ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאתיים-ושמונים-וחמש של הכנסת השש-עשרה, 2005-11-07 00:00

יעקב ליצמן: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005 63

רשף חן: הודעת הממשלה על שינויים בחלוקת התפקידים בין השרים, על צירוף שרים לממשלה ועל העברת סמכויות משר לשר 69

אילן ליבוביץ: אברהם בייגה שוחט (העבודה - מימד - עם אחד):

אילן ליבוביץ: 71

מוחמד ברכה: יעקב ליצמן (אגודת ישראל - יהדות התורה והשבת): 81

חמי דורון: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005 98

יצחק לוי: הודעת הממשלה על שינויים בחלוקת התפקידים בין השרים, על צירוף שרים לממשלה ועל העברת סמכויות משר לשר 105

יוסף (טומי) לפיד: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005 111

נסים זאב: הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005 114

נסים זאב: הודעת הממשלה על שינויים בחלוקת התפקידים בין השרים 122

מאיר שטרית: שאילתות ותשובות 132

מאיר שטרית: 3350.

מאיר שטרית: העברת כספים לתלמודי-תורה על-ידי עיריית ירושלים 133

מאיר שטרית: דברי יושב-ראש הכנסת על תרומת איבריו של הילד אחמד אלחטיב מג'נין

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הממשלה עדיין לא נוכחת.

ראובן ריבלין: היום יום שני, ח' בחשוון התשס"ו, 7 בחודש נובמבר 2005 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לציין אירוע טרגי שקרה השבוע, שבו נפגע ילד כתוצאה מטעות של צה"ל שחשב שהוא לוחם, ואינני רוצה להיכנס לצד הפוליטי.

ראובן ריבלין: לצערנו, הילד נהרג, נפטר בבית-החולים לאחר שרופאים ניסו להציל את חייו.

ראובן ריבלין: הילד, תושב מחנה הפליטים בג'נין, היה בשעותיו האחרונות עם הוריו בבית-החולים "רמב"ם" בחיפה.

ראובן ריבלין: משכלו הקצין ונקבע למעשה מותו הקליני, הסכים אביו לתרום את כל חלקי הגוף והאיברים אשר יכולים להציל חיים אחרים.

ראובן ריבלין: אני חושב שמעשה זה ראוי לציון כנקודה חשובה בחיים המשותפים שאנו מקיימים כאן באזור הזה על אף המלחמה ועל אף המחלוקת אשר לא מוצאת פתרון ופשרה אפילו במשך כמעט 100 שנים, ובכל זאת היא מביאה אותנו לרגעים שבהם כולנו צריכים להתעלות ולבוא ולומר לאותו אב, אויב, יריב, אח, בן-דוד: אנחנו מצדיעים לך.

ראובן ריבלין: אני מבקש לברך גם את חבר הכנסת ברכה, שראיתי אותו באותו אירוע.

ראובן ריבלין: אני גם אישרתי הצעה מיוחדת לסדר-היום בעניין זה, ובוודאי הדבר יבוא לידי ביטוי על-ידי כל הכנסת.

ראובן ריבלין: אני חושב שאני מבטא את רחשי לב כל הכנסת על האירוע המאוד מיוחד, בלי להיכנס עכשיו לכל אותן שאלות פוליטיות ואחרות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הודעה לפי סעיף 53 לחבר הכנסת סלומינסקי.

ראובן ריבלין: באופן יוצא דופן, נא לעלות לבמה.

ראובן ריבלין: היום ציינה הכנסת את יום הקשיש, ביוזמת חבר הכנסת סלומינסקי, ואני נותן לו אפשרות לבוא ולהעלות את הנושא בכמה דקות.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא לקרוא לממשלה לבוא הנה, שכן אנו לא מתחילים את הצעות האי-אמון עד אשר היא מתייצבת.

צבי הנדל: אין להם מספיק שרים.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אין ממשלה בישראל.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי הצעה לסדר על-פי סעיף 53 לתקנון הכנסת לציון יום הקשיש הבין-לאומי.

קולט אביטל: אין פה אף שר?

ראובן ריבלין: לא, אין שר.

ניסן סלומינסקי: אין ממשלה בישראל.

ניסן סלומינסקי: זה כל כך נדיר בעינייך?

ראובן ריבלין: אדוני, אתה מדבר עכשיו לפי סעיף 53.

ראובן ריבלין: תן לי להתעסק בנושאים הפוליטיים.

ראובן ריבלין: לא אתחיל את ישיבת הכנסת, ויושב-ראש תנועת ש"ס לא יעלה לנמק את הצעת האי-אמון, אם הממשלה לא תהיה פה.

ניסן סלומינסקי: על-פי סעיף 53 לתקנון הכנסת, אני מדבר על ציון יום הקשיש הבין-לאומי.

ניסן סלומינסקי: מאחר שהכנסת תדון היום בהצעות אי-אמון ובהצעות למינוי שרים ואין אפשרות להעלות במליאת הכנסת את כל הקשור למצב הקשישים, מפאת חשיבותו של הנושא אבקש להעלותו כאן עתה במלים ספורות.

ניסן סלומינסקי: התפרסמו נתונים מדאיגים על מצבם הקשה של הקשישים במדינת ישראל כיום.

ניסן סלומינסקי: יותר ממחצית המתאבדים בישראל הם קשישים.

ניסן סלומינסקי: רבע מהמשפחות שבראשן עומד קשיש חיו ב-2004 מתחת לקו העוני.

ניסן סלומינסקי: 42% מהקשישים מגדירים את מצב בריאותם כלא-כל-כך טוב.

ניסן סלומינסקי: מדהים שדווקא במדינה ששני הקטרים שמובילים אותה - ראש הממשלה שהוא יושב-ראש המפלגה הגדולה, והמשנה לראש הממשלה שהוא יושב-ראש הממשלה השנייה - קשישים, והשכל וההיגיון היו אומרים שדבר ראשון הם ידאגו לקשישים, כי הם יודעים מה זה, והנה מדינת ישראל לא דואגת לקשישים.

ניסן סלומינסקי: הפער הולך ומתרחב והולך וגדל.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להאריך בתיאורים, איך הם אוכלים ואיפה הם מחפשים את האוכל.

טלב אלסאנע: זה לא רק הרשות המבצעת, אלא גם הרשות המחוקקת - - -

ניסן סלומינסקי: אם יבוא מישהו ויאמר: אין כסף, וזה פתרון שייקח 20 שנה, תדעו שכשהקשיש הראשון רצה, מסיבותיו שלו, לעשות איזה מהלך של פינוי גוש-קטיף, נמצאו ביום אחד 10 מיליארדי שקל.

ניסן סלומינסקי: כאשר הקשיש השני חשב, מבחינתו, שחשוב מבחינה ביטחונית להקים גדר ביטחון, 12 מיליארד שקל - - -

ראובן ריבלין: אדוני חבר הכנסת סלומינסקי, בהצעה לסדר-היום אדוני יוכל לתקוף את כל מי שהוא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אני מסיים.

ניסן סלומינסקי: זה המשפט האחרון.

ראובן ריבלין: כאן אני מבקש מאדוני לציין את יום הקשיש, ולא לדבר על קשישים כאלה ואחרים, שכן, ברוך השם, היום נודע לי שתוחלת החיים של אנשים בארץ גבוהה ביותר: 77 לגברים ו-81.5 לנשים.

ראובן ריבלין: אתם תזכו לפחות ל-120.

ניסן סלומינסקי: זה יותר מדאיג.

ראובן ריבלין: למה אדוני יתקוף עכשיו את המשנה?

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא תוקף אותם.

ניסן סלומינסקי: הפוך.

ראובן ריבלין: נא לדבר רק על יום הקשיש ולא לדבר על - - -

ניסן סלומינסקי: לא, להיפך.

ניסן סלומינסקי: דיברתי בשבחם.

ניסן סלומינסקי: כאשר רצו למצוא מיליארדים, זה נמצא.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אדוני דיבר על - - -

ניסן סלומינסקי: להיפך, דיברתי בשבחם.

ניסן סלומינסקי: כאשר רצו, מצאו את המיליארדים.

ניסן סלומינסקי: לכן, אם המדינה, הממשלה, תבין שהבעיה של הקשישים ובעיית העוני הן בעיות אמיתיות, גם אם צריך לזה מיליארדים, יימצא התקציב לפתור את הבעיה, כמו שנמצא תקציב לפתור את הנושא הזה ואת הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: בתקציב 2006 אנחנו לא מוצאים את הפתרון.

ניסן סלומינסקי: מוצאים תיקונים קטנים כלשהם.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני פונה לממשלה, בשם 700,000 גמלאים וקשישים שאנחנו מייצגים: הגיע הזמן.

ניסן סלומינסקי: אין להם לְמה לחכות יותר.

ניסן סלומינסקי: הזמן עובר, וכל שנה אין להם יותר זמן.

ניסן סלומינסקי: הגיע הזמן.

ניסן סלומינסקי: קחו את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אם צריך מיליארדים, תמצאו את הפתרון כדי לפתור את הבעיה.

ניסן סלומינסקי: אדוני, תודה רבה לך.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ניסן סלומינסקי אשר העלה את יום הקשיש על סדר-יומה של הכנסת, או ביקש להעלותו.

ראובן ריבלין: היום ציינו את יום הקשיש בכנסת, ודיברנו על התחינה הבאה בספר תהלים: אל תשליכני לעת זיקנה, ככלות כוחי אל תעזבני.

ראובן ריבלין: ואת זה אנחנו מצוּוים לעשות.

ראובן ריבלין: עוד נאמר: עוד ינובון בשיבה דשנים ורעננים יהיו.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכם.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק-בלוך, זכית לא רק שהממשלה תופיע, אלא שממלא-מקום ראש הממשלה נמצא כאן וגם השר המשיב הגיע.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו נזמין אותך לעלות ולנמק את הצעת האי-אמון מטעם סיעת שינוי בנושא: חשדות לגילויי שחיתות בממשל.

ראובן ריבלין: אבל, קודם לכן, כמדי יום שני, נאפשר להמשיך את המסורת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד יתום יקריא את שמות הנעדרים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אהוד יתום: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי השרים וחברי הכנסת, לאור החלטתו החשובה והרגישה של יושב-ראש הכנסת, הריני מעלה בפני מליאת הכנסת את שמותיהם של השבויים והנעדרים, בתקווה לשובם הביתה במהרה: רב-סמל באומל זכריה שלמה - נעדר מאז 11 ביוני 1982; רב-סמל כץ יהודה יקותיאל - נעדר מאז 11 ביוני 1982; רב-סמל פלדמן צביקה - נעדר מאז 11 ביוני 1982; רב-סרן רון ארד - נעדר מאז 16 באוקטובר 1986; רב-טוראי חבר גיא - נעדר מאז 17 באוגוסט 1997; ופולארד יונתן שיושב מאחורי סורג ובריח בכלא בארצות-הברית.

אהוד יתום: נזכירם כאן ונפעל להשבתם הביתה בשלום.

אהוד יתום: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יתום.

ראובן ריבלין: עתה, הודעה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק-בלוך, נא לעלות.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון - איסור גביית עמלות בשל שירותי אשראי), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי; הצעת חוק הביקורת הפנימית (תיקון - רישוי מבקר פנימי), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת יעקב מרגי ואליהו ישי; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים המיועדים לתינוקות, התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון - צו הגנה כנגד קטין), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון - ביטול המלצות אישיות), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת עוזי לנדאו; הצעת חוק חובת הוצאת קבלה ממדחן, התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק המועצה הלאומית להנצחה ולשימור של מורשת העליות לארץ-ישראל, התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת נעמי בלומנטל, דוד לוי, מיכאל נודלמן ועמרם מצנע; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - תווי קנייה), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת מיכאל איתן; הצעת חוק התקנת אמצעים למניעת נפילת ילדים מחלונות, התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת זבולון אורלב, מאיר פרוש ויולי תמיר; הצעת חוק פרסום ברשת האינטרנט ובדואר אלקטרוני, התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אראלה גולן, מל פולישוק-בלוך, נסים דהן ואילן שלגי; הצעת חוק התקשורת (תיקון - שידור אירוע ספורט), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת משה כחלון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - התקשרות למוקדי חירום), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק רשות השידור (תיקון - ביטול אגרה ומימון מתקציב המדינה תוך שמירת עצמאות רשות השידור), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת אליעזר זנדברג, חמי דורון ורשף חן; הצעת חוק איסור הונאה בכשרות (תיקון - סמכויות פקחים), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק בית העצמאות, התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת אפרים סנה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון - הגדרת חשבון בנקאי של סיעה), התשס"ו-2005, מאת חברי הכנסת מיכאל נודלמן, יאיר פרץ ורומן ברונפמן; הצעת חוק הנוער (שפיטה,

אריה האן: ענישה ודרכי טיפול) (תיקון - עונש מזערי), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת דני יתום; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון - זכאות לפיצויים של תושבי תל-קטיפא), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת יצחק לוי וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות ביטחון (שירות מילואים במשמר הגבול - הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ו-2005; הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (מס' 9) (פטור לרופאי שיניים מתמחים), התשס"ו-2005.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: חשדות לגילויי שחיתות בממשל;

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: התייקרות הלחם והעוני הגובר;

ראובן ריבלין: הצעת אי-אמון מטעם סיעת שינוי בנושא: חשדות לגילויי שחיתות בממשל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך, בבקשה; נא לנמק.

ראובן ריבלין: עשר דקות לרשות גברתי.

מל פולישוק-בלוך: יושב-ראש הכנסת, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אני ניצבת כאן היום בדאגה רבה בשליחותה של המפלגה ששמה על דגלה להילחם עד חורמה את המלחמה נגד השחיתות במשטר.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, אתה התעקשת שאנחנו נתקן את נוסח הצעת האי-אמון, ואני אישית מודה לך על כך, כי אכן התקלות, הליקויים והשחיתות, החשדות לשחיתות, לא הייתי אומרת שהם בשלטון, כי השלטון הוא דבר הרבה יותר רחב - הם במשטר, הם באלה שיושבים סביב השולחן הזה בעיקר ושלוחיהם, קרי ממשלה, ממשל-ממשלה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להתחיל בציטוט מדברי המבקר.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו מבקר חדש, השופט בדימוס לינדנשטראוס, שאמר השבוע בכנסת: "אין דבר חשוב יותר מהמאבק בשחיתות הציבורית, שעלולה לפורר את החברה הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: היא מערערת את אמון הציבור בשליחי הציבור, מביאה אסון לדמוקרטיה ומחייבת פעילות ביד קשה, כי רק כך ניתן לעקור את התופעה הזאת מהשורש".

מל פולישוק-בלוך: ואכן, המבקר הודיע השבוע או בשבוע שעבר על חשדות למקרים מהותיים, ליתר דיוק שבעה מקרים מהותיים, והעיתונות מלאה בהם.

מל פולישוק-בלוך: לא אחזור כרגע על כל החשדות, כי כולכם קראתם את העיתונים.

מל פולישוק-בלוך: דומה שבתקופה האחרונה נושא השחיתות לא יורד מסדר-היום הציבורי.

מל פולישוק-בלוך: יש להניח שהנושא הזה לא היה יורד מסדר-היום הציבורי הרבה קודם לכן, אלמלא ההתנתקות.

מל פולישוק-בלוך: כידוע לכם, ההתנתקות ניתקה אותנו מדיון במהות הדמוקרטיה שיש לנו במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: החשדות למעשי שחיתות הולכים ומצטברים, כפי שאמרתי, על שולחן מבקר המדינה, גם על שולחן הוועדה לביקורת המדינה כאן בכנסת וכמובן גם על שולחן היועץ המשפטי לממשלה.

מל פולישוק-בלוך: אולם, בעוד מבקר המדינה, שנכנס לתפקידו בחודשים האחרונים, עושה ימים כלילות כדי למגר את השחיתות - -

אורי אריאל: לילות כימים.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה לך.

מל פולישוק-בלוך: לילות כימים וגם ימים כלילות.

מל פולישוק-בלוך: אצלנו זה כבר התערבב.

מל פולישוק-בלוך: - - כדי לבדוק את החשדות ולהביא לשקיפות מלאה של ההתנהלות הלא-תקינה ובעיקר הלא-חוקית של בכירים בממשל, הן של נבחרי ציבור והן של פקידים בכירים, דומה, לצערי, שהיועץ המשפטי לממשלה נרדם על משמרתו בתפקידו החשוב ביותר - לנקות את האורווה.

מל פולישוק-בלוך: כידוע לכולנו, החשדות לא פוסחים על אף אחד: החל בראש הממשלה שרון - וידוע לכולנו שהפרשה הידועה, פרשת סיריל קרן, עדיין על שולחן היועץ המשפטי לממשלה, ולא שכחנו - וכלה באחרון פורעי החוק.

מל פולישוק-בלוך: למשל, השבוע ערכנו סיור בכינרת מטעם הוועדה לביקורת המדינה, בעניין אלו שמקימים רק גדרות שלא כחוק בחופי הכינרת, שזה כלום.

מל פולישוק-בלוך: ההוא שם למעלה, שיושב פה בדרך כלל, וההוא שם בכינרת וכל אחד מפורעי החוק - בהם חובתנו לטפל, משום שזה גם זה, אם חלילה החשדות נכונים, עוברים על החוק.

מל פולישוק-בלוך: לצערי הרב, כפי שאמרתי, ידו של היועץ המשפטי רפה.

מל פולישוק-בלוך: במיוחד היא רפה כאשר מדובר על שחיתות של בכירים בממשל הישראלי.

מל פולישוק-בלוך: גם בבית הזה, כאן, אדוני היושב-ראש, לצערי הרב, חברי הכנסת מצפצפים לעתים על החוק.

מל פולישוק-בלוך: אם חברי הכנסת מצפצפים על החוק ועושים דין לעצמם, מה נלין על אזובי הקיר.

מל פולישוק-בלוך: הרי אנחנו המחוקקים כאן, בבית-המחוקקים, בבית הזכוכית הזה, שכל אחד רואה מה יש בו, חייבים לשמש דוגמה אישית.

מל פולישוק-בלוך: דוגמה אישית היא לא מלת גנאי, אלא ביטוי שצריך לעמוד לנגד עינינו בכל צעד ושעל שאנחנו עושים ובכל פעולה שאנחנו נוקטים.

מל פולישוק-בלוך: אבל התמונה שאנחנו מקבלים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פריצקי, אני שומע אותך עד כאן.

ראובן ריבלין: יושב-ראש סיעת נוי ויושב-ראש האיחוד הלאומי, למה לא תשוחחו בחוץ?

מל פולישוק-בלוך: התמונה שאנחנו מקבלים במדינת ישראל, נובמבר 2005, היא עגומה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עדים למינויים בלתי תקינים - ואמרתי זאת בלשון המעטה, מינויים בלתי ראויים – וכן, אפשר להגיד שזו גם שחיתות.

מל פולישוק-בלוך: ברגע שאדם ממונה לתפקידו אך ורק בגלל קרבתו לשר ולא בגלל כישוריו ולא בגלל יכולתו המקצועית, הוא בהחלט גוזל גזלה מהציבור.

מל פולישוק-בלוך: הוא גורם, בכל מהלך דרכו, בכל פעולותיו, נזק אדיר לציבור, אם בבתי-החולים, אם בבתי-הסוהר, אם בתכנון ובנייה - בכל נושא.

יצחק כהן: מה עם רשם החברות?

יצחק כהן: מה עם רשם החברות?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, אתה רוצה שיפריעו לחבר הכנסת ישי?

יצחק כהן: אני שואל.

ראובן ריבלין: שאלת.

ראובן ריבלין: היא שמעה.

יצחק כהן: מה שאלתי?

ראובן ריבלין: מה עם רשם החברות?

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק-בלוך, בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אתה יכול לצעוק כמה שאתה רוצה, אבל אנחנו מדברים על מינויים פוליטיים לא ראויים לתפקידים, ולכאלה יש דוגמאות הרבה יותר - -

יצחק כהן: משרד הפנים.

יצחק כהן: משרד הפנים.

מל פולישוק-בלוך: - - טובות ממה שאתה זעקת זה עתה.

יוסף יצחק פריצקי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עדים למכרזים תפורים.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, בוועדה לענייני ביקורת המדינה, שהייתי היושבת-ראש שלה בתקופה האחרונה, יש לנו דוחות על דוחות של מכרזים תפורים.

מל פולישוק-בלוך: מה זה "מכרז תפור"?

מל פולישוק-בלוך: לפעמים הוא לא תפור, אלא הוא רק סתם ככה לחבר'ה.

מל פולישוק-בלוך: אתן סתם דוגמה קטנה שעסקנו בה בשבוע שעבר: המכרז הוא רק להקמת יישוב או שכונה של 100-200 יחידות דיור, ובאופן מוזר מאוד הוא תפח ל-3,000 יחידות דיור.

מל פולישוק-בלוך: אני יכולה לעמוד פה על הבמה הזאת ולתת לכם דוגמאות אחרי דוגמאות לליקויים שאנחנו מעלים מדוחות המבקר.

מל פולישוק-בלוך: פשוט צריך גם לקרוא את העיתון.

מל פולישוק-בלוך: הדוגמאות נוראיות.

מל פולישוק-בלוך: במי זה פוגע?

מל פולישוק-בלוך: בתחרות החופשית, בציבור - באותו ציבור שנתן בנו את אמונו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו קיבלנו ממנו את אמונו, אבל אנחנו בגדנו באמון הזה.

מל פולישוק-בלוך: נושא נוסף, שאנחנו רואים בכל פינה, הוא ניגוד עניינים.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו עסקנו בנושא הניסויים בבני-אדם.

מל פולישוק-בלוך: רופאים במדינת ישראל באמת עושים עבודת קודש ומשתדלים לחקור, ולפעמים, מה לעשות, צריך לעשות ניסויים בבני-אדם.

מל פולישוק-בלוך: אבל מי שצריך לקבל את אישור ועדת הלסינקי בשביל המחקר שלו, והוא עצמו יושב בה - זה ניגוד עניינים בעליל.

מל פולישוק-בלוך: הדוגמאות הן חמורות הרבה יותר.

מל פולישוק-בלוך: כמו כן, חלוקת נכסי ציבור וקרקעות והפרטות.

מל פולישוק-בלוך: רק לפני שבועות ספורים עצרנו הפרטה של "עשות אשקלון".

מל פולישוק-בלוך: ביקשנו מהמבקר לחקור, כי עלה חשד שאולי גם כאן נתנו מתנה לאנשי שלומנו.

מל פולישוק-בלוך: שינוי, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, החליטה להגיש אי-אמון בשל אותם חשדות, חלקם ברמה של חשדות, חלקם כבר בדרגה של בדיקה בפרקליטות, במשטרה, אצל היועץ המשפטי לממשלה אחרי בדיקה - יש רמות שונות, שלבים שונים של חשדות, ואנחנו בשינוי טוענים שאין זה ראוי שממשלה כזאת, עם כאלה גילויים, חמורים ביותר, שלא היו כמותם כנראה בתולדות מדינת ישראל, תמשיך ותעשה אותם מחדלים ואותן עוולות ואותן שחיתויות.

מל פולישוק-בלוך: זו מכירת נכסים של כולנו, זו מכירת ערכים שעליהם אנחנו מבססים מדינה דמוקרטית ומתקדמת כאן בישראל.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברת הכנסת מלי פולישוק.

ראובן ריבלין: אדוני השר שטרית, האם אדוני מבקש להשיב עכשיו או יחד על כולן?

מאיר שטרית: אני אשיב על הכול.

ראובן ריבלין: אז אדוני רוצה את ההצעה הרביעית?

ראובן ריבלין: השאלה היא אם אדוני מבקש שעכשיו ינמק יצחק וקנין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, האם אדוני מסכים שש"ס תציג לפניו, כדי שהשר שטרית יוכל לענות על שתי ההצעות יחד, וממלא-מקום ראש הממשלה אולמרט ישיב על השתיים האחרות?

אורי אריאל: אני רוצה רק להבין דבר אחד, זה השר שטרית מבקש?

אורי אריאל: אם כן, אז בסדר.

ראובן ריבלין: השר שטרית מבקש, אז בסדר.

ראובן ריבלין: הסדר עכשיו הוא שש"ס תציג את נושא העוני, מאיר שטרית ישיב על שתי ההצעות יחדיו, ולאחר מכן יהיו שתי הצעות אי-אמון נוספות, ואתה, ממלא-מקום ראש הממשלה מר אולמרט, תשיב עליהן.

אהוד אולמרט: נראה לי דבר נכון לעשותו.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: אם כך בהסכמה אני מזמין את יושב-ראש תנועת ש"ס, סגן ראש הממשלה לשעבר והשר לשעבר חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אליהו ישי: שלום, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ב-16 באוקטובר, ביום ראשון לפני כשלושה שבועות, פסק בית-המשפט העליון פסיקה, אחת מהקשות, מהחמורות ביותר שאפשר היה לתאר לעצמנו.

אליהו ישי: בית-המשפט העליון פסק, שילדים שלומדים תורה לא יקבלו אוכל.

אליהו ישי: אני הייתי בטוח שיש פה איזו טעות וכנראה לא הבנתי מספיק טוב את הנאמר ברדיו.

אליהו ישי: כתוב: אם אין קמח אין תורה; מה שבית-המשפט אמר:

אליהו ישי: אם יש תורה אין קמח.

אליהו ישי: במדינת היהודים, כשמחנכים ילדים על-פי תורת ישראל, לא יקבלו אוכל.

אליהו ישי: וזה בתשובה של הממשלה, מכובדי השר שטרית.

אליהו ישי: זו התשובה של משרד המשפטים.

אליהו ישי: דהיינו, לבוא ולומר לאותם ילדים, יעקב דהן, דוד בן-חמו, כל הילדים האלה, עשרות אלפי ילדים - איך אני יכול להסביר, רן כהן, לאותו ילד שהוא לא יאכל?

אליהו ישי: הרי מה ההיסטוריה?

אליהו ישי: ההיסטוריה היא שזה היה יום לימודים ארוך.

אליהו ישי: על סמך זה בא בית-המשפט העליון ואמר - בעצם קודם כול הממשלה.

אליהו ישי: הממשלה ב-2004, ב-18 באוגוסט, החליטה לתקן את חוק יום לימודים ארוך ולאפשר הזנה בבתי-הספר.

אליהו ישי: תכלית החוק קובעת, שהיות שהילדים לומדים יום שלם, בפרט שיש ילדים שאין להם מה לאכול גם בבית, הם יקבלו הזנה בבתי-הספר.

אליהו ישי: בא בית-המשפט העליון - באותה מידה יכול היה להחליט אחרת.

אליהו ישי: אני זוכר, היה לי תקדים, קבעתי קריטריונים לקמחא דפסחא.

אליהו ישי: אמרתי, מוסדות שמחלקים אוכל לעניים כקמחא דפסחא, יקבלו סיוע ממשרד העבודה והרווחה.

אליהו ישי: עתרו לבג"ץ, אדוני היושב-ראש, עתרו לבג"ץ, בני המיעוטים.

אליהו ישי: אמרו, למה לנו לא?

אליהו ישי: בית-המשפט העליון חייב אותי לתת גם להם קמחא דפסחא, דאג למיעוט.

אליהו ישי: היום בית-המשפט העליון קם בקום ועשה ואומר: אני לילדים האלה עם הכיפה על הראש, אלה שרוצים ללמוד תורה - זה מזכיר לי את הימים החשוכים, את הגזירות שלפני מאות שנים, הרומאים שרצו לפגוע בילדים, רצו להרעיב את היהודים, לחסל את העם היהודי, כמו שהיום אירן אומרת על עם ישראל.

אליהו ישי: מפני שהם לומדים תורה בא היום בית-המשפט העליון ומחליט מה שמחליט, ומובן שאת זה הוא מחליט בתמיכה של משרד המשפטים.

אליהו ישי: אני לא יודע מה היתה הכוונה.

אליהו ישי: אני יודע שפה הכו באמת מכה קשה בבטן הרכה והריקה של הילדים הרעבים.

אליהו ישי: באו ואמרו: הילדים האלה - סוג ב'.

אליהו ישי: זאת מדינה שקבעה והנציחה את ההבדלים בין שני ילדים.

אליהו ישי: אמר בית-המשפט ככה, את פרוסות הלחם האלה שאני מחזיק בידי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי, אדוני הרי כל כך ותיק ויודע שאסור - - -

אליהו ישי: אבל למה אסור?

אליהו ישי: מותר להרעיב ילדים?

ראובן ריבלין: אסור.

ראובן ריבלין: אדוני צודק.

ראובן ריבלין: אדוני יאמר שאסור להרעיב ילדים.

אליהו ישי: אז למה ימנעו את האוכל הזה מילדים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי, יש לי כבוד גדול לאדוני.

אליהו ישי: זאת הממשלה שמונעת אוכל מהילדים וגם מעלים את המחירים של הלחם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי, אני מבקש מאדוני.

ראובן ריבלין: אני נותן לו כבוד רב, אני מבקש ממנו לתת כבוד בחזרה.

ראובן ריבלין: אבל לחם לילדים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי, אדוני רוצה שאכריז על הפסקה?

אליהו ישי: יש תקנון לא להרים לחם, נכון?

אליהו ישי: יש תקנון שאומר, יש חוק במדינת ישראל שאומר: יש ילדים סוג ב' והם לא יאכלו.

אליהו ישי: תאמרי לי את, גברת קולט אביטל, מה אני אומר לילד בן שש שהוא רעב ורוצה לאכול; אין לו אוכל, יש לו בטן ריקה, מכים אותו - מה אני אומר לו?

אליהו ישי: אל תאכל.

אליהו ישי: מה אני אומר לילד הזה?

קולט אביטל: אתה צודק.

אליהו ישי: מה אני אומר לילדים האלה הרעבים?

אליהו ישי: אפליה במדינת היהודים?

אליהו ישי: במדינת ישראל?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש מבקש את הלחם, אני אביא לך את הלחם.

ראובן ריבלין: רבותי, לומר מותר הכול, לעשות את הדברים האלה התקנון אוסר עלינו.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע מה יהיה השלב הבא.

אליהו ישי: היום מנעו מהילדים האלה את הלחם, מחר את החלב, מים.

אליהו ישי: אני אפילו לא הייתי מעלה על דעתי ילד, אדוני היושב-ראש, שדוקר, לוקח סכין – ולצערי הרב, היו מקרים כאלה בבתי-ספר.

אליהו ישי: ילד שדוקר את חברו, אני לא הייתי מוכן לשמוע שאותו ילד לא יקבל אוכל באותו יום, שיענישו אותו.

אליהו ישי: למה?

אליהו ישי: כיוון שיש לו כיפה על הראש הוא לא יקבל אוכל לאכול?

אליהו ישי: הרי זו בושה, זו גזענות.

אליהו ישי: זה דבר חמור.

אליהו ישי: חברי חברי הכנסת, היום זו באמת הצבעת אי-אמון מהרגישות ביותר, כי כל מי שמרים את האצבע נגד האי-אמון, בא ואומר לממשלה: אתם קבעתם שיש ילדים ששווים יותר מול ילדים שווים פחות.

אליהו ישי: יש ילדים סוג א' ויש ילדים סוג ב'.

אליהו ישי: היום הכנסת תצביע בעד זה שילדים שלומדים תורה לא יקבלו אוכל, לא יקבלו הזנה בבתי-הספר.

אליהו ישי: בית-המשפט העליון יכול היה באותו חוק, באותה אמירה באותה פסיקה, לקבוע, לתקן את החוק, אם בכלל יש פה איזו קביעה בחוק.

אליהו ישי: מה, החוק קובע שילדים לא יקבלו אוכל?

אליהו ישי: סוג של ילדים?

אליהו ישי: באיזה רשעות אמרו, אדוני היושב-ראש - מוסדות פטור לא יקבלו את האוכל.

אליהו ישי: מוכר - והשר יענה שב"מעיין החינוך התורני" מקבלים, שהם כלולים, וגם בחינוך העצמאי חלק מהילדים כלול.

אליהו ישי: אבל מוסדות פטור לא כלולים.

אליהו ישי: כן, יש גם תשובה כזאת.

אליהו ישי: אני מניח שתהיה תשובה כזאת.

אליהו ישי: למען הגילוי הנאות ולמען הציבור שמאזין לנו, אני רוצה שיבין בדיוק מה קורה.

אליהו ישי: מוסדות פטור ברובם כבר רוצים להיות מוכרים רשמית, להיכנס לרשתות של "מעיין החינוך התורני" או החינוך העצמאי.

אליהו ישי: משרד החינוך אומר לו: לא.

אליהו ישי: לא יודע למה, תשאל אותו.

אליהו ישי: אין לו כסף.

אליהו ישי: אז פעם אחת - יום לימודים ארוך הם לא יקבלו, כי יש להם כיפה על הראש; פעם שנייה - לחם הם לא יקבלו, כי הם לומדים תורה.

אליהו ישי: אם יש תורה אין קמח, כך קבע חשין.

אליהו ישי: פעם שלישית - גם לא יכניסו אותם למוכר.

אליהו ישי: הם מוכנים להיות מוסד מוכר, חלק גדול מהם לפחות; אומרת הממשלה - לא.

צבי הנדל: זה לא חשין, זה הממשלה קבעה.

אליהו ישי: זה גם הממשלה, לחשין היתה הזדמנות לתקן את זה.

אליהו ישי: הוא יכול לבוא ולומר, רבותי, זה זועק לשמים.

אליהו ישי: מה פתאום אפליה?

יצחק כהן: שוויון.

אליהו ישי: מה יאמר בית-המשפט לאזרחי מדינת ישראל?

אליהו ישי: מה נאמר אנחנו כעם יהודי לאומות העולם, שאנחנו מפלים בין ילדים?

אליהו ישי: שיש ילדים שיאכלו ויש ילדים שיישארו רעבים?

אליהו ישי: הוא מגיע הביתה, גם שם אין לו אוכל; מה יאמר לאמא שלו - למה הוא כן מקבל לאכול ואני לא מקבל.

יצחק כהן: מה עם עקרון השוויון של הנשיא ברק?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, למען האמת, לא היה לי ספק שתהיה פסיקה אחרת.

אליהו ישי: היה לי ברור.

אליהו ישי: גם העותרים, גם אנחנו – ציפינו, כמו כולם, שבית-המשפט העליון לא ייכנס לרגישות של ילדים רעבים.

אליהו ישי: להיפך, הוא יקום ויזעק.

אליהו ישי: סוף-סוף יש לו הזדמנות למצוא חן, לכאורה, בעיני הציבור החרדי הדתי, אולי.

אליהו ישי: לבוא ולומר: רבותי, אני דואג למיעוט, אני לא רוצה אפליות, אני אומר:

אליהו ישי: גם אלה שיש להם כיפה על הראש, גם אלה שרוצים ללמוד חינוך תורני, יקבלו שוויון בהזנה.

אליהו ישי: אולי גם יגידו לילדים האלה - - -

ראובן ריבלין: צריך להיות הוגן.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר על המוזיקה, והביקורת שלך יכולה להיות אשר תהיה, וודאי שזכותך לעמוד על זכותו של הציבור לשוויון – בוודאי כאשר מכירים בו כזרם חינוכי, ולפי חוק לימוד חובה הוא מקיים את החוק.

ראובן ריבלין: גם חברת הכנסת יולי תמיר עמדה מייד על עניין זה.

ראובן ריבלין: עם זאת, אנחנו צריכים להיות הוגנים כלפי השופט חשין.

ראובן ריבלין: הוא לא דיבר על חובשי כיפה.

ראובן ריבלין: הוא דיבר על בתי-ספר פרטיים.

ראובן ריבלין: אם למשל יש בית-ספר שפועל לפי מסורת תנועת העבודה, שלא בפיקוח משרד החינוך - - -

דוד אזולאי: הרוב הם בתי-ספר דתיים.

ראובן ריבלין: בכל קונצרט יש מוזיקה, בכל צירוף מלים יש מוזיקה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, לא אמרתי שהשופט חשין אמר: מי שיש לו כיפה על הראש.

ראובן ריבלין: השתמע כך.

אליהו ישי: אבל המסקנה, השורה התחתונה היא שיש אפליה מזעזעת, זועקת לשמים, שאומרת: ילדים מסוימים – נקרא להם ילדים שלומדים תורה, ילדים שרוצים ללמוד בזרם מסוים, אלה שיש להם כיפה על הראש - - -

ראובן ריבלין: נכון ש-99% מהילדים בבתי-הספר הפרטיים הם חרדים.

אליהו ישי: אגב, אדוני היושב-ראש, חלק גדול מאוד ממוסדות הפטור רוצים להיכנס לזרמים – החינוך העצמאי, "מעיין החינוך התורני" – ולא מאפשרים להם.

אליהו ישי: אז אמרתי, פעם ראשונה לא מאפשרים להם לקבל יום לימודים ארוך.

אליהו ישי: העונש השני הוא שאומרים: לא תקבלו עכשיו את ההזנה.

אליהו ישי: העונש השלישי: לא תיכנסו לתוך הזרמים האלה.

אליהו ישי: נניח שאותם ילדים במוסדות הפטור רוצים ללמוד בסגנון אחר, כמו שלמדו ההורים של ההורים שלך, שתיבדל לחיים.

ראובן ריבלין: גם ההורים שלי.

אליהו ישי: גם ההורים שלך עוד למדו במסגרות הללו.

אליהו ישי: אז אומרים להם היום שהם לא יקבלו אוכל.

אליהו ישי: זה נראה לך הגיוני, אדוני היושב-ראש?

אליהו ישי: זה בסדר?

אליהו ישי: עד לאיזו רמה אפשר להגיע?

אליהו ישי: אבל הממשלה אשמה לא פחות, כי הממשלה יכולה לומר לבית-המשפט העליון: אנחנו רוצים שוויון.

אליהו ישי: בית-המשפט העליון היה אמור לומר לממשלה: איפה השוויון?

אליהו ישי: איך נסתכל על הילדים האלה?

אליהו ישי: איך אנחנו, חברי הכנסת, נביט בעיניים של הילדים האלה?

אליהו ישי: מה נאמר להם, היום הצבענו שלא תקבלו אוכל?

אליהו ישי: ברוך השם, אנחנו חברי הכנסת יושבים ואוכלים טוב מאוד, ברוך השם.

אליהו ישי: אף אחד לא נראה לי מוזנח, אף אחד לא צנום, כל אחד עומד על התפריט – במסעדות, בכל מקום, התפריט הכי טוב שיכול להיות.

אליהו ישי: כולנו דשנים ורעננים, אוכלים מצוין.

אליהו ישי: בושה וחרפה, כנסת ישראל, ממשלת ישראל – בית-המשפט העליון אומר לאותם ילדים: תישארו רעבים.

אליהו ישי: לא נורא, לא תאכלו.

אליהו ישי: למה?

אליהו ישי: כי לא מוצא חן בעינינו זרם החינוך שלכם, צורת החינוך שלכם.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שבהצבעת אי-אמון כזאת לא יהיה עניין של משמעת סיעתית, אלא כל אחד יפנה אל הרגש שלו.

אליהו ישי: כל מי שבא להצביע, כשהוא נכנס הביתה לישון הלילה, מביט ורואה את הילדים הקטנים שלו או את הנכדים שלו, והוא מכסה אותם, נותן נשיקת לילה טוב ויודע שהם אכלו ארוחת ערב – שיחשוב באותו רגע שיש רבבות ילדים שישנים רעבים, יש רבבות ילדים שלא מצליחים להירדם כי הם רעבים, והם לא מצליחים לישון.

אליהו ישי: הם בוכים: אמא, אני רוצה לאכול.

אליהו ישי: אמא בוכה שאין לה מה לתת להם לאכול.

אליהו ישי: גם בבית-הספר הפלו אותם לרעה.

אליהו ישי: כשמצביעים היום על האי-אמון, הייתי מצפה גם מטומי לפיד, יושב-ראש האופוזיציה – הוא איננו פה היום, הוא לא פה.

אליהו ישי: פעם אחת הוא כבר פגע.

אליהו ישי: חלק גדול מאוד מהעוני שקורה פה – הוא בעצם אשם בו.

אליהו ישי: ציבור גדול משכבות הביניים הוא הוריד אל מתחת לקו העוני.

אליהו ישי: הוא דיבר בשם שכבות הביניים.

אליהו ישי: איפה הזעקה של יושב-ראש האופוזיציה?

אליהו ישי: מה קרה?

אליהו ישי: משום שהם דתיים, משום שהם לומדים תורה אסור לתת להם לאכול, צריך להרעיב אותם?

אליהו ישי: למה לא שמענו את קולו?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני באמת מזדעזע, מזועזע, כאוב, כואב.

אליהו ישי: אני מסתובב במוסדות הללו ואני רואה את הילדים הצנומים.

אליהו ישי: אנחנו מכירים את הגזירות של הממשלה, אדוני היושב-ראש:

אליהו ישי: הקיצוץ בקצבאות הילדים, פגיעה בתשלומי העברה, בדמי אבטלה, בחד-הוריות.

אליהו ישי: ובאמת ובתמים, דבר שלא היה מעולם: חבר הכנסת איציק כהן סיפר לי כמה סיפורים כאלה, שבמסגרת בתי-הספר, בהזנה, במסגרת הפעולה החשובה הזאת, לפחות, יש ילדים שלוקחים פרוסת לחם, את הפרוסה שהבאתי היום, ושמים בתיק.

אליהו ישי: המורה שואל את הילד: חמוד, למה אתה עושה את זה?

אליהו ישי: והוא אומר: לאמא שלי אין אוכל, אז אני רוצה להביא לה את זה הביתה.

אליהו ישי: סיפור אמיתי, סיפורים אמיתיים, חדשות לבקרים.

אליהו ישי: הוא אומר: אחותי הקטנה, בבית-הספר שלה לא נותנים לה אוכל.

אליהו ישי: אז הוא לוקח לחם, או קציצה בשקית.

אליהו ישי: זו לא שערורייה במדינת ישראל, במדינת היהודים, חוסר שוויון, אפליה?

אליהו ישי: אבל, על זה נאמר: כאשר יענו אותו, כן ירבה וכן יפרוץ.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש תנועת ש"ס וסגן ראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר מאיר שטרית לענות בשם משרד ראש הממשלה על שתי הצעות האי-אמון, על הצעת שינוי ועל הצעת ש"ס.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, להצעת שינוי – הצעת אי-אמון בשל השחיתות השלטונית שפשתה בצמרת השלטון.

מאיר שטרית: אני יכול להציע לחברת הכנסת מלי פולישוק לחזור בה מהצעת האי-אמון, כי אז לא אהיה חייב להגיב, אבל אם את רוצה שאגיב - - -

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד נהנית מהתגובות שלך בזמן האחרון.

מאיר שטרית: אז אם את רוצה שאגיב, אני אגיב.

צבי הנדל: אני במקומך לא הייתי מגן על השלטון היום.

מאיר שטרית: התחלת את הנאום שלך בכך שאמרת שאת באה כנציגה של מפלגה ששמה לה למטרה להילחם בשחיתות.

מאיר שטרית: כשקראנו בעיתון בשבת את הסיפור עם יושב-ראש המפלגה - - -

רשף חן: רק שהכתב ציין בסוף שהוא סיים את עבודתו לפני שנבחר לכנסת בפעם הראשונה, בשנת 1999.

ראובן ריבלין: יושב-ראש סיעת שינוי, אני רוצה להזכיר לך שהתקנון אומר שאתם מגישים הצעת אי-אמון והשר משיב.

ראובן ריבלין: אם תרצו אחר כך להשיב על תשובת השר, תגיש לי בהתאם לתקנון.

מל פולישוק-בלוך: כשר המשפטים לשעבר כדאי שתסתכל על האותיות הקטנות.

רשף חן: אני רק מפנה את תשומת לבו שלא לחזור על אי-אמת שנכתבה בעיתון, והכתב עצמו, בסוף הכתבה, ציין זאת.

ראובן ריבלין: אומר לך, השר אומר שלא כדאי לחזור על אי-אמת שאתה אומר.

יוסף יצחק פריצקי: מה היה, ספר לנו?

מאיר שטרית: אני מנסה.

רשף חן: אני בטוח שהוא לא רוצה - - - על אי-אמת.

ראובן ריבלין: אם זה לא אמת, אני מציע שהשר יתבע את העיתון.

יצחק כהן: מה קראת?

מאיר שטרית: יצחק כהן, אני בהחלט אומר תמיד שלגבי כל עיתון צריך לקחת הכול בעירבון מוגבל, חוץ מהתאריך והמחיר.

מאיר שטרית: אבל זה מה שנכתב בעיתון, באותיות גדולות.

יצחק כהן: מה?

מאיר שטרית: יצחק כהן, אל תיתמם, תן לי לומר את דברי.

רשף חן: - - - הדוח של מבקר המדינה.

מאיר שטרית: על-פי מה שכתוב בעיתון, יושב-ראש תנועת שינוי היה שותף בחברה שהיו שותפים לה עורך-הדין הפרטי שלו, שאחר כך הוצע כיועץ משפטי לממשלה, ועורך עיתון "מעריב".

רן כהן: שהוא הציע.

מאיר שטרית: שהוא הציע.

מל פולישוק-בלוך: במרס 1999.

מאיר שטרית: ולא טרח לומר לממשלה לפני מינויו לתפקיד שר המשפטים – על-פי החוק, כל שר צריך להודיע אם יש לו ניגוד אינטרסים, הוא צריך להודיע על כל רכוש או כל חזקות בחברות, על-פי החוק.

יצחק כהן: כשהוא היה שר המשפטים?

מל פולישוק-בלוך: הוא לא היה חבר הכנסת.

מאיר שטרית: הוא היה חבר הממשלה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק כהן: אני לא מאמין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, אולי תקנון הכנסת יאפשר לך לדבר כל הזמן באופן סימולטני עם אחרים.

ראובן ריבלין: כרגע הוא לא מאפשר לך.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק, הוא משיב לך.

מאיר שטרית: לכן, אני אומר לחברת הכנסת פולישוק: טלי קורה מבין עינייך.

מאיר שטרית: המונח "שחיתות" נמצא בשימוש מוגבר בימים אלו, הוא נישא בפי כול – פוליטיקאים, משפטנים וכמובן עיתונאים.

מאיר שטרית: שחיתות היא טרמינולוגיה עכשווית בוויכוח הפוליטי, והיא מוטחת משמאל לימין ולהיפך, בין מפלגות דתיות לחילוניות ולהיפך.

מאיר שטרית: ברור לכול שלא כל דבר המכונה שחיתות בפיו של פוליטיקאי הוא אכן שחיתות, וברור עוד יותר שלא כל מה שמושחת - בכל איש, מפלגה, או גוף ציבורי אחר - נשטף באורה של הביקורת הציבורית.

מאיר שטרית: ההתייחסות העניינית היחידה שראוי וצריך להפעיל ביחס לעניינים המכונים שחיתות יכולה להיות באופן סיווגה.

מאיר שטרית: אין חולק שכל מעשה הנופל בתחומה של האחריות הפלילית, צריך שיהיה מטופל בכל האמצעים שיש בידי מערכת המשפט וגורמי הפיקוח והאכיפה.

מאיר שטרית: לעומת זאת, כל דבר שאיננו נופל בתחום של הדין הפלילי - צריך שיעמוד למבחן ציבורי.

מאיר שטרית: התחושה שנותנים גורמים מסוימים, שכלו כל הקצים ושמדינת ישראל מצויה על פי תהום, כהגדרתם, מקדמת דיון ציבורי רדוד ומתלהם.

מאיר שטרית: בדיקת הנושאים שעולים מפעם לפעם בהקשרים של מינהל לא תקין וחשש לשחיתות, ראוי שתיעשה לגופו של מקרה ובאופן אחראי ואובייקטיבי.

מאיר שטרית: כך עושה מבקר המדינה בעבודתו, והשבוע החלה את עבודתה ועדת החקירה הפרלמנטרית לגילוי השחיתות בממשל בישראל.

מאיר שטרית: כזכור, הממשלה תמכה בהסמכת ועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשות חבר הכנסת מיכאל איתן, לשמש ועדה פרלמנטרית שתחקור את נושא השחיתות הציבורית.

מאיר שטרית: הוועדה תבדוק את תפקוד הגורמים המופקדים על המאבק בשחיתות - מבקר המדינה, מערכת אכיפת החוק.

מאיר שטרית: הוועדה תעבוד מול מבקר המדינה ומול זרועות מערכת אכיפת החוק ותקבל מהם דיווחים על ההתמודדות שלהם במלחמה בשחיתות בממשל בישראל ועל הקשיים העומדים בפניהם.

מאיר שטרית: בנוסף, הוועדה הודיעה כי תגיש בתוך שבועיים הצעת חוק להרחבת סמכויותיה.

מאיר שטרית: לכן, חברים, נראה לי שהממשלה איננה מתעלמת מהתופעה.

מאיר שטרית: הממשלה תמכה בהעברת ההצעה שהובאה לכנסת לוועדה ובהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לעניין הזה.

מאיר שטרית: אני רק מציע - השימוש במונח הזה הוא חרב פיפיות; אפשר להשתמש בו כלפי כל אדם.

מאיר שטרית: בכוונה השתמשתי, חברת הכנסת פולישוק, בדוגמה שפורסמה בעיתונים ואינני יכול להעיד אם היא - - -

מל פולישוק-בלוך: אין לך שום דבר ממשי אחר.

מאיר שטרית: אני לא יודע אם היא נכונה, אינני יכול להעיד אם היא נכונה או לא נכונה - לא מתפקידי לבדוק את זה.

מאיר שטרית: אני בכוונה מעיר, כיוון שכשמעירים לאחרים, צריך להיזהר, כי מעירים גם למפלגה שלכם באותה מידה.

רשף חן: - - -

מל פולישוק-בלוך: ממש לא, זה בדיוק העניין.

רשף חן: לא באותה מידה ולא - - -

נסים דהן: על זה נאמר:

נסים דהן: מי שגר בבית של זכוכית, שלא ישבור - - -

מל פולישוק-בלוך: - - -

ראובן ריבלין: יש עוד כמה פתגמים.

ראובן ריבלין: אומרים שמי שהולך עם חמאה על הראש, שלא יסתובב בשמש בלי כובע.

ראובן ריבלין: יש עוד, יש גם יש.

מל פולישוק-בלוך: - - -

ראובן ריבלין: יש גם שקר החן והבל היופי.

ראובן ריבלין: יש כל מיני - ובא לציון גואל.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, נראה לי שאין מקום להצעת אי-אמון בעניין הזה ואני מציע להסיר אותה מסדר-היום.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מאיר שטרית: להצעה השנייה, של חבר הכנסת אלי ישי.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אלי ישי, אני רוצה לומר שהנושא נדון בשבוע שעבר והשבתי בהרחבה רבה על שאילתא בעל-פה ארוכה מאוד.

מאיר שטרית: היא עלתה, באותו נושא, בשבוע שעבר - על העניין של ההזנה לתלמידי בית-ספר.

מאיר שטרית: עניתי אז בשם משרד ראש הממשלה, על בסיס שאילתא בעל-פה: א.

מאיר שטרית: כל הגורמים המעורבים בעניין - משרד האוצר, משרד המשפטים ומשרד ראש הממשלה - קבעו - והעניין נבדק גם בבג"ץ - שהם לא יכולים לשתף במפעל ההזנה את המוסדות שאינם מוסדות - מה שנקרא פטור שאיננו מוכר.

מאיר שטרית: מדוע?

יצחק כהן: למה?

מאיר שטרית: אני אסביר מה ההיגיון שעומד מאחורי זה - ההיגיון לפחות מבחינה משפטית.

מאיר שטרית: מה ההיגיון שעומד מאחורי זה?

מאיר שטרית: המוסדות הללו לא נמצאים תחת פיקוח משרד החינוך, הם לא מקבלים את הסילבוס - - -

נסים זאב: הם כן נמצאים.

יצחק כהן: הם כן תחת פיקוח.

נסים זאב: עובדה שמשרד החינוך תומך בהם.

קריאות: - - -

מאיר שטרית: חברים, תומך בהם, מממן אותם.

מאיר שטרית: הם לא נמצאים בפיקוח של משרד החינוך.

יצחק כהן: כן בפיקוח של משרד החינוך.

מאיר שטרית: חברים, חבל על הוויכוח על עובדות.

יצחק כהן: אדוני השר, מטעים אותך.

מאיר שטרית: הם לא נמצאים בפיקוח משרד החינוך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, אולי - - -

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: יושב-ראש תנועת ש"ס, אותך אני מכבד, את יצחק כהן אני אוהב, אבל אני לא יודע מה לעשות אתו.

ראובן ריבלין: אם לא תטילו משמעת - יאיר פרץ - פשוט תשתלטו עליו.

יצחק וקנין: אדוני, כלומר, הם לא מפוקחים על-ידי משרד החינוך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וקנין, תודה.

יצחק וקנין: - - - בקטע הקטן הזה - - -

מאיר שטרית: רגע, עוד לא גמרתי.

מאיר שטרית: חבר הכנסת וקנין, תן לי לסיים את דברי.

יצחק וקנין: - - -

מאיר שטרית: תן לי לסיים את דברי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וקנין, אני לא מבין.

מאיר שטרית: אני עוד לא עניתי, ואתה כבר מגיע למסקנות?

מאיר שטרית: תן לי לסיים את דברי.

