ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וארבעים-ושבע של הכנסת השש-עשרה, 2004-06-28 00:00

שאול יהלום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ד–2004 51

המשפטים יוסף לפיד: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 12), התשס"ד–2004 55

שאול יהלום: הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 3), התשס"ד–2004 59

אופיר פינס-פז: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18), התשס"ד–2004 62

מיכאל איתן: הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ד–2004 64

עזמי בשארה: הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004 66

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שאילתות ותשובות 70

אליעזר זנדברג: 1369.

אליעזר זנדברג: מוזיקה רועשת במועדונים 71

אליעזר זנדברג: 1460.

אליעזר זנדברג: טיפול בבוצה מנחל הקישון 72

אליעזר זנדברג: 1473.

אליעזר זנדברג: זיהום בנחלי ישראל 74

אליעזר זנדברג: 1516.

אליעזר זנדברג: ידיעה על ייבוא פסולת מסוכנת לטיפול ברמת-חובב 76

אליעזר זנדברג: 1623.

אליעזר זנדברג: אחסון חומרים מסוכנים 78

ראובן ריבלין: גברתי השרה, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, היום יום שני, ט' בתמוז התשס"ד, 28 בחודש יוני 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מייד בתום הדיון המשולב על הצעות האי-אמון נקיים אזכרה לנעמי שמר, כלת פרס ישראל, זיכרונה לברכה, אשר הלכה לעולמה בשבת ונטמנה אתמול באדמת הארץ ביישוב כינרת.

ראובן ריבלין: את האזכרה נקיים בין ההצבעה על האי-אמון והמשך סדר-היום.

ראובן ריבלין: רבותי, הודעה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק איסור החזקת כלבים מסוכנים, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (ביטול הודאה שנגבתה באלימות), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק רשות שמאי הרכב, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת נעמי בלומנטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מספר ישיבות מועצה מן המניין), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון - פרסום שמות המבוקרים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון - אחוז החסימה), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת גדעון סער, דליה איציק, אליעזר כהן ורשף חן; הצעת חוק עבודת נשים (פיצויים), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק שיפוט בתי-דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון - ביטול), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק שירות הכבאות והחילוץ, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת יורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זכות ערעור), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת אלי אפללו, אהוד רצאבי, רשף חן, רוני בריזון ואתי לבני; הצעת חוק-יסוד: מבקר המדינה (תיקון - העברה מכהונה), מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק מס קנייה (טובין ושירותים) (תיקון - הפחתת מס על רכב) (הוראת שעה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: צמצום זכות השתיקה לנבחרי ציבור (תיקוני חקיקה), מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תיקון - מעצר בית לאחר לידה), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת זהבה גלאון; הצעת חוק בתי-המשפט (תיקון - רישום פרוטוקול), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת דוד אזולאי ורוני בר-און וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון - תחילה ותחולה),

אריה האן: התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת המכס (ייבוא אישי של רכב מנועי), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק כתוביות בסרטים ובמופעים, התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת אילן שלגי, רשף חן ורוני בריזון; הצעת חוק העמותות (תיקון - אגודה שלא ביקשה להירשם כעמותה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק-יסוד: הפסקת כהונה של נבחר ציבור (תיקוני חקיקה), מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק-יסוד: משק המדינה (תיקון - הקדמת מועדי הנחת הצעת חוק התקציב), מאת חבר הכנסת אמנון כהן וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: המצב החברתי והכלכלי; ב.

ראובן ריבלין: אי-תשלום שכר עובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות למרות אישור החוק; ג.

ראובן ריבלין: המצב הכלכלי והחברתי

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, אנחנו מתחילים כבכל יום שני את סדר-היום בהצעות אי-אמון, אשר הוגשו עוד ביום רביעי שקדם לישיבה זו, והיום לפנינו שלוש הצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון הראשונה היא הצעת אי-אמון של סיעת העבודה-מימד בנושא החברתי והכלכלי.

ראובן ריבלין: ינמק את הצעת האי-אמון שר הביטחון לשעבר, חבר הכנסת בן-אליעזר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת, משום מה, נתנה לכם רק חמש דקות.

בנימין בן-אליעזר: אתה תאריך לי בעוד שתיים.

ראובן ריבלין: אין בעיה.

ראובן ריבלין: כמה שאני אאריך לך, אני באופן אוטומטי אאריך לחבר הכנסת בשארה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אינו יום קל.

בנימין בן-אליעזר: בשעה 08:30 נפלו בשדרות שלושה טילי "קסאם", ובפעם הראשונה המוות אסף אליו תינוק בן שלוש וחצי, אפיק אוחיון-זהבי, זיכרונו לברכה - שאמו פצועה פצעים קשים, ונאחל לה ונתפלל למענה שתחלים - ומרדכי יוספוב, זיכרונו לברכה.

בנימין בן-אליעזר: יש עוד עשרה פצועים קשה מהפיגוע הזה, וזה קורה אחרי פיגוע שאירע אתמול, של ה"חמאס" כנגד מוצב "אורחן" בציר כיסופים, בדרך של חפירת תעלה והחדרת כמעט טון וחצי חומר נפץ מתחת למוצב.

בנימין בן-אליעזר: הלוחם, סמל-ראשון רועי ניסים, זיכרונו לברכה, נהרג, ונפצעו שבעה חיילים נוספים.

בנימין בן-אליעזר: נאחל להם החלמה מהירה.

בנימין בן-אליעזר: ושוב הבכי, וזה כואב, וזה חריף.

בנימין בן-אליעזר: אני סומך על צה"ל ושירותי הביטחון שייערכו ויתגברו על התופעות החדשות האלה וייתנו עליהן תשובה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, אני גם מקווה שמה שקרה אתמול והיום יחזק עוד יותר אצל ראש הממשלה את דחיפותה של תוכנית ההתנתקות.

בנימין בן-אליעזר: אבל אם בבכי עסקינן, הרי יש גם בכי אחר, אדוני היושב-ראש, והוא קורה כל השנה, והוא בא ממחסור, מעוני, מסבל, ממצוקה.

בנימין בן-אליעזר: הוא זועק לשמים.

בנימין בן-אליעזר: לעתים יש רושם שאתה חי במדינה מנותקת מהעם, מול שני ראשי ממשלות.

בנימין בן-אליעזר: אחד שמנסה להוציא את ישראל מקיפאונה המדיני, ולהתחיל לשנות את המציאות הזאת, והשני ראש ממשלה כלכלי שכל עניינו הוא ליישם על גבי העם הזה נוסחאות כלכליות.

בנימין בן-אליעזר: מזה, אדוני שר האוצר, ישועה לעם שלנו לא תהיה.

בנימין בן-אליעזר: הדמעות ימשיכו לזרום.

בנימין בן-אליעזר: אוכלוסיית המצוקה תלך ותגדל.

בנימין בן-אליעזר: אולי מבחינה כלכלית גרידא המדינה תיראה טוב יותר, אבל אוי למחיר שישלם העם הזה שהתקבץ מכל קצות העולם כדי לבנות את ביתו בארץ הזאת.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, האוצר החל להדליף את הפרטים הראשונים על תקציב המדינה לשנת הכספים 2005.

בנימין בן-אליעזר: זה תקציב שיכלול קיצוץ של 5-7 מיליארדי שקלים.

בנימין בן-אליעזר: כמו כל עם ישראל, אני מביט בדאגה באופן שבו הממשלה מצליחה להוביל את אזרחי ישראל אל תוכנית כלכלית קשה ועגומה נוספת.

בנימין בן-אליעזר: אף שראש הממשלה אריאל שרון אמר לאחרונה באחת מישיבות הממשלה כי לא ייתן יד לפגיעה נוספת בשכבות החלשות, מדובר בהמשך המדיניות הקיימת.

בנימין בן-אליעזר: התמונות, למי שמסתובב בעיירות הפיתוח, בשכונות, ביישוב הערבי, מספרות יותר את הסיפור האמיתי של מה שעובר כאן על העם הזה ועל תושבי מדינת ישראל.

בנימין בן-אליעזר: טרם התאוששנו מהגזירות הקשות הקודמות, וכבר רוצים לקצץ בתקציבי הבריאות והרווחה, בשירותים לשכבות החלשות, לנכים, לילדים רעבים, לעולים חדשים, לגמלאים, למובטלים ולנזקקים.

בנימין בן-אליעזר: לא רק זה, האוצר הודיע כי יפטר אלפי עובדים בשנה הקרובה, אף שבשנת 2004 שיעור האבטלה יישאר כנראה 10.5% לפחות - אגב, מהאחוזים הגבוהים בעולם.

בנימין בן-אליעזר: האוצר אף הודיע כי לא יתקצב תוכניות לרכישת דירות בפריפריה, מדיניות שתפגע בשכבות החלשות, ביוצאי צבא ובעולים חדשים ותעמיק את הפערים בין המרכז לפריפריה.

בנימין בן-אליעזר: האוצר מרבה לדבר על ניצני צמיחה, אולם עיון בנתונים יש בו כדי להאיר, או יותר נכון להחשיך את העיניים.

בנימין בן-אליעזר: שיעור האבטלה הגבוה, הפשע הגואה, חינוך תלמידינו על הפנים, השכר הריאלי ירד ב-9.1%, 150,000 עסקים התמוטטו בשלוש השנים האחרונות, ובל נשכח את מצבו של ענף הבנייה, שהוא עדיין בכי רע.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, חדשות לבקרים אנחנו שומעים את משרד האוצר מבטיח כי יביא לעם ישראל מזור באמצעות הפחתת מסים.

בנימין בן-אליעזר: אולם נראה שכאשר מדובר באוכלוסיות חלשות, ללא כוח רב, נוח לשר האוצר דווקא להעלות מסים.

בנימין בן-אליעזר: כך נעשה לאוכלוסיית הגמלאים בישראל.

בנימין בן-אליעזר: אלפי גמלאים חשים ממורמרים, מתוסכלים ומאוכזבים, ובצדק.

בנימין בן-אליעזר: בתקציב 2004 הוגדלו ההפרשות לביטוח לאומי וביטוח בריאות, הועלה גיל הפרישה, בוטלו הטבות מס הכנסה ליוצאים לפנסיה מוקדמת, שונו מדרגות המס, שונה חישוב שיטת הפנסיה והועלו דמי הניהול ב-1.75%.

בנימין בן-אליעזר: בינואר 2004 הכריז האוצר כי יקים קרן של 250 מיליון שקלים לשנה, למשך 12 שנים.

בנימין בן-אליעזר: דיבורים לחוד ומעשים לחוד.

בנימין בן-אליעזר: יותר מחצי שנה עברה, עד כה לא הוקמה הקרן, והגמלאים לא קיבלו אגורה אחת שחוקה.

בנימין בן-אליעזר: מעטים, אדוני היושב-ראש, זוכרים למה עבדכם הנאמן, עם כל חברי העבודה, עזב את הממשלה הקודמת.

בנימין בן-אליעזר: עזבנו את הממשלה הקודמת ב-30 באוקטובר, בדיוק מהסיבות האלו.

בנימין בן-אליעזר: אם מישהו רק היה שואל את עצמו מה גודל התקציב שעבר להתנחלויות מאז 30 באוקטובר 2002 עד היום הזה, ומולו התקציב שעבר באמת לעיירות הפיתוח, לשכונות, למצוקאים, בוודאי לא היה מתקשה להבין את הסיבה שהביאה אותי לכאן כדי לומר: הממשלה הזאת חייבת להיעלם מהר מהעולם הזה ולפנות את מקומה לממשלה שמניחה ומציבה את האדם, את רווחתו, את החיים שלו, במקום הראשון בסולם העדיפויות.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לך, אדוני.

צבי הנדל: מתי אתם נכנסים לממשלה?

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לחבר הכנסת בן-אליעזר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, זו לא שעת שאלות למי שמבקש אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: אין שעת שאלות.

ראובן ריבלין: אין פרוצדורה כזאת.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת עזמי בשארה לבוא ולנמק את הטענות להבעת אי-אמון בממשלה, בגין המצב הכלכלי והחברתי, מטעם סיעות יחד, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שמעתי בקשב רב את דבריו של חבר הכנסת בן-אליעזר.

עזמי בשארה: אני אומר משהו רק על המשפט הראשון – השאר, כמובן, אנחנו מסכימים.

עזמי בשארה: אבל על המשפט הראשון - המסקנה שהוא מסיק לגבי האירועים של היום, האירועים המצערים של היום, כאילו זה היה צריך להחיש את תוכנית ההתנתקות, אחרים היו מסיקים את ההיפך.

עזמי בשארה: היו מסיקים את ההיפך.

עזמי בשארה: כלומר, צריך לצאת בהסכם.

עזמי בשארה: כי גם בהתנתקות אפשר להשיג את ההיפך, בהחלט.

עזמי בשארה: אפשר להשיג את ההיפך גם לגבי - - -

בנימין בן-אליעזר: אותי אתה לא צריך לשכנע.

עזמי בשארה: בדיוק.

עזמי בשארה: כלומר, אם אפשר לשגר מעזה לשדרות, וכו' - הרי אנשים טוענים בימין - וגם לגבי הגדר.

עזמי בשארה: לגבי הגדר, אני אומר: מה היא מונעת עד עכשיו?

עזמי בשארה: הרי מה יצאו?

עזמי בשארה: יצאו פעולות מעזה?

עזמי בשארה: יצאו פעולות התאבדות מעזה?

עזמי בשארה: לא יצא אף אחד חוץ מאשר לאשדוד.

עזמי בשארה: אף אחד.

עזמי בשארה: אבל עזה היא העיר הכי מופצצת, וממנה יוצאים עכשיו בדרכים - האמת היא, נשק פרימיטיבי מאוד עובר גדרות.

עזמי בשארה: נשק מאוד פרימיטיבי.

עזמי בשארה: צריך הסכם.

עזמי בשארה: צריך הסכם שלום.

עזמי בשארה: ולדעתי, תנועת העבודה צריכה להתחרות עם שרון לא בשאלה מי מתנתק יותר במהירות וכו', אלא בכך שהיא יכולה להציע הסכם לחברה הישראלית.

עזמי בשארה: זה הדבר העיקרי, לדעתי, שכוח של שלום בחברה הישראלית הוא שמציע לחברה הישראלית הסכם שלום, ולא למי יש יותר מוצאים מהמצב.

עזמי בשארה: אין מוצא קסם מהמצב.

עזמי בשארה: צריך הסכם שלום.

עזמי בשארה: ולדעתי זה צריך להיות ייחוד של תנועת שלום, זה שהיא מאמינה בהסכם שלום עם הצד השני; לא בגדרות ולא ביציאה חד-צדדית, אלא בהסכם שלום שמחפש שלום צודק.

עזמי בשארה: לדעתי, זה היה צריך להיות המייחד והמאפיין את החלק הזה של הבית.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – אגב, הרי אנחנו ראינו מה הוא עשה.

עזמי בשארה: ואנחנו צריכים לרוץ ולהתנשף אחרי שרון?

עזמי בשארה: הרי הוא הסכים – כולנו כאילו השלינו את עצמנו והשלינו את הציבור, שהוא הסכים לתוכנית מפת הדרכים.

עזמי בשארה: אנחנו כולנו יודעים פה שהוא לא הסכים לתוכנית מפת הדרך.

עזמי בשארה: הוא לא הסכים לה - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - סליחה רגע, חבר הכנסת בשארה - כבוד השר, כבוד חברי הכנסת, אתם לא רוצים לשמוע, צאו החוצה, דברו.

ראובן ריבלין: אתם יודעים מה יקרה אם אתם תהיו על הבמה ומישהו ידבר כך?

ראובן ריבלין: אני חרד רק לחשוב מה היה קורה ואילו מבטי הזעם הייתי מקבל.

ראובן ריבלין: בבקשה.

עזמי בשארה: - - - 14 הערות שבעצם רוקנו את זה מכל תוכן.

עזמי בשארה: בעצם הוא לא הסכים.

עזמי בשארה: הוא, עד יעבור זעם, שילם מס שפתיים בעקבה.

עזמי בשארה: אבל הוא התכוון לרוקן את זה מכל תוכן.

עזמי בשארה: הוא הביא את התוכנית הזאת, שהפכה להיות תחליף לתוכנית מפת הדרכים.

עזמי בשארה: מי מדבר עכשיו על תוכנית מפת הדרכים?

עזמי בשארה: אף אחד.

עזמי בשארה: אף אחד בעצם.

עזמי בשארה: זה תחליף להסכם שלום, והוא אומר תחליף.

עזמי בשארה: ואנחנו עוד לא יודעים, אנחנו קונים - איך אומרים בערבית - דגים בים.

עזמי בשארה: מה הוא יודע - עד מרס - מה תהיה ההחלטה במרס לגבי ההתנחלויות.

עזמי בשארה: אנחנו יודעים משהו?

עזמי בשארה: וצריך להוריד את כל התוכנית של מחנה השלום בישראל, לחכות עכשיו לשרון, לחכות לשרון עוד פעם.

עזמי בשארה: והוא בעל היוזמה, הוא קובע את הקצב – אי-אפשר ככה, אי-אפשר.

עזמי בשארה: צריך לעמוד כאן ולהביא מולו תוכנית שלום חלופית, שאפשר להסכים עליה עם הפלסטינים.

עזמי בשארה: לדעתי, הערבים עושים אותה טעות, אגב.

עזמי בשארה: אין להם אסטרטגיה והם מחכים לראות מה שרון יעשה.

עזמי בשארה: על כל פנים, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהנתונים הכלכליים מספיקים כשלעצמם, ללא המספר של שרון, וללא היציאה החד-צדדית מעזה, בשביל להאמין באי-אמון בממשלה הזאת, מכיוון שבאמת נתניהו – כמו שרון, כפי שאמר פואד באמת, כמו ששרון הוא בחלק המדיני, נתניהו בחלק הכלכלי.

עזמי בשארה: הוא בעל השקפת עולם והוא מייצג אותה.

עזמי בשארה: וללא שום ספק היא מנוגדת למה שאנחנו מאמינים בו.

עזמי בשארה: היא היתה יכולה להיות מנוגדת אם לא היה מיישם אותה ולא היה קורה כלום.

עזמי בשארה: אבל הוא כן מיישם אותה, וזה גורם להחרפת האבטלה בכל השוואה שהיא, אף שהם מדברים כל הזמן בנוסח – אה, הנה, ניכרת התאוששות.

עזמי בשארה: אגב, אחד הדברים שבהם שרון נימק את תוכניתו הוא שלפחות בשנים הבאות זה יביא יציבות כלכלית לישראל.

