכפלים שהועברו במחתרת מיד ליד.

בתוך הכלא התקבלה הבשורה על הקמת תנועת המרי בשמחה טבולה בחשדנות.

בספרו "מעשר ראשון - פרקי זיכרונות ומוסר השכל" כותב אבי מורי: דווקא כיוון שהייתי רחוק מבעיות היום-יום ומהדיונים והוויכוחים על עניינים מעשיים, יכולתי להתעמק יותר בצדדים התיאורטיים של "מה קרה כאן", איך היה הפלא של שיתוף הפעולה בין המחתרת ו"ההגנה".

כי אכן זה היה הפלא ולא למה הפסיקו כעבור שלושת-רבעי שנה את המאבק.

שלוש כפות זכות מצא אבי עליו השלום בהסכם שבין "ההגנה", האצ"ל והלח"י: א.

עצם ההסכם נטל הרבה מחריפות ההסתה נגד הפורשים, בעבר ובעתיד; ב.

נכזבה תוחלתו של האויב למלחמת אחים; ג.

ההכרח בתיאום בפעולות נגד הבריטים בשעה ששלושת הגופים פועלים בין כה וכה.

אך גם בשמחה הגדולה על המלחמה המשותפת מבין ד"ר שייב את החולשה העיקרית של המאבק.

הרבה דברים הוגדרו בהסכם בין הארגונים, על הרבה דברים היו ויכוחים נוקבים ועמידה על המיקח.

רק דבר אחד לא הוגדר: מטרת המאבק הזה מהי.

לא על מדינה - שהרי אילו ניתנו 100,000 סרטיפיקטים באותה עת, היה המאבק החמוש מסתיים מייד.

ואם תאמרו: על הצלת יהודים, על ההעפלה - הרי בחשבון המתמטי הפשוט המרי נכשל.

ההד בעולם היה אומנם עצום לעצם המלחמה ולעצם ניסיונות ההעפלה, אבל במבחן התוצאה ניצח המאבק, לא מספר המעפילים שפרצו את ההסגר.

ואשר לאופי המאבק - איך להילחם בבריטים, היה זה ויצמן שאמר: "אין כפור חם; או הפסקת המאבק - או מלחמה בדרך ה'שטרניסטים'".

ואחרי תשעה חודשים שמעו לוויצמן, ותנועת המרי החליטה להפסיק את המאבק.

ולפיכך, שמא משתמע מכך שאולי כל חודשי המרי המשותף הזה לא היו אלא פלירט קצר, פרשיית אהבהבים חולפת, איזה מין אינטרמצו בין "סזון" ל"אלטלנה"?

אולי, אבל גם ברומן הקצר הזה, גם בתשעת החודשים הללו, היה די להיריון של מלחמת חירות, שלא היה אפשר להפסיקו עוד בהפלה מלאכותית.

כוח הקיום של העובר הזה, של אומה הנלחמת כתף אל כתף על חירותה, כבר היה חזק גם מהקברניטים שאמרו: די.

לא היה אפשר עוד לעצור את הגלגל וגם לא להחזירו אחורה, לימים אפלים וקדומים יותר.

צאו וראו איזה תהום היה צריך לחצות כדי להילחם יחד: השלב הראשון של המלחמה המשותפת אחרי ההסכם היה הפסקת ה"סזון" - להילחם כתף אל כתף עם לוחמי מחתרת שרק אתמול רדפו אותם כדי להסגירם לבריטים.

עיקרי ההסכם היו קבלת מרות המפקדה המאוחדת, תיאום בין הארגונים למען המלחמה בבריטים שהפכה להיות "מצוות עשה", מה שהיינו מכנים היום "ברירת המחדל".

היה צריך להסביר למה לא עושים, לא להיפך.

והסעיף האחרון: אם באחד הימים תצטווה "ההגנה" לנטוש את המערכה הצבאית נגד השלטון הבריטי הרי האצ"ל והלח"י יוסיפו להילחם.

ומעבר לכל מסילות הברזל והגשרים, יותר מספינות המעפילים ומטוסי הקרב הבריטיים שפוצצו, יותר מכל המפקדות וסמלי השלטון שרוסקו, היתה בתנועת המרי – אולי לראשונה מאז פיצול הכוחות הטרגי של המרד הגדול – אחדות המלחמה.

גם אם מטרותיה לא הוגדרו בבירור – היה ברור סוף-סוף מיהו האויב ומיהו האח.

בעצם החיבור טמונה היתה גם הבטחה לעתיד.

"על כן חזקה אמונתנו כי אחדות הנשק העברי איננה מקרה, איננה ארעית.

כמו שאחת היא המולדת כן אחת המלחמה לחירותה.

ואם אחת המטרה – כל הדרכים והשבילים מובילים לקראת המטרה, לדרך המלך.

המטרה השלמה תובעת את אימוץ כל הכוחות, את איחודם.

אחדות לוחמת, אחדות לשם המלחמה.

נתפלל כולנו שתהא רוח האהבה והבינה שורה על נותני הצו.

שלא יכזיבו.

שתהא רוח ההקרבה מפעמת גם את לבותיהם.

לכול, לכול נשואים דברינו; לכל אוהבי המולדת, לכל אשר הרגשת כבוד האדם לא נמחתה מלבו.

לכולכם אנו קוראים: הילחמו לחירות המולדת, כי הכול בה.

היא ראשית והיא אחרית לכול.

הקשיבו: חירות למולדת, חיי כבוד לאומה.

"

תודה לחבר הכנסת .

רבותי חברי הכנסת, אנחנו מכבדים בברכה גם את חיילי צה"ל המשתתפים אתנו כאן באירוע זה.

אני מתכבד להזמין את חברי הכנסת לשעבר, כל אחד ואחד בתורו.

הראשון, חבר הכנסת לשעבר לובה אליאב.

נמצאים אתנו כמה חברי כנסת שגם הם היו חברי המחתרות.

אני מדבר על סגנית השר לשעבר מרים תעסה-גלזר, עורך-הדין מלמן, ועוד חברים שהיו פה חברי המחתרות.

נא להעביר לי פתק – כי אני מרכיב משקפי קריאה – ואני אשמח לציין את שמותיהם.

אריה לובה אליאב: כבוד נשיא המדינה, כבוד נשיא המדינה לשעבר יצחק נבון, כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד יושבי-ראש הכנסת לשעבר דב שילנסקי ושבח וייס, כבוד חברי הכנסת וחברי הכנסת לשעבר, כבוד חברותי וחברי, לוחמי "ההגנה", הפלמ"ח, האצ"ל והלח"י.

אריה לובה אליאב: יותר משלוש שנים, מ-1945 עד 1948, עשינו בפקודת "ההגנה" ב"מוסד לעלייה ב'", ב"בריחה" ובהעפלה.

אריה לובה אליאב: זאת היתה המלחמה בין הפליט היהודי, ניצול השואה, על סיפון אונייתו החותרת לחוף לבין צי הוד מלכותו הסוגר על השער.

אריה לובה אליאב: גם עתה, ממרחק של שנים, לא הועם זוהרן של שנים אלה, שנים של מאמץ אנושי, של תושייה, אומץ, נחישות, אלתור, תחבולות ודבקות במטרה.

אריה לובה אליאב: היה זה אחד השיאים במאבקו של עם להשגת מטרותיו הלאומיות.

אריה לובה אליאב: במאבק זה רוכזו כל הדרמה, הטרגדיה והאפופיאה של העם היהודי: חלשים נגד חזקים, רדופי סער מול אימפריה, דוד מול גוליית.

אריה לובה אליאב: וחלוקי הנחל של דוד היו הספינות.

אריה לובה אליאב: התחלנו בחלוקים קטנטנים – קליפות אגוז כמו ה"דלין", כלי שיט שיותר משהיה ספינה היה סירת דיג, שיצאה בקיץ 1945 מאיטליה ועליה 35 מעפילים; וגמרנו ב-1948 בבליסטראות ה"פאנים", הלוא הן האוניות "קיבוץ גלויות" ו"עצמאות" שהביאו בבת-אחת ויחד 15,239 מעפילים.

אריה לובה אליאב: אני רוצה לשיר למעפילים; לחיילים ולחיילות האלמונים, לנערות ולנערים, ליתומות וליתומים, לפרטיזנים, ללוחמי הגטאות, למזי הרעב שיצאו מהמחנות מקועקעים בגוף ובנפש.

אריה לובה אליאב: לכל אלה אני רוצה לשיר שיר תהילה על עוז רוחם, על נכונותם ליטול בידם – לאחר חמש שנות אימים – את גורלם ואת מקלם ותרמילם, ללכת בלי להביט לאחור, לנדוד ולעבור גבולות, להמשיך ללכת ולעבור מעברי הרים בשלג ובקור, להגיע לחופים, להיכנס ל"מחנות ההפלגה", לחכות בתנאי משמעת חמורה, שבועות וחודשים, ולעלות על ספינות רעועות ולהאמין, לא לחדול להאמין, לחבורת הנערים המובילה אותם בדרך לא דרך, ביום ובלילה, בצינה ובחום, להמשיך ולשייט ימים, שבועות וחודשים; להידחס בבטני האוניות ולא לזוז כל העת מדרגשיהם, אלא לפי פקודה.

אריה לובה אליאב: לשכב לפי פקודה, לאכול לפי פקודה – הכול לפי צו המפקדים.

אריה לובה אליאב: ובהתקרב הספינות לחוף הארץ לעלות על הסיפון, לשיר את "התקווה" ולמצוא עוד שרידי כוח, בהינף הדגל הכחול-הלבן, להתנגש עם חיילי הצי המלכותי החמושים הקופצים על ספינות הפליטים מגובה המשחתות שלהם, להכות בהם ולהיות מוכים, זבי דם ופצועים, ולהיגרר אחד אחד בידי שישה קלגסים, לעלות בין שורות צנחנים בריטים לאוניות גירוש, להיות מוסעים למחנות ריכוז בעתלית ובקפריסין, לחיות שוב בצריפי פח ולהיות מוקפים שוב בגדרות תיל ובמגדלי שמירה, להתאמן בנשק מחתרת במחנות, ולבסוף להגיע לחופי ארץ-ישראל ולהתחיל לבנות את חייהם מחדש.

אריה לובה אליאב: ואני רוצה להצדיע לחיל העזר היהודי שלנו, ליהודים בצבאות בעלות הברית: לטוראים, לסמלים, לקצינים היהודים האמריקנים, היהודים הרוסים והיהודים הבריטים והיהודים הצרפתים; איך חברו לאגודה אחת לעשות רצוננו ולמלא מבוקשנו; איך נעשו ה"שמע ישראל" ו"עם ישראל חי" לססמאות ולמילות צופן מגבול רוסיה עד קצה המגף האיטלקי.

אריה לובה אליאב: ולאנשי ה"ג'וינט" הלובשים מדי ארצות-הברית ומתחתיהם הולם יחד אתנו לב יהודי, וליהודי ארצות-הברית שרכשו בשבילנו בכסף ובתושייה רבה ספינות מלחמה ישנות להופכן לאוניות מעפילים.

אריה לובה אליאב: אני רוצה להצדיע למתנדבים היהודים האמריקנים, בהם אנשי צי המלחמה וצי הסוחר וחיל הנחתים של ארצם, שלחמו זה לא כבר בכל חזיתות המלחמה ועתה עלו, בסיכון ובידיעה ברורה מה עם עושים, על סיפון האוניות שנרכשו בארצות-הברית והשיטון לאירופה ויחד אתנו עזרו להביאן, על מעפיליהן, לחופי הארץ והיו אתנו בטוב וברע.

אריה לובה אליאב: אני רוצה לשיר שיר הודיה לגויים שעזרו לנו, לדייגים, לאנשי המספנות, למלחים, ולז'נדרמים ולקציני הצי, לפשוטי עם ולמיניסטרים, ובהם איטלקים ויוונים, ספרדים וצרפתים, דנים, נורבגים ושבדים, בלגים והולנדים, טורקים וקפריסאים, יוגוסלבים, בולגרים ורומנים, ואתם גם סוחרי אוניות וחצאי פיראטים וחלפנים וספסרי שוק שחור.

אריה לובה אליאב: בלעדיהם לא היתה ההעפלה ולא יכלה להיות.

אריה לובה אליאב: חלקם עשו את מלאכתם תמורת בצע כסף, אך רובם – כן, רובם - עזרו, תמכו ואפילו סיכנו עצמם, משום שידעו כי אתנו, עם הפליטים שבדרך, הצדק, כי מלאה סאתנו וכי חייבים להושיט לנו יד ולפנות לנו דרך.

אריה לובה אליאב: ואני רוצה להצדיע לחברינו שעבדו במזרח ושיצאו בשליחות "המוסד לעלייה ב'" ללבנון ולסוריה, לעירק ולאירן, ופעלו באומץ ובתושייה שלא נפלו ולעתים עלו על אלה שלנו באירופה, ושסיכנו נפשם סיכון עליון בעבודתם במחתרת בתוך ארצות ערב והעלו יהודים בדרכי המדבר והישימון, במעברי הרים וגם בתחבולות מופלאות בדרכי אוויר בין בגדד ורמת יבנאל.

אריה לובה אליאב: והלב רוצה לשיר גם לנו, לעצמנו, לחבורת הנערים ש"עמסה את עמה עלי שכם", לצעירים שניהלו את המערכה ופקדו על "קרב טרפלגר" של העם היהודי, לחיילים הארץ-ישראלים ביחידות הצבא, שלפי פקודה ופקודת הלב פשטו מדיהם אחרי הניצחון על הנאצים ונשארו באירופה לעבוד ב"בריחה" ובהעפלה.

אריה לובה אליאב: לימאי הפלי"ם – אנשי הפלוגה הימית של הפלמ"ח - אשר פקדו על האוניות, וללוחמי "ההגנה" בחופים, ולאלחוטאים בספינות ובבסיסים, הלוא הם "הגדעונים", שטוו רשת מופלאה על פני ימים ויבשות.

אריה לובה אליאב: לא רבים היינו ולא מנוסים.

אריה לובה אליאב: לא היו לנו שום ספרי עזר ופקודות קבע כיצד מובילים רבבות פליטים מהלך רבבות קילומטרים ביבשה ובים, כיצד מבריחים גבולות, כיצד נלחמים על הסיפונים.

אריה לובה אליאב: צעירים מאוד היינו.

אריה לובה אליאב: מפקדינו הדגולים, כמו "הזקן" באיטליה, הלוא הוא יהודה ארזי, אלוף ורב-אמן בדמיון ובתחבולה, שפקד על פעולות ההעפלה באיטליה, ואתו עדה סרני, "הסניורה" המופלאה, וחבריהם בפיקוד ברחבי אירופה, כל אלה היו בגיל שבין 30 ל-40.

אריה לובה אליאב: ואנו – מפקדי השיירות, מפקדי מחנות ההפלגה ומפקדי האניות - היינו בשנות ה-20 לחיינו ובידינו הופקדו אוניות הקרב הרעועות של העם היהודי ובבטניהן ועל סיפונן אלפי אדם שאת גורלם חרצנו ושבאורח פלא נתנו בנו אמון ללא מצרים ומילאו את פקודותינו כטובים וכממושמעים שבחיילים.

אריה לובה אליאב: ולנו אין מדים ואין דרגות ואין סמלים ולא תואר לנו ולא הדר, זולת האמונה והדבקות בשליחות האנושית והיהודית הנעלה שהוטל עלינו לקיימה.

אריה לובה אליאב: ועל כל המכונה האדירה הזאת, המזיזה מאות אלפי אדם והמשיטה עשרות אוניות, מפקד איש שמתחת לפשטות הליכותיו וצניעותו הסתתרה מזיגה של תושייה גדולה, עוז רוח ורצון נחוש כפלדה, הלוא הוא שאול מאירוב, לימים אביגור, המפקד העליון של "המוסד לעלייה ב'", והוא חולש על רשת מבצעית הפרוסה כמעט על כל אירופה, על רוב ארצות המזרח התיכון וסניפים לה מעבר לאוקיינוס.

אריה לובה אליאב: זכות גדולה נפלה בחלקנו לפעול בהעפלה ועל זכות זאת נברך כעל לחם.

אריה לובה אליאב: רבים מחברינו כבר אינם אתנו, מהם שנפלו בדמי ימיהם במלחמות ישראל ומהם שהלכו לעולמם ונאספו אל אבותיהם.

אריה לובה אליאב: חלקנו נמצא עתה משני עברי "הגבורות" של חייו וזוכר בגאווה את "ימי הספינות שבדרך".

אריה לובה אליאב: כך סיים נתן אלתרמן את שירו הנפלא "נאום תשובה לרב-חובל איטלקי אחרי ליל הורדה": "ונספר לך אז כי פתוחים השערים / כבר מזמן נפתחו חי שמים! / ופתחה אותם זו חבורת הנערים / שעמדה אותו לילה במים.

אריה לובה אליאב: / כך יהיה! ולכן אל מול רוח איתן / לחיי הסיכון והפרך! / לחיי הספינות הקטנות קפיטן! / לחיי הספינות שבדרך!".

אריה לובה אליאב: תודה רבה.

תודה רבה לחבר הכנסת לשעבר אריה לובה אליאב.

אני מזמין את חבר הכנסת והשר לשעבר יאיר צבן.

יאיר צבן: כבוד הנשיא, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת המכהנים והלשעברים, נכבדי, ואחרונים אחרונים חביבים הלוחמים, מתיישבי הספר, המעפילים ואנשי עלייה ב' של שנות ה-40 ובני המשפחות השכולות, כמי שבאותם ימים נמנה עם גדודי הנוער של "ההגנה" וזכה כעבור שנתיים להתגייס לפלמ"ח, אני רואה עצמי שותף זוטר שלכם, אתם שחירפתם את נפשותיכם במערכות ההעפלה, "ההגנה", המרי וההתיישבות וסללתם את הדרך להקמת המדינה.

יאיר צבן: ציון ימי זיכרון שבהם מעלים על נס את גבורתם של בני דורות קדומים הוא בדרך כלל מעמד מרגש המושך בחבלי קסם אל ימים רחוקים, הרואיים.

יאיר צבן: אבל הרשו לי למלא לרגע את תפקיד הילד הרע, המצביע גם על ארבע סכנות האורבות לנו שעה שאנו מעלים על נס מעללי גבורה מן העבר.

יאיר צבן: הסכנה הראשונה היא הבנליזציה של אפוס הגבורה, לעתים עד גבולו של הקיטש.

יאיר צבן: הסכנה השנייה היא ההסתבכות בקוריה של הנוסטלגיה, הלוכדת בקלות את מיואשי ההווה ומנחמת אותם בניחומים כוזבים על פארם של ימים רחוקים.

יאיר צבן: במקום מאבק על העתיד, בריחה אל העבר.

יאיר צבן: הסכנה השלישית טמונה בעובדה שהזיכרון, בהיותו סובייקטיבי ולפעמים אינטרסנטי, מעוות את הסיפור ההיסטורי, משנה את משקלם היחסי של אירועים שונים, ארגונים ואישים שונים.

יאיר צבן: והסכנה הגדולה מכולן, כי נכביר בטקסים ונמעט בהפקת לקחים, עד שתתקיים בנו אמרתו של הגל הזקן כי "האדם לומד מן ההיסטוריה שהאדם אינו לומד מההיסטוריה".

יאיר צבן: ברוח זאת אני מבקש לפתוח בתיקון היסטורי.

יאיר צבן: אקדים בגילוי נאות - לפני 33 שנים קיבלתי על עצמי לעמוד בראש הוועד הציבורי להנצחת זכרו של מי שהיה ראש המפקדה הארצית של "ההגנה" ועמד בראש תנועת המרי העברי, משה סנה.

יאיר צבן: היו שרצו לדחוק את זכרו מתולדות הארץ הזאת בגלל יריבויות וקרעים עמוקים.

יאיר צבן: הנה - מאי 1968, בבית הנשיא מתכנסים כל ראשי הארגונים הלוחמים בתקופת היישוב ומפקדיהם לטקס חלוקת אות העל"ה – עיטור לוחמי המדינה.

יאיר צבן: ומי שעמד בראש תנועת המרי והיה במשך חמש שנים הרמ"א של "ההגנה", הוחרם.

יאיר צבן: אותו לא הזמינו.

יאיר צבן: רק מחאה ציבורית אילצה את האחראים לשלוח לו את אות העל"ה בדואר.

יאיר צבן: תשע שנים לאחר מכן, דווקא ב-1977, היה זה מנחם בגין שהורה על הכללתו של סנה בסדרת בולים של השירות הבולאי שהופיעו בה ראשי המחתרות, וזאת בניגוד לפקידיה של הממשלה שקדמה לו, אשר סירבו לכלול את דמותו של סנה בסדרה.

יאיר צבן: צעד ראשון לתיקון העיוות נעשה לפני שלוש שנים, והוא קשור בסיפור של תנועת המרי.

יאיר צבן: הפעולה הראשונה שנערכה בשם תנועת המרי התבצעה לא ב-1 בנובמבר, אלא ב-9 באוקטובר 1945, כאשר הגדוד הראשון של הפלמ"ח, בפיקודם של נחום שריג וסגנו יצחק רבין, שחרר את המעפילים במחנה עתלית.

יאיר צבן: סנה רצה ש"ההגנה" והפלמ"ח יגיעו לשיתוף פעולה עם האצ"ל והלח"י, לאחר שהוכיחו את יכולתם המבצעית ואת רוח הלחימה שלהם.

יאיר צבן: היו לבן-גוריון ולסנה גם סיבות מדיניות להקדים את הפעולה, אבל לנימוק החינוכי-הציבורי היה משקל כאן, כאילו אמר:

יאיר צבן: כאשר נמנענו ממאבק חמוש נגד הבריטים, לא היה זה מחמת חולשה או העדר יכולת, אלא משום שהיינו משוכנעים שכל עוד אנגליה נתונה במלחמה נגד היטלר, אנו בחזית אחת אתה, ולא נירה בגבה.

יאיר צבן: משתמה המלחמה, ומשהתברר כי פניה להמשך "הספר הלבן", הסקנו מסקנות.

יאיר צבן: לפני שלוש שנים נעשה צעד ראשון לתיקון המעוות, כאשר הוחלט לקרוא את אתר המעפילים בעתלית על שמו של משה סנה.

יאיר צבן: 34 שנים לאחר פרשת העל"ה.

יאיר צבן: לתנועת המרי על כל מרכיביה היו מטרות פוליטיות, לכן טבעי שהדיון בה יכלול גם היבטים פוליטיים.

יאיר צבן: הדיאלוג בין ההווה לעבר הוא מרתק ויש משחק כוחות בין השניים, מי יעצב את פניו של מי.

יאיר צבן: הנה, ראו כיצד משפטים שהושמעו בעבר מקבלים לפתע משמעות חדשה בהווה.

יאיר צבן: אז, בשנות המרי, אנו זעקנו שוב ושוב כי אין כוח בעולם שימנע מעם, אפילו קטן, לדבוק במאבק על חירותו.

יאיר צבן: והיום, אותו משפט מאז, עם כל ההבדלים, מקל עלינו להבין טוב יותר את העימות עם הפלסטינים.

יאיר צבן: וכך, העבר מסייע בהבנת ההווה.

יאיר צבן: ומנגד, אנו – ולא רק אנו – תובעים היום מהפלסטינים להבטיח כי יהיה להם פיקוד צבאי אחיד, כי לא יתירו את קיומם של ארגונים צבאיים נפרדים, כי יכפיפו את כל הכוחות הצבאיים לרשות האזרחית הנבחרת.

יאיר צבן: אני מאמין כי תביעה מוצדקת זו מאירה באור קצת אחר פרשות מורכבות מהעבר שלנו, וכך ההווה מסייע בידינו להבין טוב יותר את העבר.

יאיר צבן: חברותי וחברי הלוחמים, ללוחמי תנועת המרי העברי היה חלום, כי תקום כאן מדינה יהודית שוכנת לבטח, מקבצת גלויות, דמוקרטית, כמובן, וחברה חדשה, חברת מופת.

יאיר צבן: והם, אתם, אנחנו, מתבוננים היום בפועל ידינו, מתפעלים מהישגים שהושגו בתחומים רבים, אבל השמחה אינה שלמה.

יאיר צבן: האומנם שיערנו שעד היום נתבוסס בביצת הסכסוך עם שכנינו?

יאיר צבן: האם זו חברת המופת שעליה חלמנו?

יאיר צבן: הלב הרי נחמץ ונסער בראותנו כי חברתנו היא שיאנית בין-לאומית בפערים חברתיים; בראותנו כיצד רבבות אזרחים נזקקים לבתי-תמחוי; בראותנו חברה שהמירה את שני לוחות הברית שלה מצדק ורווחה לרווח וצדקה; בראותנו את השחיתות הפושה סביבנו כרקב.

יאיר צבן: אשר על כן, במלאות 30 שנה לתנועת המרי העברי, נייחל לכך שילדינו ונכדינו יקימו את תנועת המרי הישראלית, שבה יתלכדו יחד ותיקים ועולים חדשים, חילונים ודתיים, יהודים וערבים; תנועת מרי ישראלית לא אלימה, שתיאבק – איך אומרים אצלנו - בנחישות וברגישות לחידוש פניה של החברה שלנו, לקרבה אל החלום שחלמנו לפני 60 שנה.

יאיר צבן: תודה רבה.

תודה רבה.

גם אנחנו רוצים לראות כאילו זה היה אתמול, אבל זה היה לפני 60 שנה ולא 30 שנה.

אני מתכבד להזמין את יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת דב שילנסקי, להיות אחרון הדוברים.

אחריו יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון של הכנסת על מנת לברך את כל הלוחמים בעבר, מטעם ועדת החוץ והביטחון.

דב שילנסקי: כבוד נשיא המדינה משה קצב ורעייתו גילה, כבוד הנשיא החמישי של המדינה מר יצחק נבון, כבוד יושב-ראש הכנסת ויושב-ראש הכנסת בעבר מר שבח וייס, חברי הכנסת בהווה ובעבר, אחי הלוחמים חברי כל המחתרות, אני אצטמצם בדברי רק בנושא שעומד לפנינו, והוא תנועת המרי, איחוד הכוחות הלוחמים ואהבת ישראל.

דב שילנסקי: בהגדירם את הסיבה לחורבן ולגלות קבעו חז"ל: "לא חרב בית-המקדש אלא על שנאת חינם, ולא ייבנה אלא מתוך אהבת חינם".

דב שילנסקי: האירוע היום בכנסת בא לבטל כל שנאה והתפלגות ומדנים ומריבות בינינו, ולקרב לבבות.

דב שילנסקי: לא שנאה, אלא אהבה.

דב שילנסקי: אהבה.

דב שילנסקי: רק אם זו אהבת חינם, אהבת חינם היא עדיפה משנאת חינם.

דב שילנסקי: כידוע לכם, אני ניצול השואה.