מאיר שטרית: קודם כול אני מסביר את הצד המשפטי.

מאיר שטרית: מאחר שהם מוסדות לא מוכרים, לא מפוקחים על-ידי משרד החינוך, הם לא לוקחים עליהם את האחריות להפעיל את הסילבוס של משרד החינוך בתוכנית הלימודים, הם גם לא יכולים להיות שותפים - לעשות מה שהם מבינים בתוכנית החינוך שלהם, ולקבל זכויות אחרות.

מאיר שטרית: זאת הסיבה שמבחינה משפטית - - -

אליהו ישי: - - -

יולי תמיר: אוכל זה פרס - - -?

מאיר שטרית: אני מבקש לא להפריע לי.

מאיר שטרית: זאת הסיבה שמשרד המשפטים וגם משרד האוצר וגם משרד ראש הממשלה קבעו שהם לא ישתתפו במפעל ההזנה.

מאיר שטרית: אני אמרתי בשבוע שעבר לחבר הכנסת גפני, שהעלה את הסוגיה: בעיני, על בסיס נורמטיבי, אין סיבה לקפח ילדים גם בחינוך הזה.

ראובן ריבלין: נכון.

מאיר שטרית: ואמרתי לחבר הכנסת גפני: אדוני חבר הכנסת גפני - ואני אומר לך, אדוני חבר הכנסת אלי ישי - אתם מחוקקים.

מאיר שטרית: הרי הטענה היא שהחוק לא מאפשר את זה.

מאיר שטרית: מה הבעיה?

מאיר שטרית: תיזמו הצעת חוק, תביאו אותה לכנסת - - -

קריאות: - - -

אליהו ישי: אני יכול שאלה?

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: תשנו את המצב בחקיקה, זה מה שאני הייתי עושה לו הייתי בנעליים שלכם.

ראובן ריבלין: כבוד השר, שואל אלי ישי - אתה לא ליד הרמקול - הוא שואל שאלה פשוטה: האם אתה תעודד חקיקה כזאת וותתמוך בה?

אליהו ישי: אדוני השר, אני שמח על מה שאתה אומר, לפחות על הסיפא של דבריך.

אליהו ישי: חבר הכנסת משולם נהרי הגיש הצעת חוק - -

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: תבוא לוועדת שרים לחקיקה.

אליהו ישי: - - לפני כמה חודשים.

אליהו ישי: הרי הוא בחן, הוא ראה שזה מה שהולך לקרות.

אליהו ישי: הוא לא האמין שבית-המשפט העליון יאמר מה שאמר, אבל בכל מקרה הכנו הצעת חוק.

אליהו ישי: הנה היום אתה אומר שהממשלה תתמוך.

אליהו ישי: אתה יודע מה - תחילה של שפיות לפחות.

ראובן ריבלין: יש גם דחיפות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי, יש גם דחיפות.

ראובן ריבלין: ייתכן שאפשר לבקש שחרור מחובת הנחה.

אליהו ישי: היא כבר בוועדת הכספים אחרי קריאה טרומית.

משולם נהרי: - - -

אליהו ישי: אפשר להעביר אותה בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

נסים דהן: - - -

מל פולישוק-בלוך: - - - יחד עם השחרור מחובת הנחה - - - זה הולך אצלם יחד.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אלי ישי, בהכירך את משנתי החברתית, אני ודאי לא אוכל שלא לתמוך בהצעת החוק בוועדת שרים לחקיקה.

מאיר שטרית: ודאי שאני אתמוך בהצעת החוק.

מאיר שטרית: כשאני אומר את זה, אני מציע כחבר הכנסת לחבר הכנסת - - -

משולם נהרי: - - -

מאיר שטרית: אין סיבה שלא תגישו הצעת חוק, ואני מודיע לך שאני אישית ודאי שאתמוך בהצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: גם אם לא תקבל תמיכה ממשלתית, זו לא בושה להיאבק על נושא מסוים.

מאיר שטרית: כמה חוקים העברתי אני בכנסת בניגוד לדעת הממשלה - לרבות, אגב, החוק שעליו מתבסס עכשיו מפעל ההזנה.

מאיר שטרית: חוק יום חינוך ארוך - חבר הכנסת אלי ישי - העברתי אותו בכנסת אחרי 12 פעמים - - -

ראובן ריבלין: חברים, יש פה כותרת.

ראובן ריבלין: יש פה כותרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, מה אתה רוצה.

ראובן ריבלין: הוא משיב לך ברצינות.

מאיר שטרית: אף שהממשלה התנגדה העברתי את החוק - על אפה ועל חמתה של הממשלה – פה-אחד בכנסת.

מאיר שטרית: ועובדה - חוק יום חינוך ארוך פועל.

מאיר שטרית: אומנם, חבר הכנסת אלי ישי, חוק יום חינוך ארוך פועל לא לפי כוונת המחוקק.

משולם נהרי: תגיד - - -

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, כוונת המחוקק היתה - אני מדגיש אותה - - -

משולם נהרי: כל ילדי היישוב - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, אני לא מבין מה הצעקות.

מאיר שטרית: תן לי לסיים את דברי.

מאיר שטרית: כוונת המחוקק היתה, שתלמידים יהיו בבית-הספר - זו היתה כוונתי בחקיקה הזאת, כך כתוב בחוק - שתלמידים בכל בתי-הספר בארץ יהיו בבית-הספר מ- 08:00 עד 17:00, אחר-הצהריים, עם שעת הפסקה בצהריים - עם ארוחה, עם העשרה חינוכית אחרת, גם חינוך לא-פורמלי, כמו מוזיקה, אמנות, חוגים, עזרה בשיעורי-בית - הכול על-ידי המדינה.

מאיר שטרית: ואז היינו משחררים את האמהות לעבוד "פול טיים ג'וב", במשרה שנייה במשפחה, ולפרנס את משפחתן.

מאיר שטרית: כך האמא לא תצטרך לדאוג לילדים אחרי-הצהריים, למשפחתון או לדבר אחר, והילדים יהיו חופשיים – יש לתת להם הזדמנות שווה.

מאיר שטרית: לצערי הרב זה לא קרה, חבר הכנסת אלי ישי, ואתם אשמים בכך.

רשף חן: למה?

רשף חן: למה זה לא קרה?

משולם נהרי: - - -

מאיר שטרית: אתם אשמים בכך - - -

קריאות: - - -

מאיר שטרית: אני אסביר למה אתם אשמים בכך.

ראובן ריבלין: נא לשבת, חבר הכנסת נהרי.

מאיר שטרית: חשבתי שתסתקרנו.

מאיר שטרית: אתם אשמים בכך - ואני אמרתי לכם את זה בממשלה הקודמת, שאתם חשבתם אותה לי לרעה, ואלוהים חשב אותה לי לטובה.

מאיר שטרית: הרי כזכור לך - - -

משולם נהרי: מה אתה, יפתח הגלעדי?

מאיר שטרית: כזכור לך, בממשלה הקודמת הנושא המרכזי שאני הייתי אמור לטפל בו, בסיכום עם ראש הממשלה, היה החינוך - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נהרי, זה בלתי אפשרי.

מאיר שטרית: - - וכזכור, אתם הטלתם וטו על המינוי שלי לשר החינוך.

מאיר שטרית: לו זה קרה היה יום חינוך ארוך והיתה הזנה לכולם, בלי יוצא מהכלל.

מאיר שטרית: זה לא קרה, כי אתם נתתם יד כדי שזה לא יקרה.

מאיר שטרית: לכן אני אומר: אתה רואה, לפעמים גלגל מסתובב לו בעולם - - -

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

מאיר שטרית: למרות זאת, אדוני חבר הכנסת אלי ישי, אני אומר לך: אני תומך בחוק, כי אני חושב שהוא נכון, שצריך לתת הזנה בלי הבדל בין ילד לילד, לפי אמצעי המדינה, על בסיס קריטריונים שווים לכולם.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע להסיר את ההצעה מסדר-היום.

מאיר שטרית: זה איננו נושא שצריך להגיש עליו אי-אמון, ובמקום זאת להגיש הצעת חוק - זה דבר נכון לעשות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי ישי, יצאה פה בשורה מטעם ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטרית נמצא כאן, בשם ראש הממשלה, ואומר שהוא יתמוך בהצעת חוק אשר תשווה בין ילדים בחינוך הפרטי לבין ילדים בחינוך שהוא תחת פיקוח משרד החינוך.

משולם נהרי: אני רציתי רק לחזק - - -

ראובן ריבלין: יפה, אז בשביל מה לחזק יותר?

ראובן ריבלין: בסדר, אני אציע מייד לפעול.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני אומר תודה רבה לשר התחבורה על שהוא באופן אישי יתמוך בוועדת שרים לחקיקה, וגם אם זה יבוא לממשלה - אני לא יודע אם הוא יוכל לתמוך בניגוד להחלטת הממשלה.

אליהו ישי: אני מקווה שהממשלה אז - - -

ראובן ריבלין: עומד פה מאיר שטרית בשם ראש הממשלה.

אליהו ישי: אבל, הוא לא מתחייב בשם הממשלה שזה יעבור.

אליהו ישי: הוא לא מתחייב שהממשלה תאשר את החוק.

אליהו ישי: זו התחייבות אישית שלו.

אליהו ישי: יש הבדל.

אליהו ישי: אם הוא אומר שהממשלה תומכת בתיקון החוק זה עניין אחר לגמרי.

ראובן ריבלין: הוא קורא לך ליזום את החוק ולקדם אותו.

אליהו ישי: כבר יזמנו את החוק.

אליהו ישי: חבר הכנסת נהרי יזם אותו, והחוק כבר נמצא לקראת קריאה ראשונה.

אליהו ישי: זו נקודה ראשונה.

ראובן ריבלין: אני מציע שנוכח הודעתו של השר המקשר, בשם ראש הממשלה, אני אפעל לקדם את הליכי החקיקה.

אליהו ישי: תודה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהדבר חשוב מאוד.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש בחוכמתו, בהגינותו וברגישותו יתמוך ויקדם, אבל ברשותך, קודם כול, לא קיבלנו תמיכה של הממשלה, קיבלנו תמיכה של אחד מהשרים.

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שכשה

אליהו ישי: צעת החוק תבוא לקריאה ראשונה, הרבה שרים והרבה חברי כנסת יצביעו אתנו.

אליהו ישי: אבל אני חוזר ואומר: מדוע משרדי הממשלה השונים, אם האוצר, אם החינוך ואם ראש הממשלה, לא יתמכו לאלתר בכך שהילדים האלה יקבלו אוכל?

אליהו ישי: אי-אפשר למנוע מהם את האוכל עכשיו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, גם חבר הכנסת רשף חן וגם חברי סיעת ש"ס, אתם יכולים להשתתף בדיון הכללי ולומר את הדברים שאתם רוצים לומר.

ראובן ריבלין: למשל, אם חבר הכנסת טומי לפיד רוצה להגיב, ניתן לו זמן מיוחד בדיון, או אם אתה, חבר הכנסת רשף חן, רוצה להגיב בדיון הכללי שמתחיל מייד לאחר הצעות האי-אמון, נימוקיהן ותשובת השרים.

ראובן ריבלין: מתחיל דיון כללי ואתם הראשונים.

ראובן ריבלין: אתה ראשון, חבר הכנסת רשף חן.

מל פולישוק-בלוך: זה לא יכול להיות על-חשבון - - -

רשף חן: יש לנו מה לומר על ההצעות לסדר.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רק הצעתי לכם.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת אורי אריאל לנמק את הצעת האי-אמון של סיעת האיחוד הלאומי בנושא: התייקרות הלחם והעוני הגובר.

ראובן ריבלין: המועמד להרכיב את הממשלה הוא חבר הכנסת בני אלון.

ראובן ריבלין: זה בסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, בשמו ובשם האיחוד הלאומי - מפד"ל - ציונות לאומית דתית.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן, האם אתם כבר מקדמים את הנושא של פגיעה בחפים מפשע כתוצאה מפעולת טרור שאינה פעולה של ארגון טרור?

ראובן ריבלין: טרור פלילי?

אליעזר כהן: כן, מקדמים - - -

ראובן ריבלין: למה להצר?

ראובן ריבלין: הרי חזינו, הדברים האלה קורים במחוזותינו.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר התמ"ת וממלא-מקום שר האוצר, כידוע לכולנו הלחם הוא מצרך יסודי, הוא מצרך בסיסי, ולא מהיום.

אורי אריאל: אצלנו, היהודים, נדמה לי כמו גם בדתות אחרות שאינני בקיא בהן, יש ללחם ברכה מיוחדת - "המוציא לחם מן הארץ".

אורי אריאל: יש ברכה לפני אכילתו, כפי שאמרתי, ויש ברכה מיוחדת אחרי אכילתו.

אורי אריאל: לא כולם פה מקפידים בברכות, אבל כולם מכירים בכך שהלחם הוא מצרך יסודי ובסיסי, שמצריך התייחסות מיוחדת, ולכן נמצא תחת פיקוח שלך, אדוני השר.

אורי אריאל: אדוני השר, יתרונך הפעם שאתה יכול להתייעץ עם שר האוצר התייעצות שקטה, נוחה, ואתה גם מתייעץ אז עם איש חכם ואתה יכול להגיע למסקנה.

אורי אריאל: אלא שאתה וראש הממשלה, שעמד פה אך לפני שבוע, בפתיחת הכנס הזה, והסביר על המדיניות החברתית החדשה, שתתחשב בעניים, שכידוע מספרם הולך וגדל בעקבות המדיניות היוצאת מן הכלל של ראש הממשלה - עוד הוא מדבר ויוצא צו חתום על העלאת מחירי הלחם.

אורי אריאל: פשוט יוצא מן הכלל.

אורי אריאל: ומה עושים במדינה מתוקנת כמו מדינת ישראל, שהחיינו וקיימנו?

אורי אריאל: מקימים ועדה; אבל לא סתם ועדה, חברים.

אורי אריאל: בראש הוועדה עומד ראש הממשלה, ויחד אתו המשנה, מר פרס, ויחד אתם שר התמ"ת.

אורי אריאל: שלושה אנשים הכי בכירים במדינה.

צבי הנדל: גם ממלא-מקום ראש הממשלה וגם שר האוצר.

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: היתרון הוא שהם נשארים שלושה.

אורי אריאל: הפורום לא גדל.

אורי אריאל: זה יתרון.

אורי אריאל: זה חיסכון כספי, דרך אגב, בהוצאות הממשלה.

אורי אריאל: יושבים בוועדה, ובוודאי עוד מעט מר אולמרט, שר האוצר, יסביר לנו מה העליתם בחכתכם.

אורי אריאל: ודאי איש בשורות אתה - לא לנו, אלא לאומה, לעניים, לאנשים שאין להם.

אורי אריאל: אני שואל את עצמי, מתי מישהו מהשרים פה הלך לקנות לחם.

אהוד אולמרט: אני, הבוקר.

אורי אריאל: או, הנה אומר שר האוצר: אני, הבוקר.

אורי אריאל: טוב, הנה שר אחד.

אורי אריאל: אולי נשמע בהמשך, אם תוכל לעשות סקר, אדוני שר האוצר, מתי למשל ראש הממשלה קנה לחם.

אורי אריאל: לפני 30 שנה?

אורי אריאל: אולי 40?

אורי אריאל: מי יודע?

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, מישהו מחברי הממשלה יודע כמה עולה לחם?

אורי אריאל: הם לא קונים לחם, הם לא יודעים כמה זה עולה.

ראובן ריבלין: איזה לחם?

ראובן ריבלין: לחם לבן?

ראובן ריבלין: לחם אחיד?

ראובן ריבלין: חלה?

ראובן ריבלין: למה אדוני מתכוון?

אורי אריאל: חברים יקרים, לחם אחיד עולה 3.45 שקלים.

אורי אריאל: הלחם הפרוס יקר הרבה יותר, אף שהאנשים שאין להם צורכים דווקא אותו, דבר שנראה כאבסורד.

אורי אריאל: הם לוקחים לחם פרוס, למה?

אורי אריאל: כי הוא פרוס דק וכשעושים סנדוויץ' לילדים לא "מבזבזים" לחם.

אורי אריאל: והם משלמים יותר מאשר האדם הרגיל.

אורי אריאל: מי שלא קונה לחם ולא קונה חלב, אלא תמיד זה נמצא ותמיד מביאים לו את זה בהובלה הביתה, אין לו מושג על מה מדברים בכלל.

אורי אריאל: בדרך כלל הוא גם לא אוכל לחם.

אורי אריאל: למה צריך לחם?

אורי אריאל: הוא אוכל דברים אחרים.

משולם נהרי: זה לא המזון העיקרי.

משולם נהרי: יש כאלה שאוכלים רק לחם.

אורי אריאל: נכון, הוא לא אוכל לחם בכלל.

אורי אריאל: אנחנו באיחוד הלאומי חושבים שצריך להיות בעניין הזה שינוי לאלתר, ויפה יעשה שר האוצר, או מי שיהיה שר האוצר עוד מעט, אם יודיע פה היום, עכשיו, על הורדה וחזרה למחיר הקודם.

אורי אריאל: מדוע אתם צריכים לעשות את זה כשבאותו זמן אתם נותנים תוספות והקלות לעשירים?

אורי אריאל: אפשר לשנות את סדרי העדיפויות.

אורי אריאל: האיחוד הלאומי, שעוזר רבות לעמותה "אורות חסד" ולעמותות צדקה נוספות - אנחנו רואים איך הציבור העני בישראל חי.

אורי אריאל: הוא חי הודות לאנשים רבים במדינת ישראל שנותנים צדקה ונותנים מעשר, וברוך השם, הציבור הישראלי לא נראה כמו הממשלה שלו.

אורי אריאל: הממשלה הזאת צריכה מזמן ללכת הביתה, ועל כך אנחנו מגישים את האי-אמון.

אורי אריאל: עמד פה לפני שבוע ראש הממשלה, פתח את המושב, לא הזכיר במלה אחת את המגורשים שנמצאים בבתי-המלון.

אורי אריאל: מי מהם שרוצה לאכול בשעה 22:00 כי הוא בא מאוחר מהעבודה, אין לו אוכל.

אורי אריאל: אין לו לחם, אין לו שום דבר, כי המסעדה בבית-המלון סגורה.

אורי אריאל: הם דורשים לצאת מבתי-המלון.

אורי אריאל: רוצים ללכת לבתיהם.

אורי אריאל: לא אלה שהיו להם, לבתים החדשים.

אורי אריאל: אבל ראש הממשלה עוד לא מצא זמן לטפל בסוגיה, הוא גם לא מזכיר אותם בשום מלה; בשבילו הם פשוט שקופים.

אורי אריאל: הם שקופים.

אורי אריאל: העניים שקופים.

אורי אריאל: בכלל, מה הוא צריך את האזרחים?

אורי אריאל: מפריעים לו.

אורי אריאל: אולי אפשר לנהל את זה בלי האזרחים.

אורי אריאל: וכך הוא מנסה לעשות את זה, כמו שהוא מנסה לעשות את זה בלי סיעתו ובלי ביקורת.

אורי אריאל: נכון עשתה סיעת שינוי בהגישה את הצעת האי-אמון שלה, וההודעות של שר התחבורה, עם כל הכבוד, על איזו כתבה עיתונאית לא עושות שום צדק ואין בהן שום יושר גם אם יש לך טענה כלפי אדם נוסף.

אורי אריאל: נניח שיש משהו בטענה - נראה שלא, אני מקווה שלא - נו, אז מה, אז כל השאר בטל בזה, כי תקפת מישהו אישית?

אורי אריאל: כבר נאמר שאם אין קמח אין תורה.

אורי אריאל: ככל שהציבור יותר עני הוא צורך יותר לחם, כי אין לו ברירה, כי זה מה שאוכלים כולנו.

אורי אריאל: כולנו אוכלים לחם, העניים יותר.

אורי אריאל: אני אומר לך, אדוני שר האוצר, היזהרו בבני עניים, כי מהם תצא תורה.

אורי אריאל: אתם יכולים לזלזל בהם, אתם יכולים לפגוע בהם, אבל יש לכל דבר גבול, והגבול מגיע; יום אחד הוא מגיע.

אורי אריאל: הציבור לא יסבול את זה, ובצדק.

אורי אריאל: יש יותר ממיליון אנשים מתחת לקו העוני, אבל אתם עוד פעם מקימים ועדה, כי הוועדה בטח תפתור את זה.

אורי אריאל: אדוני הגיש תקציב מדינה, אבל לא ראינו את שינוי המדיניות.

אורי אריאל: אולי יפרט השר מה השינוי שמופיע בתקציב המדינה שהונח על שולחננו.

אורי אריאל: אני לא מצאתי.

אורי אריאל: השר פינס, היום שר הפנים, בעבר, כשלא היה בממשלה, בהעלאת מחיר הלחם הקודמת, יצא בשצף קצף נגדה.

אורי אריאל: היום הוא לא זוכר את זה.

אורי אריאל: הוא לא פה, כי הוא יחד עם שרון מתקוטטים בתוכם על בוקי סריקי, אבל לטפל באנשים, זה לא, זה לא בתחום אחריותו.

אורי אריאל: הוא יגיד שהוא לא ידע מזה, שעשה את זה שר האוצר.

אורי אריאל: כרגיל, בורחים מאחריות.

אורי אריאל: אף פעם לא היתה אחריות קולקטיבית בממשלה הזאת וכנראה גם זה לא ישתפר.

אורי אריאל: העלאה של יותר מ-6% במחירי הלחם בגלל התייקרות הדלק וסיפורים, היא מעשה שלא צריך להיעשות.

אורי אריאל: יש אלטרנטיבות, ושר התעשייה יודע אותן.

אורי אריאל: הניסיון לדבוק בעיקרון, כי כך קבעו פעם, שבכל פעם שיש עלייה במחיר הדלק וכו' יעלו את מחיר הלחם, הוא אטימות לב; אלה דברים שלא ראויים, בטח לא בעם היהודי שמפורסם במידות החסד, הצדק והערבות ההדדית.

אורי אריאל: הצעת האי-אמון שהגשנו – המפד"ל, הציונות הלאומית הדתית המתחדשת והאיחוד הלאומי - באה לומר לממשלה, שגם אם בכל שאר הדברים הייתם בסדר, די בעניין הזה כדי שתלכו הביתה, ויפה שעה אחת קודם.

אורי אריאל: אל תמשכו אותנו עד נובמבר 2006; תעשו טובה לעם הזה, תעשו טובה לעניים ולכו הביתה.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: כבוד השר ישיב גם על הצעת האי-אמון של חבר הכנסת רן כהן באותו עניין.

ראובן ריבלין: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת רן כהן, לשעבר שר התעשייה והמסחר, על מנת לנמק את הצעת סיעות מרצ-יחד, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם בדבר עליית מחירי הלחם.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, השרים אולמרט והרצוג, חברות וחברי הכנסת, אני מתכבד להגיש הצעת אי-אמון בממשלה בסוגיה שאני מכיר היטב.

רן כהן: השר אולמרט, תוכל להקשיב לי לאחר שהקשבת כבר לאורי אריאל?

רן כהן: אני רוצה לשתף אותך בעניין אחד - בחודש הראשון לכניסתי לתפקיד כשר התעשייה והמסחר נפל הר על שולחני: דרישה מבעלי המאפיות ומהאגף המוכר לך במשרד, צביה דורי וחבריה, להעלות את מחיר הלחם ב-23.5%.

רן כהן: איך שלא עשינו את החישובים יצא שבעלי המאפיות צודקים בתחשיבים הרגילים שלהם.

רן כהן: גם אז הביאו כל מיני תחשיבים, ואני אמרתי: לא יקום ולא יהיה, ידי לא תחתום על העלאה כזאת במחיר הלחם.

רן כהן: מדוע?

רן כהן: משום שהיה לי ברור לחלוטין - - -

אהוד אולמרט: - - -

רן כהן: תיכף אני אראה לך שלא.

רן כהן: אני יודע שאמרו לך שכן, אבל תבדוק ותראה שלא.

רן כהן: תראה מה העליתי וגם אתה יכול לעשות את זה היום, בדיוק באותה צורה שבה אני נהגתי.

רן כהן: הלחם, אדוני השר, הוא לא רק סמל ושם דבר בעם היהודי ובהיסטוריה שלנו.

רן כהן: הלחם הוא מוצר בסיסי בכל בית.

רן כהן: הלחם הוא לא רק מוצר בסיסי בכל בית, אלא שככל שהמשפחה ענייה יותר - אתה יודע זאת - היא צורכת יותר לחם אחיד, לחם פשוט.

רן כהן: זה המצב, ולא משום שהיא רוצה בו, אלא משום שזו יכולתה הכלכלית, ואין לה דרך אחרת.

רן כהן: לכן להעלאת מחיר הלחם יש רגישות רבה מאוד, ואי-אפשר לעשות אותה כלאחר איזה חישוב שמישהו הביא למשרד.

רן כהן: בשבוע שעבר אמרו פה שמשפחה עם ארבע נפשות מוציאה על לחם 31 שקל בחודש.

רן כהן: אלה דברי הבל, מי שעשה את הסקר הזה צריך לשלוח אותו בחזרה לאוניברסיטה.

רן כהן: אין דבר כזה, לא יכול להיות דבר כזה.

רן כהן: משפחה ענייה עם ארבע נפשות קונה שישה-שבעה כיכרות לחם בחודש?

רן כהן: מזה היא חיה?

רן כהן: מישהו מאמין לדבר הזה?

רן כהן: הרי אלה שטויות.

רן כהן: אלא מה, השר אולמרט, ממלא-מקום ראש הממשלה, בשבוע שעבר נפלו שני דברים בבת-אחת:

רן כהן: גם העלאה של מחיר הלחם ב-6.5%, אבל גם הורדה של מחיר הדלק ב-9% או אפילו כמעט ב-10%.

רן כהן: דרך אגב, מבדיקה פשוטה מתברר, שאילו לא הורידו את מחיר הדלק ב-9% אלא רק ב-8.5%, זה היה מכסה את כל הפער של מחיר הלחם, ששווה רק 0.5% מההעלאה במחיר הדלק.

רן כהן: אבל באותו שבוע הממשלה הורידה את מחיר הדלק בשיעור של פי-18 משיעור העלאת מחיר הלחם.

רן כהן: ברור לחלוטין מי משתמש בדלק ומי אוכל את הלחם.

רן כהן: זה דבר אחד שקרה בשבוע שעבר.

רן כהן: קרה עוד דבר.

רן כהן: באותו יום התפרסם שבמדיניות הכלכלית שלכם העליתם את הכנסתם של שלושת העשירונים העליונים ב-9 מיליארדי שקלים והקטנתם את הכנסת שלושת העשירונים התחתונים במיליארד שקלים.

רן כהן: כלומר, הכי עשירים, שהם כמובן בשלושת העשירונים העליונים, צברו עוד יותר.

רן כהן: כמובן, בשלושת העשירונים התחתונים, ככל שהיית בעל הכנסה בינונית ונמוכה יותר, הפכת להיות עני יותר.

רן כהן: אותה ממשלה, בשני חתכים – הורדת מחיר הדלק מול העלאת מחיר הלחם; אותה ממשלה, בהעשרת העשירים ובהתרוששות העניים.

רן כהן: זה באותה ממשלה עצמה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, באים ואומרים לנו, שכולה זו העלאה של 20 אגורות – זו עלייה מ-3 שקלים ו-40 אגורות לכיכר לחם ל-3 שקלים ו-60 אגורות לכיכר לחם.

רן כהן: יש לי רושם שמי שאומר את הדבר הזה בזלזול, אין לו מושג מה 20 האגורות האלה ומה המשמעות שלהן.

רן כהן: המשמעות של זה אינה 2 שקלים, כפי שאמרה נציגת המשרד שלך, צביה דורי.

רן כהן: המשמעות היא הרבה יותר גדולה מזה.

רן כהן: יש היום 670,000 שכירים בארץ שחיים משכר ממוצע של 1,900 שקל בחודש.

רן כהן: לא אני אומר את זה, אלא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הממשלה שלך.

רן כהן: מי שעובד ומשתכר כך הוא עובד עני.

רן כהן: למי שמשת

רן כהן: כר שכר כזה וצריך לקיים בו משפחה, ובית, וחינוך, ותרופות, ובריאות וגם לקנות לחם, 20 האגורות האלה הן משמעותיות, כי זה אולי כיכר אחת פחות מאותן כיכרות שהוא קונה במשך החודש וזה פחות אוכל בפיות הילדים.

רן כהן: היום התפרסם שכל קשיש רביעי חי מתחת לקו העוני, ולכן זה גם פחות אוכל לקשישים, כי הם אוכלים הרבה לחם, בעיקר, כמובן, העניים שבהם.

רן כהן: לכן, אדוני היושב-ראש, נדמה לי שאין סיבה יותר טובה, גם סמלית, אבל גם ממשית – בבדיקת החיים החברתיים שלנו – לבוא אל הממשלה בטענה שאין לה זכות להמשיך להתקיים, מאשר קהות החושים שלה בעניין מחיר הלחם.

רן כהן: אתה בוודאי תעלה לכאן ותגיד דברים שאני יודע.

רן כהן: אמרתי לך שאני יודע אותם כי למדתי אותם כשהייתי על הכיסא שלך.

רן כהן: אדוני השר, היו לך כמה דרכים לצאת מהעניין הזה.

רן כהן: לא נכון שאין ולא היה מענה.

רן כהן: אני אומר לך שלוש דרכים שבהן יכולת לברוח מהעלאת מחיר הלחם.

רן כהן: לדעתי, היית חייב לעשות את זה, ואולי יש עוד סיכוי שתעשה את זה, אולי תעלה לדוכן ותאמר שאתה מבטל את ההעלאה הזאת ואתה הולך לנקוט אחת מהדרכים האלה.

רן כהן: דרך אחת: הממשלה יכולה להוריד את מחיר הדלק ב-8.5% ולא ב-9%, ובסכום הזה לפצות על מחיר הלחם כך שהוא לא יעלה.

רן כהן: הדרך השנייה שיכולת לנקוט היא לסבסד את העלויות.

רן כהן: אחד הנימוקים שהעלו המאפיות היה עליית מחיר הדלק ומוצרים נוספים שמשתמשים בהם לייצור לחם.

רן כהן: יכולתם לסבסד את המאפיות ובדרך הזאת לא להעלות את מחיר הלחם.

רן כהן: אבל יכולת ללכת גם בדרך שאני הלכתי בה, ואחרי הלכה בה גם השרה דליה איציק.

רן כהן: מה עשינו?

רן כהן: אני מודה, חטפתי ביקורת ממבקר המדינה.

רן כהן: אז תקבל ביקורת ממבקר המדינה, אבל אל תעלה את מחיר הלחם לעניים.

רן כהן: מה עשיתי?

רן כהן: העליתי את מחירי הלחם המיוחד, שהשכבות האמידות יותר משתמשות בו – שם אם המחיר עולה ב-10 אגורות זה לא כל כך נורא - והשארתי את הלחם האחיד והחלה לשבת באותו מחיר.

רן כהן: עדיין לא היו משתמשים בו לבהמות, כמו שטענו פעם ובגין הטענה הזאת החליטו להשתולל ולהעלות את מחיר הלחם.

רן כהן: אז אם מספרים לך שהעליתי את מחיר הלחם, העובדה היא שהעליתי את מחיר הלחם המיוחד, שמשתמשות בו בעיקר השכבות המבוססות והעשירות, ולעומת זאת את מחיר הלחם האחיד והחלה אין סיבה להעלות.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת רן כהן, שר התעשייה והמסחר לשעבר.

ראובן ריבלין: אני מזמין את שר התעשייה המסחר ושר האוצר אהוד אולמרט.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, שמעתי את דבריהם של מגישי ההצעות.

אהוד אולמרט: אין לי אפילו קמצוץ של ספק או רצון להטיל דופי, ולו הדק ביותר, ברגישות האותנטית שלהם, כמו של אחרים, למצב העוני ולמצב האוכלוסייה שנתונה במצוקה.

אהוד אולמרט: אני מקווה שהם מוכנים לקבל – לפחות כהנחה לצורך הוויכוח בינינו – שהרגישות שלי אינה שונה משלהם.

אהוד אולמרט: היא לא גדולה משלהם, חס וחלילה, אבל גם לא קטנה ממנה.

אהוד אולמרט: להערת הפתיחה הזאת אני רוצה להוסיף הערה אחת בלבד, אדוני היושב-ראש:

אהוד אולמרט: מי שחושב שההבדל בין מאבק בעוני ובין הימנעות ממאבק בעוני הוא התוספת של 6% במחיר הלחם האחיד בלבד, שנתון לפיקוח, מבזבז את הרטוריקה שלו על הנושא הלא-נכון, על העניין הלא-נכון, במקום לרכז אותה במקום שבו באמת צריך להיאבק בעוני; הייתי אומר אפילו בזבוז היכולת למקד את תשומת הלב במקום שבו הבעיה באמת נמצאת.

ראובן ריבלין: הגב של הגמל נשבר בסופו של דבר בגלל הקש האחרון.

אהוד אולמרט: נכון, אבל לא זאת הדרך להתמודד - - -

יוסי שריד: אף אחד לא אמר שזה הפתרון.

יוסי שריד: בינתיים אין צורך להוסיף.

אהוד אולמרט: כן, אבל הוא הציע הצעה שהנזק שלה הרבה יותר גדול.

רן כהן: למה?

אהוד אולמרט: היות שלא הפרעתי לך, מראש אני מבקש שלא תפריע לי.

יוסי שריד: אנחנו רוצים לעזור לך.

אהוד אולמרט: תודה, יוסי.

אהוד אולמרט: לצערי, אני לא נתקל לעתים קרובות בניסיונות שלך לעזור לי.

יוסי שריד: - - -

אהוד אולמרט: אנחנו כאן מספיק שנים כדי לדעת שאין צורך להתייאש, אבל גם שלא נשגה באשליות.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת כהן, מה לעשות שהלחם שהכי נצרך במשפחות העניות – לא לפי ההמצאה שלי, אלא לפי סקר צרכנים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, סקר הוצאות משפחה – הוא דווקא הלחם שאתה ממליץ להעלות את מחירו?

אהוד אולמרט: מתברר, ואנחנו יודעים את זה כבר הרבה זמן, שהלחם האחיד, זה שמחירו בפיקוח כי הוא זול יותר, הוא הלחם הפחות נצרך בחמישון התחתון של האוכלוסייה.

אהוד אולמרט: מדוע?

אהוד אולמרט: משום שהמשפחות העניות קונות את הלחם הפרוס, שהוא יקר יותר, כי הן יכולות לתת ממנו יותר פרוסות לחם.

אהוד אולמרט: ואתה מציע לי פטנט, אתה לא אומר לי: אל תעלה את מחיר הלחם.

אהוד אולמרט: הרי אתה מבין שאין מנוס מלהעלות את מחיר הלחם.

אהוד אולמרט: אתה רק מציע לי - - -

אורי אריאל: יש מנוס.

אהוד אולמרט: כדי שלא להעליב אותך אמרתי לך קודם בשקט שלא אתייחס לטענות שלך, כי במקרה הזה, אורי, אני מודה: לפעמים שר נשאר במצב שאין בו דיבור; הדברים הם כל כך חסרי שחר, מעידים על חוסר כל ידיעה וכל הבנה, שאני מעדיף שלא להגיב על דבריך ולהסתכן באי-אמון, גם של סיעת האיחוד הלאומי.

אהוד אולמרט: אין לי ברירה.

אהוד אולמרט: אני אומר לך, אלה הנתונים: הלחם האחיד, זה שמחירו הועלה, הוא לחם שכמעט לא נצרך, באופן יחסי, במשפחות העניות.

רן כהן: איך זה יכול להיות?

רן כהן: אתה חי במדינה שלי?

אהוד אולמרט: עובדה.

אהוד אולמרט: אני מזמין אותך לבדוק את זה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ואם מסרתי כאן נתון לא נכון, תעלה כאן בשבוע הבא ואני אתנצל לפניך.

אהוד אולמרט: בבקשה, תבדוק.

אהוד אולמרט: למה?

אהוד אולמרט: הלחם הפרוס נצרך על-ידי המשפחות בחמישון התחתון בהוצאה של 15.9 ש"ח בחודש, לעומת הלא-פרוס – 9.2 ש"ח בממוצע.

אהוד אולמרט: עכשיו, מה אתה אומר לי?

אהוד אולמרט: אתה אומר: תעלה את מחיר הלחם שהמשפחות העניות צורכות.

אהוד אולמרט: אז אל תכעס עלי, רן; הרבה פעמים אני משוחח אתך על ענייני משרד התמ"ת, אני אוהב להקשיב גם לעצותיך וללמוד מניסיונך, אבל במקרה הזה אני חושב שאתה טועה.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר, רבותי, אפשר לזלזל ולהגיד: אז מה אם הלחם יתייקר?

אהוד אולמרט: אז מה אם ייסגרו מאפיות?

אהוד אולמרט: אז מה אם המאפיות יצמצמו את כוח העבודה שלהן?

אהוד אולמרט: אז מה אם המאפיות ומאות עובדיהן ישלמו פחות?

רן כהן: אני לא סגרתי מאפיות.

אהוד אולמרט: אתה לא סגרת כי העלית את מחיר הלחם.

רן כהן: לא האחיד.

אהוד אולמרט: גם אתה וגם דליה איציק.

אהוד אולמרט: אבל עזוב.

רן כהן: לא הלחם האחיד.

אהוד אולמרט: הרי הודית בזה, אמרת רק שהעלית את מחיר הלחם הלא-נכון.

רן כהן: הכן נכון.

אהוד אולמרט: למה לך?

רן כהן: אנחנו חלוקים.

רן כהן: זה בסדר.

אהוד אולמרט: לא אנחנו חלוקים; אתה חלוק על העובדות.

רן כהן: כן, אנחנו חלוקים.

אהוד אולמרט: הלאה.

אהוד אולמרט: מה היו העלויות?

אהוד אולמרט: העלויות היו רק של המזוט – ב-131%.

אהוד אולמרט: בחודשים האחרונים ייקרנו את ההוצאה על דלק בעשרות אחוזים.

אהוד אולמרט: אתה מתווכח אתי על זה שהורדנו.

אהוד אולמרט: ברגע שמחיר הדלק ירד, אין לנו עניין להשתמש בעליות המחירים האלה כאמצעי לגביית יתר של כסף מהציבור שלא מגיע ממנו.

אהוד אולמרט: כשהמחיר עלה – העלינו; כשהמחיר ירד – הורדנו.

אהוד אולמרט: הורדת המחיר ב-10% עדיין משאירה את עליית מחיר הדלק בחצי השנה האחרונה בעשרות רבות של אחוזים.

אהוד אולמרט: לכן כל ההשוואה הזאת היא לא ממין העניין, וגם הוויכוח אתי על 0.5% של מחיר הדלק - - -

רן כהן: רק באותו שבוע.

אהוד אולמרט: צירוף המקרים היה סקסי מאוד, ואפשר להתבדח עליו, אבל בזה זה נגמר, ואין שום קשר.

אהוד אולמרט: המזוט התייקר ב-131%, שכר העבודה עלה ב-4%, חומרי הגלם והוצאות החרושת עלו ב-7.3% ותשומות נוספות עלו ב-2.8%.

אהוד אולמרט: אתה יכול להגיד למאפיות: תספגו את זה, תספגו את זה, עד שבעל המאפייה יסגור את המאפייה או יפטר את העובדים כי הוא מפסיד כסף.

אהוד אולמרט: מאז פברואר 2004, כלומר שנה ותשעה חודשים, לא העלינו את מחיר הלחם.

אהוד אולמרט: לא שלא היו התייקרויות בתקופה הזאת – היו הרבה מאוד, אבל ספגנו וספגנו, והם ספגו, ונאבקנו ונאבקנו, עד שלא היתה ברירה.

ראובן ריבלין: אולי כדאי שאדוני יבהיר מי סופג.

ראובן ריבלין: המאפיות סופגות, לא הממשלה.

רן כהן: הממשלה לא ספגה כלום.

אהוד אולמרט: ודאי שלא.

אהוד אולמרט: המאפיות סופגות.

אהוד אולמרט: אני יכול להגיד לבעל המאפייה – אתה צריך לממן?

אהוד אולמרט: זה בדיוק העניין: אני לא בורח מהאחריות שלי למאבק בעוני, אבל אני טוען שאני לא יכול לנהל את המלחמה הזאת על גבם של בעלי המאפיות או של עובדיהן.

עסאם מח'ול: אז תעשה את זה על גבה של הממשלה.

אהוד אולמרט: נכון, אבל לא בסובסידיות.

אהוד אולמרט: מדיניות הסבסוד במדינת ישראל נסתיימה.

עסאם מח'ול: אבל איך אתה יכול לברוח - - -

אהוד אולמרט: רבותי, כל אחד מכם ינאם.

אהוד אולמרט: אתם מתארים לעצמכם שהיום אני נרגש מאוד, ואני חסר מנוחה, ואתם מתקיפים אותי זה אחר זה ואני לא אעמוד בזה.

עסאם מח'ול: אתה עדיין שר האוצר.

אהוד אולמרט: זה נכון.

אהוד אולמרט: זמני.

אהוד אולמרט: ממלא-מקום.

אהוד אולמרט: לפי נתוני הסקר שדיברתי עליו, סקר הוצאות המשפחה, ההוצאה החודשית הממוצעת של משפחה עם 4.27 נפשות מהחמישון התחתון על לחם בפיקוח היא 31.1 ש"ח.

רן כהן: הם קונים שמונה כיכרות לחם בחודש?

רן כהן: אתה מאמין בזה?

אהוד אולמרט: למה שמונה כיכרות לחם בחודש?

אהוד אולמרט: לא שמונה כיכרות לחם בחודש.

אהוד אולמרט: שמונה כיכרות לחם בפיקוח – הרי רק את המחיר של אלה העלינו.

רן כהן: מה הם קונים, עוגות?

אהוד אולמרט: לא, הם קונים לחם שלא בפיקוח.

אהוד אולמרט: הם קונים לחם שלא בפיקוח כי למשפחה שיש בה הרבה ילדים יותר נוח לחלק אותו לפרוסות רבות יותר.

אהוד אולמרט: על זה אני מתווכח אתך, ואתה לא רוצה להקשיב לעובדות, כי העובדות אינן נוחות לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, אם אין פיקוח על הלחם הפרוס, למה אתה מגיש הצעת אי-אמון?

אהוד אולמרט: אני מדבר על הלחם שבפיקוח.

רן כהן: השר חושב שהוא המציא את הגלגל.

רן כהן: כל הנתונים האלה היו אצלי על השולחן.

אהוד אולמרט: אני יודע, אבל לא הבנת אותם, רן, מה אני יכול לעשות?

אהוד אולמרט: ההוצאה החודשית הממוצעת של משפחה על לחם שבפיקוח היתה 31.1 ש"ח.

אהוד אולמרט: עקב ההתייקרות הזאת הלחם הזה יעלה להם עכשיו 33.1 ש"ח.

אהוד אולמרט: אתם יודעים מה?

אהוד אולמרט: אני לא מזלזל גם ב-2 שקלים, אבל, רבותי, לקחת את 2 השקלים האלה ולעשות מהם פלטפורמה כל כך מונומנטלית?

אהוד אולמרט: בשביל זה צריך רטוריקה הרבה יותר משכנעת מזאת שהיתה לכם היום.

ראובן ריבלין: כבודו, גם ברטוריקה של אדוני, שהיא מאוד - - -

אהוד אולמרט: אדוני הוא בין המגישים את הצעת האי-אמון?

ראובן ריבלין: לא, לא, רק כדי להבהיר.

אהוד אולמרט: רק שאני אדע.

ראובן ריבלין: לבי עם המבקשים ואני אצביע עם הממשלה, אבל אני רוצה לומר שאפשר להעלות את מחיר הלחם ב-100% או להעלות אותו אחוז אחרי אחוז אחרי אחוז עד שההעלאה תגיע ל-100%.

ראובן ריבלין: המציעים מדברים על מצב שמצטבר והולך, וייתכן מאוד שלגבי אותו לחם – המשפחות המרודות אפילו לא יכולות לחתוך אותו, כי הילד רעב וייתנו לו פרוסה עבה יותר, או שהוא יאמר: תפרסו לי, והן קונות את הלחם הפרוס.

ראובן ריבלין: הם באים ואומרים שבזמן שיש מצוקה כזאת העלאת מחיר הלחם מצביעה על עניין.

אהוד אולמרט: הם אומרים, ואם יורשה לי, כבוד היושב-ראש, למרות מה שהם אומרים, אני חושב שזה ריטואל שיטתי שחוזר ואני מעדיף שלא להתפעל ממנו יתר על המידה.

עסאם מח'ול: שאתה לא מתפעל ממנו אנחנו רואים.

אהוד אולמרט: אני לא רוצה להגן וגם לא להתגונן על דברים שהם פועל יוצא של מדיניות ארוכת שנים, כי אני לא חושב שאני צריך להרגיש אחראי לה ואני לא צריך להגן עליה, מה גם שלעתים היו בה היבטים שלא הזדהיתי אתם, וגם נתתי לזה ביטוי.

אהוד אולמרט: אני גם חושב שכאשר תוקפים את התקציב – זה לגיטימי, מותר לאופוזיציה לתקוף את התקציב – הממשלה נושאת באחריות קולקטיבית ואין שום בעיה עם זה.

עסאם מח'ול: זה לא התקציב, זה הלחם.

אהוד אולמרט: אני מדבר על ההיבטים שדובר בהם, גם נושא המדיניות בכלל וגם התקציב שהוגש וכדומה.

אהוד אולמרט: הרי כל אחד יודע באילו נסיבות התקציב הזה הוגש ובאילו נסיבות הוא אושר, וכל אחד יודע גם – ואמרתי את זה – שלאחר הקריאה הראשונה נביא לידיעת הכנסת ולידיעת הציבור את השינויים שאנחנו חושבים שצריך לחולל בסדר העדיפויות של התקציב כדי שיהיה אפשר להתמודד בצורה נכונה יותר, מאוזנת יותר ואחראית יותר עם המצוקה החברתית, שאומנם התגברה בצורה משמעותית בשלוש השנים האחרונות.

אהוד אולמרט: אין לי ספק בזה, אנחנו נצטרך לתת תשובות.

אהוד אולמרט: אני חושב שפה טמון גם הסיכוי, ופה גם האתגר של הממשלה, ולא בכך שאני אצור מדיניות של סבסוד, שממשלות ישראל, ובכלל זה ממשלות שאתה היית חבר בהן, צמצמו אותו למינימום, ובצדק, או שנעמיס את פתרון הבעיות האלה על חלק מבעלי העסקים כאשר אין שום הצדקה לעשות את זה.

אהוד אולמרט: מן הטעמים הללו, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאבקש שהכנסת תדחה את הצעת האי-אמון הזאת, ואני בהחלט אשמח להציג לפני חברי הכנסת בזמן הלא-רחוק, הקרוב – בהנחה שתהיה לי הזכות לשאת בתפקיד הזה – את העמדות ואת קווי המדיניות שהממשלה תנהיג כדי להיאבק בבעיות העוני, שאומנם מעיקות ומציקות לחברה הישראלית.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לממלא-מקום ראש הממשלה ולשר האוצר בפועל.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים בדיון הוא חבר הכנסת יוסף לפיד, שאני לא מגביל אותו שכן יש לזכותו – לא כיושב-ראש האופוזיציה – המענה והתשובה לשר שטרית, אשר הטיל בליסטראות ביושב-ראש תנועת שינוי בפרט ובשינוי בכלל.

יצחק כהן: הוא השמיץ אותו, זה לא יפה.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

אריה האן: הצעת חוק איסור סחר בבני-אדם (תיקוני חקיקה), התשס"ו-2005, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 13) (הוספת נציג סטודנטים במועצה להשכלה גבוהה), התשס"ו-2005, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה; הצעת חוק ספנות חופית (היתר לכלי שיט זר), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 46), התשס"ו-2005, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: 1.

ראובן ריבלין: חשדות לגילויי שחיתות בממשל;

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: התייקרות הלחם והעוני הגובר;

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת יוסף לפיד, אבל אני מסכים להפסיק את הישיבה עד אשר יתייצב שר, שכן שר דיבר דברים - - -

אורי אריאל: אולי השר שטרית - - -

ראובן ריבלין: השר שטרית אמר בשם ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני לא מחייב את הממשלה בנוכחות שר זה או אחר, מספיק לי שיהיה פה שר.

ראובן ריבלין: לשיקולך, אדוני.

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה לדבר בלי שר, אני לא אפסיק.

ראובן ריבלין: אם אדוני יבקש ממני להפסיק, אעשה הפסקה.

יוסף (טומי) לפיד: לא, אדוני.

יוסף (טומי) לפיד: אני אדבר.

יוסף (טומי) לפיד: אני אתחיל בעיקרו של דבר, שהוא הדיון של היום.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

יוסף (טומי) לפיד: אתה צודק, מר טל.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי טל הנכבד, אתחיל בעניינו של הדיון כולו, לא בענייני.

אורי אריאל: תתחילו להגיד "ותן טל ומטר לברכה".

יוסף (טומי) לפיד: יש לנו תופעה חברתית שמלווה את המדינה הרבה שנים, ומלווה כמעט כל שלטון, אבל היא מקבלת ממדים שכמוהם לא היו במקומותינו מאז קום המדינה.

יוסף (טומי) לפיד: המפלגות שמובילות את התופעה הזאת, ובמסגרתן הדברים האלה נעשים, הן המפלגות שמרכיבות היום את השלטון.

יוסף (טומי) לפיד: אין מנוס מכך שהכנסת תיתן את דעתה והציבור ייתן את דעתו על כך שהשחיתות מתחילה לקבל אופי של סרטן שאוכל בגופה החי של המדינה, ואם השחיתות הזאת תתפשט היא עלולה למוטט את אושיות השלטון.

יוסף (טומי) לפיד: אין יום שאנחנו לא קוראים בעיתונים תיאורים מזעזעים על שחיתות, ואני אומר את זה כמי שמייצג את היוזמה הפרטית של הקשר בין הון לשלטון.

יוסף (טומי) לפיד: דווקא מי שמצדד בכלכלה חופשית צריך להיות הראשון שמגנה כל תופעה שבה הכלכלה החופשית מנצלת לרעה את זכויות החירות כדי לנגוס בחוקי המדינה ולעשות לעצמה במקומות שאין לה מה לחפש בהם.

יוסף (טומי) לפיד: והיא, כדי לעשות לעצמה, פועלת דרך השלטון.

יוסף (טומי) לפיד: אני אתן לכם דוגמה למקום שבו הדברים האלה נפגשים.

יוסף (טומי) לפיד: כאשר חבר מרכז הליכוד מתגאה בעיתון "מעריב" על שהוא יכול, בתמורה נאותה – הוא אומר לעיתון את שמו, ואומר "תמורה נאותה" – לקשור קשרים בין יזמים ובין חברי המרכז ושרים, זה מקום שבו אתה עוצר ואומר: לא יכול להיות שהנושא הזה, שכל אחד היה מתחבא בגללו מתחת לשולחן, הפך להיות בסיס לפרסום בעיתון: הריני פה, אני קושר קשרים עם שרים תמורת cash, כי אני חבר מרכז הליכוד.

יוסף (טומי) לפיד: אם החברה הישראלית הגיעה לזה, סימן שהריקבון הוא כל כך עמוק שכבר לא מתביישים.

יוסף (טומי) לפיד: השלטון עושה את המשחק הזה על כל צעד ושעל כאשר הוא נענה ללחצים של מרכז המפלגה או של עסקני המפלגה או מחוברי המפלגה או החברים הוותיקים, ומשחקים יחד את משחק הפוקר המלוכלך הזה.

יוסף (טומי) לפיד: אנחנו מפלגה שרואה את עצמה אחראית לשלטון התקין במדינה, ואנחנו רוצים לתקן את המצב הזה.

יוסף (טומי) לפיד: אני אומר עכשיו לא רק בשם שינוי – אני בטוח שאני אומר את זה בשם כל האופוזיציה – שהשלטון כרגע משחית ומושחת, ולכן אני מרשה לעצמי לדבר לא כשינוי, אלא כמנהיג האופוזיציה כולה.

יוסף (טומי) לפיד: אני לא חושב שיש באופוזיציה חבר אחד, ממפלגה כלשהי, שאינו מגנה את תופעות השחיתות בשלטון – של העבודה, של הליכוד ושל אנשים שמסתתרים מאחוריהם.

אליעזר כהן: לרבות מה שיקרה היום עוד מעט.

יוסף (טומי) לפיד: ועכשיו, רבותי, אני רוצה לומר משהו אישי.

יוסף (טומי) לפיד: יחסי ידידות של 25 שנה, גברתי היושבת-ראש, ירדו הערב לטמיון כאשר השר שטרית, כדי לדחות את טענותינו בדבר שחיתות, הסתמך על מאמר שקרי ונבזי של נחום ברנע ב"ידיעות אחרונות" – אני בטוח שהוא לא בדק את תוכן המאמר – כדי להאשים אותי ואת חברי בשחיתות.

יוסף (טומי) לפיד: אני רק יכול לשאול את שר התחבורה, שהיה פעם שר המשפטים, מה שהפרקליט האמריקני המפורסם מבוסטון, וולץ', שאל את מקארתי: לא נותרה בך בושה, מאיר שטרית?