עזמי בשארה: הנה התשובה בשדרות, וכו'.

עזמי בשארה: גם הנה התשובה - איזו יציבות כלכלית ואיזה דבר הוא יביא לישראל, כשהוא יעשה התנתקות חד-צדדית מעזה.

עזמי בשארה: לדעתי, בסופו של דבר, המציאות לא רק טופחת על פני הממשלה, אלא על פני אלה שיש להם אשליות לגבי ממשלה זאת ולגבי דרכה.

עזמי בשארה: מבחינת האבטלה, אדוני היושב-ראש, באפריל יש עלייה מול הרבע הראשון – אף שאותה ממשלה התרברבה שברבע הראשון של 2004 היתה ירידה של עשירית האחוז בהשוואה לרבע הראשון של השנה שעברה.

עזמי בשארה: הנה, באפריל העשירית הזאת עלתה עוד הפעם, לא קרה כלום.

עזמי בשארה: אבל הנטייה עלתה עוד הפעם.

עזמי בשארה: לא קרה שום דבר.

עזמי בשארה: אנחנו באותם אחוזי אבטלה – מעל ל-10%, אדוני היושב-ראש, מול 8% ב-2000-2001, שהיו אפילו בהתחלת שנות האינתיפאדה.

עזמי בשארה: מול 8% אנחנו מעל ל-10%.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אבל מה שצפוי - העיקר הוא מה שצפוי - אנחנו צפויים, אם ההיגיון הזה יימשך כמו עד עכשיו, לקיצוץ של עוד 8 מיליארדי שקלים, זו כוונת האוצר, לעומת 10 מיליארדים השנה – כלומר, נגיע ל-18.

עזמי בשארה: והאוצר מציע לפטר עוד 20,000 עובדים מהמגזר הציבורי, כלומר, עוד עלייה באבטלה.

עזמי בשארה: איפה ההתאוששות?

עזמי בשארה: יש לך אוצר, אדוני היושב-ראש, אידיאולוגי.

עזמי בשארה: מתכנן עוד פיטורים ועוד קיצוצים בתקציב המדינה, ועוד פיטורים במגזר הציבורי, ומדבר: הנה, ניכרת התאוששות בכלכלה.

עזמי בשארה: מה שהם מייעצים לציבור זה יותר ויותר מיתון, יותר ויותר austerity, איך אומרים?

עזמי בשארה: צנע, אפילו.

עזמי בשארה: לאט לאט.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני לא יכול לפסוח על דבר שבאמת חורה לאדם ולנפשו, שהתפרסם השבוע כאשר דובר על המצב הכלכלי.

עזמי בשארה: המחסור בתקציב – אני לא יודע אם אנחנו שמים לב, לפעמים, לדברים כאלה - המחסור בתקציב מונע מתן חלק מהחיסונים לילדים, אדוני היושב-ראש.

עזמי בשארה: בדיון בוועדה לזכויות הילד לפני קרוב לשבועיים אמרו נציגי משרד הבריאות, כי למשרד חסרים 35 מיליון שקלים למתן חיסונים נגד דלקת כבד נגיפית מסוג A ונגד אבעבועות-רוח ולמנה החמישית של החיסון נגד שעלת.

עזמי בשארה: רק חלק מהילדים בארץ, בין 15% ל-40%, מקבל את החיסון נגד אבעבועות-רוח באמצעות ביטוח משלים או רופאים פרטיים.

עזמי בשארה: כ-140,000 ילדים חולים בארץ כל שנה במחלה זו, וחולה אחד בממוצע נפטר כל שנה.

עזמי בשארה: לא אכנס לכל המשרדים, חסרים 35 מיליון שקלים במשרד הבריאות בשביל להשלים חיסונים לילדים - על דברים כאלה אנחנו מדברים במדינה הזאת, שבה ניכרת התאוששות בכלכלה.

עזמי בשארה: לדעתי, זה כשלעצמו היה צריך להניע את האי-אמון ליהפך מריטואל לדבר מהותי.

עזמי בשארה: למה אמרתי ריטואל?

עזמי בשארה: אני בבעיה, אדוני היושב-ראש, עם החלק הקרוב יותר אלינו מבחינה פיזית בבית.

עזמי בשארה: השבוע צפויה מפלגת העבודה להצביע אי-אמון, היא הציעה אי-אמון בממשלה.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: השתנתה מדיניות הממשלה.

עזמי בשארה: הרי זה שבועיים נותנים לו רשת ביטחון - - -

ראובן ריבלין: אבל, חבר הכנסת בשארה, לפעמים משרדים ממשלתיים מקבלים תקציב, והם בכוונה לא נותנים עדיפות לדבר, שיזעק לשמים, כדי שיקבלו עוד תקציב.

עזמי בשארה: בסדר, אז הנה זעקנו לשמים.

ראובן ריבלין: אני בטוח שכל ילדי ישראל יחוסנו.

ראובן ריבלין: השאלה היא באמת מה הם סדרי העדיפויות.

ראובן ריבלין: אני בטוח שאנחנו לא נשקוט - - -

עזמי בשארה: על כל פנים, יש באמת הבדלים בהשקפת עולם, ללא שום ספק, בין נתניהו גם לחלק מהשרים.

עזמי בשארה: אבל עם חלק גדול אחר מהשרים, לדעתי כל חילוקי הדעות בינינו לבינם הוא על סדרי עדיפויות, איך אתה מחלק את העוגה הזאת.

עזמי בשארה: על זה רבים בממשלות, איך אתם מחלקים את העוגה.

עזמי בשארה: הרי פואד לא ימציא עוגה חדשה, זו אותה עוגה, הוא חלוק על מה?

עזמי בשארה: על איך מחלקים אותה; קוראים לזה מדיניות חברתית, ועל זה אנחנו רבים.

עזמי בשארה: מותר לריב על זה, ומותר להציע אי-אמון על זה.

עזמי בשארה: אני בבעיה - כאשר אתה מציע אי-אמון, צריך שלציבור יהיה אמון באי-אמון שלך, אחרת מה אנחנו עושים פה?

עזמי בשארה: לייצג את האי-אמון של הציבור שלך בממשלה הזאת.

עזמי בשארה: זה לא צריך להיות תלוי בשאלה אם יש ערוץ פתוח להצטרפות לממשלה או לא.

עזמי בשארה: אסור שהאופוזיציה תשדר לציבור רושם שהיא עוקבת אחרי ראש הממשלה, והוא קובע את הקצב, או חמישה, שישה חברי ליכוד, שמונעים הצטרפות מפלגה זו או אחרת לקואליציה, קובעים את הקצב המדיני שלך כשאתה בעל פרויקט פוליטי מדיני שונה, ואתה צריך להגן עליו, גם כאשר שרון משחק כמו לוליין בנושא המדיני.

עזמי בשארה: פעם מפת הדרכים, פעם נסיגה מצד אחד, פעם משאל בליכוד, פעם הוא כן יכפה בלי משאל, ואנחנו עומדים פה ומחכים מה יגיד שרון בעוד שבוע; מה יגיד שרון.

עזמי בשארה: ככה אי-אפשר להפיל את שרון.

עזמי בשארה: אפשר להפיל אותו כשיש לך פרויקט מדיני פוליטי חלופי, שאתה מצליח לשכנע בו את העם, והוא צריך להיקרא שלום צודק, ושלום צודק הולך לפי קווי ה-4 ביוני.

עזמי בשארה: אין שום נוסחת קסם אחרת.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת עזמי בשארה.

ראובן ריבלין: ישיב על שתי הצעות האי-אמון השר גדעון עזרא.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראשית דברי ברצוני לשלוח תנחומים לתושבי שדרות, משפחותיהם של הפעוט אפיק זהבי בן השלוש, השם ייקום דמו, ומרדכי יוספוב בן 49, שנהרגו הבוקר על-ידי מנוולים מחבל-עזה.

גדעון עזרא: ברצוני לשלוח תנחומים לבני משפחת רועי ניסים מראשון-לציון, שנהרג אתמול על משמרתו על-ידי מחבלים, שאין לי כל ספק שידנו תשיג אותם.

גדעון עזרא: תנחומים למשפחתו.

גדעון עזרא: אנחנו עומדים פה בריטואל הקבוע של הצעות אי-אמון ביום שני.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שהפעם המועמד של חבר הכנסת עזמי בשארה לראשות הממשלה הוא יוסי שריד.

גדעון עזרא: אני רוצה בהזדמנות זו לאחל לו החלמה מהניתוח שהוא עובר.

גדעון עזרא: אני מקווה שיוכל לשרת את מטרותיך.

גדעון עזרא: אינני רוצה להתייחס לנושא הביטחוני, אני רק רוצה לומר, שלי אין כל ספק, שהמלחמה שלנו בטרור לא הסתיימה.

גדעון עזרא: בגלל צה"ל והמודיעין שלנו ידענו בתקופה האחרונה תקופה רגועה יחסית.

גדעון עזרא: הרגיעה הזאת הסתיימה אתמול, ואין לי כל ספק שצה"ל, השב"כ, המשטרה וראשי מערכת הביטחון ימצאו את התשובה ההולמת, להלום באלו ששולחים את הטרור נגדנו.

גדעון עזרא: לגבי הנושא הכלכלי, שעמד במרכזן של שתי הצעות האי-אמון, ברצוני לקרוא לפניכם נאום, שלא אני כתבתי אותו, אגיד לכם בסוף מי כתב אותו - ליושב-ראש מפלגת העבודה, שמעון פרס, היו באחרונה כמה התבטאויות מוזרות: קפיטליזם חזירי, 6,000 מיליונרים ו-6 מיליוני קבצנים, מדיניות כלכלית מחורבנת.

גדעון עזרא: פרס בוודאי לא התכוון בדבריו למיליונרים מבין חבריו, קפיטליסטים מובהקים, אלה שמטיסים ומארחים במלונות פאר, ועשו את הונם הודות לשיטה הקפיטליסטית.

גדעון עזרא: כשיטה, לקפיטליזם, כמו לכל שיטה כלכלית, יש חסרונות, אבל ישראל איננה יותר קפיטליסטית ויותר חזירית מאנגליה של הניו-לייבור וגרמניה של הסוציאל-דמוקרטים.

גדעון עזרא: ברור מאין נטל פרס את שמותיהם של 6,000 המיליונרים.

גדעון עזרא: הוא לקח זאת מדוח העושר העולמי של בנק ההשקעות מריל לינץ', שפורסם באחרונה.

גדעון עזרא: אבל מנין 6 מיליוני הקבצנים?

גדעון עזרא: ייתכן שהתכוון לעניים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שטייניץ, השר קשה לו מאוד לראות את גבך אם כי נאה הוא, אבל פניך מי ידמה להם.

גדעון עזרא: מנין לקח שמעון פרס את 6 מיליוני הקבצנים?

גדעון עזרא: ייתכן שהתכוון לעניים, אבל מספרם כידוע מהסקירה השנתית של המוסד לביטוח לאומי ב-2002 הוא 1.2 מיליון.

גדעון עזרא: זה הרבה, זה יותר מדי, אבל זה לא 6 מיליונים.

גדעון עזרא: האם שימוש זה במספרים נותן אינדיקציה למקדם ההגזמה המקובל אצל פרס גם בנושאים לא מדידים - פי-חמישה?

גדעון עזרא: חוץ מזה, לא נאה לכנות את העניים קבצנים.

גדעון עזרא: ייתכן שממרומי רמת החיים המעופפת של פרס, עניים נראים כקבצנים, אבל זו לא סיבה להעליבם, וגם לא את 4.8 מיליוני האזרחים האחרים, שרמת חייהם בין צנועה לטובה.

גדעון עזרא: אשר לכלכלה המחורבנת, מסתבר שפרס - - - אני אגיד מי כתב.

רוחמה אברהם-בלילא: הכלכלה החזירית.

בנימין בן-אליעזר: אתה קורא את המאמר מ"הארץ".

גדעון עזרא: אמרתי בתחילת דברי שאגיד בסוף מי אמר את זה: אשר לכלכלה המחורבנת, מסתבר שפרס אינו קורא שקדן של פרסומי בנק ישראל והלשכה לסטטיסטיקה.

גדעון עזרא: בין היתר אמר באחרונה שהאבטלה בעלייה - כך אמר גם חבר הכנסת עזמי בשארה - זה מעיד לא רק על חוסר מידע, אלא גם על אי-הבנה - - -

יצחק הרצוג: לא נכון, האבטלה בעלייה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג, לשבת.

ראובן ריבלין: אם אתה רוצה לקרוא קריאת ביניים שב, על מקומו של שלום שמחון, שב איפה שאתה רוצה, רק שב.

גדעון עזרא: אילו עקב אחרי הנתונים של למ"ס, היה לומד ששיעור האבטלה עולה ויורד מאז אוגוסט 2003 בטווח שבין 10.8% ל-10.9%, ובאפריל הוא עמד על 10.9% בלא שינוי מאז מרס - לפי מיטב ידיעתי, הוא תוקן ל-10.8%, אבל זה לא חשוב כרגע.

גדעון עזרא: מאחורי יציבות זו יש עובדות מעניינות.

גדעון עזרא: מחלקת המחקר של בנק ישראל דיווחה בשבוע שעבר, שבמגזר העסקי גדלה התעסוקה מאמצע 2003 עד מרס 2004 ב-56,000 עובדים.

גדעון עזרא: מדוע לא השתנה שיעור האבטלה למרות תוספת המועסקים?

גדעון עזרא: בעיקר בגלל העלייה החדה בשיעור ההשתתפות בכוח העבודה, העובדים ומחפשי העבודה.

גדעון עזרא: מסתבר שיותר נשים ויותר גברים החליטו לצאת לשוק העבודה לנוכח הצמיחה במשק.

גדעון עזרא: אילו נותר שיעור ההשתתפות בכוח העבודה בלא שינוי, קבעה מחלקת המחקר של בנק ישראל, היה שיעור האבטלה יורד ל-9.1%.

גדעון עזרא: עד כאן העלייה באבטלה.

גדעון עזרא: בדיווח הזה של בנק ישראל אפשר לראות באופן ציורי את השיפורים בכלכלה מחורבנת.

גדעון עזרא: בתרשים שצורף לדיווח רואים כיצד גדלו מאז המחצית השנייה של 2003 מספר המועסקים, השכר הריאלי והתוצר במגזר העסקי.

גדעון עזרא: עדיין הרחק משיאי 2000-2001, אבל יש התקדמות.

גדעון עזרא: אכן, דוח אחר דוח של הלמ"ס מעיד על שיפורים.

גדעון עזרא: לדוגמה, הייצור התעשייתי עלה בינואר–אפריל 2004 ב-8.5%.

גדעון עזרא: כל הנתונים בחישוב שנתי.

גדעון עזרא: מגמת הגידול בייצוא סחורות בחודשים מרס–מאי עומדת על 13.1%, פחות מאשר ברבעון הקודם, אבל עדיין גבוהה.

גדעון עזרא: נמשך הגידול המהיר בייבוא חומרי גלם ומוצרי השקעה.

גדעון עזרא: הפדיון בענפי המסחר והשירותים בינואר–אפריל גדל ב-9.4%.

גדעון עזרא: פדיון מלונות התיירות גדל ברבעון הראשון של 2004 ב-9% לעומת התקופה המקבילה ב-2002.

גדעון עזרא: הפדיון גדל ב-35% לעומת 2003.

גדעון עזרא: אבל זו אינה תקופה להשוואה, כי זו היתה תקופת המתיחות עקב מלחמת עירק.

גדעון עזרא: והכותב מסיים: אפשר לא לאהוב את בנימין נתניהו, אפשר לסלוד מן הליכוד, אבל מה לעשות, הכלכלה שבאחריותם אינה מחורבנת.

גדעון עזרא: כותב המאמר - אברהם טל, התאריך של היום, עיתון "הארץ".

גדעון עזרא: ולפי דעתי, רבותי, אין תשובה טובה מזאת, בעיתון הזה, שאי-אפשר לחשוד במי שכותב את הדברים שהוא מאוהדיהם של ראש הממשלה ושל שר האוצר.

גדעון עזרא: ולכן, רבותי, יש ענייני מדינה חשובים, יש בעיות ביטחון, יש בעיות אחרות.

גדעון עזרא: אני מציע לכם להרפות מההצעות שלכם.

גדעון עזרא: ועוד מלה אני חייב להצעת האי-אמון שתגישו עכשיו, בקטע של המועצות הדתיות, כאשר שר הפנים יענה בקשר לרשויות המקומיות.

גדעון עזרא: לפני שבועיים סיימה הכנסת במהלך בזק את התיקון לחוק יסודות התקציב, שמטרתו לייעד כספים לטובת עובדי המועצות הדתיות.

גדעון עזרא: ראש הממשלה הנחה להקצות 26 מיליון שקל מטעם משרד ראש הממשלה והרשויות המקומיות, שעתידים להיכנס בראשית תחילת חודש יולי לאנשי המועצות הדתיות.

גדעון עזרא: במקביל אושרו, פורסמו ברשומות, זכויות החתימה של מזכירי המועצות הדתיות, או לחלופין של גזברי הרשויות המקומיות שבהן אין למועצה הדתית מזכיר מכהן.

גדעון עזרא: אישור נוסף לחתימות הללו יינתן על-ידי רואי-חשבון חיצוניים.

גדעון עזרא: מועצות דתיות אשר בקופתן יש כספים נגישים, יכולות וצריכות להעביר משכורות לעובדיהן לאלתר.

דוד אזולאי: אדוני השר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אל תענה לחבר הכנסת אזולאי.

גדעון עזרא: אני מודה לך, היושב-ראש, ואני מציע לדחות את כל הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לשר גדעון עזרא.

נסים דהן: צריך נימוקים, צריך לנמק.

דוד אזולאי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, השר לא בא לענות על שאלות, הוא בא לענות על הצעת האי-אמון, ועכשיו יושב-ראש תנועת ש"ס, סגן ראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת אלי ישי, יבוא ויביא נימוקים להצעת האי-אמון.

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, למה לך לעזור לחבר הכנסת ישי?

ראובן ריבלין: אני הזמנתי ברגע זה את יושב-ראש תנועת ש"ס, חבר הכנסת אלי ישי, לנמק את הצעת האי-אמון מטעם סיעות ש"ס ויהדות התורה בנושא אי-תשלום שכר עובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות, למרות אישור החוק שעבר בכנסת בשעה טובה.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש - - -

אלי אפללו: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, חבר הכנסת אזולאי, האם אדוני מבקש להפריע לחבר הכנסת ישי?