דב שילנסקי: כשהשתחררנו לאחר מצעד המוות של דכאו והתקבלנו בחום רב על-ידי חיילי הבריגדה היהודית שלחמה באיטליה, היינו המומים כשלמדנו לדעת שבעת שאנו היינו שם, בין חומות הזוועה, עסקו אחינו במולדת במריבות מפלגתיות ובכל מיני מריבות אחרות ביניהם, שהגיעו עד כדי שנאת אחים.

דב שילנסקי: כשחידשתי לאחר השואה את פעילותי בארגון הצבאי הלאומי, הייתי מלא סיפוק כשקראתי את התזכיר שהגיע אלינו לאירופה בדואר המחתרת, ובו פנה מנחם בגין, מפקד הארגון הצבאי הלאומי, ל-250 אישים בארץ, לראשי המוסדות, לעסקני המפלגות ולאנשי מדע וכלכלה בקריאה שיבינו את גודל השעה ויפנו כולם במשותף למאבק במשעבד הבריטי.

דב שילנסקי: האירוע של כל הארגונים שלחמו במחתרת למען תקומת המדינה, המתקיים פה היום, מלמד אותנו שכוחות עם ישראל הם גנוזים, צריך רק לרצות לפעול כדי לגלותם, וכי יש לנו עם בריא וחזק, שיש לו הרבה יותר כוחות ממה שאנו חושבים ורואים.

דב שילנסקי: אם כי האירוע של היום מרנין את הנפש, אני מוכרח להעלות את הקטע העצוב מן העבר; לא כדי להקניט, אלא רק לשם מתן משמעות נוספת לחשיבות של איחוד הכוחות.

דב שילנסקי: כאשר אנשי הארגון הצבאי הלאומי נרדפו על-ידי אחיהם היריבים בתקופה שכונתה ה"סזון", היו בשורותיו חיילים וגם מפקדים שדרשו מהמפקדה להגיב ולהשיב מלחמה שערה.

דב שילנסקי: ואז פסק מנחם בגין: מלחמת אחים - לעולם לא.

דב שילנסקי: הוא הוסיף והסביר, שיבוא היום ועוד נזכה שאותם האחים הרודפים אותנו היום יילחמו שכם אחד אתנו.

דב שילנסקי: יש המעריכים שלולא ההבלגה של האצ"ל בתקופת ה"סזון" לא היינו מגיעים לתקופת המרי המאוחדת.

דב שילנסקי: בפועל, לכל אחד לפי הבנתו, היה רצון טוב.

דב שילנסקי: כל אחד חשב שדרכו היא הדרך הנכונה.

דב שילנסקי: לכל אחד היו כוונות טובות, אך רבות מהכוונות הובילו אל סף אסון; אסון של מריבה, אסון של מלחמת אחים.

דב שילנסקי: ציפינו – והעם ציפה – שיבוא סוף לכך.

דב שילנסקי: ואכן היום הגדול הגיע.

דב שילנסקי: בליל כ"ה בחשוון תש"ו נפל הדבר.

דב שילנסקי: כל כוחות היישוב המהווים את הזרוע המזוינת של האומה יצאו להתקפה כדי לשחרר את ארצם המשועבדת.

דב שילנסקי: לא אפרט את כל הפעולות שביצע כל ארגון לפי תוכניות שאושרו על-ידי הנהגת תנועת המרי.

דב שילנסקי: אומנם היו אי פה אי שם חריגות - שלמען הרוח הטובה שיש פה היום, אכנה אותן במעמד זה אי-הבנות.

דב שילנסקי: אציין לגבי הארגון הצבאי הלאומי, שאליו אני שייך, שלא ביצענו שום פעולה ללא אישורה המוקדם של הנהגת תנועת המרי, זולת "פעולות רכישה" אשר היינו רשאים לפי ההסכם לבצע על דעת עצמנו.

דב שילנסקי: לא רק בהיקף הפעולות צפון ערכה ההיסטורי של תנועת המרי.

דב שילנסקי: יש חשיבות מיוחדת בעצם העובדה שבמקום שזרועות הביטחון של עם ישראל יילחמו זו בזו, הן נתנו יד זו לזו, והידיים הצטרפו לזרוע אחת שהגיעה עד לכיסא הכבוד והביאה אותנו לאתחלתא דגאולה.

דב שילנסקי: לאירוע המתקיים פה היום בכנסת יש משמעות נוספת, והיא הלקח לגבי העתיד.

דב שילנסקי: הקיטוב שהיה קיים אז, לפני הקמת תנועת המרי, לא היה קטן מהקיטוב הקיים אצלנו היום.

דב שילנסקי: למזלנו, לא הגענו היום לדרגה שהיתה אז, של הפקרת אחים בצורה מאורגנת לידי היריב.

דב שילנסקי: אין להעלות על הדעת שיכולה להיות היום קריאה שתתקבל על דעת הציבור לבעלי בתים לזרוק את הדיירים שלהם אם הם חשודים שהם שייכים למפלגה אחרת או הם בדעה שונה, וודאי וודאי שלא לזרוק ילדים מבית-הספר אם הם משתייכים לתנועה זו או לתנועה שאינה מקובלת על הממסד.

דב שילנסקי: הדור שלנו הקריב הרבה בתקופת המדינה.

דב שילנסקי: המלחמה התקיימה גם בארץ וגם בגולה.

דב שילנסקי: בתקופת המרי המאורגן גברה גם ההעפלה.

דב שילנסקי: שמענו פה פירוט מלא של ידידי הטוב, אריה לובה אליאב, על תקופת ההעפלה, ולא אוסיף על זה.

דב שילנסקי: אציין רק כי אם את הספינות הובילו צעירים מהארץ, מילאו את הספינות אנשי שארית הפליטה.

דב שילנסקי: איזה אידיאליזם.

דב שילנסקי: אחרי שואה כל כך איומה, אחרי סבל כל כך גדול, אחרי אושוויץ, אחרי דכאו, אחרי בוכנוואלד, אחרי רעב, אחרי משרפות, בכל הכוחות לעלות על ספינות עלובות, להתנדנד בגלי הים תוך סכנת חיים, זקנים, נשים וטף, עייפים ורצוצים.

דב שילנסקי: איזה אידיאליזם.

דב שילנסקי: האירוע המתקיים כאן היום בכנסת מספר על העבר לאלה שלא היו כאן עדיין, לצעירים שנולדו אחרי זה ולעולים החדשים.

דב שילנסקי: ידע הנוער דהיום שהמדינה לא ניתנה לנו על טס של כסף.

דב שילנסקי: הרבה הרבה דם שפכנו להקמתה, והיו הרבה מאוד קורבנות.

דב שילנסקי: במלחמת תנועת המרי נפלו חללים רבים מכל הארגונים הלוחמים.

דב שילנסקי: אנו מצדיעים לגבורתם ומחבקים את היקרים לנו מכול, את המשפחות שלהם, שיושבות כאן היום ביציע.

דב שילנסקי: יהי רצון ויתקיים חזון הנביא ישעיהו: לא ישמעו חמס בארצך, שוד ושבר בגבולותייך, וקראת ישועה חומותייך ושערייך תהילה.

דב שילנסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זו הזדמנות נדירה שניתנת לחבר הכנסת לשעבר להשמיע דברים מעל דוכן הכנסת.

דב שילנסקי: תרשו לי כאחד מדור המייסדים לאחל לכם, חברי הכנסת, הצלחה בפעילות למען העם והמדינה.

דב שילנסקי: גורל עם ישראל מוטל על כתפיכם, תבינו את גודל משמעותו.

דב שילנסקי: במשך שעות שמעתם היום על הלחימה וההקרבה למען ארץ-ישראל.

דב שילנסקי: תשמרו עליה מכל משמר.

דב שילנסקי: היא בבת-עיננו, היא נשמת חיינו.

דב שילנסקי: היא האחת והיחידה שיש לנו ואין לנו כלום בלעדיה וזולתה.

תודה רבה ליושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת דב שילנסקי.

אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת יובל שטייניץ, לברך את הלוחמים בימים ההם ואלה המופקדים על הביטחון בזמן הזה.

יובל שטייניץ: רבותי, אדוני נשיא המדינה משה קצב ורעייתו גילה, יושב-ראש הכנסת, ידידי רובי ריבלין, ויושבי-ראש הכנסת לשעבר דב שילנסקי ושבח וייס, חברי חברי הכנסת, ואחרונים חביבים, ראשונים חביבים, לוחמי המחתרות - "ההגנה", האצ"ל, הלח"י והפלמ"ח.

יובל שטייניץ: לכבוד רב הוא לי להיות אחרון הדוברים בישיבה החגיגית הזאת לציון 60 שנה להקמת תנועת המרי העברי, בשמי ובשם חברי בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

יובל שטייניץ: ברצוני להתייחס לשלושה מושגים שעלו כאן בין השיטין בדברי קודמי: בריאה, אחדות וגבורה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, מה הוא הדבר הגדול והנשגב ביותר, המאורע הגדול ביותר המתואר בתורתנו הקדושה?

יובל שטייניץ: כמובן, בריאת העולם.

יובל שטייניץ: יש הבדל בין גודל המעשה, בין בריאה לבין שמירה.

יובל שטייניץ: לכן כשאנחנו מדברים על השם אלוקינו, אנחנו מדברים על בורא עולם בראש ובראשונה.

יובל שטייניץ: ואולם המעשה הגדול ביותר, החשוב ביותר והנשגב ביותר לעם היהודי בדורות האחרונים הוא ללא ספק בריאתה או יצירתה של מדינתנו, הלוא היא מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: לוחמי המחתרות הם הגיבורים, הם היוצרים, הם הבוראים את המדינה.

יובל שטייניץ: אתם יצרתם מדינה במה שנראה כמעט כיש מאין, במה שנראה כמעט כאחד הנסים הגדולים וכאחד הפלאים הגדולים בהיסטוריה המודרנית.

יובל שטייניץ: עלינו מוטלת החובה לשמור על היצירה המופלאה הזאת, לשמור על המדינה שאתם הקמתם.

יובל שטייניץ: אתם לא נאבקתם על השמדת בריטניה במרי העברי.

יובל שטייניץ: אתם נאבקתם על הקמת מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: אתם לא נאבקתם לשלילת חירות של עם אחר.

יובל שטייניץ: אתם נאבקתם לחירות לעם ישראל.

יובל שטייניץ: אין מטרות יותר צודקות, אין מטרות יותר נעלות.

יובל שטייניץ: לא נאבקתם להרס ולחורבן, נאבקתם לחירות, לבריאה, ליצירה ולקוממיות.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אין אחדות ללא דמוקרטיה, או, מצד שני, כוח ברוטלי, לכן צדק קודמי, פרופסור , שהביע בשמו ובשם אביו ז"ל את הפליאה על היווצרות האחדות במרי העברי, ללא דמוקרטיה, וגם למרות ה"סזון", ללא כוח דיקטטורי וברוטלי.

יובל שטייניץ: וצדק יושב-ראש הכנסת בשבוע שעבר שהזכיר שהכנסת, זאת אומרת הדמוקרטיה, מנעה "אלטלנה" חדשה בטראומה הגדולה ובוויכוח הגדול של הפינוי או ההתנתקות מחבל-עזה.

יובל שטייניץ: אבל, רבותי, אחדותנו היא גם בדמוקרטיה, ולא רק בדמוקרטיה.

יובל שטייניץ: והמרי העברי המשותף שצמח, כפי שתיאר את זה פרופסור אלדד כאיזה נס, כאיזה פלא, הוא המצב הטבעי גם היום.

יובל שטייניץ: גם היום, אדוני היושב-ראש, אנחנו, למרות כל ההבדלים והמחלוקות, עם אחד, ואנחנו עם אחד יותר מאי-פעם.

יובל שטייניץ: אנחנו עם אחד כמו שאליהו חכים ואליהו בית-צורי היו עם אחד ואיש אחד.

יובל שטייניץ: אנחנו עם אחד כי אין לך כמעט משפחה בישראל שאין בה שמאל וימין.

יובל שטייניץ: אין לך כמעט משפחה בישראל היום שאין בה אשכנזים וספרדים.

יובל שטייניץ: אין לך כמעט משפחה בישראל שאין בה קיבוצניקים ומתנחלים.

יובל שטייניץ: ואין לך משפחה בישראל שאין בה דתיים וחילונים.

יובל שטייניץ: אנחנו עם אחד יותר מאשר כל עם אחר.

יובל שטייניץ: ואנחנו נישאר כאלה גם בזכות הדמוקרטיה, אבל לא רק בזכות הדמוקרטיה.

יובל שטייניץ: היום זה הזמן, אדוני היושב-ראש, לחבק את אלה בינינו שעברו טראומה נוראית, הטראומה של הפינוי וההתנתקות מרצועת-עזה, את אלה שעדיין לא נמצא להם פתרון ויושבים בבתי-המלון, את המתנחלים המודאגים ביישובים האחרים ביהודה ושומרון שאותם צריך לחזק.

יובל שטייניץ: היום זה הזמן שכולנו נחבק אלה את אלה ונתחשב בדאגות ובצרכים אלה של אלה.

יובל שטייניץ: ומלה אחרונה, על הגבורה.

יובל שטייניץ: תמיד הערצתי את גבורת לוחמי המחתרות.

יובל שטייניץ: עוד מילדות זכורה לי ההערצה שלי ושל הסביבה הקרובה לסבי, שהיה אחד מגיבורי "ההגנה", ותמיד התגאה במדליה המוכספת שהוא קיבל מהפלמ"ח, שהיה כתוב עליה "גיבור".

יובל שטייניץ: אבל רק מאז שאני מכהן כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אני מבין את מלוא העוצמה של גבורתכם.

יובל שטייניץ: כי היום, כאשר אני עד לא רק לגבורתם של חיילי צה"ל, אלא לגבורתם של לוחמי הארגונים החשאיים של היום, של המוסד והשב"כ, אני מבין שיש גבורה ויש גבורה יתירה; יש גבורה של לוחמים שאין אפשרות להתגדר במעשיהם ולפרסם את מעשיהם.

יובל שטייניץ: ואני רוצה לומר לכם שגם היום בצה"ל ובארגונים החשאיים, בשב"כ ובמוסד, יש גיבורים גדולים שלא זוכים להערכה, ולא יכולים לזכות להערכה מלאה, וטוב שיש לפעמים ועדת החוץ והביטחון של הכנסת שיודעת בשם הציבור להוקיר את מעשיהם, שעדיין רובם נסתרים מהעין.

יובל שטייניץ: רבותי, בשם ועדת החוץ והביטחון, בשמי, אני בטוח שבשם כל חברי הכנסת הנוכחים כאן, אנחנו מתחייבים שאנחנו נעשה הכול כדי לשמור מכל משמר על מה שאתם יצרתם ובראתם, אתם וחבריכם שנפלו, על יצירתכם המופלאה, הלוא היא מדינת היהודים הקטנה שלנו, מדינת ישראל.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

תם חלק זה של ישיבת הכנסת.

אני מודה לכל האורחים שלנו אשר באו לכאן, לבית העם, שאותו הם הקימו בדם חבריהם, בדמם ובזיעת אפם, באמונתם ובנחישותם.

תודה רבה, רבותי.

בבקשה לקום.

כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

) בבקשה לשבת.

אנחנו מודים לנשיא.

אנחנו מודים לנשיא החמישי של מדינת ישראל על השתתפותו, הוא גם אחד מהלוחמים.

רבותי חברי הכנסת, אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת על מנת למסור הודעה, ואני מבקש מחבר הכנסת יולי אדלשטיין לקיים את הישיבה.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת בר-און.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע בזאת על חילופי אישים מטעם סיעת העבודה - מימד – עם אחד בוועדת הכספים:

): במקום חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט תכהן חברת הכנסת אילנה כהן.

): תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2006, התשס"ו-2005, והצעת התקציב לשנת 2006.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה למזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אתם מתבקשים להצביע על מנת להשתתף בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נערוך את ההצבעה.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים חבר הכנסת איוב קרא - סליחה, חבר הכנסת קרא, אני מתנצל.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת רן כהן מבקש להציע הצעה לסדר הדיון.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי, אם כן, הוא קודם לשאר הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: מייד נעבור להצבעה, לאחר שנשמע את דבריו המלומדים של חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני מודה ליושב-ראש הכנסת ולך על שאתם מאפשרים לי להמשיך ולציין מפתיחת המושב ובכל יום שלישי את נושא החיילים המתאבדים בצה"ל ובשירות חובה במשטרה ובמשמר הגבול.

רן כהן: אובדנות בצה"ל היא בעיה כאובה ביותר, שאינה זוכה לתשומת הלב הראויה לה.

רן כהן: התאבדויות הן סיבת המוות מספר אחת בצה"ל, ומספר המתאבדים גדול ממספר ההרוגים מכל סיבה אחרת - פעילות מבצעית, תאונות הדרכים ותאונות האימונים.

רן כהן: זה דבר שאי-אפשר לחיות אתו ולהשלים אתו.

רן כהן: בממוצע כל 12 יום מתאבד חייל צה"ל.

רן כהן: מאז תחילת השנה ועד היום התאבדו 30 חיילים, רבותי.

רן כהן: צה"ל הוכיח בעבר יכולת התמודדות מצוינת עם סיבות למוות והקטין את המספרים בצורה משמעותית, וזה מה שאנחנו חייבים לעשות היום.

רן כהן: למרות הכול, אף שמספר המתאבדים גבוה פי כמה מאשר בתאונות השונות, לא מושקע המאמץ הדרוש כדי להוריד את רמת האובדנות בצה"ל.

רן כהן: אני מברך את הרמטכ"ל, שכינס לאחרונה, בין השאר בגלל הפעילות שלנו בוועדת החוץ והביטחון, את ישיבת המטכ"ל בעניין האובדנות בצה"ל.

רן כהן: טרם קיבלנו דיווח, אך הבטיח לי יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון שנקבל את הדיווח הזה כבר בעוד שבועיים או שלושה, כאשר נקיים ישיבה בנושא הזה.

רן כהן: אדוני, בידי צה"ל עבודת מטה רבה, ובין השאר גובשה רשימת המלצות ארוכה על-ידי סגן-אלוף במילואים שמואל יאנה, שהיה אחראי לנושא.

רן כהן: מאז שחרורו לא עוסק בתחום האובדנות שום קצין בכיר בצה"ל כנושא עיקרי תחת אחריותו.

רן כהן: יישום ההמלצות הרבות בצה"ל יכול לחסוך חיי חיילים רבים בכל שנה.

רן כהן: קיימות דוגמאות המוכיחות זאת בצבאות אחרים, שהכריזו על מאבק בתופעה והורידו דרסטית את רמת ההתאבדויות.

רן כהן: אני קורא לכולנו וגם לרמטכ"ל להכריז על מאבק בבעיית ההתאבדויות בצה"ל, ולהציג בפני הכנסת את התוכנית המקיפה שיאמץ הצבא בנושא הזה.

רן כהן: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אם כן, חבר הכנסת איוב קרא יכול לגשת למיקרופון, ואנחנו בינתיים נצביע, חברי הכנסת, מי שמעוניין להשתתף בנאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: מי בעד? מי נגד?

יולי יואל אדלשטיין: נא להצביע.

יולי יואל אדלשטיין: לא משמעותי כרגע איך תצביעו, אפילו אלה שנמנעו יוכלו להשתתף בנאומים בני דקה.

נעמי בלומנטל: מה עם אלה שנגד?

יולי יואל אדלשטיין: אני אתן במידה שווה לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: התוצאות לפני: 16 משתתפים בדיון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום מלאו 160 ימים לחטיפתו של החייל מג'די חלבי.

איוב קרא: הרמטכ"ל ביקר את המשפחה ביום ראשון, ואנחנו דרשנו מהרמטכ"ל להודיע על פרס כספי של מיליון דולר למי שמביא למידע כלשהו אודות החייל.

איוב קרא: כרגע הנושא בבדיקה במגמה חיובית מצד המטה הכללי.

איוב קרא: חייל שבדרך לבסיסו נחטף ולא יודעים מה עלה בגורלו בתוך מדינת ישראל, בלב לבה של הארץ - דבר מזעזע כשלעצמו - אני מקווה שגם יכירו במשפחה כמשפחה שכולה.

איוב קרא: אני קורא לכל הציבור להמשיך את החיפושים, למצוא קצה חוט על מנת לפענח את הפרשה הזאת.

איוב קרא: אני מקווה שבימים הקרובים נשמע בשורות טובות בפרשה הזאת.

איוב קרא: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת איוב קרא.

יולי יואל אדלשטיין: אלה נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה - חברת הכנסת אראלה גולן.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול עמדו מול בית-המשפט בכפר-סבא 15 בנות בנות 16 מאולפנת מעלה-לבונה עם שלטים של עידוד לחברתן בת ה-16 שהובאה בניידת לדיון.

גילה פינקלשטיין: חברותיה לכיתה הכינו שלטים שעליהם היה כתוב: "אנחנו חברות שלך, אוהבות אותך, היי חזקה".

גילה פינקלשטיין: לפתע, בלי שום הודעה מוקדמת, הסתערו עליהן שוטרים, הושיבו אותן על המדרכה, הכו אותן, ואפילו בראש, וגררו אותן לניידת.

גילה פינקלשטיין: הבנות נלקחו לתחנת המשטרה בכפר-סבא באווירה של מסע הפחדה, נתבקשו לחכות כשעה, ולאחר מכן נתבקשו לחתום ושוחררו.

גילה פינקלשטיין: הבנות לא התעמתו, לא חסמו כבישים, רק עמדו עם שלטים על המדרכה.

גילה פינקלשטיין: האם גם זה אסור?

גילה פינקלשטיין: זו רמיסה מוחלטת של הדמוקרטיה במדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: מה עלינו, כמחנכים, להסביר להן?

גילה פינקלשטיין: איזו דמוקרטיה זאת?

גילה פינקלשטיין: בסוף השנה הן תיבחנה מבחן בגרות באזרחות.

גילה פינקלשטיין: מה יעלה בגורלן?

גילה פינקלשטיין: הדור שלנו חונך לדמוקרטיה, ולכן לא יתקשה להיבחן בנושא.

גילה פינקלשטיין: מה לגבי הדור הצעיר?

גילה פינקלשטיין: מה יהיה אתן?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

מל פולישוק-בלוך: אני החלפתי את חברת הכנסת אראלה גולן.

מל פולישוק-בלוך: זה בסדר?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי, בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כל יום אנו מגלים ומוקיעים, בכנסת ובעיתונות, מקרי שחיתות חדשים.

ויקטור בריילובסקי: אתמול כולנו שמענו נאום של ראש האופוזיציה, חבר הכנסת לפיד.

ויקטור בריילובסקי: אתמול פרופסור ברוורמן, נשיא אוניברסיטת בן-גוריון, הזכיר לנו שמדינת היהודים נבנתה על חזון "צדק צדק תרדוף", והיום היא נהפכה למדינה של שחיתות ואלימות.

ויקטור בריילובסקי: לפעמים נוצר הרושם שהכנסת והאליטה הפוליטית לא רק שלא נלחמות בתופעה הזאת, אלא בעצמן תורמת את חלקן הלא-מבוטל.

ויקטור בריילובסקי: לא פעם דיברנו בבית הזה על עבירות פיננסיות, על המיפקד של מפלגת העבודה, על מינויים פוליטיים בליכוד עד בלי סוף.

ויקטור בריילובסקי: אבל היום אנחנו שוב שומעים על מינויים פוליטיים ב"בזק", על מסעות מופלאים של סגני השרים ואלי אפללו על חשבון "אגרקסקו".

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאם אנחנו לא רוצים להפוך לרפובליקת בננות, אנחנו צריכים להכריז על מלחמת חורמה בשחיתות, ואנחנו בכנסת צריכים להיות דוגמה לכל הציבור במדינת ישראל.

ויקטור בריילובסקי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בריילובסקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת חן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, סקר מקיף של ארגון הסטודנטים מעלה, כי שנת הלימודים אחת עולה בממוצע 30,000 שקלים, ואני חושב שזו שערורייה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אזרח המעוניין לרכוש השכלה גבוהה ייאלץ להיפרד מ-200,000 שקלים כדי לזכות בתואר שני, שזהו רף סטנדרטי כיום בעולם העסקים ובכלל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כך, אדוני היושב-ראש, מאין יגיע הכסף למימון השקעה שכזאת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי מההורים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ומה יעשו הורים שיש להם משכנתה או הוצאות מחיה וארבעה ילדים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, רק 24% מהסטודנטים ממומנים על-ידי הוריהם, ומה עם היתר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אולי משכר עבודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל איך תתקבל לעבודה בעלת משכורת ממוצעת כל עוד אין לך תואר אקדמי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו דרישת סף כיום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, רק 34% מהסטודנטים מצליחים לממן את הלימודים מעבודתם, ומה עם היתר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי ממלגות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבעיה היא שלא כולם זכאים לקבל מלגה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק 12% מכלל הסטודנטים לומדים בסיוע מלגות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אדוני היושב-ראש, אין פלא כי לנוכח הנתונים חלה השנה ירידה בהרשמה לאוניברסיטאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בימינו ראוי שכל אזרח ירכוש השכלה אקדמית בדיוק כפי שראוי שכל ילד ירכוש השכלה עממית ותיכונית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השגשוג הכלכלי תלוי בחוזק החברתי, וכאשר הפערים החברתיים מתרחבים, נוצר מעגל אין-סופי שהדרך היחידה לצאת ממנו היא היצע זמין של השכלה אקדמית.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת דוד טל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חברת הכנסת בלומנטל.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, אתמול התבשרנו שנבדקים חשדות למינויים פוליטיים באמצעות עוזרי השר אולמרט.

רשף חן: כפי הנטען, הם ניסו לסייע למנות פעילי ליכוד לתפקידים ב"בזק" ובחברות נוספות.

רשף חן: לפני כמה שבועות התבשרנו שהיועץ המשפטי לממשלה סבור שיש סיכוי סביר לכתב אישום נגד צחי הנגבי בעקבות דוח של מבקר המדינה שקבע שהשר הנגבי הפך את המשרד לאיכות הסביבה ללשכת תעסוקה של חברי מרכז הליכוד ובני משפחותיהם.

רשף חן: לפני זמן לא רב התבשרנו ששר החקלאות נחקר ביאח"ה בעקבות ממצאי דוח מבקר המדינה מחודש מאי האחרון, שמהם עולה כי השר כץ ביצע גם הוא במשרדו שורה ארוכה של מינויים פוליטיים.

רשף חן: נאמר כבר לפני, שכל אדם הוא חף מפשע וזכאי אלא אם כן מוכח אחרת.

רשף חן: אבל, אדוני, מפלגה שלמה של זכאים זו תופעה נדירה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת חן.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריה - חבר הכנסת מאיר פרוש.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היה במליאה כנס לציון 60 שנה להקמת תנועת המרי העברי.