יוסף (טומי) לפיד: לגופו של עניין, כדי שזה יירשם בפרוטוקולים של הכנסת, בהיותי עיתונאי ואיש טלוויזיה הייתי שותף בחברת "למ"ד", שעסקה בהפקת תוכנית טלוויזיה ששמה "הכול פוליטי" בערוץ השני.

יוסף (טומי) לפיד: השותפים שלי בה היו אמנון דנקנר, עורך "מעריב", אלי זהר – כשותף זוטר – כפרקליט שליווה אותנו, ודן מרגלית, אני חושב שהוא היה אז כתב "מעריב" ועדיין הוא איש טלוויזיה.

יוסף (טומי) לפיד: הפקנו את התוכנית, ובחודש מרס 1999 החלטתי ללכת לפוליטיקה.

יוסף (טומי) לפיד: מייד כשהחלטתי ללכת לפוליטיקה כתבתי מכתב לעורך-הדין זהר ובו הודעתי שאני פורש מהחברה, מעביר לו את מניותיה, מוותר על כל הכנסותיה ואין לי עוד שום עיסוק בחברת "למ"ד".

יוסף (טומי) לפיד: זה היה ב-23 במרס 1999 - חודשיים לפני שנבחרתי בפעם הראשונה לכנסת וארבע שנים לפני שנתמניתי לשר המשפטים.

יוסף (טומי) לפיד: נחום ברנע כותב ב"ידיעות אחרונות" שרציתי למנות לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה את אלי זהר, שבאותו זמן גם הייתי שותפו בחברה וגם שר המשפטים.

יוסף (טומי) לפיד: דבר זה היה יכול להיות טעות כנה, שנובעת מכך שהחברה הזאת רשומה ברשם החברות; אדון ברנע היה יכול לטעון: אני מצטער, זה רשום ברשם החברות, לא ידעתי שפרשת מהעסק.

יוסף (טומי) לפיד: הבעיה הקטנה של מר ברנע היא, שהמסמך שבו הודעתי לאלי זהר על פרישתי היה בידו כשפרסם את המאמר הזה.

יוסף (טומי) לפיד: הוא ידע שהמאמר שקרי, אבל היה לו חבל לוותר עליו.

יוסף (טומי) לפיד: זה מה שעושה עיתונאי שנחשב עיתונאי חשוב בעיתון הנפוץ ביותר במדינה.

אורי אריאל: ברנע שקרן?

יוסף (טומי) לפיד: כדי שלא יהיה ספק קל שבקלים שמא כתבתי את ההודעה שלי לאלי זהר השבוע, בעקבות המאמר של מר ברנע, אציין שלמזלי הרב העברתי אותה באותו זמן לרואה-חשבון, והוא מוכן להעיד בשבועה שהיא נמצאת בידיו ארבע שנים.

יוסף (טומי) לפיד: בין הזמן שבו הייתי שותפו של אלי זהר בחברה לגיטימית וחוקית של תקשורת ובין התאריך שבו הצעתי שזהר יהיה היועץ המשפטי לממשלה חלפו ארבע שנים, ולכן אני מרגיש פגוע, נעלב, מבוזה וכועס, ואמשיך להילחם בשחיתות גם אם מלחמה זו תהיה הזדמנות להיטפל אלי ואל המפלגה שאני גאה לעמוד בראשה.

יצחק כהן: אתה תתבע אותו?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הדובר הבא הוא נציג ש"ס, חבר הכנסת יצחק וקנין.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: חמש דקות לרשותך.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת בני אלון מהאיחוד הלאומי.

יצחק וקנין: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, לצערי, עדיין לא הגיע שר לישיבה, ואנחנו מתנהלים כבר כ-20 דקות בלי שר.

יצחק וקנין: מן הראוי שהממשלה תשלח אחד השרים שלה.

יצחק וקנין: כך ההתייחסות שלה - - -

עמרם מצנע: כולם פה.

יצחק וקנין: זה ברור שכולם פה, אבל זאת ההתייחסות של הממשלה.

יצחק וקנין: רבותי, אני אמור לנמק את הצעת האי-אמון על הפגיעה הקשה והאפליה בין מה שנקרא דם לדם בילדי ישראל במערכת החינוך.

יצחק וקנין: השר שטרית, שעמד פה, טען שהמערכת, מערכת החינוך של מוסדות הפטור אינה מפוקחת על-ידי משרד החינוך, דהיינו, שמשרד החינוך מממן ומתקצב את תוכנית הלימודים, אבל תוכנית הלימודים אינה מפוקחת על-ידי משרד החינוך.

יצחק וקנין: ואני שואל - זאת הסיבה המרכזית לטענתו של השר לפחות, ושמעתי אותה גם שבוע שעבר; זו הסיבה המרכזית שהממשלה החליטה להפלות אותם ילדים, ולא לאפשר להם לקבל הזנה כשאר ילדי ישראל.

יצחק וקנין: ואני שואל, הרי משרד החינוך מממן במיליוני שקלים את מערכת החינוך הזאת.

יצחק וקנין: מיליוני שקלים.

יצחק וקנין: וכשהוא מגיע למספר מיליונים קטן, שזו ההזנה של אותם ילדים, הוא אומר - אני לא מממן.

יצחק וקנין: רבותי, איזו תשובה זו?

יצחק וקנין: איך אפשר לבוא ולהגיד פה מעל הדוכן: אנחנו מממנים את מערכת החינוך במיליוני שקלים, אבל את ההזנה של אותם ילדים אנחנו לא נממן, מאחר שהם לא מפוקחים על-ידינו.

יצחק וקנין: רבותי, זו באמת שערורייה.

יצחק וקנין: זה מלמד על כישלונה של הממשלה הזאת בכל תחום.

יצחק וקנין: לצערנו הרב, אנחנו עומדים פה מדי שבוע בשבוע וכולנו רואים את צורת הטיפול של הממשלה, גם במפונים.

יצחק וקנין: מישהו יכול לבוא ולהגיד - בשבוע שעבר דנו בוועדת הכלכלה בעניין המפונים, בחקלאים, אלה שהיו להם גידולי קרקע בגוש-קטיף.

יצחק וקנין: ואני רוצה להגיד לכם, מתוך 180 חקלאים, הממשלה מצאה פתרון לארבע משפחות.

יצחק וקנין: איך אפשר לבוא ולהגיד שמטפלים באותם אנשים?

יצחק וקנין: מתוך 180 חקלאים - אז מישהו יכול לבוא ולהגיד שהממשלה הזאת מטפלת בדבר אחד כראוי?

יצחק וקנין: עומד פה שר האוצר המיועד אולמרט ומדבר גם על עליית מחיר הלחם.

יצחק וקנין: רבותי, מי שלא מבין מה זה רעב, מה זה מצוקות כלכליות, מי שלא הרגיש את זה, הוא לא יודע.

יצחק וקנין: ברור שהתגובה שלו תהיה כפי שהיא.

יצחק וקנין: נו, אז העלו את המחיר ב-20 אגורות - 2 שקלים למשפחה בחודש.

יצחק וקנין: רבותי, אלה דברי הבל שנאמרים, בכל אופן, מפי שר במדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני מצטער שאני צריך להגיד את זה, כיוון שהמצוקות הכלכליות מגיעות היום לשפל המדרגה.

יצחק וקנין: מישהו אמר בהלצה, לוקחים סנדוויץ', אז הוא אמר, לוקחים או שתי פרוסות שחורות ופרוסה לבנה באמצע, זה נקרא סנדוויץ', או הפוך, זה נקרא סנדוויץ'.

יצחק וקנין: לא מורחים באמצע שם בפנים משהו.

יצחק וקנין: כבר אין מה למרוח.

יצחק וקנין: הביאו את העוני לממדים כאלו - ורבותי, אף אחד לא יכול להאשים אף אחד.

יצחק וקנין: זו הממשלה שהביאה את שכבות הביניים למצוקות הקשות ביותר.

יצחק וקנין: ומי שחי את זה ביום-יום ויודע אילו מצוקות יש, שילדים מגיעים לבית-הספר ללא אוכל, או שבמקומות שיש הזנה, לוקחים לחם הביתה, כדי שיהיה לאח מה לאכול.

יצחק וקנין: רבותי, לכן אני אומר, הממשלה הזאת לא ראויה לשום אמון.

יצחק וקנין: ככל שהיא תחלוף במהרה ייטב לעם הזה.

יצחק וקנין: צריך להוריד אותם מהר מאוד.

יצחק וקנין: לכן אנחנו מביעים את האי-אמון שלנו בממשלה.

יצחק וקנין: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני קוראת לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין - בבקשה.

קולט אביטל: אחריה - חבר הכנסת אחמד טיבי.

קולט אביטל: שלוש דקות לרשותך.

גילה פינקלשטיין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בשבוע שעבר התבשרנו על התייקרות במחירי הלחם שבפיקוח.

גילה פינקלשטיין: בניגוד להעלאת מחירים של מוצרים אחרים, התייקרות זו נוגעת לכלל אזרחי מדינת ישראל, ובעיקר לאלה הזקוקים ללחם במיוחד, לאלה שהלחם הוא המזון העיקרי שלהם, שאין להם האפשרות לקנות מוצרי יסוד אחרים.

גילה פינקלשטיין: אותם אנשים נאנקים כל יום תחת נטל העוני, רק כדי להגיע לארוחה הדלה, שבימים האלו התייקרה.

גילה פינקלשטיין: העלאת מחירי הלחם היא סמל להתאכזרות הממשלה כלפי השכבות החלשות בחברה, היא פוגעת באופן בלתי נסלח בעניי ישראל, שמצבם הכלכלי עגום ממילא.

גילה פינקלשטיין: הממשלה מרעיבה את אזרחיה.

גילה פינקלשטיין: אדם רעב הוא אולי חלש, אבל הוא לא שוכח.

גילה פינקלשטיין: הוא לא ישכח מי האחראי לפשיטת ידו לצדקה, והוא לא ישכח מי הבטיח לו אוכל על שולחנו ולקח ממנו את המעט שהיה.

גילה פינקלשטיין: פערי המעמדות ומצבן של השכבות החלשות בחברה הישראלית ידועים זה זמן רב כחמורים, ככואבים.

גילה פינקלשטיין: גם הממשלה הגיעה למסקנה שיש להילחם בעוני ולהפנות את עיקר המאמצים לצמצום הפערים.

גילה פינקלשטיין: צעדים מדיניים מרחיקי לכת נעשו בשם הטיפול בנושאים החברתיים.

גילה פינקלשטיין: עניי ישראל קיבלו את ההסבר כי הסיבה לרעב שלהם היא ההתיישבות בגוש-קטיף.

גילה פינקלשטיין: ועכשיו, אחרי אותו גירוש נורא מאותם מרכזי התיישבות, כולנו ציפינו לשיפור מסוים.

גילה פינקלשטיין: והנה, צעד הפתיחה במלחמה בעוני הוא העלאת מחירי הלחם.

גילה פינקלשטיין: כך מסייעת הממשלה לעניים לצאת ממעגל העוני והאבטלה.

גילה פינקלשטיין: ראש הממשלה מכריז על העלאת נושא העוני לראש סדר העדיפויות הלאומי, ובאותה עת מעלה את מחיר הלחם, שהוא בעצם מצרך בסיסי ביותר.

גילה פינקלשטיין: הממשלה אולי מצהירה הצהרות על תוכניות למלחמה בעוני, אבל בפועל היא ממשיכה לפגוע במעוטי היכולת.

גילה פינקלשטיין: היה עליה להראות מעשים ולא להישען על אמירות.

גילה פינקלשטיין: נדרש ממנה להגיש תוכניות אופרטיביות ומתוקצבות למלחמה בעוני וליישמן ולא לפזר הבטחות.

גילה פינקלשטיין: אבל היא לא השכילה לעשות כן.

גילה פינקלשטיין: לאור אוזלת היד של הממשלה בטיפול בתופעת העוני ולאור העלאת מחירי הלחם, אני קוראת להצביע אי-אמון בממשלה.

קולט אביטל: תודה רבה, עמדת בלוח הזמנים.

קולט אביטל: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נמצא; חבר הכנסת שמואל הלפרט - אינו נמצא; חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נמצא; חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נמצא; חבר הכנסת משה גפני - אינו נמצא; חבר הכנסת יצחק לוי - אינו נמצא.

קולט אביטל: מעניין ביותר.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד טל - אינו נמצא; חבר הכנסת יוסף פריצקי - אינו נמצא; חבר הכנסת בנימין אלון - אינו נמצא.

קולט אביטל: חבר הכנסת אריה אלדד, אתה מדבר במקום חבר הכנסת אלון?

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער.

קולט אביטל: אחריו נעבור להצבעה.

קולט אביטל: אני מצלצלת.

אריה אלדד: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון שאנחנו הגשנו בה עסקה בעוני ובמחיר הלחם, וההצעה שנעסוק בה מייד לאחר מכן תעסוק במינוי שרים חדשים.

אריה אלדד: בממשלה שיושבים בה כבר היום 20 שרים ו-12 סגני שרים, שעולים מיליונים רבים, עשרות מיליונים רבים לקופת המדינה, הממשלה הזאת איננה חשה כל קושי שהוא לבוא ולהטיל על החלשים ביותר, על אלה שאינם מסוגלים לעמוד בכך את שיעור עליית התשומות שגורם לעליית מחירי הלחם כדי שהם יישאו אותו על כתפיהם.

אריה אלדד: שמענו הרבה משלים על האיש השמן ועל האיש הרזה ומי נושא את מי.

אריה אלדד: היום יקראו לכם לאשר מינוי של שרים נוספים, ועל העניים יטילו עלייה במחירי הלחם.

אריה אלדד: חברי חברי הכנסת, זו ממשלה לא ראויה וראוי לשלוח אותה לבחירות חדשות, ויפה שעה אחת קודם.

אריה אלדד: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת שמואל הלפרט.

גדעון סער: איך זה אפשרי עכשיו?

קולט אביטל: זה דיון סיעתי וזה אפשרי לפי התקנון.

גדעון סער: אמרו לי שאני הדובר הבא.

אחמד טיבי: בחיים שלא תהיה לך מגלומניה כזאת, ותן לי להתחיל.

גדעון סער: - - -

קולט אביטל: זה בסדר, אני אסביר.

קולט אביטל: אנחנו קראנו את כל רשימת הדוברים והם לא היו כאן.

קולט אביטל: לפי התקנון, כשמדובר בדיון סיעתי, אפשר לאפשר לאנשים לבוא ולדבר, אי לכך אני מאפשרת לכל אלה שהיו רשומים לדבר.

קולט אביטל: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: תודה, גברתי, גם לפני וגם לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, רבותי חברי הכנסת.

אחמד טיבי: אני מנסה להביט אל פעילותה של הממשלה הזאת, אל תחום אחד, ולומר, הנה יש הצלחה, בכל זאת אנחנו לא צודקים - בתחום הפוליטי המדיני, בתחום החברתי הכלכלי, יחס לקשישים, מערכת הבריאות, מצב כלכלי, השקעות, הון, תיירות, חקלאות.

אחמד טיבי: אי-אפשר, גברתי היושבת-ראש, להצביע ולו על תחום אחד שיש בו הישג.

אחמד טיבי: והממשלה הזאת ממשיכה, טלאי על גבי טלאי, לנסות להציל קואליציה מדשדשת שכל ניסיונות התיווך כדי להציל אותה הם ניסיונות של החייאה מלאכותית.

אחמד טיבי: זו החייאה מלאכותית שלא יכולה, למרות המאמץ הרב שמשקיעים יוזמיה, לייפות את פניה המכוערות של הממשלה.

אחמד טיבי: ממשלה שכישלון בה רודף כשלון, עוולה רודפת עוולה, והציבור נאנק תחת הנטל הכבד.

אחמד טיבי: לא בכדי אני מנסה להזכיר את המחסור, למשל בחיסוני שפעת.

אחמד טיבי: אי-אפשר להגיע למצב כזה, זה מחדל אדיר.

אחמד טיבי: אני אומר בתור רופא, גברתי היושבת-ראש, וגם בתור אזרח.

אחמד טיבי: זה מחדל אדיר להשאיר אוכלוסייה שלמה, בעיקר זקנים ואנשים עם מערכת חיסונית פגומה, ללא חיסונים רק בשל חוסר תכנון מספיק.

אחמד טיבי: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני חושב - - -

עסאם מח'ול: יש הצעה דחופה בנושא.

אחמד טיבי: אתה צודק, חבר הכנסת עסאם מח'ול, ועוד לא אישרו הצעה דחופה בנושא הזה.

אחמד טיבי: הרי אנחנו נגיש ערעור ונזכה בערעור הזה.

אחמד טיבי: אפילו מתייחסים לנושא כלאחר יד.

קולט אביטל: אתה מדבר על החיסונים?

קולט אביטל: יש הצעה לסדר-היום והיא אושרה.

אחמד טיבי: היא לא אושרה, אמרו לי.

אחמד טיבי: אני הגשתי הצעה לסדר-היום על החיסונים ואמרו לי שהיא לא אושרה, ולכן אמרתי שנגיש ערעור, כי זו הצעה חשובה, זה נושא חשוב.

אחמד טיבי: ותראי במה עוסקת המדינה כולה והמערכת הפוליטית או הכנסת, תראי מי נמצא בבניין.

אחמד טיבי: מרכז הליכוד כולו ממלא את הפרוזדורים.

אחמד טיבי: הנושא הדחוף ביותר הוא מינוי שרים, אי-מינוי שרים.

אחמד טיבי: הנושא הדחוק ביותר, נושאים שהם פרסונליים, לא מהותיים.

אחמד טיבי: לא נושאים שישפרו את עבודת המערכת הכושלת והמדשדשת.

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

אחמד טיבי: ולכן זה בדיוק הזמן המתאים לומר, אין לנו אמון בממשלה הזאת ולכן צריך להצביע אי-אמון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: הדובר הבא, חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ייתכן שזו הפעם הראשונה שהחלטת שופט בבג"ץ נגד ילדי תלמודי-תורה גרמה לזעזוע ולסערת רוחות גם בקרב חברי כנסת מהשמאל ואזרחים המזוהים עם מרצ, שאמרו פה-אחד כי הפעם מדובר באפליה חמורה.

שמואל הלפרט: השופט חשין שכח כנראה, שרק הודות לילדי תלמודי-תורה שהוא מבקש לאסור לתת להם ארוחה חמה, רק הודות להם העם היהודי החזיק מעמד במשך אלפי שנות גלות.

שמואל הלפרט: רק הודות להם הגענו עד הלום, והוא עצמו מכהן כיום כשופט במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: לשיטתו של השופט חשין, לילדי תלמודי-תורה לא מגיעים גם קצבת ילדים ולא ביטוח בריאות ממלכתי.

שמואל הלפרט: בארצות-הברית, לעומת זאת, שם יש הפרדה בין דת ומדינה, אין שום הבדל בין ילד לילד בנושא ארוחות חמות לתלמידים.

שמואל הלפרט: ילדי תלמודי-התורה והישיבות בארצות-הברית מקבלים תקציב הזנה בדומה לכל תלמיד וסטודנט.

שמואל הלפרט: אבל הטענה שלנו אינה רק לשופט חשין.

שמואל הלפרט: הטענה שלנו היא גם לראש הממשלה שאמר בזמנו בצורה חד-משמעית: וכי משום שהילדים האלה לומדים בתלמודי-תורה הם לא יקבלו אוכל?

שמואל הלפרט: אולי גם ניתן להם מכות?

שמואל הלפרט: הטענה שלנו היא לשרת החינוך שהשיבה לבג"ץ שלילדי תלמודי-התורה לא מגיעה ארוחה חמה.

שמואל הלפרט: בחלומות השחורים ביותר לא יכולנו לחשוב שיבוא יום ושרת חינוך במדינת ישראל תעניש ותרעיב ילדים רק מפני שהוריהם החליטו להעניק להם חינוך תורתי.

שמואל הלפרט: ואף אחד אינו חולק על כך שזה החטא היחיד של הילדים האלו ורק בגלל זה החליטה שרת החינוך להרעיב אותם.

שמואל הלפרט: האם אין גבול לשנאה, לחוצפה?

שמואל הלפרט: מה היתה אומרת שרת החינוך אם באחת ממדינות העולם היו שר החינוך והממשלה מחליטים שלילדי יהודים לא מגיעה ארוחה חמה?

שמואל הלפרט: היא בוודאי היתה מרעישה עולמות, יוצאת במחאה תקיפה ביותר - שומו שמים, אנטישמיות, היתה זועקת.

שמואל הלפרט: כבוד היושבת-ראש, חשוב מאוד להזכיר בדיון הזה, שכל מפעל ההזנה הוא תוצאה של הפגיעה האנושה בקצבאות הילדים, שגרמה שמספר הילדים העניים והרעבים במדינת ישראל הגיע ל-714,000.

שמואל הלפרט: היא גרמה למצב שכל ילד שלישי במדינת ישראל עני, וכל ילד שני במשפחה ברוכת ילדים הוא עני, וזה לא מונע מהממשלה להמשיך לקצץ עוד ועוד בקצבאות הילדים ולהעמיק את העוני ואת הרעב עוד ועוד ללא רחם.

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

שמואל הלפרט: לסיום, מאחר שיש לנו הסכם קואליציוני, שנחתם בין הליכוד ליהדות התורה, האומר בצורה ברורה שלא תהיה אפליה בין ילדי החינוך החרדי לבין ילדי החינוך הממלכתי, אנו נגיש חוק שיאסור אפליה בין ילד לילד בפרויקט הזנה, בלי קשר למסגרת הלימודית שבה הוא לומד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

קולט אביטל: אפשר לסיים כרגע את השיחות?

קולט אביטל: מה שאתם עושים כרגע, מפריע.

קולט אביטל: תודה.

ג'מאל זחאלקה: מכובדתי היושבת-ראש ורבותי חברי הכנסת, הוגשו הצעות אי-אמון בארבעה נושאים, שכולם ראויים וכולם מחייבים אי-אמון בממשלה: חשדות לגילוי שחיתות בממשל, התייקרות הלחם, עליית מחיר הלחם ופסיקת בג"ץ בעניין ההזנה.

ג'מאל זחאלקה: על-פי ההצעות האלה אנחנו חייבים להצביע אי-אמון בממשלה, אך אנחנו צריכים להתייחס לכל נושא לגופו.

ג'מאל זחאלקה: בשבועיים האחרונים החל כנראה מסע הבחירות של סיעת שינוי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רואים שעם סיבה ובלי סיבה הם עולים לדוכן או עומדים במליאה ומדברים על שחיתות.

ג'מאל זחאלקה: אתה שומע, חבר הכנסת פריצקי?

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת זחאלקה, כל סיעה מדברת על מה שהיא - - -

ג'מאל זחאלקה: אני שואל: מהי שחיתות?

ג'מאל זחאלקה: אם מפלגה מסוימת – שאף אחד לא ייקח את זה באופן אישי – שחבריה קשורים בטבורם לעשירי הארץ, לבעלי ההון, לאלפיון העליון, אם מפלגה כזאת מעבירה בכנסת חוק שנותן פטור של 6 מיליארדי ש"ח לעשירים, למעסיקים - -

גאלב מג'אדלה: 8 מיליארדים.

ג'מאל זחאלקה: - - 6 מיליארדי ש"ח, שזה הסכום של הורדת התקרה של הביטוח הלאומי בעבור המעסיקים, ובאותו זמן היא מעבירה חוקים אחרים, שמביאים לקיצוץ מיליארדי שקלים מקצבאות הילדים ומקצבאות הזיקנה, הרי העשירים – החברים העשירים שלהם, והם מעטים מאוד, אין מדובר בעשרות אלפי אנשים, מדובר בקבוצה מאוד מצומצמת – כל אחד מהם מרוויח לכיסו כמה מיליונים.

ג'מאל זחאלקה: אתה נותן לחברים שלך כסף כזה, ותוחב את היד שלך לכיס של האדם העני, שבקושי גומר את החודש, שבקושי קונה לחם לילדים שלו, ועוד מייקרים את מחיר הלחם, זאת לא שחיתות?

ג'מאל זחאלקה: זו שחיתות ברשיון.

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

ג'מאל זחאלקה: שחיתות ברשיון מותרת, אבל שחיתות של מיליון פה או שם שלא על-פי החוק היא בעיה.

ג'מאל זחאלקה: על זה מתלוננים.

קולט אביטל: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: זאת לא הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לטפל בזה, אבל הבעיה היא - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת זחאלקה, זמנך תם.

קולט אביטל: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיד את המשפט האחרון, גברתי.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא לא רק השחיתות הקטנה של נסיעה עם "אגרקסקו" באלפי ש"ח, אלא מיליארדי ש"ח של שחיתות שלטונית ממוסדת.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, לרשותך שלוש דקות.

טלב אלסאנע: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, המדיניות הכלכלית התמוהה של הממשלה הזאת היא לא דבר חדש.

טלב אלסאנע: זה שהם חזקים על החלשים, מקצצים למי שאין להם, נותנים למי שיש להם, מיטיבים עם העשירון העליון ופוגעים בעשירון התחתון – זה לא חדש.

טלב אלסאנע: הדבר החדש הוא, שלאחר התפטרותו של שר האוצר בנימין נתניהו היתה חגיגה של הצהרות, ובהצהרות אלה היתה הפרחה של כל מיני בשורות לאנשים – יש אנשים שלוקחים ברצינות את דברי השרים או מי שאמורים לכהן כשרים – והרבה אנשים תלו הרבה תקוות שעידן מסוים מסתיים ומתחיל עידן חדש; שר אחד הלך, ויש שר חדש; מדיניות כלכלית אחת עברה מן העולם, ויש מדיניות כלכלית חדשה, מגמה חדשה.

טלב אלסאנע: אולי יש כאלה שקראו לזה מדיניות כלכלית בשנת בחירות.

טלב אלסאנע: אבל הדבר האבסורדי הוא שאת המדיניות החדשה מתחילים עם מה?

טלב אלסאנע: עם העלאת מחיר הלחם.

טלב אלסאנע: עם קיצוץ בסובסידיה ללחם.

טלב אלסאנע: מיהם האנשים שנזקקים ללחם, מיהם האנשים שחשוב להם המוצר הבסיסי?

טלב אלסאנע: ודאי לא התעשיינים, ודאי לא המנהלים או המנכ"לים בבנקים.

טלב אלסאנע: אלה האנשים שאין להם.

טלב אלסאנע: לכן נבצר ממני להבין את המדיניות הכלכלית החדשה.

טלב אלסאנע: לא היו יכולים להעלות את המסים על יבוא הטבק או על מוצרי הסיגריות?

טלב אלסאנע: לא היו יכולים להעלות את המסים על כל מיני מוצרי מותרות ולהמשיך לתמוך בשכבות החלשות הנאנחות תחת הגזירות הכלכליות, תחת המדיניות האבסורדית שהמשנה לראש הממשלה הגדיר אותה כמדיניות כלכלית חזירית?

טלב אלסאנע: הוא עצמו הפך להיות שותף למדיניות החדשה הזאת.

טלב אלסאנע: אני מבין שחבר הכנסת טיבי אינו מגן על המשנה לראש הממשלה, אבל אתה מסכים עם המצב הקשה והעגום של מי שחיים מתחת לקו העוני, שהמספר שלהם הולך וגדל?

טלב אלסאנע: בכל פעם מעלים את הנושא ואומרים: נתמודד.

טלב אלסאנע: אבל ראי זה פלא, גברתי היושבת-ראש:

טלב אלסאנע: ההתמודדות מביאה לכך שמספר האנשים שחיים מתחת לקו העוני לא קטן, אלא הולך וגדל.

טלב אלסאנע: השאלה היא מה הם עושים כאשר הם אומרים: אנחנו הולכים להקטין – והמספר הולך וגדל.

טלב אלסאנע: לדעתי, זו מדיניות שאין לנו שום אמון בה ובממשלה שמובילה אותה, ולכן אנחנו נצביע אי-אמון בממשלה ובעומד בראשה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

קולט אביטל: אחריו - חבר הכנסת יצחק לוי.

קולט אביטל: שלוש דקות לרשותך.

קולט אביטל: בבקשה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, סיעת שינוי העלתה הצעת אי-אמון בממשלה בשל השחיתות.

משה גפני: אני אצביע נגד ההצעה הזאת.

משה גפני: אני נגד שחיתות, אבל אני לא חושב שראוי שסיעה שיותר מדי פרשיות נכרכות בשמה תעלה נושא כזה.

משה גפני: רק ביום שישי האחרון פרסם כתב "ידיעות אחרונות" נחום ברנע כתבה על חברה בשם "למ"ד הפקת תקשורת בע"מ", נדמה לי, ושמעתי שטומי לפיד הגיב כאן על הידיעה הארוכה הזאת, שלפיה היה שותף בחברה שלא היה מן הראוי, בלשון המעטה, שבהיותו חבר כנסת ושר, הוא - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, מכיוון שקיבלנו כאן הסבר מלא, וחבר הכנסת לפיד הסביר שהוא הפסיק להיות חבר בחברה ארבע שנים לפני - - -

משה גפני: אני הולך להגיד את זה.

משה גפני: אני הולך לומר את זה.

יוסף יצחק פריצקי: זה מה שהוא אמר.

יוסף יצחק פריצקי: אז הוא אמר.

משה גפני: אני לא נכנס לפרטים, הם ממש לא חשובים לי.

משה גפני: אני רק מדמיין לעצמי, ואולי זה דמיון פרוע, אם הידיעה הזאת, של נחום ברנע, היתה מתפרסמת ביום שישי האחרון - - -

חיים אורון: לא ראיתי עיתון ביום שישי.

משה גפני: אין לי הרבה זמן.

משה גפני: הייתי מספר את זה באריכות, אבל אין לי זמן.

משה גפני: הזמן מוגבל.

משה גפני: פריצקי יסביר לך את זה עוד מעט.

יוסף יצחק פריצקי: אני אספר לך.

משה גפני: אני רק מדמיין לעצמי, וייתכן מאוד, חבר הכנסת רשף חן, שזה דמיון מאוד פרוע – ויש לי דמיון פרוע – מה היה קורה אילו היה הסיפור הזה על שר המשפטים שהוא חרדי ומש"ס, וטומי לפיד היה עומד כאן בגלל הצעת האי-אמון, והשר הזה מש"ס, או חבר הכנסת הזה מש"ס, היה מסביר את עצמו.

משה גפני: מה היה טומי לפיד אומר?

משה גפני: הדמיון שלי מאוד פרוע: החרדים מושחתים.

משה גפני: הסברים היו עוזרים, גברתי היושבת-ראש?

משה גפני: הסברים היו עוזרים?

רשף חן: - - -

משה גפני: כמו שההסברים על המכון הליברלי למחקר וחינוך של השר לשעבר פורז עזרו.

משה גפני: הסברים.

משה גפני: אבל אם זה היה – ותהיה כן עם עצמך - -

יוסף יצחק פריצקי: הוא לא יכול.

קולט אביטל: חבר הכנסת פריצקי, אנא.

קולט אביטל: קשה להתאפק.

משה גפני: - - מה היה קורה אם זה היה שר מש"ס, ואם שר מש"ס היה מציע למנות מנהלי מחוזות במשרד הפנים למשרד המפלגה כמו שעשה פורז בסיעת שינוי ברחוב חשמונאים?

אחמד טיבי: - - -

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: אני נגד חיטוט בדברים האלה.

משה גפני: יש רשויות שמטפלות בזה.

משה גפני: אבל סתם, היות שנמצאים כאן לא הרבה מחברי הכנסת, אני רק מדמיין לעצמי – דמיון פרוע – מה היה קורה.

חיים אורון: אני מבין שאין לך הנאה - - -

משה גפני: לא, אני לא נהנה מזה, להיפך.

משה גפני: אני סתם משתף אתכם בדמיונות.

משה גפני: יכול להיות שאני טועה בזה לחלוטין, יכול להיות שזה סתם דיבורים.

רשף חן: חבר הכנסת גפני, אתה נגד - - -

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: אני מייצג מפלגה ששמה לא נקשר אף פעם בשום מעשה שחיתות.

משה גפני: ייתכן מאוד שאתה צודק, אני לא מתווכח אתך.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש לומר שני משפטים בנושא של מפעל ההזנה.

משה גפני: ההיגיון שעומד מאחורי הרעיון של מפעל ההזנה אינו נושא חינוכי.

משה גפני: לחלוטין לא, זה לא קשור בכלל לתוכנית לימודים.

משה גפני: מפעל ההזנה עלה – וכך זה גם הוסבר הרבה מאוד פעמים וגם בדיון שהיה בוועדת הכספים על הנושא הזה – משום שלא ייתכן שיהיו ילדים רעבים, ולכן, קודם כול, בתוכנית הראשונית, פונים ליישובים שיש בהם מצב סוציו-אקונומי נמוך, שם באמת הילדים יכולים להיות רעבים, דבר שלא יכול לקרות ביישובים אחרים.

משה גפני: העניין אינו קשור למה שהם לומדים.

משה גפני: לא ייתכן שתלמיד שנמצא בבית-ספר במדינה מערבית מתוקנת יהיה רעב.

משה גפני: זה הרציונל שעמד מאחורי העניין.

משה גפני: ראש הממשלה אמר למנכ"ל משרדו פעמיים בנוכחותי, בשתי פגישות שונות:

משה גפני: אז מה אם הם לומדים בחינוך המוכר שאינו רשמי, אז גם מגיעה להם סטירה על זה?

משה גפני: בגלל זה הם צריכים להיות רעבים?

משה גפני: עלה כאן השר שטרית, גם בשבוע שעבר בתשובה על שאילתא בעל-פה שלי, ואמר שהמדיניות לא השתנתה.

משה גפני: זאת אומרת, ראש הממשלה אומר לי בחדר סגור דבר אחד, והשר המשיב בשמו אומר דבר אחר.

משה גפני: יתירה מזאת, בתשובה על הצעת האי-אמון בעניין הזה של סיעת ש"ס אומר השר שטרית: תגישו הצעת חוק - - -

קולט אביטל: חבר הכנסת גפני, זה הרבה יותר משני משפטים.

קולט אביטל: אבקשך לסיים.

משה גפני: חבל, הייתי יכול להאריך בזה, אבל כמצוותך אני מסיים.

משה גפני: אני לא סבור שבאי-אמון כזה אני אוכל לתמוך בממשלה.

משה גפני: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יצחק לוי, ואחריו – חבר הכנסת דוד טל.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתאר לעצמי שבעוד זמן קצר, אולי בעוד שעתיים, יהיה לנו שר אוצר חדש, אהוד אולמרט.

יצחק לוי: כך מסתמן מבחינה פוליטית.

יצחק לוי: אחד הדברים המקובלים בהרבה מאוד משטרים הוא, ששליט חדש עושה איזו מחווה לעם כסימן לכך שהוא נכנס לתפקיד.

יצחק לוי: אני חושב שהדבר שצריך לעשות עוד היום הוא להודיע על הורדת מחיר הלחם.

יצחק לוי: אני חושב שהדבר הזה נורא.

יצחק לוי: היו ממשלות קודמות שהיה בהן רעיון להעלות את מחיר הלחם, והממשלה החליטה שהיא לא מעלה את מחיר הלחם.

יצחק לוי: אפשר להתווכח כמה האגורות האלה משנות לתקציב של איש עני או של משפחה ענייה או של קשיש עני - אולי זה ישנה הרבה, אולי זה ישנה מעט, אבל מדובר פה בסמל, בסמל שאסור לגעת בו.

יצחק לוי: הלחם הוא מזון העניים.

יצחק לוי: העשירים לא אוכלים לחם.

יצחק לוי: העשירים אוכלים לחם מלא, ולחם כזה, ולחם אחר, ובלי לחם, ודיאטות כאלה ודיאטות אחרות.

יוסף יצחק פריצקי: איזה דיאטות.

יצחק לוי: העניים אוכלים לחם.

יצחק לוי: אנחנו לא רוצים שהלחם הזה יהיה לחם של בושה.

יצחק לוי: הגמרא קוראת לזה "נהמא דכיסופא" – לחם שמתביישים בו.

יצחק לוי: אנחנו רוצים שהלחם יהיה בזכות, לא בחסד, לא בצדקה, לא שאנשים יצטרכו ללכת ולבקש תרומות כדי לקנות לחם, שלפחות הלחם יינתן להם כמו שצריך, שלפחות את הלחם הם יוכלו לקנות בכספם.

יצחק לוי: גברתי היושבת-ראש, יש הרבה טענות נגד הממשלה הזאת, ואינני יודע כמה זמן היא תשרוד, אני מקווה שכמה שפחות, אבל אם הממשלה הזאת יכולה לעשות עוד דבר אחד, אם יהיה לה זמן - איננו יודעים כמה זמן היא עוד תשרוד - הרי שאני חושב שהדבר שהיא צריכה לעשות זה להוריד את מחיר הלחם.

יצחק לוי: אנשים לא מבינים את הקשר בין מחיר הלחם למחיר הדלק.

יצחק לוי: אם בגלל מחיר הדלק העלו את מחיר הלחם, הרי שהורידו את מחיר הדלק לא מזמן, אז למה שלא יורידו את מחיר הלחם?

יצחק לוי: אנשים לא מבינים, ואנשים צריכים להבין את הדברים, העם צריך להבין.

יצחק לוי: העם צריך להבין דבר שיש בו היגיון.

יצחק לוי: לכן, אני קורא לשר האוצר החדש – כאשר הוא ייבחר, אם הוא ייבחר - להודיע עוד היום על הורדת מחירי הלחם.

יצחק לוי: לפחות זו תהיה בשורה פורתא לעם ישראל.

יצחק לוי: מובן שבשאר הדברים אנחנו נצביע נגד הממשלה וננסה להפיל אותה באי-אמון.

יצחק לוי: תודה רבה, גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת דוד טל, ואחריו – חבר הכנסת יוסף פריצקי.

דוד טל: גברתי הנכבדה היושבת בראש, עמיתי חברי הכנסת, אני לא יכול שלא לדבר על מפעל ההזנה.

דוד טל: שמעתי יותר מאשר פעם אחת את כבוד נשיא בית-המשפט העליון, כבוד הנשיא ברק, שאמר שבית-המשפט העליון הוא הגוף שיכול לחסום כל שלטון שיש לו רוב דורסני מפני דברים נוראים שיכולות לעשות ממשלות כאלה ואחרות למיעוטים כאלה ואחרים.

דוד טל: אני מוכרח לומר לכם שזה חלחל בתוכי, עיכלתי את הדבר, האמנתי בזה ואני רוצה להמשיך להאמין בזה.

דוד טל: אני גם בטוח שבדבריו של כבוד השופט חשין הוא לא התכוון בדיוק להפלות בין דם לדם, אבל בפועל התוצאה היתה שבעצם הוא הוציא אל מחוץ לחברה מגזר מאוד מסוים, שהוא שזוף עור.

דוד טל: לא נעים לי להשתמש בזה - אבל היות שהשד העדתי עולה פעם אחר פעם במפלגת העבודה, לרבות בשבוע האחרון - ולדבר על זה בחופשיות יתירה, אף שאיני מאלה שאוהבים להשתמש בזה.

דוד טל: כנראה השופט חשין לא הבין שהוא הוציא בעצם אל מחוץ לחברה – הוא אולי התכוון אפילו אל מחוץ לחוק - אותם ילדים, במקרה הזה את ילדי ש"ס.

דוד טל: אני מתקומם נגד זה, מפני שמבחינתי ילד הוא ילד.

דוד טל: ילד לא בחר לאיזה אבא להיוולד.

דוד טל: למה ילדי ש"ס?

דוד טל: "מעיין החינוך התורני" מקבל.

דוד טל: אבל הם הרוב.

דוד טל: הם הרבה יותר.

דוד טל: אתה צודק.

דוד טל: חבר הכנסת בייגה שוחט, אני מקבל את ההערה שלך, אבל זה הרבה יותר וזה גם מצטייר כך.

דוד טל: אתה יודע מה, אני לא נכנס לענייניה הפנימיים של מפלגת העבודה ואני לא רוצה לעסוק במה שקורה שם עם כל הנושא של עמיר פרץ וכו'.

דוד טל: אולי אתם לא רוצים, אבל כך זה מצטייר.

גאלב מג'אדלה: מה אדוני מציע?

דוד טל: אני לא רוצה להתערב בנושא הזה.

דוד טל: אני רוצה לומר שפשוט לא יעלה על הדעת שדבר כזה יקרה במדינת ישראל, מדינת היהודים.

דוד טל: על מה?

דוד טל: אומר כבוד השופט חשין, שמי שדואג לתורה ידאג גם לקמח.

דוד טל: למה?

דוד טל: למה צריך לעשות את הסלקציה הזאת?

דוד טל: לא די לנו במתחים ובקרעים ובשסעים השונים שיש בחברה הישראלית שצריך להוסיף עוד ועוד?

דוד טל: ומה אומר נציג הממשלה, השר שטרית?

דוד טל: השר שטרית אומר, כך אני רואה את זה, שאפשר להתריס נגד מערכת המשפט ומערכת המשפט חייבת לקבל את זה, משום שבסך הכול אנחנו מחוקקים והם אמורים לפרשן את החוק.

דוד טל: הוא אומר: תציעו חוק.

דוד טל: אבל למה להציע חוק, הרי יש הרבה מאוד דברים שלא חוקקו לגביהם ובית-המשפט סבור אחרת.

דוד טל: יש אפילו גם חקיקה שיפוטית ואני לא מרחיק לכת ואומר שיגרמו לחקיקה שיפוטית, אבל בשיקולים של הצדק הכללי לא לראות את הילדים האלה כמו ילדים אחרים?

דוד טל: למה?

דוד טל: משום שנולדתי לאבא כזה שהשקפת עולמו כזאת?

דוד טל: מחר זה יכול להיות משום שאבא שלי סוציאליסט ואז יגידו שאני לא זכאי לא', ב', ג' וד'?

דוד טל: כאן, במדינת ישראל, מדינת היהודים?

דוד טל: אני מקווה מאוד שבית-המשפט ישנה את זה – ונראה שכבר לא, אבל אם לא, אנחנו נצטרך לשנות את זה כדי למחוק את החרפה הזאת במדינת ישראל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יוסף פריצקי, ולאחר מכן - אחרון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער.

קולט אביטל: בבקשה.

קולט אביטל: שלוש דקות לרשותך.

יוסף יצחק פריצקי: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, למפלגת שינוי יש עיתון אשר שמו "השינוי".

יוסף יצחק פריצקי: עיתון.

יוסף יצחק פריצקי: ב-30 במאי כתב יו"ר המפלגה, חבר הכנסת יוסף טומי לפיד, מאמר אשר שמו "סיכול ממוקד של השחיתות".

יוסף יצחק פריצקי: בדיוק באותו מועד יצא עיתון "מעריב", בראשות האדונים הנכבדים דנקנר ומרגלית, בקמפיין "איפה הבושה".

יוסף יצחק פריצקי: אני מקווה שאתם זוכרים את זה.

יוסף יצחק פריצקי: שאלתי את עצמי איך קורה שמפלגת שינוי ועיתון "מעריב" יוצאים יחד באותו קמפיין.

יוסף יצחק פריצקי: אמר לי מישהו, אולי great minds think alike.

יוסף יצחק פריצקי: אמרתי, great minds, אבל זה טומי לפיד ודנקנר, לא great minds.

יוסף יצחק פריצקי: בשבוע שעבר הבנתי איך זה קרה.

יוסף יצחק פריצקי: כנראה הם ישבו בישיבת דירקטוריון של החברה, וגם החליטו על הקמפיין.

יוסף יצחק פריצקי: נחום ברנע מתאר בעיתון "ידיעות אחרונות" מצב שבו האדון הנכבד יוסף טומי לפיד, בהיותו שר המשפטים, לא היה רק בעל מניות בחברה, אלא היה דירקטור, מנהל בחברה, יחד עם האדון דנקנר והאדון מרגלית.

יוסף יצחק פריצקי: שמענו פה הסברים, תירוצים נפלאים, איך זה קרה, למה זה קרה.

יוסף יצחק פריצקי: מר לפיד שכח להסביר את ההסברים האלה לכתב, כי כששאל אותו הכתב מה קרה הוא לא אמר "שלחתי מכתב", אלא "שכחתי".

יוסף יצחק פריצקי: אני לא יודע אם זה עניין של קרימינולוגיה, של אמנזיה, או של אמנזיה וקרימינולוגיה גם יחד, אבל נניח לזה לרגע.

יוסף יצחק פריצקי: המפלגה הלוחמת בשחיתות, איך אתם לא מתביישים?

יוסף יצחק פריצקי: הרי ראש המפלגה שלכם היה מוכן לקפוץ למפלגה עם אריאל שרון בכל רגע.

יוסף יצחק פריצקי: הרי כשהוא היה שר המשפטים הוא שתק כשהבנים של ראש הממשלה שתקו, ולא פצה את פיו.

יוסף יצחק פריצקי: מי הביא את השחיתות למדינת ישראל אם לא היושב-ראש שלכם?

יוסף יצחק פריצקי: מי תרם לעליית השחיתות אם לא הוא?

יוסף יצחק פריצקי: איך אתם לא מתביישים ללכת אחריו בדבר הזה?

יוסף יצחק פריצקי: איך אתם לא מתביישים ללכת אחרי אדם שיצק מים על ידיו של גדול נוכלי תבל, רוברט מקסוול, ומעולם לא התנצל על כך שבהיותו שר המשפטים התפאר בכך שהוא כותב מאמרים בעיתון של עבריין מורשע, במדמנה הזאת ששמה "מעריב", שהמוציא לאור שלה הוא עבריין מורשע והעורך שלה חויב פעמים מספר במשפטי דיבה.

יוסף יצחק פריצקי: אתם באים להילחם בשחיתות?

יוסף יצחק פריצקי: ודאי שיש שחיתות, שחיתות נוראה, שחיתות איומה – ואתם הבאתם אותה.

יוסף יצחק פריצקי: יו"ר המפלגה שלכם הביא אותה.

יוסף יצחק פריצקי: סגנו, שמציע כרטיסי טיסה לפעילי המפלגה כדי שיסתמו את הפה, הביא אותה.

יוסף יצחק פריצקי: אתם לא מתביישים?

יוסף יצחק פריצקי: איך תסתכלו בפני הבוחרים שלכם?

יוסף יצחק פריצקי: אני מתבייש לומר שאמרתי לאנשים להצביע למפלגה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: תתביישו גם אתם.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פריצקי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת גדעון סער, אחרון הדוברים.

חיים אורון: גדעון , מה דעתך על מפת הדרכים?

גדעון סער: מסמך מסוכן מאוד.

חיים אורון: - - -

גדעון סער: תמיד הייתי ותמיד אהיה.

חיים אורון: תקופה ארוכה הוא לא ענה על השאלה הזאת.

חיים אורון: עכשיו, כשיש יותר חופש בסיעה, אתה עונה בביטחון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, רשות הדיבור ניתנה לאחרון הדוברים, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, הרי אתה יודע מהי עמדתי.

גדעון סער: לא סתם היית שואל אותי את השאלה הזאת; היית שואל אותי את השאלה הזאת כי הערכת שאענה לך באופן מסוים, על יסוד הכרת עמדותי, וזה בסדר.

משה גפני: גדעון, מפני שאתה מסכם את הדיון ראוי היה שתתייחס לנאום של פריצקי.

גדעון סער: חבר הכנסת גפני, הרי ראית שאני נמצא במליאה ושומע כל מלה.

גדעון סער: עלה בדעתך שלא אתייחס לנאום של יושב-ראש סיעת צל"ש?

גדעון סער: אני רוצה לא רק להתייחס אליו אלא גם לפתוח בו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עמד כאן על הבמה הזאת לפני דקות ספורות – אני אומר את זה לטובת חברי הכנסת שנוכחים באולם ולטובת הצופים של ערוץ 99 שלא צפו בנאום – ואמר דבר חשוב בהתחשב בעובדה שהוא האדם ששינוי הציעה כמועמד מספר שלוש או ארבע, אדוני היושב-ראש?

גדעון סער: חבר הכנסת פריצקי, אתה יושב-ראש סיעת צל"ש, כל יושב-ראש הוא יושב-ראש.

גדעון סער: אתה הוצעת לכנסת על-ידי שינוי באיזה מקום, שלישי או רביעי?

יוסף יצחק פריצקי: רביעי.

גדעון סער: רביעי, מקום מכובד, ריאלי, גבוה, בצמרת הרשימה.

גדעון סער: אני רואה שעל סדר-היום יש אומנם ארבע הצעות אי-אמון, אבל אני לא אתייחס לכולן אלא לאחת.

גדעון סער: אני אתייחס, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, להצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בממשלה בגלל חשדות לגילוי שחיתות בממשל.

גדעון סער: אני רוצה לשאול אותך, אדוני יושב-ראש האופוזיציה: עמד כאן מעל הבמה הזאת אדם מכובד, חבר הכנסת, שהצעתם אותו לציבור הבוחרים במקום הרביעי ברשימת המועמדים שלכם - -

יוסף (טומי) לפיד: אני מכה על חטא.

גדעון סער: בוא תכה על חטא מעל הבמה הזאת, למה בקריאת ביניים?

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מכה על חטא.

גדעון סער: - - שר מטעמכם בממשלת ישראל.

גדעון סער: אני עוד זוכר את המשא-ומתן הקואליציוני, איך עמדתם על קבלת תיק התשתיות הלאומיות בעבור חבר הכנסת פריצקי.

גדעון סער: קדנציה שנייה.

גדעון סער: לא שלא הכרתם אותו ולכן באתם לציבור והצבתם אותו במקום גבוה ברשימה בבחירות דמוקרטיות, ככל שאפשר לדבר על בחירות בקליקה מצומצמת כזאת כעל הליך דמוקרטי.

צבי הנדל: אז שרון לא מושחת?

גדעון סער: חבר הכנסת צבי הנדל, הרי סיעת שינוי הציעה אי-אמון על רקע מסוים.

גדעון סער: אתם הכרתם אותו והצעתם אותו לציבור, והוא אמר כאן, מעל הבמה הזאת, שהוא מתבייש על כך שבבחירות האחרונות הוא קרא לציבור הבוחרים לתת את אמונו בשינוי.

גדעון סער: נו, על זה תבואו להביע אי-אמון באחרים?

גדעון סער: אתם מביעים אי-אמון בעצמכם.

רשף חן: זאת ההגנה שלך לנוכח כל חקירות המשטרה - - -

גדעון סער: תקשיב, חבר הכנסת רשף חן.

גדעון סער: יש לי כאן כל כך הרבה דברים על סיעת שינוי מדוח מבקר המדינה, ואם תפריע לי בקריאות ביניים אני לא אגיע לכל הדברים האלה.

גדעון סער: אני כבר מודיע שלא אתייחס מעל הבמה הזאת לפרסום של נחום ברנע ב"ידיעות אחרונות" ביום שישי האחרון לגבי שר המשפטים לשעבר ואחד המועמדים שהוא הציע לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה.

ראובן ריבלין: כל התייחסות אישית תזכה את האיש שמתייחסים אליו - - -

גדעון סער: לכן אני לא אתייחס.

ראובן ריבלין: אני מזהיר אתכם.

גדעון סער: אבל אני כן אתייחס, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, לתפקודך כשר המשפטים.

גדעון סער: זה לגיטימי.

גדעון סער: כי אם אדם רוצה להביע אי-אמון בממשלה בשל נושא השחיתות, גם זה לגיטימי, אבל הוא ישב בממשלה עד לפני פחות משנה, ולא בתור שר בלי תיק – הוא ישב בממשלה בתור שר המשפטים, והוא לא ישב בממשלה יום, יומיים או שבוע, הוא ישב בממשלה כמעט שנתיים ימים.

יעקב מרגי: הוא זוחל להיכנס שוב.

גדעון סער: חבר הכנסת לפיד, איזה שר בממשלה יכול להוביל מאבק בשחיתות יותר משר המשפטים?

גדעון סער: מי יכול לעשות את זה יותר משר המשפטים, שהוא גם יושב-ראש ועדת השרים לחקיקה ולאכיפת החוק?

גדעון סער: אז מה, התעוררתם יום אחד בחודש דצמבר אשתקד וגיליתם את השחיתות?

גדעון סער: ביום שבו הפסקתם לשבת בממשלה?

גדעון סער: איזו אמינות יכול הציבור לייחס לגישה הזאת?

גדעון סער: אני יושב בממשלה, אני מכהן בה בתור שר המשפטים, ואולי יום אחד תבוא ותציין - ויש דברים שהם נעלמים מעינינו - איך נאבקת בשחיתות, אילו צעדים נקטת, אולי עשית דברים שאנחנו לא יודעים, אבל צריך לדעת.

גדעון סער: ומעל הבמה הזאת, יום-יום יש תופעות מוזרות.

גדעון סער: אינני רוצה להיכנס לעניינים אישיים, כי התייחסה כאן אחת השרות בממשלה לחברת סיעתך - חבר הכנסת לפיד - שהתייחסה פה בכנסת לנושא מסוים שיש לה קרוב משפחה מדרגה ראשונה אשר יש לו נגיעה אישית בדבר הזה.

גדעון סער: הרי אתם לא בדיוק במצב - איך להגיד את זה - אתם לא שמים לב שאתם לא במצב להטיף מוסר לאחרים?