ראובן ריבלין: אני אגיד לך באופן יוצא דופן, אני לא מפריע לך.

דוד אזולאי: - - -

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אתה אמרת שאתה מגן עלי.

ראובן ריבלין: יש לי כבוד רב ליושב-ראש תנועת ש"ס, אבל בדרך כלל הכבוד צריך להינתן קודם כל על-ידי החברים.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להשתתף בצערן של המשפחות - האסון הכבד, גם האירוע של אתמול, חייל צה"ל השם ייקום דמו, וההרוגים של היום, הפעוט והאדם שנרצחו היום בשדרות.

אליהו ישי: אנחנו משתתפים בצער המשפחות ושולחים מפה את תנחומינו להן, ומאחלים רפואה שלמה והחלמה מהירה לפצועים ולפצועות.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אמר בשבוע שעבר השר גדעון עזרא, שכל שבוע מגישים אי-אמון, וזה חוזר על עצמו.

אליהו ישי: הוא כנראה צריך לדבר עם ראש הממשלה שייתן לו ג'וב אחר, שהוא לא יהיה השר המקשר, כי נמאס לו להשיב כל שבוע תשובות וירטואליות, כל שבוע להשיב תשובות של עבודה בעיניים.

אליהו ישי: כל שבוע להשיב תשובות בשם משרדי ממשלה כאלה ואחרים – תשובות לא נכונות, או הטעיה ציבורית, כמו הדוגמה של ההטעיה הציבורית של היום.

אליהו ישי: ועדת הכספים אישרה היום 26 מיליון שקל למועצות דתיות.

אליהו ישי: באמת כל הכבוד.

רוחמה אברהם-בלילא: מה רע?

אלי אפללו: - - -

אליהו ישי: אני אגיד לך, אלי, אל תיפול ברשת.

אליהו ישי: אלי, אתה אדם יקר.

אליהו ישי: רוחמה, גם את אל תיפלי ברשת.

אליהו ישי: 26 המיליון האלה הם חלק קטן מזערי ממה שמגיע בתקציב על-פי חוק למועצות דתיות.

אלי אפללו: אבל זה תקציב מיידי למשכורות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו.

אליהו ישי: תודה רבה.

אליהו ישי: באמת תודה רבה.

נסים דהן: הוא יודע שזה לא יעבור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, אדוני חבר ועדת הכנסת, אתם קבעתם מכסת דיבור מצומצמת היום.

ראובן ריבלין: השר לשעבר, סגן ראש הממשלה לשעבר, הוא לא יוכל למצות את הטיעון שלו אם אתם לא תאפשרו לו, ואז אצטרך לעצור את השעון.

רוני בר-און: ועדת הכנסת קבעה את סדר הדיון - - -

ראובן ריבלין: אני מודיע לך, יושב-ראש הוועדה, אינני מתערב בסדר הדיון שוועדת הכנסת צריכה לקבוע אותו.

ראובן ריבלין: שניהם באו אלי וביקשו והפניתי אותם לוועדת הכנסת.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אלי, באמת כדאי שתקשיב לי, ובאמת נהיה ענייניים בנושא הזה.

אליהו ישי: אני חושב שמה שוועדת הכספים אישרה היום - אגב, עם ישראל יודע שוועדת הכספים מתכנסת כמעט כל יום לאשר אוטומטית תקציבי משרד החינוך, רווחה, פנים, ביטחון, ביטחון פנים, שיכון, חינוך.

אליהו ישי: כל משרדי הממשלה.

אליהו ישי: היא מאשרת כל יום.

אליהו ישי: אולי כל יום נבוא ונגיד: ועדת הכספים אישרה היום 1.5 מיליון או 10 מיליונים או 50 מיליון למשרד החינוך.

אליהו ישי: נו באמת, למה לעשות צחוק מאנשים, עם כל הכבוד.

אליהו ישי: אתם יושבים בוועדת הכספים ומאשרים כל יום כספים.

אליהו ישי: זה כמו שמקצצים 2 מיליארדים בקצבאות הילדים והבטחת הכנסה וחד-הוריות, ובערב חג נותנים 15 מיליון.

אליהו ישי: כל הכבוד, ממשלת ישראל נתנה 15 מיליון למשפחות חד-הוריות.

אליהו ישי: גזלתם להם 300 מיליון, נתתם להם 15 מיליון.

אליהו ישי: תודה רבה לבולים ולטלפונים כשמתקשרים לביטוח לאומי מבוקר עד ערב.

אליהו ישי: באמת, הציבור יותר אינטליגנטי, מבין אותנו.

אליהו ישי: בוא לא נעבוד על הציבור.

אליהו ישי: כסף לתכריכים אין למועצות הדתיות.

אליהו ישי: לתכריכים כבר אין כסף.

אליהו ישי: תראה מה קורה בראש-העין ובמקומות אחרים.

אליהו ישי: אין סולר למקוואות.

אליהו ישי: רבנים הולכים לאסוף אוכל מאשפתות, מבתי-תמחוי, מסלי מזון.

אליהו ישי: אז מתוך תקציב של 800 מיליון שקל שמגיע להם, קיצצו 80%.

אליהו ישי: נותנים להם בקושי 150 מיליון, ומתוך זה מביאים 26 מיליון שקל, או נותנים תוספת קטנה מהגזלה הגדולה שגזלו.

אליהו ישי: גזלת הרש.

אליהו ישי: אז כל הכבוד, מחיאות כפיים.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אולי אפשר בכנסת ישראל למחוא כפיים לוועדת הכספים - -

ראובן ריבלין: אסור.

אליהו ישי: - - שהעבירה חלק מהכסף למי שמגיע, לתכריכים, למשכורות.

אליהו ישי: תקראו על אלה שבוכים יום-יום על כך שאין להם משכורת.

אליהו ישי: בכל הרשויות יש כאלה שפונים לגמ"ח ועוד גמ"ח, אחד הולך לאבא שלו לקבל הלוואה ואחר פונה לאמא שלו.

אליהו ישי: הם נקרעים יום-יום וקורסים תחת הנטל, כי החשמל והמים מנותקים ואין להם מה לאכול.

אליהו ישי: והיום ועדת הכספים העבירה 26 מיליון שקלים.

אליהו ישי: באמת, בושה וחרפה.

אליהו ישי: אם הייתם אומרים לי שהעבירו היום 260 מיליון שקלים - אפילו היועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין, אדוני היושב-ראש, כמדומני באחד מדיוני הממשלה שגם אתה היית נוכח בהם, אמר שממשלת ישראל מקצצת לכל הרשויות קיצוץ flat ועל כך אין ויכוח - זה שוויוני, תקין, אפילו חוקי, מה לעשות, אבל כשממשלת ישראל מקצצת 40%-50% מתקציבי המועצות הדתיות, ובכל משרדי הממשלה היא מקצצת רק 2%, ספק אם זה חוקי; זה קצת גבולי.

שלמה בניזרי: זה גם לא יגיע אליהם.

אליהו ישי: פתאום, היום, מחזירים חלק קטן מהגזלה הגדולה, מהגזלה העצומה, מהזדון הזה.

אליהו ישי: אני חושב שגזלה היא מלה עדינה.

אליהו ישי: הניסיון של הממשלה לחסל כליל את שירותי הדת זה לא רק לעג לרש, אלא זלזול, פגיעה.

אליהו ישי: אלי, אתה איש רגיש ואתה תראה שיש מקומות שאין להם.

אליהו ישי: לחסל כליל ואחר כך לבוא ולומר: העברנו 26 מיליון שקלים, זה לא רק לעג לרש, אלא זה זלזול, זו פגיעה.

אליהו ישי: אני אומר לך, אלי, אתה איש רגיש ואני באמת מכבד אותך ומאוד מעריך אותך, כי אכפת לך, כי אני יודע שזה כואב לך.

אליהו ישי: אם תסתובב במועצות הדתיות תראה שיש מקומות שאין להם כסף לתכריכים, אין מי שיקבור את המתים, אין סולר למקוואות, אין כסף לחשמל ולמים, משכורות לא משולמות לא לרבנים ולא לעובדים.

אליהו ישי: באיזה מקום זה קורה?

אליהו ישי: אם זה היה קורה באחד האגפים בעירייה מסוימת, במחלקת החינוך, באגף התרבות, ב"הבימה", שלא משלמים משכורת - אבל פה, רשויות מקומיות לא משלמות.

אליהו ישי: הנה, ראו איזה פלא, כנסת ישראל אישרה חוק של ממשלת ישראל שאפשר להעביר משכורות אף שיש עיקולים.

אליהו ישי: כל הכבוד, שר הפנים פורז.

אליהו ישי: באמת, כל הכבוד.

אליהו ישי: תשימו לב לתנאים: קודם כול, תוכנית הבראה – יש כאלה שמעדיפים למות ולא לעבור את תוכנית ההבראה הזאת, אבל זה עניין אחר.

אליהו ישי: לאחר מכן יש חשב מלווה שמנהל את העיר.

אליהו ישי: רק אז יעבור הכסף.

אליהו ישי: ברשויות מקומיות מסוימות ספק אם בכלל ניתן לעשות תוכנית הבראה, כי אי-אפשר, מה לעשות?

אליהו ישי: מה, אתה משווה את הרצלייה לירוחם או לשדרות?

אליהו ישי: שדרות מוכת האבטלה, שדרות עם כל ה"קסאמים" ועם כל המכות שהיא חוטפת?

אליהו ישי: הנה, פוגעים בכל ההטבות שניתנו לשדרות, בהטבות שניתנות לקו העימות ובכל הדברים האחרים שבעבר הממשלה אישרה להם בגלל מצבם הקשה.

אליהו ישי: לצערנו הרב, כנראה בגלל ה"קסאם" והנזק הגדול שנגרם, סוף-סוף יתחילו להבין שצריכים לעזור להם.

אליהו ישי: בשורה התחתונה, החוק לא יעזור, משום שעיר שאין לה חשב מלווה לא תוכל לקבל כסף ולכן היא לא תוכל לשלם משכורות.

אליהו ישי: דבר שני, כשמדובר במועצות דתיות, מה יעזור החוק?

אליהו ישי: אין כסף, אז על מה החוק?

אלי אפללו: - - - על התשלום.

אליהו ישי: אבל אין תקציב.

אלי אפללו: יש.

אליהו ישי: אלי, אין תקציב.

אליהו ישי: אין תקציב.

אליהו ישי: גזלו את התקציב.

נסים דהן: זה לא יעזור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אני לא עוצר את השעון.

אליהו ישי: שמעתי היום ריאיון עם חבר הכנסת אפי איתם.

אליהו ישי: הוא תקף בצורה קשה את המפד"ל, האמת שאפילו בצדק.

אליהו ישי: הוא מאשים גם את המפד"ל על הפגיעה בהיבט החברתי והדתי, הפגיעה במועצות הדתיות, בעולם הישיבות, ארץ-ישראל.

אליהו ישי: הוא אומר שהכול מעשה ידיה של סיעת המפד"ל.

דוד אזולאי: מי אמר את זה?

אליהו ישי: אפי איתם.

אליהו ישי: הוא אמר את זה לאורלב.

דוד אזולאי: ושניהם מאותה סיעה.

אליהו ישי: יש מחלוקת בעניין, דוד.

אליהו ישי: זבולון אורלב אמר שש"ס אשמה בקריסת המועצות הדתיות.

אליהו ישי: קודם כול, צריך לומר לזבולון שאנחנו לא בממשלה כבר שנה וחצי.

אליהו ישי: הוא בממשלה.

אליהו ישי: הוא כנראה עוד לא יודע שש"ס לא בממשלה.

אליהו ישי: כל הציבור כבר מבין שש"ס לא בממשלה, אבל זבולון אורלב עוד לא מבין שש"ס באופוזיציה.

אליהו ישי: כשהיינו בממשלה, דבר כזה לא קרה וגם לא היה קורה, כי היינו נאבקים.

אליהו ישי: הצלחנו, אף-על-פי שלא תמיד הצלחנו בכול.

אליהו ישי: הצלחנו בהרבה דברים, ויש עוד הרבה דברים שבעזרת השם נצליח בעתיד.

אליהו ישי: אומר אפי איתם בתשובה על שאלה: למפד"ל היתה הזדמנות, בעיקר לאלה שטוענים שהם יושבים בממשלה כדי להציל את שירותי הדת ואת שירותי הרווחה - - - מסתבר שעקירת היישובים, הרס המועצות הדתיות בעיצומו, פגיעה קשה מאוד ברווחה, דוח העוני, דוח האבטלה, והכול מעשי ידה של סיעה מסוימת במפד"ל להתפאר.

אליהו ישי: רבותי, בואו לא נשלה את עצמנו.

אליהו ישי: אני יודע שהמפד"ל שותפה להרס הזה, אבל כרגע אני לא שם את עצמי כתוקף המפד"ל, כי במפלגה שמתרסקת, מתפוררת, לא קיימת, שקיפלה את הדגלים שלה, ארץ-ישראל, תורת ישראל - - -

ראובן ריבלין: אדוני לא מתחיל עכשיו בפרשת המפד"ל, כי יש לנו בעיה.

אליהו ישי: אתה צודק, אדוני היושב-ראש, אני מקבל את ההערה.

ראובן ריבלין: כי כבר אמרנו חזק חזק ונתחזק.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מקבל שאין מה לדבר.

אליהו ישי: אני מסכים אתך: חזק חזק ונתחזק, חסל סדר מפד"ל.

אליהו ישי: הם סיימו את הקריירה שלהם ואין לי ויכוח.

אליהו ישי: אבל אני פונה לשר גדעון עזרא שאמור להשיב.

אליהו ישי: הוא אומר שכל שבוע האופוזיציה חוזרת על אותן שאלות, על אותן הערות בתוספות כאלה ואחרות.

אליהו ישי: אני רוצה להודיע לך, אדוני היושב-ראש, מכובדי היקר, שכל שבוע בהצעת האי-אמון ישבו כאן סיעות האופוזיציה ויתקפו, יעירו ויסבירו לעם ישראל איך הממשלה הזאת אטומה, אכזרית ורעה, מתעלמת מהשכבות החלשות.

אליהו ישי: השר עזרא קרא מה כתוב בעיתון.

אליהו ישי: הוא קרא מה כתוב בעיתון על בנימין נתניהו ועל מדיניות ראש הממשלה, אבל אנחנו נביא קטעים מהעיתון המדברים על השאלה איך מרעיבים ילדים, על כמה מאות אלפי ילדים שנמצאים מתחת לקו העוני, כמה משפחות חד-הוריות זרוקות ברחובות, כמה דירות חסרות לאנשים חסרי קורת-גג, כמה הומלסים, כמה מתאבדים, כמה הרס; על קריסת שירותי הדת, על הפגיעה ברשויות המקומיות, על האנשים שאין להם מה לאכול.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מוכן לקרוא כל שבוע מהעיתונות מה עושה ממשלת ישראל לאזרחיה, מה עושה ממשלת ישראל לציבור שבחר בה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מכיר את התשובות.

אליהו ישי: להבדיל מהממשלה, לפחות כל שבוע נעורר, אולי יקרה משהו, אולי יהיה איזה סדק, נצליח לחדור ללבבות העדינים והרגישים יותר בסיעות הקואליציה.

אליהו ישי: נמשיך כל שבוע לזעוק את זעקתם של מאות אלפי רעבים, קשישים, חולים, חד-הוריות, אומללים ויהודים שאכפת להם משירותי הדת.

אליהו ישי: הקואליציה תשיב כהרגלה כל שבוע תשובות וירטואליות, הטעיית הציבור, שקר וכזב, שקר וכזב, שקר וכזב.

אליהו ישי: עם ישראל צופה בנו ורואה את האמת - חשבון הבנק שלהם לא תופח כמו חשבונות הבנקים של אחרים.

אליהו ישי: עם ישראל ישפוט.

ראובן ריבלין: תודה ליושב-ראש תנועת ש"ס, חבר הכנסת אלי ישי.

ראובן ריבלין: ישיב שר הפנים, חבר הכנסת אברהם פורז.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מטבע הדברים, כאשר מוגשת הצעת אי-אמון ושר מתבקש להשיב עליה, הוא מסתכל על ההצעה, מנסה לנחש על מה ידברו, ובהתאם לכך הוא מכין את תשובתו.

אברהם פורז: אני מוכרח לומר - בלשון המשפטנים - שאחרי ששמעתי את חבר הכנסת אלי ישי, הרי היה פה איזה שינוי חזית.

אברהם פורז: הוא דיבר על הרבה מאוד דברים, בעיקר על המועצות הדתיות, אבל על הרשויות המקומיות הוא כמעט לא דיבר.

אברהם פורז: בכל זאת אני רוצה להסביר.

ראובן ריבלין: אדוני, אין שינוי חזית.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון מדברת גם ברשויות המקומיות וגם במועצות הדתיות.

אברהם פורז: נכון, אבל בדבריו הוא הפנה את חצי הזעם לכמה כיוונים אחרים.

אברהם פורז: לגבי המועצות הדתיות - במסגרת החוק שעבר בכנסת העברנו הסדר הנותן גם לכספים של המועצות הדתיות הגנה לתקופה של 60 יום.

אברהם פורז: כפי שהסברתי לכנסת, ואני חוזר ומסביר, המדינה אינה מעסיקתם של העובדים ברשויות המקומיות, ואינה רוצה לקחת על עצמה את תפקיד מעסיקתם.

אברהם פורז: לכן המדינה, בעיקרון, אינה רוצה לשלם משכורות ברשויות המקומיות.

אברהם פורז: אגב, משכורות הן לא חזות הכול, כי, כפי שציינתי בעבר, כאשר יש קבלן שנותן שירותים לרשות המקומית, למשל קבלן ניקיון, ולא משלמים לו, והוא לא משלם את שכר עובדיו, אף שלכאורה הם אינם עובדי הרשות המקומית, התוצאה היא אותה תוצאה.

אברהם פורז: ומאחר שכך, מאחר שעובדי הרשויות המקומיות אינם עובדי המדינה, נאלצנו ליצור מצב שבו אנחנו מעבירים כסף לרשויות המקומיות, כדי להקל עליהן לשלם שכר והוצאות חיוניות אחרות, וכך עשה החוק.

אברהם פורז: אולם צריך להבין – ואני עומד מאחורי זה – המדינה אינה כספומט.

אברהם פורז: המדינה אינה מתקן שבו כל ראש רשות מקומית שמתקשה בתשלום משכורות יבוא, יכניס את הכרטיס ומייד יצא כסף למשכורות והוא ישלם.