נעמי בלומנטל: בהקשר זה רציתי להוסיף שהשבוע אנחנו מציינים 108 שנים לקונגרס הציוני הראשון, 88 שנים להצהרת בלפור, וכאמור, 60 שנה להקמתה של תנועת המרי העברי וארבע שנים להירצחו של השר רחבעם זאבי, גנדי, זיכרונו לברכה.

נעמי בלומנטל: למעלה מ-100 שנים של הצלחה ציונית מסחררת שזורה בבקיעים של תבוסתנות בקיר הברזל הז'בוטינסקאי: קריעת "שמאל הירדן", תוכנית החלוקה, הסכמי אוסלו, ולאחרונה תוכנית ההתנתקות הרעה.

נעמי בלומנטל: בימים אלו, כשהמרי בכל זאת קצת אחר אך המורדים מקדשים אותה המטרה, נזכיר את תביעתו של אבי המורדים, זאב ז'בוטינסקי, כלפי משפחת העמים: "אני תובע משפט וצדק בעבורי.

נעמי בלומנטל: במקום בו אני מלך בין מלכים אחרים שם תהא הקידמה שרירה וקיימת.

נעמי בלומנטל: אין גאולה לעולם, אם אין חלקי בה.

נעמי בלומנטל: בראשית ברא אלוהים את תביעתי".

נעמי בלומנטל: לעניין זה, על הכנס שהיה, רציתי רק להוסיף, שלפני כעשר שנים, בהיותי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, כינסתי גם כאן, אומנם לא במליאה, במסגרת הוועדה לקידום מעמד האשה, כנס הוקרה לנשים בכוח המגן, משמע אותן גיבורות של "ההגנה", האצ"ל והלח"י, וגם אמו של השר צחי הנגבי, גאולה כהן, השתתפה, והיו בזמנן גם לאה רבין זיכרונה לברכה והרבה נשים אחרות ויקרות.

נעמי בלומנטל: רציתי לציין, שלפיכך לא היה זה הכנס הראשון.

נעמי בלומנטל: היה כנס של נשים בהקשר זה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת בלומנטל.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, הכנסת היתה בפגרה בראש חודש אלול, ובו שבו לספסלי הישיבות כל לומדי התורה ואברכי הכוללים.

מאיר פרוש: הם שבו ללמוד בתום - מה שמכונה בעולם התורה - "בין הזמנים", וראוי שנקבל אותם בברכה מסורתית: חילכם לאורייתא, כלומר, כוחכם לתורה.

מאיר פרוש: אנחנו גאים בתלמידי הישיבות, הממשיכים את מורשת הדורות בטהרה ואשר מכינים עצמם להקים בית יהודי הנאמן למורשת האבות.

מאיר פרוש: בני הישיבות הם תקוות עם ישראל.

מאיר פרוש: הם, בלימודי התורה, מגינים על העם, מליצים עלינו זכות במרום ומעוררים רחמי שמים.

מאיר פרוש: אבל לא רק הם, אדוני היושב-ראש.

מאיר פרוש: גם עשרות אלפי ילדי תלמודי-התורה למדו ברוב הזמן שאנו היינו בפגרה.

מאיר פרוש: אני יודע שכל זה לא עמד להם כאשר שופטי בג"ץ קבעו שהם לא זכאים לפת לחם במפעל ההזנה של המדינה.

מאיר פרוש: אבל אנחנו מברכים אותם שיבורכו מן השמים, אלה ששבו לבתי-המדרש, אלה ששבו לתלמודי- התורה.

מאיר פרוש: תפילתנו מלווה אותם לעשות חיל בעמלם ולהגדיל תורה ולהאדירה.

מאיר פרוש: אשריכם ויישר כוחכם בחורי הישיבות, אברכי הכוללים, ילדי תלמודי-התורה.

מאיר פרוש: אנחנו גאים בכם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

יולי יואל אדלשטיין: הקול שאני שומע לא נשמע לי כקולה של מלי פולישוק-בלוך.

אילן שלגי: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי, קולך אולי ערב, אבל לא נשמע כקולה של חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, ואותה אנחנו רוצים לשמוע.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, סיעת שינוי החליטה להילחם בשחיתות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו ניידע את הכנסת על כל מקרה שחיתות שיבוא לפנינו.

מל פולישוק-בלוך: העיתונות מספקת לנו אין-סוף מידע.

מל פולישוק-בלוך: היום כותרות העיתונות הודיעו לנו על חברי הכנסת מהליכוד שנסעו לחו"ל על חשבון "אגרקסקו", בניגוד להחלטות ועדת האתיקה של הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: חברי הכנסת מהליכוד פוגעים גם בנו, חברי הכנסת האחרים, שהבאנו לכנסת נורמות אחרות, נורמות של יושר ציבורי וניקיון כפיים.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שהציבור יבין בבחירות הבאות שאין לשחיתות מקום בבית-הנבחרים.

מל פולישוק-בלוך: כיושבת-ראש ועדת ביקורת המדינה אני פונה לציבור מהבית הזה ליידע אותנו, את ועדת הביקורת, על כל מקרה של שחיתות שלטונית שהם נתקלים בו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבטיחים לטפל בכל מקרה בסודיות.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת פולישוק-בלוך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת גלעד ארדן, ואחריו - חבר הכנסת מרגי.

- - -

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, במהלך הגירוש האכזרי של תושבי גוש-קטיף יצאה ממשלת ישראל בקמפיין, שלכל מפונה יש פתרון.

גלעד ארדן: קמפיין מאוד אכזרי, שמתברר גם שהוא כלל וכלל לא מחובר למציאות.

גלעד ארדן: קבוצת חברי כנסת מהליכוד, שביקרה לפני ימים מספר את המגורשים, נוכחה לדעת שלא רק שאין פתרון לכל מפונה, גם מפונים שהיו במגע עם מינהלת סל"ע וחתמו אתה על הסכמים, ההסכמים האלה לא מיושמים.

גלעד ארדן: המינהלת הזאת מתעמרת באותם אנשים מסכנים, שאנחנו אחראים לגירושם מבתיהם.

גלעד ארדן: לצערי הרב, היום, כאשר ראש הממשלה לא מצליח להעביר את השרים בהצבעה בכנסת, עולות יוזמות – שאני לא רוצה אפילו לכנות אותן בתארים - להקים ועדה פרלמנטרית שתרכז את הטיפול במגורשים.

גלעד ארדן: אני רוצה לקרוא מכאן לראש הממשלה ולכל השרים שתמכו בגירוש.

גלעד ארדן: מי שגירש את האנשים האלו, אזרחי מדינת ישראל מבתיהם, הוא נושא קודם כול באחריות האישית שהאנשים האלה ימצאו את פתרונם.

גלעד ארדן: אם, חס וחלילה, עקב מצוקות אישיות ואי-מענה למצב שהם נמצאים בו, יקרו להם דברים קשים, גם אנחנו כחברי הכנסת נהיה אחראים, אבל בראש ובראשונה ממשלת ישראל.

גלעד ארדן: אני קורא לראש הממשלה למנות שר מיוחד לנושא הזה, שיעסוק במתן פתרונות אמיתיים לאותם מגורשים וייתן לממשלה דיווח שבועי שוטף - בעיותיהן של כמה משפחות הוא פתר באותו שבוע.

גלעד ארדן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת ארדן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , ואחריו - חבר הכנסת אילן שלגי.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אתמול הודיע לנו ראש הממשלה על כוונתו להילחם בעוני, ועם זאת הוא מניח היום את תקציבו הקפיטליסטי של בנימין נתניהו ללא כל שינוי.

מה עוד, הוא מוכיח לנו פעם שנייה למה הוא מתכוון כשהוא אומר: דין נצרים כדין תל-אביב.

באותו יום שהוא נלחם בעוני הוא מוזיל את הדלק לעשירים ב-10% ובאותה עת מייקר את הלחם לעניים ב-6.5%.

אם זה לא קפיטליזם חזירי, מהו לעג לאינטליגנציה?

פה אני רוצה למחות, אתמול לא ניתנה לי ההזדמנות.

בהודעתו של ראש הממשלה הוא לא מצא לנכון להזכיר, ולו במלה אחת, את המגורשים שעדיין לא מצאו מענה לצרתם.

חבל מאוד שבעת כזאת הוא לא התעלה ולא מקצה את כל הודעתו במושב הזה לפתרון הבעיות של המגורשים.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי, ואחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, גם אנחנו, רוב חברי סיעת שינוי, מכירים את אולמות בתי-המשפט, אבל רק מספסלי הפרקליטים, לא מספסלי הנאשמים והנחקרים.

אילן שלגי: השחיתות הציבורית וקשרי הון ושלטון הם סרטן בגוף הדמוקרטיה הישראלית.

אילן שלגי: היום אספר לכם על פרשה המתגלגלת בעיר אשדוד.

אילן שלגי: מר יצחק גל, נציג שינוי במועצת העיר, הגיש במשטרה לפני למעלה משנה תלונה על גנבת חול בחסות היתר בנייה למסלול טיסנאות.

אילן שלגי: לאחרונה ניתן בבית-המשפט המחוזי פסק-דין הקובע כי היתר הבנייה הוצא בניגוד לתוכנית המיתאר, וכי ראש העיר, אינג'ינר צילקר, חתם עליו בחוסר סמכות ובניגוד לדין.

אילן שלגי: בית-המשפט המליץ למשטרה וליועץ המשפטי לממשלה לבחון את הפרשה.

אילן שלגי: אנוכי פניתי בעניין זה למבקר המדינה.

אילן שלגי: מסלול טיסנאות אין ולא יהיה שם, אולם כאשר ביקרתי במקום בשבוע שעבר ראיתי בור ענק, שממנו הוצא חול במאות משאיות.

אילן שלגי: למותר לציין כי תמורת החול אשר נמכר בכסף רב לא נכנס לקופת העירייה ולו גם שקל אחד.

אילן שלגי: אני מבטיח להמשיך ולעקוב אחר הפרשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליעזר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת .

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשגירשו את התיישבות גוש-קטיף, כשגירשו את האנשים מבתיהם, נאמר שציר פילדלפי יישאר בפיקוח ושליטה של צה"ל.

אליעזר כהן: אחר כך, לאט-לאט, שמענו שאולי ציר פילדלפי לא יישאר בפיקוח של צה"ל, והבוקר התבשרנו בידיעה מוחלטת וחד-משמעית, כעובדה מוגמרת, שצה"ל לא יהיה בכלל בציר פילדלפי.

אליעזר כהן: המעבר בין עזה למצרים יהיה פתוח, אפשר יהיה להעביר לא רק רובים ואקדחים, ולא יצטרכו מנהרות - יוכלו להעביר גם כלי נשק כבדים לתוך רצועת-עזה.

אליעזר כהן: נחכה ונראה מה יהיה בעוד כמה חודשים עם כלי הנשק האלה שיוכנסו לשם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת אליעזר כהן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת , ואחריו - חבר הכנסת זנדברג.

אדוני היושב-ראש, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אילן שלגי על אשדוד אני מבקש לספר – אולי חבר הכנסת שלגי לא יודע – באשדוד יש משפחות שאין להן לחם לאכול, כתוצאה מהמדיניות הכלכלית שהיתה בשעה - - -

אילן שלגי: שילכו לעבוד.

דווקא אנשים שעובדים ומקבלים פחות משכר המינימום, כפי שכולם יודעים.

באשדוד יש משפחות כאלה, שחבר הכנסת שלגי אולי לא מגיע אליהן, דווקא לא דתיים.

מה שקורה עם האנשים האלה, בעקבות המדיניות הכלכלית ששינוי היתה שותפה לה ועוד מתגאה בזה, היום גם מייקרים את הלחם.

הלחם, שהוא המצרך הבסיסי, שאותו עוד אפשר לתת לילדים - הממשלה, בהתאם למדיניותה הקודמת, ממשיכה באותו קו: למשפחות העשירות, שאותן מייצגת שינוי, יהיה יותר כסף, אבל למשפחות העניות, שכל המפלגות האחרות מייצגות, לא יהיה אפילו לחם לתת לילדים.

מחיר הלחם עלה, כפי שאמר חברי, חבר הכנסת מרגי, עקב עליית מחירי הדלק.

עקב עליית מחירי הדלק גם עלה מחיר החשמל, ואותן משפחות גם קיבלו חשבונות חשמל מנופחים וגבוהים בחודש הקודם.

מחיר הדלק ירד, המכוניות יוכלו למלא דלק במחיר מוזל, אבל את מחיר הלחם העלו ואת מחיר החשמל לא הורידו.

כאשר מדברים על אשדוד, כדאי לדבר גם על המשפחות הללו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לדבר על הכנסת.

אליעזר זנדברג: אנחנו מדברים על השחיתות ועל תופעת השחיתות, ועד כמה הפעולות והמעשים של אנשים שיושבים בממשלה מושחתים, והנה אתמול הכנסת עצרה שחיתות.

אליעזר זנדברג: אני אומר את הדברים לא מתוך דברים שלי, אלא אנשים במפלגת השלטון, בכך שלא באו להצביע, והודיעו שיצביעו נגד חבריהם מאותה סיעה, חברים באותה קואליציה, אמרו שבכך הם עוצרים את השחיתות.

מאיר פרוש: צודק.

מאיר פרוש: גם בריילובסקי היה.

אליעזר זנדברג: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת לא יכולה להתקיים, מכיוון שלא ייתכן מצב שאין קואליציה, ולא ייתכן מצב שיש קואליציה והיא תומכת בממשלה מושחתת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זנדברג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חברת הכנסת אתי לבני.

מאיר פרוש: בריילובסקי היה שר יום אחד.

אילן שלגי: "ביקור חולים", איפה הכסף?

נסים זאב: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים זאב: אתמול ראש הממשלה הודיע שהוא מקים - למה אתם מפריעים?

נסים זאב: תמיד כשאני מדבר אתם מפריעים, למה?

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלגי, חבר הכנסת זאב מאוד מבקש שלא תפריע לו.

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא מרבה לדבר במליאה, ואתה מפריע לו בהזדמנות הנדירה שהוא מדבר.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

מאיר פרוש: - - -

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, זה לא חברי מצדך.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת פרוש, אתה סיימת כבר לפני עשר דקות.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: ראש הממשלה הודיע אתמול שהוא לוקח את נושא העוני, הוא יילחם בעוני.

נסים זאב: סוף-סוף הוא יקים ועדה.

נסים זאב: הוא יעמוד בראש הוועדה והוא ייאבק למען העניים בישראל.

נסים זאב: והנה הבוקר דיברו על הלחם.

נסים זאב: אבל לא הלחם הוא הבעיה.

נסים זאב: כשגוזלים את פת לחמן של המשפחות ברוכות הילדים, שהיו חיות אך ורק מאותן קצבאות של הביטוח הלאומי, של הילדים, והורידו את זה ב-90%, ב-80%, אז מדברים אולי על 20 אגורות של פת הלחם, אבל לקחו את אלפי השקלים, מדי חודש בחודשו, ממשפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: אנשים נשארו בלי לחם באמת.

נסים זאב: וראש הממשלה מתעתע בציבור, חושב שעוד יש מישהו שמאמין לו.

נסים זאב: בושה וכלימה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אתי לבני, ואחריה - חבר הכנסת יאסינוב.

אתי לבני: אדוני היושב-ראש, חברותי וחברי חברי הכנסת, חברי סיעת שינוי יצביעו מדי שבוע על שחיתויות ועל מינהל בלתי תקין ממידע שאספנו באותו שבוע.

אתי לבני: בוודאי יהיו לנו הרבה מאוד מקרים.

אתי לבני: אני רוצה להצביע, למשל, על החלטת הממשלה מיום ראשון האחרון, ב-30 באוקטובר השבוע.

אתי לבני: אני מפנה להחלטה שהתקבלה, שמועצת הכבלים ומועצת הרשות השנייה יתאחדו.

אתי לבני: זה סותר החלטה קודמת מ-5 בינואר 2003, החלטת ממשלה לסגור את משרד התקשורת, להחליפו ברשות תקשורת מקצועית ולא פוליטית, כך כתוב, כמו בכל מדינות המערב.

אתי לבני: זה באופן ברור לטובת החברה, המשק והמדינה.

אתי לבני: והנה, כאשר צריך, מכל מיני שיקולים פוליטיים, הכול מתהפך, מבטלים את הסעיף הזה, מאחדים את המועצות וחסל סדר רשות תקשורת.

אתי לבני: מה יש לנו עכשיו?

אתי לבני: יש לנו יותר רגולציה, יותר ביורוקרטיה, פחות תחרות, הגדלת הוצאות.

אתי לבני: אין עוד תחרות מטעם הכבלים והלוויין, הכול משיקולים פוליטיים.

אתי לבני: מה יש לנו כן?

אתי לבני: יש לנו הפעלת יתר כוח, יתר סמכות על התקשורת, יתר שליטה על התקשורת, כאשר בכל העולם השוק הזה נפתח.

אתי לבני: יש לנו הרבה הרבה יותר אפשרויות למינויים פוליטיים בשפע.

אתי לבני: למה לא?

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחברת הכנסת לבני.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, ואחריו - חברת הכנסת אראלה גולן.

יגאל יאסינוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל יאסינוב: שחיתות זה הנושא שכל - - -

יש החלטת סיעה?

יגאל יאסינוב: חבר הכנסת גפני, אם אתה תפתח עיתון, לא תמצא עיתון שאין בו סיפור על שחיתות.

יגאל יאסינוב: רוב הסיפורים יהיו קשורים לחברי מפלגת הליכוד או - - -

אתם הייתם שותפים שלהם.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לספר סיפור שקראתי ב"הארץ" לפני זמן קצר.

יגאל יאסינוב: בשכונת גני-אביב בנה אחד מאלה שסבסדה אחר כך משפחת ראש הממשלה.

יגאל יאסינוב: חלק מהדברים שהם חייבו את הדיירים, טרם כניסתם לדירות - לחתום חוזה על ניהול דירות לעשר שנים, אחרת הם לא יכלו לקבל מפתחות.

יגאל יאסינוב: עברו עשר שנים בימים אלה.

יגאל יאסינוב: חלק מהאנשים אמרו: מספיק, לא רוצים.

יגאל יאסינוב: רוצים חברה אחרת או רוצים להקים ועד בית.

יגאל יאסינוב: הם שלחו מכתב: ממחר, על-פי ההסכם שנגמר אחרי עשר שנים, אנחנו מקימים חברה משלנו.

יגאל יאסינוב: אבל למחרת, מי בא אליהם הביתה?

יגאל יאסינוב: חברים חדשים, בעלים חדשים של חברה, שגם רובם חברי מרכז הליכוד ומאותן משפחות.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד: זאת השחיתות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חברת הכנסת אראלה גולן, ואחריה - חבר הכנסת זחאלקה.

אם ראש הממשלה מזמין אתכם לקואליציה, אתם באים?

יולי יואל אדלשטיין: לפחות תגיד, מכיוון שסיימנו עכשיו את הסעודה, שיהיה לי איזה פתח לתת לכם לדבר.

אראלה גולן: גם אני ממשיכה עם סיפורים של שחיתות.

הם השותפים שלכם, הם זרקו אתכם מהקואליציה.

אראלה גולן: פרשת תרופה שניתנה לחולי פסוריאזיס חשפה רשימה ארוכה של מחדלים ממושכים המאפיינים את התנהלותה של ועדת סל התרופות.

אראלה גולן: הוועדה נוגעת ישירות לאחד הדברים החשובים ביותר בחייו של האזרח, והיא מתגלה כגוף המונע על-ידי תאוות בצע של קופות-החולים ומתנהלת לאו דווקא על-פי טובת החולים.

אראלה גולן: נתגלו פערים בלתי מוסברים בין תקצוב סל התרופות לבין מספר המטופלים בתרופה בפועל.

אראלה גולן: בעל-פה ניתנה הערכה - למה בעל-פה?

אראלה גולן: משום שאין תיעוד שיש צורך בתרופה ל-400 חולים.

אראלה גולן: הוסכם בין משרד הבריאות וקופות-החולים שאפשר להסתפק ב-150 חולים.

אראלה גולן: בסופו של דבר רק 35 חולים קיבלו את התרופה ושאר התקציב נשאר אצל קופות-החולים, שיכלו להעביר את זה, חלילה וחס, לתרופות אחרות, לחולים אחרים.

אראלה גולן: על הפער העצום הזה, שחולים אחרים סובלים בגללו - אני שואלת: איפה הפיקוח על קופות-החולים על-ידי משרד הבריאות?

אראלה גולן: מה אנחנו עושים כחברה על מנת להבטיח את ציבור החולים שלנו?

אראלה גולן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחברת הכנסת גולן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

את הכסף שלקחתם לאגודת השחמט הייתם יכולים להעביר לסל התרופות.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, התכוונתי לדבר על משהו אחר, אבל לאחר ששמעתי את נאומיהם של חברי שינוי, אני רוצה שהציבור ישפוט מה זה שחיתות.

ג'מאל זחאלקה: לדחוף יד לכיסו של עני ולהעביר את הכסף לעשירים, זאת לא שחיתות?

ג'מאל זחאלקה: לתת פטור מתשלומי ביטוח לאומי למעסיקים ב-6 מיליארדי שקלים ולקצץ במיליארדי שקלים את התשלומים למשפחות עניות, לקצץ בתקציב הבריאות ולהעביר את הכסף לעשירים - האם זאת לא שחיתות?

ג'מאל זחאלקה: זה גלגול עיניים, זאת עבודה בעיניים.

ג'מאל זחאלקה: תסתכלו על עצמכם בראי מה עוללתם לחברה, איזה אי-צדק עשיתם.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו נעשה רשימה של השחיתות שעברה כאן, שאנשים השתמשו בכוח הפוליטי שניתן להם כדי לשרת את העשירים, את אלה שיש להם, על חשבון העניים, נגיע לעשרות מיליארדי שקלים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מדברים פה על גרושים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עסאם מח'ול, אחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת .

עסאם מח'ול: איימן אבו-גליון, בחור מרהט, אתמול לקראת ערב, בשעה כזאת, עלה על טרמפ בצומת שדרות.

עסאם מח'ול: הוא ביקש לרדת בצומת קמה.

עסאם מח'ול: חשדו בו שהוא ערבי; שאלו אותו: אתה ערבי?

עסאם מח'ול: ואז התחיל מסע איומים עליו, על-ידי האנשים שנמצאו ברכב: "אנחנו נעלים אותך, אנחנו נשחוט אותך, אנחנו צריכים לשחוט את כל הערבים".

עסאם מח'ול: הם סירבו לעצור לו בצומת קמה, והמשיכו אתו, על אף הבקשות שלו, 10 קילומטרים נוספים, עד צומת חלץ.

עסאם מח'ול: ברור שזה היה ניסיון לחטוף אותו.

עסאם מח'ול: בשלב מסוים הוא הצליח להערים עליהם, לפתוח את הדלת ולקפוץ תוך כדי נסיעת האוטו.

עסאם מח'ול: הוא נפצע פצעים רציניים, הועבר לבית-חולים.

עסאם מח'ול: ניידת משטרה שנסעה במקרה אחרי הרכב הבחינה באדם שקופץ מהאוטו או שזורקים אותו מהאוטו.

עסאם מח'ול: הם עצרו את הרכב ועצרו את הבריונים שהיו ברכב ואת הבחור העבירו לבית-החולים "סורוקה".

עסאם מח'ול: הדבר מקומם, כי כאן הכתובת גדולה על הקיר של הגזענות, של ניסיון לרצוח בדם קר או לחטוף.

עסאם מח'ול: הבעיה היא לא רק בהתנהגות של הבריונים האלה.

עסאם מח'ול: האנשים האלה נעצרו ואחרי כמה שעות נחקרו ונשלחו הביתה.

עסאם מח'ול: אני חושב שמי שמתייחס כך לבריונים פאשיסטים שמתנהגים בצורה הזאת, שלא יתפלא שיהיו אירועים כמו שהיה בשפרעם או שיהיו ניסיונות לפגוע גם באנשי צבא.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת .

ואסל טאהא: חברי הכנסת, אנחנו לקראת עיד אל-פיטר, בסופו של חודש הרמדאן, ולפי האינפורמציה שקיבלתי, 15 רשויות לא שילמו את המשכורות.

ואסל טאהא: זאת אומרת שהרבה משפחות והרבה עובדים עומדים לפני החג חסרי אונים, לא יכולים לעשות כלום.

ואסל טאהא: לכן אני פונה למשרד האוצר, למשרד הפנים, למשרד הרווחה, לכל המשרדים: א.

ואסל טאהא: שיקדימו את ההעברות, שיעבירו את הכסף בהקדם האפשרי, לא ב-3 בחודש, לא ב-5 בחודש, מפני שזה בא אחרי החג, על מנת שהכסף יגיע לעובדים שמחכים לו; ב.

ואסל טאהא: המועצות שלא שילמו משכורות בגלל מצוקה כספית, גם למצוא את הדרך על מנת לעזור לעובדים, לפקידים, שיקבלו את המשכורות, שייהנו בחג.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת - בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כפי שאמר חברי, היום הוא ערב חג.

יכול להיות שזה יהיה מחרתיים, ובכל מקרה אנחנו מאחלים חג שמח לכל החוגגים מבני העדה המוסלמית ובני העדה הדרוזית במדינת ישראל, ובכלל בכל האזור.

יש משפחה ביטא באזור חברון, ולבעל הבית קוראים עימאד דיבס.

הוא בן 31, ולפני יום או יומיים, שישה חיילים, במסגרת תפקידם, החליטו שהם מתנחלים בסלון של הבית שלו.

כשפנו לדובר צה"ל הוא אמר שזו פעולה שגרתית, ששישה חיילים יושבים יום ולילה בתוך הבית, אוכלים, שותים באותו הבית.

כשהוא אומר להם: החג יבוא אלינו עוד יום-יומיים, הם אומרים לו: אנחנו נחגוג אתכם, נחגוג ביחד.

אני חושב שסוג כזה של ציניות פשוט מראה שהכיבוש מתעלה על עצמו.

זה מחזה מזוויע, גם אם הוא לא כרוך באלימות, אבל עצם העובדה שנכנסים לתאי עורם, לתאי חייהם של אנשים תמימים רק מפני שרוצים לעשות מהבית שלו תצפית על בית אחר - הם ממררים להם את החיים.

כנראה ההתבהמות של הכיבוש, אין לה גבול.

הייתי מציע, אם מישהו ממערכת הביטחון שומע את הדברים, שיוציא את החיילים האלה עכשיו והיום, כדי שהמשפחה הזאת תוכל לקבל את החג כמו שצריך.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת ברכה.