גדעון סער: אתם לא מרגישים את זה בעצמכם?

רשף חן: אתה נגד - - - המאבק בשחיתות - - -?

גדעון סער: אני בעד המאבק בשחיתות בשינוי - -

קריאות: - - -

גדעון סער: - - להתחיל מהמוקד.

יצחק כהן: סוף-סוף - - -

גדעון סער: תראה, אני - - -

רשף חן: כמה חקירות משטרה, כמה דוחות - - -

גדעון סער: אתה מדבר על דוחות המבקר, חבר הכנסת חן?

גדעון סער: אני אקרא לך מתוך דוח מבקר המדינה האחרון.

גדעון סער: דוח מבקר המדינה מדבר על כך שבמשרד הפנים, כאשר כיהן בו שר שאתם שלחתם אותו - - -

יצחק כהן: מי זה?

יצחק כהן: מי זה?

גדעון סער: אף אחד לא יודע מי היה שר הפנים לפני - - -

קריאה: דרעי.

גדעון סער: הוא כרגע לא באולם, אבל אני - - - חבר הכנסת פורז היה שר הפנים.

גדעון סער: והדוח אומר, ש"שניים מששת יועצי השר" - זה שליש אם אני עושה חשבון נכון - "ואחת משלושת יועצי סגן השר" - כי גם סגן השר היה משינוי והוא כאן במקרה, חבר הכנסת בריילובסקי, זה גם כן שליש דרך אגב - "הם חברים בגוף בוחר, מועצת מפלגת שינוי" וזה דבר שלא עולה בקנה אחד עם החוק - - -

קריאות: - - -

גדעון סער: למה אתם צועקים?

גדעון סער: אתם צועקים על מבקר המדינה או עלי?

גדעון סער: אני מצטט עכשיו מדוח מבקר המדינה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אל תפנה אל כל אחד ואחד מהם.

ראובן ריבלין: רבותי, רשות הדיבור של חבר הכנסת סער.

ראובן ריבלין: אי-אפשר ככה במקהלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני חבר הכנסת סער, למה לא הביאו את זה למשטרה?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: ליצמן שואל למה לא מביאים את זה לחקירה.

גדעון סער: חבר הכנסת ליצמן, כמה אני יכול לברר?

גדעון סער: אני קורא את הדוח, אני יכול לפנות למשטרה למה היא לא חקרה, לפרקליט המדינה למה הוא לא הורה לפתוח בחקירה?

יעקב ליצמן: למה שרים אחרים כן?

ראובן ריבלין: חבר כנסת ליצמן, זה בלתי אפשרי.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, יש - - - קשרים במשרד המשטרה - - - ליצנות לשמה.

ראובן ריבלין: נא להגביר את מגביר הקול.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דורון, חבר הכנסת ליצמן, זו הפעם האחרונה שאני מעיר לכם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אם עלתה כאן חברת הכנסת פולישוק-בלוך והבהירה את הסיבות מדוע סיעת שינוי מציעה להביע אי-אמון בממשלה, והיא הזכירה נושא של מינויים, האם לא לגיטימי להודיע לעם ישראל - לא כל עם ישראל קורא את דוח מבקר המדינה - שבדיוק בנושא הזה, לגבי שר הפנים מטעם סיעת שינוי ולגבי סגן שר הפנים מטעם סיעת שינוי, העיר מבקר המדינה?

מל פולישוק-בלוך: - - -

גדעון סער: לא חשוב, חברת הכנסת פולישוק-בלוך.

גדעון סער: מילא אם היית אומרת - - -

מל פולישוק-בלוך: - - -

אראלה גולן: - - -

גדעון סער: מילא אם היית אומרת - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת פולישוק, הוא משיב על הצעת האי-אמון שלך.

ראובן ריבלין: הוא לא ביקש ממך תשובה.

ראובן ריבלין: הוא משיב לך, כי את ביקשת תשובה.

ראובן ריבלין: התשובה תבוא בהצבעה.

ראובן ריבלין: הוא משיב לך עכשיו.

ראובן ריבלין: מי שלא רוצה שישיבו לו, שלא ישאל, זה הכול.

ראובן ריבלין: רבותי, גם חבר הכנסת לפיד קיבל כאן זמן בלתי מוגבל לענות על ההאשמות האישיות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי, יש סוף לכל דיון.

ראובן ריבלין: ההצבעה מכריעה, כמה נדבר?

ראובן ריבלין: הלאה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שאני אקבל חלק מהזמן שנגזל ממני על-ידי חברי סיעת שינוי.

קריאות: - - -

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: רבותי, תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לתת לחבר הכנסת סער עוד שלוש דקות בשקט, והוא ימצה את הדיון.

גדעון סער: מה היה קורה אם הייתם שומעים תשובה מסודרת?

גדעון סער: מה היה יכול לקרות לכם?

גדעון סער: הייתם שומעים, הייתם יכולים אחר כך בדיון אחר לבוא ולהגיד - את יודעת מה הייתי מכבד, חברת הכנסת פולישוק?

גדעון סער: אם הייתם באים ואומרים: אנחנו חטאנו, אבל גם אתם חוטאים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא חטאנו.

גדעון סער: לא חטאתם; אתה שומע?

קריאות: - - -

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, לכן אני בא ואומר ומשלים, שאותם חברים היו חברים - עכשיו זה לא סתם מינויים, אדוני היושב-ראש, אני רוצה שתדע.

גדעון סער: מועצת שינוי זה לא גוף גדול - - -

ראובן ריבלין: מרגע זה יש לך שלוש דקות אחרונות.

גדעון סער: בסדר, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: זה גוף קטן, הוא מונה כ-150 חברים בלבד.

גדעון סער: כאשר הם מפזרים ביד רחבה מינויים מקרב אותו גוף מצומצם - -

מל פולישוק-בלוך: - - -

גדעון סער: - - הרי זה לא אחד מ-100,000, מ-3,000.

גדעון סער: אחד מ-150.

גדעון סער: כל השאר הם קרובי משפחה.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש ועדת ביקורת המדינה, אני אקרא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: הוא יכול לומר מה שהוא רוצה.

ראובן ריבלין: את רוצה צנזורה על דבריו?

ראובן ריבלין: הוא יכול לומר מה שהוא רוצה.

מל פולישוק-בלוך: - - -

רשף חן: - - -

גדעון סער: אני יכולתי להרחיב.

גדעון סער: דווקא אהבתי את תשובתו של חבר הכנסת פורז למבקר המדינה בנושא משרות אמון, כאשר העיר לו המבקר, ש"פרסום היועצים ותפקידיהם בקרב עובדי המשרד עשוי לבלבל ולהטעות"; הוא ענה לו: שר הפנים דאז, מר אברהם פורז, מסר בתשובתו כי לדעתו "הוא רשאי להטיל על עוזריו לפי שיקול דעתו לטפל בכל נושא שהוא מוצא לנכון, וגם אם לעוזר מסוים יש תחום טיפול, אין הדבר מונע מהשר את הזכות להטיל עליו משימות נוספות או שונות".

גדעון סער: "לכן אין חשיבות ממשית" - קובע שר הפנים לשעבר - "להגדרה מדויקת של תפקידי היועצים.

גדעון סער: " וזה בסדר, כי אני חושב שבמשרות אמון הגישה המרחיבה של חבר הכנסת פורז, שר הפנים דאז, היא גישה נכונה, אבל אני אומר: אל תטיפו מוסר, לפחות אל תטיפו מוסר.

גדעון סער: הדבר המדהים, שכאשר אני הבאתי את הצעת החוק שלי לגבי עוזרי השרים, סיעת שינוי תמכה בה במליאה בקריאה הטרומית, אבל לפני הקריאה הראשונה היא כבר הטיפה לי מוסר על דבר שהיא תמכה בו בקריאה הטרומית.

גדעון סער: זה דבר הגיוני?

גדעון סער: זה דבר סביר?

גדעון סער: קצת רעשים בתקשורת מצד אנשים שאנחנו יודעים שהם חברים ואין בעיות לסגור אתם עניינים.

גדעון סער: לכן, אדוני היושב-ראש, אני בא לסכם ולומר, ויכול להיות שאפילו לא אנצל את כל הזמן שעומד לרשותי - אף שזו מצווה - ואני עושה פה דבר לא שגרתי.

משה גפני: אתה יכול להרחיב קצת בעניין הזה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אדוני.

משה גפני: לא, שירחיב, אני רוצה - - -

ראובן ריבלין: למה אדוני מלבה?

גאלב מג'אדלה: להשכיל אותנו - - -

גדעון סער: אני רוצה לעשות דבר לא שגרתי - לפנות לחברי סיעות האופוזיציה: אתם עושים את תפקידכם ואתם מבקשים להביע אי-אמון בממשלה בנושאים שונים.

גדעון סער: אנחנו נצביע אמון, אתם תצביעו אי-אמון - זה תפקידנו כקואליציה, זה תפקידכם באופוזיציה.

גדעון סער: אבל אני רוצה לבקש מכם דבר אחד, שלפי דעתי ציבור המצביעים שלכם יעריך, חבר הכנסת יצחק כהן.

גדעון סער: הוא יעריך אם לא תשתתפו בחגיגת הצביעות של שינוי; הוא יעריך אם לא תצביעו בעד הצעת שינוי וטעמיה הצבועים להביע אי-אמון בממשלה.

גדעון סער: שהרי חזרתי בהקשר של אותה סיעה פעמים אין-ספור על הדברים שנאמרו לשלומציון המלכה: אל תתייראי מן הפרושים וגם לא מן הצדוקים, אלא מן הצבועים, העושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

גדעון סער: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: בטרם נמשיך ונתאר ונסקר את העומד לקרות הערב, אני מבקש להצביע קודם כול את הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: סגן השר אלי בן-מנחם, נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי, עת הצבעה.

ראובן ריבלין: לפנינו ארבע הצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: על שלוש מהן נצביע בהצבעה אלקטרונית ועל אחת בהצבעה אישית, לפי דרישת 20 מחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: לגבי הצעת האי-אמון הראשונה, הצעת האי-אמון מטעם סיעת שינוי, בשל חשדות לגילויי שחיתות, נמשכה הדרישה לקיים הצבעה שמית, לכן כל ההצבעות תהיינה אלקטרוניות, וכך נחסוך בזמן.

ראובן ריבלין: רבותי, הצעת אי-אמון מטעם סיעת שינוי, בשל חשדות לגילויי שחיתות בממשל - רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בממשלה – 47 נגד – 59 נמנעים – 2 הצעת סיעת שינוי להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 47 בעד, 59 נגד, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: רק אם סיעה נמנעת כולה יחד, אפשר לנמק.

ראובן ריבלין: אחרת אין לך זכות הנמקה.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצעת האי-אמון מטעם סיעות האיחוד הלאומי, מפד"ל וציונות לאומית דתית, למרות מה שכתוב שם.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו - מפד"ל - ציונות לאומית דתית מתחדשת להביע אי-אמון בממשלה – 45 נגד – 57 נמנעים – 6 הצעת סיעות האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו - מפד"ל - ציונות לאומית דתית מתחדשת להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 45 בעד, 57 נגד ושישה נמנעים, בהם חבר הכנסת שריד, אשר מבקש לומר שהוא טעה.

ראובן ריבלין: אני לא משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: טעות לעולם חוזרת, וכאן היא לא דרמטית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנו עוברים להצעת האי-אמון מטעם סיעות מרצ-יחד, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם, בשל עליית מחירי הלחם.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות מרצ-יחד - חד"ש-תע"ל - בל"ד - רע"ם להביע אי-אמון בממשלה – 49 נגד – 59 נמנעים – 3 הצעת סיעות מרצ-יחד - חד"ש-תע"ל - בל"ד - רע"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 49 בעד, 59 נגד ושלושה נמנעים.

ראובן ריבלין: ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת אי-אמון מטעם סיעת ש"ס, בשל פסיקת בג"ץ בעניין ההזנה, הקובעת כי חלק מתלמידי ישראל הלומדים תורה מופלים על רקע השקפת עולמם.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 44 נגד – 57 נמנעים – 6 הצעת סיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 44 בעד, 57 נגד ושישה נמנעים.

ראובן ריבלין: ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הטענות, עיקרן היו כלפי בית-המשפט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת לפיד, רציתי להפנות את תשומת לבך.

ראובן ריבלין: עיקר הטענות היו נגד בית-המשפט, ולא נגד הממשלה, אם כי היו טענות גם נגד הממשלה.

נסים דהן: טעות.

נסים דהן: נגד הממשלה.

תיקוני טעויות: 1.

תיקוני טעויות: בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני), התשס"ה-2005;

תיקוני טעויות: 3.

תיקוני טעויות: בחוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005 [נספחות.

תיקוני טעויות: ]

ראובן ריבלין: להלן המשך סדר-היום: כרגע נצביע על תיקון טעות של ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נצביע בקריאה שנייה ובקריאה שלישית על הצעת חוק שתאפשר לקיים את הבחירות בנהרייה במועדן על-פי צו בית-המשפט, ואנו צריכים את החוק המיוחד, שהיה בעיריית לוד ובעיריות אחרות – בטירת-כרמל, נדמה לי.

ראובן ריבלין: אחר כך נעבור להודעת הממשלה ונדון בה.

ראובן ריבלין: אני מודיע שהממשלה מבקשת ממני לקיים הצבעה גורפת על כל החלטות הממשלה בנושא השרים, מקומם בממשלה וסמכויותיהם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק לוי ביקש ממני שלא להיעתר לבקשת הממשלה.

ראובן ריבלין: את נימוקי אביא ברגע ההצבעה, אך אני כבר מודיע שההצבעה על-פי בקשת הממשלה, כל עוד היא שרירה וקיימת, תהיה הצבעה על-פי בקשת ראש הממשלה, ואיני רואה מקום גם בעקבות חוות הדעת המפורטת שקיבלתי, וארחיב את הדיבור עליה לאחר מכן.

ראובן ריבלין: לפי שעה זאת בקשת הממשלה, כך נצביע עליה, כפי שאני רואה זאת עכשיו.

ראובן ריבלין: ההצבעה בנושא ההחלטה, שתידון במליאת הכנסת על-פי סדר הדיון שנקבע בוועדת הכנסת, תתקיים הערב לא לפני השעה 21:15.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, תיקון טעות סופר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חן, האם אתם רוצים לנמק את ההסתייגויות?

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, בהתאם להוראות סעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח-1948, החליטה ועדת הכספים, לפי הצעת יושב-ראש הכנסת, על תיקוני טעויות בנוסח החוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005, בנוסח חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005, ובנוסח חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני), התשס"ה-2005.

יעקב ליצמן: מדובר בטעויות סופר, בטעויות טכניות של הדפסה ובהשמטה מקרית.

יעקב ליצמן: בהחלטה שלפני

יעקב ליצמן: כם מבוקש לתקן את הטעויות האמורות.

יעקב ליצמן: אודה לכם על אישור החלטת הוועדה בדבר תיקוני הטעויות כאמור.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובכן, זאת בקשה לתיקון טעות סופר שיושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת יעקב ליצמן, הביא לפנינו.

ראובן ריבלין: נעבור להצבעה בעוד דקה.

ראובן ריבלין: החלטת ועדת הכספים בדבר תיקוני טעויות בחוקים האלה: 1.

ראובן ריבלין: חוק פיקוח על שירותים פיננסיים (עיסוק בייעוץ פנסיוני ובשיווק פנסיוני), התשס"ה-2005; 2.

ראובן ריבלין: חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005; 3.

ראובן ריבלין: חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות וניגודי העניינים בשוק ההון בישראל (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד החלטת ועדת הכספים – 91 נגד – 1 נמנעים – 2 החלטת ועדת הכספים בדבר תיקוני טעויות בחוקים נתקבלה.

ראובן ריבלין: 91 בעד, מתנגד אחד ושני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע כי החלטת ועדת הכספים בדבר תיקוני הטעויות נתקבלה ואושרה במליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: [מס' מ/204; "דברי הכנסת", מושב שלישי, חוב' מ"ב, עמ' 25779; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצעת חוק של יושב-ראש ועדת הפנים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: לאחר מכן יטענו שני מסתייגים מטעם סיעת שינוי, כל אחד חמש-שש דקות, כי כך סיכמתי עם יושב-ראש הסיעה.

חמי דורון: אני מעדיף מחר.

ראובן ריבלין: אם אתם רוצים, בסדר.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005.

גאלב מג'אדלה: סעיפים 73 ו-73א לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה-1965, וסעיף 7(ב) לחוק הרשויות המקומיות (בחירת ראש הרשות וסגניו וכהונתם), התשל"ה-1975, המחיל את הסעיפים האמורים, קובעים כי במקרים שבהם פסק בית-המשפט, בין בערעור בחירות ובין במסגרת הליך אחר, כי הבחירות שנערכו למועצת הרשות, לראש הרשות או לשניהם בטלות, יתקיימו בחירות חדשות.

גאלב מג'אדלה: כיום אין המתמודדים בבחירות חדשות זכאים לקבל מימון בחירות לפי חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג-1993 – להלן: החוק.

גאלב מג'אדלה: מוצע לתקן את החוק ולהוסיף בו הוראה שתאפשר מימון בחירות לרשימות או למועמדים המתמודדים בבחירות חדשות במקרים שבהם הבחירות החדשות נערכות ביישוב כולו, ולא רק באזור קלפי מסוים.

גאלב מג'אדלה: הצעת החוק שמונחת לפניכם היא הוראת שעה לעניין הבחירות האמורות להתקיים בחודש כסלו בנהרייה.

גאלב מג'אדלה: בהצעת החוק כלולים שינויים לסעיפים הרלוונטיים להתמודדות לתפקיד ראש רשות בבחירות חדשות.

גאלב מג'אדלה: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות האלה ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גאלב מג'אדלה: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת מג'אדלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

ראובן ריבלין: מי השני?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, שרי הממשלה, חברי הכנסת, הצעת החוק שלפנינו היא הצעת חוק מוזרה במקצת, בשל עובדה פשוטה: הכנסת נוהגת, באופן שיטתי, להיזקק לטלאים, להוראות שעה כל הזמן, במקום לפתור בעיה שקיימת – גם בנושא של בחירות מיוחדות, גם בנושא של בחירות כאשר ראש רשות עוזב את תפקידו מכל מיני סיבות וצריך לבחור אך ורק את ראש הרשות.

חמי דורון: צריך לפתור את הבעיה בצורה אחת, מסודרת ומובנית.

חמי דורון: יש בעיה.

חמי דורון: הבעיה, בפרט בנהרייה, נובעת מכך שהבחירות בוטלו עקב שחיתות.

חמי דורון: העובדה היא שגם השיטה המתמטית שעל-פיה מחשבים את מימון הבחירות היא לא סבירה, לקויה, שמאפשרת להגיע לתשלומים אדירים.

חמי דורון: למשל בנהרייה, שהיא עיר קטנה, אפשר להגיע להוצאה של 2 מיליוני ש"ח בעבור בחירות לתפקיד ראש העיר, שזה סכום בלתי נתפס, בלתי סביר ובלתי הגיוני.

חמי דורון: כשרוצים לעשות הכול מהר-מהר, התוצאה הישירה היא שקופת המדינה יוצאת נפסדת.

חמי דורון: למרות זאת נצביע בעד הצעת החוק הזאת, כי חובה לממן אנשים שרצים במערכת בחירות.

חמי דורון: אני רוצה להגיב על כמה דברים שאמר כאן בדיון הקודם יושב-ראש הקואליציה, שנופף דף מתוך דוח מבקר המדינה.

חמי דורון: אותי לימדו – כנראה לא למדנו באותו בית-ספר, אך אותי לימדו שחצי אמת גרועה משקר.

חמי דורון: כאשר מקריאים רק חלק מהדוח, ולא קוראים את הדוח עד הסוף, הדברים חמורים.

חמי דורון: הצעת האי-אמון של שינוי בשל השחיתות בממשלה לא נולדה סתם.

חמי דורון: חבר הכנסת גדעון סער, אתה יכול להסתכל על השעון כמה שאתה רוצה.

חמי דורון: יש לי זמן.

חמי דורון: ראיתי איך נהנית, עכשיו התור שלי ליהנות מהדברים האלה.

חמי דורון: כשיש לנו ממשלה שדוח מבקר המדינה קובע שמכהנים בה שרים עם 50 מינויים שנמצאים בחקירת המשטרה – לא רק בהערה בדוח, אלא בחקירת המשטרה, כשהיועץ המשפטי צריך להחליט אם להגיש כתב אישום – על מה אתה מדבר?

משה גפני: בגלל זה אתם לא בקואליציה?

חמי דורון: חבר הכנסת גפני, אתה בקואליציה?

חמי דורון: כי זה לא ברור.

חמי דורון: ראיתי הצעת חוק של חברך לסיעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

חמי דורון: מה קרה?

משה גפני: מה זה עניינך?

משה גפני: מה הצביעות הזאת?

ראובן ריבלין: אתה קורא קריאת ביניים כדי להרגיז אותו, ובסוף אתה מתרגז.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: אני נהנה מזה.

חמי דורון: מצדי אנחנו יכולים להמשיך ככה עד בוא המשיח.

חמי דורון: לי אין בעיה.

חמי דורון: אני נהנה מכל שנייה.

חמי דורון: יתירה מכך, התרענו לא פעם ולא פעמיים, וחברי הכנסת שלנו הבהירו את הדברים בצורה ברורה, כי לא נוותר בנושא השחיתות.

חמי דורון: לא נוותר, חבר הכנסת גפני, לא כשמדובר בכספים שעוברים בהיחבא ובמסתור ומתחת לשולחן לישיבות חרדיות, ולא כשכספים עוברים למינויים פוליטיים של חברי הליכוד.

משה גפני: סוף-סוף.

חמי דורון: היתה לך דוגמה טובה פה היום.

חמי דורון: חברי הכנסת אפילו לא היו יכולים להיכנס למזנון, כי חברי מרכז הליכוד באו בהמוניהם לבדוק איך יצביעו על הנושא שעוד מעט נדבר עליו.

חמי דורון: ברוך השם, יש הרבה מה לדבר על המינויים שראש הממשלה מביא היום בתור אתנן לחלק מחבריו.

חמי דורון: על כן, עם כל הכבוד, חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הקואליציה, כשהוא מבקש לתקוף סיעה – לא יעזור.

חמי דורון: מה לעשות, חברי כנסת של שינוי לא נמצאים בחקירת המשטרה, לא נמצאים בחקירות קבועות.

חמי דורון: לעומתם יש חברי כנסת של הליכוד שמכירים היטב את רחוב רזיאל 10 בבת-ים, מקום משכנם של משרדי יאח"ה.

חמי דורון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, גם לרשות אדוני עומדות חמש דקות מלאות נטו, על מנת לדבר בנושא חשוב זה של הצעת חוק לקיום בחירות בנהרייה.

ראובן ריבלין: זכתה נהרייה ובאמצעותה מדברים על כל בעיות המדינה.

רשף חן: חברי חברי הכנסת, האמת היא שנהרייה היא באמת עיר - -

גאלב מג'אדלה: יקרה.

רשף חן: - - שראוי לדון בה בהקשר של שחיתות, מפני שהמועמדים שם הם לא זרים לנושא.

רשף חן: מפלגת העבודה, ברוב טובה - -

ראובן ריבלין: למה אדוני ידבר על אנשים שאינם יכולים לענות כאן?

רשף חן: אדוני, אני מדבר על נהרייה.

ראובן ריבלין: נהרייה היא עיר ואם בישראל.

ראובן ריבלין: למה?

רשף חן: - - מציגה לנו מועמד בעקבות פסילתו לראשות העיר.

רשף חן: אתם יודעים שבנהרייה יש היום ראש עיר ממונה, מפני שהמועמד שמפלגת העבודה, ברוב טובה, מריצה פעם שנייה, הוא אדם, שנקבע על-ידי מבקר המדינה דהיום ושופט בית-המשפט המחוזי במועד הרלוונטי, שהבטיח שוחד בחירות.

איתן כבל: נציג מי?

רשף חן: אני חושב שמפלגת העבודה.

רשף חן: אני טועה בעניין הזה?

איתן כבל: אני יכול להגיש נגדך תביעת דיבה על כך.

רשף חן: אני לא בטוח שאתה יכול להגיש נגדי תביעת דיבה על כך.

רשף חן: הוא עצמאי מזוהה עם מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: הוא היה עצמאי.

איתן כבל: הוא לא מזוהה ולא כלום.

ראובן ריבלין: חברים, היזהרו - - -

רשף חן: אני בהחלט מקבל את הערתו של חבר הכנסת כבל.

רשף חן: יש לנו שם אדם אחד, שנקבע שניסה לקנות את הבחירות בכסף, עד כדי כך שבאופן חסר תקדים הבחירות נפסלו, והוא מתמודד עוד הפעם.

רשף חן: אפרופו, איפה הבושה?

רשף חן: מולו מתמודד אדם ששמו יצא למרחוק בצפון במנהגיו העדינים ובטוהר המידות שלו, ויש המועמדת של שינוי.

רשף חן: אני יודע למי אני הייתי בוחר.

רשף חן: אני חושב שנושא השחיתות הוא בהחלט נושא ראוי כשמדברים על נהרייה.

רשף חן: בכל זאת, אדוני היושב-ראש, קשה שלא להתייחס לדברים המעניינים שאמר כאן חבר הכנסת סער.

רשף חן: אני מבין שקו ההגנה של הליכוד ונבחריו בנושא השחיתות הוא: "כולם עושים את זה".

רשף חן: אני מבין שיש פה שר אחד שיצא והסביר, שאומנם נכון, הוא עסק במינויים פוליטיים, אבל הוא חושב שזאת הנורמה.

רשף חן: אני חייב לומר שאני בתור עורך-דין לא הייתי מייעץ לו לנקוט את קו ההגנה הזה.

רשף חן: אני חושב שזה קו הגנה מסוכן מאוד.

רשף חן: גם בתור פוליטיקאי, אני חושב שהליכוד יעשה נכון אם הוא לא ינסה בכל מיני דרכים של דמגוגיה וניסיון להלך אימים להסיט את הדיון מהדיון בבעיה האמיתית שמדינת ישראל מתמודדת אתה, וזו בעיה של שחיתות אמיתית.

רשף חן: ברור היה לנו בשינוי כאשר הנפנו - מזמן - את דגל המאבק בשחיתות, שהתגובה המיידית של המושחתים תהיה להגיד: לא, אתם יותר מושחתים מאתנו, ולהיתפס לכל מיני תקלות כאלה ואחרות.

רשף חן: לא, אנחנו לא מושלמים.

רשף חן: נכון שעוזרי השר פורז, כאשר קיבלו ייעוץ משפטי לא נכון, עד כדי שחבר הכנסת סער הלך לתקן את החוק בדיעבד, לקח להם שלושה חודשים להתפטר מתפקידם.

רשף חן: למה?

רשף חן: כי על-פי תקנון שינוי אסור שאדם יהיה חבר מועצה יחד עם תפקידו כשר.

רשף חן: וזאת בזמן שאף אחד, לרבות השרים של כולם - לא ידעו שזה גם אסור על-פי כללי המדינה - -

ראובן ריבלין: בעוד שתי דקות אנחנו עוברים להצבעה.

רשף חן: - - ושינוי יזמו את העניין הזה.

רשף חן: מבקר המדינה מעיר שלתקופה קצרה היתה שם תקלה טכנית, והוא מציין לשבח את העובדה שהם היחידים מכל המערכת הפוליטית שהתפטרו.

רשף חן: חבר הכנסת סער בוחר להיטפל לשטות הזאת, במקום להתמודד עם הבעיה האמיתית של שרים בממשלה הזאת, שוועדת האתיקה של הכנסת קבעה שהם חייבים כסף למדינת ישראל ועברו שנה או שנתיים ועד היום הם לא ראו לנכון להחזיר את הכסף הזה למדינת ישראל, ושל שרים בממשלה הזאת שמבקר המדינה קבע שעסקו במינויים פוליטיים סיטוניים וכל מה שיש להם להגיד זה: אצלנו זה נורמטיבי.

רשף חן: זו הבעיה, שזה הפך לנורמטיבי אצלם.

רשף חן: זה מצב שבו כל אזרח במדינה הזאת יודע בוודאות - אדוני היושב-ראש, זה לא חשד, זו עובדה - שמה שקובע היום במדינת ישראל בכל מה שקשור לסיכוייך להיות מועסק במגזר הציבורי זה לא הכישורים שלך אלא הקישורים שלך.

רשף חן: זה מצב שבו אדם לא יכול לקבל עבודה בתור מנקה ברשות שדות התעופה אם אין לו קשר למרכז המפלגה הרלוונטי.

רשף חן: זה מצב שבו מערכת השלטון שלנו הפכה להיות מושחתת עד היסוד.

רשף חן: לבוא ובכל מיני דמגוגיות קטנות לדבר אתי על יוסי פריצקי - אדוני היושב-ראש, זה ההבדל.

רשף חן: כאשר במפלגת שינוי מתברר דבר שברוב המפלגות כאן היו מגלגלים עיניים ואומרים: בוודאי, זו פוליטיקה - כאשר אנחנו לא מקבלים את זה כנורמה, ברגע שמתגלה דבר כזה, מרחיקים את האדם משורותינו, הולך חבר הכנסת גדעון סער ומסביר לנו שהנה אנחנו לא בסדר שהוא הסתנן לשורותינו מלכתחילה.

רשף חן: כן, אנחנו לא מושלמים.

רשף חן: אבל בניגוד גדול מאוד ליתר המפלגות - אני חייב לומר: מפלגות השלטון, בעיקר הליכוד והעבודה - כשמתגלה תקלה, אנחנו מתמודדים אתה, מודים בה ומנקים את השרץ, ואינני מתכוון במובן הזה לאדם אלא לתופעה, ואתם לא עושים את זה.

רשף חן: הציבור לא יסבול את זה, מפני שמותר לטעות אבל אסור לכסות.

רשף חן: יכולות להיות תקלות, אבל לא ייתכן שתבוא מפלגה ותגיד: השחיתות היא חלק מהשיטה, אין מה לעשות.

רשף חן: הציבור לא יסבול את זה.

רשף חן: תודה.

ראובן ריבלין: צריך לדעת ששרץ עוזבים ולא מנקים.

ראובן ריבלין: כתוב: "טובל ושרץ וידו", ואז אומרים: "מודה ועוזב ירוחם".

ראובן ריבלין: כלומר, זה שעוזב את השרץ, מרחמים עליו.

רשף חן: אצלנו עוזבים ומנקים.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: לא מנקים שרץ.

ראובן ריבלין: שרץ הוא שרץ, ולא ניתן לטהר את השרץ.

ראובן ריבלין: אומרים: עוזבים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת חמי דורון ורשף חן, האם אתם מבקשים שנצביע על ההסתייגויות?

חמי דורון: לא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הם ביקשו את ההסתייגויות לצורך הנמקה ולצורך דיבור, ולכן הם מסירים את הסתייגויותיהם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע בקריאה שנייה על הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005.

ראובן ריבלין: אני עובר להצבעה.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: - בקריאה שנייה על כל החוק, כי אין הסתייגויות להצבעה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 1–10 - 50 נגד - 1 נמנעים - 1 סעיפים 1–10 נתקבלו.

ראובן ריבלין: חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005, הנוגע לעיר נהרייה עבר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 54 נגד - אין נמנעים - אין חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד - 54, אין מתנגדים ואפס נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (הוראת שעה), התשס"ו-2005, המתייחס לעיר נהרייה, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים.

ראובן ריבלין: אנחנו מברכים את כל תושבי נהרייה, ומקווים שהבחירות אצלם יעברו בסדר טוב ובהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מבקש מהשר המקשר בתפקידו זה, שר התחבורה, מאיר שטרית, לעלות ולהציג את בקשת הממשלה - הודעת הממשלה על: א.

ראובן ריבלין: שינויים בחלוקת התפקידים בין השרים; ב.

ראובן ריבלין: צירוף שרים לממשלה; ג.

ראובן ריבלין: העברת סמכויות הנתונות לשר התעשייה והמסחר.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, להציג גם מועמדים שלא נמצאים פה?

ראובן ריבלין: אני רואה את המועמדים שנמצאים פה.

ראובן ריבלין: השר אולמרט נמצא פה, חבר הכנסת בוים נמצא פה וחבר הכנסת רוני בר-און נמצא פה כל הזמן.

מאיר שטרית: יפה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי הממשלה בישיבתה ביום 30 באוקטובר 2005 החליטה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לשנות את חלוקת התפקידים בין השרים כדלקמן: השר אהוד אולמרט יכהן בתפקיד שר האוצר ויחדל לכהן בתפקיד שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מאיר שטרית: השר וילנאי יכהן בתפקיד שר המדע והטכנולוגיה.

מאיר שטרית: השרה ציפי לבני תחדל לכהן בתפקיד השרה לקליטת העלייה.

מאיר שטרית: בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישור הכנסת לשינויים בחלוקת התפקידים בממשלה.

מאיר שטרית: כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, על-פי הצעת ראש הממשלה, לצרף שרים נוספים לממשלה, כלהלן: חבר הכנסת רוני בר-און, בתפקיד שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זאב בוים, בתפקיד השר לקליטת העלייה.

מאיר שטרית: השר זאב בוים יהיה גם השר המקשר בין הממשלה לבין הכנסת, במקום השר מאיר שטרית.

מאיר שטרית: בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש להודיע על כך לכנסת ולבקש את אישורה להודעה.

מאיר שטרית: הממשלה גם החליטה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את הסמכויות הנתונות לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה לפי חוק מינהל מקרקעי ישראל, התש"ך-1960, לשר התיירות אברהם הירשזון.

מאיר שטרית: תחילת תוקפו של סעיף זה במועד האישור האמור בסעיף א' לעיל.

מאיר שטרית: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מבקש את אישורה של הכנסת לכך.

מאיר שטרית: כן החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ד) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר את שטחי הפעולה של מינהל מקרקעי ישראל ממשרד התעשייה והמסחר למשרד התיירות.

מאיר שטרית: בהתאם לסעיף 9(א)(1) ו-(ב) לחוק הממשלה, התשס"א-2001, אני מודיע על כך לכנסת.

מאיר שטרית: תחילת תוקפה של הודעה זו במועד אישור האמור בסעיף א' לעיל.

מאיר שטרית: מהות הדברים, אדוני היושב-ראש, היא שכל השינויים בממשלה, המוצעים מטעם הממשלה, מובאים להצבעה כחבילה אחת.

מאיר שטרית: אם לא תתקבל החלטה - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר, אל תסבך.

ראובן ריבלין: אתם לא מורים, אלא מבקשים, שההצבעה תהיה כמקשה אחת.

ראובן ריבלין: אתה רק אומר שאם לא נעשה כך תמשוך הממשלה את ההצעה, כי הסמכות היא של יושב-ראש הכנסת.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אין צורך במשיכת ההצעה.

מאיר שטרית: מה שאני אומר הוא שהסעיפים ג'1 – העברת השינויים, אחריות למינהל מקרקעי ישראל וכן הלאה, ייכנסו לתוקף על-פי הודעתי רק אם יאושר סעיף א'.

מאיר שטרית: זאת אומרת שאם סעיף א' אינו מאושר, השינויים אינם נכנסים לתוקף.

ראובן ריבלין: אדוני מסבך את יושב-ראש הכנסת בעניין זה.

ראובן ריבלין: אני מבקש: בידי חוות דעת משפטית שמבקשת ממני לדאוג למה שנקרא "האיזון בין כוחה של הממשלה, כוחו של ראש הממשלה כלפי הממשלה וכוחה של הכנסת בדבר פיקוח על הרכב הממשלה".

ראובן ריבלין: אני מבקש שאדוני לא יתנה את הסעיף.

ראובן ריבלין: הבנתי, ההסתייגות של אדוני היא רק לגבי סעיף ג', אם וכאשר יהיה השר אולמרט לשר האוצר, אתה מבקש את ההעברה.

מאיר שטרית: אמת.

ראובן ריבלין: בעניין זה אין לי התנגדות, ואני אפעיל את שיקול דעתי.

ראובן ריבלין: אני מודה לשר על הבהרתו.

מאיר שטרית: לכן הבהרתי, כדי שלא תהיינה אי-הבנות בעניין.

ראובן ריבלין: ברור.

ראובן ריבלין: כל עוד השר אולמרט הוא שר התעשייה והמסחר, הסמכויות נשארות בידיו.

ראובן ריבלין: אם הוא יתמנה לשר האוצר, אתה מבקש להעביר את סמכויותיו בעניין מינהל מקרקעי ישראל.

ראובן ריבלין: אני מודה לאדוני.

ראובן ריבלין: ההבהרה שלך ברורה, אין לי הסתייגות לגביה ואני אכבד את בקשת הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, קודם כול, בהתאם למוסכם בין הקואליציה לאופוזיציה, ההצבעה בסעיף זה לא תתקיים לפני השעה 21:15, על-פי בקשת יושב-ראש הקואליציה ומרכז האופוזיציה.

ראובן ריבלין: אנחנו מתחילים את הדיון.

ראובן ריבלין: הדיון הוא בהתאם להחלטת ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מבקש להודיע, שבהתאם להחלטת ועדת הכנסת יינתנו עשר דקות דיבור לליכוד, עשר דקות לעבודה-מימד, שמונה דקות לשינוי ולש"ס, ולכל שאר הסיעות – חמש דקות.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים - נציג סיעת שינוי, חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

ראובן ריבלין: לשינוי שני דוברים.

ראובן ריבלין: הראשון, חבר הכנסת ליבוביץ, ידבר ארבע דקות.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, סיעת שינוי החליטה להתנגד למינוי השרים, להודעת הממשלה בדבר שינוי בחלוקת התפקידים בין השרים ולצירוף חברי הכנסת לממשלה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד להחלטת הממשלה, ועם כל הכבוד לשרים שרוצים למנות – חלקם, אולי כולם, יכולים להיות שרים טובים ומוכשרים, השר אולמרט בתפקיד שר האוצר, וגם חבר הכנסת בוים, או חבר הכנסת בר-און, כל אחד בתפקיד שמייעדת לו הממשלה – עם כל הכבוד, אנחנו רואים את מחול השדים ואת כל מה שקורה כאן.

אילן ליבוביץ: הייתי אומר לראש הממשלה: במקום כל ההתרוצצות הזאת, בואו נגמור את כל הפארסה הזאת.

אילן ליבוביץ: סגן השר והבה, במקום לנסות לכופף זה את זה בתוך סיעת הליכוד, בוא נודיע לכנסת, לעם בישראל, שראש הממשלה אינו יכול לשלוט, כי אם הוא לא יכול להביא אנשים מתוך מפלגתו ולמנות אותם לשרים, בואו נפזר את הכנסת ונלך לבחירות כמה שיותר מהר, כדי לסיים את הפארסה הזאת אחת ולתמיד.

אילן ליבוביץ: סגן השר והבה, אתה לא מצפה שהאופוזיציה תמשיך לתת רשת ביטחון או להציל את ראש הממשלה מציפורני חברי הכנסת ממפלגתו שלו.

אילן ליבוביץ: אם הוא לא יכול לעשות סדר אצלו בבית, לשלוט במפלגה שלו ולהביא שינויים בתפקידים של שרים ומינויים של חברי הכנסת ממפלגתו לשרים, מה לו להלין ועל מה עליו להתלונן?

אילן ליבוביץ: הגיע הזמן לשים לזה קץ.

אילן ליבוביץ: יכול להיות שהם יכולים להיות שרים טובים, יכול להיות שהגיע הזמן, אבל הגיע הזמן להפסיק את המשחק הזה ולשים לו סוף.

אילן ליבוביץ: מספר השרים – היום יש לנו 20 שרים ו-12 סגנים.

אילן ליבוביץ: רבע מבאי הבית הזה יושבים ברשות המבצעת ואינם עושים את עבודתם בתוך הבית.

אילן ליבוביץ: אם נוסיף עוד שרים וסגני שרים – הרי יש סיעות שכבר היום חבריהן שנותרו בבית רצים בין הוועדות, לא אומר כמו עכברים מורעלים, אבל אינם מספיקים להיות נוכחים בכל הוועדות ולקיים את הפיקוח, הבקרה ועבודת החקיקה בצורה סדירה, מכיוון שהם חברים בכמה וכמה ועדות.

אילן ליבוביץ: ניקח לדוגמה את מפלגת העבודה, ש-11 מ-19 חבריה משמשים ברשות המבצעת, או את סיעת הליכוד, שמחצית חבריה הם חברים ברשות המבצעת.

אילן ליבוביץ: עם כל הכבוד, את הדבר הזה צריך להפסיק.

אילן ליבוביץ: כבר קבענו בעבר שממשלה צריכה להיות קטנה כדי להיות יעילה.

אילן ליבוביץ: לא ממשלה מנופחת, מלאה שרים וסגני שרים, שכולם כיבודים ומתנות ולשכות כדי לרצות את אותם חברים מבית אשר תמכו לכל אורך הדרך וסייעו לראש הממשלה בהצבעה כזאת או אחרת.

אילן ליבוביץ: הרי היום אנחנו ממנים את השרים לא בגלל כישורים, אלא בגלל קשרים, חבר הכנסת והבה.

אילן ליבוביץ: אתה כבר מונית לתפקיד סגן שר.

אילן ליבוביץ: מה לעשות, אין לכנסת יכולת לפקח על מינוי סגני שרים.

אילן ליבוביץ: אולי כדאי שהכנסת תפקח גם על מינוי סגני שרים.

מגלי והבה: אתם רוצים את מינוי סגני השרים?

אילן ליבוביץ: לא, חבר הכנסת והבה, ממש לא רוצים.

אילן ליבוביץ: אם ראש הממשלה אינו יכול להשליט סדר בסיעתו ולהביא למינוי השרים שהוא רוצה, ואינו יכול למנות את החברים שתמכו בו לשרים בממשלה, הגיע הזמן להודיע על פיזור הכנסת וללכת לבחירות, ולא להמשיך את הפארסה שמתנהלת כאן.

אילן ליבוביץ: תראה מה קורה כאן – מעבר למליאה, במזנון – את ההתרוצצות ואת מחול השדים, איך זה נראה בשבועיים האחרונים כאשר אתם מנסים - - -

מגלי והבה: אם נלך לבחירות נכפיל את כוחנו.

אילן ליבוביץ: אם נלך לבחירות, חבר הכנסת והבה, תצטרכו להחליט איך אתם נראים, אם זה הליכוד של אריק שרון או הליכוד של בנימין נתניהו ושל עוזי לנדאו.

אילן ליבוביץ: תצטרך להחליט באיזה צד אתה נמצא ואיך המפלגה נראית, אם היא מפלגה של שתי גדות לירדן או מפלגה של ההתנתקות, באיזו מפלגה אתה נמצא.

אילן ליבוביץ: כשתחליטו אולי תוכלו ללכת לבחירות.

אילן ליבוביץ: כרגע, כמו שאתם נראים, עדיף ללכת לבחירות ולגמור את הפארסה הזאת.

אילן ליבוביץ: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת ליבוביץ.

חמי דורון: חבר הכנסת בייגה שוחט, בבקשה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, סיעת העבודה-מימד תתמוך ברובה בהצעת הממשלה ותצביע בעד מינוים של שלושת השרים.

חמי דורון: לחברי הכנסת עמיר פרץ ואילנה כהן, שחברים היום בסיעה שלנו, יש חופש הצבעה בעניין הזה על-פי ההסכם, וככל הנראה הם יצביעו נגד.

חמי דורון: יש חבר נוסף שמתלבט ועדיין לא יודע איך וכיצד יצביע.

חמי דורון: אנחנו תומכים בהחלטה זו מסיבה מרכזית: אנחנו כרגע עדיין שותפים בקואליציה, וברגע שאנחנו שותפים בקואליציה אנחנו צריכים לכבד את החלטות הממשלה.

חמי דורון: מה גם ששני המקומות שהתפנו הם מקומות של שרים מהליכוד שעזבו את הממשלה מסיבותיהם והעניין נראה לנו עניין פנימי של הליכוד.

חמי דורון: מובן שאין לנו שום דבר אישי נגד מי משני המועמדים החדשים ונגד המועמדות של השר אהוד אולמרט לתפקיד שר האוצר, שאותו הוא כבר ממלא בשלושת החודשים האחרונים.

חמי דורון: גם זאב בוים וגם רוני בר-און הם אנשים ראויים לשבת בממשלת ישראל ברמה האישית.

חמי דורון: יכולה להיות אתם מחלוקת על עמדות, אבל בסיכומו של דבר כל אחד מהם בא מתחום אחר.

חמי דורון: אני מכיר הרבה יותר זמן את זאב בוים, מהתקופה שבה עוד היה ראש עיריית קריית-גת ומהפעילות בכנסת.

חמי דורון: אני והסיעה שלמים עם ההצבעה בעניין.

חמי דורון: אני רוצה להגיד שזה לא אומר שיש בסיעת העבודה או במפלגת העבודה הסכמה על עתיד הממשלה ועל קיומה.

חמי דורון: יכול להיות שבתקופה הקרובה ביותר נראה מחלוקות גדולות מאוד בתוך סיעת העבודה, שיהיו רלוונטיות לנושא התקציב.

חמי דורון: כידוע לכם, שרי העבודה, בדיון הממשלתי על אישור התקציב, הצביעו נגד התקציב, ובישיבת סיעה שהתקיימה היום הוחלט שכל זמן שלא מתבררים נושאים מרכזיים, לא שוליים, במבנה התקציב, בהעדפות של התקציב וכן במסגרת של התקציב, מפלגת העבודה לא תצביע בעדו בקריאה ראשונה.

חמי דורון: אני מניח שכאשר תסתיים הפרשה הזאת כפי שתסתיים, ואני מקווה שהצעת הממשלה תעבור, אנחנו צפויים בתקופה הקרובה ביותר לא לדיונים ולהרמוניה שקיימים היום בסיעה לגבי ההצעה הזאת, כי הם אינם קיימים ככל שהדברים נראו ונשמעו לי בדיונים בסיעה בנושא התקציב, שהוא נושא קריטי ומלא ויכוחים ואי-הסכמות.

חמי דורון: האווירה היום אומרת, שאם לא ייעשה שינוי לפני הקריאה הראשונה - אני חוזר ואומר: לפני הקריאה הראשונה - מפלגת העבודה לא תוכל לתמוך בתקציב בקריאה ראשונה למרות ההבטחות של שר האוצר וראש הממשלה שייעשו שינויים.

חמי דורון: אם יש שינויים, צריך לעשות אותם כדי לראות אותם טרם הקריאה הראשונה.

חמי דורון: אני רוצה להתייחס לנושא נוסף שקשור למה שמובא כאן היום, והוא נושא מינהל מקרקעי ישראל.

חמי דורון: אני מכיר את המינהל שנים רבות, עוד מתפקידי הקודמים טרם היותי חבר הכנסת, ואני יודע את חשיבות תפקודו של המינהל ואת עוצמתו כמחזיק חלק ענק, למעלה מ-90% מהקרקעות הראויות לבנייה במדינת ישראל.

חמי דורון: אני יודע שהמערכת של מינהל מקרקעי ישראל מיטלטלת על-פי שיגיונות ורצונות של שרים, בעיקר של ראש הממשלה הנוכחי, ועוברת ממשרד למשרד יחד עם שר כזה או אחר, בעיקר ראש הממשלה, כאילו זה איזה צעצוע שמישהו צריך לשחק אתו ולוקח אותו ממשרד השיכון למשרד התשתיות, ממשרד התשתיות למשרד ראש הממשלה, וקודם הוא היה במשרד החקלאות.

חמי דורון: סיבוב שלם, דרכים שלמות ומערכת שלמה שאי-אפשר לשבח אותה על יעילותה, על עבודתה ועל האופציות שהיא נותנת לפיתוח הקרקע, לשחרור הקרקע, והתכלול, והביורוקרטיה.

חמי דורון: המערכת הזאת נעה ממשרד למשרד על-פי הסכמים קואליציוניים, על-פי תחושה של כוח, ונודף ריח רע.

חמי דורון: יש להבין שזה יוצר תחושה גרועה מאוד בציבור, באלה שמכירים את העניין, והמעבר ממקום למקום וממשרד למשרד הוא כאילו אלה ששולטים במינהל מקרקעי ישראל חושבים שאפשר להפיק ממנו יתרונות פוליטיים בוודאי, וחס וחלילה גם יתרונות אחרים, שאני לא רוצה לפרט.

שאול יהלום: בכל זאת, לגופו של עניין, משרד התיירות הכי מתאים.

שאול יהלום: לא.

שאול יהלום: אני אגיד לך בדיוק מי המשרד המתאים.

שאול יהלום: אמרתי את זה בשנת 1995, בהיותי שר האוצר, ומה שאמרתי היה עשוי לגרום לחבר מפלגתי, פואד בן-אליעזר, לאבד את מינהל מקרקעי ישראל.

שאול יהלום: למה אתה תומך עכשיו?

שאול יהלום: אני אסביר לך.

שאול יהלום: המשרד שבו צריך להיות המינהל הוא משרד התשתיות, ואני אומר גם למה.

שאול יהלום: הוא לא יכול להיות במשרד שמשתמש בקרקע.

שאול יהלום: פעם הוא היה במשרד החקלאות, היתה הטיה מובהקת לכל נושא החקלאות ולא התחשבו כלל במגזר העירוני בתוך המינהל.

שאול יהלום: לאחר מכן הוא עבר למשרד השיכון, והנושא המרכזי אז היה הבנייה של משרד השיכון.

שאול יהלום: הוא לא התייחס לתעשייה - הוא התייחס, כמובן, ואי-אפשר להגיד שלא נעשה שום דבר, אבל בעיקרון הוא היה במשרד שהוא צרכן קרקע.

שאול יהלום: משרד התשתיות הוא משרד שמנהל תשתיות והוא עצמו איננו צרכן של תשתיות.

שאול יהלום: הוא לא צרכן של מים.

שאול יהלום: - - - כמו יו-יו עובר לתיירות.

שאול יהלום: אני אגיד לך למה אני מצביע בעד.

שאול יהלום: חבר הכנסת יהלום, ראיתי אותך עומד פה במצבים רבים כחבר קואליציה, שמעתי אותך אומר דברים בכיוון מסוים ומצביע בכיוון אחר.

שאול יהלום: אנחנו חיים במשטר מסוים שבו לפעמים המשמעת קובעת.

שאול יהלום: אני אומר את דעתי, מה צריך לעשות, ואני גם אסביר אותה.

שאול יהלום: במשרד התשתיות יש נושא האנרגיה, יש נושא הגז, שהוא גם אנרגיה, יש נושא המים, יש נושא המחצבים, וצריך להיות גם נושא שימוש הקרקע, שהוא נכס תשתית ונכס שמשתמשים בו כל אזרחי ישראל באמצעות משרדי הממשלה הרלוונטיים - שיכון, חקלאות, תעשייה ותיירות.

שאול יהלום: מעבירים את זה, כמובן, למשרד התיירות, כי שר התיירות, חברי הטוב אברהם הירשזון, הוא איש אמונם של אהוד אולמרט ושל ראש הממשלה.

שאול יהלום: כל אחד הרי מבין את זה.

שאול יהלום: למה שהנהלת המינהל תתייחס ברצינות לשר שאחראי עליה כאשר היא יודעת שמחר בבוקר יחול שינוי וכל המערכת הזאת תשוט הלאה בתוך הלבירינט הבלתי-ברור הזה, שמדיף ריח רע, כפי שאמרתי.

שאול יהלום: היום יש שר תשתיות אחד, מחר יש שר תשתיות שני, והדברים יכולים להשתנות, אבל המינהל התקין וההתנהלות הנכונה של המדינה מחייבים טיפול רציני במוסד כל כך חשוב, בעל משמעות למשק, בעל משמעות להרבה מאוד אזרחים, שהיה צריך להיות במשרד התשתיות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, מותר לי לשאול אותו שאלה?

חמי דורון: חבר הכנסת יהלום, אתה לא מפסיק שאלות כל הזמן.

חמי דורון: מה יהיה?

חמי דורון: מבחינתי זה בסדר.

חמי דורון: אני מתאר לעצמי שמבחינתך זה בסדר.

חמי דורון: מה שכבודו יחליט.

חמי דורון: יש לך עוד 40 שניות, תביא את זה בחשבון.

חמי דורון: שאלה קצרה, חבר הכנסת יהלום.

שאול יהלום: מילא שני השרים, אתה יכול להגיד שלא היתה לכם השפעה, כי זה קשור לראש הממשלה ולסיעתו, אבל מפלגת העבודה יכלה להגיד, עם כל הכבוד: לנושא הזה של חלוקה וטלטול המינהל ביו-יו אנחנו לא מסכימים.

שאול יהלום: הנושא לא עלה, אני מודה ומתוודה.

שאול יהלום: התייחסתי לזה במשך חיי הציבוריים, גם בממשלה וגם בכנסת, לא פעם ולא פעמיים, וחשבתי שמן הראוי שאגיד את זה.

שאול יהלום: אני רוצה לסיים ולומר, שראש הממשלה צריך להתכבד, ואם לא יצליח להעביר את הנושא של שלושת השרים, לבחור עוד היום שר אוצר למדינת ישראל.