אברהם פורז: לא – זה רק במסגרת תוכניות הבראה.

שלמה בניזרי: - - -

אברהם פורז: אם אני משעמם אותך, חבר הכנסת בניזרי, צר לי על כך.

אברהם פורז: אנסה למצוא בעולם הדימויים משהו אחר.

אברהם פורז: המדינה אינה אבא עשיר, שנותן פנקס שיקים "בלנקו" חתום לבנו הסורר, שיאפשר לו להסתובב בבתי-קזינו, לחיות במלונות מפוארים, ובסוף האבא יפרע את כל השיקים.

אברהם פורז: לא.

נסים דהן: עובדי הרשויות שלא קיבלו שכר הם בן סורר?

נסים דהן: אדוני השר, עם כל הכבוד, עובדים לא קיבלו שכר משום שקיצצת להם.

נסים זאב: - - -

אברהם פורז: רבותי, אנחנו לא משלמים ולא מתכוונים לשלם, אלא במסגרת תוכניות הבראה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אתה שומע מה אני אומר?

נסים זאב: - - -

נסים דהן: השר צריך לחזור בו - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אתה לא רוצה לשמוע מה אני אומר, נכון?

ראובן ריבלין: אני אצטרך לקרוא אותך לסדר, ואני לא קורא את סגן יושב-ראש הכנסת לסדר.

ראובן ריבלין: לא קורא.

נסים דהן: - - -

ראובן ריבלין: מספיק, שמעו אותך.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה להפסיק את הישיבה?

נסים דהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אם אדוני ירים את קולו עוד הפעם - חבר הכנסת בניזרי קרא קריאות ביניים, בסדר.

ראובן ריבלין: כשאמרתי לו, הוא הפסיק.

ראובן ריבלין: אתם, ברגע שאתם נכנסים למסלול קריאות הביניים, אף אחד לא יכול לעצור אתכם.

ראובן ריבלין: האם אדוני לא רוצה לשמוע את השר?

שלמה בניזרי: אנחנו רוצים שהוא יחזור בו, שלא ידמה את עובדי הרשויות לאנשים שנכנסים לקזינו.

אברהם פורז: לא אמרתי את זה.

אברהם פורז: אמרתי משהו אחר.

אברהם פורז: אחרי שאמרת לי שעולם הדימויים שלי משעמם אותך, אמרתי שהסיטואציה היא שיש אבא, שנקרא המדינה, שנתן פנקס שיקים חתום לבן, והבן הולך לטייל בכל מקום.

אברהם פורז: הבן הוא לא העובדים, אלא ראשי הרשויות - - -

נסים דהן: זה אותו אבא - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם פורז: חבר הכנסת דהן, אתה ודאי יודע שעד לפני - - -

נסים זאב: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אברהם פורז: - - - עד לפני פחות משנה וחצי, האיש שדיבר לפני, חבר הכנסת אלי ישי, היה שר הפנים.

אברהם פורז: אתם בטח חושבים שאני הצלחתי במשך פחות משנה וחצי למוטט את השלטון המקומי.

אברהם פורז: אני.

נסים דהן: נכון, נכון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אני מבקש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישי, לא אמרתי להם.

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לכם שאני שמח שאתם מעריכים אותי עד כדי כך שאתם בטוחים שיש לי כאלה כוחות חזקים, שבשנה וחצי אני, במו-ידי, הצלחתי למוטט את השלטון המקומי, הבאתי את כל הרשויות לפשיטת רגל - -

נסים דהן: נכון, תשאל אותם.

אברהם פורז: - - גרמתי להן מפולת.

אברהם פורז: לפני זה הכול היה גן-עדן, הכול היה מעולה.

אברהם פורז: בתקופה שש"ס ניהלה את משרד הפנים העניין התנהל בצורה מופתית.

אברהם פורז: לא היו אז שום בעיות כלכליות.

נסים דהן: תשאל את ראשי הרשויות - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

חמי דורון: - - -

אברהם פורז: רבותי, מניתוח שעשה משרד הפנים לאחר שפרסמנו את החוק ברשומות עולה, לדאבוני הרב, כי רק 24 רשויות חתמו על כל תוכניות ההבראה.

אברהם פורז: ברשויות אלה מתקיימים דיונים אינטנסיביים כדי ליישם את תוכניות ההבראה, למרות המשבר שיש לנו כרגע עם המערכת הבנקאית, ובין היתר המטרה היא להבטיח את שכר העובדים.

אברהם פורז: יש רשויות שטרם חתמו על תוכניות הבראה.

אברהם פורז: מדובר ברשויות שנופלות בגדר החלטת הממשלה שנחוצה להם תוכנית הבראה – וטרם חתמו.

אברהם פורז: מהנתונים עולה כי פילוח הרשויות המקומיות שטרם חתמו על תוכנית הבראה הוא כדלקמן: ל-37 רשויות מקומיות אושר מתווה תוכנית הבראה במשרד הפנים ואושרו המענקים – ההלוואות שהוקצו לכיסוי הגירעון המצטבר.

אברהם פורז: רשויות אלה טרם חתמו על התוכנית בין היתר כי לפעמים יש להן קשיים עם המועצה, לפעמים מועצת הרשות היא "לעומתית", ולפעמים יש להם בעיה עם ההסתדרות, שלא נותנת לפטר.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, רבותי חברי הכנסת – למי שלא מודע, ואני אומר את זה בצורה הגלויה ביותר: בעוד כחודש, דהיינו חצי שנה לאחר שתקציב המדינה אושר בכנסת, יש לשר הפנים אפשרות, לגבי רשות מקומית שלא אישרה תקציב, לפזר את מועצת הרשות ולהדיח את ראש הרשות, את שניהם יחד או אחד מהם.

אברהם פורז: דהיינו, אפשר לפזר, וגם אפשר לפזר את מועצת הרשות בלבד ולהשאיר רק את ראש העירייה – את ראש הרשות המכהן – על כנו.

אברהם פורז: בין היתר, אישור התקציב פירושו גם אישור של תוכנית הבראה.

אברהם פורז: לכן אנחנו עושים היום כל מאמץ להסביר לרשויות מקומיות שיש בהן מועצות "לעומתיות" וראש הרשות לא מצליח להסתדר עם הנבחרים במועצת הרשות, שהסמכות הזאת קיימת.

אברהם פורז: המטרה שלנו היא לא לפזר ולא להדיח אנשים שנבחרו בבחירות דמוקרטיות, אלא להסביר שזאת הסיטואציה, ואם לא יינקטו צעדי הבראה, בסופו של דבר ניאלץ לעשות את הצעד המרחיק לכת הזה.

אברהם פורז: 49 רשויות נמצאות בשלבי הכנת תוכניות לאישור תוכנית הבראה, ולפיכך אי-אפשר לאשר את מתווה תוכנית ההבראה ולאשרה בוועדת הכספים.

אברהם פורז: משרד הפנים, על כל אגפיו, עושה כל מה שאפשר כדי להביא את הרשויות המקומיות האלה לסיכום תוכנית הבראה.

אברהם פורז: כפי שציינתי קודם, יש לנו כמה קשיים.

אברהם פורז: לגבי רשויות שחתמו על תוכניות הבראה, אנחנו פותרים את העניין, ובתוך ימים, אולי אפילו פחות מזה, נעביר את הכסף כדי שיוכלו לשלם בהן את המשכורות, אבל מובן שהכול מותנה בזה שהרשות תעשה מאמץ אמיתי לאשר את תוכנית ההבראה.

דוד אזולאי: כמה משכורות בסך הכול ישלמו מהזמן שייכנסו לתוכנית ההבראה?

אברהם פורז: יש לי פה פרטים, ואם תרצה אני אעשה לך צילום.

אברהם פורז: אני לא רוצה להחזיק פה את כל המליאה לפרטי פרטים.

אברהם פורז: יש לי פה כמה דפים.

אברהם פורז: זה ייקח המון זמן וכולנו נתבקשנו לקצר, ואני חושב שבזה אני אסתפק.

אברהם פורז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זה רצונו של השר, אם כי אני חושב ששאלתו של חבר הכנסת אזולאי מעניינת רבים מהאנשים שמאזינים לנו ורוצים לדעת מה יעלה בגורלם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, השר הציע שתקבל ממנו את הפרטים ותוכל להעביר אותם.

צבי הנדל: אם תהיה רשות שלא תהיה מוכנה לקבל תקציב, תעביר לי את זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, למה לא תשב אתנו?

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לדיון המשולב.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראשון הדוברים, נציג מפלגת העבודה, חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, גם אני מצטרף לברכות לשר לביטחון פנים צחי הנגבי, ואנחנו כולנו מברכים אותו.

ראובן ריבלין: הכרזנו על הולדת הבן כאן, במליאת הכנסת, חצי שעה לאחר שנולד.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אכן דיון משולב, מכיוון שיש קשר ישיר בין הכישלונות הכלכליים של הממשלה הזאת לבין הכישלונות במישור המוניציפלי, של הרשויות המקומיות.

יצחק הרצוג: אני, כרבים מכם, מלווה את פרשת עובדי הרשויות המקומיות מראשיתה.

יצחק הרצוג: לקחתי כדוגמה את עובדי עיריית חצור.

יצחק הרצוג: אני מלווה אותם יום-יום, שעה-שעה: המצב לא ייאמן.

יצחק הרצוג: המדינה יצאה בתופים ובמחולות על שחוקקה את החוק שאמור לפתור את בעיית עובדי הרשויות המקומיות – חוק בעייתי ביותר, חוק שהיה אפשר לבנות אותו אחרת.

יצחק הרצוג: בנימין נתניהו הופיע בדרמות, בתופים ובמחולות והודיע לכולם שכך נפתרה הבעיה – מחר בבוקר יקבלו העובדים את שכרם.

עמרם מצנע: הבנקים הקפיאו היום את כל הכספים שהגיעו לרשויות.

יצחק הרצוג: הבנקים הקפיאו, ואתה רוצה לדעת משהו?

יצחק הרצוג: יש לבנקים טענה – אני הייתי בוועדת הכספים כשהצענו מסלול אחר, חבר הכנסת מצנע.

יצחק הרצוג: הצענו, והבנקים היו מוכנים לתת את זה בכתובים, רק לא לפגוע בזכויותיהם כנושים, אבל המדינה כמובן לא רצתה לשמוע, הרי היא יודעת טוב יותר.

יצחק הרצוג: והנה, עובדי עיריית חצור – אני מדבר אתם ערב-ערב: היה אמור להיפתח חשבון בנק.

יצחק הרצוג: לקח שבועות עד שפתחו אותו, אבל לא מעבירים את הכסף, כי יש סכסוך עבודה.

יצחק הרצוג: מעמידים את העובדים בפינה עם אקדח לרקה ואומרים להם: תחתמו על תוכנית הבראה, אחרת לא יגיע הכסף, כשהחוק לא התנה ולא קשר בין זה לבין הכסף – לא קשר בין מצב יחסי העבודה לבין זכאותם של העובדים לקבל את שכרם.

יצחק הרצוג: זה מצב בלתי נסבל שקיים בכל רחבי הארץ.

יצחק הרצוג: מדובר באלפי עובדים, שעובדים יום ולילה, משרתים את הציבור, ולא מקבלים שכר.

יצחק הרצוג: זה בלתי נסבל, אדוני היושב-ראש.

יצחק הרצוג: אני רוצה לומר, שבניגוד לכל איתותי האופטימיות היתירה של בנימין נתניהו ואנשיו, וממשלת שרון והקואליציה שלה, יש סימנים מדאיגים מאוד לכך שאותה צמיחה, כביכול, נמצאת בהאטה, אם בכלל.

יצחק הרצוג: משק הנדל"ן נחלש מאוד ברבעון האחרון; שוק בניית הדירות וחברות הבנייה נחלש מאוד, ועוד חברת בנייה גדולה נכנסה אתמול לכינוס נכסים; המכירות במגזר הקמעונאי, ברשתות השיווק, נחלשו, והכי חמור – האבטלה גואה וגואה.

יצחק הרצוג: אם תיושמנה עכשיו תוכניות ההבראה, עוד אלפי עובדים ייזרקו לרחוב בכל רחבי הארץ, כך שהתמונה עגומה, עגומה מאוד.

יצחק הרצוג: אני אומר לידידי היקר חבר הכנסת מגלי והבה, שהרשויות המקומיות הדרוזיות הן בחרפת רעב.

יצחק הרצוג: לא נותנים להן לנהל ולסגור תוכניות הבראה בצורה תקינה ומסודרת.

יצחק הרצוג: יש פה מאבקי כוחות בלתי אפשריים.

מגלי והבה: יש לי חדשות בשבילך.

יצחק הרצוג: יש פה מעגל שוטה בלתי נסבל.

יצחק הרצוג: אני אומר את זה לאדוני כדי שאחר כך לא יאמר: לא ידענו ולא הבנו.

מגלי והבה: אנחנו יודעים.

מגלי והבה: יש חלק שסיימו תוכנית הבראה.

יצחק הרצוג: הם עדיין בבעיות קשות מאוד.

יצחק הרצוג: המצב הזה הוא בלתי נסבל.

מגלי והבה: תראה את ג'וליס.

יצחק הרצוג: לא יכול להיות שבית-המחוקקים, אדוני היושב-ראש, יחוקק חוק, וחלפו כבר שלושה שבועות, ואזרח אחד לא ראה גרוש אחד למשכורתו בגין החובות שהמדינה והרשויות חייבות לו כבר חודשים שלמים.

יצחק הרצוג: לכן, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת צריכה ללכת הביתה, וככל שיקדם כן ייטב.

אלי אפללו: אז למה אתם רוצים להיכנס לקואליציה?

אלי אפללו: אתם זוחלים לקואליציה.

יצחק הרצוג: אתם מדברים על קואליציה?

יצחק הרצוג: חבל, חבר הכנסת אפללו.

יצחק הרצוג: אתם צועקים וצועקים.

יצחק הרצוג: הרי זה ראש הממשלה שלכם, שאין לו רוב אצלכם במפלגה.

יצחק הרצוג: הוא במיעוט אצלכם במפלגה.

יצחק הרצוג: המפלגה שלכם לקחה אותו ימינה.

יצחק הרצוג: חבל על הזמן כמה ימינה היא לקחה אותו, עד כמה אתם ממולכדים בימין, עד כמה אתם בוגדים בבוחרים שלכם.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חמי דורון, ואחריו – חבר הכנסת חיים אורון.

דני יתום: אפללו, אתה יודע משהו שאנחנו לא יודעים על הזחילה הזאת?

אלי אפללו: כן, מחשבים עכשיו את השלמונים - - -

דני יתום: מה אתה יודע על השלמונים?

אלי אפללו: - - -

דני יתום: החליפות שלך מהודרות, ולאחרים אין כסף לסיים את החודש.

אלי אפללו: - - - אתם רואים בעיתון מה אומרת צמרת מפלגת העבודה.

דני יתום: התחלת להאמין לתקשורת?

דני יתום: לכל הדברים שכותבים עליך אתה מאמין?

אלי אפללו: כואב לי הלב.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים כבכל שבוע בריטואל הקבוע של הצגות האי-אמון, ובכוונה אני לא אומר הצעות האי-אמון, אלא הצגות האי-אמון.

חמי דורון: הבוקר בדרכי לכנסת שמעתי ברדיו את אחד הפרשנים הפוליטיים אומר, שהצעות האי-אמון היום הן כמו משחק ידידות בכדורגל.

חמי דורון: זאת אומרת, לא חשוב מה תהיה התוצאה, כי ממילא אין כוונה אמיתית להפיל את הממשלה, מכיוון שאם לרגע היה חשש שהממשלה אומנם תיפול, חלק גדול מהצעות האי-אמון האלה לא היה מונח היום על השולחן.

חמי דורון: אני פשוט לא רוצה להשתמש בביטוי לא פרלמנטרי, ולכן לא אומר את זה, אבל זה נראה כמו מישהו שמשחק עם עצמו.

חמי דורון: אין ספק שבנושא הרשויות המקומיות קיימת בעיה אמיתית, אבל זאת לא בעיה שצמחה בשנה וחצי האחרונה, ואפילו לא בשנתיים האחרונות.

חמי דורון: זאת בעיה שצמחה במשך שנים.

חמי דורון: זה שנים השלטון המקומי מתנהל בהפקרות, שנים שהשלטון המקומי תחת חסות ראשי ערים שהתנהגו בצורה מופקרת ובזבזנית, בלי לשים לב לכסף, מכיוון שתמיד היה מי שישלם, מכיוון שהם קיבלו גיבוי משרי פנים שלא היה אכפת להם מה קורה כל זמן שלא באו אליהם בדרישות מוגזמות, וממערכת פקידות שלא עשתה חשבון לחוק, לא אכפה את החוק ולא אכפה את הוראות החוק.

חמי דורון: הבוקר קיבלתי חומר באי-מייל, ולפיו לכ-20 רשויות מקומיות אין מבקר.

חמי דורון: על-פי החוק חייב להיות מבקר רשות, אבל ב-20 רשויות אין.

חמי דורון: איך זה נודע?

חמי דורון: מתוך דוח הביקורת של רואי-החשבון ברשויות המקומיות, שמכינים מדי שנה דוח ביקורת.

חמי דורון: זה כתוב בצורה מפורשת, עם רשימה מדויקת של כ-20 רשויות – ערים ומועצות.

חמי דורון: מסתבר שהדבר ידוע הרבה שנים, זה לא מהיום, לא מאתמול, לא מהשנה האחרונה.

חמי דורון: אלא מה?

חמי דורון: במשך שנים לא טרח הדרג המקצועי במשרד הפנים לאכוף את החוק.

חמי דורון: אני יכול לומר, אדוני היושב-ראש, שגם כאשר אני, כחבר מועצה, שלחתי לפעמים לממונה על המחוז חומר, מכתב: "עליך לאכוף חוק", כי ראש העיר סירב לכנס את מועצת העיר, במקרה הטוב הוא ענה לי אחרי שנה, אבל במקרה הקבוע הוא לא טרח לענות בכלל, כי כך הדברים התנהלו – כך הדברים מתנהלים.

חמי דורון: אני מבין את הבעיה של עובדי המועצות הדתיות שאינם מקבלים שכר.

חמי דורון: אבל ראה זה פלא, כשאומרים לאותם עובדי מועצות דתיות: רבותי, תתבעו בבית-המשפט את המעביד שלכם, הם אומרים: לא, אנחנו לא יכולים, לא נעים לנו.