יולי יואל אדלשטיין: תם ולא נשלם פרק זה שעל סדר-היום - נאומים בני דקה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט - הצעת חוק העמותות (תיקון מס' 8) (חובת פרסום תשלומים המשולמים למקבלי השכר הגבוה ביותר), התשס"ו-2005, של חברת הכנסת לאה נס וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 46) (איסור הטלת עונש מאסר בפועל על נאשם שאינו מיוצג), התשס"ו-2005, של חברי הכנסת יצחק לוי, אתי לבני ומיכאל איתן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מטעם ועדת הכלכלה - הצעת חוק הפעלת רכב (מנועים ודלק) (תיקון מס' 3) (מכירת דלק שאינו עומד בדרישות התקן), התשס"ו-2005, של חברי הכנסת מאיר פרוש ונסים זאב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החלטת ועדת האתיקה מיום כ"ט בתשרי התשס"ו, 1 בנובמבר 2005, בעניין קובלנותו של יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת , נגד חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: השביתה בשירותי הדת בגין אי-תשלום משכורות

יולי יואל אדלשטיין: נשמע עכשיו הצעה לסדר-היום מפי חבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: הנושא הוא שביתה בשירותי הדת בגין אי-תשלום משכורות, שמספרה 7426.

יולי יואל אדלשטיין: המשיב, בשם הממשלה - השר צחי הנגבי.

יולי יואל אדלשטיין: הצעה רגילה, נכון?

יולי יואל אדלשטיין: עשר דקות לרשותך.

זאת הצעה רגילה שהיינו צריכים להביא אותה בפגרה, ועל-פי בקשה שלכם והסדר עם היושב-ראש היא עולה היום כהצעה רגילה של עשר דקות.

זהו.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אי-תשלום משכורות בשירותים הדתיים הוא שערורייה, אולי מהשערוריות הכי קשות שהיו בשירותים הציבוריים - - -

מי משיב?

בשם הממשלה - אמרו לי שמשיב השר צחי הנגבי.

אם תהיה תשובה.

יכול להיות שייאמרו דברים, אני לא בטוח שיש תשובה.

מדוע זו אחת מהשערוריות הקשות?

כיוון שהיא נמשכת לא ימים, לא שבועות, לא חודשים.

היא נמשכת פשוט שנים.

זה כשלוש שנים יש שיבוש חמור מאוד בתשלום משכורות של עובדי השירותים הדתיים, שבתוכם רבנים, עובדי המועצות הדתיות, משגיחי הכשרות, הבלניות, עובדי חברות הקדישא של המועצות הדתיות וכמובן גם הגמלאים.

החברה הישראלית ידעה הרבה מאוד משברים של אי-תשלום משכורות, והמאבק הבולט הוא בעניין אי-תשלום משכורות ברשויות המקומיות, וראינו שהחברה הישראלית לא מוכנה לעבור לסדר-היום – בתי-דין לעבודה, ההסתדרות מתגייסת, הממשלה יושבת, והבעיות פחות או יותר נפתרות.

ופה, בשקט בשקט, מתנהלת שערורייה חמורה מאוד, של המשך השיבושים החמורים בתשלום המשכורות.

הנתונים המעודכנים עד לערב ראש השנה הם שכ-500 עובדים לא קיבלו משכורות ב-26 מועצות דתיות, אבל חשוב לומר שגם ביתר המועצות שמשלמות משכורות - או שזה תשלום נטו, כלומר, אין הפרשות, וגם כל הזכויות הסוציאליות של קופות פנסיה, קרנות גמל, ביגוד, הבראה וכל כיוצא באלה, גם הן אינן משולמות וזכויות עובדים בסיסיות נפגעות.

הטענה העיקרית שלי היא כמובן כלפי הממשלה.

המועצות המקומיות הן תאגיד על-פי חוק.

אפשר להתווכח, וזה בסדר גמור, על המועצות המקומיות.

מה שאי-אפשר להתווכח עליו הוא זכויות העובדים.

זכויות העובדים מעוגנות בחוק, אף אחד לא עושה טובה לאף אחד, ואני חי בהרגשה קשה, אדוני השר, שרק מפני שמדובר בעובדים דתיים, רק מפני שמדובר ברבנים, ורק מפני שמדובר בשירותי הדת, הממשלה מרשה לעצמה להמשיך בשערורייה ובמחדל הקשה הזה של שיבוש משכורות ואי-תשלום המשכורות.

למה אני אומר את זה?

כי באמת, כל משבר אחר נפתר.

עובדה - ברשויות המקומיות, עקרונית, מקבלים משכורות.

עכשיו תראו מה קורה כשבת

ע"ש לא משלמים משכורות.

תראו איזו שערורייה פורצת, הארץ כולה גועשת.

מזכיר ההסתדרות – אתמול קראתי - ישב עם שר האוצר.

פה עוברים יום ביומו.

הרי זה הגיע בפסח האחרון גם לכך שהרבנים הראשיים הקימו מול משרד ראש הממשלה אוהל שביתה במחאה על השערורייה הזאת.

כבר חשבנו שלכאורה באוקטובר 2004 הכול בא על תיקונו בשלום, והעלו את התקציב בחלק הממשלתי.

אבל מאז, שוב, הידרדרות מאוד חמורה.

לא רק זה: אין, לא מאפשרים לעשות תוכניות הבראה.

למה?

אומרים: יהיה רה-ארגון.

מחזיקים את המועצות הדתיות כבני ערובה עד שיהיה רה-ארגון.

עד שיהיה רה-ארגון, רבותי, זה שנים, כי זה קשור בחקיקה.

אנחנו יושבים פה בבית-המחוקקים, וגם כשתהיה תוכנית מוסכמת על רה-ארגון ייקח שנתיים--שלוש.

זה להחליף את חוק שירותי הדת.

זה חוק מאוד מורכב.

אז מה, שנתיים-שלוש הם לא יקבלו משכורות?

ויש מועצות דתיות עם תוכניות הבראה מוכנות, אבל הממשלה יושבת בחיבוק ידיים ולא מקדמת שום דבר.

בעת היותי בממשלה הוקמה גם ועדת שרים לשירותי דת.

אני מבין שמאז פרשתי מהממשלה ביוזמתי, על רקע תוכנית ההתנתקות, לפני כשנה, בנובמבר 2004, הוועדה הזאת לא עובדת, גם אין פיקוח של הממשלה.

אף אחד לא אחראי, והעניינים ככה מתנהלים להם.

תוכנית הרה-ארגון, שאחרי שנה ראתה אור, נדונה השבוע במועצת הרבנות הראשית.

רבותי, השתתפתי בהרבה ישיבות של גופים ציבוריים, וביטויים חריפים כאלה של חברי מועצת הרבנות הראשית כפי שנאמרו נגד תוכנית הרה-ארגון לא שמעתי הרבה מאוד זמן בגופים ציבוריים, ורבנים הם בדרך כלל אנשים מתונים.

יושבים שם אנשים מכובדים מאוד, ונאמרו שם מלים של הרס, של חורבן, של קריסה על תוכנית הרה-ארגון, שאין לה ידיים ואין לה רגליים, ויש הסכמה רחבה על כך.

תאר לך שכל המפלגות הדתיות הסכימו על כך שהתוכנית הזאת לא יכולה לעבור, שהיא מביאה לחורבן שירותי הדת בישראל.

יש כאלה שאומרים: תשמע, זה שינוי.

רבותי, זה לא מפלגת שינוי.

שינוי כבר כמה חודשים לא בממשלה, ואני מעיד בפניכם שכאשר שינוי היתה בממשלה לא שינוי הרסה את שירותי הדת.

צר לי לומר, זה הליכוד.

בידי הליכוד משרד האוצר ובידי הליכוד משרד ראש הממשלה, שם נמצאת האחריות על שירותי הדת.

מה אפשר לעשות, זה הכול עניין כספי, אין פה שום אידיאולוגיות.

צריך שיהיה תקציב כדי שישולמו המשכורות.

רוצים לפטר עובדים?

תפטרו עובדים, נראה.

תנהלו משא-ומתן.

אבל אי-אפשר לא לפטר עובדים ולא לשלם משכורות.

אי-אפשר להוציא אנשים לפנסיה ולא לשלם פנסיות.

הדבר הזה לא מתקבל על הדעת.

מה רוצים שיעשו, עוד פעם שביתה, שלא יקברו אנשים?

הרי את המקוואות לא יסגרו, מה עוד צריך לעשות?

זה הכול מכה בידי אדם.

צר לי, השר הנגבי, אתה אישית אינך מעורב בזה לפי ידיעתי, אבל זאת אחריות של מפלגת שלטון שלצערי נסחפה פה – אני לא יודע למה ולא מבין מדוע, ובתקופת שירותי בממשלה ניסיתי ככל האפשר, ואתה נתקל פה בקירות אטומים.

מה, יש פה תוכנית התנתקות כללית גם מדת ישראל?

דנו במועצת הרבנות הראשית לארגן הפגנה לא של חצי מיליון איש, כמו שהיתה של כל היהדות הדתית כולה, על כל גווניה, נגד בית-המשפט העליון, אלא לעשות הפגנה של מיליון איש.

אני אומר לך, השר הנגבי ידידי, שלהפגנה כזאת יבואו כל הכיפות הסרוגות, מכל הצבעים, מכל הגדלים ומכל הכיוונים.

ויבואו גם אנשים מסורתיים, כי איש לא יקבל את הדבר הזה של הרס שירותי הדת, שאנשים עובדים בשירותי הדת ולא מקבלים משכורות.

צחי הנגבי: כמה זמן זה נמשך?

השערורייה התחילה לפני כשלוש שנים.

חשבנו שהיא מסתיימת באוקטובר 2004, בעקבות החלטת בית-הדין לעבודה, שטיפל גם בעובדי הרשויות המקומיות וגם בעובדי המועצות הדתיות, שיישרו איזה קו.

נדמה לי שבחודש אוקטובר 2004 שולמו משכורות של 95% מעובדי המועצות הדתיות – יושבים פה נציגים של המועצות הדתיות – תוספת של כ-40 מיליון שקלים, בחלקה של הממשלה.

מאז כל חודש – תשאל את חבר הכנסת גפני.

אנחנו מפלגות שונות, אבל בעניין הזה לא תחלקו בינינו, כי שירותי הדת משותפים לכולנו.

הוא עכשיו בקואליציה, אני שומע שכל חודש הוא רודף אחרי עוד 10 מיליונים, עוד 3 מיליונים.

מה זה הדבר הזה?

הרשויות המקומיות, שצריכות לשלם 60% מהתקציב, בכלל חוגגות.

הן הבינו שאם הממשלה לא ממלאת את חלקה, למה שראש עיר ימלא את חלקו?

אז הן לא ממלאות את חלקן.

הרשויות המקומיות חייבות למועצות הדתיות סכום פנטסטי של 200 מיליון שקלים.

קצת יותר.

אז אני לא מעודכן.

פחדתי להגיד סכום יותר גדול, זאת האמת.

הכול על-פי חוק.

מועצה דתית היא תאגיד על-פי חוק, זאת לא עמותה.

יש פה זלזול ועזות מצח מול תאגיד על-פי חוק, שצריכים למלא אותו.

נניח שהממשלה צריכה לקבוע את תקציב המועצה הדתית ברחובות.

כל עוד היא לא קובעת, גם המועצה הדתית לא יכולה לתבוע בבג"ץ את העירייה למה היא לא מעבירה את חלקה, כי מי שמוסמך לקבוע את תקציב המועצה הדתית, שזה משרד ראש הממשלה, לא קובע.

למה הוא לא קובע?

אני לא יודע.

מבקשים ממנו לקבוע.

אתה רוצה לחתוך בחצי?

תחתוך בחצי ותפטר את העובדים, תשלם להם פיצויים, בסדר גמור.

לכן, אני חושב שאי-אפשר עוד לעבור לסדר-היום.

זה הקש ששבר את גב הגמל.

אני חושב שאם העניין הזה לא יתוקן ממש לאלתר, לצערי תהיה פה התארגנות גדולה מאוד של הציבור הדתי, על כל גווניו, וכל הכעס וכל המרירות, גם כלפי נושאים אחרים, יצאו על העניין הזה.

אולי ראוי שזה יהיה, שפעם אחת נדע איפה אנחנו עומדים.

אבל אני חושב שאנחנו, חברי הכנסת הדתיים מכל הסיעות, לא נפקיר את העובדים בשירותים הדתיים, כי אחרת זה הרס, והשירותים הדתיים הם אבן היסוד.

לא רק הדתיים, יש פה הרבה חברי כנסת שאינם דתיים.

אני מסכים, אני מקבל את התיקון.

שירותי הדת הם המסד הבסיסי לזהות היהודית של מדינת ישראל.

כשאתה אומר שמדינת ישראל היא מדינה יהודית, הדבר הבסיסי הוא שהמקוואות יפעלו, שבכל עיר יהיה עירוב, שהכשרות תפעל, ששירותי הקבורה יפעלו, שהרבנות תפעל.

הכול משתבש, הכול קורס.

תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: יש עוד שתי הצעות דומות, אך המציעים, חבר הכנסת אליהו ישי וחבר הכנסת יעקב ליצמן, לא הופיעו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן השר צחי הנגבי מוזמן להשיב.

יולי יואל אדלשטיין: השר יכול בעת אמירת דבריו, כפי שאומרים בקידוש, להתכוון "להוציא" גם את שני המציעים הנוספים, אליהו ישי ויעקב ליצמן.

אבל אי-אפשר "להוציא" בקידוש בלי שהם יהיו פה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יכול להתכוון.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אורלב המציע ובשמם של המציעים שאינם כאן - - -

שאול יהלום: מה עם השר לענייני דתות - - -

צחי הנגבי: אתה גוזל ממני את הפתיח.

צחי הנגבי: רציתי לומר שאני נמצא כעת ליד הדוכן באקראי, כי בתוקף כהונתי לשלוש השעות הקרובות כשר תורן התבקשתי לייצג את הממשלה, מכיוון שאכן אין היום שר שמופקד על הנושא הספציפי הזה, לאחר שמשרד הדתות בוטל.

שאול יהלום: מה זאת אומרת, ראש הממשלה.

צחי הנגבי: ראש הממשלה לא נוהג, כידוע, להופיע ולתת תשובות על הצעות לסדר-היום.

צחי הנגבי: לכן נוצלה שהותי כאן, ובאמת אינני מכיר את הנושא על בוריו.

צחי הנגבי: אני יכול רק להתרשם מן הזעקה של חבר הכנסת אורלב, מן העובדות כפי שפורטו כאן, ואני מניח שהן משקפות בוודאי את המצב, שאכן מדובר בסוגיה שזועקת לפתרון.

צחי הנגבי: אני מאמין שבכנסת יש הכלים לפתור סוגיות כאלה.

צחי הנגבי: אני מתקשה להבין מדוע הנושא, כפי שתואר כאן, במשך שנים איננו בא על פתרונו כשיש בידי סיעות בכנסת, בין שהן סיעות קואליציוניות ובין שהן סיעות שאינן קואליציוניות, יכולת להביא את הזעקה הזאת לכלל תודעה של שרים בממשלה המופקדים על הנושא – שר הפנים, האחראי על הרשויות המקומיות, ושר האוצר.

צחי הנגבי: קיבלתי כאן מענה לחלק מההקשרים שעלו בהצעה של חבר הכנסת אורלב, כנראה מענה שהוכן על-ידי הרשות הארצית לשירותי דת, שהיא אכן במשרד ראש הממשלה.

צחי הנגבי: במענה הזה נמסר כי הרשות הארצית דאגה ערב ראש השנה להעביר סכום של 4 מיליוני שקלים לטובת תשלום משכורות לעובדי 38 מועצות דתיות שלא קיבלו מלוא שכר עבודתן.

צחי הנגבי: הרשות הארצית פועלת באופן עקבי ונחוש לפתרון מצוקת המועצות הדתיות ועובדיהן.

צחי הנגבי: כיום אין מצב של הלנת שכר במועצות הדתיות השונות, ולפיכך אין גם הצדקה לקיום עיצומים שאכן יפגעו במתן שירותים למבקשים זאת.

צחי הנגבי: אני לא יכול לחתום על המענה הזה, אבל אלה הדברים שנתבקשתי למסור.

צחי הנגבי: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שאכן הוועדה שעוסקת בנושאים האלה תעסוק גם בהצעה לסדר-היום, תקבע דיון שבו יופיעו גם האנשים המופקדים על הנושא מטעם הרשות הארצית לשירותי דת במשרד ראש הממשלה, ואני מאמין שדיון כזה יכול לקדם את הטיפול במצוקה שהועלתה כאן בפני הכנסת.

צחי הנגבי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר התורן, השר צחי הנגבי, שהשיב בשם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: לחבר הכנסת יש הצעה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, כבוד השר צחי הנגבי, חבר הכנסת המציע, הנתונים שנמסרו כאן הם נתונים נכונים, משני הצדדים.

המציאות היא שבאמת הועברו לפני החגים 4 מיליוני שקלים נוספים כדי לשלם משכורות.

בחלק מהמועצות הדתיות שולם שכר, יש חלק מהמועצות הדתיות שבהן לא שולם שכר.

מה שקרה, חלה הידרדרות - וחבר הכנסת אורלב צודק בעניין הזה - לא רק המפלגות הדתיות, אנחנו משתפים פעולה; זה לא משנה שאנחנו בקואליציה והם באופוזיציה.

לפי דעתי, רבים מחברי הכנסת שאינם משתייכים למפלגות הדתיות שותפים למאבק הזה, גם על הנושא של העובדים.

העובדים מקבלים שכר זעום.

המציאות הזאת שבה הרשויות המקומיות היום לא מעבירות את חלקן - שזה 60% מהתקציב - והחוב הולך ומצטבר, והמציאות הזאת שהתקציב הממשלתי - שניתן כולו, לא מעכבים אותו, אבל התקציב הממשלתי איננו מכסה גם את החלק הממשלתי, מכיוון שרק כדי לשלם לפנסיונרים צריך יותר כסף.

זה חשבון מאוד פשוט.

וזה נכון שהרפורמה הפכה להיות גם המחזיקה כבני ערובה את עובדי המועצות הדתיות - את הרבנים, את הבלניות ואת העובדים הוותיקים והחדשים, ולא חשוב.

הדבר הזה חייב להיפסק.

נכון - ואני חייב להדגיש את זה ואמרת את זה בהגינות - ההידרדרות החלה לפני שלוש שנים באופן דרסטי, באופן דרסטי.

היה קיצוץ - - -

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

עוד דקה, אדוני היושב-ראש.

בכל אופן - - -

יולי יואל אדלשטיין: דקה זה הרבה, אבל נוסיף לך כמה שניות.

תפתחו את ספר התקציב שהונח לפניכם, אתם תראו שתקציב המועצות הדתיות כאשר אנחנו לא היינו בקואליציה עמד על 97 מיליון, היום הוא עומד על 148 מיליון - היום, עוד לפני שהתחילו הדיונים על התקציב.

יש שיפור, אבל המצב הוא קטסטרופה.

אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, משפט אחרון לסיום.

הממשלה קיבלה החלטה לפני חודשיים.

היא קיבלה החלטה - א.

שלא יהיו מועצות דתיות אלא יהיו ממונים; ב.

ששכרו של רב עיר יהיה כמו שכר הממונה.

אני רוצה להסביר לכנסת, כי אם זה יגיע לכנסת לחקיקה, אני רוצה שתדעו על מה מדובר.

יולי יואל אדלשטיין: זה משפט אחרון מאוד ארוך.

ברוב אדיבותך, משום שזה ענייני.

המשמעות של העניין, שאין מועצות דתיות ויש ממונים, הכוונה היא שמי שממנה אותם זה ראש ממשלה.

לאור הניסיון, החברים יודעים למה הכוונה, מי יתמנה לממונה במועצות הדתיות.

תסביר.

קריאות: - - -

מי שלא מבין - שיעזוב את הכנסת, משום שזה אחד הנושאים המרכזיים כאן.

והדבר השני הוא החלטה אידיאולוגית, מכיוון שהמשמעות של העניין, שרב העיר של תל-אביב יקבל משכורת כמו פקיד, לא כמו סגן ראש עיר, לא כמו נבחר - שתמיד כשמקצצים בשכר הנבחרים מקצצים בשכר הרבנים.

ממשלת ישראל החליטה החלטה אידיאולוגית, שרב עיר הוא פקיד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אנחנו נוכל להצביע - - -

שאול יהלום: לא שקלתם לפרוש מהקואליציה?

אני בשעה הזאת לא בקואליציה - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מציין לפרוטוקול - למרות ההתבדחות שלי בהתחלה - ההצעה היחידה שעומדת להצבעה ודאי היא הצעתו של חבר הכנסת , שגם נאם את דבריו מעל דוכן הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שבעד - בעד דיון בוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אתה מסכים לוועדה; נכון, אדוני?

ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: איזו ועדה אנחנו כבר נחליט.

יולי יואל אדלשטיין: או דיון בוועדה, שזה בעד, או נגד, שזה להסיר מסדר-היום.

יולי יואל אדלשטיין: ההצבעה החלה.

יולי יואל אדלשטיין: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה - 7 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

יולי יואל אדלשטיין: בעד - 7, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יולי יואל אדלשטיין: הדיון יתקיים בוועדה - אמרת ועדת הכספים, חבר הכנסת אורלב.

יולי יואל אדלשטיין: אם אין דעות אחרות, אז ועדת כספים היא זאת שתדון בהצעה שלך בנושא: השביתה בשירותי הדת בגין אי-תשלום משכורות.

יולי יואל אדלשטיין: המחסום החדש בצומת תפוח

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, הנושא הבא הוא: המחסום החדש בצומת תפוח, הצעות מס' 7440, 7453 ו-7469, של כמה חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ראשון המציעים הוא - - -

לשם ההגינות, אדוני היושב-ראש.

המציעים ביקשו ממני רשות לדחות את ההצעות שלהם לשבוע הבא - - -

יולי יואל אדלשטיין: נכון, אין שר משיב, אבל זה לא אומר שהמציעים לא ידברו.

ביקשו לדחות לשבוע הבא.

יולי יואל אדלשטיין: אבל רק חבר הכנסת מרגי נמצא.

הם יודעים שזה נדחה לשבוע הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש - - - גם עלה והם ביקשו שזה יידחה - - -

יולי יואל אדלשטיין: שזה יידחה בשבוע.

יולי יואל אדלשטיין: חוץ מזה, כשאין שר משיב - גם זכותם - - -

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נעשה כדלקמן.

יולי יואל אדלשטיין: הנה, גם חבר הכנסת ברכה כאן, אז אין בעצם טרגדיה.

רק להעלות.

תשובה והצבעה - - -

יולי יואל אדלשטיין: זה עתה בדקנו עם המזכירות.

יולי יואל אדלשטיין: סוכם שאתם מעלים את ההצעות היום, והתשובה במועד אחר.

נכון.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, חבר הכנסת יהיה ראשון המנמקים.

יולי יואל אדלשטיין: לאחר מכן - אם יופיע חבר הכנסת , ודאי ניתן לו לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אם חבר הכנסת או מי מעוזריו שומע אותי - נא להגיע, ואחריו - חבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: מקסימום, נחליף את סדר הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, חבר הכנסת .

אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני כמה ימים פורסם בעיתון "הארץ" מה שכבר היה ידוע - ומי שמסתובב בשטחים הכבושים היה יכול לראות את זה בשטח - פורסם על הקמתו של מחסום, או של מעבר, באזור ההתנחלות תפוח, על אדמת הכפר זעתרה בגדה המערבית.

בעצם, המטרה של המחסום הזה היא ליצור ניתוק מוחלט בין צפון הגדה המערבית ומרכזה.

עד היום אנחנו היינו רגילים לאותו מושג של גושי התנחלויות, עכשיו יש אצבעות של התנחלויות.

יש גושים של התנחלויות - כמו אריאל וההתנחלויות באזור חברון, ומה שקרוי גוש-עציון, וכו' - אבל עכשיו יש אצבעות, אצבעות שכאילו מוחדרות לתוך הגוף של הגדה המערבית, על מנת ליצור ניתוקים.

יש שתי אצבעות גדולות בעיקר - אחת מהן ליד זעתרה ותפוח, והיא בעצם מנתקת את שכם וג'נין משאר הגדה המערבית, כל צפון הגדה.

האצבע השנייה היא אצבע כמו "וי", שיוצאת בשני כיוונים: מירושלים המזרחית לכיוון מעלה-אדומים, והיא מסתובבת סביב העיר העתיקה ובאה לג'בל אבו-ע'נים, מה שקרוי הר-חומה, ויוצרת שם נתק נוסף בין בית-לחם לבין שאר שטחי הגדה המערבית.

בעצם, אדוני היושב-ראש, המגמה חושפת את האמת של תוכנית ההתנתקות.

תוכנית ההתנתקות היא לא התנתקות מרצועת-עזה.

הנסיגה מעזה היא ביטוי של שני דברים: ביטוי של החשש הדמוגרפי - במרכאות או בלי מרכאות - של שלטון הכיבוש שלא רוצה לספח אליו מיליון ורבע, מיליון וחצי פלסטינים, וביטוי של דבר נוסף, שהמפעל ההתנחלותי, הקולוניאליסטי, ברצועת-עזה נכשל כישלון חרוץ ולא הצליחו לייצר איזון דמוגרפי כלשהו, או אפילו של התנחלויות, מול הציבור הפלסטיני ברצועת-עזה.

לכן אני טוען שההתנתקות, כשמדברים עליה, היא לא התנתקות מעזה.

הנסיגה מעזה באה לפתור בעיה לכובש הישראלי.

ההתנתקות שקיימת היא ניתוק הפלסטינים מהווייתם ומעתידם, ניתוק הרצף הטריטוריאלי של הגדה המערבית על-ידי מה שקרוי גושי התנחלויות ועל-ידי מה שקרוי אצבעות התנחלויות, כפי שזה בא לידי ביטוי באותו מחסום ליד כפר זעתרה, מה שקרוי תפוח.

לכן, פה יש יצירתיות יתר של שלטון הכיבוש - -

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

אני מסיים.

- - שפשוט מייצר אפרטהייד, שלעומתו האפרטהייד בדרום-אפריקה, שלא היה טריטוריאלי אלא דמוגרפי, אם אפשר לבטא את זה כך, זאת אומרת אפרטהייד כלפי אנשים - גם היו תחומים ואזורים, אבל פה הכיבוש והאפרטהייד הישראלי מתעלה על עצמו.

זה לא רק כבישים למתנחלים וכבישים לפלסטינים, זה לא רק אפשרות של תנועה חופשית למתנחלים ואי-תנועה לפלסטינים, אלא גם ניתוק מוחלט של אזורים פלסטיניים זה מזה.

לכן אני חושב שזה פשוט חושף את האמת לאמיתה בכל הכוונות של שרון.

שרון מעוניין לייצר מצב של עימות, על מנת לחפות על התוכניות הנפשעות האלה ולהמשיך לשלוט בגדה המערבית ולשלול מהעם הפלסטיני את זכותו על אדמתו וזכותו לעתידו וזכותו למדינתו.

תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת .

יולי יואל אדלשטיין: אני מזמין את חבר הכנסת להציע את הצעתו בנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו – אחרון המציעים, חבר הכנסת .

אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מובן שהעלינו את ההצעה הזאת רק כדי להסב את תשומת הלב למה שנמצא בצלו של כל הדיון הציבורי על תוכנית ההתנתקות, כאשר בעצם יש תרמית של תוכנית ההתנתקות, אשר מעסיקה את דעת הקהל הבין-לאומית והישראלית, ובאותו הזמן מה שהפלסטינים צריכים להתעסק בו זה דווקא משא-ומתן על עזה ולא על שום דבר אחר, כי שום דבר לא נגמר בעזה.

צריך עכשיו לדבר על המעברים, צריך לדבר על תנועת בני-אדם וסחורות, צריך לדבר על רפיח, שזה הולך לפי מזג החיילים או מזג האוויר או המזג במשרד הביטחון לגבי המעבר של אנשים ממצרים לעזה וכו'.

באותו הזמן, כאשר הרשות הפלסטינית אמורה עכשיו להתעסק במשא-ומתן על עזה – שום דבר לא נסתיים בעזה, בעצם הנושא ממשיך להיות עזה לתקופה ארוכה - וכאשר דעת הקהל העולמית מקבלת את התרמית הזאת של הדרמה סביב מה שקרה בעזה, בעצם שרון מטביע את טביעות אצבעותיו על צורת פתרון הקבע הרצוי לו בגדה המערבית באמצעות יצירת קנטונים.

אף שהארץ כולה היא ארץ מחסומים ובתוך כל קנטון יש עשרות מחסומים אשר מונעים מאנשים את התנועה החופשית בארצם ובמולדתם, אנחנו מדברים על מחסומים שנראים לנו כמו נקודות קבע אשר משסעות את הגדה המערבית - המקרה של המחסום ליד קלנדיה, המקרה של מחסום זעתרה ליד היישוב תפוח אשר מפריד את צפון הגדה ממרכזה.

יש עוד כמה מחסומים במרכז הגדה, כפי שפירט ידידי חבר הכנסת ברכה, המפרידים בין מרכז הגדה לדרומה, ובתוך כל מקום יש מחסומים בין כפר לעיר, בין כפר לכפר.

אדוני, התעסקתי בנושא הזה עד כדי כך שכתבתי ספר בנושא, ספר ספרות, לא מחקר.

הספר בערבית, אבל יצא גם בצרפתית ובקרוב יצא גם בעברית.

הספר נקרא "המחסום".

התעמקתי ממש בנושא הזה לא רק בגלל הנטייה הספרותית, אלא מפני שאני עובר מחסומים מקצועי, כרוני.

סדרתי.

לא סדרתי, כרוני.

מילא סדרתי.

אדוני היושב-ראש, כפי שאמר ידידי חבר הכנסת ברכה, אין דרך אחרת לשלוט בעם.

יש כמה אנשים כמוך ואנשים אחרים, כפי שאני מכיר את דעותיכם הפוליטיות – אף שעכשיו זה לא מעורב כיושב-ראש - לפעמים יש לכם מחשבות איך אפשר לשלוט אחרת בעם.

אי-אפשר לשלוט בעם בצורה יפה, מה עוד שלעם הזה יש מסורת, ויש לו זהות לאומית, ויש לו נטייה לראות עצמו כעובדה היסטורית, כ-people indigenous, כבני-האדם המקוריים על הקרקע.

אין דרך יפה לשלוט בעם.

שולטים בעם – ככה זה יוצא.

משסעים אותו, יוצרים מחסומים, מונעים ממנו תנועה חופשית, וכאשר באים ואומרים מה דעתכם על ישות מדינית על 40% מהגדה – נו, איזה 40%?

איך מחלקים את ה-40% האלה?

איך מנתקים את ה-40% מהשאר?

איך מנתקים עיר מעיר?

איך מנתקים בני-אדם מבתי-חולים ובני-אדם מקרוביהם ובני-אדם מבתי-ספר ומהתעסוקה?

אני אומר שאנחנו מתריעים לא מכיוון שפתאום אנחנו מופתעים ממחסום, אלא מכיוון שאנחנו רואים נטייה של שרון, לא חשוב מה הגויים אומרים, אלא חשוב מה היהודים עושים, אמירה בן-גוריוניסטית שלדעתי אנשים כמו שרון מאמצים אותה.

כאשר כל הדיון מתנהל סביב ההתנתקות, הוא קובע עובדות בשטח, אשר לדעתי משאירות טביעות אצבע לגבי אופיו של פתרון הקבע בגדה המערבית, בין שהפלסטינים רוצים ובין שלא רוצים.

לכן, יש משמעות שאתה קובע מחסומים עם שמונה מסלולים ליד זעתרה ואתה מסרב להיפגש עם יושב-ראש הרשות הפלסטינית.

זה הפן האחר של הצעדים האונילטרליים של הינתקות.

זה הפן האחר של ההתנתקות – כשאתה עושה את הדברים לבד, אתה גם מתנתק מעזה לבד, אתה גם שם התנחלויות לבד ואתה גם מסרב לנהל משא-ומתן לגבי כל דבר בגדה המערבית.

תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת .

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת , אחרון המציעים בהצעה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התשובה וההצבעה יהיו במועד אחר.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החלטת גורמי הביטחון לפרוס מחסום בצומת תפוח היא הכרחית וקיומית לגוש היישובים בלב השומרון בואכה צפון השומרון.

כמי שנוסע רבות באזור זה, אני תמה לא אחת על היעדרם של כוחות הביטחון באזורים אלה.

לאחרונה אף היה פיגוע באזור צומת תפוח.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, דווקא לאור מגמתם של ארגוני הטרור להקצין את פעילותם בשומרון, על מנת ליצור לחץ על ממשלת ישראל והעולם ולגרור את המדינה להינתקות נוספת, יש צורך חיוני בפריסת המחסומים.

זה המקום לבקש מכוחות צה"ל, שעושים זאת ברגישות רבה, להמשיך ולגלות אותה רגישות במחסומים אלה.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כל עוד ארגוני הטרור ממשיכים להתקיים בשטחים, יש להדק את הפיקוח על התנועה באזור זה, כי כדי למנוע את היצירתיות של המפגעים והמחבלים, אפילו הרצון הטוב שלנו לשיפור תנאי המחיה בשטחים לא מועיל.

הגיע הזמן שיבינו חברי הכנסת הנכבדים בכנסת ישראל, שעם כל הצער והכאב, אם הבחירה היא מניעת רצח חפים פשע, פיגועים בשטח ישראל, פיגועי ירי על אזרחים חפים מפשע, לבין אי-נעימות או עוגמת נפש במחסומים, הרי הבחירה ידועה.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לצערי הרב מה שמונע את ההתקדמות בתהליך השלום זה אך ורק האשליה שהמנהיגות של הציבור הפלסטיני יוצרת, כאילו יותר פיגועים, יותר אנרכיה, יותר לחץ, יזרזו ויקדמו את מחיקתה של הישות הציונית, של עם ישראל משטח ארץ-ישראל.

לצערנו הרב, לאחרונה אנחנו שומעים את זה בקולי קולות.

את מה שידענו והרגשנו, את רחשי לבם של הרבה משכנינו, היום בשיא חוצפתם, בשיא העזות המפלצתית שלהם, הם אומרים מעל כל במה, בכרזות ענק.

לכן, כשבאים לכאן חברי הכנסת ומאשימים מעל דוכן זה את ממשלת ישראל, את עם ישראל, שכל זה תרמית אחת גדולה, הרי את המחיר הכבד והכואב עם ישראל כבר שילם וממשיך לשלם ויוכיח שכוונתו ומגמתו היא לשלום.

לא אחת אני אומר, שבמאבקים של צה"ל, במלחמות, צה"ל ניסה אך ורק לכפות את השלום ולא את המלחמה.

לכן כשמלינים על צה"ל על פריסת המחסומים, הייתי מציע למציעים לכוון את אותו מאמץ כלפי ארגוני הטרור כדי שיפסיקו את הטרור.

תאמינו לי שאז לא יהיו מחסומים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, התשובה וההצבעה במועד אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הקריאות להענקת חנינה ליגאל עמיר

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעבור לנושא הבא – הצעות דחופות לסדר-היום מס' 7488, 7491 ו-7496 בעניין הקריאות להענקת חנינה ליגאל עמיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המציעים - חבר הכנסת רשף חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו חברי הכנסת אברהם שוחט ורן כהן.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש לי גינה, אני יודע מה זה עשבים שוטים.

רשף חן: עשב שוטה צומח, פתאום אתה קם בבוקר ויש לך עשב שוטה, לא רצית אותו שם; לא השקית אותו, לא זיבלת אותו, לא שתלת אותו, כשאתה רואה אותו, אתה עוקר אותו.

רשף חן: זה עשב שוטה.

רשף חן: יש עשבים שוטים גם בימין הישראלי – כל מיני תופעות כאלה, הם לא רצו אותם ולא ביקשו אותם - - -

נסים זאב: גם בשמאל יש עשבים שוטים.

רשף חן: יש עשבים שוטים גם בשמאל, אפילו במרכז יש איזה אחד או שניים.

רשף חן: יגאל עמיר הוא לא עשב שוטה - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בש"ס עשב שוטה מוציאים החוצה, הוא לא נשאר.

רשף חן: גם בשינוי.

רן כהן: בש"ס יש עשב שוטה, שולחים אותו לכנסת.

רשף חן: יגאל עמיר הוא צמח טורף, והוא צמח טורף שנשתל וטופח ודושן באהבה זוועתית של האמא הזוועתית שלו, שבאה עכשיו להסביר לנו שצריך לתת לו חנינה מפני שהתברר שהוא צדק.

רשף חן: האשה הנוראה הזאת, שאני מבין שהיא גננת במדינת ישראל – דבר מעורר צמרמורת – מסבירה לנו, היא והבן האחר שלה, שזה לא רצח, זו התנקשות.

רשף חן: תיכף נשמע שהוא מועמד לפרס ישראל כי הוא הציל אותנו.

רשף חן: ולמרבה הבושה והזוועה, זה לא קורה רק במעגל הקרוב של המשפחה הזוועתית הזאת, אלא זה קורה במעגל הרבה יותר רחב.

רשף חן: כשאתה קורא את התגובות באינטרנט, כשאתה שומע את ההתבטאויות ברגע שהם לא נזהרים, אתה מבין שיש ציבורים רחבים מאוד במדינה הזאת שחושבים בסתר לבם, או לא בסתר לבם, שהמעשה הנתעב של יגאל עמיר היה מוצדק, מפני שהם חושבים שדרכו של יצחק רבין היתה שגויה.

רשף חן: רבותי, אפילו מי שחושב שדרכו של יצחק רבין היתה שגויה לחלוטין, אינו רשאי להצדיק לא במלה ולא ברמז ולא במחשבה אפילו את מעשה הרצח של יגאל עמיר, מפני שאם הוא עושה את זה ואם הוא חושב ככה, הוא אדם בזוי במידה לא הרבה פחותה מיגאל עמיר עצמו.

רשף חן: ומה שיותר חמור, הסביבה הזאת של הפולסא דנורא, אותה סביבה שהביאה לנו כל מיני "עשבים שוטים" שהולכים ומכים חיילי צה"ל – הסביבה הזאת היא במידה רבה שותפה לפשע של יגאל עמיר.

רשף חן: זו האמת.

רשף חן: העובדה שבאים ומספרים לנו כל מיני סיפורים, וכל הדיבורים האלה על חנינות ועל הבנות, ולא רצח אלא התנקשות – רבותי, זה מבטא רעה חולה, קשה, אמיתית, מסוכנת, נוראית לדמוקרטיה הישראלית, והכנסת הזאת חייבת להוקיע את הדברים האלה בצורה הכי ברורה, הכי חזקה והכי בלתי משתמעת לשתי פנים שיכולה להיות.

רשף חן: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט אינו נמצא באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רן כהן - בבקשה, אדוני.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מצטרף לכל מלה שאמר קודמי, חבר הכנסת רשף חן.

רן כהן: ואכן, היוזמה להעלות את הנושא הזה במליאת הכנסת מיועדת לעניין אחד בלבד: לא לשתוק לנוכח התועבה שבדברים של יגאל עמיר ושל משפחתו, אלא להוקיע אותה ולקרוע את המסכה הזאת, שניסו לצייר כאילו המשפחה עצובה על הרצח, כאילו המשפחה מסתייגת מן הרצח.

רן כהן: הנה יצא המרצע מן השק: המשפחה היא גם נותנת הגיבוי וגם המהללת את הרוצח.

רן כהן: והנה, היא גידלה לא רק את יגאל עמיר, אלא גם את אחיו, והיום הם מהללים את המעשה הזה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השתיקה איננה תשובה כאשר משפחת רוצחים מדברת.

רן כהן: זו משפחת נבל ורוצח שצריך לקרוע אותה מן החברה הישראלית.

רן כהן: אין דרך אחרת.

רן כהן: הלוא הגענו למצב פשוט מדהים במדינה.

רן כהן: משפחה של רוצח ראש ממשלה, שהעמידה פנים כאילו היא מסתייגת, היום מתפארת ברצח הזה, מכנה את הנרצח, ראש ממשלה בישראל, פושע, וקוראת לתלות בכיכר העיר את ראש הממשלה הנוכחי ואת כל מי שתמך בהתנתקות.

רן כהן: איפה היא צריכה לחיות, גאולה עמיר הזאת, בישראל או באירן?

רן כהן: אולי יותר טוב שתלך לאירן לעזאזל.

רן כהן: שם יש כמוה רבים, אין לה מה לעשות כאן אם זאת האמונה שלה, לראות אנשים ומנהיגים תלויים בכיכר העיר.

רן כהן: זו משפחה אנטי-ישראלית, אנטי-יהודית, אנטי-דמוקרטית, משפחה שקוראת למעשי פשע וחורבן, ואין לנו שום יכולת לעבור על הדברים הללו לסדר-היום.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר שבהתבטאויות של משפחתו של יגאל עמיר – ראיתי את זה בטלוויזיה בערוץ-10 פשוט בחלחלה – אמו לא שונה בהרבה מאמו של שהיד שמתגאה בבנה שהלך לפגע באוטובוס בלב תל-אביב או בדיסקוטק ושמחה על הדם שנשפך.

רן כהן: הנה פה היא שמחה בעצם על רצח ראש הממשלה.

רן כהן: הרי זה דבר ממש מדהים, איך הדבר הזה צמח בארץ הזאת.

רן כהן: לפני כמה שעות דובר כאן על תנועות המרי שנלחמו על הקמת מדינה יהודית דמוקרטית, והנה יש לנו מדינה ש-20% מתושביה חושבים שיגאל עמיר צריך להשתחרר מן הכלא לפני המועד שנקבע לו.

רן כהן: האיש הזה בן מוות היה.

רן כהן: בשנייה שבה הוא שלף את האקדח הוא היה צריך להיות מחוסל ולהירקב בקבר.

רן כהן: אם הוא לא נרקב בקבר, הוא צריך להינמק בכלא עד סוף ימיו.

רן כהן: על העניין הזה אין סליחה, אין מחילה, אין כפרה, וגם אין עצימת עיניים.

רן כהן: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת רן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי שרת המשפטים, הבמה לרשותך לעלות ולענות לשני המציעים שהתייצבו לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המציע השלישי לצערי לא נכח, אנחנו נוותר על הצעתו.

רן כהן: לא הזכרתי את הצורך באכיפת החוק שתעשה את העבודה הזאת.

רן כהן: הגשתי תלונה במשטרה - - -

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מודה שעליתי הנה עם ניירות שעוסקים בשאלת המשפט החוזר, מה הם התנאים וכו'.

ציפי לבני: אבל אני רוצה לומר ברצינות: אני חושבת שלא צריך להתרגש מכל אמירה שיוצאת מפיו של הרוצח שיושב בכלא, ויושב בכלא כדין ונשפט כדין.

רשף חן: הנושא המטריד הוא דברי המשפחה.

ציפי לבני: אני אענה על כמה דברים שעלו בשלושת הימים שבהם קיבלה משפחת עמיר מיקרופונים ועשתה בהם כאוות נפשה.

ציפי לבני: קודם כול, מעבר לזה שזה מקומם, וזה מרתיח וזה מרגיז את כל אחד מאזרחי מדינת ישראל, אנחנו כגוף מחוקק צריכים לקחת את זה באיזו פרופורציה, בוודאי את הטיעון המוזר בעניין המשפט החוזר, שנשמע על פניו מוזר להפליא.

ציפי לבני: מטבע הדברים יש הליך כזה שקבוע בחוק, לא בעניינו דווקא, ולא אני אמורה להחליט בו, אבל מהיכרותי – כמו כל אזרח, לא כשרת המשפטים – את העובדות, זה נראה לי מופרך לחלוטין.

ציפי לבני: אשר לשאר הדברים, הם הועברו.

ציפי לבני: אכן פנייתך הועברה, למיטב ידיעתי, ליועץ המשפטי לממשלה, ועקב הפרדת הרשויות, אינך מצפה שאני אתייחס לשאלה אם זו עילה להעמדה לדין או לא.

ציפי לבני: זה ייבדק על-ידי הרשויות כנדרש.

ציפי לבני: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לשרת המשפטים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי לא אמרה לנו מה היא מציעה לגבי המשך הדיון בעניין הזה.

ציפי לבני: להסתפק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רשף חן, מה עמדתך לגבי המשך הדיון בהצעה?

רשף חן: דיון במליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רן כהן?

רן כהן: אני ביקשתי להשאיר במליאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נצביע על הצעתם של חברי הכנסת רשף חן ורן כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני ההצבעה יש הצעות אחרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב, במסגרת דקה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אמר חברי חבר הכנסת רשף חן, שיש עשבים שוטים.

נסים זאב: אני מקבל את האמירה הזאת.

נסים זאב: אבל, אי-אפשר לבוא ולהפוך את כל אנשי הימין - אני מסכים אתך, אבל אי-אפשר לבוא ולהפוך את כל הנושא הזה לנושא מרכזי, והייתי אומר, למאבק מול הימין, כאילו יש ציבור כל כך גדול שתומך ברצח רבין.

נסים זאב: אין פה ספק.

נסים זאב: כולם מגנים ומתעבים את הרצח הנורא הזה.

נסים זאב: אבל אי-אפשר, בגלל כמה אנשים - באופן זדוני, עושים איזה סקר בין אנשים מהקיצוניים ביותר, ואומרים שכל אדם חמישי במדינת ישראל, או בימין, מסכים לרצח רבין, מסכים לחנינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

נסים זאב: שומו שמים, אסור אפילו לחשוב על הדבר הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אילן שלגי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כן במסגרת דקה.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הרוצח המתועב הזה, שמתיימר להיות אדם דתי אבל אין לו אלוהים, אמר כבר לאחר הרצח, שהוא לא היה עושה זאת אלמלא היה לו גיבוי פוליטי והלכתי.

אילן שלגי: כי היו רבנים - הוא מצא את הרבנים - שנתנו לו הכשר, עם כל מיני חרמות, קמיעות, גידופים ופולסא דנורא, והאדם החולני הזה ראה בזה איזו שליחות.

- - -

אילן שלגי: ולכן אמרתי: בודדים.

אילן שלגי: אבל, הוא מצא את הרבנים שהוא חיפש.

אילן שלגי: גם היום אנחנו באותה אווירה.

אילן שלגי: ראינו שוב הסתה פרועה נגד ראש ממשלה נבחר בישראל, שקיים וביצע החלטת רוב בממשלה ורוב בכנסת, עם גיבוי בבית-המשפט העליון, וגם הפעם נשמעו קולות איומים ונוראים.

אילן שלגי: והפעם לא רק מבודדים.

אילן שלגי: הדמוקרטיה הישראלית צריכה לדעת להתגונן.

אילן שלגי: כאשר מאחזים ממשיכים לשבת על הגבעות, כאשר בני נוער פרועים מקימים בן-לילה עוד מיני מאחזים וכאשר באים לפנות אותם הם מכים את קציני צה"ל, מדינת ישראל בבעיה קשה.

אילן שלגי: אנחנו צריכים להגן על הדמוקרטיה - להיות דמוקרטיה מתגוננת ואוכפת חוק.

אילן שלגי: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת אילן שלגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעותיהם של חברי הכנסת רשף חן ורן כהן, אם להעביר את הנושא למליאה או לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שבעד העברת הנושא למליאה יצביע בעד, ומי שבעד הסרתו יצביע נגד, כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע, חברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נמנע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 6 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 7 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חברי הכנסת, ברוב של שבעה מתנגדים, שישה תומכים, ההצעות תוסרנה מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החלטת בג"ץ בעניין מפעל הזנה לילדים מהזרם החרדי

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא: החלטת בג"ץ בעניין מפעל הזנה לילדים מהזרם החרדי, הצעה לסדר-היום מס' 7470.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת דוד אזולאי.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הודעתי שאני ממלא-מקומו.

נסים זאב: זו הצעה רגילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רגע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למי הודעת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו הצעה רגילה?

נסים זאב: רגילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעלה, ותעלה את ההצעה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ושים לב, חבר הכנסת נסים זאב, אנחנו עכשיו במושב חדש, תמיד הולכים לפי הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לגבי זמן הדיבור, שלא תגלוש לנו, כפי שהתרגלת קודם.

נסים זאב: לא, יש לי עשר דקות, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: את מלוא הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שתדבר פחות, כדי שנוכל לגמור את סדר-היום.

נסים זאב: אפילו פחות, אני משתדל פחות, כי הנושא של הלחם, באמת, הוא הדבר הכי זול במדינה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, "תבן אין נתן לעבדיך ולבנים אמרים לנו עשו, הנה עבדיך מכים וחטאת עמך".

נסים זאב: איזה ביזיון זה.

נסים זאב: ראש הממשלה, בלי בושה, עומד מעל הבמה הזאת ומצהיר: אני מקים ועדה למלחמה בעוני, לא יהיו פה עניים בישראל.

נסים זאב: במי הוא מתעתע, ראש הממשלה?

נסים זאב: מישהו מאמין לאיש הזה?

נסים זאב: אולי הוא מאמין לעצמו, אבל אנשים כבר הספיקו להכיר אותו.

נסים זאב: חוץ מאשר להקים ועדה – ואנחנו מכירים את התהליך של הקמת ועדות; זה פשוט כדי להשכיח מהציבור שפעם היה איזה נושא שעליו קמה הוועדה.

נסים זאב: אם הוא רוצה להביא פתרון אמיתי, שקודם כול יחזיר את הביטוח הלאומי של ילדי ישראל, של אותן משפחות ברוכות ילדים שגזלו את פת לחמן.

נסים זאב: אנשים אין להם איך לכלכל את הילדים בבית.

נסים זאב: אז עכשיו תראו, רבותי, חברי חברי הכנסת.

נסים זאב: גנבו את הלחם שלוש פעמים.

נסים זאב: בפעם הראשונה, לקחו את הביטוח הלאומי מהילדים.

נסים זאב: אין ביטוח ילדים, אין לחם.

נסים זאב: ההורים אסור להם לתת לחם.

נסים זאב: הממשלה, היא תדאג לתת הזנה לאותם ילדים רעבים.

נסים זאב: היא דואגת.

נסים זאב: ובשביל זה באה איזו הצעת חוק של הגברת הנכבדה, חברת הכנסת , שאמרה: אני רוצה לתת את התשובה.

נסים זאב: אני, רק אני.

נסים זאב: אבל לא מישהי אחרת - חברת הכנסת שרצתה מטעם מפלגת העבודה לתת באמת תשובה ומענה, גם לאותם ילדים שאינם קשורים דווקא ובהכרח למגזר הממלכתי, אמרה: כל ילד רעב בישראל יהיה זכאי לקבל ארוחה חמה.

נסים זאב: אז בפעם הראשונה לקחו את הכסף של הביטוח, בפעם השנייה לקחו את הלחם מאותם ילדים רעבים, שקשורים לאותן משפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: הלוא כשאנחנו מדברים בילדי הת"תים – תלמוד-תורה - באותם ילדים המוכרים שאינם רשמיים, באותם ילדים ששייכים לת"תים - זה כולל ילדים ערבים, גם כן, גם הם נקראים מוכרים שאינם רשמיים - אז לקחו פעמיים.

נסים זאב: ואתמול בלילה התבשרנו שגם העלו את מחיר הלחם בחנויות.

נסים זאב: אז פעם לקחו מהבית, פעם לקחו את זה מבית-הספר, ועכשיו לוקחים את הלחם גם מהחנות.

נסים זאב: גם בחנות אי-אפשר לרכוש לחם.

נסים זאב: וראש הממשלה מבשר לנו בשורה טובה, בישר לנו על הרכבות, שעוד מעט הרכבות ילכו מעיר לעיר וממדינה למדינה; אני הבנתי שגם מקהיר לדמשק, ומדמשק אולי לחיפה, וכן על זה הדרך, תנועת הרכבות.

נסים זאב: אנשים צריכים לחם.

נסים זאב: הוא מדבר על 9 מיליארדים של רכבות?

נסים זאב: במי הוא מתעתע?

נסים זאב: ותראו – סוף-סוף חשבו אנשים מסוימים שאולי טעו, שאולי ימצאו את התשובה בבג"ץ, אולי משרד החינוך הוא כל כך אטום, והוא באמת מפלה בין דם לדם, הוא מפלה בין ילד לילד, אבל בית-המשפט בוודאי לא יעשה נבלה כזאת בישראל; לא יחשוב על דבר כזה בכלל.

נסים זאב: ושם, ודאי בית-המשפט יכריח את משרד החינוך שלא להפלות בין דם לדם.

נסים זאב: והנה, השופט חשין, שהוא המשנה של נשיא בית-המשפט העליון, בא וקבע שהחוק של ארוחה חמה, או ארוחה יומית, אינו מבקש להחיל עצמו על בתי-הספר המקיימים יום לימודים ארוך.

נסים זאב: הרי ברור שדיברו כאן גבוהה גבוהה; שראש הממשלה החליט על יום לימודים ארוך, ובמסגרת הזאת ייתנו גם ארוחה חמה, ייתנו תשובה על העוני, והגענו, ברוך השם, אל המנוחה והנחלה.

נסים זאב: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, צריכים להתייחס גם למצב העוני במדינת ישראל.

נסים זאב: צריכים לזכור שיותר מ-100,000 ילדים רעבים נוספו לרשימת הרעבים בשנת 2004, ויותר משפחות רעבות ללחם.

נסים זאב: אם ראש הממשלה באמת רוצה למנוע את העוני הזה, יש לו אפשרות.

נסים זאב: יש לו אפשרות כל כך פשוטה - להחזיר את הגזל, את הגזלה שגזלו מאותן משפחות.