שאול יהלום: אני לא רוצה, חס וחלילה, לפגוע בידידי זאב בוים ורוני בר-און, ואני מאחל להם שבהצבעה הגורלית מבחינתם – במידה שלהיות שר זה גורל, אבל זה דבר חשוב, איש פוליטי רוצה את זה ואני יכול להבין אותם.

שאול יהלום: אבל אם לא, אני פונה לראש הממשלה לגלות אחריות.

שאול יהלום: הוא לא יכול לשחק את המשחקים הפוליטיים הפנימיים שלו בתוך מפלגתו, והוא צריך לבחור שר אוצר.

שאול יהלום: אנחנו יודעים שיש בבית הזה רוב לבחירתו של אהוד אולמרט לשר האוצר.

שאול יהלום: אי-אפשר להשאיר את המערכת הממשלתית ללא שר האוצר.

שאול יהלום: שר האוצר זה לא רק תקציב וועדת-בכר ושאלות של מיסוי, זה המון החלטות, כמעט כל יום, מאוד חשובות.

שאול יהלום: המשק ומשרדי הממשלה מתנהלים דרך האוצר, ולכן חשוב לעשות את זה.

שאול יהלום: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לאדוני.

חמי דורון: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת אריה אלדד.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שולחן ממשלה יתום, מה לעשות.

חמי דורון: יש כאן נציג של הממשלה, סגן השר בוים.

נסים דהן: אני מכבד מאוד את סגן השר בוים, בטח בידידות האישית משכבר הימים שיש בינינו.

נסים דהן: בקונסטלציה אחרת הוא היה הראשון בין הראשונים להיות שר, והיינו תומכים בזה ומברכים.

נסים דהן: אבל, חבר הכנסת ואדוני סגן השר בוים, בוא אספר לך לאיזו ממשלה אתה כל כך רוצה להצטרף.

נסים דהן: אתה כנראה לא מכיר אותה.

נסים דהן: אם היית מכיר את הממשלה שמציעה לך כיסא ליד שולחנה, היית בורח ממנה כמו מאש.

נסים דהן: אבל אתה כנראה לא יודע.

נסים דהן: ההצבעה שלנו היום נגד היא בכלל לא ברמה האישית.

נסים דהן: אנחנו בטוחים שאתה ראוי יותר מהרבה שרים שיושבים ליד שולחן הממשלה.

נסים דהן: גם חברך, חבר הכנסת ויושב-ראש ועדת הכנסת רוני בר-און, היה ראוי, וההצבעה שלנו היום נגד היא לא שאנחנו חושבים שאתם לא ראויים, אלא שאנחנו חושבים שהעיתוי הוא לא נכון.

נסים דהן: זה לא הזמן להרחיב את הממשלה, הזמן הוא לפרק את הממשלה, ללכת לבחירות ולבוא עם הרכב חדש, גם של הכנסת וגם של הממשלה.

נסים דהן: אבל היות שאתה כל כך רוצה כנראה – אם לא היית רוצה אף אחד לא היה כופה את זה עליך, זה לא כמו אצלנו, שהרב עובדיה יוסף כופה על מישהו להיות שר גם כשהוא לא רוצה – סביר להניח שאתה לא יודע לאיזה שולחן ממשלה אתה מצטרף, לאיזה קן צרעות רוצים לצרף אותך.

נסים דהן: צדיק תמים כמוך, ישר והגון, רוצים לקלקל אותו במו ידיהם ולעשות אותו חלק מקן הצרעות הזה של הממשלה הכושלת, האטומה – אני לא רוצה להגיד שהם רשעים, אבל בהחלט החוקים שהם חוקקו בשנתיים-שלוש השנים האחרונות הם חוקי סדום, ואני אספר לך למה.

נסים דהן: ישבתי בוועדת הכספים, ויעיד חבר הכנסת חיים אורון, שישב גם הוא היום בוועדה במסיבת פרידה לחבר הכנסת בייגה שוחט, ואמר מרכז הליכוד בוועדת הכספים – אני רוצה להביא גאולה לעולם – חבר הכנסת דני בנלולו: אם היינו יודעים לפני שלוש שנים, בדיונים על התקציב, לאילו תוצאות הרות-גורל הממשלה הזאת סוחפת את האזרחים שלה, היינו מצביעים נגד.

נסים דהן: אנחנו מתנצלים שלא ידענו, אנחנו מבקשים סליחה מהציבור שהצבענו כמו שהצבענו לפני שלוש שנים.

נסים דהן: אלו דבריו של חבר הכנסת דני בנלולו, והוא אמר אותם באומץ במסיבת פרידה לחבר הכנסת בייגה שוחט.

נסים דהן: הוא אמר לבייגה שוחט: חבל שלא שמענו לך.

נסים דהן: את הדברים האלה, שקורים היום, אמרת אז.

נסים דהן: חשבתי שאם חבר הכנסת דני בנלולו אומר את זה באומץ, אז הממשלה - שהוא חלק ממנה, כי הוא חבר הקואליציה - לפחות תשנה את המדיניות.

נסים דהן: אין שום שינוי במדיניות הממשלה.

נסים דהן: לצערי הרב, הממשלה שאתה כל כך רוצה להצטרף אליה, חבר הכנסת בוים – ואתה מתאים יותר מרובם שם, אתה היית עושה עבודה הרבה יותר יפה מרוב חברי הממשלה שם, אבל לא כדאי לך – היא קן צרעות.

נסים דהן: בסוף יתלו בך את כל הכישלונות של הממשלה הזאת.

נסים דהן: אתה יודע מה המשמעות של 600,000 ילדים מתחת לקו העוני?

נסים דהן: אני יודע מה אתה חושב ברגע זה, אתה אומר: אני אשנה את המצב, תנו לי הזדמנות ואני אוכיח שאני יכול לשנות.

נסים דהן: חבר הכנסת זאב בוים, אתה טועה, לא ייתנו לך לשנות, עם כל הרצון הטוב שלך.

נסים דהן: ואני יודע שיש לך יכולות, ואתה יכול לשנות אם היו נותנים לך, אבל לא ייתנו לך.

נסים דהן: רוצים אותך שם כקישוט, וחבל מאוד שרוצים להשתמש בך כנוצה לכובע של ראש הממשלה בלבד.

נסים דהן: אתה נוצה מאוד מכובדת, אחרת לא היו מציעים לך את זה.

נסים דהן: ממשלה שמסוגלת לדבר גבוהה-גבוהה על קידום החינוך, ולהרוס את החינוך; ממשלה שמדברת גבוהה-גבוהה על שוויון זכויות ועל צמצום פערים, ומגדילה את הפערים ושוויון הזכויות נהרס בכל מקום; ממשלה שמדברת על כך שהיא רוצה להיות ממשלה יותר יהודית, ראש הממשלה עמד כאן על הדוכן והבטיח: אני לא אתן לפגוע בקודשי ישראל - ואתה יודע מה המציאות במדינה: אין מקום אחד שלא נפגעו קודשי ישראל.

נסים דהן: במקומות שהיו מקוואות, נסגרו חלק מהם.

נסים דהן: במקומות שבהם בתי-כנסת תפקדו, חלק מהם נסגרו בגלל הגזירות של הממשלה.

נסים דהן: רבנים פוטרו או שהם לא מקבלים את שכרם.

נסים דהן: יש לי מכתב מרב חשוב, שכבר חמישה חודשים לא מקבל שכר ואין לו עם מי לדבר בכלל.

נסים דהן: ועומד פה ראש הממשלה ומבטיח: אני כראש ממשלה אדאג שהמדינה הזאת תישאר עם אותם סממנים של מדינה יהודית, שכל כך חשובים לנו, ושום דבר לא מתקיים.

נסים דהן: על פגיעה בחלשים דיברנו?

נסים דהן: על תרופות לחולים דיברנו?

שמואל הלפרט: קצבאות ילדים.

נסים דהן: על קצבאות הילדים, שהרעיבו פה ילדים, דיברנו?

נסים דהן: למי אתה רוצה להצטרף, ריבונו של עולם, זאביק?

נסים דהן: אני כבר לא מדבר על ההתנתקות, שפילגה את העם.

נסים דהן: זה מאחורינו, אבל אלה שסבלו ואשר גירשו אותם מהבית, מצאו להם פתרון?

נסים דהן: תשאל את חבר הכנסת חיים אורון כמה בכיתי בוועדת הכספים כשדנו על חוק פינוי-פיצוי.

נסים דהן: אמרתי: יהיה הבדל של ת"ק פרסה על ת"ק פרסה בין מה שכתוב למציאות, והם צחקו עלי.

נסים דהן: הם אמרו: מה שכתוב זה מה שיהיה.

נסים דהן: אמרתי להם, והם ידעו את דעתי, שהמימוש בשטח יהיה הרבה יותר קשה ממה שכתוב.

נסים דהן: לצערי הרב צדקתי.

נסים דהן: למאות משפחות עדיין לא נמצא פתרון – לא תעסוקה ולא דיור – והם סובלים חרפת רעב.

נסים דהן: האם מישהו האמין, כשחוקקנו את החוק, שמי שמגיע לו על-פי החוק מינימום 400,000 דולר יסתובב כמו עני בפתח?

נסים דהן: והם מסתובבים כמו עניים בפתח.

נסים דהן: אוספים להם כסף לקנות בגדים לחורף.

נסים דהן: האם מי שיש לו 400,000 דולר בבנק צריך שיאספו לו כסף לקנות בגדים לחורף?

נסים דהן: איפה נשמע כזאת במדינת ישראל?

נסים דהן: מוסיפים 47 מיליון ש"ח כי לא מצליחים למצוא להם פתרון, והם ממשיכים להיות בבתי-מלון.

נסים דהן: זה לוקסוס להיות בבתי-מלון?

נסים דהן: מי שצריך להתחיל את השנה, והילדים שלו מזמן היו צריכים להתחיל ללמוד בצורה מסודרת, והוא מסתובב בבתי-מלון אולי ליד ים-המלח, אולי באשקלון, אולי בבאר-שבע, אפילו לא יודע איפה הילדים שלו ילמדו.

נסים דהן: זאת ממשלה שאתה רוצה להצטרף אליה, זאביק?

נסים דהן: תרשה לי לקרוא לך כך, כבוד סגן השר, הרי הידידות שלנו כל כך עמוקה מאותם ימים שבהם שיתפנו פעולה.

נסים דהן: אל תצטרף לממשלה הזאת, ברח ממנה כמו מאש.

נסים דהן: לכן, מורי ורבותי, רק בגלל המחויבות לידידות הזאת נציל אתכם בכוח – נצביע נגד, ונקרא לכולם להצביע נגד, כי אנחנו לא חושבים שזה הדבר הנכון, שזאת לא הממשלה הראויה שאתה צריך להיות חבר בה.

נסים דהן: יבואו ימים שבהם תהיה חבר בממשלה מכובדת, ואז תעשה גדולות למען ישראל ותקבל את הכבוד המתאים לך.

נסים דהן: תברח מהממשלה הזאת.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת דהן.

חמי דורון: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה, ואחריו - חבר הכנסת חיים אורון.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי חברי הכנסת, 20 שרים כבר יש לנו, ו-12 סגני שרים עוזרים על-ידם, אבל רוצים עוד.

אריה אלדד: הטענה של הממשלה היא שרוצים עוד כדי למלא את השורות.

אריה אלדד: בדרך הסוערת שעברנו בקיץ הזה נפלו כמה חללים, וצריך למלא את השורות החסרות ולמלא את החסר.

אריה אלדד: אבל אם תשימו לב למה שקורה בוועדות הכנסת – וכולכם מכירים את המצב שם: מרוב צ'יף לא נשארו לו אינדיאנים; מרוב גנרלים כבר אין לו חיילים.

אריה אלדד: אני חושש מה יקרה עוד מעט בהצבעות בוועדת הכספים לקראת התקציב, אם הוא ירצה לרכוש לצדו את כל אלה שהיום אינם נאמנים לו במאה אחוז, את כל אלה שהיו מורדים או כתומים בקיץ האחרון.

אריה אלדד: גם הם יהיו שרים או סגני שרים, אחרת למה שיצביעו בשבילו?

אריה אלדד: הרי אנשים לא מצביעים כאן בגלל נאמנות אידיאולוגית לליכוד, או בגלל המחויבות שלהם לארץ-ישראל, אלא אם כדאי או לא כדאי, ולכן גם אותם ינסו לקנות שם.

אריה אלדד: את מי מינו לסגני שרים ממש לפני הפגרה?

אריה אלדד: ואת מי מבקשים למנות לשרים היום?

אריה אלדד: וזה כן אישי; בניגוד למה שאמר חבר הכנסת דהן, שכל דבריו אינם אישיים, מה שאני מתכוון לומר הוא אישי.

אריה אלדד: רוצים למנות לשרים את מי שהיו נאמנים לראש הממשלה ותמכו בו בגירוש ובעקירה, ומבקשים שנתמוך בהצבעה הזאת.

אריה אלדד: 500 משפחות יושבות חודשים בבתי-מלון, בכלובי זהב, כי בער מאוד לממשלה הזאת לגרש, לעקור ולהרוס, גם כששום דבר לא היה מוכן לקליטה.

אריה אלדד: לא משנה אם מוכן או לא, נהרוס.

אריה אלדד: אחר כך נדאג.

אריה אלדד: והיום הם תקועים בבתי-מלון, בגדי החורף שלהם במכולות, וכשהם באים למינהלת סל"ע, השם האורווליאני שבא להסתיר - הם מסייעים למגורשי עזה, מסייעים – כשהם באים לשם לבקש פיצויים מבקשים מהם את הארנונה משנת 1975, את תשלומי החשמל מ-1982 ואת האישור שהילד שהיום בצבא גמר כיתה ד'.

אריה אלדד: איפה הניירות?

אריה אלדד: אולי במכולה, אבל אסור להם לפתוח את המכולה, כי אם הם יפתחו את המכולה הם יאבדו את הביטוח.

אריה אלדד: ומי יכול להחזיק את הניירות?

אריה אלדד: המפרק של גוש-קטיף, אבל הוא לא יעביר את זה למינהלת.

אריה אלדד: עושים להם את המוות.

אריה אלדד: ומרוב שעושים להם את המוות גם מבקשים שנעזור להם למנות עוד שרים בממשלה הזאת, שעושה את המוות למגורשים.

אריה אלדד: וממי הם מבקשים?

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, אפשר שאנחנו עושים חסד וצדקה למועמדים לתפקידי שרים כאשר אנחנו מתנגדים ויוצאים למנוע את מינוים.

אריה אלדד: למה חסד ולמה צדקה?

אריה אלדד: תזכרו את מאמר הנביא ישעיהו: שרייך סוררים וחברי גנבים, כולו אוהב שוחד ורודף שלמונים, יתום לא ישפוטו וריב אלמנה לא יבוא אליהם.

אריה אלדד: היום אנחנו מבקשים למנוע מיהודים לבוא לחבורה הזאת, ואין להם אלא להודות לנו.

אריה אלדד: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת אלדד.

חמי דורון: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חמי דורון: אחרי חבר הכנסת אורון – חבר הכנסת שאול יהלום.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הדיון הזה הוא אחד הדיונים היותר משונים שאני זוכר בבית הזה.

חיים אורון: לכאורה אין בעיה.

חיים אורון: לפני כשעה הסתיימו פה הצבעות אי-אמון, ובכולן זכתה הממשלה ברוב.

חיים אורון: הממשלה קיבלה רוב ברור, והצעות האי-אמון של סיעות הבית נפלו.

חיים אורון: עם זה, הדיון הזה כנראה מתנהל בידיעה ברורה של כל הנוגעים בדבר, שההצעה שהשר המתאם, השר שטרית, הביא לכאן לא תעבור.

חיים אורון: ולמה לא?

חיים אורון: לא משום שזאב בוים מתאים להיות שר הקליטה פחות מהשר מכהן היום; לא משום שרוני בר-און אינו מתאים להיות שר התמ"ת.

חיים אורון: ואגב, אני מצהיר פה מעל דוכן הכנסת, כי לדעתי כל חבר הליכוד טוב להיות שר האוצר יותר משר האוצר הקודם, ביבי נתניהו.

חיים אורון: ומבחינה זאת, אם אני צריך לבחור בין אהוד אולמרט ובין ביבי נתניהו - אהוד אולמרט.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, יש לי נאום מעכשיו עד הבוקר, אבל נשארו לי רק שלוש דקות וחצי להסביר למה אנחנו מצביעים נגד הממשלה הרעה הזאת, גם בנושא המדיני, גם בנושא החברתי וגם בשל רמת השחיתות שבחסותה ובתוכה ובצלה היא מתנהלת וכו' וכו'.

חיים אורון: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת.

חיים אורון: למה בעצם נראה שהבקשה שעומדים להצביע עליה פה עכשיו לא תעבור?

חיים אורון: היא לא תעבור משום שהמפלגה הגדולה בכנסת, סיעת הליכוד, במתכונתה הנוכחית, סיימה את תפקידה ואינה יכולה להיות מפלגת השלטון.

חיים אורון: היא אינה יכולה להיות מפלגת השלטון לא ברמה של סדרי מפלגות, אלא ברמת האחריות למה שמפלגת שלטון מחויבת לו, כלומר הדבר האלמנטרי – להיות מחויבת לעמדות שהיא מצהירה עליהן.

חיים אורון: קבוצה מתוך המפלגה הזאת – ונכנס חבר הכנסת דוד לוי, שאני מאוד מעריך אותו – אינה מקבלת את עמדות ראש הממשלה, ולכן לא תצביע בעד מינוי השרים.

חיים אורון: אם כן, למה לכל השדים והרוחות הם מפלגה אחת?

חיים אורון: למה לא עושים את הדבר האלמנטרי ביותר – או שאלה ילכו לאן שהם צריכים ללכת, או שאלה ילכו לאן שהם צריכים ללכת.

חיים אורון: הם לא יכולים להישאר יחד.

חיים אורון: מסתובבים פה כל מיני עסקנים, המזנון מלא אותם, וגם שליחים מטעם, ואומרים: אולי גם הפעם תצביעו, תצילו את ראש הממשלה?

חיים אורון: אנחנו הצלנו את ראש הממשלה עד להינתקות; אבל מעבר לעניין של עד להינתקות, מה הסיבה האמיתית לקיום מפלגת שלטון שבה אלה אומרים על אלה, ואלה אומרים על אלה, דברים שאנחנו, גם כשאנחנו מתרגזים מאוד, חבר הכנסת דוד לוי, אנחנו נזהרים מלומר אותם, או מנימוקים של תרבות או מהנימוק שיש לנו כנראה נימוסים אחרים.

חיים אורון: אז למה אתם יושבים יחד?

חיים אורון: אל תשבו ביחד.

חיים אורון: נלך אל הציבור וכל אחד יאמר את דעתו.

חיים אורון: חבר הכנסת דוד לוי, אתה יודע טוב ממני, שאתה וראש הממשלה לא יכולים להיות במסגרת פוליטית אחת.

חיים אורון: אם אתם הגונים עם עצמכם ועם הציבור, ואתה איש הגון - אני לא עוסק בליכוד - רק אל תבואו ביחד לכנסת לבקש שלטון.

חיים אורון: משמעות ההצבעה היום שאתם באים ביחד לכנסת ומבקשים שלטון.

חיים אורון: בשם מי?

חיים אורון: בעד עמדה א' או בעד עמדה ב'?

חיים אורון: בעד גישה א' או בעד גישה ב'?

חיים אורון: חברי הכנסת, המערכת הפוליטית הישראלית מגיעה לשפל, שאם היא לא תבלום אותו אז באמת, כפי ששמעתי - אמרו היום בסיעת הליכוד, הכול נמשך.

חיים אורון: מועדון של 40 שרבים אחד עם השני על רקע אישי.

חמי דורון: חבר כנסת אורון, אומנם סיימת, אבל לאור העובדה שאין אף נציג של הממשלה כאן והיות שאמרת שיש לך המון מה לומר, אני אאפשר לך לומר כל זמן שאין פה נציג של הממשלה.

חיים אורון: תודה רבה.

חיים אורון: ואז, אדוני היושב-ראש, אתה שואל את עצמך.

חיים אורון: אם היום יאושר פה הצירוף של שלושה שרים לממשלה - ואם זה לא יעבור, יאושר כאן שר האוצר לבד, ולזה, אומרים, יש רוב.

חיים אורון: הרי אומרים, על שר האוצר נצביע בעד.

חיים אורון: אני רוצה להבין.

חיים אורון: שר האוצר בממשלת שרון תהיה לו מדיניות אחרת?

חיים אורון: אני כבר לא מדבר על מה ששר האוצר הנוכחי אומר.

חיים אורון: בכלל שמעתי מי שבירך השבוע.

חיים אורון: במקרה הייתי נוכח בכנס איגוד התעשייה הקיבוצית.

חיים אורון: אגב, אני שם לא במקרה, אבל במקרה הופיע שם שר האוצר הנוכחי, והוא אמר, תשמעו, אוסלו היתה פריצת דרך.

חיים אורון: ברוך הבא למועדון.

חיים אורון: אז אני שואל אותך, חבר הכנסת דוד לוי - - -

דוד לוי: לולא נכנסתי לא היה לך אל מי לדבר?

חיים אורון: אנחנו מכירים כבר מספיק שנים, ואני - וגם אתה אוהב להיטפל למישהו שנמצא פה.

חיים אורון: מה, אני אדבר רק לטלוויזיה?

חיים אורון: וזה עם כל ההערכה אליך, אתה יודע.

דוד לוי: זה הדדי.

חיים אורון: אז אני שואל, אהוד אולמרט עכשיו, שלכאורה - - -

חמי דורון: חבר הכנסת אורון, היות שסגן השר הלפרט נמצא כאן, יש פה נציג ממשלה, ולכן תצטרך לסיים.

חיים אורון: יש נציג ממשלה, אני יוצא.

חיים אורון: תן לי רק משפט אחד.

חיים אורון: נציג ממשלה, גם זה חלק מהתמונה.

חיים אורון: סגן השר הלפרט, שהוא עכשיו נציג הממשלה בדיון הזה, ואני אפילו לא שואל אותו איך הוא יצביע אחר כך, נשא נאום של אי-אמון בממשלה לפני רבע שעה.

חיים אורון: תגידו, מה זה הדבר הזה בדיוק?

חיים אורון: לילדים יש לזה כל מיני שמות.

חיים אורון: מה זה סגן השר, נציג הממשלה שעקב נוכחותו אני צריך לסיים את דברי כי זמני עבר - אני לא רוצה לנצל את טוב לבו של היושב-ראש יותר מדי, אבל לפני רבע שעה הוא נאם נאום על הדוכן, נאום קשה מאוד, נאום של אי-אמון בממשלה, ואם אני לא טועה, הוא הצביע נגד הממשלה בהצבעת אי-אמון.

שמואל הלפרט: הצבעתי בעד הממשלה.

חיים אורון: בהצבעה על האי-אמון של ש"ס נדמה לי שהצבעתם עם ש"ס.

חיים אורון: לא? בסדר.

חיים אורון: אז בכלל אני כבר לא מבין.

חיים אורון: נאמת נגד הממשלה, הצבעת בעד הממשלה.

חיים אורון: חבר הכנסת דוד לוי יצביע בעד אהוד אולמרט - - -

שמואל הלפרט: זה הפוך על הפוך.

חיים אורון: חברי הכנסת הנכבדים, מספיק.

חיים אורון: זמננו בהרכב הזה תם.

חיים אורון: צריך לסיים את הפרק הזה לכבודה של הכנסת, שהוא כבר מאוד בעייתי, לכבוד עם ישראל, להודיע על מועד בחירות, ללכת לבחירות, להתייצב לבחירות, ואני מקווה שבבחירות הללו, אחד המבחנים של כל מפלגה יהיה אם מה שהיא תגיד בבחירות היא גם תבצע בארבע השנים שאחר כך, ולא כפי שקרה בכנסת הנוכחית - אגב, לשמחתי הרבה - שהפער בין מה שמפלגות הצהירו בבחירות ובין מה שהן ביצעו אחר כך היה גדול מאוד מאוד.

חמי דורון: תודה רבה, חבר הכנסת אורון.

חמי דורון: חבר הכנסת שאול יהלום, ואחריו - חבר הכנסת מוחמד ברכה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סגן השר נציג הממשלה, יישר כוח.

שאול יהלום: אמר חבר הכנסת אורון, שמפלגת הליכוד - וכנראה התכוון גם למנהיגיה ולראש הממשלה בראש - אינה מתנהגת כמפלגת שלטון, והוא תלה את הסיבה במחלוקת.

שאול יהלום: ואני אומר, היא אינה מתנהגת כמפלגת שלטון ללא קשר למחלוקת.

שאול יהלום: מדוע?

שאול יהלום: אנחנו מצפים ממפלגת שלטון שתהיה מפלגה אחראית לגורל המדינה, מפלגה אחראית למשטרה הדמוקרטי של המדינה; בקיצור, מפלגה שהיא מפלגת השלטון צריכה לראות את הממלכתיות בראש פעולותיה ובראש ערכיה.

שאול יהלום: והשאלה שנשאלת, עד כמה יכולה מפלגת שלטון לקחת את הממלכתיות ולהפוך את הממלכתיות למכשיר פוליטי לטובת האינטרסים המפלגתיים הצרים שלה.

שאול יהלום: וזה בדיוק מה שקורה.

שאול יהלום: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת ולציבור כולו, שמה שהביא את השרים, זאת לא היתה החלטה בודדת על שני השרים, אלא לפני כמה שבועות הביא ראש הממשלה לפה שתי החלטות.

שאול יהלום: השרים הם חלק ממכלול.

שאול יהלום: ההחלטה דיברה על תשעה אישים, שבעה סגני שרים ושני שרים.

שאול יהלום: לשני השרים לא היה רוב, אבל לשבעת סגני השרים לא היה צריך רוב.

שאול יהלום: ולכן לקחו ואמרו, כדי להעביר את ההחלטה של ראש הממשלה, לא רק בניגוד לעמדת מפלגתו אלא במחלוקת נוראה, ולפנות את 1,800 המשפחות מחבל-קטיף, צריך לשלם שוחד פוליטי במפלגה.

שאול יהלום: איך משלמים שוחד פוליטי?

שאול יהלום: שוחד פוליטי במפלגתיות צרה משלמים על-ידי מינויים.

שאול יהלום: מה יהיו המינויים לכל אלה שעדיין אין להם מינויים אלא הם רק חברי כנסת?

שאול יהלום: איך נפתה אותם שיצביעו למען ראש הממשלה?

שאול יהלום: שניים מהם נמנה לשרים ושבעה לסגני שרים.

שאול יהלום: שוחד פוליטי.

שאול יהלום: והשאלה שנשאלת, עד כמה מותר למפלגת שלטון להרוס את הממלכתיות במחיר שוחד פוליטי.

שאול יהלום: זה דבר שלטווח בינוני אפילו, לא אומר לטווח ארוך, מחנך את אזרחי המדינה שהכול מותר, ששוחד פוליטי הוא מטבע עובר לסוחר, הוא מטבע לגיטימי.

שאול יהלום: בסופו של דבר, הצעד הזה, שרובו הצליח, כי שבעה סגני שרים התמנו, ועוד, חס וחלילה, אם יצליח היום, המינוי של שני השרים, יביא לזלזול בדמוקרטיה.

שאול יהלום: יבינו שאין לזה ולא כלום עם ממלכתיות, אין ולא כלום עם דמוקרטיה כאשר אתה יכול לסובב את הדמוקרטיה, לעוות אותה, להטות אותה על-ידי שיחוד חברי מפלגתך, לא לגופו של עניין.

שאול יהלום: לא בשל אמונתם, אלא בשל הג'וב שהם יקבלו.

שאול יהלום: ואם תרצו את זה בזעיר אנפין, אני אספר לכם.

שאול יהלום: ישבה בשבוע שעבר, כשחשבו שההצבעה תתקיים בשבוע שעבר, סיעת המפד"ל, מובן שאנחנו חשבנו להצביע נגד ונצביע נגד, ונכנס סגן ראש עיריית רעננה, עוזי כהן הידוע, המוציא והמביא בסיעת הליכוד, ואומר: חייבים להצביע בעד.

שאול יהלום: אומרים לו: למה חייבים להצביע בעד?

שאול יהלום: הוא אומר: יהיו יותר שרים?

שאול יהלום: יהיו ג'ובים, יהיו הרבה ג'ובים.

שאול יהלום: יהיו הרבה שרים, יהיו ג'ובים.

שאול יהלום: אנחנו אמרנו לכל חברי הכנסת, שמי שיצביע נגד, ננקום בו.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: כי הוא מונע ג'ובים.

שאול יהלום: מונע ג'ובים מפעילי הליכוד.

שאול יהלום: ואם תסתכלו במה שקורה במסדרונות, תבינו.

שאול יהלום: כל מי שיעבור ויראה במזנון את מאות חברי הליכוד, חברי מרכז הליכוד, פעילי הליכוד שנמצאים – הם לוחצים על חברי הכנסת מהליכוד, על המורדים, להצביע בעד ראש הממשלה.

שאול יהלום: באותה אווירה.

חמי דורון: חבר הכנסת יהלום, נא לסיים.

שאול יהלום: נצביע בעד, נקבל את מה שתבע עוזי כהן, נקבל את הג'ובים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני מסכם ואומר: מי שערך הממלכתיות יקר בעיניו, חייב לעמוד ולעצור בעשר אצבעותיו את המגמה של השוחד הפוליטי, שראש הממשלה ממשיך לשלם אותו היום, ולהצביע נגד ההחלטה.

שאול יהלום: תודה.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת מוחמד ברכה.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, זה היה אמור להיות דיון שגרתי.

מוחמד ברכה: יש ממשלה, יש לה רוב, שתי המפלגות הגדולות חוברות יחדיו לאותה ממשלה.

מוחמד ברכה: הוספת שרים וחלוקת תפקידים זה דבר שיכול להיות בשגרה, ויהיה דיון, כדי שיירשם בפרוטוקול.

מוחמד ברכה: הרוב הקואליציוני היה אמור להכריע לטובת הבקשה של הממשלה.

מוחמד ברכה: אבל לא כך הדברים עומדים על שולחן הכנסת.

מוחמד ברכה: אנחנו, אנשים שוחרי שלום, שמתנגדים באמת למדיניות הממשלה, גם ברמה הפוליטית וגם ברמה החברתית-הכלכלית, מוצאים את עצמנו במצב קצת מביך.

מוחמד ברכה: המשבר הזה נוצר על-ידי חבורה שנמצאת במפלגת השלטון העיקרית, שפשוט רוצה לקרוא תיגר על מהלך שכבר היה, על תוכנית ההתנתקות שכבר היתה.

מוחמד ברכה: כי אותם אנשים הצביעו בעד אותה ממשלה, עם אותם חברים פחות או יותר.

מוחמד ברכה: אנשים בליכוד, או מרכז הליכוד, הוא אפילו תמך בצירוף מפלגת העבודה, וכמובן היה מחויב לחברי הכנסת של מפלגת הליכוד עצמה.

מוחמד ברכה: נשאלת השאלה אם לא מוזר שדווקא מאותם אנשים שקראו תיגר על המהלך היחיד שהממשלה עשתה שאפשר לומר שהוא מהלך נכון – אף-על-פי שהמניעים שמאחוריו ומאחורי הנסיגה מעזה לא נוגעים לשלום, לא מקרוב ולא מרחוק – האם לא היה ראוי שלא להתחבר לאנשים האלה?

מוחמד ברכה: הבעיה היא שהממשלה הזאת, לדעתי, היא עכשיו הממשלה המסוכנת ביותר שיכולה לקום במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: זו ממשלה שמובילה תהליכים כלכליים-חברתיים מאוד מסוכנים, גם אם מדברים על עוני ועל מלחמה בעוני – ויש שר או שר בכיר שפשוט יש לו תקציב נפלא למלחמה בעוני, משהו כמו 24 מיליון ש"ח.

מוחמד ברכה: לא יודע, לא יודע איך עושים את זה.

מוחמד ברכה: זו ממשלה שמעלה את מחיר הלחם, מעמיקה את האבטלה, עובדי הרשויות לא מקבלים משכורות, מערכת הבריאות תקבל כנראה מכה נוספת בתקציב הבא.

מוחמד ברכה: התקציב מונח, וכל אדם שעיניים בראשו יכול לקרוא ולראות לאן הממשלה מובילה בתחום הכלכלי-החברתי.

מוחמד ברכה: אני לא רואה שבשנה הקרובה יהיה צמצום של העוני ושל החוליים החברתיים והמעמדיים, אלא יהיו כמה מהלכים של שוחד בחירות.

מוחמד ברכה: אגב, אם זה כרוך בהטבת מצבם של העניים, אני לא מתנגד לזה, גם אם יקראו לזה כלכלת בחירות.

מוחמד ברכה: כלכלת בחירות זה מושג שנוצר על-ידי ההון הגדול כדי למנוע הטבות לאנשים בכלל ולקראת בחירות בפרט.

מוחמד ברכה: אבל נניח לעניין הזה.

מוחמד ברכה: נדון בזה לקראת התקציב.

מוחמד ברכה: גם בתחום הפוליטי הממשלה הזאת מאוד מסוכנת.

מוחמד ברכה: כאמור, המהלך שהיה אפשר לעצום חצי עין לגביו הוא פינוי עזה.

מוחמד ברכה: אבל, כפי שאמרתי, זה היה כדי לקדם מטרות אחרות, והמטרות האחרות מתקדמות בצורה איומה ונוראית.

מוחמד ברכה: גם בניית הגדר נמשכת, חלוקת הגדה המערבית לקנטונים נמשכת, הרחבת ההתנחלויות נמשכת.

מוחמד ברכה: והמכות והחיסולים נגד העם הפלסטיני חזרו, המכות על הכלכלה הפלסטינית נמשכות, האמירה נגד יאסר ערפאת המנוח, שהוא יכול אבל לא רוצה, מתחלפת כלפי אבו-מאזן:

מוחמד ברכה: רוצה אבל לא יכול – מין מגמה קבועה לייצר אליבי כדי לחמוק מכל מחויבות פוליטית או קידום של תהליך השלום.

מוחמד ברכה: ויש עלה תאנה, ברוך השם, מפלגת העבודה, שמכסה על כל העוולות ונותנת את הגיבוי לממשלה הזאת על-ידי מר פרס, בעל פרס נובל לשלום.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שהממשלה הזאת מסוכנת, גם אם ייתוספו בר-און ובוים וגם בלי שייתוספו בר-און ובוים, גם אם נתניהו יהיה שר האוצר – ואני מסכים עם ג'ומס שהוא היה הגרוע ביותר, אבל אולמרט הוא לא שוחר השכבות העניות והמצוקה ולא האיש הכי מחובר לשכבות האלה.

מוחמד ברכה: אנחנו יודעים למי הוא מחובר ולמי הוא מתחבר.

מוחמד ברכה: לכן, כל המהלך הזה של הוספת שרים דווקא בימים שיש בהם פרסומים על ייקור מחירי הלחם ומצוקות חברתיות, לקראת התקציב – יש כאלה שאומרים שזו תוספת תקציב, יש לזה ואין לזה – גם זה, אבל בעיקר הממשלה הזאת היא ממשלה גרועה גם במתכונתה הנוכחית וגם במתכונתה המוצעת.

מוחמד ברכה: לכן כל הממשלה צריכה ללכת.

מוחמד ברכה: תודה.

חמי דורון: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

חמי דורון: חבר הכנסת יעקב ליצמן, ואחריו - חבר הכנסת ואסל טאהא.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החלטת ראש הממשלה לצרף שרים לממשלה, במיוחד חברי הכנסת זאב בוים ורוני בר-און – בלי להיכנס לעצם השאלה אם צריך כל כך הרבה שרים או לא, ובזמנו חשבתי ואני עדיין חושב שבכלל יש הרבה שרים – אם לדבר על האנשים הספציפיים האלה - - -

רשף חן: - - -

יעקב ליצמן: זה נכון, אבל בוא נבדוק את מה שנחום ברנע כתב השבוע.

יעקב ליצמן: למה להיכנס לאחרים?

רשף חן: בוא נבדוק.

יעקב ליצמן: קודם כול, תבדוק את עצמך.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך, אדוני, דבר אחד: חברי הכנסת משינוי, מה שכתבו עליכם בשנה האחרונה לא כתבו על אגודת ישראל במשך 50 שנה.

יעקב ליצמן: תאר לעצמך.

משה גפני: כמה שרים היו לכם?

יעקב ליצמן: בוא נבדוק את זה.

יעקב ליצמן: כמה שחיתות היתה לכם.

יעקב ליצמן: איפה חבר הכנסת פריצקי, בוא נשמע עוד הפעם את הנאום שלו היום.

רשף חן: מה אתה מתרגש?

יעקב ליצמן: מה שאתם עשיתם בשנה אחת, בשנה האחרונה, לא שמענו 50 שנה על אף חבר כנסת של אגודת ישראל.

רשף חן: שמענו גם שמענו.

יעקב ליצמן: איפה?

יעקב ליצמן: תגיד לי דבר אחד.

רשף חן: יש בית-חולים שיש אתו קצת בעיות.

משה גפני: כמה שרים היו לכם?

יעקב ליצמן: איזה, אברבנאל?

יעקב ליצמן: על איזה בית-חולים אתה מדבר?

יעקב ליצמן: בירושלים?

יעקב ליצמן: "משגב לדך"?

יעקב ליצמן: לא יודע.

יעקב ליצמן: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

רשף חן: מעניין למה.

חמי דורון: חבר הכנסת רשף חן, אני מבקש לתת לחבר הכנסת ליצמן לסיים את דבריו.

יעקב ליצמן: אני מניח שאם היה משהו, אדוני, אם היה חלילה משהו, מזמן-מזמן שינוי היתה מגישה תלונות, לא יודע לאיפה.

יעקב ליצמן: מה אתה מדבר?

יעקב ליצמן: היום שמעתי את גדעון סער, הוא פתח דוח מבקר, אל תשאלו: מינויים פוליטיים.

יעקב ליצמן: מה שאתם צעקתם על כל שרי הליכוד, אל תשאל מה עשיתם כאן.

יעקב ליצמן: קראתי את זה בכתובים כאן; לא יודע, אולי אני לא יודע לקרוא עברית, אבל גדעון סער יודע לקרוא, והוא הקריא לי את זה בדיוק.

יעקב ליצמן: כולנו שמענו מה שאתם עשיתם בשנתיים.

רשף חן: - - -

יעקב ליצמן: 50 שנה אין אף אחד שאמר את זה על אגודת ישראל.

יעקב ליצמן: אז מה אתה רוצה?

יעקב ליצמן: מה אתה בוכה?

רשף חן: מה עשינו?

רשף חן: מה אתה מקשקש, מה עשינו?

יעקב ליצמן: ואני מקווה מאוד שבבחירות הבאות אתם תרדו ותהיו אפילו פחות מאגודת ישראל.

חמי דורון: חבר הכנסת רשף חן, אל תענה לו.

רשף חן: למה לא?

חמי דורון: מכיוון שהוא יכול לומר מה שהוא רוצה - - -

יעקב ליצמן: מכיוון שאני מדבר אמת, אל תתווכח אתי, פשוט מאוד.

יעקב ליצמן: את זה אומר היושב-ראש.

רשף חן: - - -

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, אני לא קבעתי אם אתה מדבר אמת או לא - - -

יעקב ליצמן: אדוני לא יכול לסתום לי את הפה.

יעקב ליצמן: מותר לי להגיד מה שאני רוצה.

חמי דורון: זה נכון, אבל - - -

יעקב ליצמן: לכן, אל תגיד לי מה שאני אגיד.

יעקב ליצמן: אני אומר מה שאני רוצה.

יעקב ליצמן: אתה אומנם חבר שלו, אבל מותר לי להגיד מה שאני רוצה.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, תקשיב למה שאני אומר, זה הכול.

יעקב ליצמן: אני אקשיב.

יעקב ליצמן: זה על חשבונך, אדוני.

חמי דורון: מותר לך לומר מה שאתה רוצה, זה נכון.

חמי דורון: אתה יכול להגיד כל מה שאתה רוצה, גם שהשמש - - -

יעקב ליצמן: אני אגיד בדיוק את האמת.

יעקב ליצמן: השחיתות ששינוי עשתה בשנה האחרונה, במשך 50 שנה באגודת ישראל אף אחד לא עשה כמוה.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: לא תוכל להסתיר את העובדות.

רשף חן: - - - ואתם מעולם לא הייתם במצב שלא - - -

חמי דורון: חבר הכנסת רשף חן, אני מבקש שלא תדבר.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, תראה, אתה צריך לדבר על נושא מסוים - - -

יעקב ליצמן: אני אדבר מה שאני רוצה, ואדוני היושב-ראש לא יסתום פיות כאן.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: אין לך שום זכות לסתום פיות כאן.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, אתה יודע, יש סעיף - - -

יעקב ליצמן: הוא הולך להגיד לי מה לומר.

יעקב ליצמן: טומי לפיד דיבר כאן על עניין קודם.

יעקב ליצמן: אפשר לחשוב שאם זה טומי לפיד מותר לו לדבר על מה שהוא רוצה, ולי אסור להגיד מה שאני רוצה.

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, אל תעשה את עצמך מסכן.

חמי דורון: אף אחד לא סגר לך את הפה - - -

יעקב ליצמן: אני לא מסכן.

יעקב ליצמן: מי שמסכן זה שינוי, טומי לפיד – הם לא יודעים איך לשבת באופוזיציה - -

חמי דורון: חבר הכנסת ליצמן, אף אחד לא סגר לך את הפה.

יעקב ליצמן: - - מרגע שטעמו את הקואליציה הם לא יודעים איך לשבת באופוזיציה.

יעקב ליצמן: תתרגלו, יש לכם עוד הרבה זמן, כי כך או כך בכנסת הבאה לא תהיו.

חמי דורון: בסדר גמור, זה בסדר.

חמי דורון: יש לך עוד 47 שניות לסיים.

יעקב ליצמן: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שלא תסתום פיות.

יעקב ליצמן: אני יודע שאתה מחכה שאני אסיים, אבל אל תסתום פיות.

חמי דורון: יש לך 47 שניות, תסיים אותן.

יעקב ליצמן: הפרעת לי ולכן תוסיף לי את הדקות.

חמי דורון: לא אוסיף לך שום דבר.

יעקב ליצמן: אוקיי, אז תוריד אותי מהדוכן.

חמי דורון: בהחלט כן, אין שום בעיה.

יעקב ליצמן: בסדר.

חמי דורון: אין שום בעיה.

יעקב ליצמן: אני חושב, אדוני, שזאת חוצפה של יושב-ראש שמנסה לסתום פיות - -

חמי דורון: תתלונן עלי.

יעקב ליצמן: - - ואני חושב שלא יכול להיות שמכיוון שאני מדבר על המפלגה שלו, הוא מנסה לגרום לכך שלא אוכל לדבר.

יעקב ליצמן: לכן אני מוחה ואגיש תלונה נגד היושב-ראש.

חמי דורון: בסדר.

יעקב ליצמן: זאת סתימת פיות, זאת חוצפה מצדו - -

חמי דורון: טוב מאוד.

יעקב ליצמן: - - ואין חוצפה יותר גדולה מצד יושב-ראש.

יעקב ליצמן: מותר להגיד גם שאתם מושחתים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

חמי דורון: יפה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.

חמי דורון: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מתחילת הקדנציה הזאת אנחנו התנגדנו לממשלה הזאת.

ואסל טאהא: בכל הצבעות האי-אמון הצבענו נגד, ועוד נמשיך להצביע נגד עד שתיפול, ונעשה מאמץ יחד עם שאר החברים לקצר את ימיה.

ואסל טאהא: הסרט הזה חוזר על עצמו.

ואסל טאהא: המריבות בתוך הליכוד התחילו להשפיע לא רק על המפלגה עצמה, אלא גם על המשק, על הכלכלה, על התנהלות הממשלה, שהזניחה את האזרחים.

ואסל טאהא: השרים הזניחו את המשרדים שלהם; משרדים בלי שרים, מעבירים שר ממשרד למשרד, ואפילו אם עושים סקר היום ושואלים לשמות השרים האחראים במשרדים השונים, אתה תמצא שרוב האזרחים – חלק גדול מהם – אפילו לא עוקבים ואינם יכולים לעקוב אחר שמות השרים.

ואסל טאהא: מה עוד?

ואסל טאהא: מעבירים מוסדות.

ואסל טאהא: מינהל מקרקעי ישראל פעם עצמאי, פעם אחרת משייכים אותו למשרד התמ"ת, והיום מעבירים את הסמכויות לשר התיירות, ואזרחים שרוצים לפנות צריכים לפנות פעם למשרד הזה, פעם למוסד הזה – באמת, זה טלטול, זאת שיטה לא אחראית, זלזול באזרחים, זלזול בחברי הכנסת, זלזול אפילו בדמוקרטיה.

ואסל טאהא: הממשלה הזאת מתנהגת בצורה לא אחראית לא רק לגבי עצמה, אלא לגבי כל עבודתה.

ואסל טאהא: ראש הממשלה הבטיח, כל הזמן היה מבטיח, לחסל את האבטלה - עם שר האוצר היוצא, באמצעות התוכנית הכלכלית המפורסמת שדרדרה את המשק ואת הכלכלה, העשירה את העשירים והורידה את העניים לתהום.

ואסל טאהא: היום, אדוני היושב-ראש, שיעור העניים במדינת ישראל גדול מ-20%, הודות לתוכנית הכלכלית שהממשלה הזאת הנהיגה.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה מבטיח בהודעתו תוכנית חדשה שבאמצעותה ישים קץ לעוני.

ואסל טאהא: איזו תוכנית?

ואסל טאהא: מי יאמין לדברים האלה?

ואסל טאהא: התוכנית הכלכלית שהוא אימץ, ושר האוצר היוצא שלו אימץ – הוא תמך, הסיעה שלו תמכה, היא שדרדרה את המצב הסוציו-אקונומי במדינה.

ואסל טאהא: המובטלים – שיעורם באוכלוסייה גדל.

ואסל טאהא: הבטחותיו להגביל את האבטלה ביצירת מקומות עבודה – 300,000 מקומות עבודה, איפה הם?

ואסל טאהא: אני מבקר בכל כפר וכפר בסקטור הערבי, רק שם האבטלה עולה.

ואסל טאהא: האבטלה עולה – יום-יום יש נרשמים חדשים.

ואסל טאהא: אין מקומות עבודה.

ואסל טאהא: זה שקר וכזב.

ואסל טאהא: שיעור האבטלה עולה.

ואסל טאהא: הבעיות הרציניות, הקושיות שעומדות לפנינו – מזניחים אותן; את המשא-ומתן עם הפלסטינים – מזניחים; מעמיקים את הכיבוש; שפיכות הדמים נמשכת, המצב מידרדר.

ואסל טאהא: ובמה הם עסוקים?

ואסל טאהא: בסכסוך הפנימי בין חברי המרכז – כן ג'ובים, עוד ג'ובים, ממשלת ג'ובים הממשלה הזאת נעשית.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה הזאת, משלה כמשל בת-יענה, שמכניסה את ראשה לחול, והם חושבים שהאזרחים הרגילים, הפשוטים, אינם רואים.

ואסל טאהא: כל האזרחים רואים ומרגישים את חוסר האחריות ואת ההתנהלות הכושלת של הממשלה הזאת.

ואסל טאהא: יש לקצר את ימיה, אדוני היושב-ראש.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ולפני כן אני רוצה להגיד, למען הפרוטוקול: הערתי לחבר הכנסת ליצמן, ועל-פי סעיף 67(א) לתקנון אני קורא: "חבר הכנסת שאינו מדבר לעניין הנושא או ממשיך לדבר אף-על-פי שהיושב-ראש הודיע לו שזמנו נגמר או פנה אליו, יעיר לו היושב-ראש".

חמי דורון: סעיף קטן (ב) אומר: "המשיך חבר הכנסת לנאום לאחר שהיושב-ראש הפסיק אותו או לא ציית להערת היושב-ראש לפי סעיף זה, רשאי היושב-ראש להפסיק את רישום דבריו בפרוטוקול, ואם נגמר זמנו, רשאי היושב-ראש גם לסגור את המיקרופון שבו הוא מדבר ולהורות לו לרדת מדוכן הנואמים או לחזור למקומו".

חמי דורון: מאחר שחבר הכנסת ליצמן הוא ותיק בכנסת – לפחות בקדנציה אחת יותר ממני – ציפיתי שהוא יכיר קצת את התקנון, אבל נראה שמשהו העביר אותו לספירה אחרת, וחבל על כך.

חמי דורון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה, יש לך חמש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, הממשלה נפקדת, גם כאשר היא פונה אלינו כדי לאשר מינויים של שרים ושינויים - אין ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מילא, בימים כתיקונם של הממשלה הזאת - תמיד נפקדו ולא היו בכנסת, אבל כאשר הם פונים ורוצים עכשיו את אמון הכנסת, לצרף שרים, אין פה שר מייצג, אין ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נכסי נפקדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל אופן, אדוני, אני לא אחכה להם, אין לי בעיה - -

חמי דורון: לא, יהיה לך זמן, חבר הכנסת.

ואסל טאהא: סגן השר עזב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - אני רגיל, אני רואה שהממשלה לא מתפקדת גם בעניין הזה.

חמי דורון: חבר הכנסת דהאמשה, אני מבטיח לך שגם אחרי שיסתיים זמנך המוקצב כאן, תוכל לדבר כל זמן שלא יהיה פה נציג ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע שבינתיים הזמן לא ייחשב, עד שיבואו.