חמי דורון: מה פירוש "לא נעים"?

דוד אזולאי: זה לא נכון.

חמי דורון: אדוני הנכבד, חבר הכנסת אזולאי, עובד יכול לתבוע את כספו בבית-הדין לעבודה.

חמי דורון: זו הלנת שכר.

חמי דורון: יותר מזה, היום אני מציע כאן, מעל במת הכנסת, לכל עובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות: לכו לבית-המשפט ותוציאו צו עיקול על כספי הרשות.

דוד אזולאי: - - -

חמי דורון: חבר הכנסת דוד אזולאי, שיגישו ויוציאו צו עיקול על כספי ראשי הרשויות, ותראה כמה מהר ראשי הרשויות ירוצו.

חמי דורון: למה?

חמי דורון: מכיוון שיש להם כסף לכל מיני דברים אחרים.

חמי דורון: הם מוציאים כסף לכל מיני ספקים אחרים.

חמי דורון: לעובדים הם לא משלמים, אתה יודע למה?

חמי דורון: כי הם יודעים שאתה כאן בכנסת תנהל את המלחמה שלהם.

חמי דורון: זאת אומרת, ראשי הרשויות, על גבם של העובדים, מנהלים מלחמות לא הגונות נגד הממשלה.

חמי דורון: ברגע שתעקל להם את הכסף, ברגע שהעובדים יעקלו את החשבונות, תראה כמה מהר ייחתמו הסכמי הבראה וכמה מהר ייחתמו תוכניות הבראה, ואז כנראה יבוא לציון גואל והכסף יעבור למי שהוא צריך לעבור אליו.

חמי דורון: אני אומר חד וחלק – אין שום סיבה ושום תירוץ לכך שעובד אינו מקבל את שכרו.

חמי דורון: אין כזה דבר.

חמי דורון: אני יודע שראש עיריית לוד לא משלם כסף לעובדים כבר חודשים, אבל קיבלתי רשימה של שיקים – 70 מיליון ש"ח – שהוא הוציא לכל מיני ספקים ולכל מיני עמותות.

חמי דורון: לזה יש לו כסף ולעובדים אין?

חמי דורון: שטויות.

חמי דורון: זאת פשוט שיטה – נוח מאוד לדאוג לכך שהעובדים לא יקבלו את כספם:

חמי דורון: התוצאה הישירה היא מהומת אלוהים, התוצאה הישירה היא שזה עולה פה כמעט מדי שבוע.

חמי דורון: אז אם מישהו רוצה לייצג את העובדים, שילך וייצג את העובדים בבית-הדין לעבודה ויוציא צווי עיקול על כספיהם של ראשי הערים.

חמי דורון: אז תראו כמה מהר יתחיל הכסף לחזור לעובדים.

חמי דורון: תודה רבה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

צבי הנדל: חיים, אני מאשר לך להיכנס בשינוי.

חיים אורון: אתה תראה איך אני אעשה את זה עכשיו בתענוג.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נכון שהריטואל הזה חוזר מדי שבוע, אבל אפשר היה לצפות גם מכם, חבר הכנסת דורון והשר גדעון עזרא, למידה קצת יותר גדולה של מקוריות.

חיים אורון: אתה, גדעון עזרא, קורא לנו מאמר של אברהם טל מהבוקר ב"הארץ", שבו הוא מסביר למה שמעון פרס לא דייק בכל המספרים שלו.

חיים אורון: דרך אגב, נראה שהמאמר צודק, אבל מה יש לך להגיד על הממשלה?

חיים אורון: לחבר הכנסת חמי דורון, איש שינוי, יש עצה מצוינת – לא כמי שאחראי על פתרון בעיית הרשויות המקומיות, ולא כאילו שיש משבר מתמשך – הוא רוצה להיות עורך-הדין ששולח את העובדים לבית-הדין לעבודה להגיש תביעות נגד ראשי הרשויות המקומיות על הלנת שכר.

חיים אורון: א.

חיים אורון: אני מציע לך לברר עם ידידך השר פורז, והוא יסביר לך למה האופציה הזאת לא קיימת.

חמי דורון: אדוני, האופציה קיימת, אפשר לעקל את החשבונות.

חמי דורון: עובדה - - - עושים את זה.

חיים אורון: אני רוצה להגיד לך מה שאותי יותר מטריד, ואותך כנראה טיפה פחות – זו לא בעיה של ראשון-לציון, אבל זו בעיה של כל המדינה.

חיים אורון: ברגע ששר האוצר, בתמיכה מלאה שלכם, חבר הכנסת דורון, מקצץ את מענקי האיזון בשיעורים שהוא מקצץ, הוא דוחף באופן מודע את מערכת השלטון המקומי למשבר מתמשך.

חיים אורון: תראו שזאת ממשלה טובה מאוד: היא יוצרת משברים וכאוס טוטלי.

חיים אורון: חבר הכנסת אפללו בא לוועדת הכספים ושואל: למה אינכם מדברים עם עובדי הנמלים?

חיים אורון: אני אומר לך למה לא: שר האוצר רוצה שביתה בנמלים.

חיים אורון: כשתהיה שביתה בנמלים הוא יוכל לבוא ולומר: תראו, אני עומד נגד הוועדים הגדולים; תראו, אני אכופף אותם.

חיים אורון: הוא ממש רוצה את זה.

חיים אורון: כמי שישב כבר בשש ישיבות של ועדת הכספים, אומר זאת פה למיקרופון: הוא רוצה את המשברים הללו, הוא מאמין שבאמצעותם הוא יצליח לכופף את המערכות.

חיים אורון: אותו דבר ברשויות המקומיות: מי נפגע?

חיים אורון: חבר הכנסת אפללו, אתה יודע.

חיים אורון: תגיד לשר עזרא שזה לא כתוב במאמר של אברהם טל.

חיים אורון: המשבר בעיריית עפולה, המשבר בעיריית חצור-הגלילית והמשבר בירוחם, בנתיבות, בשדרות ובאופקים הוא מעבר לוויכוח על כך שהיו שם אי-סדרים ובעיות.

חיים אורון: הוא מעבר למצוקה של הצורך להגיע להתייעלות – וצריך להגיע להתייעלות.

חיים אורון: הוא מהלך מתוכנן של שר האוצר, שכוונתו להביא לצמצום הסקטור הציבורי, בעיקר במקומות החלשים ובעיקר בעיירות שמתקיימות על תקציבי איזון.

חיים אורון: זאת לא העיר שחמי דורון גר בה.

חיים אורון: לו אין בעיה.

חיים אורון: הוא נמצא בעיר שלא צריכה מענקי איזון.

חמי דורון: בראשון זה אותו דבר.

חמי דורון: אותה בעיה יש גם שם.

חיים אורון: במקומות שבהם צריך מענקי איזון ובמקומות שבהם יש אוכלוסיות חלשות - - -

חמי דורון: אני לא מדבר על מענקי איזון.

אלי אפללו: הוא מדבר אתך על מענקי איזון.

חיים אורון: אתה לא מדבר על מענקי איזון - - -

חמי דורון: על ההפקרות.

חיים אורון: אני יודע ששינוי הגיעה לארץ סוף-סוף, והיא מנקה את כל האורוות.

חיים אורון: בינתיים, בכל המקומות שאתם יושבים ממשיכים אותם סיפורים.

חיים אורון: רק מה?

חיים אורון: רק היום דנו במועצות הדתיות.

חיים אורון: מה לא נאמר על המועצות הדתיות?

חיים אורון: עכשיו כולם מספרים בוועדה שיש לשכה בכנסת, שיש לה כתובת, יש חבר כנסת שממנה את המועצות הדתיות.

חיים אורון: אתם יודעים מה?

חיים אורון: בעיני זה לא יותר טוב ממה שהיה קודם.

חיים אורון: חבר הכנסת דורון, זה שאתם נותנים לזה גיבוי לא אומר שזה יותר נקי.

חיים אורון: יש מי שאומר שזה אפילו יותר מלוכלך, כי שם לפחות המפד"ל - - -

צבי הנדל: מי חבר הכנסת?

חיים אורון: שמו עמרי שרון.

חיים אורון: כך אמרו חברים בוועדת הכספים שמצויים בעניין.

חיים אורון: לפחות בזמנכם המפד"ל היתה שומרת על ש"ס והאגודה היתה שומרת על המפד"ל.

חיים אורון: היום אין אפילו מי שישמור על השמנת, כי החתול מחלק אותה.

חיים אורון: על-פי מה?

צבי הנדל: שרון - - -

חיים אורון: לא.

חיים אורון: שרון שומר על שרון.

חיים אורון: יכול להיות.

אברהם הירשזון: עמרי הוא חתול?

חיים אורון: יכול להיות.

חיים אורון: אז פירקו את המועצות הדתיות – ואני הייתי בעד פירוק המועצות הדתיות – פירקו את משרד הפנים – והייתי בעד פירוק משרד הפנים, אבל איך עושים את זה?

חיים אורון: סוף-סוף הגיעו לארץ שינוי, והם משדרים לכולם: תראו, עכשיו השתנה הכול.

חיים אורון: שום דבר לא השתנה.

חיים אורון: אדוני השר עזר – בכמה וכמה תחומים זה נראה הרבה יותר גרוע.

חיים אורון: נכון שעדיין אין רוב בכנסת להפיל את הממשלה, אבל עוד משבר, עוד משבר ועוד משבר – עד שיחפץ.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו חבר הכנסת מוחמד ברכה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כולנו לב אחד עם תושבי שדרות ועם משפחת החייל שנפל אתמול בגוש-קטיף, אבל אני לא בטוח שתושבי שדרות יזכו ליחס שהיו זוכים לו בצפון תל-אביב אילו היה הטיל נופל שם.

ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לכם, בלי שם כמובן, על מישהו שאמר, כאשר התפוצץ אוטובוס בתל-אביב, בקו 5: או, הפעם הם פגעו בלב המדינה.

ישראל אייכלר: היו אז התפוצצויות של אוטובוסים בקו 18 בירושלים, וחברו שאל אותו, והוא אמר: ירושלים זה משהו אחר.

ישראל אייכלר: תל-אביב זה לב המדינה.

צבי הנדל: מה יקרה אם זה ייפול בחוות-השקמים?

קריאה: אוה.

חיים רמון: זה לב הלב.

חיים רמון: זה קודש הקודשים.

ישראל אייכלר: אני רוצה שכולנו נדע ונאמר ששדרות היא לב המדינה, והיחס לנפילה שהיתה היום על שדרות יהיה כמו אילו זה היה קורה על תל-אביב או על ירושלים.

ישראל אייכלר: זה היחס שצריך להיות.

ישראל אייכלר: מה תהיה ההחלטה בעקבות זאת זה עניין מקצועי שאינני רוצה עכשיו להביע דעה עליו, אבל ההתייחסות צריכה להיות שונה.

ישראל אייכלר: ההתייחסות צריכה להיות ששדרות היא כמו תל-אביב, ואפילו ירושלים היא כמו תל-אביב.

ישראל אייכלר: אם מדברים על תל-אביב, אני רוצה לומר לכם שביום שישי השבוע התקיימה הפגנה, שלא רציתי לחשוב ולדבר עליה, כהתרסה כלפי התורה, כלפי השמים וכלפי הקדוש-ברוך-הוא, וחשבתי אז: מי יודע אילו מחירים נשלם על זה.

ישראל אייכלר: אבל לא חשבתי שיקום שר במדינת ישראל, שהוא שר המשפטים, ויכריז לפני האנשים שם, בכיכר הרחוב, שהחרדים הם האויבים המשמעותיים ביותר של הציבור החילוני במדינת ישראל.

ישראל אייכלר: תארו לעצמכם ששר המשפטים אשקרופט היה אומר שהשחורים בארצות-הברית הם האויבים המשמעותיים ביותר של ציבור הלבנים בארצות-הברית.

ישראל אייכלר: באותו היום הוא היה מפוטר.

ישראל אייכלר: הייתי פעם בקנדה כשהיה שם רפרנדום, משאל-עם, על התנתקות קוויבק מקנדה, וההכרעה נפלה על חצי אחוז.

ישראל אייכלר: היה ברור שכל המיעוטים הצביעו כדי להיות מחוברים לקנדה.

ישראל אייכלר: ראש הממשלה של קוויבק אמר שהצבעונים, או הזרים המהגרים, הם שהכריעו את הרפרנדום, את משאל-העם.

ישראל אייכלר: באותו יום הוא היה חייב להתפטר בגלל השימוש במלה הגזענית הזאת.

ישראל אייכלר: הוא אמר דבר נכון – שהמהגרים הם שהכריעו.

ישראל אייכלר: פה עומד באמצע תל-אביב שר המשפטים של המדינה – לא איזה עיתונאי ב"פופוליטיקה" – שכל אזרחי המדינה נתונים לשליטת המערכת המשפטית שלו, ואומר שהחרדים הם האויבים.

ישראל אייכלר: כמה טילים החרדים כבר הפילו על תל-אביב?

ישראל אייכלר: כמה פצצות הם כבר שמו?

ישראל אייכלר: כמה אוטובוסים הם כבר פוצצו?

ישראל אייכלר: אם שר היה אומר שערביי ישראל הם האויבים המשמעותיים של הציבור, אני הייתי מתקומם נגד זה.

מוחמד ברכה: - - -

ישראל אייכלר: שר במדינה, בממשלה, אמר על ערביי ישראל, והוא - - -?

מוחמד ברכה: - - -

ישראל אייכלר: אתה יודע מה?

ישראל אייכלר: אני מוכן לגנות את זה כאן אם הוא אמר את זה.

מוחמד ברכה: - - - ראש הממשלה - - -

ישראל אייכלר: אבל ששר המשפטים יבוא ויגיד שהחרדים הם האויבים המשמעותיים ביותר, ולא יפטרו אותו באותו יום, זהו עוול שאין כדוגמתו, שלא היה קורה בשום מדינה דמוקרטית.

ישראל אייכלר: אני מאמין שאין מקרה בעולם, אבל הכנתי את זה קודם לציין את מה שראש הממשלה אמר אתמול בישיבת הממשלה נגד ההשתלחויות של שרי שינוי נגד דת ישראל.

ישראל אייכלר: וראש הממשלה עצמו אמר שהיום נערים לא יודעים את ההבדל בין מנחה לערבית.

ישראל אייכלר: השר עזרא, אני מאמין שיש לך דברים חשובים, אבל יש לי משפט אחד לומר לראש הממשלה.

ישראל אייכלר: אני מבקש ממך, בעקבות הדברים שלך אתמול בממשלה, לפטר את שר המשפטים על הכרזת ההסתה, שהוא אמר שהחרדים הם האויבים המשמעותיים ביותר.

ישראל אייכלר: אפילו המתכנסים שם באותה הפגנה צעקו לו בוז על הדבר הזה, ואתה לא יכול להחזיק אותו בממשלה.

ישראל אייכלר: ואם 15 אנשי שינוי יצאו מהממשלה, אין לך בעיה – יש לך 16 של ש"ס ושל יהדות התורה באותו יום.

אריאל שרון: - - -

ישראל אייכלר: אני אומר שמבחינתך, אתה חייב לפטר את שר המשפטים.

ישראל אייכלר: אם הוא יאיים עליך שהוא יוציא את שינוי, אז אין לך בעיה.

אלי אפללו: מה המחיר?

אלי אפללו: מה המחיר?

ישראל אייכלר: המחיר הוא 15 מיליארד שקל ששינוי וממשלת שרון לקחו מעניי ישראל כדי לפרנס 6,000 עשירים מיליונרים.

ישראל אייכלר: זה המחיר שהיה לקואליציה הזאת.

ישראל אייכלר: 15 מיליארד שקל עם ישראל שילם מכספי החולים, מכספי העניים, מכספי הילדים, מה שקיצצתם בבשר החי והשארתם בחיים – בחיים הטובים, באיכות הטובה של המגזר הכי עשיר במדינת ישראל שהקים את שינוי.

ישראל אייכלר: אבל אל תביא אותי לענייני כלכלה.

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על עניינים בסיסיים של קיום.

אלי אפללו: הכול נגמר בעניין של הכסף.

אלי אפללו: שום דבר.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אפללו, תן לו לסיים.

מיכאל נודלמן: הוא צריך לסיים.

ישראל אייכלר: אם לא יפוטר מייד שר המשפטים, ומפלגת שינוי לא תוצא מן הממשלה, ראש הממשלה יישא באחריות אישית לתוצאות של ההסתה של אדון לפיד, ואני רוצה לציין שבמשך שנה הוא לא הזכיר את העניין של החרדים; הוא הבין ששר המשפטים לא יכול להרשות לעצמו מה שיכול להרשות לעצמו מי שכותב בעיתון.

ישראל אייכלר: אבל השבוע ביום שישי הוא עבר כל גבול, ואתה חייב לפטר אותו.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בפסוק אחד מישעיהו.

ישראל אייכלר: אחת האזהרות שהוא הזהיר אותנו היא: "ונתתי נערים שריהם, ותעלולים ימשלו בם.

ישראל אייכלר: ונגש העם איש באיש ואיש ברעהו.

ישראל אייכלר: ירהבו הנער בזקן והנקלה בנכבד"; "הוי האומרים לרע טוב ולטוב רע.

ישראל אייכלר: שמים חושך לאור ואור לחושך.

ישראל אייכלר: שמים מר למתוק ומתוק למר" - ואומרים שהם הנאורים ואנחנו החשוכים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת ואסל טאהא.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השמועות אומרות שיש ממשלה בירושלים, אבל נדרשות לכך הוכחות.

מוחמד ברכה: קריסת המערכות מוחלטת, ואוזלת היד, החידלון והייאוש ניכרים בכל אשר נפנה.

מוחמד ברכה: כל מה שנותר לממשלה להציע לציבור הוא המשך אותה מדיניות אלימה וחסרת תוחלת, מתוך מחשבה שמשבר מדיני וביטחוני מתמיד ידחיק עד בלי די את כל התחלואים האחרים.

מוחמד ברכה: גם סיפור פינוי ההתנחלויות מעזה כבר גווע, במידה זו או אחרת.

מוחמד ברכה: ה"ספין" המתמשך הזה כנראה סיים את תפקידו.

מוחמד ברכה: דיבורים על פינוי ידענו בלי סוף בחודשים האחרונים, והפינוי עצמו כלל לא ברור וכלל לא מתקיים.

מוחמד ברכה: מצד שני, בניית חומת האפרטהייד, על כל המשמעויות הברוטליות והקולוניאליות שלה, נמשכת – ונמשכת ביתר שאת – אם זה בזאויה ואם זה בא-ראם עכשיו.