נסים זאב: הביטוח הלאומי היה דבר מקודש.

נסים זאב: אף ממשלה לא נגעה מעולם בקצבאות הילדים, כי הבינו שהילדים לא צריכים להיות תלויים בשכר של האב או האם, אם היא עובדת או אינה עובדת.

נסים זאב: זה הדבר המינימלי שמדינת ישראל צריכה לתת לילדים, וזה קיים גם במקומות רבים בעולם.

נסים זאב: תראו איך מתייחסים בצרפת למשפחות ברוכות ילדים.

נסים זאב: למה אי-אפשר ללמוד ממדינות אחרות?

נסים זאב: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, ידידי חבר הכנסת הביא הצעת חוק.

נסים זאב: אם הממשלה הזאת באמת ובתמים רוצה להוכיח שאינה מפלה בין דם לדם או בין ילד כזה לאחר, ניתנת לה ההזדמנות לתמוך בהצעת החוק של סיעת ש"ס, שחתמו עליה עוד חברים רבים, כדי למנוע את הבושה והחרפה הזאת ממדינת ישראל.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שהנושא הזה יובא לדיון, קודם כול במליאת הכנסת.

נסים זאב: אני רוצה לדעת מה עמדת החברים בנושא הזה.

נסים זאב: זה שווה דיון במליאה.

נסים זאב: אני מודה לך, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שרת המשפטים תענה על ההצעה בנושא החלטת בג"ץ בעניין מפעל הזנה לילדים מהזרם החרדי.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תשובתי בעניין הזה תהיה מטבע הדברים קצרה.

ציפי לבני: ההחלטה הוכרעה על-ידי בג"ץ.

ציפי לבני: כשרת המשפטים ודאי שאכבד את הכרעת בג"ץ, אבל בכך הייתי עושה מלאכתי אולי קלה מדי, וצריך גם לומר מה היתה עמדת הממשלה, עמדת משרד החינוך בעניין הזה בבג"ץ.

ציפי לבני: משרד החינוך חשב שחוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה בא להוסיף שעות לימודים כדי להוסיף חינוך לערכים ופעילות חברתית וכו', הכול במסגרת מטרות החינוך הממלכתי.

ציפי לבני: תחולתו של חוק יום חינוך ארוך נדונה בבג"צים קודמים.

ציפי לבני: חוק ארוחה יומית לתלמיד גם הוא הולך בעקבות חוק יום חינוך ארוך, וגם הוא חל בהתאמה במקום שבו הוא חל, רק על מוסדות החינוך הרשמיים, ועמדה זו נתמכת בשלושה נימוקים.

ציפי לבני: ראשית, הנימוק התכליתי, ולפיו חוק ארוחה יומית לתלמיד אינו אלא העניין המסייע, שנועד לאפשר הוצאה מיטבית לפועל של חוק יום חינוך ארוך.

ציפי לבני: הנימוק השני הוא הנימוק המילולי, פרשנות לשונו של חוק ארוחה יומית לתלמיד, שקובע שאוכלוסיית התלמידים הזכאים לבוא בגדרו של החוק תיקבע לפי מוסדות החינוך ביישובים ובשכונות שבהם חל יום חינוך ארוך.

ציפי לבני: דהיינו, גם הוא קשור ליום חינוך ארוך.

ציפי לבני: ושלישית, על דרך של קל וחומר, בעקבות תוצאה של פסק-דין גני חב"ד, שעסק ביום חינוך ארוך, שקובע שהמדינה אינה חייבת במימונו של החינוך המוכר שאינו רשמי.

ציפי לבני: כיצד ניתן, כך טען משרד החינוך, לגרוס כי היא חייבת במימון ההזנה במוסדות אלו?

ציפי לבני: זאת היתה גם עמדת המדינה בבג"ץ, עמדת משרד החינוך, ומשקבע בג"ץ את מה שקבע, ודאי שהממשלה תקבל ותפעל לפיו, ואני מצטטת מתוך סיכום דבר השופטים: "הכול מסכימים כי לא המדינה מממנת את קיומו ואת החזקתו השוטפת של בית-הספר המוכר שאינו ממלכתי, כי גופים פרטיים אלה ואחרים הם המממנים קיום והחזקה של אותם בתי-ספר.

ציפי לבני: כנדרש מכך, אותם גופים פרטיים הם גם שיממנו - כחלק מההחזקה השוטפת - הן את יום הלימודים הארוך, הן את הארוחות החמות הניתנות לילדים הלומדים יום לימודים ארוך".

ציפי לבני: בכך תמו דברי ואני אבקש להסיר את ההצעה.

מה עמדתך האישית?

ציפי לבני: ביקשתי להסיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שרת המשפטים ביקשה להסיר את הנושא מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני שנצביע, הצעה אחרת לחבר הכנסת רשף חן.

קראת מה שכתבו לך.

מה דעתך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מבקש לשמוע את חבר הכנסת רשף חן עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת , תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, חבר הכנסת חן, במסגרת דקה.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי חברי הכנסת, קשה שלא להתרשם מהרפלקס המותנה של החרדים בכל הזדמנות שמציעים כסף לדרוש אותו.

רשף חן: המצב פה מאוד פשוט.

רשף חן: מדינת ישראל לא החליטה - - -

פשוט לא להאמין.

רוני בריזון: - - -

רשף חן: אני מאמין.

רשף חן: אתם עושים את זה כל כך הרבה, אני כבר לא מתפלא, אני מאמין.

- - -

מה עם הייחודיים?

פשוט לא להאמין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, חברי הכנסת, אני מבקש, בבית הזה שומעים דברים גם כשלא מאמינים בהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא התרגלנו?

- - -

רוני בריזון: - - -

למי חולקו הייחודיים של שינוי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם מאריכים את הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא חייב לסיים במסגרת דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן לו את השניות האחרונות לגמור את דבריו.

אתה מאמין במה שאמרת עכשיו?

אי-אפשר להאמין למה שאני שומע.

רשף חן: מה השניות האחרונות?

רשף חן: דיברתי חמש שניות לפני שהתחילו לצעוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אתן לך להשלים את הרעיון.

- - -

רוני בריזון: אתה מאמין לדברים הרבה יותר גרועים.

רשף חן: חבר הכנסת גפני, אני בטוח שיש פה חברי כנסת שלא מבינים חוק, לך אני לא אתן את ההנחה הזאת.

רשף חן: כפי שאתה יודע היטב, מדינת ישראל לא החליטה לתת ארוחת צהריים לכל ילדי ישראל.

היה חוק.

רשף חן: החוק לא אומר את זה ואתה יודע את זה היטב.

רשף חן: מדינת ישראל החליטה להנהיג יום לימודים ארוך במסגרת החינוך הממלכתי.

- - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

רשף חן: ההזנה ביום הלימודים הארוך היא אמצעי ולא מטרה.

לילדים שלכם אין בעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

רשף חן: אם אתה רוצה חוק שכל ילדי ישראל יקבלו ארוחת צהריים על חשבון המדינה, תיזום את החוק הזה.

רשף חן: יכול להיות שניקח את העלות של זה מקצבאות ילדים.

רשף חן: יכול להיות שזה רעיון טוב, שבמקום שההורים יכניסו את הכסף לכיס שלהם, מדינת ישראל תקנה להם ארוחת צהריים - אבל פעמיים לא ילך.

רשף חן: גם אין לזה כסף.

רשף חן: הרעיון שכל פעם בא משרד החינוך ואומר לכם מה החוק, באה שרת המשפטים ואומרת לכם מה החוק - לי אל תאמין - בא בג"ץ ואומר לכם מה החוק, ומה המסקנה שלכם?

רשף חן: הם כולם מה?

רשף חן: שונאי חרדים.

רשף חן: לא ילך.

שינוי לא שונא חרדים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת נסים זאב, מה בקשתך?

נסים זאב: דיון במליאה.

- - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, סיימנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מצביעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד דיון במליאה - יצביע בעד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד להסיר - יצביע נגד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצבעה החלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השרה ביקשה להסיר את הנושא מסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 6 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 7 נמנעים - 1 ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של שבעה מתנגדים, שישה תומכים ונמנע אחד, הנושא יוסר מסדר-היום.

אדוני היושב-ראש, הכנסת החליטה אפילו לא לדון על ילדים חרדים רעבים.

אתם הרי ליברלים.

ממש ליברלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, תם הדיון בעניין הזה.

תקראו את החלטת הבג"ץ.

ההחלטה היא בידי שרת החינוך.

תקרא את ההחלטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, תרשה לי לקיים את הדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבר עברנו לנושא הבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/93).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא הבא: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 19) (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יעלה את הצעת החוק חבר הכנסת גלעד ארדן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אפרט תחילה בתמצית את מטרת ההצעה ולאחר מכן אפרט מעט יותר.

גלעד ארדן: מפסקי-דין רבים עולה, כי חוק הגנת הצרכן אינו מאפשר להגיש תובענה ייצוגית נגד ספקים של שירות ארוך טווח, כמו אינטרנט, טלפון סלולרי, כבלים, לוויין וכדומה, במקרה שתנאי השירות שהם מספקים השתנו לרעה במהלך ההתקשרות, זאת כיוון שחוק הגנת הצרכן מגן רק על השלב הטרום-חוזי שבו מוצעת לצרכן העסקה הראשונית ולא על שינויים שנעשו בשירות, לפעמים ועל-פי רוב לרעתו של הצרכן, במהלך תקופת ההתקשרות.

גלעד ארדן: לקונה זו גורמת לפגיעה בצרכנים, שאינם יכולים להתאחד לתובענה ייצוגית, וכן לעומס על בתי-המשפט, המוצפים בתביעות של יחידים נגד חברות גדולות.

גלעד ארדן: בית-המשפט עצמו קרא לתיקון סעיף זה, והצעת חוק זו באה לאפשר לצרכנים לתבוע תובענה ייצוגית גם במהלך ההתקשרות עם הספק, וכך לייעל את ההליך המשפטי של תביעות צרכניות אלו.

גלעד ארדן: סעיף 2(א) בחוק הגנת הצרכן אוסר על עוסק להטעות צרכן בכל עניין מהותי בעסקה, ומפרט רשימת עניינים שחזקה עליהם כי הם מהותיים בעסקה; האיסור האמור חל על עוסק, גם אם דבר שהוא עושה, במעשה או במחדל, עלול להטעות צרכן, גם אם בעצם איש לא הוטעה בפועל מאותו דבר שעשה.

גלעד ארדן: כפי שציינתי בתחילת דברי, בהתאם למצב המשפטי כיום, החוק חל רק על השלב הטרום-חוזי, כלומר, עוד בטרם חתמת או התקשרת בעסקה עם אותו ספק, והחוק בעצם היום אוסר על עוסק להעלים, בין בפועל ובין במחדל, פרטים מהותיים שעלולים להטעות את הצרכן לגבי פרטים בעסקה המשתכללת.

גלעד ארדן: לעניין זה נציין, כי סוגיית ההטעיה היא עיקר תכליתו של החוק, חוק הגנת הצרכן, כפי שפסק בית-המשפט העליון בע"א 3613/97, ובו הוא אמר: "מטרתו של חוק הגנת הצרכן היא להגן על הצרכן מפני מעשי מרמה, עושק והטעיה ולהבטיח כי בעשותו עסקה יעמוד לרשות הצרכן מידע, מלא ככל האפשר, על טיב העסקה ועל פרטיה".

רשף חן: איזו הטעיה יכולה להיות אחרי שההסכם כבר אושר?

גלעד ארדן: אני אביא לך דוגמה מפסק-הדין שבו השופטת פלפל קראה למחוקק לשנות את החוק, ופסק-דין שהוגש בעתירה של תובענה ייצוגית נגד אחת מחברות הכבלים - לפני שהן התאחדו - על שינויים שנעשו בתוכן החבילה של ערוץ הספורט.

גלעד ארדן: אנשים התקשרו, חתמו מתוך הנחה שבחבילת הבסיס של הכבלים יש ערוצים מסוימים, וגם שהערוצים האלה כוללים תכנים מסוימים.

גלעד ארדן: לאחר שהם התקשרו, במהלך ההתקשרות, הערוצים הורידו תכנים, הורידו ערוצים.

רשף חן: זו הפרת הסכם.

גלעד ארדן: רק רגע.

גלעד ארדן: הצרכנים התאגדו ורצו לעשות תובענה ייצוגית.

גלעד ארדן: אמר בית-המשפט: לצערי, אני לא יכול.

גלעד ארדן: אלה דברים ששונו לאחר חתימת ההסכם.

גלעד ארדן: אם היו מטעים אתכם בשלב הטרום-חוזי, על זה חל חוק הגנת הצרכן, ואפשר להגיש על כך תובענה ייצוגית.

גלעד ארדן: בשלב החוזי, אם מרמים אתכם, אתם יכולים לתבוע רק כל אחד לחוד.

רשף חן: על הפרת הסכם אין תביעה לפי חוק הגנת הצרכן?

גלעד ארדן: בדיוק.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני מבין שמשרד המשפטים מכין היום חוק תובענות ייצוגיות, ואתה כרגע מחכה לחוק.

רשף חן: לא מחכה.

גלעד ארדן: כך נאמר בוועדת הכלכלה לפחות, על-ידי נציגי משרד המשפטים.

רשף חן: הוא כבר עבר קריאה ראשונה והוא בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

גלעד ארדן: הם אמרו שהם תומכים בחוק, אף שהחוק שלי לא מקיף כמו החוקים שבדרך, כיוון שהם לא יודעים כמה זמן יעבור עד שהחוק שלך או החוק שלהם יעבור, ובינתיים חבל שהצרכנים ייפגעו.

גלעד ארדן: "ההנחה העומדת בבסיסו של החוק הינה כי בהינתן מידע מלא והוגן, יוכל הצרכן לכלכל את צעדיו ולהתקשר בעסקה מיטיבה ורצויה.

גלעד ארדן: לשם כך נכללה בחוק חובת הגילוי הרחבה, נקבע בו איסור על כל דבר 'העלול להטעות את הצרכן', איסור על ניצול מצוקתו של הצרכן, חולשתו הגופנית או הנפשית או אי-ידיעתו את השפה, וכן איסור על הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליו.

גלעד ארדן: " החוק מאפשר להגיש תובענה ייצוגית אך ורק אם קמה עילה מכוח החוק.

גלעד ארדן: עקב כך, אין באפשרותו של צרכן המעוניין בכך להגיש תובענה ייצוגית בשל הטעיה במהלך תקופת ההתקשרות.

גלעד ארדן: ואני מצטט עכשיו שוב מפסק-הדין: "ההתמקדות במסירת המידע בשלב הטרום-חוזי תוחמת את גבולות החוק בצורה ברורה למדי.

גלעד ארדן: לפיכך, עילות שאינן באות בגדר שלב עסקה זה לא ייכללו בחוק, וממילא לא יהיה ניתן להגיש בגינן תובענה ייצוגית".

גלעד ארדן: הצעת חוק זו, חוק הגנת הצרכן (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005, באה להרחיב את איסור ההטעיה הקבוע בחוק כך שיחול גם על הטעיה מצד עוסק שנעשתה לאחר מועד ההתקשרות בעסקה, ואף בנסיבות הקשורות בסיום העסקה.

גלעד ארדן: התיקון האמור נועד להגן על צרכנים המתקשרים בחוזים ארוכי טווח, במיוחד בחוזים למתן שירותים בטכנולוגיות משתנות, שעשויים להתעדכן מדי פעם, למשל בשירותי הטלפון הנייד, שידורי הכבלים, אינטרנט וכן הלאה, לאפשר להם לתבוע מכוח החוק בשל הטעיה, וכן להגיש תובענה ייצוגית מכוח החוק בשל הטעיה במהלך תקופת ההתקשרות, כפי שהמליץ בית-המשפט המחוזי בדבריה של השופטת פלפל: "אני מנצלת הזדמנות זו ופונה למחוקק שיתקן את החוק לעניין תובענות ייצוגיות, ויאפשר במסגרת הגנת הצרכן לעשות שימוש במכשיר חשוב זה לעניין חוזי שירות ארוכי טווח".

גלעד ארדן: אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הראשונה ולהעבירה לוועדת הכלכלה לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גלעד ארדן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לדיון בהצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 19) (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש רשימת מתדיינים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשון המתדיינים הוא חבר הכנסת דוד טל - אינני רואה אותו באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אהוד רצאבי – גם הוא לא נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו חברי הכנסת מאיר פרוש, , יגאל יאסינוב, לפי הסדר, וגם אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת; אדוני היושב-ראש, אני מתנצל בפניך על הצעקות שהקמתי קודם, אבל יש דברים שהם פשוט בלתי נסבלים, ואני מודה לחבר הכנסת מרגי שאפשר לי לדבר לפניו.

אני פשוט מבקש לנצל את התקנון כדי לדבר על מה שנאמר פה קודם.

אדוני היושב-ראש, אמר לי פעם נשיא בית-המשפט העליון, השופט אהרן ברק: אתם החרדים צריכים את בית-המשפט העליון, מכיוון שלפעמים יכולות להיות החלטות שלטוניות שיפגעו בכם כמיעוט.

לא חשוב, הוא גם לא הבין מה הוויכוח שלנו עם בית-המשפט העליון, על נושאים ערכיים ומצפוניים - -

אילן שלגי: הוא לא הבין?

- - אבל בנושא של אוכל לילדים רעבים בבית-ספר, שבאים משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות, היה ברור שבית-המשפט העליון ייתן סעד, גם כשיש החלטה שלטונית לא נכונה.

והנה זה קרה.

אני, דרך אגב, לא הייתי מגיש את הבג"ץ הזה, מכיוון שאין לי שום תקווה מבית-המשפט העליון.

לא חשבתי לרגע שהם ייתנו סעד לילדים חרדים רעבים.

בא השופט חשין, ואגב, הוא היה פעם דתי, והיום לא, והוא פירש הכי קשה מכולם - - -

אילן שלגי: קיבל שכל.

חבר הכנסת בריזון, אתה יודע את זה.

רוני בריזון: מה זה יודע?

צריך לקרוא את המלים הארסיות שלו בפסק-הדין.

אגב, הוא גם לא יודע את החוק, ואני תיכף אדבר על זה.

בתי-ספר פרטיים, שאנשים משלמים עליהם כסף, שייקחו גם כסף להזנה - פשוט לא להאמין.

עומד פה חבר הכנסת רשף חן וצועק: החרדים, מתי שהם רואים כסף, הם רוצים גם לקחת.

אדוני היושב-ראש, יש גבול - - -

חבר הכנסת גפני, אם אתה היית במצוקה שלהם בסקרים, יכול להיות שגם אתה היית אומר את זה.

אני תיכף רוצה להגיד משהו בעניין הזה.

רוני בריזון: יש לו חמש מפלגות - - -

קריאות: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, פסק הזמן הזה עבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו ימשיך חבר הכנסת גפני.

רשף חן: הוא מנסה להציל את הסיעה שלך, .

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תמשיכו להתייעץ בחוץ בעניין הזה.

על מה אנחנו מדברים?

אנחנו מדברים על ילדים בעיר שלכל הדעות מגיע לה הזנה.

לכל הדעות.

היא נמצאת בפרמטרים המלאים לחלוטין של משפחות במצב כלכלי קשה.

רוני בריזון: למה?

רוני בריזון: איך קרה לעיר שלמה?

רשף חן: כל העיר?

רשף חן: אחד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת.

יש הרבה מאוד ערים.

חברי משינוי, תושבי תל-אביב, רעננה והרצלייה - -

אילן שלגי: אין לך בושה?

- - יש ערים במדינת ישראל, ערים רבות - -

קריאות: - - -

- - שנמצאות במצב סוציו-אקונומי נמוך.

תדעו את זה.

אם לא ידעתם עד עכשיו, תדעו.

יש.

קריאות: - - -

יש מקומות במדינת ישראל כמו אופקים, כמו מצפה-רמון, כמו ירוחם – למה הם מפריעים לי?

אילן שלגי: - - -

אפשר להתפלץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אתם מכים אותם בחושך, אתם לא רוצים שהם ילמדו - - -

בשביל מה הגעתם לכנסת?

להפריע לי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מוסיף לו דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שלגי, הוספתי דקה.

אילן שלגי: אתם רוצים שאנחנו נאכיל אותם, ואתם לא רוצים לתת להם ללמוד מתמטיקה - - -

לא יאומן כי יסופר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שלגי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אילן שלגי: - - - תתבייש לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אילן שלגי: בור ועם הארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שלגי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אילן שלגי: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מספיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוספתי לך דקה.

מפריעים לי כל הזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוספתי לך דקה.

מה מפריע להם שאני עומד על הדוכן, ריבונו של עולם?

מה קרה לכם?

עכשיו, על מה אנחנו מדברים?

יש ויכוח שאפשר לנהל אותו - - -

רוני בריזון: אם אתה מדבר על תובנות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בריזון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבותי, אנחנו בסופו של יום.

יש ויכוח שאפשר לנהל אותו ומותר לנהל אותו:

האם צריך חינוך תורני - כן או לא?

האם צריך חינוך חילוני - כן או לא?

אפשר לקיים דיון.

אילן שלגי: - - -

את זה צריך לעשות במסגרות אחרות.

יש מציאות שבה החוק במדינת ישראל מכיר בחינוך החילוני, בחינוך הדתי ובחינוך התורני.

יושבים ילדים רעבים.

רשף חן: רעבים?

רשף חן: הם מתו עד עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת גפני, משפט מסכם.

מכיוון שהנושא הזה יידון מחר, אני רוצה להגיד: דעו לכם שאתם פשוט לא קראתם את פסק-הדין.

השופט חשין אמר, ובזה אני מסיים, ואני הולך להגיד פה משהו מאוד חשוב, שגם חבר הכנסת לא יאהב לשמוע אותו - - -

אילן שלגי: הרגע אמרת - - -

אולי תוותר?

לא.

אני הולך להגיד את זה.

עליתי בשביל להגיד את זה.

את הבג"ץ הגישה עיריית ביתר-עילית.

השופט חשין אמר: סמכותה של שרת החינוך שלא לתת הזנה לילדי הת"תים.

זו סמכותה.

אני אומר לכם מהיכרותי אתכם בקדנציה הזאת, שאם היה שר חינוך משינוי, הוא היה נותן הזנה לילדים האלה.

כיוון שזו שרה מהליכוד, היא לא נותנת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מאיר פרוש - איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת , בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו חברי הכנסת יגאל יאסינוב ואחרים לפי הסדר.

רוני בריזון: במצב כזה איך אתה ממשיך להיות בקואליציה?

כדי שאתם לא תיכנסו.

רוני בריזון: - - - אל תהיה כל כך בטוח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נא להירגע.

איך אפשר להירגע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר גם להירגע.

זה בסדר.

אני לא אדליק אותם כמו חבר הכנסת גפני, אבל נוריד את הטונים.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רק רוצה לומר לכם בנושא הקודם שבו דיבר חברי וידידי חבר הכנסת גפני: הרב גפני, מה אני אגיד לך?

הם לא יודעים מה זה רעֵב.

הם לא יודעים מה זה רעב.

הם לא יכולים להבין אותך.

אל תדון אותם.

תדון אותם לכף זכות.

הם לא מבינים שכאשר מדברים על עניים, מדברים גם על משפחה שבה שני בני הזוג עובדים.

חבר הכנסת שלגי, אל תצרח, לא שמעו שום מלה ממה שאמרת.

אולי הרגעת קצת את האמוציות הפנימיות שלך לגבי החרדים.

אבל, תבין טוב-טוב: שום בחירה.

הממשלה הזאת כפתה עוני על משפחות רבות עם שני מפרנסים במשפחה: אחד מביא 4,000 שקל הביתה והיא מביאה 3,000 שקל.

7,000 שקל לשמונה, לחמש, לשש או לארבע נפשות לפי רמת המחיה המינימלית שאתה מצפה - אי-אפשר לחיות במדינה הזאת.

זה קו העוני שאתה והממשלה בתחילת הקדנציה הזאת - כפית אותו על הממשלה.

חבר הכנסת אילן שלגי, זו לא בחירה.

זו הכפייה.

זו כפיית העוני שכפיתם אתם.

זו כפיית העוני שכפיתם אתם על החברה במדינת ישראל.

רשף חן: - - -

אילן שלגי: - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שלגי, אתה - - - אני מבקש: תן לו לסיים.

אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת - - -

אילן שלגי: אתה עושה עשרה ילדים - אתה כופה עליהם עוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, שמענו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

אני מביא לעולם עשר בריות נחמדות ומקיים את העולם - -

רוני בריזון: אתה כופה עלי - - -

- - ולא כופה עליך שום דבר.

תאמין לי שאני מוכן לעשות כל מחקר.

בינתיים - - -

רוני בריזון: - - - עשרה ילדים - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בריזון, אני מבקש לא להפריע לחבר הכנסת מרגי.

חבר הכנסת בריזון, מאחר שאתה גם נאור, ואתם משינוי נאורים ורואים רק צבע אחד - - -

רוני בריזון: לא יודע אם אנחנו - - -

מאחר שאתם מאמינים לנתוני הלמ"ס, אתמול פורסם שההיפך הוא הנכון: את 9 המיליארדים גזלתם מהעם לטובת שלושת העשירונים העליונים.

9 מיליארדי שקל.

ריבונו של עולם, אתם לועגים לאינטליגנציה של מי?

רוני בריזון: חבר הכנסת - - -

רשף חן: איזה עשירונים - - -

לאינטליגנציה של מי אתם לועגים?

דחפתם את הידיים שלכם לכיסים של החלשים, של מעמד הביניים, ובאתם בתרמית ולקחתם את זה לטובת שלושת העשירונים העליונים.

רוני בריזון: שלושה עשירונים - - -

אדוני היושב-ראש, לגופו של עניין, להצעת החוק של ידידי חבר הכנסת גלעד ארדן, הצעת חוק הגנת הצרכן, כל חוק שיבוא לשפר את מצב הצרכן בישראל הוא ראוי ומבורך - ואני מודה לו.

אני מודה לו על ההזדמנות שניתנה לי גם לדבר, ולו יהיה חוק הגנת הבוחר.

הייתי מצפה שבמדינת ישראל יהיה גם חוק הגנת הבוחר.

הבוחר אמר את דברו ובחר.

הבוחר היהודי, המסורתי, הימני והחברתי בחר ממשלה ימנית, מסורתית וחברתית, ומה הוא קיבל?

הוא קיבל ממשלה שהכתה בו ללא רחם מכל הכיוונים.

זו ממשלה עם קפיטליזם חזירי אנטי-חברתי, ממשלה שעקרה את העם מארצו - - -

רוני בריזון: - - - קפיטליזם זה דבר אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת בריזון.

אני סומך על המשנה לראש הממשלה, שטבע את המושג הזה בפרלמנט הישראלי.

קטונתי - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מרגי, גם כשאתה מדבר לגופו של עניין, יש זמן לסיים.