חמי דורון: זה בסדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, כך היו נוהגים גם לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובכן, אדוני היושב-ראש, הרי מה רוצה מר שרון מאתנו, מה רוצה הממשלה הזאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא באים ומנסים לתקן את החולי החברתי או לעשות איזו תזוזה בנושא המדיני או להביא איזו תועלת, אפילו לכאורה, לשירות הציבור ולשירות המדינה, ולכן חסרים להם שרים וראש הממשלה רוצה לצרף שרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מילא שמר נתניהו עזב את הממשלה בדקה התשעים וחשב שההתנתקות תשובש בצורה כלשהי וירוצו, ינהרו אחריו שרים אחרים והממשלה תיפול, והיא לא נפלה, זה החולי הפנימי של הליכוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו בעיה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לבוא עכשיו אלינו, במצח נחושה, לאחר שהממשלה סיימה את סדר-יומה המדיני, וגם את ההתנתקות שהיא עשתה היא עשתה בצורה קלוקלת - ובמקום לשרת את תהליך השלום ולקדם את ההבנה בין שני העמים ולקרב את האפשרות של לשים קץ לשפיכות הדמים, היא ממש עושה את הכול בכוחנות, באלימות, תוך התעלמות מתהליך השלום ומהצד הפלסטיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכאשר הכוחנות הזאת דורסת בתוך מפלגתו של ראש הממשלה חברי כנסת, ומצמיחה מורדים ומתנגדים, הוא בורח אלינו ומבקש מאתנו לאפשר לו למנות שרים נוספים, שכל מינוים איננו בא אלא תוך כדי מלחמות פנימיות בתוך הליכוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי אמר שדווקא השרים האלה צריכים להיות ממונים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולמה ראש הממשלה רוצה למנות את אלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מפני שהם היו נאמנים לו ועשו את עבודתם נאמנה, גם במהלך חילוקי דעות פנימיים שאין לי עניין לדוש בהם, ואלה שלא היו מוכנים לעשות את דבריו של ראש הממשלה, כמובן הוא לא יחפוץ לא ביקרם ולא במינוים ובוודאי גם ירחיק אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לי מה להתערב במלחמות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון רוצה למנות שרים אהודים עליו - אני נמצא פה כשליח ציבור, ואני חושב שהציבור ששלח אותי אומר לי עכשיו ועתה: אל תיתן את ידך למעשה נפסד זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא בחרנו כנסת ונציגים כדי שייתנו לראש הממשלה, גם כאשר הוא הולך בדרכים עקלקלות, במלחמות זולות פנימיות בתוך מפלגתו ובתוך סיעתו, לעשות את מה שהוא רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על אחת כמה וכמה כשהממשלה הזאת סיימה את סדר-יומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לה סדר-יום מדיני ואין לה סדר-יום חברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: להיפך, גם בתקציב החדש, שהניחו על שולחננו רק בשבוע שעבר, ולפי התבטאויותיו של שר האוצר, שעומדים עכשיו למנות אותו באופן רשמי וטכני, הממשלה רק מעמיקה את העוני, מעמיקה את החולי החברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק בשבוע שעבר העלו את מחירי הלחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ישראל חושבת את עצמה למדינה מתוקנת, יותר מתוקנת מכל מדינה אחרת במזרח התיכון, מדינה שהיא הדמוקרטיה היחידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני ראש הממשלה, במדינות שכנות לא מתוקנות לא מעזים להעלות את מחיר הלחם, ואם יעלו את מחיר הלחם, שום ממשלה לא תחזיק מעמד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר העלו את מחירי הלחם בירדן, הציבור יצא לרחוב, והתקוממות פורתא אילצה את הממשלה ואת המלך לחזור מההחלטה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא עשו כך במדינות שלדעת ממשלת ישראל הן נחשלות, ממשלות שאפילו לא ראויות לדו-שיח, כפי שהוא אמר רק היום לגבי אסד ולגבי סוריה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא לא מוכן לדבר אתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אל תדבר אתו, אבל לפחות הוא לא מעלה את מחיר הלחם שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסוריה אנשים יכולים למצוא לחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי השרה - שנכנסת זה עתה - הלחם שם זול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצרך בסיסי כזה חייב להיות בהישג יד של כל אדם, וממשלתנו מעלה את מחיר הלחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה עוד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא הוזילה את הדלק בשבוע שעבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: באותו יום, נדמה לי באותן 24 שעות, העלו את מחיר הלחם והוזילו את מחיר הדלק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא נגד הוזלת הדלק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שבהיטלים שמשלמים הממשלה גורפת מאות מיליונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז בואו תעשו קצת שכל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגורה אחת על כל ליטר בנזין, גברתי השרה, מההיטלים שהממשלה מטילה, אגורה על כל ליטר מספיקה כדי לתת לעם כולו לאכול לחם בחצי מחיר או ברבע מחיר; לבטל את מס ערך מוסף על הלחם, בדיוק על המוצר הבסיסי הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מדינת עניים, מה נעשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שליש מהמשפחות במדינה הזאת עניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחצית הילדים במדינה הזאת הם עניים, ובציבור הערבי, בפריפריה, שיעור העניים גבוה הרבה יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז תנו לאנשים לחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שיהיה לחם בלי מס ערך מוסף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה דווקא יעזור לעניים, כי העשירים לא אוכלים את הלחם הזה, לא את הלחם השחור ולא את הלחם האחיד, העשירים אוכלים עוגות, אוכלים ארוחות, אוכלים דברים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שיהיה לחם בלי מס ערך מוסף, ושתוקצה אגורה אחת על כל ליטר בנזין לסבסוד מחיר הלחם, והנה לחם בחינם או בחצי חינם לציבור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תעשו משהו למען העניים, ולא נמשיך לקרוא בסטטיסטיקה ש-3 מיליארדי שקלים נוספו לשלושת העשירונים העליונים, לא מהאוכלוסייה אלא העשירונים העליונים מבחינת העושר, אלה שהם העשירים ביותר, ומיליארד נוסף קוצץ או ירד מהעשירון התחתון של עניי העם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומרת, העניים, העשירון התחתון של העניים הפסיד עוד מיליארד מהכנסתו בשנה שעברה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני מבקש - ומקווה שלא אאריך - אומר את סיכום דברי ועיקרם לשומעינו ולצופינו בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחי הצופים והמאזינים, הנושא הוא בקשתה של הממשלה מהפרלמנט לצרף שרים חדשים לממשלה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאלתי: לשם מה שרים חדשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם לממשלת מר שרון חסרות משרות לשרים, או חסרים לו שרים, או עובדים, והממשלה לא יכולה למלא את חובתה בלי שרים אלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא אינו תוספת כוח חדש, ושרים הזקוקים לעבודה, אשר הממשלה זקוקה לתרומתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זוהי רמה נמוכה יותר - זהו סוג של מתן פרס, סוג של שוחד פוליטי לאלו הנאמנים לראש הממשלה והמצייתים להוראותיו, וזו תוצאה של מחלוקות פנימיות בתוך מפלגת הליכוד, המפלגה השלטת והגדולה בפרלמנט הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל בר-דעת, וכל מי שער לתפקידו, ולכך שהוא מייצג את אינטרס הציבור, ואינטרס העם, יתנגד למגמה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עלינו לומר לממשלה: במקום השוחד הפוליטי ובמקום הוספת משרות של שרים, עליכם לשוב למדיניות חברתית העושקת פחות את העניים והמעשירה פחות את העשירים, ועליכם לתקן את התקציב שהונח לפנינו אך בשבוע שעבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למרבה הצער, אינני יכול להרחיב יותר מפאת קוצר הזמן, אבל אעשה כן בהזדמנות אחרת, בעזרת האל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה ליושב-ראש הישיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עליכם ורחמי האל וברכותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ) תודה רבה, אדוני.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

חמי דורון: חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת אפי איתם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אם תורשה לי רק הערה לגבי התקנון, הסעיף שקראת קודם.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת הנוכחי אמר שהוא לא מפעיל את הסעיף הזה בתקנון מכיוון שהוא איננו צנזור.

משה גפני: הסעיף היחיד שלגביו מופעל העניין של מה שחבר כנסת מדבר - בלי להיכנס לוויכוח - זה רק אם מישהו רוצה להתנגד להצעת חוק ואז הוא חייב לדבר לגופו של עניין, ואם לא - מורידים אותו, והוא גם חייב להצביע נגד הצעת החוק.

משה גפני: אבל הסעיף הזה, יושב-ראש הכנסת הנוכחי הודיע שהוא לא מפעיל אותו, כי הוא לא צנזור.

חמי דורון: אין כאן עניין של צנזורה, חבר הכנסת גפני.

חמי דורון: אני חושב שבשנה שאני ממלא את תפקידי אני עושה את זה בהגינות רבה לגבי כל אחד מחברי הכנסת, ולא משנה מאיזו סיעה הוא.

חמי דורון: מי שיקרא את הפרוטוקול יראה שלמעשה לא נאמר לחבר הכנסת ליצמן דבר, והוא התחיל להשתולל ולהשתלח.

משה גפני: דיברתי רק על הסעיף בתקנון.

חמי דורון: גם על הסעיף בתקנון, נדמה לי שהיושב-ראש, שיושב כאן, יכול להחליט, אלא אם כן הוא ייתן הוראה כזאת בישיבת הנשיאות.

חמי דורון: מאחר שלא ניתנה הוראה כזאת, אני בהחלט פועל על-פי התקנון.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אני אתמוך במינוי השרים.

משה גפני: אני חושב שהשרים שמתמנים הם ראויים, ולא נעשה שינוי בהרכב הממשלה.

משה גפני: אני חבר בקואליציה ונוהג לכבד הסכמים.

משה גפני: גם אם ראש הממשלה היה מביא שרים אחרים מהליכוד, והם היו ראויים, הייתי תומך במינוים.

משה גפני: אני חושב שבעניין הזה אין לי ספקות, ואני אעשה זאת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על כמה דברים שנאמרו כאן ובעיני הם – הייתי אומר בלשון המעטה אפילו – מגוחכים.

משה גפני: דרך אגב, אם מדברים על פעולות לא טובות שהממשלה עושה, זה נכון, אני מסכים עם זה: יש פעולות שהממשלה עושה ואני חושב שלא נכון לעשות אותן, ועל אף היותי חבר בקואליציה הצבעתי היום אי-אמון בשל מפעל ההזנה.

משה גפני: אני חושב שמדיניות הממשלה בעניין הזה אינה נכונה, ומותר לי, כחבר הקואליציה, להצביע נגד הממשלה אם מדובר בפעולה שגם נעשית בניגוד להסכם אתי.

משה גפני: הסכם צריך להיות הדדי.

משה גפני: כדרכי בכל השנים שאני חבר הכנסת, בין שאני בקואליציה ובין שאני באופוזיציה, אני דן לגופו של עניין.

משה גפני: לגופו של עניין, במקרה של מפעל ההזנה, הממשלה לא רק שוגה, אלא עושה עוול שאין כדוגמתו, ולכן הצבעתי נגדה.

משה גפני: בעניין השרים – זכותו של ראש הממשלה להביא מינוי שרים.

משה גפני: אבל אם מדברים על הרכב מנופח ועל הרכב גדול – ושמעתי חלק מהדוברים – אני לא אזכיר שמות של מפלגות, אדוני היושב-ראש, כדי לא להיכנס לוויכוח על מפלגה מסוימת - - -

ג'מאל זחאלקה: עד כמה היא מסוימת?

משה גפני: מסוימת.

משה גפני: אני לא רוצה להזכיר שמות.

ג'מאל זחאלקה: אולי תאמר לנו את האות הראשונה?

משה גפני: באתי לכנסת מהישיבה, לא למדתי משפטים וכו', אבל אמרו לי שחוק-יסוד הוא דבר חשוב מאוד ואי-אפשר ככה סתם לשנות אותו.

משה גפני: בכנסת ראיתי שמסיבות פוליטיות, פנימיות ומפלגתיות, ביטלו חוק-יסוד כך, בצ'יק.

חמי דורון: שינו – זה היה ב-1999.

משה גפני: שינו חוק-יסוד משום שרצו למנות שרים בכמויות.

משה גפני: טוב, לא הבנתי.

משה גפני: אמרו לי שלשנות חוק-יסוד זה דבר דרמטי.

משה גפני: מתברר שכנראה יש הבדל בין מה שלמדתי בישיבה ובין מה שמתבצע מבחינה משפטית.

משה גפני: אמר פה נציג של סיעה מסוימת שמספר השרים גדול וכו'.

משה גפני: אני רוצה להזכיר שהיתה סיעה שהיתה בקואליציה עד לא מכבר – לפני שמפלגת העבודה ויהדות התורה נכנסו לקואליציה היתה קואליציה עם שינוי והמפד"ל, ולאחת מהסיעות האלה היו חמישה שרים.

משה גפני: חמישה שרים.

משה גפני: וכשלא מצאו תפקיד לאחד מחמשת השרים, יצרו משרד.

משה גפני: העבירו את כל הסמכויות של משרד המדע למשרד החינוך: את המחקר, את המדע, את הכול, אבל יצרו משרד – משרד המדע והטכנולוגיה, כי היו צריכים לתת לחבר באותה מפלגה – ואני זוכר את המשא-ומתן הקואליציוני שהתנהל בין הליכוד ובין שינוי – ולכן יצרו משרד שעלה הרבה כסף ולא הביא תועלת לשום דבר מכיוון שכל הפונקציות עברו למשרד החינוך.

משה גפני: יתירה מזאת – באחת המפלגות המסוימות שהיתה חברה בקואליציה מינו שר ליום אחד.

משה גפני: ליום אחד.

יוסף יצחק פריצקי: ארבעה ימים.

יוסף יצחק פריצקי: לא יפה.

משה גפני: ארבעה ימים?

משה גפני: ארבעה ימים.

משה גפני: אם חבר הכנסת פריצקי אומר, אני לא אתווכח.

עזמי בשארה: עכשיו ימנו שר שלא היה אפילו יום אחד יועץ משפטי.

חמי דורון: 48 שעות, חבר הכנסת בשארה.

חמי דורון: הוא היה יועץ משפטי 48 שעות.

משה גפני: כלומר, זה הפך להיות דבר מקודש שלמפלגה הזאת חייבים להיות חמישה שרים.

משה גפני: בשביל מה צריך חמישה שרים, מה גם שהם יודעים שהם פורשים מהקואליציה?

משה גפני: עכשיו אפשר לעמוד כאן ולדבר.

משה גפני: באמת, אני חושב שיש גבול לציניות.

משה גפני: הרי אילו המפלגה הזאת היתה בקואליציה, יש ספק בכלל שהם היו תומכים במינוי אולמרט, רוני בר-און וזאב בוים?

משה גפני: יש ספק בעניין הזה בכלל?

משה גפני: אם הייתי מעז להגיד מלה היו תוקפים אותי ואומרים שאני לא מבין כלום.

משה גפני: אני באמת לא מבין, שלא תהיה אי-הבנה: אני לא מבין את ההתנהגות הזאת.

משה גפני: נאמרו כאן דברים נכונים.

משה גפני: חבר הכנסת דהאמשה, שדיבר לפני, ורבים אחרים שדיברו לפני על העלאת מחיר הלחם אמרו דברים נכונים.

משה גפני: אני מסכים עם הדברים האלה לחלוטין, זה פשוט דבר חמור מאין כמותו.

עזמי בשארה: דרך אגב, לחם כולל פיתה.

משה גפני: חלק גדול מהשיקולים אצלנו היו שאנחנו נמצאים במקום שבו צריך לעשות את החשבון הריאלי, ואי-אפשר לצעוק סתם.

משה גפני: מה היה קורה אם באמת הייתי אומר שלא ניכנס לקואליציה הזאת, או שנפרוש מהקואליציה?

משה גפני: מה היה קורה?

משה גפני: מה שהיה קורה הוא שהממשלה הקודמת, עם שינוי והמפד"ל, היתה חוזרת.

משה גפני: ומה היה בשנתיים ששינוי והמפד"ל היו בקואליציה?

משה גפני: יש הרבה מאוד דברים – ואני לא שבע רצון מהקואליציה הזאת בתחומים רבים מאוד, וצריך לתקן הרבה דברים, אבל להגיד שיש דמיון בין מה שהיה בשנתיים האלה ששינוי והמפד"ל היו בקואליציה ובין המצב הנוכחי?

משה גפני: אין דמיון.

משה גפני: אין דמיון.

משה גפני: המצב רע מאוד, ואנחנו נאבקים ונלחמים לתקן אותו.

משה גפני: כפי שאמרתי בתחילת דברי, אני אתמוך במינוי השרים כי אני חבר בקואליציה.

משה גפני: האלטרנטיבה היא חמישה שרים של שינוי.

משה גפני: עדיף ככה.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת אפי איתם – אינו נוכח.

חמי דורון: חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת יוסף פריצקי.

עזמי בשארה: שם יפה יש לסיעה, "נוי".

דוד טל: נוי זה השם של הנכדה שלי, אבל זה גם "נעשה ונשמע יחד".

עזמי בשארה: זה "שינוי" בלי שי"ן.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, גברתי סגנית המזכיר, עמיתי חברי הכנסת, לעצם העניין, ולאחר שדיברתי עם השרה דליה איציק, החלטתי שאתמוך במינוי אהוד אולמרט לתפקיד שר האוצר, משום שאני סבור שלא יכול להיות שלא יהיה למדינת ישראל שר אוצר.

דוד טל: אני חושב שנכון וטוב שיהיה שר אוצר למדינת ישראל.

דוד טל: זה יהיה מאוד לא אחראי שלא יהיה לה שר אוצר.

דוד טל: אני רוצה לומר כמה דברים בענייני דיומא, בנושא מפלגת העבודה, אף שלא היתה פעם אחת, רבותי חברי הכנסת, שהתערבתי בענייניה הפנימיים של מפלגה כלשהי.

דוד טל: מה לעשות שחבר הכנסת מתן וילנאי הגדיל לפני כשנה להתערב בענייניה הפנימיים של עם אחד בכלל ובענייניו של דוד טל בפרט?

דוד טל: לכן החלטתי, וזה לא משמחה לאיד - - -

יצחק וקנין: לבוא חשבון.

דוד טל: אתה אמרת.

דוד טל: אני לא בא חשבון, אני בא לקלף את קליפות הבצל ולהראות מי אתה, "מון ז'נרל" מתן וילנאי.

דוד טל: מתן וילנאי דיבר שנתיים ימים על שמעון פרס כאדם לא ראוי, לא נכון, החלום הרטוב של הליכוד ומי שהמפלגה מפסידה בגללו.

דוד טל: בהמשך אצטט עוד כמה דברים.

דוד טל: וראה זה פלא, בן-לילה אדם זורק את כל מה שהוא אמר, את כל מה שהוא הבטיח לבוחרים שלו, שהלכו אתו כברת דרך ארוכה ועבדו לילות כימים, ובן-לילה, אולי בגלל איזה דיל – והוא אמר שאין דילים ולא יהיו דילים, זה היה ב-7 בחודש, אבל בגלל תפקיד שר הביטחון הווירטואלי הוא הפך פתאום להיות ממליץ של שמעון פרס.

דוד טל: תרשו לי, חברי חברי הכנסת, לקרוא כמה דברים שאמר מתן.

דוד טל: מתן טוען, למשל, במשך שנתיים, כי הוא לא ישאיר את מפלגת העבודה בידיו של פרס, ואני שואל עכשיו: מה קרה, מתן וילנאי?

דוד טל: וילנאי כינה את פרס "החלום הרטוב של הליכוד", והוסיף: "ברור שאם פרס מנצח, אין מאבק אמיתי".

דוד טל: אני רוצה לפנות למתן וילנאי, ואם הוא לא שומע, לחברים שלו ששומעים אותי: האם אתם חושבים שתפקיד של שר הביטחון הופך את המאבק לאמיתי?

דוד טל: עוד אמר מתן, שפרס הוא האשם היחיד בבלון שנקרא עמיר פרץ.

דוד טל: פרס פשוט תוקע את המפלגה על הצל שלו.

דוד טל: אני שואל, למה לפגוע באנשים?

דוד טל: תגידו בפירוש שאין מקום לאנשים מזרחיים כמו עמיר פרץ.

דוד טל: אולי הוא שזוף יותר מדי ובאמת אין מקום?

דוד טל: אני מודה ומתוודה, אמרתי לעמיר פרץ: אין לך שום צ'אנס.

דוד טל: אגב, אני שמח, הוא הגיע להישגים - ממה שאני שיערתי - גדולים מאוד, באמת גדולים ויפים, בגלל כושר ויכולת העבודה שלו, ההתמדה שלו והארגון שלו, אבל מה שאני רואה ושומע, נוצר מצב שמפלגת העבודה, שרוצה לחזור לשלטון, אולי היא רק רוצה, ואמורה לפתוח שורותיה לקהלים חדשים בחברה הישראלית, לא עושה את זה, כי זה פעם אחר פעם חוזר.

דוד טל: זה היה עם פואד בן-אליעזר וזה כרגע גם עם עמיר פרץ.

דוד טל: אי-אפשר לברוח מזה.

דוד טל: גם בדיון הקודם אמרתי שאיני רוצה לגעת בנושא הגזעני הזה, אך השד העדתי יוצא פעם אחר פעם ממפלגת העבודה, ולא אזכיר דברים שאמרו בזמנם כמה אנשים שהיו חברי הכנסת, היום הם כבר לא חברי הכנסת, לא אזכיר אותם משום שאחד מהם היה לפחות המח"ט שלי ואני מאוד מכבד אותו, אבל כנראה היתה לו איזו פליטת פה, והיתה לעוד מישהו פליטת פה.

דוד טל: זה כנראה - פעם אמר לי חיים רמון: זה כנראה בגנים של המפלגה שלנו.

דוד טל: הנושא הזה הוא בגנים של המפלגה הזאת.

דוד טל: מאוד מקומם אותי שאומרים: "רק לא פרץ" ו"נטע זר" ו"סכנה למפלגת העבודה".

דוד טל: "רק לא פרץ" מזכיר לי, השרה דליה איציק: "רק לא ש"ס".

דוד טל: אתם זוכרים את אותו לילה שצעקו את זה בכיכר מלכי-ישראל?

דוד טל: צעקו כל מיני אנשים - - -

דליה איציק: אני אומרת: רק דוד טל.

דוד טל: את יכולה לתת לי את זה בכתב, גברתי?

דוד טל: צועקים כרגע: "רק לא עמיר פרץ".

דוד טל: ואני שואל: למה?

דוד טל: אם מפלגה שפויה, שרוצה לפתוח שורותיה לקהל כזה או אחר, שאין לה כרגע, וזו מפלגה שהולכת ומתפוררת, אך היא לא עושה דבר וחצי דבר - היא רק דוחה אנשים ורק דוחה אנשים אחרים.

דוד טל: יכול להיות שגם זו אחת מהסיבות לכך שאני לא הצטרפתי, הגם שהציעו לי הצעה שקשה מאוד לסרב לה.

דוד טל: לא הצטרפתי למפלגת העבודה, הגם שחברי מיהדות התורה, לפחות אחד מהם אמר לי: מפלגת העבודה לא פחות טובה מהליכוד.

דוד טל: אני מתקומם על זה, משום שלצערי, "מון ז'נרל" מתן וילנאי, לדעתי היה צריך לעמוד מאחורי דבריו.

דוד טל: הוא אומר לנו שכל מה שהוא אומר, לא להתייחס; אני אומר היום דבר אחד, מחר אני יכול להחליף את זה בדבר שני, הכול תלוי במחיר, במה שייתנו לי או לא ייתנו לי; אני יכול לשנות את זה בן-לילה.

דוד טל: כלומר, אין פה דבר עקרוני, אין פה יושר ציבורי, אין פה מנהיג שרוצה להנהיג ובא בידיים נקיות ומראה לנו שידיו נקיות, שיש לו איזו אג'נדה והוא הולך על-פיה.

דוד טל: גברתי השרה, למפלגת העבודה חסר הפן החברתי כפי שהיה לה פעם בזמן מפא"י ההיסטורית.

דוד טל: את זוכרת בוודאי שכשהיינו ילדים היו צרכניות כאלה והיו אפילו בתי-ספר כאלה.

דוד טל: ש"ס שכפלה את הדבר הזה ובנתה על-פי אותו מבנה ארגוני שהיה אז למפלגת העבודה, היא בנתה גם את מוסדותיה בזמנו.

דוד טל: היה אכפת להם מהאנשים, לדעתי.

דוד טל: היום ממש לא אכפת להם מאנשים, ואני שואל: לאן אתם רוצים להוביל את הבושה הזאת?

דוד טל: לסיום, הגיע הזמן שאנשים שרוצים להיות חלק מהנהגה, בכלל, כשמדובר היום במפלגת העבודה - הם צריכים לחשוב פעמיים לפני שהם מגישים מועמדות כזאת או אחרת, מפני שאי-אפשר להסיר בתואנה כזאת לא מתקבלת על הדעת את המועמדות, רק בגלל תפקיד כזה או אחר.

דוד טל: תודה רבה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת יוסף פריצקי, לרשותך חמש דקות.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אצביע בעד הצעת הממשלה, ואומר מדוע.

יוסף יצחק פריצקי: לפני כשעה התנהלה כאן הצבעת אי-אמון בממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: אני הצבעתי אי-אמון בממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: אני סבור שהממשלה הזאת לא צריכה להמשיך ולכהן.

יוסף יצחק פריצקי: אך ההצבעות האלה נפלו, ויש לנו ממשלה לפחות, תיאורטית, לשבוע.

יוסף יצחק פריצקי: יכול להיות שבשבוע הבא תבוא הצבעת אי-אמון והיא תעבור, ולא תהיה ממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: אך יש לנו עכשיו ממשלה לשבעה ימים לפחות, יכול להיות שליותר.

יוסף יצחק פריצקי: האם עולה על דעתו של מישהו כאן שצריכה להיות ממשלה בלי שר אוצר ובלי שר תעשייה ומסחר ובלי שר קליטה?

יוסף יצחק פריצקי: יש למישהו מהחברים כאן איזו הבנה מה המשמעות הכלכלית של זה שלמדינת ישראל מחר בבוקר אין שר אוצר?

יוסף יצחק פריצקי: מישהו מניח מה יקרה לבורסה?

יוסף יצחק פריצקי: מישהו מניח מה יקרה למעמד ישראל בשוקי הכספים הבין-לאומיים כשהיא רוצה לגייס איגרות חוב?

יוסף יצחק פריצקי: לא יהיה מחר שר אוצר, וזה מחיר שאני לא מבין למה אנו צריכים לשלם אותו.

יוסף יצחק פריצקי: אני מבין שיושבים חברי כנסת בסיעת הליכוד שאין דעתם נוחה מהממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: הם טוענים שהממשלה הזאת הולכת בדרך אחרת ממה שהבטיחה לבוחר.

יוסף יצחק פריצקי: היתה לכם, רבותי, הצבעת אי-אמון.

יוסף יצחק פריצקי: אתם חושבים שזאת ממשלה לא טובה, שהיא בוגדת בעם, שהיא איומה ונוראה, המון טיעונים – תלחצו על הכפתור.

יוסף יצחק פריצקי: אך איזו שיטה זאת, להצביע נגד אי-אמון או להיעדר מהמליאה?

יוסף יצחק פריצקי: איזה מין דרך זאת?

יוסף יצחק פריצקי: אין לי טענה לסיעות האופוזיציה הקלאסיות שכאן – ש"ס היתה כל הזמן באופוזיציה, חבר הכנסת עזמי בשארה וסיעתו; מתנגדים, הם מתנגדים לכל מהלך.

יוסף יצחק פריצקי: יש לי טענה על סיעות שפעם גם אני נמניתי עמן, שהיו בקואליציה ועכשיו עברו לאופוזיציה, והדעות משתנות עם הפוזיציה.

יוסף יצחק פריצקי: זה נהדר.

יוסף יצחק פריצקי: הרי איך אנו מעריכים אנשים כאנשים ראויים או הגונים?

יוסף יצחק פריצקי: מה אנו בעצם אומרים?

יוסף יצחק פריצקי: אנו אומרים: הדעה שיש לך היא אותה דעה, בין שאתה במצב כזה ובין שאתה במצב אחר, אלא אם כן התגלה לך שטעית, שהטעו אותך או שעשית טעות.

נסים דהן: מה שרואים מכאן לא רואים משם.

יוסף יצחק פריצקי: לא, זה טיעון מאוד יפה להצדיק חוסר הגינות, אדוני היושב-ראש.

יוסף יצחק פריצקי: בדיוק, מה שרואים מכאן לא רואים משם ומה שרואים משם לא רואים מכאן.

יוסף יצחק פריצקי: אני הייתי חבר ממשלה שבה היה מספר שרים אדיר, לרבות, למשל, השר לנדאו, שהיה שר בלי תיק; ישב לידי, ליד שולחן הממשלה.

יוסף יצחק פריצקי: ומעניין, אז זה לא הפריע לו שהממשלה כל כך גדולה.

יוסף יצחק פריצקי: אגב, גם זה טיעון פופוליסטי.

יוסף יצחק פריצקי: מה, המשכורת משתנה?

יוסף יצחק פריצקי: מה משתנה פה?

יוסף יצחק פריצקי: המשרדים הם משרדים, ומישהו צריך לנהל אותם.

יוסף יצחק פריצקי: זה גם לא הפריע לסיעת המפד"ל שישבה עמנו בקואליציה, ואגב, הם קבעו את היחס, לא אנחנו, לא שינוי; הם קבעו אותו 1 ל-3.

יוסף יצחק פריצקי: זה היחס.

יוסף יצחק פריצקי: אז מה רוצים?

יוסף יצחק פריצקי: אני לא מבין.

יוסף יצחק פריצקי: איך דעות משתנות מפה ולפה?

יוסף יצחק פריצקי: היום זה בסדר ומחר זה לא בסדר.

יוסף יצחק פריצקי: עלה כאן לדוכן ידידי חבר הכנסת אילן ליבוביץ מטעם סיעת שינוי ואמר שזו ממשלה מנופחת.

יוסף יצחק פריצקי: מה, כשאנחנו היינו בממשלה זו לא היתה ממשלה מנופחת?

יוסף יצחק פריצקי: זו היתה ממשלה צרה?

יוסף יצחק פריצקי: אפשר לומר: אני מתנגד לממשלה ולקווי המדיניות שלה, וזה בסדר, ולהצביע אי-אמון בה זה בסדר, אבל, לדעתי, אדוני היושב-ראש, זה חוסר אחריות, אחרי שעוברים אי-אמון - והמכשיר הזה קיים כל שבוע - להשאיר מדינה בלי שר אוצר, בלי שר תעשייה ומסחר ובלי שר לקליטת עלייה.

יוסף יצחק פריצקי: כולנו מסכימים גם שכולם או לפחות חלקם של המועמדים הם אנשים ראויים, ולכן בואו ונתעלה קצת פעם מעל התכמנות והתככנות הפוליטית הקטנה וניתן לממשלה ונאשר את מינוי השרים.

יוסף יצחק פריצקי: אני כבר מודיע שבשבוע הבא, אם תהיה כאן הצעת אי-אמון שאני אהיה סבור שהיא תהיה נכונה, אני אצביע בעדה.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

נסים דהן: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה, חמש דקות.

נסים דהן: סגן יושב-ראש יקבל חמש דקות.

נסים דהן: חבר הכנסת חמי דורון הוא אחרון הדוברים, ואז נכריז על הפסקה עד השעה 21:15 לפחות.

חמי דורון: - - -

נסים דהן: אם השרה פה, בסדר.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פריצקי, כשאנחנו היינו בממשלה, הממשלה היתה מנופחת.

חמי דורון: זה נכון, ואתה צודק.

חמי דורון: אני מודה, היא היתה מנופחת.

חמי דורון: זה לא לטעמי ולא לטעמם של רבים, ואתה יודע שזה לא לטעמם של רבים מחברינו.

יוסף יצחק פריצקי: אבל - - -

חמי דורון: 20 שרים, 12 סגני שרים - ולא היו כל כך הרבה סגני שרים כשאנחנו היינו בממשלה, אם אתה זוכר.

חמי דורון: 12 סגני שרים זה 32 חברי כנסת שאינם נמצאים בכנסת אלא במקום אחר.

חמי דורון: זה למעלה מ-25% מהמוסד המחוקק שנמצא במקום אחר במקום להיות כאן, כי הרי הם נבחרים כחברי כנסת ולא כחברי ממשלה.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שהגיע הזמן לשקול שינוי בשיטת המשטר, שינוי בשיטת הממשל במדינת ישראל, דהיינו שמי שמכהן כחבר הכנסת איננו יכול לכהן כשר, כמו במדינות מתוקנות אחרות בעולם.

חמי דורון: גברתי השרה, יכול להיות שהגיע הזמן לעשות בחינה מעמיקה של העניין הזה.

חמי דורון: התוספת הזאת של השרים, על פניה נראית כשוחד פוליטי.

חמי דורון: גברתי השרה, הלכתי ופתחתי את חוק העונשין ובדקתי מהי הגדרת השוחד.

חמי דורון: למשל, סעיף 290 לחוק העונשין מדבר על לקיחת שוחד ואומר: "עובד הציבור הלוקח שוחד בעד פעולה הקשורה בתפקידו" - ולא אמשיך לענישה.

חמי דורון: מעבר לכך, סעיף 293, לגבי דרכי שוחד, אומר בין היתר: "אין נפקא מינה בשוחד - (1) אם היה כסף, שווה כסף, שירות או טובת הנאה אחרת".

מיכאל נודלמן: השרים צריכים להיות - - -

ציפי לבני: למשל חמשת שרי שינוי.

חמי דורון: טובת הנאה אחרת יכולה להיות מוגדרת בהחלט כתפקיד מיניסטריאלי בתמורה להצבעה כזאת או אחרת.

חמי דורון: גברתי השרה, אני רוצה להזכיר שיש היום אנשים במדינת ישראל, ראשי רשויות, שיש לגביהם חקירות אם כתוצאה מזה שהם הבטיחו משרה למישהו בתמורה להורדת המועמדות שלו בהתמודדות מולם, למשל - הם עומדים היום לדין.

מיכאל נודלמן: הם לא מהאופוזיציה.

נסים דהן: חבר הכנסת נודלמן, אולי אתה לא מסכים, אבל דרכי ההתדיינות במליאה הן שהוא מדבר ואתה שותק.

נסים דהן: כשאתה תדבר, גם לך - - -

מיכאל נודלמן: אני לא מבין על מה הוא מדבר.

נסים דהן: קריאת ביניים מותרת, אבל - - -.

נסים דהן: אתה לא חייב לענות לו.

חמי דורון: חבר הכנסת נודלמן, אני מבטיח לך שאחרי שאסיים לדבר, אם תרצה, אשב לידך אסביר לך מחדש למה אני מכוון.

מיכאל נודלמן: - - -

נסים דהן: חבר הכנסת נודלמן, תודה.

חמי דורון: לדעתנו, לדעתי לפחות, יש צורך לבדוק: כאשר אדם מקבל תפקיד של שר בתמורה להתנהגותו, להצבעותיו, בכנסת, האם במצב כזה מתקיימת עבירת שוחד?

חמי דורון: לשם מה בעצם ממנים את השרים הללו, אם לא כדי להרחיב עוד ועוד את הממשלה?

חמי דורון: חבל שראש הממשלה לא נמצא כאן.

משה גפני: למה מינו את השרים שלכם?

נסים דהן: חבר הכנסת גפני, אתה נקרא לסדר פעם ראשונה.

נסים דהן: עוברים כאן וקוראים קריאות ביניים.

חמי דורון: חבל שראש הממשלה לא נמצא כאן, אבל יכול מאוד להיות שאילו ראש הממשלה היה מגיע לפעמים לוועדות - -

משה גפני: למה מינו את השרים שלכם?

משה גפני: למה מינו את השרים שלכם?

חמי דורון: - - הוא היה יודע שחבריו למפלגה, חבריו שנותרו בכנסת, כמעט שאינם - - -

נסים דהן: חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת ישי והשרה ציפי לבני, לא מקובל להתנהג כך במליאה.

חמי דורון: למה מינו את השרים שלכם?

חמי דורון: חבר הכנסת גפני, אילו היית כאן בתחילת דברי היית שומע שאמרתי שאני מודה - -

משה גפני: שמעתי.

חמי דורון: - - שכאשר אנחנו היינו חברים בממשלה היא היתה גדולה מדי, מנופחת מדי, לצערי הרב.

חמי דורון: מה לעשות?

חמי דורון: קורה.

חמי דורון: אם קרה הדבר - תקלה - - -

משה גפני: כלומר, אתם חוזרים בתשובה?

משה גפני: אתם חוזרים בתשובה?

חמי דורון: מי שעושה טעות - פעם ראשונה זו טעות, ופעם שנייה זו טיפשות.

חמי דורון: חבר הכנסת גפני, הבנת?

חמי דורון: זה המצב כרגע.

חמי דורון: כך מתנהג ראש הממשלה.

חמי דורון: נניח שבפעם הראשונה היתה טעות, אבל עכשיו הרי זו טיפשות.

יוסף יצחק פריצקי: השרה ציפי לבני, אני מת שתציעו להם - - -

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי, מה ההפרעות האלה כאן?

משה גפני: - - -

חמי דורון: אדוני ראש הממשלה, חבל שאיננו - אדוני, אני מציע שתגן עלי.

נסים דהן: אני חייב להגן עליך.

נסים דהן: חבר הכנסת גפני.

חמי דורון: חבל שראש הממשלה איננו מודע למה שקורה בוועדות, כאשר חבריו אינם מופיעים.

חמי דורון: הם מופיעים להצבעה, כי עושים איזה גיוס, ולא מגיעים לדיונים, אולי למעט בוועדת הכספים או בוועדת החוץ והביטחון.

חמי דורון: בוועדת הפנים לעתים רחוקות עיני שוזפות, אני רואה בעיני את חברי הכנסת ממפלגתו של ראש הממשלה, מכיוון שהם לא נמצאים כאן.

חמי דורון: הם בממשלה: או סגנים או שרים.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת דורון, שאלת ביניים.

חמי דורון: מאחר שאני צריך לסיים - - -

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי, נא לא להפריע.

נסים דהן: אפשר לדבר ברשות היושב-ראש בלבד, והיא לא ניתנה בינתיים.

חמי דורון: אני חייב לומר שראש הממשלה, מר אריאל שרון, הוא חקלאי מתקדם ומוכשר.

חמי דורון: מלבד הכבשים המובחרות שלו, ששמעתי שהן משובחות, והבקר המשובח להרבעה שהוא מגדל בחוותו, נראה לי שלפתע פתאום הוא פיתח זן חדש שנקרא: שרי מחמד.

חמי דורון: אין ספק שמגיע לו פרס נובל במדע על הפיתוח החקלאי הנדיר הזה.

חמי דורון: שרי מחמד, דהיינו שרים אשר מתמנים רק כאשר הם נחמדים ומקיימים את תכתיביו של ראש הממשלה.

חמי דורון: תודה.

נסים דהן: תודה גם לך.

נסים דהן: אנחנו עושים הפסקה בדיון הספציפי הזה עד השעה 21:15 לפחות.

נסים דהן: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/202).

נסים דהן: ]

נסים דהן: בינתיים נציג הצעות חוק שתביא בפנינו שרת המשפטים:

נסים דהן: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים וכו'.

ציפי לבני: אני יכולה גם לענות לו?

נסים דהן: כשאת נמצאת פה את יכולה מה שאת רוצה.

נסים דהן: השרה יכולה להתערב בדיון בכל שלב ובכל עניין.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תיכף אציג את הצעת החוק, אבל אני לא יכולה להתאפק, חבר הכנסת דורון.

ציפי לבני: זה שחלק מאנשי מפלגתי מנסים לייצר סיטואציה שבה לכאורה מי שמתנגד להתנתקות עושה זאת ממניעים אידיאולוגיים ומי שתומך זה רק בגלל כיסא בממשלה, ואתה נופל לתוך הפח הזה, זה מצער אותי למדי.

ציפי לבני: כלומר, יכולים להיות אנשים, למשל, שתומכים בתהליך הזה, שהם בעד קידום מדיניות של הממשלה הזאת, וטבעי הדבר שכדי לקדם את מדיניות הממשלה נהיו חלק ממנה.

ציפי לבני: יתירה מזאת, אם היה מדובר במצב של הרחבת הממשלה, כפי שראינו במחוזותינו בעבר, מעבר לפרופורציות שלה, ייתכן שהיית צודק.

ציפי לבני: אלא מאי?

ציפי לבני: הליכוד, על 40 המנדטים שלו, לפחות על-פי הספר, לצערי לא תמיד זה מיוצג כאן, נמצא בחסר בממשלה.

ציפי לבני: יש תיקים, למשל, במצב לא תקין בעליל בעיני, ששר אמור להחזיק כמה תיקים היום, כי אי-אפשר למנות שרים נוספים.

ציפי לבני: כל זה לא לצורך שרים בלי תיק ולא לצורך תפקידים סתם, אלא כדי לקדם מדיניות - -

חמי דורון: אני רשאי גם לענות?

נסים דהן: אדוני לא רשאי לענות.

ציפי לבני: - - למשל בתחום הקליטה, בתחום התמ"ס, ועוד בשורה שלמה של תחומים שבשבילם יש משרדים ויש שרים.

ציפי לבני: לכן, זה שיש שיקולים פוליטיים לחלק מחברי מפלגתי זה מצער, אבל להיתמם ולטעון בשם ניקיון הדעת - יש בזה קצת צביעות.

נסים דהן: עכשיו לחקיקה.

ציפי לבני: ועכשיו לחקיקה.

ציפי לבני: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור).

ציפי לבני: הצעת החוק המובאת לקריאה ראשונה מבקשת לאפשר לבעלי הדין בבתי-הדין הרבניים לבחור, בהסכמה ביניהם, דרכים נוספות ליישוב הסכסוך ביניהם.

ציפי לבני: ההצעה היא לתת לבתי-הדין סמכות להעביר את הדיון לבוררות ולגישור, כמו שהיא נתונה לבתי-המשפט.

ציפי לבני: הניסיון שנצבר בבתי-המשפט מאז הוספת סמכות זו מראה, כי נוסף על ההקלה בעומס על מערכת השפיטה, הצדדים זוכים במקרים רבים להליך מהיר יותר, המקל את הסבל הכרוך בניהול הליכים משפטיים.

ציפי לבני: עוד מוצע כי שר המשפטים, בהסכמת נשיא בית-הדין הרבני הגדול, יסדיר בתקנות נושאים שונים הקשורים בהליכי הבוררות והגישור, כמו שקבוע בחוק בתי-המשפט.

ציפי לבני: אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת לשם הכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ציפי לבני: תודה רבה.

יוסף יצחק פריצקי: אפשר לשאול שאלה?

נסים דהן: חבר הכנסת פריצקי, עוד מעט תקבל את זכות הדיבור ואז תוכל לשאול את כל השאלות שלך והשרה גם תענה.

נסים דהן: ראשון המתדיינים, חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יגאל יאסינוב – אינו נוכח.

נסים דהן: חבר הכנסת יעקב מרגי.

נסים דהן: אחריו - חבר הכנסת אורי אריאל, ואם לא יהיה נוכח – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4), מכוונת להביא למצב דומה לזה שבבתי-הדין לענייני משפחה בעניין פישור וגישור.

יעקב מרגי: אני שמח שהממשלה השכילה להביא את החוק הזה בתיאום עם הרבנים הראשיים, ולא כפי שרצו לעשות לפני שנה.

יעקב מרגי: אנחנו שמחים שהתיקון הזה מגיע היום לכנסת, שהממשלה השכילה, כפי שאמרתי, לתאם זאת עם בתי-הדין הרבניים, ולא כפי שרצו לעשות לפני שנה, וזה חומר למחשבה על כל חוק: כשהממשלה רוצה להביא חוק, כדאי תמיד שתדבר עם הנוגעים בדבר.

יעקב מרגי: אנחנו נתמוך, כמובן.

יעקב מרגי: את הזמן שנותר לי, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל לדיבור על הנושאים שדובר עליהם כאן היום מעל דוכן הכנסת:

יעקב מרגי: הצעת האי-אמון שהגישה ש"ס בעניין מפעל ההזנה והצעת האי-אמון הנוספת בשל ייקור הלחם.

יעקב מרגי: אני קורא לממשלה הזאת, שפתחה את המושב בהודעה שהיא הולכת להילחם בעוני ולצמצם פערים.

יעקב מרגי: מצד אחד, לכאורה, ההודעות האלה אמורות לשמח אותנו, אלא שבאותו יום שבו עלה ראש הממשלה לדוכן והצהיר שהוא הקים צוות למלחמה בעוני, באותו יום עצמו לא היתה להם בעיה להוזיל את הדלק ב-10% ולייקר את הלחם ב-6.5%, ועוד היד נטויה.

יעקב מרגי: אנחנו מתבשרים שקרוב יתייקר הלחם שוב.

יעקב מרגי: איזה צוות הממשלה מקימה – צוות בראשות ראש הממשלה, המשנה לראש הממשלה ושר האוצר, שלושה אנשים שיושבים בממשלה, מצד אחד מצהירים הצהרות ומצד שני נותנים לרכבת הגזירות הכלכליות להמשיך להכות בשכבות החלשות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אמרתי ואחזור ואומר: אין לנו הלוקסוס הזה להמשיך לראות – אנחנו עם קטן, מדינה קטנה – פערים גדולים בחברה הישראלית, שמביאים לתופעת מחוסרי הדיור, ההומלסים; בכמה צווי פינוי אנחנו נתקלים מדי יום ביומו של משפחות שאינן מצליחות לעמוד בהחזרי המשכנתאות, והממשלה ממשיכה לגזור גזירות.

יעקב מרגי: היום ציינה הכנסת את יום הקשיש.

יעקב מרגי: כמה גזירות נגזרו בשנה האחרונה נגד קשישים ונגד קצבאות הקשישים - - -

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים, אדוני.

יעקב מרגי: לכן, זאת ההזדמנות לקרוא לממשלה, במקום להתאמץ להוסיף לעצמה שני שרים, להפסיק את הגזירות הכלכליות.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אורי אריאל – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, חבר הכנסת בנימין אלון.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חברי הכנסת צבי הנדל, עזמי בשארה ודוד טל.

יולי יואל אדלשטיין: שלוש דקות לרשות אדוני.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים רוצה לאפשר דרכים המקובלות היום בבתי-המשפט הכלליים, של בוררות וגישור, ליישוב סכסוכים על בסיס של הסכמה וכך לזרז את הפתרון ולהקל את עומס ההתדיינות בבית-הדין הרבני.

בנימין אלון: בעיקרון אני חושב שזה דבר מבורך, תמיד נהגו כך גם בתי-דין רבניים, כשישבו, גם לא בצורה רשמית.

בנימין אלון: אני אצביע בעד, כי איני רואה סיבה להתנגד, אבל הרעיון שאני מנסה להוציא מכאן בנושא שמטריד את כולנו, לגבי ההצבעה בנושא מינוי השרים – אני מנסה לחשוב, להיכנס לראש של ראש הממשלה, מה הוא רוצה כשהוא לא הולך לבוררות, ולא הולך לגישור, אלא לקונפרונטציה ברורה, הוא מחדד את הדברים.

בנימין אלון: הרי הוא היה יכול לפצל את ההצבעה וכך לא להתבזות.

בנימין אלון: מה הוא רוצה להראות בזה, שהוא לא שולט בממשלה?

בנימין אלון: האם יש לו האומץ להראות לכולם שהוא לא שולט ולכן הוא צריך לעזוב את הליכוד וללכת למפלגה אחרת?

בנימין אלון: בחוש הפוליטי שלי אני לא מריח שהוא בשל לזה.

בנימין אלון: אני לא פרשן פוליטי, והדבר היחיד שמדאיג אותי הוא איך ראש הממשלה מרשה לעצמו להשאיר אותנו בספק כזה ולא לעשות את מה שנגזר עליו בחוק.

בנימין אלון: החוק אומר, שאם אין ראש הממשלה יכול לנהל את ענייניו הפרלמנטריים הנגזרים מקיומה של הממשלה, כמו אישור שרים, הוא צריך ללכת לנשיא ולהגיד לו: נכשלתי, אני לא יכול למלא את התפקיד, ואז, בתוך 21 יום, רשאים חברי הכנסת להביא 61 חתימות ולהמליץ על מישהו אחר.

בנימין אלון: זה החוק.

בנימין אלון: אם הוא מוביל אותנו לזה, אגיד לו: כל הכבוד, אתה ישר, בזאת אתה מוכיח שאתה מקיים את החוק.

בנימין אלון: אף שאיני רוצה להחמיא לו, אני מתחייב מראש שאחמיא לו על הדבר הזה.

בנימין אלון: אבל אם הוא מתכוון להמשיך להוביל את עם ישראל, במצבים קשים מכל הבחינות – מבחינה ביטחונית, מבחינה רוחנית, מבחינה פנימית – להוביל את עם ישראל במשחקים כאלה של מתח פנימי אצלו, כשנושא שלמות הליכוד הפך להיות תכלית הכול – שלמות הליכוד חשובה יותר משלמות האומה, יותר משלמות הארץ, יותר מכל דבר – אני בז לכך.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

בנימין אלון: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

בנימין אלון: אם עקב ההצבעה הערב נישאר בערפל הזה, והוא לא יסיק את המסקנה וילך לנשיא, אראה בכך עוד דוגמה לחוסר אחריות ולבוז, גם כלפי החוק וגם כלפי הציבור הישראלי, בהפיכת מפלגה מסוימת לעיקר, ואת כל עם ישראל לטפל.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בנימין אלון.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת צבי הנדל - אינו נמצא.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת עזמי בשארה - בבקשה, אדוני.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, מובן שסיעת בל"ד לא מתנגדת לבוררות בענייני גירושין ונישואין בבתי-דין רבניים.

עזמי בשארה: זה ברור.

עזמי בשארה: להיפך, אנחנו נשמח על כל בוררות שתצליח בבתי-דין רבניים, של מסורבי גט, והכול יסתדר.

עזמי בשארה: אין לנו בעיה עם זה.

דוד טל: איפה הבעיה?

יולי יואל אדלשטיין: אתה מוכן לשמש בורר לפעמים?

עזמי בשארה: אף-על-פי שזה לא היה אחד הנושאים בוועידת בל"ד, אנחנו כתנועה היינו בעד זה שיהיו נישואים אזרחיים וגירושים אזרחיים במדינת ישראל.

עזמי בשארה: תיכף נסים דהן יתחיל לצעוק עלי.

נסים דהן: אצל המוסלמים תעשה מה שאתה רוצה.

נסים דהן: אצל המוסלמים אני בכלל לא מתכוון להתערב.

נסים דהן: אל תתערב אצלי.

עזמי בשארה: התחלת לצעוק, אתה רואה, נסים?

עזמי בשארה: שהכנסת לא תתעסק כל כך הרבה בנושאים כאלה אלא יהיו בתי-דין אזרחיים ואנשים יוכלו לעשות זאת כמו שצריך.

עזמי בשארה: שלא נתערב בדין תורה, אנחנו הלא-יהודים.

עזמי בשארה: רבנים, בתי-דין רבניים, בתי-דין שרעיים, בתי-דין כנסייתיים - מה הכנסת צריכה להתעסק בכל אלה?

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אמרתי את דעתי ואני חושב שאני אצביע בעד החוק.

עזמי בשארה: אני רוצה להגיד כמה מלים בנוגע לאווירה בכנסת.

עזמי בשארה: למרות ההמולה הרבה שהיתה ביציע, אני לא רואה בכנסת אווירת משבר.

עזמי בשארה: קצת למדתי, יש לי קצת ניסיון בכנסת.

עזמי בשארה: זאת לא אווירה של ממשלה נופלת.

עזמי בשארה: אני לא רואה מתח.

עזמי בשארה: אני רואה הרבה הרבה מפלגות שמאוד רוצות להיות בקואליציה.

עזמי בשארה: אני רוצה להרגיע.

עזמי בשארה: אומנם יש הרבה עיתונאים, מצלמות וכו', שששים לקרב, אבל אין קרב בכנסת.

עזמי בשארה: יש כל מיני מפלגות שהיו מתות להיות בקואליציה ואינן בקואליציה.

עזמי בשארה: אלה מאתנו שהיו בעד ההתנתקות ואלה מאתנו שהיו נגד ההתנתקות, אנחנו באמת בעד זה שהממשלה הזאת תיפול לא בגלל שני החברים המכובדים או הלא-מכובדים, אני לא יודע, אלא מכל סיבה שהיא הייתי רוצה שממשלת שרון תיפול.

עזמי בשארה: מבחינתי בכל יום שיעבור היא תנצל את מה שהיא עשתה בעזה כדי להזיק לעניין השלום, להביא ליותר התנחלויות בשטחים וליותר נזק לעניין השלום מבחינה בין-לאומית, לא רק בעניין השלום עם הפלסטינים אלא בעניין השלום בכלל.

עזמי בשארה: שמענו את שרון מדבר על השלום עם סוריה וכמה דברים אחרים.

עזמי בשארה: ממשלת שרון לא מעוניינת להמשיך בשום תוכנית שלום ולא ליישם שום דבר.

עזמי בשארה: היא עשתה את שלה.

עזמי בשארה: אנחנו חלוקים על מה שהיא עשתה, אבל היא עשתה אותו.

עזמי בשארה: זה מה שיש לה לעשות ואין לה יותר.

עזמי בשארה: כל דבר אחר שיימשך בשטחים יהיה נזק לעניין השלום.

עזמי בשארה: אנחנו רוצים לקצר את כל התהליך גם בעניין השחיתות.

עזמי בשארה: אגב, אדוני היושב-ראש, אנחנו חושבים שזה סוג של שחיתות לפצות אנשים בתפקידים ממשלתיים מפני שהם שינו עמדות אידיאולוגיות ופוליטיות, אבל אנחנו נשפוט?

עזמי בשארה: שהליכוד ישפוט.

עזמי בשארה: למה אני צריך לשפוט את זה בכנסת?

עזמי בשארה: הליכוד ישפוט מי שריו, לא אני.

עזמי בשארה: אנחנו מעוניינים שהממשלה הזאת תיפול, וכל דרך, כל אפשרות שתהיה לנו להפיל אותה - שינוי באמת רוצים להפיל את הממשלה או רוצים להיות בקואליציה?

עזמי בשארה: שיסבירו לנו.

עזמי בשארה: יש אפילו לחשושים בש"ס.

עזמי בשארה: מה הלחשושים האלה בש"ס?

עזמי בשארה: שיסבירו אנשי ש"ס, כי לא נראה שהם מגויסים באמת להפיל ממשלות.

עזמי בשארה: הם רגל בפנים, רגל בחוץ.

עזמי בשארה: זאת לא אווירה שמפילה ממשלה.

עזמי בשארה: צוחקים עלינו פה?

עזמי בשארה: זאת לא אווירת משבר.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת דוד טל - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת חיים אורון, ואם לא נראה אותו, ידבר חבר הכנסת יוסף פריצקי.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעת החוק הזאת.

דוד טל: זאת דוגמה טובה לכך שבכל חוק אפשר להגיע להסכמות ולהבנות עם הרבנים הראשיים, עם אנשי דת, גם יהודים וגם מוסלמים.

דוד טל: אפשר לפשט הליכים, ואין צורך בשום מקרה, חבר הכנסת פריצקי, ללכת ראש בראש כשאפשר למצוא את דרך ההבנה וההסכמה.

דוד טל: בכל מקרה, אם יש רצון תימצא הדרך ואפשר יהיה להגיע להסכמות.

דוד טל: בהצעת החוק הזאת מקנים אפשרות לבוררות ולגישור בבתי-הדין הרבניים.

דוד טל: הדבר הזה נעשה היום יותר ויותר פופולרי בבתי-הדין האזרחיים שלנו.

דוד טל: אין ספק שהדבר מוריד מהעומס הגדול שיש על כל בתי-המשפט, בתי-דין למשפחה וכל בית-משפט אחר.

דוד טל: אני חושב שבהרבה מאוד מהמקרים הגבר חושב שהרבנים דפקו אותו, האשה חושבת שהרבנים סידרו אותה וכל אחד מהם מרגיש מקופח, פעם זה מקופח ופעם זה מקופח.

דוד טל: הגישור והבוררות שניתנים כאן וכן הסמכות שניתנה לשר המשפטים יחד עם ראש אבות בית-הדין הגדול להתקין תקנות כאלה ואחרות לגבי כל מה שקשור לשכר טרחה ולמחירי האגרות השונות, הם דוגמה טובה שהממשלה יכולה לראות בה איזה ציון דרך.

דוד טל: אפשר להגיע להבנות בנושא דת ולא צריך להגיע לקונפליקטים.

דוד טל: הדברים לא צריכים להגיע לבית-המשפט העליון כדי שזה יחרוץ דין כזה או אחר ויפסול פסקי-דין רבניים או יתערב בעניינים דתיים במדינת ישראל.