מוחמד ברכה: החומה הנוראה הזאת היא בעצם תמצית המדיניות של הממשלה – מדיניות של גטו וברוטליות בכל המרחב והפיכת חיי הפלסטינים לגיהינום.

מוחמד ברכה: אם יש מדיניות, אז זוהי המדיניות.

מוחמד ברכה: גם הקריסה המוחלטת של השלטון המוניציפלי נמשכת, והממשלה עומדת מנגד.

מוחמד ברכה: נכון, אז הממשלה הביאה הצעת חוק לפני כשבועיים, והכנסת התאחדה מאחוריה, אבל לא רואים באופק פתרון יסודי.

מוחמד ברכה: יום לפני שאושרה הצעת החוק הממשלתית הבאנו הצעת חוק שעשויה לפתור את הבעיה הזאת לתמיד, אבל הממשלה דווקא דחתה את הפתרון שיכול למנוע מצב קבוע של אי-תשלום משכורות והעדיפה להתמקד רק בפתרון הזמני של תקופת תוכניות ההבראה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: אני לא יודע אם קראתם אתמול את מה שפורסם ב"הארץ".

מוחמד ברכה: חודשים על גבי חודשים עובדי הרשויות לא מקבלים משכורות, אבל יש מישהי באוצר, שמצאה לנכון דווקא בימים האלה להגיש ולהכין כתבי אישום כלפי 13 ראשי רשויות.

מוחמד ברכה: למה?

מוחמד ברכה: כי הם לא שילמו מסים על אותה תקופה של המשבר.

מוחמד ברכה: לא מדברים על כך שצריך לתבוע מישהו על זה שלא שילמו משכורות חודשים על גבי חודשים לעובדים שחיים על 3,000, 4,000 ו-5,000 שקל.

מוחמד ברכה: אבל ראשי רשויות, שאין להם מאיפה, לא יכלו לשלם מסים, ועכשיו הם נתבעים אישית בבית-המשפט.

מוחמד ברכה: אני אומר לכם: לו הייתי ראש רשות מקומית, והיה עומד לרשותי סכום מזערי, והייתי צריך לבחור בין לשלם את המסים לאוצר או לשלם משהו על חשבון משכורות העובדים, הייתי עושה את העבירה הזאת ומשלם משהו על חשבון משכורות העובדים.

מוחמד ברכה: לאיזו רמה הידרדרה המערכת המוסרית, אם יש דבר כזה בתוך משרד האוצר ובתוך הממשלה כולה?

מוחמד ברכה: הרי אני בדרך כלל לא נוטה להפריד – כאילו יש ישות נפרדת שהיא האוצר, וישות אחרת שהיא התשתיות, ושלישית שהיא החינוך.

מוחמד ברכה: יש ממשלה, ויש מי שעומד בראשה, והוא נושא באחריות כראשון בין שווים.

מוחמד ברכה: לאן רוצים לדרדר את המערכת המוסרית של השלטון במדינת ישראל?

מיכאל נודלמן: תסיים, בבקשה.

מוחמד ברכה: כן, אדוני.

מוחמד ברכה: ראשי רשויות שנבחרו כדת וכדין נתבעים עכשיו אישית על זה שהם לא שילמו ביטוח לאומי, או לא שילמו מס הכנסה.

מוחמד ברכה: מאיפה?

מוחמד ברכה: ממה?

מוחמד ברכה: יש גבול לציניות הזאת, ואני חושב שחשוב שראש הממשלה עצמו ייכנס לעניין הזה ויפסיק את הפארסה הזאת.

מוחמד ברכה: זה פשוט בלתי נסבל לחלוטין.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת הבטיחה הרבה מאוד וקיימה מעט מאוד.

מוחמד ברכה: זו ממשלה שמהותה ותכלית קיומה הן עצם קיומה – לא שליחות ולא מדיניות; לא תיקון ולא תחזוק; לא בשורה ולא תקווה.

מוחמד ברכה: ולכן הממשלה הזאת אינה ראויה לאמון.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ואסל טאהא.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שואל: האם באמת יש שר או מישהו בממשלה הזאת, ששאל את עצמו מה נשאיר לילדינו, מה נשאיר לנכדינו, מה נשאיר לדורות הבאים, מה נוריש להם?

ואסל טאהא: דומני שאף אחד לא שאל, ואין מי שיענה.

ואסל טאהא: ודאי שהממשלה הזאת היא בלי חזון מדיני, והיא מזערה את כל התוכניות של השלום לתוכנית קטנה, לתוכנית-לא-תוכנית שהיא התנתקות מצד אחד, ולא מעזים לומר את האמת – לא לעצמם ולא לעם, שיש צד, יש פרטנר, יש עם, יש לו הנהגה שמוכנה לשאת ולתת.

ואסל טאהא: לא ייתכן שהתוכנית הזאת לא תניב פירות ולא תיתן תוצאות.

ואסל טאהא: התנתקות מצד אחד, פירוש הדבר העמקת הכיבוש, העמקת השנאה והטינה בין שני העמים.

ואסל טאהא: ממשלה כזאת, שהיא בלי חזון מדיני, בלי ראייה עתידית – אין לה אסטרטגיה של שלום צודק עם הפלסטינים.

ואסל טאהא: יש לה מדיניות ויש לה אסטרטגיה אחרת, שמשרתת קומץ מהעם, קומץ מתנחלים, שהוא קטן.

ואסל טאהא: שם מבזבזים את הכסף ומותירים את הרשויות בלי משכורות, פוגעים בחלשים, פוגעים בחולים, פוגעים בחינוך, פוגעים בילדים שזקוקים לכל שקל.

ואסל טאהא: הממשלה לא דנה ולא העלו בה את הנושא החשוב ביותר, השלום, שמביא ביטחון כלכלי, ביטחון חברתי, שפותר את רוב הבעיות, אם לא את כולן – לא העלו אותו בצורה רצינית, לא דנו בו בצורה רצינית.

ואסל טאהא: הם שומרים על הסטטוס-קוו.

ואסל טאהא: מה זה סטטוס-קוו?

ואסל טאהא: שפיכות-דמים, חיסולים, תגובות ותגובות שכנגד.

ואסל טאהא: בסופו של דבר זה רצח, דמים.

צבי הנדל: מי רוצח?

ואסל טאהא: בכל יום אנחנו עדים לכך שהאחראי הוא הכיבוש.

צבי הנדל: מי רוצח?

צבי הנדל: חברים שלך.

ואסל טאהא: הכיבוש רוצח את שני העמים.

ואסל טאהא: תשכילו ללמוד, שרק עם הפסקת הכיבוש יהיה ביטחון חברתי, ביטחון כלכלי, ביטחון אישי לכל אחד.

אילן שלגי: אתה לא זוכר איך התחיל הכיבוש הזה?

אילן שלגי: אתה לא זוכר ממה זה התחיל?

ואסל טאהא: הממשלה הזאת דרדרה את המדינה בכל התחומים, אפילו בתחום המוסרי, אחרי אובדן האמת בין מזוז לארבל.

ואסל טאהא: את המוסר אפילו איבדו, את הצפון איבדו.

ואסל טאהא: לכן קורה מה שקורה, הידרדרות בכל התחומים.

ואסל טאהא: מדינת ישראל היום מתחרה – אם רוצים לכלול אותה בתוך המדינות המפותחות – באבטלה, היא מספר שתיים בעולם המפותח.

ואסל טאהא: לא שואלים מה נוריש לילדינו, לנכדינו.

ואסל טאהא: לכן, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת לא ראויה לאמון.

ואסל טאהא: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, מדי שבוע, כמעט בלי יוצא מן הכלל, אנחנו עומדים על הדוכן הזה ומתריעים וזועקים בשער ואומרים שהממשלה הזאת בהתנהלותה ובדרכה איננה ראויה לאמון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעות האי-אמון היום מדברות גם על הנושא החברתי-הכלכלי, באופן הפורמלי, וגם על הנושא המדיני, היות שהנושא הזה תמיד כופה את עצמו על כולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יודעים מה קרה אתמול ומה קרה הבוקר, ואנחנו יודעים שהאירועים האלה באו לאחר הפסקה לא מבוטלת – הפסקה מכוונת, לא מכוונת – אבל באותה הפסקה ייחלנו כולנו ויכולנו לצפות שלא ישלו את עצמם אלה שקובעים את המדיניות, שההפסקה הזאת תימשך לעולם ועד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין הפסקה שתימשך לעולם ועד, זולת הפסקה מוסכמת אשר תיתן לכל צד משני הצדדים את המינימום שהוא יכול לחיות אתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העם הפלסטיני לא יכול לחיות בלי המינימום של מדינה עצמאית, באותם שטחים שהוסכמו ונחתמו - -

אלי אפללו: גם את זכות השיבה אתה מבקש.

אלי אפללו: מה עוד אתם רוצים?

אלי אפללו: השמדת מדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - באותם 22% משטח המריבה שהם היו יכולים לקבל, ובשטח הזה היו ריבונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא גדרות, לא חומות, לא הליקופטרים, לא עבדות, לא כיבוש מהשמים ולא חיסולים כאלה ואחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה תנאי שלא יעבור, מדינה עצמאית עם ריבונות מלאה, בכל גבולות 1967, וזה הגבול של הפשרה שיכולה אכן לשרור.

אלי אפללו: עם זכות השיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אפללו, אחר כך אני אדבר אתך, עכשיו אתה עצבני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולכן מה שאמר קודמי, שהכיבוש הוא שורש כל רע, לא טעון הוכחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הזאת הולכת ומעמיקה בכל הכיוונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא מעמיקה את הייאוש, היא מעמיקה את התסכול בנושא המדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאשר ראש הממשלה מגיע, כדבריו, למסקנה שהוא צריך להתנתק מעזה, הוא לא עושה את זה כצעד חיובי וכצעד בונה אמון וכצעד מחזיר שלום וכצעד שאפשר לבנות עליו את המשך התהליך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחת מהשתיים, או שהוא לא מתכוון ברצינות לעזוב והוא עדיין ממשיך להתל, בבוש קודם כול, ובעולם כולו ובכולנו, או שהוא לא מאמין שאי-פעם יוכל לנהל חיים נורמליים עם הצד הפלסטיני, חיים של שלום ושל שקט.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן גם כאשר הוא עושה את ההתנתקות, הוא עושה אותה בדרך הדוחה שלום, המתסכלת שלום והמנוגדת לשלום ולכל אפשרות של חיים בין שני עמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני יודע שזמני תם, אני אומר משפט אחד בנושא החברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בישרו לנו על כלכלה ועל צמיחה ועל מה שהשתנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכול השתנה רק לרעה, חבר הכנסת אפללו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רואה אותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: העשירים המשיכו להתעשר, זה נכון, יש יותר מיליונרים ויותר בעלי הון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל יש יותר עוני ויותר העמקה של העוני בשכבות החלשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שאמר שיש 6,000 מיליונרים ו-6 מיליוני תושבים עניים, צדק, אדוני השר, והוא כיוון למציאות שבה אנחנו חיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המוצא הוא שלום אשר יכיר בצד האחר שמול עיניו, ידבר אתו בכבוד שהוא ראוי לו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם הם בני-אדם שראויים לעצמאות ולחירות, לסוף הכיבוש ולמדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אז יוכלו כולם לייחל לחיי שלום שקטים ומתמשכים, וגם לחיי כלכלה הרבה יותר טובים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואחריו – חבר הכנסת נסים זאב.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברי חברי הכנסת, היום קרה מה שאמרנו שיקרה, והוא קרה גם בעבר, אלא שלמזלנו הקדוש-ברוך-הוא עזר ולא היו אבדות בנפש.

ניסן סלומינסקי: היום, לצערנו, קרה הנורא מכול, ו"קסאמים" מששוגרו מהרצועה נפלו בשדרות.

ניסן סלומינסקי: שניים נהרגו ואחרים נפצעו.

ניסן סלומינסקי: זה נוסף על מה שהיה במוצב.

ניסן סלומינסקי: אני פונה אליך, אדוני ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אמרת לפני הבחירות, ואמרת את זה ביושר מבחינתך, שתמורת הסכם שלום אתה מוכן לוויתורים כואבים ואפילו למדינה פלסטינית.

ניסן סלומינסקי: חלקנו עליך, אבל אנחנו מבינים שתמורת שלום – אתה מרגיש שהעם עייף ואתה מוכן לוותר.

אורי אריאל: מה אתם מבינים מזה?

אריאל שרון: לא אמרתי מעולם שהעם עייף, הוא לא היה עייף והוא לא עייף.

ניסן סלומינסקי: אני חוזר בי, אתה צודק.

אורי אריאל: למה אתה מאשים - - -

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה, תן לי לומר את דברי, גם ככה הסיטואציה לא פשוטה לנו.

ניסן סלומינסקי: הלכת על תוכנית ההתנתקות שאין בה שלום, אין בה ביטחון ואין בה הפסקת לוחמה.

ניסן סלומינסקי: הטיעון והתחושה היו, שברגע שצה"ל יצא משם – יוציא את החיילים, יוציא את המתיישבים – נגיע איכשהו למנוחה ולנחלה מהבחינה הזאת שיותר לא יישפך דם או שיישפך פחות דם.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שברגע שנצא מהרצועה, ברגע שלא יהיו שם יהודים, וגם לא חיילים, היא תיהפך למעין מדינת טרור.

ניסן סלומינסקי: לא נוכל לשלוט בה, ייכנסו לשם "קטיושות", טילי "קסאם" וטילי "קסאם" משופרים, ויישובי הדרום – ובהם אשקלון וכל היישובים האחרים – יהיו בסכנה יומיומית.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר רק על תעלות שהם יחפרו מתחת לגדרות או שהם יעלו מעל, אלא על הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: הנה זה קורה אפילו כשאנחנו שם, ומה יקרה כשלא נהיה שם?

ניסן סלומינסקי: אדוני ראש הממשלה, בקשתי ותחינתי אליך: תסתכל ותראה, עוד לא מאוחר.

ניסן סלומינסקי: מאחר שזה לא הנושא היום בהצעת האי-אמון, אלא הנושא של הצעת האי-אמון הוא המועצות הדתיות, בנושא הזה מפלגתי תצביע בעד הממשלה, כי מיום רביעי בשבוע שעבר, כשראש הממשלה עלה לדוכן והצהיר על מחויבותו לנושא תשלום הפנסיות והמשכורות לעובדים, אני יכול להעיד – אני וחברי – שראש הממשלה לא שקט רגע אחד, ועשה כל מה שהיה יכול, והרבה מעבר לזה, בנושא הספציפי הזה, וטרח ועמל כדי למצוא פתרון.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר לי שהוא עושה את זה קודם כול כי לא יכול להיות מצב כזה במדינה, ושנית כי הוא השר הממונה.

ניסן סלומינסקי: משתי הסיבות הוא עשה זאת.

ניסן סלומינסקי: כצעד נוסף הוא העביר אתמול החלטה בממשלה, שהיום עברה גם בוועדת הכספים – מדובר בסכום נוסף שיאפשר פתרון של הבראה ותשלומים.

ניסן סלומינסקי: הוא נחוש בעמדתו, לפחות לפי ההתרשמות שלנו, לפתור את הנושא הזה באמת, ולכן בנושא הספציפי הזה – שההצבעה תתקיים עליו – אנחנו נתמוך בממשלה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל נודלמן: אחריו - חבר הכנסת עמיר פרץ, ואחריו - חבר הכנסת אלי אפללו.

נסים זאב: אדוני היושב בראש, אדוני ראש הממשלה, האירוע הבוקר מחייב אותנו לחשבון נפש.

נסים זאב: כיצד הגענו למצב שבו הטרור פועל ימים רבים, חופר מנהרה מתחת לאף שלנו, והמודיעין שלנו לא מסוגל לעלות על זה?

נסים זאב: האם ההכרזה על ההתנתקות לא מביאה את המודיעין שלנו למצב של אי-יכולת וחוסר תפקוד?

אלי אפללו: נסים זאב, מבין גדול בביטחון.

נסים זאב: אל תפריע לי.

נסים זאב: אני, בכל מקרה, מחזק את ראש הממשלה במלחמה הבלתי-מתפשרת בטרור, אבל כדי לנצח את הטרור, הרמטכ"ל חושב – אם לא נסתום לו את הפה בכוח והפוליטיקאים ייתנו לו לומר את מה שהוא חושב, הוא יאמר את דברו, והוא חושב ואומר – שההכרזה הזאת נותנת כוח ורוח חדשה לטרור.

נסים זאב: עכשיו לנושא שלנו – המצב ברשויות המקומיות עדיין קטסטרופלי.

נסים זאב: כל מה שהושג בעמל רב, במשך שנים, בערי הפריפריה, ירד לטמיון.

נסים זאב: הממשלה אטומה למתרחש ברשויות, ויש רשויות שעומדות בפני כליה, הן לא מסוגלות לספק את השירותים המינימליים בגלל הקיצוץ בתקציב.

נסים זאב: מענק האיזון – אדוני היושב-ראש, קיצצו יותר מ-2 מיליארדים.

נסים זאב: מה נותנים?

נסים זאב: נותנים אספירין?

נסים זאב: נותנים 150 מיליון ש"ח לאותן רשויות שלא יכולות ליישם את הדברים כי דורשים מהן דרישות שהן אינן יכולות לעמוד בהן.

נסים זאב: במשך יותר משנה לא היה עם מי לדבר, ועכשיו, כשהממשלה העבירה חוק, אי-אפשר לממש אותו מאחר שאין חשב ואין מזכיר.

נסים זאב: גם את האספירין לאותו חולה לב אי-אפשר לתת.

נסים זאב: אני רוצה רק להמחיש לכם מהי תוכנית הבראה.

נסים זאב: כולם חושבים שתוכנית הבראה זה לתת כמה קילו בשר וקצת תזונה.

נסים זאב: תוכנית הבראה פירושה לפטר עובדים במאסות.

נסים זאב: בירושלים, לדוגמה, נדרשים היום לפטר 1,000 עובדים.

נסים זאב: הגישו רשימה של 100 עובדים.

אהוד אולמרט: איפה זה בירושלים?

אהוד אולמרט: בעירייה.

נסים זאב: בעירייה, ודאי.

נסים זאב: אנחנו מדברים על הרשויות המקומיות, אנחנו לא מדברים עכשיו על ההיי-טק.

נסים זאב: לכן, כשמדברים על ירושלים – הכוונה היא לרשות המקומית של ירושלים.