אני חושב שראוי להוסיף משפטים מסכמים.

לכן, חבר הכנסת גלעד ארדן, אני חושב שאחרי שתעביר את החוק הזה, חוק הגנת הצרכן, בהצלחה, כדאי שנחשוב על חוק הגנת הבוחר, כך ששום מפלגה - כמו שינוי וכמו הליכוד - לא תרמה את הבוחרים שלה.

תודה.

רוני בריזון: אצלנו אין מצג שווא.

רוני בריזון: מה שאתה רואה זה מה שאתה מקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יגיע תורכם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו, אם יהיו באולם, חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, , עסאם מח'ול, , אורי אריאל, חיים אורון ואחרים.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להתייחס לחוק, כי הוא חוק טוב.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להביא סיפור מהסיפורים שקיבלתי כחבר הכנסת.

יגאל יאסינוב: אחת משתי חברות הכבלים הגדולות סגרה הסכמים לטווח ארוך עם עולים, ובין היתר היא מכרה להם כמה ערוצים, ערוצי סרטים, עם תרגום לרוסית.

יגאל יאסינוב: במשך כמעט חצי שנה האנשים האלה, בדרך כלל המבוגרים, שלא יכולים לקרוא את התרגום בכתוביות, נהנו מתרגום בעל-פה ושמעו את הסרטים מתורגמים ונהנו מאוד.

יגאל יאסינוב: אבל, בשלב מסוים הדבר התהפך.

יגאל יאסינוב: נכון להיום, רוב הסרטים כן מתורגמים על-פי החוזה שהיה, אלא שהתרגום הוא בכתוביות, ואנשים מבוגרים פשוט לא רואים את הכתוביות.

יגאל יאסינוב: בצורה הזאת הם גם קנו את המוצר וגם לא יכולים להשתמש בו, אפילו שהחברה כביכול לא הפירה חוזה.

יגאל יאסינוב: אדוני חבר הכנסת ארדן, טוב שהבאת את החוק.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד לך שבקריאה טרומית התנגדנו, כנראה מחוסר תקשורת וחוסר הסברה.

יגאל יאסינוב: אז לא היה מובן מארבע השורות האלה, שמוסברות בנוסח שאנחנו מקבלים על השולחן, על מה באמת החוק.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להשתמש בהזדמנות פה ולהפנות זאת למזכירות הכנסת ולנשיאות הכנסת: ההסברים שאתם מביאים אלינו לקריאה טרומית, מתחת לשם, צריכים להיות מדויקים, כי בדרך כלל אנחנו נתקעים בזה שמה שכתוב שם לא ממש מדויק, ולפעמים אפילו הפוך ממה שכתוב בחוק ואי-אפשר להבין אותו.

יגאל יאסינוב: אני מודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יאסינוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת שקראתי בשמותיהם אינם נוכחים באולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שכן נוכח עכשיו הוא חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחריו ידברו חברי הכנסת איוב קרא, ורשף חן, אם יהיו נוכחים, ובכך נסיים את רשימת הדוברים בהצעת החוק הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה שלא היו נוכחים כמובן איבדו את זכותם להשתתף בדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, אנחנו נמשיך עם הנוכחים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני בהחלט תומך בחוק הגנת הצרכן.

נסים זאב: אני רק רוצה להבין מי זה הצרכן ומי זה הספק.

נסים זאב: האם חברי הליכוד הם הצרכן וראש הממשלה הוא הספק?

נסים זאב: האם הממשלה הזאת היא הספק וילדי ישראל הם הצרכן?

או הפוך.

נסים זאב: מה קורה?

נסים זאב: לא, אין הפוך, הוא הספק, הוא צריך לתת את המענה, וכמו שאנחנו דואגים שהספק לא יתעתע בצרכן, שלא ירמה את הצרכן, שלא יטעה את הצרכן, הצרכנים ילדי ישראל, אותן משפחות, איך הספק הזה, הגדול, שעומד בראש הפירמידה, מתעתע בציבור הזה השכם והערב.

נסים זאב: הוא עומד בראש הפירמידה של אותה ועדה, שיום אחד תקום לתת תשובה ומענה לאותם ילדים רעבים.

נסים זאב: שרת המשפטים, בלי בושה, עומדת מעל הבמה הזאת ואומרת את מה שבית-המשפט אמר.

נסים זאב: ילדים מהמגזר החרדי, המוכרים שאינם רשמיים, תלמודי-התורה, הם בתי-ספר פרטיים.

נסים זאב: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, אתה מאמין שאם אותם מגזרים, לרבות הערבים והחרדים, יבואו מחר למשרד החינוך ויגידו: אנחנו מהרגע הזה רוצים שתכירו בנו באופן מלא ומוחלט, אתה חושב שיש להם אותם מאות מיליונים לתת לאותם מוסדות?

נסים זאב: אני אומר לך שלא.

נסים זאב: הרי הם נותנים לנו הרבה פחות ממה שנותנים לממלכתי, אז אנחנו עושים את העבודה, אנחנו דואגים לבינוי, אנחנו דואגים לחינוך.

נסים זאב: איך אפשר לעשות אפליה בדבר כל כך הומני, אנושי, מבחינת משרד החינוך?

נסים זאב: צריך להגיע לבית-המשפט העליון?

נסים זאב: מה, שרת החינוך לא יכולה להגן על ילדי ישראל?

נסים זאב: אני רוצה לומר לאותם בורים, שלא יודעים מה המשמעות של מוסדות פטור ומוכרים שאינם רשמיים, שחושבים שמשרד החינוך לא מכיר בהם.

נסים זאב: הוא כן מכיר בהם, הוא כן מבקר אותם, הם כן לומדים לימודי חול.

נסים זאב: יש ביקורת לכל דבר ועניין, כמו במוסדות הערביים.

נסים זאב: אולי אתה לא מכיר את הקריטריונים שאותם מוסדות מתבקשים לעמוד בהם הן בתשלומי שכר מורים, הן בביטוח הלאומי, הן במס הכנסה.

נסים זאב: את כל מה שמעניק הממלכתי הרשמי, משרד החינוך תובע ודורש מאותם מוסדות לשלם.

נסים זאב: אז הגיע הזמן שלא רק בחובות יכירו, אלא גם בזכויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת איוב קרא - בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון המציעים הנוכחים באולם יהיה חבר הכנסת רשף חן ולאחר מכן נעבור להצבעה.

איוב קרא: תודה רבה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול, אני תומך בהצעת החוק ואני חושב שהיא ראויה.

איוב קרא: אבל אני רוצה לנצל את הבמה הזאת, אדוני היושב-ראש - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כל האחרים, רק לגופו של עניין.

איוב קרא: רק לגופו של עניין, כמובן לטובת הצרכנים, אבל יש מעבר לצרכנים.

איוב קרא: היום הוצג תקציב המדינה על-ידי השר אולמרט, והתקציב כרגע הוא לא חלבי ולא בשרי.

איוב קרא: לצערי הרב, רציתי מאוד שהעלאת מחיר הלחם, שהיתה היום - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא חלבי ולא בשרי, אז מה זה?

איוב קרא: אנחנו לא יודעים בדיוק לאן נושבת הרוח.

איוב קרא: נצטרך להמתין עד ההצבעה בקריאה ראשונה והבאתו לוועדת הכספים על מנת - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה יהיו המורדים?

איוב קרא: הנאמנים אה מתכוון.

איוב קרא: המורדים זה אלה שמגנים אותם מהצד שלא שלהם.

איוב קרא: ציפיתי שבפתיח היום, של הצגת התקציב, יודיעו על הקפאת מחירי הלחם או על העלאת מחירי הלחם של העשירים, לא של החלשים, אדוני היושב-ראש.

איוב קרא: אבל בסופו של דבר, כנראה הצעתי נפלה על אוזניים אטומות, ומחיר הלחם הועלה ביותר מ-6%, דבר שהוא לא מחויב המציאות, מאחר שהדלק שנחשב מותרות הוזל, ואנחנו שמחים על כך, אבל הלחם, שהוא אלף-בית של מוצר יסוד - ציפיתי שיצרפו אותו ואת החלב למוצרי היסוד פטורי המע"מ, כמו הירקות והפירות.

איוב קרא: רציתי לדבר על החייל מג'די חלבי, שנעדר זה 160 ימים מביתו, כנראה נחטף.

איוב קרא: הרמטכ"ל ביקר בדאלית-אל-כרמל ביום ראשון.

איוב קרא: המשפחה ביקשה ששלטונות צה"ל יודיעו על פרס כספי של מיליון דולר תמורת מידע על החייל.

איוב קרא: בפנייה לרמטכ"ל ביקשתי להכיר במשפחה שלו כמשפחה שכולה, והרמטכ"ל נוטה להיענות לזה.

איוב קרא: הודעה רשמית בעניין הזה תישלח למשפחה.

איוב קרא: נערכים חיפושים רבים אחרי החייל באזור הכרמל, וגם הגיעו עד ג'נין.

איוב קרא: בינתיים, לצערי, אין קצה חוט שיוביל לפענוח הפרשה.

איוב קרא: אני מקווה שבסופו של דבר המשפחה תדע בשורה טובה, אבל עד אז אני קורא לציבור לעקוב אחרי הפרשה ולסייע למשפחה.

איוב קרא: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, חבר הכנסת איוב קרא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת - איננו נוכח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרון המתדיינים, חבר הכנסת רשף חן - בבקשה, אדוני.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, כמה דברים לגופו של חוק.

רשף חן: אני חושב שזה רעיון טוב ונכון להרחיב את חוק הגנת הצרכן גם לשלב הבתר-חוזי, ולא רק לשלב הטרום-חוזי.

רשף חן: אני חושב שיש כאן טעות טרמינולוגית כאשר משתמשים במונח הטעיה בזמן שמדברים על השלב החוזי.

רשף חן: אם הבנתי נכון את הסיטואציה, ההצעה באה להתמודד עם הפרות חוזה צרכני, וזה ראוי בהחלט.

רשף חן: אני רוצה גם לציין, שבהנחה ובתקווה שחוק תובענות ייצוגיות, שבמקרה נמצא באותה חוברת ועבר בקריאה ראשונה בסוף המושב הקודם, יתקדם כפי שאני מקווה שיתקדם, השאלה של תובענה ייצוגית בהקשר של חוק הגנת הצרכן לא תצטרך לעלות, מפני שניתן יהיה להגיש תובענה ייצוגית בכל עילה, ללא הגבלה לחוק הגנת הצרכן או חוק הבנקאות (שירות ללקוח) או כל אחד מהחוקים הספציפיים, וזה ללא קשר לנכונות של עצם תיקון החוק כאן.

רשף חן: אשר לבעיית העוני בכלל ובעיית העוני בביתר-עילית בפרט, שהיא חמורה מאוד - בשינוי נדרשנו לעניין הזה, הקמנו צוות גדול מאוד של מומחים כלכלנים שעסקו בשאלה כיצד ניתן להתמודד עם בעיית העוני בכלל ובציבורים כמו בביתר-עילית.

רשף חן: ישבנו וחשבנו ויש לנו תשובה.

רשף חן: אני רוצה לבשר אותה כאן לכל מי שמוקיר את ביתר-עילית; תשובה מסובכת, אבל אנסה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת מבשר לנו בשורה מסוימת, אין סיבה לא להאמין לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תנו לשמוע.

רשף חן: איך פותרים את בעיית העוני?

רשף חן: התשובה היא לעבוד.

רשף חן: התשובה היא שמי שיכול לעבוד יעבוד ויפרנס את ילדיו.

רשף חן: אני יודע שזה רעיון מהפכני, אבל תנסו לפתוח את הראש לרעיון חסר תקדים, המופיע אולי בפעם הראשונה בהיסטוריה האנושית: אנשים יקומו בבוקר, ילכו לעבודה, ירוויחו כסף, בכסף הזה הם יקנו אוכל ויזינו את הילדים שלהם.

כמה ירוויחו?

רשף חן: יהיו כאלה שירוויחו יותר ויהיו כאלה שירוויחו פחות, אבל, חבר הכנסת מרגי, הם כולם ירוויחו יותר ממי שקם בבוקר והולך לישיבה.

אנחנו לא מדברים על זה.

אני מדבר על עניים שעובדים.

רשף חן: אנחנו כן מדברים, מפני שאזכיר לך שאנחנו מדברים על ביתר-עילית, העיר שלא טרחו אפילו להקים בה אזור תעשייתי, כי אין מי שיעבוד בה.

רשף חן: אני מסכים אתך, בוא נלך לביתר-עילית ונראה לאיזה אחוז מהמשפחות יש מפרנסים.

יותר מ-60% מפרנסים.

רשף חן: האשה מפרנסת.

רשף חן: חבר הכנסת מרגי, ביתר-עילית היא לא שדרות, ואתה מבזה את שדרות, עם הבעיה האמיתית שלה, כאשר אתה שם אותה יחד עם ביתר-עילית.

למה?

כי אלה חרדים?

רשף חן: התושבים בביתר-עילית אינם עולים חדשים, הם אינם חיים בפריפריה, ואין להם שום תירוץ ושום הסבר, למעט העובדה שהם בחרו באורח חיים שאינו כולל קימה בבוקר ויציאה לעבודה.

רשף חן: הרעיון שאדם שבחר שלא לפרנס את ילדיו רשאי לבוא אלי ולבקש שאני במס ההכנסה שלי אפרנס את ילדיו, עם כל הכבוד, חבר הכנסת מרגי, הוא רעיון פרזיטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת רשף חן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני המציע, אתה רוצה לענות למתדיינים או שנעבור להצבעה?

גלעד ארדן: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, נעבור להצבעה, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 19) (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005, קריאה ראשונה - מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 5 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 10 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 19) (הטעיה לאחר התקשרות בעסקה), התשס"ה-2005, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

רשף חן: הצבעתי בטעות במקומה של חברת הכנסת מלי פולישוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, חבר הכנסת רשף חן הצביע בטעות במקומה של חברת הכנסת מלי פולישוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצבעה תירשם לזכותו, כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברוב של עשרה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה.

יגאל יאסינוב: לא הספקתי להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם חבר הכנסת יאסינוב לא הספיק להצביע או לא ידע להצביע אחרי שלוש שנים בכנסת, אין לי במה לעזור לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה.

גם אני לא הספקתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אותה תשובה שעניתי לחבר הכנסת יאסינוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא הספקת או לא ידעת, אין מה להוסיף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חזקה עליכם שאחרי שלוש שנים אתם יודעים להצביע בזמן ונכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההצעה תועבר לוועדת הכלכלה להמשך הכנתה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: [מס' כ/90; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' ל"ט, עמ' 24871; נספחות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ]

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, הנושא הבא: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005, קריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת .

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג את הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), כיושב-ראש ועדת המשנה של ועדת החוקה, חוק ומשפט לענייני דיני בחירות.

התיקון שלפנינו הוא תיקון שיזם חבר הכנסת יגאל יאסינוב, עם שורה של חברים נוספים, ועניינו מתן אפשרות הצבעה לחברי ועדת קלפי.

נכון להיום החוק מסדיר הצבעת מזכירי קלפי בקלפי שבה הם משרתים.

חבר הכנסת יאסינוב ביקש להביא להסדר כלשהו את נושא חברי ועדת הקלפי.

הוועדה, במהלך עבודתה על הליכי החקיקה, לקראת הקריאה הראשונה ולקראת הקריאה השנייה והשלישית, צמצמה את תחולת ההצעה, במובן הזה שיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, בהתייעצות עם סגניו, שכידוע הם אנשים פוליטיים, יהיה רשאי לקבוע כי חבר ועדת קלפי יצביע בקלפי שבה הוא משמש חבר, אם נוכח כי יש נסיבות מיוחדות הקשורות למילוי תפקידו ובשלן נבצר מחבר ועדת הקלפי להצביע בקלפי שבאזור מגוריו.

דהיינו, הנורמה אינה שכל חבר ועדת קלפי יכול להצביע בקלפי שבה הוא משרת.

אפרים סנה: מדוע?

כי אחת התוצאות הנלוות תהיה ריבוי של מעטפות כפולות, עד כדי סכנה, כפי שהציגו אותה בפנינו אנשי המקצוע של ועדת הבחירות המרכזית, שספירת הקולות לא תסתיים עד ליום שישי - מבחינת פרסום התוצאות.

אם הבחירות ביום שלישי, לא תוכל להגיע עד כניסת השבת אפילו לתוצאות של הבחירות.

גם אין בזה צורך, למען האמת, מכיוון שיש אפשרות להצביע בקלפי שבה אתה נמצא, בקלפי שבה אתה אמור לבחור, ללכת ולעשות את התפקיד ולהיפך.

אפרים סנה: מהם המקרים היוצאים מן הכלל?

המקרים היוצאים מן הכלל, למשל, כשמישהו תקוע במקום מסוים.

ניתנו דוגמאות מתקופת האינתיפאדה, שאנשים היו ביישוב בשומרון, שהם לא גרים בו, ופיזית הם לא יכלו להגיע.

נוצר פה מנגנון שנצטרך לבחון אותו במערכות הבחירות.

אפרים סנה: אולי אפשר לנקוט מנגנון אובייקטיבי אחד, שהוא ריחוק הקלפי ממקום מגוריו של חבר הוועדה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכולה להיות סיבה אחרת של ריתוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה אם זה - - -

חבר הכנסת סנה, אנחנו לא רצינו להגביל את הסמכות ולהציג קריטריון של קושי אובייקטיבי בלבד.

בסופו של דבר ההכרעה תהיה בידי שופט, שיוכל להתייעץ גם עם אנשים פוליטיים, כשהוא עומד בראש ועדת הבחירות המרכזית.

הוא יוכל לבחון.

אני לא יודע אם אנחנו יכולים היום לרשום רשימה של מקרים סגורים.

כפי שאמרתי, הניסיון ילמד אותנו עד כמה נצטרך להשתמש בסעיף הזה.

ספירת הקולות תהיה בטכניקה של המעטפות הכפולות.

במהלך דיוני הוועדה עלתה השאלה אם יש מקום ללכת להחלה רחבה של הזכות להצביע באותה קלפי שבה הם משרתים.

אנשי המקצוע מאוד מאוד הסתייגו מזה.

לא תמיד טעמים לוגיסטיים הם רק טעמים לוגיסטיים.

כי אם אתה מגיע למצב שאתה לא יכול לפרסם את תוצאות הבחירות במועד סביר כי הגעת להיקף אדיר - - - זאת אומרת, זה הופך להיות הצבעת נוחות ולא הצבעה שנובעת מהקושי האובייקטיבי.

הניסיון במערכת הבחירות הקרובה בוודאי ילמד אותנו.

היתה הסתייגות של חבר הכנסת גפני, ביקשתי ממנו למשוך אותה.

אני לא רואה אותו כרגע.

הוא גם אמר לי שהוא מקבל את בקשתי למשוך אותה.

בכל מקרה, אני מבקש מהמליאה לאשר את ההצעה, שגם התקבלה אצלנו בוועדת החוקה פה-אחד, בקריאה שנייה ושלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת .

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אכן אינני רואה באולם את המסתייג מהצעת החוק, חבר הכנסת גפני, ולכן אפשר להתעלם מהסתייגותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק כולה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאמור, מדובר בהצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1-2 - 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של עשרה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נעבור להצבעה על אותה הצעה בקריאה שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי בעד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי נגד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפשר להצביע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 10 נגד – אין נמנעים – אין חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005, נתקבל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, ברוב של עשרה תומכים, אפס מתנגדים ואפס נמנעים, הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 53), התשס"ו-2005, אושרה בקריאה שלישית, והיא תהיה לחלק מספר החוקים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחד המציעים, חבר הכנסת יאסינוב, מבקש להודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יכול לעלות לדוכן ולהודות מכאן.

יגאל יאסינוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להודות לצוות של ועדת החוקה ולתת-ועדה בראשות .

יגאל יאסינוב: אנחנו קיימנו הרבה מאוד ישיבות וניסינו למצוא פתרון לבעיה שמצאתי בחוק.