דוד טל: לצערנו, נכון לרגע זה - אני מקווה שיבוא יום וזה ישתנה - בבג"ץ כמו בבית-המשפט העליון יש אנשים עם השקפת עולם מאוד מסוימת, וברור לי ולכל אחד שיושב כאן איך בדיוק הם יפסקו בנושאי דת.

דוד טל: דומה הדבר לכך שחמישה-שישה רבנים היו יושבים בבג"ץ - אין לי ולכם ספק לאן הם יחתרו בגלל השקפת עולמם.

דוד טל: רק טבעי הוא שכל אחד מאתנו מערב את השקפת עולמו בעבודתו היומיומית, ולכן מאוד חשוב לנו שבית-המשפט העליון - איך אמר השופט זמיר - ישקף את כלל הציבור, כדי שיהיו שם גם אנשים עם השקפת עולם אחרת מהשקפת העולם שיש שם כרגע.

דוד טל: כאמור, אדוני היושב-ראש, סיעת נוי על כל גווניה ועל כל חבריה תתמוך בהצעת החוק הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת דוד טל.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה חשובה מאוד על תמיכת הסיעה.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חיים אורון – אינו נוכח.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יוסף פריצקי - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת אילן שלגי.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת טל, בניגוד לסיעתך, שם אני מבין הוחלט ברוב דעות, בסיעה שלנו עדיין יש קצת מחלוקות, אבל אני מקווה שעד ההצבעה נוכל ליישב אותן.

דוד טל: זה התקבל פה-אחד.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

יוסף יצחק פריצקי: אני רגיל לפה-אחד עוד מסיעתי הקודמת, חבר הכנסת דוד טל.

יוסף יצחק פריצקי: אין פה שום שינוי.

יוסף יצחק פריצקי: לגופם של דברים, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש לי בעיה עם בתי-הדין הרבניים, והבעיה שיש לי עם בתי-הדין הרבניים היא שהם קיימים בכפייה.

יוסף יצחק פריצקי: לו הם היו מוסד של בוררות, זאת אומרת לו היו מאפשרים לשני בני זוג בישראל לבחור אם ברצונם להינשא על-פי הדין הדתי או לא, ואם הם מקבלים על עצמם, אם הם מחליטים כך מתוך בחירה, את סמכותו של בית-הדין הרבני - מאה אחוז.

יוסף יצחק פריצקי: הבעיה במדינת ישראל היא שלא מאפשרים לבני זוג להינשא אלא על-פי הדין הדתי שלהם בלבד, והבעיה מחמירה והולכת כאשר מדובר בבני זוג שאינם שייכים לאותו מיליה, לאותה עדה דתית, כי אנחנו עוד נושאים עמנו את פקודת העדות הדתיות שהשאירו לנו הטורקים.

יוסף יצחק פריצקי: מובן שבוררות וגישור דברים טובים המה, ובוררות וגישור, אם אפשר לפשר בין בני זוג, זה טוב על אחת כמה וכמה.

יוסף יצחק פריצקי: רציתי לשאול את שרת המשפטים שאלה, והיא איננה כאן:

יוסף יצחק פריצקי: האם כשהיא תמנה מגשרים או מפשרים, היא תמנה נשים?

יוסף יצחק פריצקי: בזה תלויה הצבעתי.

יוסף יצחק פריצקי: אם אומנם ימונו נשים להיות מגשרות ומפשרות בבתי-הדין הרבניים, זאת תהיה התקדמות אדירה.

בנימין אלון: יש טוענות.

יוסף יצחק פריצקי: נכון, יש טוענות רבניות.

יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת אלון, אני לא רואה סיבה שלא יהיו נשים יושבות בבית-הדין הרבני, משום שבדרך כלל, כך גונב לאוזני, 50% מן המתדיינים בבית-הדין הרבני בענייני אישות הם נשים, לכן, למה שהן לא תהיינה מיוצגות גם בשיפוט?

יוסף יצחק פריצקי: אני מקווה שהן תהיינה מיוצגות לפחות גם בבוררות וגם בהליכי גישור.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מקווה שיבוא יום במדינת ישראל ובו הנישואים הדתיים לא יהיו לפי כפייה, אלא לפי בחירה.

יוסף יצחק פריצקי: דרך אגב, אני לגמרי לא בטוח אם מספר הנישאים יהיה גדול יותר או קטן יותר.

יוסף יצחק פריצקי: העובדה שהיום אנחנו מכריחים אנשים להינשא לפי הדין הדתי היא רעה, רעה מאוד.

יוסף יצחק פריצקי: כי דת, אדוני היושב-ראש, היא עניין של בחירה, ולא של כפייה.

יוסף יצחק פריצקי: אפילו ביהדות נאמר: הכול בידי שמים חוץ מיראת שמים.

יוסף יצחק פריצקי: אפילו אלוהים לא יכול לצוות על היהודים להאמין בו.

יוסף יצחק פריצקי: אלוהים מבין שאי-אפשר לכפות זאת.

יוסף יצחק פריצקי: אני אצביע בעד הצעת החוק הזאת, כפוף להודעתה של שרת המשפטים, שאני מקווה שתשיב לי, שאומנם אם ימונו מגשרים או מפשרים, יהיו בהם גם נשים.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת פריצקי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת אילן שלגי, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת יצחק לוי.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, יש להצביע נגד הצעת חוק שמקנה עוד סמכויות לבתי-הדין הרבניים, כאשר מדובר על חוק בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין).

אילן שלגי: הפעילות של בית-הדין הזה בהקשר זה היא של מונופול ושל מי שהמתדיינים מחויבים להגיע אליו.

אילן שלגי: מוזר ביותר שאני שומע שגם היום בבתי-הדין הרבניים מתקיימות בוררויות רבות, לפי הסכמת הצדדים, בדיני ממונות, והאגרה על בוררות כזאת בדיני ממונות היא נמוכה ביותר.

אילן שלגי: חרדים רבים, שאינם מגיעים לבית-הדין הרבני ברצון רב ואינם מכירים בבתי-הדין הרבניים בהקשרים רבים, מגיעים בדיני ממונות לבוררות בבית-הדין הרבני, משום שאז יש להם גם אפשרות לאכוף את פסק-הדין לאחר אישורו בבית-המשפט המחוזי, לפי החוק דהיום.

אילן שלגי: כלומר, בשלב השני הם נזקקים גם למה שהם מכנים "ערכאות של גויים".

אילן שלגי: בית-הדין הרבני מפוּצץ בהתדיינויות בדיני ממונות, שבהן הם יושבים כבוררים, והמתדיינים שמגיעים לשם על כורחם, על-פי חוק בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין), נאלצים להמתין.

אילן שלגי: כדי שיבוא יומם בבית-הדין אנשים נאלצים לפעמים להמתין חודשים, משום שבית-הדין עסוק בבוררות בדיני ממונות.

אילן שלגי: אם כעת נחזק את סמכויותיהם של בתי-הדין הרבניים, אין שום סיכוי שהדברים יתנהלו שם כפי שיש לצפות וכפי שמתנהלים ענייני הבוררות בבית-המשפט המחוזי, משום שבהצעת החוק נאמר ששר המשפטים יתקין תקנות בהסכמת נשיא בית-הדין הרבני, והרי ברור לכם לגמרי שנשיא בית-הדין הרבני לא יסכים שבין הבוררים או המגשרים תהיינה נשים, או שבין הבוררים או המגשרים יהיה מי שאינו אדם דתי, אף שהמתדיינים – ופה מדובר בנישואין וגירושין – הם כל היהודים תושבי מדינת ישראל, כך שמהחוק הזה לא יצא דבר טוב.

אילן שלגי: נדהמתי לשמוע, ממש בימים האחרונים, שבבית-הדין הרבני בעיר אשדוד, למשל, אב בית-הדין נוהג להמליץ מדי פעם לצדדים לפנות לבוררות או לגישור אצל רב ידוע ומוכר, שהוא לא פחות ולא יותר מאשר אחיו של אב בית-הדין.

אילן שלגי: זה הנוהל, כאלה הן דרכי הפעולה בערכאות האלה, ואנחנו איננו יכולים לתמוך בכל חוק שמחזק את כוחם של בתי-הדין הרבניים.

אילן שלגי: כאשר יהיה אפשר לעשות זאת, נבטל את המונופול שלהם על ענייני נישואין וגירושין.

אילן שלגי: תודה רבה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת אילן שלגי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יצחק לוי – בבקשה, אדוני.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לברך את שרת המשפטים על החוק המוצע.

יצחק לוי: אני חושב שהוא חוק טוב.

יצחק לוי: אנחנו שמחים על כך שאת דואגת לבתי-הדין הרבניים.

יצחק לוי: לא רק שהחוק הזה הוא נחוץ וטוב, הוא גם יקל את הדיונים, ולכן הוא חשוב.

יצחק לוי: בהזדמנות זו, גברתי השרה, אני רוצה להציע לך לעגן בחקיקה את הבוררות בדיני ממונות, ואני רוצה להגיד לך מדוע.

יצחק לוי: אומנם יש חוקי המדינה, והיום הדברים נמצאים בבית-המשפט, אבל יש ציבור גדול שרוצה שגם דיני הממונות יהיו לפני בתי-דין רבניים.

יצחק לוי: אני בטוח שאת יודעת שיש בתי-דין לדיני ממונות, שהם ערכאות של בוררות.

יצחק לוי: הם לא ערכאות שהמדינה מכירה בהן, אבל הם ערכאות קיימות.

יצחק לוי: יש לפחות 15 הרכבים כאלה – בירושלים, בקריית-אונו, בגוש-עציון, בקריית-ארבע ועוד במקומות רבים – שיושבים ודנים בדיני ממונות, ובאים אליהם לאו דווקא אנשים דתיים.

יצחק לוי: ודאי שנתמוך בהצעת החוק הזאת, אבל כהשלמה לה אני חושב שכדאי לחשוב על הצעת חוק לעיגון הבוררות של דיני ממונות, כדי שלא יבוא חבר הכנסת שלגי ויגיד שהדיינים גוזלים את זמנה של המדינה בכך שהם עוסקים בבוררות בדיני ממונות מכיוון שזאת לא סמכותם.

יצחק לוי: יש ציבור שרוצה בזה, יש ציבור שמעוניין בכך.

יצחק לוי: מכיוון שיש ציבור שמעוניין בכך, אני חושב שראוי לראות אם יש אפשרות להרחיב את הסמכויות האלה גם כן, לפחות כבוררות אם לא כסמכות ממש.

יצחק לוי: תודה רבה.

יצחק לוי: אנחנו נתמוך בחוק.

ראובן ריבלין: נותרו שני נואמים בהקשר של חוק זה, חברי הכנסת עסאם מח'ול ונסים זאב.

ראובן ריבלין: האם אתם רוצים לדבר על החוק הזה או שאתם מוותרים?

ראובן ריבלין: אתם מוותרים?

נסים זאב: לא.

ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת מח'ול אינו מוותר.

ראובן ריבלין: אני מפסיק בשלב זה את הדיון בחוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש הקואליציה, אנחנו חוזרים לבקשת הממשלה להכניס שינוי בחלוקת התפקידים בין השרים ולצרף חברי הכנסת לשרים בממשלה.

ראובן ריבלין: האם הממשלה מבקשת הצבעה שמית?

אריאל שרון: הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אם כך, תהיה הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת יצחק לוי הגיש בקשה ליועצת המשפטית, ובקשה ישירה ליושב-ראש הכנסת, לפצל את ההצבעה.

ראובן ריבלין: אין ספק שחבר הכנסת לוי עורר שאלה שעד היום לא ידענו שהיא במחלוקת – אם כי היו דיונים עיוניים בנושאים אלה זה זמן רב, שכן חבר הכנסת איתן מחזיק בדעה שאין לאחד הצבעות לפי סעיפים שונים בחוק הממשלה.

ראובן ריבלין: גם היועצת המשפטית לכנסת נוטה לחשוב שמן הראוי שהכנסת תקיים הצבעות נפרדות על כל בקשה של הממשלה, מהטעם שעל-ידי כך הכנסת יכולה לממש את חובתה לפקח על פעולות הממשלה.

ראובן ריבלין: עם זה, כמובן, עדיין אין לנו איזו החלטה והכרעה, שכן יש סעיפים נוגדים בתקנון, ומן הראוי שהכנסת תיתן דעתה באמת לשאלה שמציג חבר הכנסת לוי.

ראובן ריבלין: עם זה, ברור שהתקדימים שהיו בפנינו במשך התקופות של הכנסות האחרונות מצביעים על כך שרק במקרים מועטים פוצלה ההצבעה, וזה גם לצורך טקסי.

ראובן ריבלין: ההצבעה האחרונה שפוצלה היתה הצבעה כאשר חבר הכנסת שלגי הפך משר המדע לשר התשתיות, וחבר הכנסת בריילובסקי היה לשר, ומהטעם שרצינו באותו יום, בהסכמת הממשלה והכנסת, לתת ביטוי למינויו של חבר הכנסת בריילובסקי לשר במדינת ישראל, מתוך ידיעה גם שתקופת כהונתו תארך שעות.

ראובן ריבלין: אנחנו בחרנו הצבעה נפרדת, אבל לא מתוך אותו כורח או מתוך אותו היגיון שביקשו לתת משנה תוקף לעבודתה של הכנסת.

ראובן ריבלין: היועצת המשפטית לכנסת, שאני מבקש לברך אותה מעל במת הכנסת על כניסתה לתפקיד, עורכת-הדין נורית אלשטיין, ביקשה ממני לשקול בכובד ראש את בקשתו של חבר הכנסת לוי, במכלול כל אותן נקודות שעליהן הרחבתי את הדיבור עד כה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאני מחזיק בדעתי לקיים הצבעה בהתאם לבקשת ראש הממשלה, שהחלטת הממשלה תובא כמקשה אחת, מהטעם שאני רואה בבקשה הזאת בקשה שאינה פוגעת באיזון שבין כוחה של הממשלה לכוחו של ראש הממשלה כלפי הממשלה, וכוחה של הכנסת בדבר הרכב הממשלה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהיכולת של ראש הממשלה, במידה שאני אשנה מהחלטתי למשוך את הבקשה, היא אומרת הכול, אם כי צריך לבוא ולקבוע אולי בתקנון את דרך ההצבעה, כאשר בקשת הממשלה נוגעת בסעיפים שונים בחוק הממשלה.

ראובן ריבלין: לכן אני קובע, שאינני סוטה מההחלטה ומהתקדימים שהיו עד כה, או רוב התקדימים שהיו עד כה, ואני מקבל את בקשת הממשלה להצביע על כל החלטות הממשלה כמקשה אחת.

ראובן ריבלין: אני רוצה גם להפנות את תשומת לב חברי הכנסת המקפידים בכך שהממשלה נוטלת על עצמה סיכון לא פשוט, היא לא מבקשת מהכנסת להיות חותמת גומי, שכן אם הכנסת תהיה לעומתית לבקשת הממשלה במקרה כזה, הממשלה לוקחת את האחריות ושיקול הדעת הוא עליה כפי שהוא עלינו.

ראובן ריבלין: אני מבין שאין בקשה אחרת אלא בקשה להצביע כמקשה אחת, ואנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על כל החלטות הממשלה כפי שהובאו על-ידי השר שטרית כמקשה אחת.

ראובן ריבלין: אין אפשרות לפצל.

ראובן ריבלין: מי שרוצה להצביע, מצביע על הכול בעד או על הכול נגד.

ראובן ריבלין: אדוני מזכיר הכנסת, נא לקיים הצבעה שמית, בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - בעד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - בעד אהוד אולמרט - בעד חיים אורון - נגד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - נגד דליה איציק - בעד אפי איתם - נגד מיכאל איתן - בעד אריה אלדד - נגד בנימין אלון - נגד טלב אלסאנע - נגד אלי אפללו - בעד גלעד ארדן - אינו נוכח אורי אריאל - נגד זאב בוים - בעד נעמי בלומנטל - נגד בנימין בן-אליעזר - בעד אלי בן-מנחם - בעד שלמה בניזרי - נגד דניאל בנלולו - בעד רוני בר-און - בעד רומן ברונפמן - אינו נוכח

ראובן ריבלין: רומן ברונפמן מקוזז עם הרב רביץ.

ראובן ריבלין: הרב רביץ מאושפז, ואנחנו מאחלים לו כולנו מקרב לב רפואה שלמה וחזרה מהירה לעבודתו.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - נגד עזמי בשארה - נגד ענבל גבריאלי - בעד אראלה גולן - נגד מיכאל גורלובסקי - בעד זהבה גלאון - נגד גילה גמליאל - בעד משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נגד נסים דהן - נגד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - בעד שמואל הלפרט - בעד צחי הנגבי - בעד צבי הנדל - נגד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - בעד אבשלום וילן - נגד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - נגד נסים זאב - נגד ג'מאל זחאלקה - נגד אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - בעד רשף חן - נגד ואסל טאהא - נגד אחמד טיבי - נגד דוד טל - בעד יגאל יאסינוב - נגד שאול יהלום - נגד אליהו ישי - נגד אהוד יתום - נגד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אילנה כהן - נגד אליעזר כהן - נגד אמנון כהן - נגד יצחק כהן - נגד רן כהן - נגד משה כחלון - אינו נוכח חיים כץ - בעד ישראל כץ - בעד אתי לבני - נגד ציפי לבני - בעד לימור לבנת - בעד דוד לוי - נגד יצחק לוי - נגד אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - נגד מיכאל מלכיאור - בעד עמרם מצנע - אינו נוכח יעקב מרגי - נגד משולם נהרי - נגד מיכאל נודלמן - בעד דני נוה - בעד אורית נוקד - בעד לאה נס - בעד בנימין נתניהו - נגד מרינה סולודקין - בעד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - בעד גדעון עזרא - בעד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - בעד גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - בעד יוסף פריצקי - בעד שמעון פרס - בעד יאיר פרץ - נגד עמיר פרץ - נגד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - אינו נוכח ראובן ריבלין - בעד חיים רמון - בעד אהוד רצאבי - נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - בעד יובל שטייניץ - אינו נוכח מאיר שטרית - בעד יורי שטרן - נגד אילן שלגי - נגד סילבן שלום - בעד שלום שמחון - בעד אריאל שרון - בעד עמרי שרון - בעד יוסי שריד - נגד יולי תמיר - בעד

ראובן ריבלין: נא לקרוא קריאה שנייה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) גלעד ארדן - אינו נוכח רומן ברונפמן - אינו נוכח משה כחלון - אינו נוכח עמרם מצנע - אינו נוכח אברהם רביץ - אינו נוכח יובל שטייניץ - אינו נוכח

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: האם יש מי מחברי הכנסת הנוכחים באולם שלא הצביע?

ראובן ריבלין: אין.

ראובן ריבלין: נא למסור לי את התוצאות.

ראובן ריבלין: ובכן, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: בעד הצעת הממשלה והחלטותיה - 54, נגד - 60.

ראובן ריבלין: אני קובע שבקשת הממשלה לא נענתה.

ראובן ריבלין: רבותי, ראש הממשלה ביקש למסור הודעה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שכולנו מבינים מה קרה כאן היום.

אריאל שרון: חבל מאוד שהפלגנות ומניעים אישיים - -

צבי הנדל: השחיתות שלך.

ראובן ריבלין: אני מבקש, חבר הכנסת הנדל.

אריאל שרון: - - הכשילו מינוי של שני אנשים ראויים למשרדים - -

אורי אריאל: מתי יום הבחירות?

אריאל שרון: - - שחשוב לאייש אותם בשר במשרה מלאה.

אריאל שרון: חבל עוד יותר שחברים בסיעת הליכוד, שרוממות הליכוד וארץ-ישראל בגרונם, הכשילו מהלך שנועד לחזק את הליכוד ולתת לו את הייצוג המגיע בממשלה - -

אורי אריאל: מתי הבחירות?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל.

אריאל שרון: - - על-פי ההסכמים הקואליציוניים.

אריאל שרון: אין לי טענות לאופוזיציה, היא ממלאת את תפקידה.

אריאל שרון: לגבי מה שעוד מכונים חברי הקואליציה, למהלך הזה יהיו כמובן השלכות.

אורי אריאל: אתה עובר לאיומים?

ראובן ריבלין: רבותי, יש זמן לפוליטיקה, אנחנו צריכים לשמוע עכשיו את ראש הממשלה.

מיכאל איתן: תהיה אפשרות גם להגיב?

ראובן ריבלין: אם יהיה צורך.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש - - -

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: בסדר, זה על אחריותו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: ישפוט הציבור ותשפוט הכנסת.

ראובן ריבלין: אני לא מעיר הערות לראש הממשלה ואני גם לא נוהג להעיר הערות לחבר הכנסת שריד, כי שניהם ותיקים ומנוסים ובקיאים במה מותר ומה אסור.

ראובן ריבלין: רבותי, הציבור ישפוט.

ראובן ריבלין: זה לא עניין של אתיקה פה, כל אחד אומר את הדברים.

אריאל שרון: הצורך לשמור על יציבות המשק ולנהל את משרדי הממשלה בצורה ראויה מחייב אותי להביא היום לאישור הכנסת הצעה חדשה.

אריאל שרון: על כן אני מבקש מחברי הממשלה להתכנס בעוד רבע שעה בחדר הישיבות בכנסת.

אריאל שרון: וממך, אדוני היושב-ראש, מכובדי - אני צריך להתייעץ עם הממשלה, נראה לי שצריך להביא דבר כזה לממשלה.

ראובן ריבלין: אני מקיים את ישיבת הכנסת וממשיך לקיימה, שכן יש על סדר-היום עוד שני חוקים, ולפנינו לפחות עוד שלושת-רבעי שעה של דיונים.

ראובן ריבלין: אם ראש הממשלה, רבותי חברי הכנסת, יביא בפני החלטת ממשלה ובקשה להצבעה אחרת, אנחנו נקיים דיון לפי כל הכללים.

חיים רמון: עוד פעם דיון?

ראובן ריבלין: אין מה לעשות.

ראובן ריבלין: השר רמון, אתה גם חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מתאר לעצמי שרוב חברי הכנסת לא ירצו להשתתף בדיון, אלא לקיים את ההצבעה מהר ככל האפשר, אבל עומדים לרשותם כל אותם תנאים וכל אותן זכויות שהתקנון מאפשר להם, וחבר הכנסת אורון יודע שיכולים לקיים דיון שהוא כמו בקריאה ראשונה, לכן לכל חבר כנסת יש זכות לדבר, אבל אני בטוח, אדוני ראש הממשלה, שחברי הכנסת ימעטו בדיבור.

אריאל שרון: מכובדי, מאחר שהשעה מאוחרת, אני מבקש מחברי הממשלה שיתכנסו בחדר הישיבות בבניין כאן, ונשתדל לעשות את זה מהר ככל שניתן כדי שלא לעכב את החברים עד שעה מאוחרת.

אריאל שרון: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: עכשיו אני רוצה לתת אפשרות - האופוזיציה יכולה לשאת את דברה, שכן לאחר כל הודעת ראש ממשלה, ראש האופוזיציה יעלה ויבוא ויאמר.

ראובן ריבלין: אני רק מודיע לחברי הכנסת, שהואיל ואנחנו נמצאים בעיצומה של הישיבה, אני מקבל את בקשתו של ראש הממשלה, ואדוני המזכיר, אני מבקש להעלות את החלטת הממשלה בדבר מינוי השר אולמרט לשר האוצר מייד על סדר-היום של הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מקווה שאנחנו נקבל את הבקשה, כמובן רק אם תהיה החלטה תוך כדי הזמן שאנחנו נמצאים, כפוף להחלטת הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי, למה לשחק משחקים כשאפשר לשחק כדורגל פשוט.

ראובן ריבלין: בבקשה, ראש האופוזיציה.

יוסף (טומי) לפיד: אדוני היושב-ראש, סעיף 29(א) לחוק-יסוד: הממשלה אומר: "נוכח ראש הממשלה כי קיים בכנסת רוב המתנגד לממשלה, ושעקב כך נמנעת האפשרות לפעולה תקינה של הממשלה, רשאי הוא, בהסכמת נשיא המדינה, לפזר את הכנסת בצו שיפורסם ברשומות".

יוסף (טומי) לפיד: אני מציע לך, אדוני ראש הממשלה, תנצל את ההזדמנות הזאת על-פי חוק-היסוד, כי הממשלה שלך לא ראויה לתפקד.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר לשעבר ויושב-ראש האופוזיציה דהיום, חבר הכנסת יוסף טומי לפיד.

ראובן ריבלין: רבותי, כדי שלא תהיינה אחר כך שאלות על שאלות, אני מודיע שאם הממשלה תקבל החלטה, וראש הממשלה יעביר אלי באמצעות מזכיר הממשלה בקשה לקיים דיון ולאשר או לדחות את בקשת הממשלה, אני אקיימו עוד הערב.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני אבקש מהממשלה לעשות זאת מהר ככל האפשר, אם אכן היא מבקשת לעשות זאת.

ראובן ריבלין: (קריאה ראשונה)

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת עסאם מח'ול לשאת את דבריו בעניין הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קשה לחזור לדיון הרגיל בהצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (בוררות וגישור) אחרי הדרמה שהיתה כאן בחצי השעה האחרונה.

עסאם מח'ול: אלמלא עניינו של החוק בניסיון בוררות והצעת גישור, והדבר מעלה את התהייה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול, אני עוצר, יהיה לך זמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סנה וכבוד השר הנכבד והמתמודד, חבר הכנסת פואד בן-אליעזר, לך לממשלה, תצביע, כי אחרת לא נגמור פה אף פעם.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכולם לא לדבר מתחת לדוכן כאשר חבר הכנסת מח'ול רוצה למסור את דברו לבית-המחוקקים.

עסאם מח'ול: אדוני, אני חוזר ואומר, שאלמלא היה עניינו של החוק הזה גישור אולי היה קשה לדבר אחרי מה שהתרחש באולם הזה בשעה האחרונה.

עסאם מח'ול: עומדת השאלה הקשה אם בכל זאת עדיין אפשר לגשר על המשבר העמוק שהפוליטיקה הישראלית נקלעה אליו, שממשלת שרון-פרס נקלעה אליו.

עסאם מח'ול: האם יש מוצא מדיני?

עסאם מח'ול: האם יש מוצא פוליטי?

עסאם מח'ול: האם יש מוצא מהמשבר הכלכלי?

עסאם מח'ול: האם יש מוצא מהמשבר המוסרי שאליו הגיעה הממשלה הזאת ושאליו הובילה את החברה הישראלית?

עסאם מח'ול: אני חושב שהתשובה על השאלות האלה היא "לא" רבתי.

עסאם מח'ול: בצל הממשלה הזאת ישראל יכולה להתנדנד ממשבר למשבר ומדחי אל דחי, אבל אין לה דרך מוצא.

עסאם מח'ול: לא תהיה דרך מוצא אחרי הישיבה הקצרה של הממשלה עכשיו, לא תהיה דרך מוצא אחרי מינוי השר אולמרט, ולא היתה דרך מוצא אילו הצליח ראש הממשלה להעביר היום את הצעתו בדבר שני השרים הנוספים שהוא רוצה לגמול להם.

עסאם מח'ול: מה שקורה היום, אדוני ראש הממשלה, הוא עדות מכרעת לכך שהמשבר של הפוליטיקה הישראלית הוא כה עמוק; המשבר החברתי – המשבר של הממשלה הזאת – הוא בלתי תקין ובלתי ניתן לתיקון.

עסאם מח'ול: על כן הדבר הנכון ביותר לעשות היום הוא לקחת את הממשלה הזאת וללכת הביתה.

עסאם מח'ול: ולא שיש הרבה אופציות, אני לא חושב שהמשבר הפוליטי פוסח על המפלגה שמתיימרת להיות המפלגה האלטרנטיבית, מפלגת העבודה, שנראית בימים אלה יותר כמפלגה אבודה מאשר כמפלגת העבודה.

עסאם מח'ול: אני חושב שעצם העובדה שאין אלטרנטיבה, עצם העובדה שמי שמתיימר להיות האלטרנטיבה לשלטון, כל השאיפה שלו היא להיות החלופה של הנדל בתוך הממשלה הזאת, אני חושב שהמשבר הזה רק נעשה עמוק יותר.

עסאם מח'ול: עם זאת, אני רוצה להגיד מלה אחת על החוק המוצע.

עסאם מח'ול: אני חושב שההצעה היא ראויה, ולו מן הטעם שהיא מכניסה את עקרון הגישור לשיפוט הישראלי – כאן לבתי-המשפט הרבניים.

עסאם מח'ול: הייתי רוצה ששרת המשפטים תשמע אותי בעניין הזה.

עסאם מח'ול: לפני ועדת השרים לחקיקה מונחת הצעת חוק שמדברת על חקיקה חלופית, על שיפוט חלופי לנוער, שבמרכזו ההיגיון הזה, של שיפוט על בסיס גישור ועל בסיס נשיאה באחריות, ולא על בסיס ענישה בלבד.

עסאם מח'ול: אני חושב שההיגיון הזה צריך לחדור עמוק לתוך מערכת המשפט, לתוך פילוסופיית המשפט במדינת ישראל – באימוץ החוק הזה, שמוצג היום, וגם באימוץ הצעת החוק שמדברת על שיפוט חלופי לנוער ועל הליכים של גישור ושל נשיאה באחריות, ולא רק של ענישה.

עסאם מח'ול: אני חושב שהוכח שדרך הענישה לבדה היא לא הזולה ביותר, וודאי שהיא לא היעילה ביותר או זאת שיכולה להביא תוצאות שיפחיתו את האלימות הפושה והדוהרת בתוך החברה הזאת, שהופכת להיות חברה נגועה באלימות ובפלילים.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים – איך לא – חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: לרשותו לא יותר משלוש דקות.

ראובן ריבלין: יש לנו עוד חוק, והממשלה תבוא, ולאחר מכן יש לנו דיון.

ראובן ריבלין: אני מקווה שמיצינו את הדיונים ונדבר כמה שפחות.

ראובן ריבלין: נצביע ונכריע.

ראובן ריבלין: אבל, כמובן, זכותו של כל חבר הרוצה בכך לדבר.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים הזאת התבקשה מזמן.

נסים זאב: אין כאן, בהצעת החוק, שום בקשה מיוחדת.

נסים זאב: החוק בא לקבוע שבסמכות בית-הדין הרבני להעביר נושא המונח לפניו לבוררות, לגישור או לפישור, וכמובן הכול בהסכמת בעלי הדין.

נסים זאב: אגב, אדוני היושב-ראש, גם בבתי-דין שאינם מוכרים הנושא של פשרה מוכר, ובית-המשפט מאמץ אותה – זה לא צריך להיות דווקא בית-הדין הרבני על-ידי מדינת ישראל.

נסים זאב: הנושא של גישור ופישור קיים.

נסים זאב: ובדידי הווה עובדא – בתוך בית-דין ישבתי; כשהייתי בורר בסוגיה מסוימת, ולאחר מכן הלכו לבית-משפט, בית-המשפט אימץ את הצעת הפשרה שהצעתי, מכיוון שהצדדים קיבלו אותה עליהם.

נסים זאב: לכן, כל מי שמתנגד לחוק הזה – זה דבר תמוה ביותר.

נסים זאב: הסוגיה המרכזית והבעייתית במהלך גירושין היא הסוגיה של דיני הממונות.

נסים זאב: כאן בדרך כלל מתקיימים דיונים על גבי דיונים.

נסים זאב: כשמדברים על העגונות, או על מצב של אי-קבלת גט אלא לאחר כמה שנים, זה לא משום שאין הסכמה בין הצדדים – הבעל רוצה לתת גט והאשה מוכנה לקבל.

נסים זאב: הבעיה המרכזית היא של דיני ממונות.

נסים זאב: אפילו נושא הילדים הוא הרבה יותר פשוט.

נסים זאב: לכן לתת לבית-הדין סמכות להעביר את התיק לבוררות, לגישור או לפישור, לדעתי זה הדבר הטוב ביותר.

נסים זאב: אני רק מתפלא שבהצעת החוק הזאת שרת המשפטים קיבלה את הסמכות והיא יכולה, בהתייעצות ובהסכמת נשיא בית-הדין העליון הגדול, להחליט על דרך ועל סמכות הצעת החוק הזאת, והיא מומחית דווקא בנושאי הגישור והפישור, ודווקא היום לא מצאנו את זה אצל ראש הממשלה.

נסים זאב: כאשר ראש הממשלה התעקש ואמר: או כולם כמקשה אחת או אף אחד, הוא ידע מלכתחילה שהוא ייכשל במהלך הזה.

נסים זאב: אבל הוא מעדיף להתבזות ולהראות את כישלונו, ולאחר מכן לבקש את אישור הממשלה להביא הצעה אחרת.

נסים זאב: אני לא מבין את ראש הממשלה, מדוע כבד לב פרעה, מדוע הוא צריך להתעקש כל כך ולא לקבל את הצעת הגישור והפישור שהציעו לו רבים כל כך מחברי הבית הזה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: תשיב שרת המשפטים.

ציפי לבני: הצבעה.

ראובן ריבלין: הצבעה.

ראובן ריבלין: גברתי אינה רוצה להשיב, היא רוצה להצביע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מבקש שחברי הכנסת יתפסו את מקומותיהם.

ראובן ריבלין: נצביע: הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור) - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29 נגד – 10 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

ראובן ריבלין: 29 בעד, עשרה נגד, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 4) (בוררות וגישור), התשס"ה-2005, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט כדי להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/208).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר רמון להציג את הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה) (תיקון מס' 4).

ראובן ריבלין: נא לשנות גם את הכותרת.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005.

חיים רמון: חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו-1986 – להלן: חוק שירות ביטחון - קובע בסעיף 29ב(א) לאמור: "הגבלות קריאה - 29ב.

חיים רמון: (א) יוצא צבא, שמלאו לו 41 שנים, המשרת שירות מילואים ביחידה קרבית, כהגדרתה בפקודות הצבא, ואשר שירת שירות מילואים ביחידה כאמור תקופה כוללת של עשר שנים לפחות, לא ייקרא לשירות מילואים לצורך ביצוע תעסוקה מבצעית, אלא אם כן נתן הסכמתו לכך, או שהוא נמנה עם בעלי מקצועות ותפקידים חיוניים או שקיים בהם חוסר בכוח-אדם, כפי שקבע הרמטכ"ל באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת".

חיים רמון: בעקבות המאורעות הביטחוניים בשנים האחרונות והגידול במשימות הביטחוניות המוטלות על צה"ל, נוצר בצבא מחסור בכוח-אדם ובמיוחד בתפקידי קצונה ביחידות קרביות.

חיים רמון: כדי לענות על הצרכים המבצעיים של צה"ל ולאפשר לו להתמודד עם משימות הביטחון המוטלות עליו, נחקק בדצמבר 2001, כהוראת שעה לשנה, חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין - הוראת שעה), התשס"ב-2001 – להלן: הוראת השעה - המאפשר קריאתם של קצינים במילואים, המשרתים ביחידות קרביות, לצורך ביצוע תעסוקה מבצעית, גם אם מלאו להם 41 שנים, וזאת אם השתכנע הרמטכ"ל או מי שהוא הסמיך לכך כי קיימים טעמים המצדיקים זאת.

חיים רמון: בחודש מארס 2003 הוארכה הוראת השעה עד לסוף 2003.

חיים רמון: כמו כן, הוספה להוראת השעה הוראה שלפיה קצין כאמור, ששירת בשירות מילואים בתעסוקה מבצעית בתקופה שמיום 18 במאי 2003 עד יום 31 בדצמבר 2003, יהיה זכאי לתשלום מיוחד עבור היום השמיני לשירותו במילואים כאמור, בשיעור של 400 ש"ח, ובעד כל יום נוסף עד ליום השירות ה-26 יהיה זכאי לתשלום מיוחד בשיעור של 133 ש"ח – להלן: התשלום המיוחד.

חיים רמון: מעת לעת הוארכה הוראת השעה עד ליום 10 בנובמבר 2005.

חיים רמון: בשל המצב הביטחוני השורר כיום במדינה, המחייב את הצבא גם כיום להיערכות שונה ומוגברת של מערך המילואים, עדיין קיים צורך בגיוסם של קצינים במילואים המשרתים ביחידות קרביות לצורך ביצוע תעסוקה מבצעית, גם אם מלאו להם 41 שנים.

חיים רמון: יצוין, כי ביחידות הצפויות לבצע שירות מילואים החל בחודש נובמבר 2005 ולאורך שנת 2006, משובצים קצינים רבים מעל גיל 41 במערכים מגוונים, אשר תפקידם נדרש לכשירות היחידות שבהן הם נמצאים.

חיים רמון: עם זאת, הארכת תוקף הוראת השעה מתבקשת רק באשר לקצינים שטרם מלאו להם 42 שנים.

חיים רמון: זאת לעומת הוראת השעה הנוכחית, שאינה מגבילה כשלעצמה את גיל הקצינים שאותם ניתן לקרוא לתעסוקה מבצעית.

חיים רמון: הארכת הוראת השעה באופן מסויג זה היא חלק מהמגמה המתמשכת להקלת נטל המילואים, מגמה אשר החלה זה כבר וששיאה במודל המילואים החדש, הבא לידי ביטוי בהצעת חוק שירות המילואים.

חיים רמון: לפיכך, מוצע לתקן את סעיף 29ב(א) לחוק שירות ביטחון, כך שהחל ביום 11 בנובמבר 2005 ועד לסוף שנת 2006 יוחלו על קצינים הגבלות הקריאה לשירות מילואים הקבועות בסעיף רק עם הגיעם לגיל 42 לפי הלוח העברי, אך בלי להתחשב בחזקת הגילים שבסעיף 2(2) לחוק שירות ביטחון.

חיים רמון: כמו כן מוצע להחיל את ההוראות בדבר התשלום המיוחד גם על שירות מילואים שיבוצע במהלך הארכת תוקפה הנוכחי של הוראת השעה.

חיים רמון: אשר על כן, אני מבקש כי הכנסת תאשר את הצעת החוק ותעבירה להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

חיים רמון: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר חיים רמון, ואני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת חיים אורון - בבקשה.

ראובן ריבלין: אחר כך - חבר הכנסת מאיר פרוש.

ראובן ריבלין: אם לא יהיה נוכח – חבר הכנסת עסאם מח'ול.

ראובן ריבלין: אם לא יהיה נוכח – חבר הכנסת אחמד טיבי, ואם לא יהיה נוכח – חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: - - -

ראובן ריבלין: בסדר, מבטל.

ראובן ריבלין: מרגי מבטל.

ראובן ריבלין: אתה רשום, נסים זאב.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להתייחס להצעת החוק שהונחה פה עכשיו.

חיים אורון: אני רוצה להתייחס לצו 8, שהולך ומתגבש עכשיו בחדר הישיבות של הממשלה, קומה אחת מתחת לקומה הזאת.

חיים אורון: ואני בכל זאת שואל אותך, אדוני היושב-ראש, ואני שואל את חברי הכנסת הנוכחים.

חיים אורון: אני לא עוסק בצד הפורמלי של התקנון - מבחינת התקנון הכול בסדר.

חיים אורון: הממשלה תחליט עכשיו לשנות את הודעתה ולהביא לאישור הכנסת כנראה את שר האוצר, ויכול להיות - אולי יש שם עוד איזה שינוי - צריך לצ'פר מישהו.

רשף חן: אולי הם יקבלו את הצעת יושב-ראש האופוזיציה - - -

חיים אורון: אתה יודע מה - יש לי הרגשה שהם לא יקבלו, משתי סיבות.

חיים אורון: הסיבה הראשונה - שהם לא יקבלו, כי הם לא רוצים; הסיבה השנייה - אני גם לא בטוח שראש האופוזיציה התכוון לזה עד הסוף.

חיים אורון: יש לי כל הזמן הרגשה, ידידי רשף חן, יש לי כל הזמן הרגשה שאם עכשיו אריק שרון עולה משם ואומר: טומי, בוא נשתה כוס קפה, יש לנו מחר בבוקר ממשלה, ואתם בפנים.

רשף חן: - - - שאתה טועה.

חיים אורון: יכול להיות שאני טועה, אבל יכול להיות שאני לא טועה.

רשף חן: - - - מבוססת.

חיים אורון: אז יכול להיות שאני לא טועה, ואתה יודע מה - לכן, אני לא בטוח שהוא הולך לקבל את הצעתכם.

חיים אורון: אבל אני בכל זאת רוצה לדבר על התופעה.

חיים אורון: שאלתי את זה גם קודם בזמן הדיונים בסעיף של האי-אמון, אדוני היושב-ראש.

חיים אורון: ונאמר שיש רוב עכשיו לאהוד אולמרט - אהוד אולמרט הולך לבצע מדיניות שונה מהמדיניות שהמורדים אומרים שהיא אסון למדינת ישראל?

רשף חן: - - -

חיים אורון: סליחה.

חיים אורון: אהוד אולמרט אמר ביום חמישי - כבר אמרתי את זה היום בדיון אחר - בפורום שאני הייתי בו לא במקרה, כי זה איגוד התעשייה הקיבוצית, אבל אהוד אולמרט במקרה אמר את זה בפורום הזה, נאמר את זה כך - שאוסלו כנראה היתה פריצת דרך.

חיים אורון: נו, אם אוסלו היתה פריצת דרך - - -

ראובן ריבלין: כך גם אני שמעתי, אבל הוא מכחיש שהוא אמר את זה.

רן כהן: הוא אמר שזה מהלך אמיץ.

עמרם מצנע: לא, לא, לא.

עמרם מצנע: הוא אמר בהמשך, שבעוד כמה שנים ידעו מה המשמעות.

חיים אורון: לא, לא, לא.

חיים אורון: אני רואה את זה לזכותו.

חיים אורון: אני רק שואל את ידידי חבר הכנסת רובי ריבלין, איך הוא יצביע בעדו.

חיים אורון: בכל זאת, בואו נגמור את המשחק הזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אתה חבר שלי זה 17 שנה, מהיום שנכנסנו והצטרפנו לכנסת יחד, והזהרת אותי בשנת 1988 לאמור: כנראה כוחנו הפוליטי לא יועיל לנו כדי לבצע את מה שאנחנו מאמינים בו; מי שיבצע אותו יהיו חבריך - אני לא בטוח שאתה, אבל אתם תעשו זאת באופן כללי, ויכול להיות שגם באופן פרטי.

ראובן ריבלין: ואכן, מה שאמרת מוצה אחד לאחד, הוגשם אחד לאחד, בהתאם לתחזיתך ותצפיתך.

ראובן ריבלין: אני חבר שלך ומתנגד לדעותיך, ולכן אף פעם לא הצבעתי בעדך, כי אתה לא יכולת גם להצביע בעדי, כי שנינו משני קצוות המחשבה הציונית - ושנינו ציונים - על כל פנים, אני בטוח שאתה ציוני.

חיים אורון: גם אתה ציוני.

ראובן ריבלין: ואני אומר לך בצורה המפורשת ביותר, שאני לא חבר כל כך טוב של אולמרט - כמו שאני חבר שלך - אבל גם בעדו אני לא אצביע.

חיים אורון: אתה לא תצביע.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: אינני רואה דרך של אדם שמקדש את אוסלו היום, שאני יכול להצביע בעדו.

ראובן ריבלין: אני חבר טוב מאוד של סנה, רק אנחנו חלוקים בעמדות שלנו.

ראובן ריבלין: לכן, אם אתה שואל אותי שאלה אם אני יכול להצביע בעדו - יהיה לי מאוד קשה להצביע בעדו.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, לא יהיה לי קשה בכלל.

ראובן ריבלין: אני לא אצביע בעדו, אלא אם כן הוא יחזור בו.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ידידי רובי ריבלין, צברת אצלי עכשיו עוד נקודה, אבל לצערי הרב זה לא מנהג הבית הזה.

חיים אורון: זה לא מנהג הבית הזה, משום שמנהג הבית הזה מתעלם מהעובדה שאחרי שגומרים את כל הקומבינות, שואלים בעד מה מצביעים, לאן הולכים, מה עושים.

חיים אורון: והכול נגמר באיזה קומבינות - אנחנו נצביע בעד אהוד אולמרט, אבל לא נצביע בעד רוני בר-און.

חיים אורון: יכול להיות, אגב, שרוני בר-און הוא לא בדעותיו של אהוד אולמרט בנושאים המדיניים - אני כבר לא יודע דעותיו של מי בעד מה.

חיים אורון: חברים יקרים, תתפלגו.

חיים אורון: פשוט לגמרי.

חיים אורון: אי-אפשר לחיות ביחד, ושלא יספרו סיפורים.

חיים אורון: אם אפשר לחיות ביחד, זה רק כי או מרמים אחד את השני, או מרמים ביחד את העם - ושהעם יחליט מה יותר גרוע.

רשף חן: אופציה ב'.

חיים אורון: למה לתת יד לזה?

חיים אורון: למה לתת יד לזה כשמרמים ביחד את העם, ואחר כך הולכים לבחירות ועוסקים לאורך כל מערכת הבחירות למה ראש הממשלה אמר בבחירות א' ועושה אחר כך ב'.

חיים אורון: אגב, זו לא הפעם הראשונה.

חיים אורון: זה התחיל עם בגין המנוח, זה המשיך עם שמיר, ייבדל לחיים ארוכים, זה המשיך עם רבין המנוח, זה המשיך עם פרס, ייבדל לחיים ארוכים, זה המשיך עם ברק ונתניהו.

חיים אורון: כל אחד מהם - - -

ראובן ריבלין: הזמנתי אותך לדבר אבל לא כל הלילה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אם אתה עושה ככה אני מפסיק.

ראובן ריבלין: אני רוצה שתסיים.

חיים אורון: אני מסיים.

חיים אורון: לכן, אדוני היושב-ראש, עם כל החשיבות של חוק שירות ביטחון - זה כבר לא חוק שיפוט בתי-דין רבניים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, צריך לשנות את הכותרת.

חיים אורון: אנחנו עוסקים עכשיו בחוק שירות ביטחון, גיוס למילואים.

חיים אורון: עם כל חשיבותו, כשאני רואה מה מתרחש בדקות אלה, ואני רואה את השרים חוזרים נינוחים, צועדים בגאון אל תוך המליאה כדי שהממשלה הזאת תמשיך להתקיים - אנחנו נצביע נגד.

ראובן ריבלין: כשאדוני שאל אם אני אצביע בעד אולמרט, חשבתי אם אני אוכל להצביע בעדו על אימוץ אוסלו.

ראובן ריבלין: לגבי שר האוצר, מה שראש הממשלה רוצה, אני מצביע.

ראובן ריבלין: אמרתי לו שהיו כבר כאלה שגם את הסוס שלהם הם מינו לסנטור, ואני בהחלט חושב שכל אחד יכול כראש ממשלה לעשות כל מה שהוא רוצה ובלבד שהוא ימלא את חובתו, לא רק את זכותו, למשול.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב מרגי ויתר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יוסף פריצקי - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דוד טל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנימין אלון - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת מל פולישוק - אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן ליבוביץ - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו – חברי הכנסת רשף חן, גדעון סער ונסים זאב, איך לא, אחרון הדברים.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, קיבלנו את הודעת הממשלה, המבקשת למנות את השרים מתן וילנאי לשר המדע ואהוד אולמרט לשר האוצר.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, האם בקשה כזאת של הממשלה לא מחייבת הסכמה של ועדת הכנסת?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: סדר-היום נתון לשיקול הדעת של היושב-ראש.

ראובן ריבלין: סדר הדיון נתון להחלטתה של ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אם תסכימו לוותר על דיון, נוותר על דיון, או רק נסתפק באלה שיבקשו לדבר.

ראובן ריבלין: אם תבקשו לאמץ את החלטת ועדת הכנסת לגבי הדיון שהתקיים, גם זו אפשרות.

ראובן ריבלין: לפי דעתי, יש רבות מהסיעות שלא רוצות לדבר עוד.

רשף חן: הזכות לדיבור שמורה תמיד.

רשף חן: אותה מתכונת שהיתה.

ראובן ריבלין: אם תסכימו על המתכונת שהיתה קודם, לא צריך לכנס את ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: נסתפק במתכונת שהיתה קודם, ואתה תדאג שהחברים שלך - ש"ס כבר הודיעה שהיא לא תשתתף בדיון הזה, אז ידברו רק אנשי שינוי, ואם ירצה חבר הכנסת רן כהן, יוכל לדבר.

ראובן ריבלין: חבר כנסת רשף חן, אדוני מסכים שמתכונת הדיון שהיתה תאומץ?

רשף חן: כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליבוביץ, בבקשה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר מתן וילנאי, חברות וחברי הכנסת, בהצגה הזאת היינו כבר כמה וכמה פעמים, ואני שואל אותך, השר מתן וילנאי, מה השתנה בין 29 בדצמבר 2004 לבין 7 בנובמבר 2005?

אילן ליבוביץ: כי כאשר עמדנו להצביע כאן על אותה הוראת שעה, מלה במלה, בדקתי, ב-29 בדצמבר 2004 עמד כאן סגן שר הביטחון, עמד כאן יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, והסבירו לכנסת שנעשה את הוראת השעה רק עד 10 בנובמבר, כי זה ייתן תמריץ למערכת לבוא ולשנות, לבוא ולהציע לנו הסדר שונה.

אילן ליבוביץ: שום דבר לא קרה בתקופה הזאת.

אילן ליבוביץ: אותה הוראת שעה.

אילן ליבוביץ: מה שעשו, פשוט הוציאו מהמחשב אותו נאום של סגן השר שנאם בדצמבר 2004, ונתנו אותו הפעם לשר חיים רמון לנאום.

אילן ליבוביץ: שום דבר לא השתנה.

אילן ליבוביץ: שום דבר לא השתנה לטובת חיילי מילואים.

אילן ליבוביץ: הצגתם במאי שנה זו את חוק המילואים.

אילן ליבוביץ: בחוק המילואים אין אזכור של הוראת השעה הזאת.

אילן ליבוביץ: שר הביטחון הקים ועדה בראשות פרופסור אבישי ברוורמן, שהציעה מודל לשירות המילואים, והוועדה הזאת מציינת בסעיף 6 להמלצות שלה: "ניתן יהיה לשרת בהתנדבות מעבר לגיל הפטור על-פי צורכי הצבא.

אילן ליבוביץ: קרי – החייל יוכל להתנדב בכפוף לאישור הצבא, וזאת במסגרת שיא מערך המילואים כפי שיאושר ובמסגרת המדיניות הכללית המוצעת במסמך זה".

אילן ליבוביץ: בחוק המילואים שהגשתם לכנסת, ועבר בקריאה ראשונה, בסעיף 4(ד) אתם קובעים אפילו איזה רף גבול של גיל 49, שמעבר לו אי-אפשר, וקובעים איזה סייגים.

אילן ליבוביץ: וכאן אתם שוב מביאים הצעת חוק, בכל הכבוד, להאריך את הוראת השעה שוב לתקופה של שנה ויותר, עד 31 בדצמבר 2006, אף שהתחייבתם ואף שהבטחתם לכנסת, ולא עשיתם איזה שינוי כדי לשפר את מצבם של אותם קציני מילואים, שהם המיעוט שבמיעוט שממשיך לשרת.

אילן ליבוביץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך להצביע נגד הצעת החוק הזאת ולהביא לכך שפעם אחת הם ייקלעו למשבר, שלא יוכלו לגייס את המעטים שמשרתים במילואים מעל גיל 41, ויצטרכו למצוא פתרון נכון וצודק לאותם קצינים.

אילן ליבוביץ: תודה רבה.

ראובן ריבלין: ובינתיים הוראת השעה תבוטל?

אילן ליבוביץ: הוראת השעה פוקעת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, ואחריו - חבר הכנסת גדעון סער, אם ירצה.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת נסים זאב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה אתי?

ראובן ריבלין: קראו את שמך ולא היית, חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: קראו את שמות כולם, לא היו, והגיעו לעבד-אלמאלכ דהאמשה ואחר כך לאילן ליבוביץ.

ראובן ריבלין: מה אני אעשה?

ראובן ריבלין: ארבעה נרשמו אחריך.

ראובן ריבלין: קראתי את שמות כולם.

ראובן ריבלין: אדוני יוכל לקרוא גם בפרוטוקול.

ראובן ריבלין: מה אני יכול לעשות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאמין לך.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מה שכואב לי יותר מקבלת החלטות שגויות זה מצב שמאפיין את הפוליטיקה שלנו, שבה כולם יודעים מה ההחלטה הנכונה, אבל לוקח עשרות שנים עד שמצליחים לבצע אותה.

רשף חן: נושא שינוי מערך המילואים הוא דוגמה מובהקת לעניין הזה.

רשף חן: עשרות שנים - אני יודע זאת מפני שאני יודע מתי השתחררתי מהצבא ואני יודע שאז לפחות אני הייתי ער לבעייתיות של מערך המילואים, ואני מניח שכבר לפני חשבו על זה - יודעים במדינת ישראל שמערך המילואים הקיים לא מתאים יותר לשיטה החברתית שלנו, לחברה שלנו.

רשף חן: לא ייתכן, לא נסבל שקומץ כל כך קטן של אנשים ימשיך לאורך זמן לשאת בנטל כל כך כבד, תוך פגיעה כל כך קשה בחייהם ובכלכלה, וכל זה כשזה פשוט לא דרוש.

רשף חן: זה פשוט מיותר.

רשף חן: לא רק שזה מיותר, זה מזיק.