נסים זאב: אדוני, שהיה ראש העיר – יש שם כ-8,000 עובדים.

אהוד אולמרט: יש שם 5,600 משרות מלאות ו-7,000 - - - סיכמנו כבר לפני שנה וחצי שבהדרגה - - -

נסים זאב: זה לא התבצע.

אהוד אולמרט: צריך לבצע את זה.

נסים זאב: נכון, אבל אני רוצה לומר לך, דווקא לך, אדוני ראש העיר לשעבר והשר הנכבד, אתה יודע כמה קשה ליישם את הדברים, ואיך אנחנו עומדים מול כל עובד ועובד.

נסים זאב: אני חושב שברמה המקומית לא צריכים ללכת ל-flat כזה, לקחת 1,000 עובדים ולפטר אותם.

נסים זאב: צריך להתנהג ברחמים, צריך אולי לפטר את מי שמגיע – או מתקרב – לגיל הפנסיה.

נסים זאב: גם הבכירים צריכים לשמש דוגמה אישית כשמדברים על קיצוץ.

נסים זאב: לא יכול להיות שעובד בכיר יקבל 40,000 ו-50,000 ש"ח והקיצוץ יחול על מי שמרוויח 4,000 שקלים.

נסים זאב: לכן הייתי מציע ואומר שאולי אפשר לעגן את זה בחוק, לדבר על תקנים ולא על עובדים.

אהוד אולמרט: יש לי הצעה: לסיעות החרדיות בעיריית ירושלים יש שישה סגנים מתוך שמונה.

אהוד אולמרט: תבקש שהסגנים יראו דוגמה אישית - - -

מאיר פרוש: גם את זה הוא לא יודע.

מאיר פרוש: הוא היה ראש העיר - - -

אהוד אולמרט: - - -

נסים זאב: אני חושב שכולם צריכים לשמש דוגמה.

נסים זאב: אני אפנה אליהם, אם זה יפתור את הבעיה של 1,000 העובדים, אני מבטיח לך שאפנה בדחילו ורחימו ואבקש שהם יעשו טובה ויקצצו בשכרם.

אהוד אולמרט: דיברת על בכירים.

נסים זאב: אבל צריכה להיות מדיניות לממשלה הזאת, שמתעתעת כל כך באזרחיה ומדברת על צמיחה כאשר הקריסה היא מוחלטת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת נסים זאב, שהוא תמיד מרתק בדבריו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, שהיום יעמוד בסד הזמן.

מאיר פרוש: למה יש לשר הפנים סגן?

ראובן ריבלין: במשרד הפנים משלמים משכורות, מה אתה רוצה?

מאיר פרוש: למה יש לשר הפנים סגן?

מאיר פרוש: ובירושלים אין שמונה סגנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, שאלתך נרשמה.

מאיר פרוש: היא נשמעה - - -

ראובן ריבלין: היא נשמעה, ואני חוזר עליה – מדוע יש לשר הפנים סגן?

ראובן ריבלין: עכשיו היא נשמעה.

מאיר פרוש: ובירושלים אין שמונה סגנים.

ראובן ריבלין: ובירושלים אין שמונה סגנים.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: עכשיו רשות הדיבור לחבר הכנסת עמיר פרץ.

אלי אפללו: שישה.

מאיר פרוש: יגאל עמדי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש, אני לא רוצה לקרוא את אדוני לסדר.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, חברי השרים, מכובדי השרים, ברגעים אלה מסתיימת הלווייתו של מרדכי יוספוב, זיכרונו לברכה.

עמיר פרץ: בעוד כרבע שעה תתקיים הלווייתו של הילד אפיק זהבי, זיכרונו לברכה.

ראובן ריבלין: השם ייקום דמו.

עמיר פרץ: היום הוא יום קשה.

עמיר פרץ: יום קשה לשדרות, יום שבו המזל כבר לא היה חלק מהיכולת לקיים חיים שלווים, ונראה שהמזל הוא לא גורם שאפשר לעשות אתו הסכם.

עמיר פרץ: מזל בא ומזל הולך.

עמיר פרץ: והיום, לצערנו הרב, תושבי שדרות ספגו מכה קשה ביותר.

עמיר פרץ: אני פונה היום לחברי, ברגעים הקשים האלה, שבהם טומנים לעולמים אותו סב שלקח את ילדו לגן, ואותו ילד שהגיע עם אמו לגן-הילדים, ואמו עדיין שוכבת פצועה קשה בבית-החולים "סורוקה".

עמיר פרץ: היום הוא יום מדכא מאוד - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא יפה להפריע בדרך כלל, אבל חבר הכנסת פרץ מספיד את הילד שנפל היום בשדרות, ואתם עומדים שם וממשיכים להפריע.

ראובן ריבלין: לא יפה להפריע בדרך כלל, אבל נא לשמוע מה נאמר במליאה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

עמיר פרץ: כמי שנמצא כל החיים שלו בשדרות, כמי שזוכר גם את הימים שבהם, כילדים, חווינו את חוויות ה"פדאיונים", כמי שאמא שלו נפצעה בעזה, אני יודע, אני יודע עד כמה עזה היא מקום שכשאתה מביט אליו, אתה רואה בו את המוקדים של השנאה הקשה שהולכת ויוקדת.

עמיר פרץ: ואני יודע שיש מי בתוכנו - - -

בנימין אלון: תחזור בגדול, כי הכישלון היה רשום על הקיר והמלך הוא עירום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון.

עמיר פרץ: יש מי בתוכנו שיאמרו שזאת ההוכחה, זאת ההוכחה שבגללה אסור לבצע את ההתנתקות.

עמיר פרץ: כי מחזות האימה האלה יכולים להפוך להיות מחזות של יום-יום.

עמיר פרץ: ויש כאלה שיאמרו שההתנתקות היא זו שתביא לשקט ושלווה לתושבי היישוב.

עמיר פרץ: ואני אומר לכולם: אני לא מציע לאף אחד לבוא לכאן עם תעודת ביטוח ולומר שההסלמה ביישוב תגדל או תפחת בגלל ההתנתקות.

עמיר פרץ: אף אחד כאן לא יכול להבטיח מה יהיה האפקט של היקף הטרור והיקף ה"קסאמים" והטילים.

עמיר פרץ: באותה מידה שאלה שאומרים שיכול להיות שמספר הטילים יגדל, גם אלה שאומרים שמספר הטילים יקטן צודקים לא פחות.

עמיר פרץ: אבל, אדוני ראש הממשלה, על דבר אחד כולם צריכים להסכים.

עמיר פרץ: אתה ואני הרי גרים על אותו ציר, על אותו כביש, באותו אזור.

עמיר פרץ: אתה מכיר כאת כף ידך כל גבעה, כל שביל.

עמיר פרץ: ואני אומר לך, אדוני ראש הממשלה, שביום הזה, ביום הזה צריך לומר, שבכל מקרה שדרות היא היישוב שעליו ייבחן כושר עמידתה של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: אני פונה אליך היום - לא רוצה לקיים את הוויכוח, לא עם בני אלון ולא עם אף אחד, ברגעים האלה שבהם נטמנים אותם קורבנות.

עמיר פרץ: אבל אני פונה אליך ואומר לך: לא יכול להיות שאנחנו נתעלם מכך שיש התפרקות של הרקמות החברתיות באותו יישוב.

עמיר פרץ: היישוב הזה בכל מקרה הופך לחזית.

עמיר פרץ: הוא בכל מקרה יהפוך למוצב הקדמי של מדינת ישראל.

עמיר פרץ: ושדרות היום ראויה למעשים, לא למלים.

עמיר פרץ: כי אנחנו, כתושבים, כבר עברנו הכול.

עמיר פרץ: ואנחנו, כתושבים, נחבק את המשפחות, נאהב אותן ונחזק אותן.

עמיר פרץ: אבל אם, אדוני ראש הממשלה, תתחיל בריחה משדרות, זאת תהיה ההוכחה הקשה ביותר נגד תוכנית ההתנתקות שאני תומך בה.

עמיר פרץ: ואני פונה אליך היום להעמיד בראש סדר העדיפויות את המאבק באבטלה בשדרות, את החיזוק של התשתית החברתית, את התחושה של תושבים ששמו אותם היום כמי שמובילים את המשימה הלאומית.

עמיר פרץ: הם צריכים להרגיש שאכן, לא רק הם עומדים בשמה של מדינת ישראל בחזית, אלא מדינת ישראל עומדת מאחוריהם הלכה למעשה.

עמיר פרץ: יהי זכרם של הנופלים ברוך.

ראובן ריבלין: השם ייקום דמם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו - בבקשה, אדוני, אחרון הדוברים.

ראובן ריבלין: האם שרת החינוך נמצאת פה?

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת אפללו.

אלי אפללו: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני ראש הממשלה, שרים, ברצוני למסור תנחומים למשפחות ההרוגים שנהרגו אתמול והיום.

אלי אפללו: אתחיל את דברי בנושא של הצעת האי-אמון שהגישו החברים.

אלי אפללו: אני רוצה, אדוני ראש הממשלה, להגיד שהתחלנו את דרכנו בממשלה הזאת עם צניחה, לא עם צמיחה.

אלי אפללו: עשינו מאבק קשה וכואב עם קיצוץ כואב לכל אחד מאתנו.

יצחק כהן: לא כואב.

אלי אפללו: כואב מאוד.

יצחק כהן: לא, לא.

אלי אפללו: אבל לא היתה ברירה.

אלי אפללו: שר האוצר הצליח להביא אותנו לצמיחה של 4% ומשהו, רבותי.

אלי אפללו: לא כל אחד האמין.

אלי אפללו: והיום, מפלגת העבודה, יושב-ראש מפלגת העבודה, שמעון פרס, אומר: חזירות של קפיטליסט.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד לך, אדוני: בעיתון של סוף השבוע, ב"ידיעות אחרונות", קראתי סיפור: הקשר בין שלטון להון.

אלי אפללו: מה זה הקשר בין שלטון להון?

אלי אפללו: אז קראתי: נסיעה של חברי מפלגת העבודה לחתונה של איש יקר, פרנקל.

אלי אפללו: מה לעשות?

אלי אפללו: פרנקל, האיש היקר הזה, שנסע ונטש אנשים שהוא לא שילם להם את משכורתם, זה הקשר בין שלטון להון.

אלי אפללו: ואורחי הכבוד שם – מי היו אורחי הכבוד שם, רבותי?

אלי אפללו: אז אורח הכבוד המכובד היה שמעון פרס.

אלי אפללו: והיתה חברת הכנסת דליה איציק, אני שומע, והיו פואד בן-אליעזר וחיים רמון.

אלי אפללו: זה כבוד גדול.

אלי אפללו: כבוד גדול, ואנחנו מסתכלים - מי מימן את הנסיעות האלו?

אלי אפללו: באילו מטוסים?

אלי אפללו: מטוסים פרטיים.

אלי אפללו: ומעל לכול, אנחנו קוראים בעיתון הזה – שתבינו, אלה שצועקים, שהקיצוצים כואבים להם.

אלי אפללו: תקשיבו: חדר ללילה במלון, שמארח אותם, 5,000 שקל ללילה.

אלי אפללו: אז תגידו לי – אולי לא נוח לכם לשמוע.

אלי אפללו: לא נוח לכם לשמוע, רבותי.

אלי אפללו: תסתכלו.

אלי אפללו: פרנקל משלם והפוליטיקאים רוקדים, רבותי.

אלי אפללו: אתם באים להטיף לנו, לפי איזה מוסר?

אלי אפללו: זה מוסר?

אלי אפללו: אדוני ראש הממשלה, אני שמח שבכל זאת מצאת לנכון הפעם, בתוכנית הכלכלית הזאת, להגיד את דבריך.

אלי אפללו: אני בטוח שסדרי העדיפויות ישתנו, ואין לי ספק שבתוכנית הכלכלית הזאת יהיו שינויים לטובה.

אלי אפללו: לא היתה לנו ברירה בשינויים הקודמים, אני בטוח שהפעם נוכל לעשות קצת יותר טוב - לגרום פחות גזירות; ולא נגרום לבזבוזים חינם, מה שקרה במפלגת העבודה לדורותיה.

אלי אפללו: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אפללו.

ראובן ריבלין: רבותי, אדוני ראש הממשלה, חברי הממשלה, רבותי וגבירותי חברי הכנסת, מייד בתום ההצבעה נקדיש דקות לזכרה של המשוררת נעמי שמר, אשר הלכה לעולמה אתמול.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רבותי השרים, נא לשבת כל אחד במקומו.

ראובן ריבלין: אני מתכוון להצביע על הצעות האי-אמון, ואני נותן לכם עוד 20 שניות, כל אחד לשבת במקומו, ואל יאמר אחר כך איש שלא היה סיפק בידו להצביע או התבלבל או עשה איזה דבר בניגוד לרצונו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, היה ברור לי שברגע שאכנס להצבעה קולך יינשא.

ראובן ריבלין: אני מבקש להצביע על הצעת האי-אמון של סיעת העבודה-מימד בנושא החברתי והכלכלי.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה – 52 נגד – 54 נמנעים - אין הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 52 בעד, 54 נגד, הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת האי-אמון של סיעות ש"ס ויהדות התורה בנושא אי-תשלום שכר עובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות, למרות אישור החוק.

ראובן ריבלין: בבקשה להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעות ש"ס–יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 54 נגד – 55 נמנעים - אין הצעת סיעות ש"ס–יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מה ההתרגשות?

ראובן ריבלין: 54 בעד, 55 נגד.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש להישאר במקומותיכם גם לאחר סיום ההצבעה.

ראובן ריבלין: הצעת אי-אמון של סיעות יחד, חד"ש-תע"ל, בל"ד ורע"ם בנושא המצב הכלכלי והחברתי.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות יחד–חד"ש-תע"ל–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה – 44 נגד – 53 נמנעים – 7 הצעת סיעות יחד–חד"ש-תע"ל–בל"ד–רע"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 44 בעד, 53 נגד, שבעה נמנעים.

ראובן ריבלין: ההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה - אתם נמנעתם?

ראובן ריבלין: טוב, אני מצטער, אני מבקש את סליחתכם.

ראובן ריבלין: גם אתם לא השתתפתם בהצבעה?

ראובן ריבלין: אתם יכולים לנמק.

ראובן ריבלין: שלוש דקות כמו לכל סיעה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יורי שטרן: כבוד ראש הממשלה, שרי הממשלה, חברי הכנסת, נאמר:

יורי שטרן: עיניים להם ולא יראו אוזניים להם ולא ישמעו.

יורי שטרן: אני חושב, כבוד ראש הממשלה, שזה נאמר עליך ועל שרי ממשלתך.

יורי שטרן: מה שקרה הבוקר זה פשוט סימן לבאות.

יורי שטרן: אם היום נופלים "קסאמים" בשדרות, מחר, כשלא יהיה שם צה"ל ולא יהיו יישובים יהודיים, וממשלת ישראל תיתן - כדברי הרמטכ"ל - רוח גבית לטרור, ייפלו "קסאמים" באשקלון, ייפלו "קסאמים" משופרים בערי הנגב האחרות.

יורי שטרן: ממשלת ישראל נותנת לכל הסביבה שלנו, לפלסטינים ולערבים האחרים, להבין חד-משמעית: מה שאתם לא משיגים במשא-ומתן, קבלו חינם אין כסף על-ידי הטרור.

יורי שטרן: תמיד דיברו על שטחים תמורת שלום, אף פעם לא הציעו שטחים תמורת טרור, וזה מה שממשלת ישראל עושה.

יורי שטרן: ממשלת ישראל אומרת: אין לנו פרטנר, ולכן ניתן להם את מה שלא קיבלו במשא-ומתן בנסיגה.

יורי שטרן: אין לנו פרטנר, הם לא נלחמים בטרור, ולכן ניסוג אנחנו.

יורי שטרן: אין לנו פרטנר, ולכן במקום להכאיב להם בואו נכאיב לעצמנו, בואו נעשה טרנספר ליהודים, בואו נפרק את היישובים, בואו ניתן לכל אותם חוגים שאמרו, רק בכוח, רק ברצח, רק בטבח, רק על-ידי אלימות אפשר לנצח את היהודים, בואו ניתן להם הוכחה שככה זה.

יורי שטרן: זה מה שממשלת ישראל עושה.

יורי שטרן: הממשלה הזאת עשתה דבר שהקיצונים שבשמאל לא הציעו: לפרק את היישובים, לסגת משטחי יהודה, שומרון ועזה עד לסנטימטר האחרון של גבולות 1967, להביא שוב את היועצים המצרים, לכבול גם את ידיו של צה"ל בפעולות הנקמה הבאות.

יורי שטרן: גם היום צה"ל עדיין לא הגיב על הרצח הנוראי הזה.

יורי שטרן: ממשלת ישראל, בראשותו של אריאל שרון, עושה את מה שהכי קיצונים בשמאל לא הציעו.

יורי שטרן: לכן, אין ספק שכל אדם נורמלי, שקול, לוגי, אפילו בלי אידיאולוגיה, סתם דואג לביטחון המדינה, צריך להצביע נגד הממשלה שלך, כבוד ראש הממשלה.

יורי שטרן: אתה זה שבנית, אתה זה שניצחת ואתה זה שלחמת, ואתה מסיים את חייך הציבוריים בהרס של מה שבנית, בהרס של מה שהצלחת לבנות, בהפסדים ובתבוסה במקום שהיה לך ניצחון.

יורי שטרן: חבל עליך.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יורי שטרן, אשר נימק את הימנעותה של סיעתו, סיעת ישראל ביתנו, מולדת, האיחוד הלאומי.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, השרים, בשבת בבוקר הלכה לעולמה המשוררת הדגולה נעמי שמר, זיכרונה לברכה.

ראובן ריבלין: אין אנחנו נוהגים לעמוד בדקה דומייה אלא כאשר מדובר באחד מחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: ובכל זאת, במקרה מיוחד זה אבקש מכולכם להתייחד עם זכרה בדקת דומייה.

ראובן ריבלין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרה של המנוחה.

ראובן ריבלין: ) "ולפעמים החגיגה נגמרת, כיבוי אורות, החצוצרה אומרת שלום לכינורות, אשמורת תיכונה נושקת לשלישית, לקום מחר בבוקר ולהתחיל מבראשית.

ראובן ריבלין: " החגיגה נגמרת, וקולה של נעמי שמר, מלכת הזמר העברי, ששרה, כתבה והלחינה את משעולי הארץ הזאת, את נימי נפשנו, נדם.