יגאל יאסינוב: אני מודה מאוד על העבודה המקצועית שלכם, וגם לחברי הכנסת שתמכו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה לחבר הכנסת יאסינוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא האחרון בסדר-היום: תשובות על שאילתות שיינתנו בכנסת היום על-ידי השר לאיכות הסביבה, חבר הכנסת שמחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבקשה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת רשף חן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום ט"ו בסיוון התשס"ה (22 ביוני 2005): נודע לי, כי עקב מצב תחזוקה גרוע, שפכי מג'ד-אל-כרום, בענה ודיר-אל-אסד זורמים לנחל בית-הכרם ומזהמים אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הידיעה נכונה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – מה עושה משרדך להפסקת המפגע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איזה גורם אמור למנוע מפגע זה, ומה נעשה ביחס אליו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הידיעה נכונה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בעקבות הנ"ל, המשרד לאיכות הסביבה פתח בהליכים פליליים כנגד הרשות והעומד בראשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן פנה המשרד לנציבות המים בבקשה להוצאת צו לתיקון מעוות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-פי חוק הרשויות המקומיות (ביוב), מועצת אל-שגור אחראית לאיסוף, לטיפול ולסילוק שפכים הנוצרים בתחום שיפוטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, בהיותה רשות סטטוטורית, היא אחראית לטיפול בכל זיהום סביבתי הנגרם בתחום שיפוטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לראש המועצה נשלחו התראות לפי חוק המים, והאחראים ברשות הוזמנו לחקירות של המשטרה הירוקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מנת למנוע זיהום סביבתי הנגרם משפכים המועצה חייבת: א.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להשלים את שדרוג תחנות השאיבה לשפכים ולדאוג לתחזוקתם השוטפת ולתחזוקת מערכת הביוב הפנימית על-ידי חברה מקצועית; ב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאתר את חיבורי הבתים הבלתי-חוקיים, לנתקם ממערכת הניקוז ולחברם למערכת הביוב המרכזית של היישובים, על מנת להפסיק זרימת שפכים גולמיים בתעלת הניקוז בכניסה לבענה; ג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להעתיק את הקו המאסף המביא את השפכים לתחנת השאיבה הראשית בקטע הבעייתי שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשרד לאיכות הסביבה דרש מהמועצה להתחיל מיידית בהליכים הדרושים לצורך מציאת פתרון הולם לכל הבעיות הנ"ל על מנת למנוע זיהום סביבתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ט בסיוון התשס"ה (6 ביולי 2005): רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם קיימת ועדת תמיכות במשרדך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – אילו גופים נתמכו על-ידה בשנים 2003, 2004 ו-2005, ובאילו סכומים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בהתייחס לשאלותיך – 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במשרד לאיכות הסביבה פועלת ועדת תמיכות ברשות מנכ"לית המשרד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצורפים פרוטוקולים של ועדת התמיכות, אשר דנה בבקשות לתמיכה בעמותות לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב וכן פרוטוקולים של ועדת התמיכות ב"גופים אחרים" ובכללם רשויות מקומיות, לשנים 2003-2005, הכוללים פירוט של הגופים הנתמכים, סכומי התמיכה והפרויקטים שבגינם ניתנה התמיכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: טרם הושלם הליך חלוקת כספי התמיכות המתוכננים לשנת 2005.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יאיר פרץ שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"ג בתמוז התשס"ה (20 ביולי 2005): על-פי דוח מטעם עמותת "אדם, טבע ודין" שהוגש לוועדת הכלכלה של הכנסת, תושבי גוש-דן חשופים לזיהום אוויר מסוכן ב-75% מימות השנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם נתוני הדוח ידועים למשרדך, ואם כן – מה הן מסקנותיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם מדובר בכל הערים במידה שווה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה ידוע למשרדך על ממדי זיהום האוויר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עושה משרדך למזעור הזיהום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתוני הדיווח של עמותת "אדם, טבע ודין" ידועים למשרד היות שהם מבוססים על נתוני המשרד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשאילתא הנסמכת על דוח העמותה שהוגש לוועדת הכלכלה של הכנסת נקבע, כי "תושבי גוש-דן חשופים לזיהום אוויר מסוכן ב-75% מהזמן".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קביעה זו אינה נכונה ואינה תואמת את הנתונים המצויים בידי אנשי המקצוע שמשרדי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על-פי נתוני תחנות הניטור של המשרד לאיכות הסביבה, בגוש-דן נרשמו 75 ימים שבהם נמצא זיהום אוויר גבוה וגבוה מאוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדי שנה מפרסם המשרד לאיכות הסביבה את דוח איכות האוויר בישראל, המבוסס על נתוני התחנות לניטור איכות האוויר הפועלות ברחבי הארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דוח ניטור איכות האוויר לשנת 2004 הציג חריגה שנתית של חלקיקים נשימים עדינים - חלקיקים הקטנים מ-2.5 מיקרומטרים - בכל תחנות הניטור בארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנוסף נמדדו בגוש-דן גם ריכוזים גבוהים של חלקיקים נשימים - חלקיקים הקטנים מ-10 מיקרומטרים - וחריגה שנתית של חנקן דו-חמצני בתחנות הניטור התחבורתיות ובתחנות הכלליות בחולון ובגבעתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בין הערים והרשויות השונות קיימים הבדלים באיכות האוויר, וזאת בהתאם להשפעה של מקורות הפליטה באזורים שונים בארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משרדי ממשיך לעקוב אחרי נתוני זיהום אוויר באמצעות מערך ניטור איכות אוויר - מנ"א.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מערך זה מפעיל 23 תחנות קבועות ותחנה ניידת מהמשוכללות ביותר בעולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נתוני האוויר נמדדים באופן רציף ומועברים בזמן אמת אל מרכז הבקרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, למערך הניטור הארצי מוזרמים נתונים נוספים מיותר מ-100 תחנות ניטור ברחבי הארץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהתאם להחלטת הממשלה 2820 מיום 15 בדצמבר 2002, הוקמה ועדת מנכ"לים ובה שותפים מנכ"לי המשרדים: איכות הסביבה - היושב-ראש, האוצר, התחבורה, הבריאות והתשתיות הלאומיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מטרת הוועדה היא לפעול לצמצום מפגעי זיהום האוויר מתחבורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישגי הוועדה הם כדלקמן: שיפור איכות הסולר לתחבורה - החל מינואר 2004 נאסר שיווק סולר המכיל מעל 50 חל"מ גופרית בתחנות הדלק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפחתה זו הובילה לצמצום פליטת תחמוצות גופרית וחלקיקים מרכבי דיזל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שיפור איכות הבנזין - החל מתחילת שנת 2004 נאסר שיווק בנזין המכיל עופרת, המהווה חומר רעיל המסכן במיוחד ילדים ועוברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, החל מינואר 2005 הופחתה תכולת הגופרית בבנזין ל-50 חל"מ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קידום השימוש ברכב מועט זיהום - הופחתו מסי הקנייה לרכב היברידי, רכב המשלב מנוע בנזין ומנוע חשמלי, ומתן פטור ממס לערכות הסבה לרכבי גז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הגברת הפיקוח והאכיפה - הוגדלו מספר הבדיקות לאיתור כלי רכב מזהמים, על-ידי הכשרת צוותי אכיפה נוספים והפעלת ניידות לניטור זיהום אוויר מכלי רכב – גוש-דן ובהמשך בירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נושאים נוספים שהומלצו על-ידי הוועדה ונמצאים בתהליכי יישום: שינוי דרישות החובה במבחן הרישוי השנתי לרכבי בנזין שבהם הותקן ממיר קטליטי, דגמי 1995 ומעלה - הוגשה הצעת תקנות על-ידי משרד התחבורה לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שינוי דרישות החובה לרכב דיזל – גיבוש טיוטת תקנות לרמת הפליטה המרבית מרכבי דיזל מדגמי 1997 ומעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עידוד גריטת כלי רכב ישנים – המשרד לאיכות הסביבה ומשרד האוצר גיבשו תוכנית כלכלית לעידוד גריטת כלי רכב ישנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: סגירת מרכז עירוני מזוהם בפני רכב מזהם - עיריית תל-אביב בשיתוף המשרד לאיכות הסביבה החלו בקידום תוכנית חלוץ, שבמסגרתה ייסגר אזור מרכזי ומזוהם בפני רכבי דיזל מזהמים, אלא אם התקינו אמצעי לצמצום הפליטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לו"ז להחלת התוכנית: יולי 2006.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החדרת דלק - בנזין וסולר - המכילים עד 10 חל"מ גופרית - סוגי דלק אלו נדרשים על מנת לאפשר הכנסה לשימוש של טכנולוגיות רכב חדישות ומעוטות זיהום ארצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החלה פעילות של המשרד מול חברות הדלק ומינהל הדלק למעבר הדרגתי לשימוש בדלקים אלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קידום השימוש בסולר ממקורות מתחדשים - הוקמה ועדת משנה בראשות מינהל הדלק, אשר תפקידה לקדם שימוש בדלק ממקורות מתחדשים/חקלאיים כמו גידולי שמן ושמן מאכל משומש כדלק בתחבורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכוונת המשרד להמשיך את פעילות הוועדה ולקדם את צמצום זיהום האוויר הפוגע בבריאות הציבור, תוך מאמץ משותף של כל משרדי הממשלה הרלוונטיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"ג בתמוז התשס"ה (20 ביולי 2005): פורסם כי חברות סלולר שוכרות דירות גג לצורך הצבת אנטנות, ללא ההיתרים הנדרשים וללא ידיעת השכנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הידיעות נכונות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – בכמה אנטנות מדובר, ובאילו אזורים בארץ?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נעשה בנדון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בתאריך 27 ביוני 2005 פורסמה בעיתון "הארץ" כתבה העוסקת בשכירת מאות דירות גג על-ידי חברות הסלולר לצורך הצבת אנטנות סלולריות בהסוואה וללא ידיעת השכנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משרדי אינו מדווח על שכירת דירות גג לצורך התקנת מוקדי שידור, אך מודע לכך שחברות הסלולר מקימות מוקדי שידור סלולריים בכל רחבי הארץ על גגות בתים, בתוך מבנים וגם בדירות מגורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מתוך 6,622 מוקדי שידור הפועלים כיום ברחבי הארץ, 98 מוקדי שידור ממוקמים בתוך דירות מגורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 38 מוקדי שידור הוקמו על-ידי חברת "סלקום", 38 מוקדי שידור הוקמו על-ידי חברת "פרטנר" ו-22 על-ידי חברת "פלאפון".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הערים שבהן הוקמו הכי הרבה מוקדי שידור כאלה הן: תל-אביב - 20 מוקדי שידור, וירושלים - עשרה מוקדי שידור; בשאר הערים הוקמו בין מוקד שידור אחד לחמישה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עלי להבהיר, כי מוקדי השידור עומדים בדרישות המפורטות בהיתר המשרד, ורמת הקרינה סביבם נבדקת ועומדת בדרישות המשרד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לצורך הקמת מוקד שידור על חברות הסלולר לקבל היתר הפעלה מהממונה על הקרינה במשרד לאיכות הסביבה, אשר בודק ומאשר מהשלב המקדמי ועד השלב התפעולי של מתקן השידור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיקון מס' 2 לתמ"א 36א', שבו תמכתי בישיבת הממשלה שעסקה בנושא זה, מאפשר הקמת תשתית סלולרית בפריסה ארצית לאחר יידוע הציבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תיקון זה ירחיב ויחייב יידוע מלא של הציבור בכל אזור כפרי או עירוני ביחס למרחקים המיועדים לבנייה או בסמוך לאזור כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, התיקון עוסק בהרחבת שיקול הדעת של הוועדה המקומית, שיעור השיפוי במקרה של תביעות וסילוק מתקן שידור אשר הפסיק את שידוריו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משרדי אף מציע להוסיף קריטריונים, כך שחברות הסלולר יפרסו הרבה אנטנות בעלות הספק קטן במקום שיקימו אנטנות גבוהות ובהספק גדול, וזאת על מנת להקטין את הקרינה מהאנטנות וממכשירי הסלולר, להפחית את הפגיעה בנוף האורבני ולהמעיט את הסיכוי לפגיעה בערך הדירות שלידן ממוקמות אנטנות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"ג בתמוז התשס"ה (20 ביולי 2005): סמוך לעיר אלעד פועלת מחצבת הנסון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תושבי העיר טוענים כי פעילות המחצבה גורמת לזיהום אוויר ופוגעת באיכות חייהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם המחצבה עומדת בכל התקנים הנדרשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא – מה יעשה משרדך בנדון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחצבת הנסון פועלת במקום זה 30 שנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מבירור שקיים המשרד מול הרשות המקומית עולה, כי המחצבה מחזיקה ברשיון עסק תקף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המחצבה עומדת בהוראות התקנות למניעת מפגעים (מניעת זיהום אויר ורעש ממחצבה), התשנ"ח-1998, למעט נושא ניטור אבק שוקע ומרחף, והדרישה להרטבה מלאה של חומרים העלולים להוות גורם לאבק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המשרד לאיכות הסביבה הוציא למחצבה דרישות לתיקון הליקויים, בהתאם להוראות התקנות האמורות, ועוקב אחר הפעולות שנוקטת המחצבה בנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראוי לציין, כי בעבר, בעת תכנון שכונות היישוב אלעד הצמודות למחצבה, התנגד המשרד לאיכות הסביבה נמרצות למיקום היישוב בשל ההשלכות הצפויות של סמיכות כה רבה לאתר המחצבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לצערנו, עמדת המשרד לא התקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת יצחק וקנין שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"ג בתמוז התשס"ה (20 ביולי 2005): פורסם, כי אספנים הציעו ליושבת-ראש תאגיד אל"ה – איסוף למען הסביבה - עזרה בהשגת יעדי האיסוף הקבועים בחוק, בתמורה לפרמיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם עומד תאגיד המיחזור ביעדיו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לא – באילו פערים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם חוק הפיקדון עונה על הציפיות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יבוטל התשלום עבור המכלים לצרכן, ואם לא – מדוע?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנתונים המובאים הם על-פי דיווחי תאגיד המיחזור הנמסרים על-ידיו מכוח הוראות חוק הפיקדון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחוז המכלים הנאספים הוא מכלל מכלי המשקה שנמכרו על-ידי היצרנים והיבואנים המקבלים שירותים מהתאגיד והמהווים כ-99% משוק המשקאות בישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשנת 2002 - לרבות 1 באוקטובר 2001 – 31 בדצמבר 2001 - אסף תאגיד המיחזור 31.48%, כאשר יעד האיסוף נקבע על 50%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשנת 2003 אסף התאגיד 61.88%, כאשר יעד האיסוף נקבע על 60%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשנת 2004 אסף התאגיד 55.08%, כאשר יעד האיסוף עמד על 70% ותוקן בפברואר 2005 ל-62%.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פורט בתשובה מס' 1. 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מטרות חוק הפיקדון היו בראש ובראשונה שיפור הניקיון ברשות הרבים, הגברת מודעות הציבור לנושאי סביבה והעברת פסולת למיחזור ולא להטמנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במהלך למעלה משלוש וחצי השנים שבהן החוק פועל, נאספו כמיליארד מכלי משקה במשקל כולל של למעלה מ-100,000 טונות והועברו למיחזור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכלי משקה קטנים ריקים הנכללים בחוק הפיקדון נאספים וכמעט שלא מצויים ברשות הרבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק הינו חוק סביבתי המפעיל את עקרון "המזהם משלם" ותורם רבות להעלאת המודעות לנושאי איכות סביבה בכלל ומיחזור פסולת בפרט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מטרות אלה הושגו על-ידי חקיקתו של חוק הפיקדון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם זאת, המשרד לאיכות הסביבה הגיע למסקנה, לאור יישום הוראות חוק הפיקדון במהלך השנים האחרונות, כי החוק, במתכונתו הנוכחית, לוקה בכמה כשלים וליקויים מהותיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכוונתי ליזום הצעה לתיקונו ולשיפורו של החוק, בין היתר בעניינים הבאים: א.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין אחריות יצרנים בחוק הקיים; ב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: החוק לא חל על מכלים של ליטר וחצי; ג.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הציבור אינו שותף באופן מלא, הן מאחר שאינו רוכש מכלים קטנים והן מאחר שאין מכונות להחזרת המכלים במקומות נגישים לציבור; ד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נקבעו דמי טיפול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין מדובר בתשלום עבור מכל המשקה אלא בתשלום פיקדון בלבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עבודה כלכלית מקיפה שערך "מכון ירושלים לחקר ישראל" עבור משרדי האוצר ואיכות הסביבה מצביעה על כך ששיטת גביית הפיקדון בעבור מכלי המשקה הינה היעילה ביותר ליישומו של חוק הפיקדון ומטרותיו, ולכן אין בכוונת המשרד לאיכות הסביבה להציע את ביטול גביית הפיקדון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חברת הכנסת נעמי בלומנטל שאלה את השר לאיכות הסביבה ביום כ' בתמוז התשס"ה (27 ביולי 2005): לאחרונה פורסם, כי מול בית-הספר "גורדון" בתל-אביב, שבו לומדים 620 תלמידים, הוקמה אנטנה סלולרית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם הידיעה נכונה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – האם האנטנה הוקמה כדין?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן – האם ניתנה תשומת לב ראויה להשלכות הסביבתיות הגלומות בכך?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יפעל משרדך לשינוי מיקומה של האנטנה, אם לא – מדוע, ואם כן – כיצד ומתי?

שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלום שמחון: בחודש ספטמבר 2004 התחיל לפעול מוקד השידור הממוקם על בית-המלון "גראנד ביץ'" הסמוך לבית-הספר "גורדון".

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: מוקד השידור, הכולל שבע אנטנות, הוקם בהתאם להיתר מקדים שניתן ביום 29 ביוני 2004.

שלום שמחון: בעקבות מדידות שבוצעו ביום 22 בספטמבר 2004, ניתן ביום 12 באוקטובר 2004 היתר הפעלה למוקד שידור WE6150E של חברת "פרטנר".

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: מדוח המדידות שעל בסיסו ניתן היתר ההפעלה למוקד השידור עולה, כי רמות הקרינה בתחום בית-הספר הן זניחות.

שלום שמחון: 4.

שלום שמחון: כל עוד מוקד השידור פועל לפי התנאים שבהיתר, המשרד לא יפעל לשינוי מיקומו.

שלום שמחון: יש לציין שהמשרד לאיכות הסביבה מפעיל בנושא זה רק שיקולים של בטיחות קרינה - עמידה בסף שנקבע - והשיקולים התכנוניים הם של מוסדות התכנון, ועל-פי קריטריונים של תמ"א 36.

שלום שמחון: מנכ"לית המשרד עומדת בראש ועדת מנכ"לים שהוקמה מכוח החלטת ממשלה ותפקידה להמליץ על דרכים לשיפור מערך פריסת מוקדי השידור הסלולריים.

שלום שמחון: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ' בתמוז התשס"ה (27 ביולי 2005): תושבי שכונת מראח אל-גוזלאן ביפיע מתלוננים כי מפעל האלומיניום והברזל בשכונתם גורם ללכלוך, לשרפות ולפקקי תנועה, לחסימת הכניסה לבתיהם על-ידי משאיות ולרעש בלתי פוסק בכל שעות היום והלילה.

שלום שמחון: רצוני לשאול: 1.

שלום שמחון: האם הטענות מוצדקות?

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: אם כן – האם יינקטו צעדים נגד בעלי המפעל, ואם כן – אילו?

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: האם יורה משרדך על העתקת המפעל מאזור מגורים לאזור תעשייה?

שלום שמחון: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלום שמחון: ממידע הקיים במחוז צפון של המשרד לאיכות הסביבה עולה, כי מדובר בעסק הפועל ללא רשיון עסק, שתכליתו פירוק גרוטאות המכילות אלומיניום, נחושת וברזל.

שלום שמחון: בעקבות תלונה שהתקבלה במשרדנו סיירו אנשי המשרד במתחם.

שלום שמחון: ממצאי הבדיקה העלו, כי פעילות בית-העסק במקום, באופן שבו היא מתקיימת, גורמת למטרדי רעש וזיהום אוויר וכי קיים אף חשש לזיהום קרקע.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: בעקבות ממצאי הבדיקה החל משרדנו בביצוע הליכי אכיפה נגד בית-העסק ומפעיליו.

שלום שמחון: בעל העסק התחייב בפני עובדי המשרד ומנהל מחלקת התברואה ברשות המקומית לסגור את העסק ולהעבירו לאתר אחר מחוץ לכפר.

שלום שמחון: משלא בוצעה התחייבות בעל העסק, נשלחה בתאריך 22 במאי 2005 התראה מאת מנהל מחוז צפון במשרד, בהתאם לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968, ובתאריך 5 ביולי 2005 הוא אף הוזמן לשימוע במשרדנו.

שלום שמחון: בעל העסק הופיע והתחייב פעם נוספת לסגור את העסק.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: אומנם פעילות בית-העסק במקום הצטמצמה וחלק ניכר מהפעילות במקום הועבר למקום אחר בכפר, אולם במקביל ממשיך בעל העסק בעבודה באופן בלתי חוקי, לכאורה.

שלום שמחון: מיקומו של עסק מסוג זה במקומו הנוכחי אינו מתאים בשום אופן לשכונת מגורים.

שלום שמחון: יש בכוונת המשרד להמשיך בהליך האכיפה, שבמהלכו ישקול מנהל המחוז להוציא צו סגירה מינהלי לבית-העסק, על מנת להעבירו לאזור תעשייה מתאים.

שלום שמחון: חבר הכנסת עסאם מח'ול שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ז בתמוז התשס"ה (3 באוגוסט 2005): בימים אלה מואץ התכנון להקמת מפעל לייצור קומפוסט במרכז התעסוקה מושב חוסן, פקיעין.

שלום שמחון: מומחים מזהירים מפני זיהום וריחות חריפים שיפלוט המפעל.

שלום שמחון: באותו גוש מוקם בית-ספר להכשרה מקצועית, מתוכנן מרכז צופים דרוזי אזורי, והמפעל המתוכנן נושק לבתי השכונה המערבית של פקיעין.

שלום שמחון: רצוני לשאול: האם נשקל לעצור את הקמת המפעל?

שלום שמחון: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) המפעל מיועד לייצר מצע לגידול פטריות מאכל.

שלום שמחון: המשרד לאיכות הסביבה ליווה את שלבי תכנון המפעל על מפרטיו הטכניים.

שלום שמחון: נמצא כי המפעל עומד בכל הסטנדרטים והדרישות הסביבתיות המקובלות ולפיכך לא צפויים להיגרם מטרדים סביבתיים.

שלום שמחון: עוד יצוין, כי דרישות המשרד לאיכות הסביבה שולבו בתנאי רשיון העסק של המפעל והוא מחויב לעמוד בהן.

שלום שמחון: חבר הכנסת אהוד יתום שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ז בתמוז התשס"ה (3 באוגוסט 2005): נודע לי, שנחלים הסמוכים לשכונות מיושבות בלוד מזוהמים במי ביוב, וכתוצאה מכך הפכו למדגרה להמוני יתושים, המסכנים את התושבים, שכן הם מהזן הנושא שלל מחלות שיש למגרן.

שלום שמחון: רצוני לשאול: 1.

שלום שמחון: האם הידיעות נכונות?

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: אם כן – מדוע אין מונעים את זיהום הנחלים האמורים?

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: כיצד מתאפשרת היווצרות של נחילי יתושים בסדר גודל שכזה ובסמוך לשכונות מיושבות?

שלום שמחון: 4.

שלום שמחון: האם יש הידברות ותיאום בין העירייה לבין גורמים במשרדך לגיבוש השלכות יישומיות, ואם לא – מדוע?

שלום שמחון: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול)

שלום שמחון: 1-2.

שלום שמחון: משרדנו מודע לתופעת הזרמת שפכים מעת לעת לנחלים איילון ושפירים בקרבת העיר לוד.

שלום שמחון: ההזרמה נובעת מתקלות חוזרות ונשנות במתקני הטיפול בביוב של הרשויות הגובלות בנחל - גזר, רמלה, חבל מודיעין ולוד.

שלום שמחון: אחת ההשלכות של נחלים מזוהמים בביוב היא דגירות יתושים שאכן מצויות במקום.

שלום שמחון: המשרד לאיכות הסביבה פועל באופן נמרץ ומבצע פעילות אכיפתית נגד הרשויות המזהמות במטרה להפסיק את הזיהום הסביבתי.

שלום שמחון: בעקבות זאת פחתה במידה ניכרת דגירת היתושים באזורים אלו.

שלום שמחון: יצוין כי איגוד ערים איילון, המופקד בין השאר גם על מניעת מפגעי היתושים, מתפקד באופן לקוי בחודשים האחרונים.

שלום שמחון: בעקבות זאת פועל משרדנו בימים אלה מול משרד הפנים למציאת פתרון שלפיו תוחזר האחריות החוקית והמינהלית לרשויות השונות.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: ראה התשובות על שאלות מס' 1 ו-2. 4.

שלום שמחון: כאמור בתשובה על שאלה מס' 2, משרדנו פועל בימים אלה מול משרד הפנים למציאת פתרון לבעיית תפקודו הלקוי של איגוד ערים איילון, המופקד על הפחתת מפגעי המזיקים באזור מטעם הרשויות החברות בו.

שלום שמחון: המצב החוקי הוא שקיומו של איגוד ערים משחרר את הרשויות החברות בו מאחריות לטיפול במפגעים המוטל עליו.

שלום שמחון: במצב זה למשרדנו אין סמכות אכיפתית מול הרשויות בעניין זה.

שלום שמחון: ואולם, משרדנו מפעיל את סמכויותיו נגד הרשויות למניעת זיהום הנחלים בביוב.

שלום שמחון: אנו מקווים כי יימצא בהקדם הפתרון החוקי לנושא זה במשרד הפנים, ואז ממילא יבוא על פתרונו עניין דגירות היתושים.

שלום שמחון: חברת הכנסת לאה נס שאלה את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ז בתמוז התשס"ה (3 באוגוסט 2005): פורסם, כי אלפים מתושבי שכונת בית-אליעזר בחדרה סובלים ממפגעי ריח ועשן הנפלטים ממשרפת עופות סמוכה השייכת לקיבוץ גבעת-חיים איחוד ופועלת בלילה.

שלום שמחון: רצוני לשאול: 1.

שלום שמחון: האם נכון הדבר?

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: אם כן – כיצד פועל משרדך להפסקת המטרד?

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: האם משרדך מפקח על מפגעי סביבה הנפלטים ממשרפות, ואם כן – כיצד?

שלום שמחון: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלום שמחון: לעיריית חדרה ולאיגוד ערים לשמירת איכות הסביבה (תחנת הכוח חדרה) הגיעו תלונות רבות בנושא ריח ועשן מתושבי שכונת בית-אליעזר בחדרה.

שלום שמחון: מסיורים שבוצעו במקום עולה, כי מקורן של חלק מהתלונות הוא בשרפת פגרי עופות מלולים הנמצאים בתחום שטח המועצה האזורית עמק-חפר, הסמוכים לבתי השכונה.

שלום שמחון: שרפת פגרי העופות מבוצעת במקום באמצעות מתקני כילוי פשוטים, אשר במהלך פעילותם נפלטים חומרים אורגניים נדיפים ונגרמים מטרדי ריח.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: בשלב הראשון ניתנה הנחיה למפעילי הלולים להגביל את שעות פעילות המתקנים לשעות הבוקר.

שלום שמחון: בשלב השני נערכה סקירה של האמצעים האפשריים לפתרון הבעיה והתאמתם למקום.

שלום שמחון: נמצא כי כדי להקטין את זיהום האוויר ומטרדי הריחות, יש להפעיל משרפה הפועלת בטמפרטורות גבוהות - קרוב ל-1,000 מעלות - בעלת תא בעירה נוסף לשרפת החומרים האורגניים הנפלטים, המפוקחת על-ידי מערכת בקרה.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: משרדנו מפקח על משרפות בכלל ועל משרפות לולים בפרט, באמצעות תנאי רשיונות עסק ודברי חקיקה נוספים.

שלום שמחון: בכוונת המשרד לאיכות הסביבה ואיגוד ערים לשמירת איכות הסביבה (תחנת הכוח חדרה) להסדיר באמצעות תנאים נוספים ברשיונות העסק את פעילות מתקן הכילוי שבשטח המועצה האזורית עמק-חפר.

שלום שמחון: בין יתר הדרישות, יידרשו מפעילי המתקן לבצע שרפה רב-שלבית על מנת לוודא כילוי מלא של פגרי העופות ושל הגזים הנפלטים בזמן השרפה.

שלום שמחון: בנוסף יידרשו המפעילים להתקין אמצעים, כגון הצתה אוטומטית, לבקר את גובה הטמפרטורה ולהגביל את קצב הזנת הפגרים למתקן, על מנת להבטיח פעולה תקינה ללא מפגעים של המתקנים.

שלום שמחון: בדיקות איכות אוויר יבוצעו בהתאם לצורך על-פי הנחיית גורמי המקצוע.

שלום שמחון: חבר הכנסת חמי דורון שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ז בתמוז התשס"ה (3 באוגוסט 2005): החלטת ממשלה מס' 2927 קובעת, כי יועברו 54 מיליון ש"ח למשרדך לטיפול בפסולת בניין.

שלום שמחון: נודע לי, כי רק משרדך ומינהל מקרקעי ישראל העבירו כסף.

שלום שמחון: רצוני לשאול: 1.

שלום שמחון: האם התקבל הכסף כקבוע בהחלטת הממשלה?

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: אם לא - האם העלית זאת בישיבות הממשלה בדרישה ליישום ההחלטה?

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: האם דיווחת לממשלה, כקבוע בהחלטה, כל שישה חודשים על התקדמות ביצוע התוכנית?

שלום שמחון: תשובת השר לאיכות הסביבה שלום שמחון: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

שלום שמחון: הכסף הועבר ממינהל מקרקעי ישראל ושימש בעיקר לביצוע פינוי וגריסת פסולת בניין.

שלום שמחון: לא התקבלו הכספים ממשרדי הפנים, החקלאות והשיכון.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: בשל העיכוב ביישום התוכנית נוסחה במשרד לאיכות הסביבה הצעת החלטה להארכת תוקף התוכנית.

שלום שמחון: ההצעה תועבר בימים הקרובים למזכירות הממשלה.

שלום שמחון: המשרד מתכנן להעביר, בתיאום עם המשרדים הרלוונטיים, הצעת החלטה לממשלה, שמטרתה לתמרץ ולזרז הקמתם של אתרי פסולת בניין בעיקר במחצבות פעילות ונטושות.

שלום שמחון: כמו כן תכיל ההצעה בקשה להאריך את תוקף התוכנית כפי שאושרה.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: בחודש מאי 2005 הוכן דוח ביצוע מס' 1 להחלטת הממשלה.

שלום שמחון: הדוח לא הועבר לממשלה.

שלום שמחון: במהלך חודש אוקטובר שנה זו הוכן דוח נוסף שיועבר למזכירות הממשלה בימים הקרובים.

שלום שמחון: עיקרי הפעולות שנסקרו בדוחות הם: מתן סיוע לרשויות מקומיות להקמת תשתיות לטיפול בפסולת בניין בהיקף של כ-10 מיליוני ש"ח; סיוע ליזמים למיחזור וגריסת פסולת בניין בהיקף של כ-4 מיליוני ש"ח; הקמת אתרים לסילוק פסולת בניין - סקירת הקשיים במתן הרשאות למצבות פעילות לגרוס ולשווק מוצרים המתקבלים מגריסתה של פסולת הבניין; פסולת בניין בשטחים ציבוריים - הוצא מכרז על-ידי המשרד, אך הנושא תקול בגין עתירות מינהליות שהוגשו על-ידי חברות המתמודדות בבית-המשפט; בתחום החקיקה, המועצה הארצית לתכנון ולבנייה אישרה תיקון תקנות חוק התכנון והבנייה, הוצאת היתר בנייה ואגרותיו, שעיקרה הטלת חובת וידוא הטמנת פסולת בניין או מיחזורה באתר מוסדר כתנאי להנפקת תעודת גמר (טופס 4).

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מודה לך, אדוני השר.

שלום שמחון: תודה, אני גם מודה לחברי הכנסת שהיו פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לפני שאני נועל את הישיבה, חברי הכנסת - אנחנו בסופו של יום הצום ה-29 לחודש הרמדאן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עדיין יש סיכוי מועט ביותר שהחג הוא מחר, אבל ודאי שהחג הוא ביום חמישי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לאחל לכל תושבי המדינה הצמים, המוסלמים, ולשכנים ולכל מי ששומע אותנו ברכת חג שמח, ורמדאן וצום ואפטאר, שיתקבלו על-ידי אלוהים, בורא העולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשות

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כם אני אומר את הדברים גם בשפתנו, בערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היום ה-29 של רמדאן הסתיים, ויכול להיות שהחג יהיה מחר, אבל נראה קרוב לוודאי שהחג יהיה ביום חמישי, מחרתיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לאחל לכל הצמים, ולכל המוסלמים בארצנו, ובארצות השכנות, ובעולם כולו, שהאל יתגדל ויתעלה יקבל מהם את הצום ושימחל להם, ושעיד אל-פיטר הבא יהיה חג מאושר ושמח, חג של הנאה וברכה ושל ביטחון לכל העמים ולכל האנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יברככם האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עליכם, ורחמי האל וברכותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תם סדר-היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה הבאה תהיה מחר, יום רביעי, ל' בתשרי התשס"ו, 2 בנובמבר 2005, בשעה 11:00.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישיבה זו נעולה.