רשף חן: החיילים האלה הם פחות טובים מאשר האלטרנטיבה.

רשף חן: האלטרנטיבה של שירות קבע קצר היא יותר טובה בכל קנה מידה, היא יותר זולה, החיילים בגלל גילם היותר צעיר יותר מוכשרים, מבחינת הכשירות הקרבית שלהם הם הרבה יותר מוכשרים, מפני שרק עכשיו הם סיימו את ההכשרה על הכלים הכי חדישים ובשיטות הכי חדישות והם חיילים יותר טובים.

רשף חן: הם לא אבות לילדים, הם לא מחזיקים בתפקידים חשובים יותר ופחות במשק הישראלי.

רשף חן: הם מוכנים להסתפק בשכר הרבה יותר נמוך מאשר אותו סמנכ"ל שצריך לשלם לו 30,000 שקל כדי שייסע בג'יפ.

רשף חן: השיטה הזאת פשוט לא הגיונית.

רשף חן: אני לא מחדש שום דבר.

רשף חן: כל מי שעוסק בנושא הזה יודע שזה המצב ואומר שזה המצב.

רשף חן: המועצה לביטחון לאומי, והצבא, וועדת החוץ והביטחון, כולם מסכימים, אבל לא מסוגלים לעשות את המהלך, פשוט לא מסוגלים לעשות את השינוי.

רשף חן: אני לא יודע אם זה צה"ל שלא מסוגל לשנות כיוון או שזו הפוליטיקה שלנו שלא מסוגלת לשנות כיוון.

רשף חן: העובדה היא שאנחנו לא מצליחים לקבל את ההחלטה הנכונה.

רשף חן: השיטה הזאת שבה כותבים החלטה נכונה בספר החוקים, אבל אחר כך שוב ושוב דוחים אותה בעוד שנה ובעוד שנה ובעוד שנה - שנה לשנה נושקת ועוברות שלוש, ארבע, חמש שנים, עשר שנים, ושום דבר לא משתנה.

רשף חן: הגיע הזמן שהכנסת הזאת תאמר למשרד הביטחון ולצה"ל: עד כאן שבת הגדול, תעשו את מה שכולם מסכימים שצריך לעשות.

רשף חן: לא נאריך לכם יותר, לא יהיה יותר ניצול של האנשים האלה, לא יהיה יותר ניצול של המעטים.

רשף חן: צריך למצוא פתרון.

רשף חן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער - מוותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, הייתי נותן לך לדבר, כי נכנסת כמעט בזמן, אף שכבר קראתי, אבל אני רואה פה רבים מהחברים שקראתי להם, וברגע שאקרא לך, אצטרך לקרוא לכולם, ואז נישאר פה עד שעה מאוחרת.

ראובן ריבלין: יש לך הזדמנות בדיון הבא כיושב-ראש סיעה.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק שירות ביטחון הזאת מובאת לכאן מדי פעם.

נסים זאב: לפני כמה חודשים, כפי שאמר חבר הכנסת שלגי, אמרו שזו הפעם האחרונה שמביאים את הנושא הזה.

נסים זאב: בזמנו דיברנו ואמרנו, שתמיד כשאומרים "פעם אחרונה", יש עוד פעם אחרי הפעם האחרונה.

נסים זאב: ככה זה כשאנחנו נמצאים במצב שבו עדיין אין ביטחון במדינת ישראל ואנחנו עדיין במצב של מלחמה בטרור, לכן אותם אנשים שחיוניים לצבא עדיין נקראים לשירות צבאי.

נסים זאב: אני חושב שיש בהחלט מקום לתמוך בבקשת הממשלה.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף שעלה היום בדיוני ועדת החוקה, חוק ומשפט.

נסים זאב: דובר על כך שיותר מ-7,000 איש נעצרו במהלך תקופת ההינתקות.

נסים זאב: כ-700 כתבי אישום הוגשו נגד אותם ילדים, אותם נערים, אותם צעירים.

נסים זאב: היתה ביקורת מאוד קשה על מערכת המשפט אשר התגייסה יחד עם הפרקליטות והמשטרה, יחד עם ראש הממשלה והמדיניות שלו להרתיע את המתנגדים לתוכנית ולסכל כל גורם שמפריע, על מנת לאפשר את ביצוע התוכנית.

נסים זאב: גוברים על כללים בסיסיים הדרושים לניהול הליך פלילי תקין.

נסים זאב: ענישה קולקטיבית, ובקבוצות עמדו נערים ונערות בפני בית-המשפט, ולא משנה מה חומר הראיות, אפילו שהראיות לא היו די מספיקות, בכל זאת האריכו את מעצר אותם ילדים.

נסים זאב: גם כאשר כנגד מרביתם היתה תשתית ראייתית חלשה ביותר, בית-המשפט החליט להאריך את מעצרם לצורך הרתעה.

נסים זאב: ודאי שמעצר עד תום הליך אינו הליך הרתעתי, ולשם כך נועד העונש.

נסים זאב: למרות זאת מעצרי ההינתקות נועדו לשמש ככלי להרתיע אחרים.

נסים זאב: לכן, הכלי הזה פסול לחלוטין.

נסים זאב: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, שזו המדיניות של ראש הממשלה.

נסים זאב: הוא רוצה להרתיע, להפחיד, קודם כול במפלגה שלו ואחר כך את הכנסת.

נסים זאב: כולם צריכים לסור למרותו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אדוני הוא היחיד שבאמת יודע למדוד את הזמן, כי הוא הכי מאומן בכנסת בנאומים, כמעט כמו דהאמשה.

ראובן ריבלין: למה אדוני מתחיל תמיד את הקרשנדו כשמסתיים הזמן - את הנאום העיקרי הוא מתחיל כאשר הזמן מסתיים.

נסים זאב: פשוט עוד לא הגעתי לרמטכ"ל.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: אם שלוש דקות לא מספיקות, נקבע שהנואם האחרון יהיה לו תמיד יותר זמן.

ראובן ריבלין: השר רמון, האם אדוני מבקש הצבעה מייד?

חיים רמון: בוודאי.

ראובן ריבלין: נא לתפוס מקום.

ראובן ריבלין: מדובר בהוראת שעה שהתבקשה על-ידי משרד הביטחון ולכן איני יודע מה תהיינה עמדות החברים האחרים.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 33 נגד – 9 נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

ראובן ריבלין: 33 בעד, תשעה נגד ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק שירות ביטחון (הגבלות קריאה לשירות מילואים של קצין – הוראת שעה) (תיקון מס' 4), התשס"ו-2005, עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת החוץ והביטחון על מנת להכינה לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מודיע לכם שקיבלתי בקשה מטעם מזכיר הממשלה.

ראובן ריבלין: כבוד השר המקשר יביא בפנינו את הודעת הממשלה, בבקשה.

עסאם מח'ול: יש משמעות לזה ששר התחבורה מביא את ההודעה?

ראובן ריבלין: אין לזה משמעות מעבר לכך ששר התחבורה הוא השר המקשר.

ראובן ריבלין: כל פרשנות אחרת היא פרשנות טרנספרית.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, להביא לאישור הכנסת את השינוי בחלוקת התפקידים בין השרים, כדלקמן: ממלא-מקום ראש הממשלה, השר אהוד אולמרט, יכהן בתפקיד שר האוצר נוסף על תפקידו כשר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מאיר שטרית: השר מתן וילנאי יכהן בתפקיד שר המדע והטכנולוגיה.

מאיר שטרית: אני מבקש מהכנסת לאשר את הצעת הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הוסכם על דעת האופוזיציה והקואליציה שאנחנו נקיים - - -

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אתמול הובטח לו שיהיה שר הביטחון והיום כבר הורידו אותו למדע?

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש לא להטיח עלבונות בתוך הקואליציה עצמה, כי אני במבוכה.

גדעון סער: אלה לא עלבונות, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אני במבוכה, אני לא יודע אם יד שמאל של הקואליציה או יד ימין.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת הנכבדים, סיכמנו בין הקואליציה והאופוזיציה ואני מקבל שהמתכון שהיה ושנקבע על-ידי ועדת הכנסת לדיון הקודם שלא צלח לממשלה, יהיה גם בדיון כרגע.

ראובן ריבלין: עם זאת, אני מודיע שסיעת העבודה-מימד, סיעת הליכוד וסיעת ש"ס הודיעו שלא ישתתפו בדיון, המפד"ל גם היא, ולכן אני מזמין נציג סיעת שינוי - נציג אחד שיכול לדבר.

ראובן ריבלין: אחריו - סיעת האיחוד הלאומי.

ראובן ריבלין: האיחוד הלאומי מוותר.

ראובן ריבלין: מרצ-יחד - חבר הכנסת שריד ביקש וידבר.

ראובן ריבלין: המפד"ל ויתרה.

ראובן ריבלין: חד"ש-תע"ל ביקשה - חבר הכנסת מח'ול ידבר.

ראובן ריבלין: אגודת ישראל מוותרת.

ראובן ריבלין: בל"ד – עזמי בשארה ידבר.

ראובן ריבלין: מרע"ם דהאמשה ידבר.

ראובן ריבלין: דגל התורה מוותרים.

ראובן ריבלין: ציונות לאומית דתית - מוותרים.

ראובן ריבלין: נוי אינה נוכחת, צל"ש אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער יוכל לסכם, אם ירצה, רק לצורך הצבעה.

ראובן ריבלין: גדעון סער לא ידבר, השר שטרית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה, חמש דקות לסיעת שינוי.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני מצטער שסיעות רבות כל כך בוחרות שלא לומר את דברן, כי אני חושב שהנושא ראוי לדיון בכנסת.

רשף חן: המדינה צריכה שר אוצר, זה ברור.

רשף חן: חבר הכנסת אולמרט אמר, שמבין האפשרויות בקואליציה הזאת, הוא ודאי לא הגרוע שבהן.

רשף חן: חברי, מה שהמדינה הזאת לא צריכה זה את הממשלה הזאת לשנה הקרובה.

רשף חן: המדינה הזאת לא צריכה ממשלה שתנהל עכשיו כלכלת בחירות במשך שנה.

רשף חן: המדינה הזאת לא צריכה ממשלה שתנהל מדיניות של קיפאון מדיני.

רשף חן: אגב, אני לא רואה פה כמעט אף אחד ממפלגת העבודה, לכן, חבר הכנסת מצנע, ברשותך, אדבר אליך.

רשף חן: הקיפאון המדיני מובנה לתוך הממשלה הזאת.

רשף חן: המצב הוא שאריאל שרון צריך עכשיו לחזור אל מצביעי הליכוד ושוב למכור להם את אותו לוקש שהוא ימני, שהוא לא ילך בתוכנית שלך, שהוא לא יחזיר אף שעל, ולכן שום דבר לא יקרה עכשיו במשך שנה בתחום המדיני.

רשף חן: בתחום הכלכלי - תהיה כלכלת בחירות.

רשף חן: מי שחושב שמלכתחילה היתה צריכה להיות כלכלה יותר סוציאלית, אולי ייהנה מזה.

רשף חן: אני לא בטוח.

רשף חן: אני חושב שהמשק הישראלי יסבול מזה מאוד.

רשף חן: הממשלה הזאת לא מסוגלת לתפקד, כי הליכוד לא מסוגל לתפקד.

רשף חן: הליכוד זה לא מפלגה אחת.

רשף חן: יש לנו ליכוד א', ליכוד ב'.

רשף חן: אולי זה על שם אריק וביבי.

דניאל בנלולו: זה אותו דבר בשינוי, רק בשינוי זה 14.

רשף חן: בשינוי, חבר הכנסת בנלולו, יש מפלגה ויש אידיאולוגיה ויש אחדות, והעסק עובד והוא הגיוני.

רשף חן: המפלגה שלכם זאת התופעה הביזארית ביותר שנראתה בפוליטיקה הישראלית, אני חושב, מאז קום הפוליטיקה הישראלית.

רשף חן: הלוא מהיום הראשון הייתם שתי מפלגות.

רשף חן: עכשיו אתם שתי מפלגות שהן במלחמה.

רשף חן: אני לא חושב שיש עוד שתי מפלגות בכנסת הזאת שמידת התיעוב ההדדי - - -

דניאל בנלולו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, אני חייב לעצור את השעון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן רק מחכה לקריאות ביניים.

ראובן ריבלין: הרי אנחנו מיצינו את כל הנושאים האלה היום איזה שמונה פעמים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן על הבמה, יש לו עוד שתי דקות וחצי מלאות.

ראובן ריבלין: אם יפריעו לו, אני עוצר את השעון.

רשף חן: דיברתי על התופעה ששמה מפלגת הליכוד בכנסת השש-עשרה.

רשף חן: אני חדש פה, אבל גם יושב-ראש הכנסת, למשל, שנמצא פה הרבה זמן, אני משוכנע שלא ראה את התופעה הזאת מעולם עד הכנסת הזאת: מפלגה שהיא שתי מפלגות בשני קצוות של הקשת הפוליטית.

רשף חן: מפלגה שלא מסוגלת להסכים על שום דבר.

רשף חן: מפלגה שחבריה עסוקים יום-יום בלהכשיל זה את זה.

רשף חן: מפלגה שכרגע ראינו איך היא מכשילה את הממשלה של עצמה.

רשף חן: איך חושב מישהו לנהל קואליציה, לנהל מדינה שמבוססת על המפלגה הזאת ועל המפלגה הבלתי קיימת?

רשף חן: הדבר הטוב ביותר שראש הממשלה יכול לעשות למדינת ישראל, לממשלה הזאת, לליכוד, זה לפזר את הכנסת, לפזר את הממשלה, ללכת לבחירות.

רשף חן: לכן סיעת שינוי בהצבעה הזאת ובכל הצבעה שתבוא אחריה תעשה כל מה שאפשר כדי להפיל את הממשלה הזאת, ובכך לעשות טובה למדינת ישראל, לכנסת ישראל ואפילו לליכוד.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הבא אחריו בתור הדוברים הוא חבר הכנסת יוסי שריד, אשר יציג את הדברים מטעם סיעת מרצ-יחד.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, כפי שאתה יודע, לפעמים אני אוהב לדבר עם כל באי הבית, חברי הכנסת, אך לפעמים יש לי עניין מיוחד לדבר אל חבר כנסת אחד.

יוסי שריד: הפעם בחרתי לדבר אל חבר הכנסת דוד לוי.

יוסי שריד: לפעמים אני אוהב לקשור שיחה עם חבר כנסת אחד מיוחד, הפעם החלטתי שאשוחח אתך.

יוסי שריד: אני רוצה לשכנע אותך שאינך יכול להצביע בעד אהוד אולמרט כשר האוצר, ואגיד לך למה.

יוסי שריד: שמעתי את נאומו של ראש הממשלה.

יוסי שריד: הוא אמר שאין לו טענות לאופוזיציה.

יוסי שריד: נמלטה אנחת רווחה מקרבי, כי שווה בנפשך, אדוני היושב-ראש, לו היו לו טענות לאופוזיציה, אנה אנו באים?

יוסי שריד: צדקה עשה אתנו הקדוש-ברוך-הוא, שהיו לו טענות רק לחבריו בליכוד.

יוסי שריד: אתה, חבר הכנסת דוד לוי, וחבריך, מורדים או לא מורדים, אתם לא יכולים להצביע בעד אהוד אולמרט, ותנחש, אדוני היושב-ראש, מה הסיבה?

יוסי שריד: הרי לכאורה האחריות מחייבת שיהיה שר אוצר, נכון?

יוסי שריד: הסיבה היא באמת משונה, כי אנו מתנגדים באופן מוחלט למדיניות הכלכלית והחברתית של הממשלה, ואנו מתנגדים באופן מוחלט למדיניות החברתית והכלכלית של שר האוצר המתמנה.

יוסי שריד: נכון, יש בזה כדי לעשות עוול מסוים לשר המיועד, כי הוא בסך הכול 90 יום שר האוצר בפועל, אך לפי שעה לא ראינו ולו קצה קצהו של שינוי, חבר הכנסת דוד לוי.

יוסי שריד: מצבו של מי עומד להיות מוטב מאלה שמצבם קרוב ללבך?

יוסי שריד: המובטלים, יש איזה רמז למובטלים?

יוסי שריד: יש איזה רמז במדיניותו של שר האוצר החדש לתוכנית ויסקונסין, שכנראה לא באה לעולם אלא כדי להעצים אבטלה ולהעמיקה, כפי שאנו יודעים גם על-פי היכרותנו עם התוכנית וגם על-פי ניסיונה הממשי?

יוסי שריד: האם יש לנו איזה רמז – ואני אומר רמז, אני לא אומר ודאות, לא אומר ביטחון - לשיפור במצבם של הילדים העניים במדינת ישראל?

יוסי שריד: של הזקנים?

יוסי שריד: השבוע, באופן רשמי, כאילו לא ידענו, נקבע שישראל מחזיקה בשיא העולמי בנושא הזה.

יוסי שריד: "אל תשליכנו לעת זיקנה" - איזה יופי, מדינה יהודית.

יוסי שריד: מה?

יוסי שריד: אני נופל מהרגליים מרוב התלהבות.

יוסי שריד: מדינה יהודית ודמוקרטית.

יוסי שריד: במה היא יהודית?

יוסי שריד: בזה שיש בה שיא עולמי של זקנים במצוקה?

יוסי שריד: בזה היא יהודית, לעזאזל?

יוסי שריד: איזה סימן יש לנו?

יוסי שריד: מה זה האחריות?

יוסי שריד: האחריות מחייבת שיהיה שר אוצר.

יוסי שריד: האחריות מחייבת שתהיה מדיניות כלכלית וחברתית נכונה.

יוסי שריד: האחריות מחייבת שיהיה שר אוצר שיכול לנהל מדיניות כלכלית וחברתית נכונה.

יוסי שריד: אבל, חבר הכנסת דוד לוי, יש עוד סימנים מדאיגים מאוד, ואגיד לך מה הם.

יוסי שריד: אני זוכר, וזה לא היה לפני הרבה זמן, שאהוד אולמרט היה ממש איש ריב למדיניותו של ביבי נתניהו.

יוסי שריד: מה הוא לא אמר על ביבי נתניהו ועל המדיניות שלו?

יוסי שריד: אני לא אמרתי את הדברים האלה.

יוסי שריד: הוא ממש עשה ממנו עפר ואפר, קציצה, בישיבות הממשלה, ודיבר, במובן מסוים בצדק או בכל המובנים בצדק, על לבו הערל של שר האוצר הקודם, על האטימות שלו, על ההתעללות שלו ועל ההתאנות שלו לחלשים בחברה הישראלית.

יוסי שריד: עכשיו, הפלא ופלא - מה קרה?

יוסי שריד: בגלל חישובים פנימיים בליכוד, הפלא ופלא, לא שמענו ביקורת.

יוסי שריד: להיפך, שמעתי מפי שר האוצר בכבודו ובעצמו, זה המיועד, שבעצם המדיניות של ביבי נתניהו בעיקרה, ביסודה, היתה נכונה.

יוסי שריד: זה מה ששמעתי.

יוסי שריד: ועוד שמעתי - אוי לאוזניים שכך שומעות - שבעצם התקציב שהוגש הוא התקציב שיהיה.

יוסי שריד: שר האוצר הודיע במפורש.

יוסי שריד: אז מה?

יוסי שריד: אנחנו עוסקים פה בעניינים אישיים?

יוסי שריד: כי מה?

יוסי שריד: כי אנחנו לא סובלים את ביבי נתניהו?

יוסי שריד: זה אולי נכון אצל חלק מהחברים, ולא אצלי כמובן.

יוסי שריד: אני רחוק מזה.

יוסי שריד: אלה עניינים אישיים או שאלה עניינים מהותיים?

יוסי שריד: אותה המדיניות.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, מה עוד שמענו?

יוסי שריד: סימנים מדאיגים מאין כמותם.

יוסי שריד: שמענו, וזו כמובן השמועה הכי רעה, שקמה ועדה - -

אילנה כהן: ועדה - - -

יוסי שריד: - - לטפל בענייני העוני.

יוסי שריד: זו בשורה מרה, משום שאנחנו יודעים, חבר הכנסת דוד לוי, מה המשמעות כשקמה ועדה, ועוד איזו ועדה.

יוסי שריד: זו הוועדה הכי גרועה שיכולה להיות, שמורכבת מראש הממשלה - זוועה, מהמשנה לראש הממשלה - זוועה שבזוועה, ומשר האוצר בעצמו.

יוסי שריד: הרי זו הוועדה הכי גרועה שאפשר בכלל להעלות על הדעת.

יוסי שריד: אז מנין תצמח הישועה, אני אומר אפילו התקווה ולא הישועה, למובטלים, לילדים העניים ולעניים בכלל, למשפחות החד-הוריות, לנכים ולזקנים?

יוסי שריד: מנין תצמח?

יוסי שריד: מהוועדה הזאת תצמח תקווה?

אילן ליבוביץ: העלו את מחיר הלחם.

יוסי שריד: הדבר היחיד שעשו הוא שהעלו את מחיר הלחם, למרות כל ההסברים המלומדים של שר האוצר.

יוסי שריד: אין חדש.

יוסי שריד: אלה בשורות רעות מאוד.

יוסי שריד: מה כל העניין הזה?

יוסי שריד: קודם הצבעתם נגד, ועכשיו האחריות מחייבת.

יוסי שריד: איזו אחריות מחייבת?

יוסי שריד: מה קרה לביקורת של אהוד אולמרט על שר האוצר הקודם?

יוסי שריד: שר האוצר הקודם עזב את משרד האוצר, והוא עדיין שם.

יוסי שריד: קודם קראו לו בנימין נתניהו, ועכשיו קוראים לו אהוד אולמרט.

יוסי שריד: שום דבר לא קרה.

יוסי שריד: משום ששום דבר לא קרה ואף אחד לא מעלה בדעתו שהיינו מצביעים בעד ביבי נתניהו כשר האוצר, מובן מאליו שגם לא נוכל להצביע בעד אהוד אולמרט כשר האוצר.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת שריד, אשר עמד בלוח הזמנים בצורה מדויקת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, הודיעו לי מהסיעה שלך קודם, מי שהיה כאן, שאתם מוותרים.

ראובן ריבלין: אבל אני לא תופס אתכם על מלתכם.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברי הכנסת מח'ול ובשארה, ולבסוף חבר הכנסת דהאמשה.

חיים אורון: ואחריו?

ראובן ריבלין: הצבעה.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברות וחברי הכנסת, כששמעתי את חבר הכנסת יוסי שריד, לא יכולתי למנוע מעצמי לבוא ולעלות לבמה ולחלוק עליך.

צבי הנדל: הרי אנחנו מורגלים לחלוק מחלוקת.

צבי הנדל: אתה מבין שאנחנו בשנת בחירות?

צבי הנדל: אתה מבין שהוועדה הזאת היא יושב-ראש הליכוד, שרוצה להיבחר לראש ממשלה והוא צריך שהעניים ידעו שהוא הולך לעשות תיקונים.

צבי הנדל: אתה מבין שגם המשנה רוצה להיות, כנראה יהיה, ראש מפלגה, וגם הוא רוצה להתמודד, וזה חשוב שכולם ידעו שהוא מטפל בחלשים.

צבי הנדל: הרי כל השנים הוא מטפל בחלשים, ובעיקר בזקנים.

יוסי שריד: המשנה.

צבי הנדל: המשנה בעיקר.

יוסי שריד: כן, בוודאי.

רן כהן: - - -

צבי הנדל: עכשיו צריך להצמיח דור עתידי.

צבי הנדל: מי יחליף אחר כך את הגוורדיה הזקנה?

צבי הנדל: אז גם אוּלמרט חייב להיות - -

ראובן ריבלין: אוֹלמרט.

צבי הנדל: אוֹלמרט.

צבי הנדל: - - כי גם הוא חייב להוכיח שהוא מאלה שדואגים לשכבות החלשות.

צבי הנדל: לכן, הריני מודיעך חגיגית שיהיו תיקונים בתקציב ויהיה הרבה רעש מסביב.

יוסי שריד: זה נכון.

צבי הנדל: לקראת הבחירות זה חשוב מאוד.

צבי הנדל: זה יהיה בכסף קטן, אבל עם צבע זוהר חזק מאין כמוהו, כי גם שר התעשייה יהיה שם וגם שר האוצר יהיה שם וגם ממלא-מקום וגם משנה, ובכל זאת יישארו רק שלושה אנשים.

צבי הנדל: אתה עוד מסכים אתי.

יוסי שריד: אני מסכים אתך, אבל שמעון פרס, כשהוא יקבל את 500 מיליון השקל שלו - - - תאמין לי שהוא - - -

יוסי שריד: לא לתקוף.

יוסי שריד: אני מבקש.

צבי הנדל: בקיצור, רבותי, אני רוצה לומר שמה שמדאיג אותי, חבר הכנסת שריד, ובעיקר מהסיבה הזאת לא נצביע לא במקרה הזה ולא במקרה הזה - עם שחיתות אני לא יכול להשלים.

צבי הנדל: יש שחיתות מוסרית, יש שחיתות פלילית, יש שחיתות חברתית, ויש הרבה רמות של שחיתות.

צבי הנדל: בשלישייה הזאת לפחות שניים אני מזהה כאנשים מאוד מאוד מושחתים.

צבי הנדל: עכשיו לחשוב על זה שלא זו בלבד שכבר יש לי אחד מהם שנמצא בראשות הממשלה, ועכשיו לשים עוד אחד - ואתה יכול להגיד מה שאתה רוצה על ביבי נתניהו, ואתה, וקרוב לוודאי גם אני, לא נבחר בו לראשות ממשלה, אבל הוא - -

עזמי בשארה: מושחת?

יוסי שריד: מושחת?

צבי הנדל: - - לקח תמונה הביתה.

צבי הנדל: עמדי-שמבדי עשה לו סבלות וכל העיתונות היתה על הרגליים.

עזמי בשארה: - - -

חיים אורון: רד מזה.

חיים אורון: תשאיר את זה.

צבי הנדל: זו הבעיה הגדולה.

קריאה: אל תגן עליו.

צבי הנדל: אני לא מגן.

צבי הנדל: אני רק רוצה להראות את הצביעות.

עזמי בשארה: אני רוצה להסביר לך - - -

צבי הנדל: לא.

צבי הנדל: זה אחר כך.

צבי הנדל: אני רק רוצה להראות את הצביעות.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו בפרשת נח.

צבי הנדל: אני רק רוצה להראות את הצביעות, שמאחר שיש חשש מאחד מהם שאולי הוא באמת יהיה ראש ממשלה, גם אם לא רוצים להצמיח אותו, אז הכול כשר לתקוף אותו על כל חתיכת רבע סבל.

צבי הנדל: השני יכול לגזול מהמדינה מיליונים כבדים לאור השמש מהמקפצה ולחלק שוחד וג'ובים בלי סוף על חשבוננו, והוא נשמר כאתרוג.

צבי הנדל: אולי בעיתונים לא קראו שההתנתקות כבר נגמרה.

צבי הנדל: אולי הם חושבים שעדיין צריך לשמר את האתרוג, כי אולי יש ציפיות נוספות.

צבי הנדל: לכן, אנחנו לא רק שנצביע נגד, אלא אנחנו נעשה כל מאמץ - ואני מקווה שכולם יעזרו לנו בעניין הזה, לפחות בצד הזה - לקצר את ימיה של הממשלה, כי גם הבנק העולמי אמר שממשלה מושחתת כזאת אין בעולם המערבי, במדינות המתוקנות, בשום מדינה אחרת.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת צבי הנדל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: גם לרשות חבר הכנסת מח'ול עומדות חמש דקות.

ראובן ריבלין: חברים, חמש דקות זה די והותר.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא שהממשלה לא היתה צריכה לצאת מהאולם הזה.

עסאם מח'ול: טוב היתה עושה לשכת ראש הממשלה אם היתה עוברת מפה ללשכת הנשיא ושם מוסרת את המפתחות.

עסאם מח'ול: לממשלה הזאת אין יותר הצדקת קיום.

עסאם מח'ול: התרגלנו שהיא לא נופלת, אבל מבחינה מוסרית, אין לה יותר לאן ליפול, מבחינת המשבר העמוק שאליו היא הובילה את המדינה ואת החברה הישראלית.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים לא רק על משבר חברתי, לא רק על משבר של דמוקרטיה, לא רק על משבר מדיני, משבר אמון בכול.

עסאם מח'ול: השתתפתי בדיונים שהתקיימו היום לכבוד יום הקשיש בכנסת.

עסאם מח'ול: חשבתי לרגע, שכאשר הכנסת או הממשלה או בכלל הממסד הפוליטי הישראלי מכריז על יום הקשיש, על יום האשה, על יום הילד או על יום זכויות האדם, הוא מתכוון שיש יום הקשיש ובשאר ימות השנה אפשר להכות בקשיש ובזכויות שלו.

עסאם מח'ול: יש יום הילד, יש יום זכויות האדם, ובשאר ימי השנה אפשר לעשות אחרת.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על תהום עמוקה שאליה נשלחה החברה הישראלית בצל הממשלה הזאת, ובדיוק בגלל המדיניות הזאת קוראים לנו היום להציל אותה, להציל את הכבוד האבוד של הממשלה, של האחריות, ולהצביע הפעם בעד שר האוצר, לפני שעה בעד שניים-שלושה שרים נוספים.

עסאם מח'ול: אני חושב שאנחנו צריכים להגיד - די, לשלוח את הממשלה הזאת הביתה וללכת לבחירות.

עסאם מח'ול: זה מה שמתחייב.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת איבדה את הדרך.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת, שהתיימרה להוליך מהלך מדיני, נמצאת היום בפני מפת דרכים פקוקה ב-14 הסתייגויות, פקוקה בפרובוקציות בלתי נסבלות שגורמות לשפיכות דמים לשני העמים.

עסאם מח'ול: זו ממשלה שדרכה פקוקה בסרבנות, שחס וחלילה תצמח אחרי ביצוע ההתנתקות איזו אופציה של פתרון מדיני; מה שקורה בימים אלה.

עסאם מח'ול: ושרון בא ומבקש מאתנו לקבל מנדט נוסף כדי לחסום כל אופציה ליצירת הזדמנות מדינית.

עסאם מח'ול: אם צצה לה איזו אופציה, הוא דואג להפגיז אותה על-ידי ארטילריה, על-ידי הרג ילדים ועל-ידי ירי על אוכלוסייה אזרחית.

עסאם מח'ול: אנחנו נמצאים במצב שבו כל יום שעובר, כאשר הממשלה הזאת עדיין נאחזת בקרנות המזבח, הוא יום של אסונות על הציבור כולו, יום של עוני, יום של אבטלה, יום של פגיעה בדמוקרטיה הישראלית ויום של פגיעה בסיכוי כלשהו להתקדמות מדינית.

עסאם מח'ול: לכן, הדבר היחיד, המתנה שהבית הזה יכול לתת לכל בית בחברה הישראלית היא: להיפטר מהממשלה הזאת, לשלוח את הממשלה הזאת הביתה ולהציל את הכלכלה הישראלית, את הדמוקרטיה הישראלית, את החברה הישראלית ואת שני העמים בארץ הזאת מעוולות הממשלה הזאת ומהתוכניות האיומות.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה, וגם לרשותו חמש דקות.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: השר, אם ירצה, ישיב.

ראובן ריבלין: אם לא, נעבור להצבעה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גם בנאום הקודם שלי אמרתי שאני לא חושב שהממשלה תיפול על עניינם של בר-און ובוים.

עזמי בשארה: עם כל הכבוד, זה לא ילך.

עזמי בשארה: אנשים שמצפים לתהליכים דרמטיים מראש הממשלה שרון, הוא פשוט מתנגד לכל אופי ניהולם של הדברים, עובד עבודת נמלים, פרגמטיסט לגמרי.

עזמי בשארה: בשביל להמשיך עוד יותר את הקרע בליכוד, עם צד מסוים - הנה, עשיתי את שלי, אתם הזקתם לליכוד.

עזמי בשארה: אחר כך ממשיך, מביא עוד הצעות.

עזמי בשארה: מפא"יניק ותיק, שום דבר לא השתנה.

עזמי בשארה: לא חושב שהוא הולך לדברים דרמטיים.

עזמי בשארה: הוא ירצה להמשיך לאחוז בשלטון עד נובמבר 2006, הוא אמר את זה ואני מאמין לו, אל תחכו לדרמות.

עזמי בשארה: כל הדיון הזה היום, השארתם אותנו עד שעה כזאת, מיותר.

עזמי בשארה: הוא ירצה להישאר, גם אין לו יריבים מהאופוזיציה, חוץ מהימין הקיצוני.

עזמי בשארה: מי האופוזיציה בכנסת?

עזמי בשארה: אני לא מדבר על האופוזיציה הרעיונית, אלה שמתנגדים באמת למדיניות הכלכלית של הממשלה.

עזמי בשארה: אני מדבר על האופוזיציה הפוליטית במובן המפלגתי ביותר של המלה.

עזמי בשארה: שינוי רוצה להפיל ממשלה או רוצה להיכנס לממשלה?

עזמי בשארה: מה היא רוצה בדיוק?

עזמי בשארה: ש"ס רוצה באמת להפיל את הממשלה או רוצה להיכנס לממשלה?

עזמי בשארה: מה כל התחרות בינה לבין המפד"ל בכל השנים עד עכשיו, ועל מה כל ההשמצות ההדדיות בינה לבין המפד"ל, על דברים אידיאולוגיים?

עזמי בשארה: על מי יהיה בממשלה וייצג את ענייני הדתיים בממשלה.

עזמי בשארה: זאת לא אווירה של הפלת ממשלה.

עזמי בשארה: בשונה מחבר הכנסת שריד, אני כן מבין את חברי הליכוד שרוצים להפיל מישהו ולא להפיל מישהו אחר.

עזמי בשארה: אני כן מבין אותם.

עזמי בשארה: מבחינתם, לבלום את הכוחניות בתוך מפלגתם.

עזמי בשארה: אולמרט קונסיסטנטי עוד יותר משרון בעניין המדיני; מאז ששרון היה חישוקאי ליצחק שמיר, אולמרט היה בצד מסוים.

עזמי בשארה: לו דווקא יש מפה; אני שומע אותו עשר שנים - כמעט אותם דברים.

עזמי בשארה: שרון זה סיפור אחר, לדעתי, והוא באמת עשה את שלו בעזה, ורוצה עכשיו לסחוט את המפה שלו בעזה עד הסוף - עוד התנחלויות בשטחים, לחזק את מעמדה של ישראל הכובשת בגדה, לחזק את מעמדה בכל העולם, לחזק את ההתיישבות בירושלים.

עזמי בשארה: אנחנו יודעים מה הוא עושה ולאן הוא הולך.

עזמי בשארה: הוא ימשיך למשוך את הפלסטינים באף עוד שנתיים במשא-ומתן על עזה, לא על הגדה.

עזמי בשארה: מי אמר שנפטרנו מעזה?

עזמי בשארה: מי אמר?

עזמי בשארה: יהיה משא-ומתן על כל דבר בעזה, על סחורה, על בני-אדם שנכנסים ויוצאים.

עזמי בשארה: עזה - ישראל יצאה מעזה?

עזמי בשארה: על כל דבר יהיה משא-ומתן.

עזמי בשארה: איגרתו של נשיא הבנק העולמי, מר וולפנזון, איגרתו לממשלה לגבי מה ישראל עושה בעזה עד היום – שהיא בעצם לא נפרדה באמת.

עזמי בשארה: הוא אומר לפלסטינים, תבואו עכשיו, תנהלו אתי משא-ומתן על כל דבר בעזה.

עזמי בשארה: בגדה הוא מתנחל.

עזמי בשארה: מה זה החד-צדדיות בגדה?

עזמי בשארה: הוא מתנחל חד-צדדי, הוא קובע חד-צדדית את הגבולות של פתרון הקבע.

עזמי בשארה: הוא יטביע את חותמו על מה שיקרה בגדה.

עזמי בשארה: אין לנו מה לצפות.

עזמי בשארה: הרי ממילא היינו נגד מה שהוא עשה בעזה.

עזמי בשארה: עכשיו אין לנו מה לצפות ממנו בגדה.

עזמי בשארה: אנשים שהוא רוצה לגמול להם בליכוד היו בצד מסוים, בר-און היה מתקופתו של נתניהו, אנחנו זוכרים, "בר-און תמורת חברון" זה לא מעשה שרון, זה נתניהו, הלא-מושחת, מי אמר לי פה.

עזמי בשארה: נתניהו הלא- מושחת; אתה יכול להגיד עליו כך וכך, אבל מושחת הוא לא.

עזמי בשארה: נתניהו לא מושחת.

עזמי בשארה: בר-און מתקופתו של נתניהו, הוא בכלל תופעה של נתניהו.

עזמי בשארה: אז עכשיו רוצים לגמול לבר-און, אז בליכוד מתנגדים.

עזמי בשארה: הם חושבים שזה בלימה של כוחניות בליכוד.

עזמי בשארה: אני מבין אותם.

עזמי בשארה: אנחנו, אין לנו מה לחפש במדיניות הזאת.

עזמי בשארה: אנחנו נגד הממשלה, רוצים להקדים את הבחירות.

עזמי בשארה: בתוכנית הכלכלית אין לנו מה לחפש.

עזמי בשארה: אדם שייקר את הלחם.

עזמי בשארה: אנחנו חולקים על המדיניות הכלכלית של הממשלה, לא של אולמרט או של נתניהו.

עזמי בשארה: אנחנו רוצים להקדים את הבחירות, אנחנו חושבים שכל יום נוסף של הממשלה הזאת הוא נזק, גם בצורת ניהול הממשלה וגם בצורת ניהול האופוזיציה בכנסת הזאת.

עזמי בשארה: איפה הפשע האמיתי, חיים רמון - מפלגת העבודה.

עזמי בשארה: מה יישאר ממפלגת העבודה עד נובמבר?

עזמי בשארה: מה יישאר מכם?

עזמי בשארה: לא יישאר מכם כלום.

קולט אביטל: פרס יישאר.

עזמי בשארה: לא יישאר מכם כלום.

עזמי בשארה: פרס יישאר.

עזמי בשארה: אתם תסחבו ותסחבו ולא תותירו מהמפלגה הזאת אפילו גופה להתעלל בה.

עזמי בשארה: לא נרצה אפילו להתעלל בכם אם תמשיכו.

עזמי בשארה: אנחנו כבר מרחמים.

עזמי בשארה: אמרו יום הקשיש?

עזמי בשארה: יום הקשיש זה יום מפלגת העבודה.

עזמי בשארה: מה יישאר?

עזמי בשארה: לאן הם הולכים?

עזמי בשארה: מפלגה שבבסיס שלה יש רוב ליריב.

עזמי בשארה: הוא הרי אמור להיות היריב שלה.

עזמי בשארה: יש לו רוב, למה?

עזמי בשארה: כי הפרויקט היחיד שיש לכם הוא שרון.

עזמי בשארה: מאז ברק, מאז קמפ-דייוויד, יש לכם פרויקט אחד שהוא שרון.

עזמי בשארה: מה קרה לכם?

עזמי בשארה: זה דווקא היה הזמן שאתם תצאו משם.

עזמי בשארה: מה קורה לכם?

עזמי בשארה: הוא סוחב אתכם.

עזמי בשארה: לא ייוותר מכם כלום, לא קו מדיני, לא רעיוני, לא מנהיגות.

עזמי בשארה: אין לכם את מי להציע.

עזמי בשארה: כל הבסיס שלכם צועד אחרי שרון.

עזמי בשארה: זאת התוכנית של השמאל?

עזמי בשארה: תוכנית כלכלית?

עזמי בשארה: אחרי אולמרט ונתניהו אתם מייקרים לחם, מפלגת העבודה?

עזמי בשארה: ומה יש לכם להציע נגד ההתיישבות בגדה המערבית ונגד הצורה שהוא כופה את הדברים, האדון שרון?

עזמי בשארה: זה הפשע הגדול, לדעתי.

עזמי בשארה: שינוי זה אופוזיציה?

עזמי בשארה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: נא לצלצל.

ראובן ריבלין: השר שטרית, אם אדוני ירצה להשיב, בבקשה.

ראובן ריבלין: אם ירצה להצביע, יודיע לי.

ראובן ריבלין: נא לצלצל, כי ייתכן שהשר יבקש להצביע.

ראובן ריבלין: גם לרשות אדוני חמש דקות.

ראובן ריבלין: אתם מתחילים להתחמם תמיד כשמגיעה הדקה האחרונה.

ראובן ריבלין: תלמדו מחבר הכנסת שריד, בדיוק בשנייה האחרונה הוא סיים.

יוסי שריד: אני תמיד האמנתי בדוגמה אישית.

ראובן ריבלין: ודאי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, בנאומי הקודם אמרתי שהממשלה הזאת חסרת סדר-יום, גם מדיני וגם חברתי, והיא פשטה את הרגל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מפלגת העבודה, אני לא אתייחס אליה במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו נדבר על הממשלה ועל בקשת הממשלה לצרף שרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר עוד שתי מלים, אדוני היושב-ראש, בעניין צירופו של שר האוצר החדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העניין לא במישור האישי, כמובן, אלא מדובר באותה מדיניות של השר הקודם, אותו תקציב, אותה אג'נדה חברתית שמסתכמת בהעשרת העשירים וברוששות העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי בנאומי הקודם, שאגורה אחת על כל ליטר בנזין שהממשלה הורידה יכלה להציל את הלחם לעניים, וביטול מס ערך מוסף על הלחם היה מותיר את הלחם בהישג יד, במחיר חצי חינם לאלה שלא מוצאים את הלחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לממשלה הזאת אין לב ויש לה רק מדיניות של העשרת העשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, ולו רק מהסיבה הזאת, אסור לתת לה לנשום יום אחד נוסף, וודאי שאסור לתת לה למנות שר אוצר שימשיך באותה מדיניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אומר את הדברים, וגם את מה שלא הספקתי לומר קודם, לצופינו ולשומעינו בשפה הערבית.

ראובן ריבלין: יש לך עוד שלוש דקות וחצי, תאמר מה שאתה רוצה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבותי הצופים והמאזינים, ברצוני להשלים כעת את מה שלא התאפשר לי לומר לכם בנאומי הקודם לפני שעות ספורות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה מבקשת מהפרלמנט שיסכים, או שיביע אמונו במינוי שר אוצר חדש, שר אוצר שימשיך באותה מדיניות של השר הקודם, באותה המדיניות הכלכלית הקודמת, שלפיה רק בשבוע האחרון הועלו מחירי הלחם אף שהופחתו מחירי הבנזין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שאגורה אחת על כל ליטר בנזין, מתוך מאות האגורות שהממשלה לוקחת, תספיק להביא לכך שמחירי הלחם יהיו בהישג ידם של כל העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בנוסף, ביטול מס ערך מוסף על מחירי הלחם, יספיק כדי להביא לכך שהלחם יימכר כמעט בחינם; כלומר, כל עני יוכל להשיג לחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנו יודעים שבשכבות החלשות במדינה זו, זקנים, נכים, מחוסרי עבודה, מובטלים - יותר ממחצית המשפחות נמנות עם המשפחות העניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בייחוד באוכלוסייה הערבית, במגזר הערבי - מחצית מהילדים במגזר הערבי הם מהמשפחות העניות; כלומר, אין ידם משגת לקנות לחם ופת מזון יומית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין בר-דעת שיכול להסכים למדיניותה של ממשלה זו ולכך שהפרלמנט יביע אמונו בשר אוצר חדש שימשיך באותה מדיניות ובאותה מגמה שתביא אך ורק לתוצאה אחת – העשרת העשירים ורישוש העניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בשבוע שעבר, לפי הסטטיסטיקה של הביטוח הלאומי, שהוא משרד ממשלתי כידוע לכולנו, התחוור לנו ש-3 מיליארדי ש"ח נוספו לשלושת העשירונים העליונים, לבעלי העושר, שהונם גדל ב-3 מיליארדי ש"ח, בעוד שהכנסתם של שלושת העשירונים התחתונים פחתה במיליארד ש"ח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העשרת העשירים ורישוש העניים הם מדיניות עיוורת ועושקת, שאסור לתמוך בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני ועמיתי טלב אלסאנע, ברשימה הערבית המאוחדת, קוראים לכולם לדחות את בקשת הממשלה ולהצביע אי-אמון נגדה בנושא מינוי שר אוצר חדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי ייתן וממשלה זו תיפול, ומדיניותה הכלכלית תיפול, והיא תלך לבלי שוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

ראובן ריבלין: האם השר מאיר שטרית, השר המקשר, שהוא גם שר התחבורה, מבקש לומר מלים מספר?

ראובן ריבלין: רבותי, מייד בתום דבריו של השר אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: אין לי שום בקשה להצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אין בקשה להצבעה שמית עד כה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, נראה שאחרי הלילה הארוך הזה, עתה, כשמוצעים רק שני שרים - שר אוצר שאי-אפשר בלעדיו בממשלה, וכבר אין שר אוצר במשך יום אחד, ושר מדע מטעם מפלגת העבודה - אני מקווה שהכנסת תסיים את היום הזה עם אקורד חיובי ותאשר את מינוים של שני השרים, כך שהממשלה תוכל להתנהל.

מאיר שטרית: נראה לי שבלי שר אוצר לא ניתן לנהל את המדינה בעניינים של היום-יום.

מאיר שטרית: אני חושב שמיותר להסביר את חשיבות מינויו של שר האוצר במדינה, כאשר החלטות בכל סדרי-היום, בכל עניין כמעט, עומדות כל יום על שולחנו של שר האוצר.

מאיר שטרית: לכן, אין שום היגיון בדחייה נוספת של העניין הזה, ואני באמת פונה לחברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה להתאחד ולהעביר את המינויים הללו, כדי שכולנו גם נוכל ללכת הביתה.

מאיר שטרית: נדמה לי שזה הנושא האחרון בסדר-היום, אדוני.

ראובן ריבלין: לא, יש עוד שאילתות רגילות לסגנית שר הפנים.

ראובן ריבלין: יש עוד שאילתות שגברתי תענה עליהן.

ראובן ריבלין: זה הסעיף האחרון.

מאיר שטרית: דומני, אדוני היושב-ראש, שרוב חברי הכנסת הנוכחים במשכן נמצאים פה, ולכן אני מציע לעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני השר.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה, אדוני מוכן להצבעה?

ראובן ריבלין: יושב-ראש סיעת האופוזיציה, מוכנים להצבעה?

ראובן ריבלין: אין בקשה להצבעה אישית ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא מי בעד החלטת הממשלה ומי נגד החלטת הממשלה.

אהוד אולמרט: הודעת הממשלה.

ראובן ריבלין: הודעת הממשלה, הבאה בעקבות החלטת הממשלה, למנות את השרים המכהנים לתפקידים בממשלה, השר אולמרט והשר וילנאי, לשר האוצר ולשר המדע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: אל תתבלבלו בהצבעה, כי לא אשנה אותה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד הודעת הממשלה - 71 נגד - 41 נמנעים – אין הודעת הממשלה על שינויים בחלוקת התפקידים בין השרים נתקבלה.

ראובן ריבלין: 71 בעד, 41 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהשרים אולמרט ווילנאי יכהנו בתפקידיהם החדשים באישור הכנסת, נוסף על התפקידים הקודמים שהיו להם.

ראובן ריבלין: אני מזמין את סגנית שר הפנים לעלות ולהשיב על שאילתות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב שאל את שר הפנים ביום כ' בתמוז התשס"ה (27 ביולי 2005): ב-8 ביולי 2005 פורסם ב"ירושלים", כי פקחי עיריית ירושלים נדרשו לרענון בכללי ההתנהגות האוסרים עליהם לקבל טובות הנאה מבעלי עסקים בעיר.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הידיעה נכונה?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – מדוע משרדך עורך רענון זה כעת?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: האם ירועננו ההנחיות לכלל הפקחים בארץ?

רוחמה אברהם-בלילא: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: הידיעה נכונה.

רוחמה אברהם-בלילא: 2-3.

רוחמה אברהם-בלילא: הרענון נערך על-ידי מנהלי הנפות בעיריית ירושלים, בעקבות מקרה חריג שאירע.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לציין כי מדובר ביוזמה של עיריית ירושלים בלבד, וזה לא קיים בערים נוספות.

רוחמה אברהם-בלילא: כמו כן נמסר בנוסף מעיריית ירושלים, כי פקחי החנייה מתודרכים מדי בוקר טרם יציאתם לשטח בנושאים שונים, ובכללם בנושא אתיקה מקצועית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאסינוב, שאלה נוספת.

יגאל יאסינוב: תודה.

יגאל יאסינוב: האם גברתי סגנית השר לא חושבת שהיה עדיף להוציא משהו כחוברת לכל הפקחים העירוניים בכל הארץ?

רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שאירע מקרה חריג רק בעיריית ירושלים, וזאת סמכותה של העירייה להחליט, כך נעשה הדבר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לבדוק את העניין במשרדנו ולהשיב לך על השאלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: השרה תשיב לך גם בכתב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב שאל את שר הפנים ביום כ' בתמוז התשס"ה (27 ביולי 2005): ב-8 ביולי 2005 פורסם ב"כל הזמן", כי עיריית ירושלים מעבירה כספים לתלמודי-תורה אף שחלקם לא נמצאים בכתובות הרשומות.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הידיעה נכונה?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – האם יש ביקורת על הוצאת כספים, ואם לא – מדוע?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: מה ייעשה בנדון?

רוחמה אברהם-בלילא: 1.

רוחמה אברהם-בלילא: הידיעה אינה נכונה.

רוחמה אברהם-בלילא: 2-3.

רוחמה אברהם-בלילא: מעיריית ירושלים נמסר, כי לאגף החינוך החרדי לא ידוע על מוסדות תלמוד-תורה הנהנים מהטבות אף שאינם נמצאים בכתובות הרשומות.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאסינוב, שאלה נוספת.

יגאל יאסינוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל יאסינוב: גברתי סגנית השר, לפני יומיים גיליתי להפתעתי שבכתובת ביתי רשומה ישיבה.

יגאל יאסינוב: זאת אחת ההוכחות לכך שיש בשטח ירושלים הרבה ישיבות כאלה.

יגאל יאסינוב: נראה שהידיעה שקיבלת היא לא נכונה, כי אם הנושא הוא לא נכון, מישהו צריך להגיש תלונה למשטרה על דברי דיבה.

יגאל יאסינוב: אם המשרד או העירייה לא מגישים, הדבר נכון.

ראובן ריבלין: בבקשה, גברתי סגנית השר.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי תשובה לחבר הכנסת, מכיוון שלא ערכתי בדיקה אם בביתך רשומה ישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: כל מה שאני יכולה לומר לך נאמר על-ידי הגורמים המקצועיים במשרדנו ולאחר בדיקת הנושא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב שאל את שר הפנים ביום כ' בתמוז התשס"ה (27 ביולי 2005): ב-10 ביולי 2005 פורסם ב"הארץ", כי משרדך בטבריה עורם קשיים על בני זוג המבקשים אשרת תיירת בעבור ידידה טובה מרוסיה.

ראובן ריבלין: רצוני לשאול: 1.

ראובן ריבלין: האם הידיעה נכונה?

ראובן ריבלין: 2.

ראובן ריבלין: אם כן – מדוע יש צורך לתחקר את בני הזוג?

ראובן ריבלין: 3.

ראובן ריבלין: האם יש הקשחה במדיניות לגבי תיירים מרוסיה? 4.

ראובן ריבלין: מה ייעשה בנדון?

רוחמה אברהם-בלילא: לשאלתו הראשונה של חבר הכנסת יאסינוב - הידיעה אינה נכונה.

רוחמה אברהם-בלילא: בקשתם של בני הזוג אושרה על-ידי מנהל מינהל האוכלוסין.

רוחמה אברהם-בלילא: לשאלתך השנייה - הבדיקה שעורך מינהל האוכלוסין מול מבקש אשרת התייר נועדה לוודא כי הנ"ל אכן מגיע לצורכי תיירות ולא למטרות אחרות.

רוחמה אברהם-בלילא: בדיקה זו נעשית מול כל מבקשי האשרות המגיעים ממדינות שבהן נדרשת הסדרת אשרה מבעוד מועד.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אכן היתה טעות.

ראובן ריבלין: חשבנו שסגנית השר תשיב על שאילתות נוספות, אבל היא בחרה להשיב על השאילתות האלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בחרתי שלא להשיב על השאילתות הנוספות מכיוון שלא הסתפקתי בתשובות המשרד וסברתי שעל הגורמים המקצועיים לתת תשובות יותר מפורטות, גם על שאלותיך.

ראובן ריבלין: בעתיד הקרוב תקבלו את התשובות.

ראובן ריבלין: חשבתם שיש תשובות, אני מתנצל, אבל לא בזבזתם את זמנכם.

רוחמה אברהם-בלילא: במהלך השבוע הבא, אני מבטיחה לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאסינוב, בבקשה.

יגאל יאסינוב: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל יאסינוב: במקום לשאול שאלה אני רוצה להודות לסגנית השר, כי התשובה היתה מספקת.

יגאל יאסינוב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לסגנית השר, שבשבילי היא שר לכל דבר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים, אם ירצה השם כמובן, מחר, יום שלישי, פעמיים כי טוב, ו' בחשוון התשס"ו, 8 בחודש נובמבר 2005 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת נעולה.