ראובן ריבלין: נעמי שמר כבר לא תשיר ולא תכתוב, ולא תלחין, ולא תחייך אלינו עם פניה הטובות, פני "אנשים טובים באמצע הדרך", המותירים לנו סימנים ללכת בהם.

ראובן ריבלין: מותה הוא שיר סיום לאהבה מופלאה בין העם לבין מי שכתבה אותו, בין הארץ הטובה לבין היוצרת הגדולה, שהיתה כרוכה אחריה.

ראובן ריבלין: נעמי שמר לא היתה רק משוררת דגולה, היא היתה חוט מקשר בין היחיד ובין הכלל בישראליות המתגבשת.

ראובן ריבלין: בכינו אתה ברגעים הקשים, כשהובלנו חברים לדרכם האחרונה, וזכרנו: "אנחנו שנינו מאותו הכפר".

ראובן ריבלין: קיווינו אתה לימים אחרים, והתפללנו: "אז תן שלווה ותן גם כוח לכל אלה שנאהב, כל שנבקש לו יהי".

ראובן ריבלין: התמוגגנו כשקרצה לנו, ש"אין לי רגע דל, יום סקנדל יום פסטיבל" ו"יש לי יום-יום חג", ו"אי-אי-אי, עוד לא אהבתי די".

ראובן ריבלין: ו"מחר", כך ייחלנו אתה, "אולי נפליגה בספינות מחוף אילת עד חוף שנהב".

ראובן ריבלין: לנעמי שמר היתה יכולת נדירה והיה כשרון מיוחד לחבר בין דורות.

ראובן ריבלין: הלחנים שלה, קלאסיקה עם כתיבתם, פרטו על מיתר חבוי בנפשו של הצבר המחוספס.

ראובן ריבלין: המלים שלה, שכללו עולם ומלואו, נחקקו לנצח: "ירושלים של זהב", "אל נא תעקור נטוע, אל תשכח את התקווה", "עצוב למות באמצע התמוז", שרה נעמי שמר על אביה, ועל עצמה, כך מתחוור: "אבל באמצע התמוז אמות", אמרה.

ראובן ריבלין: נעמי, בת כינרת שנפטרה בתל-אביב, ליטפה את ירושלים בשיר כשם שאיש לא עשה בדורות האחרונים.

ראובן ריבלין: וכשם ששיבחה ופיארה את עיר הקודש, כך יפים הדברים לה, לאם השירה העברית: "אך בבואי היום לשיר לך, ולך לקשור כתרים, קטונתי מצעיר בנייך ומאחרון המשוררים".

ראובן ריבלין: יהי זכרה ברוך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, להבדיל אלף אלפי הבדלות, אבקש מכולכם להיות נוכחים גם בחלק הזה של הישיבה, שבו אנחנו אמורים להיפרד מחבר ותיק של בית זה, הלוא הוא חבר הכנסת אברום בורג.

ראובן ריבלין: שוב הפוליטיקה הישראלית מפסידה את אחד המוכשרים שבה לטובת השוק הפרטי, ושוב אנו שואלים את עצמנו מדוע המוכשרים הולכים רק מהכא להתם ומדוע רק מוכשרים מעטים – ויש כאלה, אבל מעטים כל כך – באים מהתם להכא; מדוע לא רואים תנועה רבה יותר של אנשים שהוכיחו את יכולתם ואת מנהיגותם בעולם האמיתי, זה שאינו מתרשם מסאונד-בייטס ומססמאות אלא ממעשים, אל הפוליטיקה.

ראובן ריבלין: וכשאני מתבונן בך, אברום, באיש ברוך הכשרונות, בן-דודי האהוב, שהגיע לכנסת יחד אתי, בשנת 1988, אני רואה את הצעיר האידיאליסט, האכפתי, שכמעט שילם בחייו על אמונותיו כשצעד עם חברו אמיל גרינצוויג, ומרד – בחיוך, בעדינות, באהבה, אבל בנחישות – בסביבה המפד"לית שבה צמח, וסירב להשתבץ במשבצת החברתית הצפויה, המיועדת לצעיר חובש כיפה סרוגה.

ראובן ריבלין: אין בך שום דבר צפוי, שוב דבר מובן מאליו, שום דבר שבלוני.

ראובן ריבלין: אתה מקורי, מפתיע, לפעמים גם מעצבן, ולכן מרתק כל כך.

ראובן ריבלין: אף שבשבילי אתה עדיין הילד השובב מבית-הכנסת "ישורון", זה שהיה משגע את זקני רחביה עם השאלות הקשות, עם היציאות הבלתי-צפויות, הרי בכל זאת זכית לכהן בלב-לבו של הממסד, הן כיושב-ראש הסוכנות הן כיושב-ראש הכנסת לפני.

ראובן ריבלין: אני, שזכיתי לקבל ממך את פטיש היושב-ראש, קיבלתי גם מפעלים שיזמת ותלמים שחרשת בפרלמנטריזם הישראלי.

ראובן ריבלין: ממך למדתי להגן על הכנסת מפני הקמים עליה, ומפני המזלזלים בה, ומפני הרואים אותה כחותמת גומי.

ראובן ריבלין: אברום, הולך וכלה הדור, הולך וכלה הדרה של הכנסת, הולך וכלה זיווה של הפוליטיקה הישראלית.

ראובן ריבלין: אז לך, עשה לביתך, קח פסק זמן, אבל שוב במהרה להפרות את הדיון הציבורי ואת העשייה הציבורית.

ראובן ריבלין: אל תותיר אותנו זמן רב מדי בלי בר-פלוגתא חריף ומקורי.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת אברום בורג להיפרד, ואחריו - את ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת אהוד אולמרט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת - עד מחר בשעה 10:02.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, כנסת נכבדה, וברשות אמי מורתי, באחת השבתות שבין גיל ארבע וחצי לגיל חמש עברתי לראשונה בחיי לפני התיבה בבית-הכנסת "בית הלל" של שכונת ילדותי.

אברהם בורג: שבתות רבות וימים ארוכים למדתי עם אבא ז"ל ועם אמא את כל מילותיו של שיר הכבוד: "אנעים זמירות ושירים אערוג, כי אליך נפשי תערוג".

אברהם בורג: בערב שבת שקדם להופעת הבכורה העולמית שלי שאלתי את אבא: "אבא, איך אזכור מתי תורי לשיר ומתי תורם של שאר האנשים?", כי השיר מושר כשתי וערב, שורה לבעל התפילה ושורה לקהל המצטרף אליו.

אברהם בורג: "מה זאת אומרת?", תהה, "הרי כתוב בצד, באותיות קטנות, 'שליח ציבור' לשורות שלך ו'קהל' לשורות של כל השאר".

אברהם בורג: "אבל אני לא יודע לקרוא, אבא", בכיתי.

אברהם בורג: "אתה צודק", הוא אמר לי, "שליח ציבור צריך לדעת לקרוא".

אברהם בורג: ביום ההוא התחילה הכשרתי כשליח ציבור.

אברהם בורג: טובי המורים לימדו אותי וחינכו אותי בדרכי הציבוריות, במשעוליה הגלויים של הדמוקרטיה ובדרכיה הנסתרות והנפתלות של הפוליטיקה.

אברהם בורג: אז מה למדתי?

אברהם בורג: למדתי שהפוליטיקה היא יער עבות, מלא פרחי נוי ועצים עצומים.

אברהם בורג: יש ביער מקומות אפלים, ואומרים שיש בו אפילו כמה חיות מסוכנות, אף-על-פי שלא נתקלתי בהן מעולם.

אברהם בורג: אתם הרבה יותר טובים ממה שכתוב עלינו בעיתונים.

אברהם בורג: הרבה יותר טובים ממה שמסופר עלינו באגדות.

אברהם בורג: למדתי כי קל ללכת לאיבוד ביער הזה, ולכן אדם חייב לפזר בדרכו סימני דרך – כדי לדעת תמיד מאין הוא בא, והוא חייב להציב לפניו תמיד מגדלור או עמוד אש – כדי לדעת תמיד לאן הוא הולך.

אברהם בורג: רק דבר אחד ברור לכולנו: לפני מי אנחנו עתידים ליתן דין-וחשבון בסוף הקדנציה.

אברהם בורג: סימני הדרך של העבר היו בעבורי העמדות הערכיות שנקטתי.

אברהם בורג: בכל פעם שטשטשתי את עמדתי או החבאתי את דעותי, מצאתי את עצמי תוהה ואובד בלי דרך ובלי כיוון.

אברהם בורג: וכל אימת שפעלתי על-פי צו הלב, חזרתי אל דרך המלך והגעתי למחוזות חפצי.

אברהם בורג: חברי הכנסת, זו מסקנת חיי הפוליטיים, שקניתי במחירים אישיים וציבוריים לא זולים.

אברהם בורג: ללכת תמיד עם האמת הפנימית שלי, ויהיה מחירה אשר יהיה.

אברהם בורג: הכתובת תמיד נמצאת שם על קיר הלב, ושליח הציבור, כדבריו של אבי מורי המנוח, צריך לדעת לקרוא.

אברהם בורג: כך בבית-הכנסת, וכך עוד הרבה יותר כאן בכנסת.

אברהם בורג: וכך אני קורא, אדוני היושב-ראש, את הכתובת הנוכחית.

אברהם בורג: הקרב המדיני הוכרע.

אברהם בורג: מרגע שראש ממשלת ישראל, שנבחר לייצג את תורת ארץ-ישראל השלמה, הודיע קבל עם ועולם כי חלקי הנוכחות שלנו בחייהם של אחרים הם כיבוש על כל פסוליו ומחיריו, המאבק הוכרע, ומעתה היישום הוא רק שאלה של זמן, של כאבי פרידה, של שכול היחידים ושל המחיר הלאומי המיותר הכרוך בבזבוז הזמן.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, המחנה שאתה בא ממנו הצליח להעמיד את הישראליות כולה על רגל אחת, הרגל הטריטוריאלית.

אברהם בורג: והמחנה שבשמו עברתי לפני התיבה הזאת כל כך הרבה פעמים הצליח לשכנע כי הרגל חולה וצריכה כריתה דחופה כדי להציל את שארית הגוף.

אברהם בורג: בעבר, כשראש ממשלת ישראל יצחק רבין, השלום ייקום דמו, העלה את ישראל על משעול ההיפרדות בדרך לשלום, קראתי את הכתובת שנכתבה לנגד עיני על הקיר ועזבתי את הכנסת.

אברהם בורג: רציתי להיות מעורב במקום אחר של הכלל הישראלי - בהבאתם ארצה של יהודי ברית-המועצות לשעבר.

אברהם בורג: רבין, שהלך כמשכוכית לפני העדר הישראלי, נרצח והדרך אבדה לנו לעוד הרבה שנים.

אברהם בורג: עכשיו, עם הנסיבות, האלימות, החוכמה הישראלית ואילוצי העולם אנחנו חוזרים שוב אל אותה דרך.

אברהם בורג: אחרת, פחות טוב, בעצב ובחששות גדולים, אבל הכיוון ברור.

אברהם בורג: ישראל קוטעת את הנגע וגרורותיו מתוך איבריה הבריאים.

אברהם בורג: כך אני קורא ואני מחפש את שליחותי הבאה.

אברהם בורג: לעת הזאת, בעבורי, תמה העת הפוליטית והגיעה העת לחשות, לטעת, לרפוא, לבנות, לאהוב ולהשלים.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני שליח ציבור מבטן ומלידה, ואני משוכנע עד עמקי נשמתי כי ניתן להיות איש ציבור מבלי להיות חבר הכנסת, כי אפשר למלא שליחויות רבות גם מבלי להיבחר, לשנות ולתקן גם בלי להצביע במליאה.

אברהם בורג: העיקר הוא להיות תמיד במקום שבו ניתן להשפיע הכי הרבה, כי השפעה זהו שם המשחק.

אברהם בורג: זה לא סוד, והיית בסודי, כי כבר הרבה זמן אני מרגיש כאן כבול מעט.

אברהם בורג: אני רוצה לעשות הרבה יותר, אבל כלי העשייה הפרלמנטריים לא תמיד מאפשרים לי להמריא אל מחוזות רצונותי.

אברהם בורג: לכן אני חייב ללכת.

אברהם בורג: אני הולך לנסות ולשנות, לבנות ולהשפיע במקומות אחרים, כי בעבורי הכנסת איננה מקום עבודה והפוליטיקה אסור לה שתהיה סידור עבודה.

אברהם בורג: אנחנו כאן כדי לשנות עולם ולתקן אותו, ואם אפשר לעשות את זה אחרת, טוב יותר, במקום אחר, צריך ללכת אל המקום ההוא.

אברהם בורג: אני מבקש לחזור אל החברה הישראלית, אל העם היהודי בתפוצותיו, ואני רוצה ללמוד בצניעות ומן היסוד את אורחות הכלכלה הישראלית והעולמית.

אברהם בורג: כשישאלו אותי, אדוני היושב-ראש, מה אתה לוקח אתך לדרך, אענה להם את האמיתית שבתשובותי:

אברהם בורג: אני הולך בלי כעס ועם המון תודה.

אברהם בורג: נתתי את כל שהיה בי וקיבלתי חזרה לא פחות.

אברהם בורג: רכשתי לי כאן חברים שחלקם היו אתי באש, חלקם במים וחלקם אפילו תמכו בי.

אברהם בורג: למדתי כאן פרקים מרתקים בהלכות נאמנות ואמינות.

אברהם בורג: אני יוצא מכאן בלי משקעים ועם שפע של חיבה וחובה לרבים מיושבי הבית הזה, ובראשם לך.

אברהם בורג: מן המפורסמות שאינן צריכות ראיה הם היחסים המיוחדים שבינינו: מחלוקת תהומית על הדרך והכיוון ואהבה גדולה שמים רבים לא יוכלו לכבותה לעולם.

אברהם בורג: על כך אלפי תודות לך, רובי, אחי ורעי.

אברהם בורג: באמצעותך אני מבקש להעביר את כל רגשות הערכתי לעובדי הבית, פועלי הדמוקרטיה האלמונים והנהדרים שעמלם הוא תפארתנו.

אברהם בורג: לחברי לעבודה, לשמעון, נר התמיד של העבודה; לחברי לשמינייה, חיים ועמיר, שבעיני הם עתיד המנהיגות הישראלית, ולשאר חברי לסיעה, אני מודה מקרב לב ומבקש רק בקשה אחת: זכרו, המשטר הדמוקרטי חייב להישען על שני עמודים - ממשלה וחלופה של תקווה.

אברהם בורג: אם שתיהן יושבות יחדיו וכושלות, הבית יקרוס ויחרב, כי אין מי שייתן תקווה לעם, מי שיתווה כיוון אחר ויסלול דרך חדשה.

אברהם בורג: מהיום אינני יותר שליח כמותכם.

אברהם בורג: אם ישאלו אני אינני.

אברהם בורג: אני השולח ואתם נציגי.

אברהם בורג: אז אנא, אל תוותרו לעולם על האחריות הלאומית הזאת שלשמה נשלחתם גם כשהיא קשה ומתסכלת וגם כשהממשלה מפתה מאוד-מאוד.

אברהם בורג: זכרו תמיד את הנפלא שבשירים העבריים, את ה"אני מאמין" של טשרניחובסקי: "אאמינה גם בעתיד, אף אם ירחק זה היום, אך בוא יבוא יישאו שלום אז, וברכה לאום מלאום".

אברהם בורג: היום עוד יגיע ואנחנו ננהיג שוב את ישראל אחרת וטוב יותר.

אברהם בורג: ולשאר חברי הבית.

אברהם בורג: חברי הכנסת, כל ימי ניסיתי להיות שליח ציבור של בית הלל - מוחלט בדעות ומתון ביחסים, סובלן וסבלן.

אברהם בורג: השתדלתי להקפיד לא לעשות לחברי את ששנוא עלי.

אברהם בורג: אם פגמתי בשליחות ואם הלבנתי פניו של מי מכם, ביחידות או ברבים, אני מבקש סליחה.

אברהם בורג: תודה לכם על החום והפרגון של הימים האחרונים.

אברהם בורג: אמר פעם הנרי קיסינג'ר אחרי כמה פרגונים מהסוג הפוליטי: לו הורי היו כאן, אבי היה נהנה מכם מאוד ואמי היתה אפילו מאמינה לכם.

אברהם בורג: זכיתי, אמי כאן והיא גם נהנית וגם מאמינה למשמע אוזניה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לשאת היום תפילה לשלום הבית ולשלום המדינה, לשלום כל אזרחיה יושבי הארץ ולשלום שריה ויועציה; תפילה לעילוי נשמתם של כל החללים ולשלומם של הפצועים והנפגעים באשר הם, ולא מצאתי תפילה יפה ומתאימה יותר מתפילתו של הכוהן הגדול עת יצא ביום הכיפורים מבית קודש הקודשים.

אברהם בורג: אינני כוהן ואינני גדול, אבל תחינתו-תחינתי שטוחה לפני בורא העולם: יהי רצון מלפניך ה' אלוהינו ואלוהי אבותינו, שתהא השנה הזאת הבאה עלינו שנת אורה, שנת ברכה, שנת טובה, שנת ישועה, שנת כלכלה, שנת לימוד, שנת נחמה, שנת ששון, שנת קוממיות, שנת קיבול תפילות, שנת רצון, שנה שלא ייזקקו עמך לפרנסה זה לזה ולא לעם אחר, שנת שלום.

אברהם בורג: תודה ושלום.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ממלא-מקום ראש הממשלה, חבר הכנסת אהוד אולמרט, לומר דברים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת בורג, אדוני עד מחר בשעה 10:02 סר למשמעת ולכן אבקש ממנו לשבת במקומו, כדי לא להפריע את קיום הדיון על פרישתו של חבר הכנסת אברהם בורג.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בורג, אני קורא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

אהוד אולמרט: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, הרשה לי, אדוני היושב-ראש, לסטות לרגע קל מסדר-היום כפי שנקבע, ובצדק נקבע, כדי לנצל את ההזדמנות שאני נמצא על הדוכן ולאחל לחברנו יוסי שריד איחולי החלמה מלאה.

אהוד אולמרט: יוסי הוא חלק בלתי נפרד מהנוף הפרלמנטרי והציבורי שלנו שנים רבות.

אהוד אולמרט: יש לו היכולת, כמעט בכל מצב, להרגיז אותנו ולומר לנו את כל הדברים שאנחנו לא אוהבים לשמוע ובגללם אנחנו לא אחת כועסים עליו מאוד.

אהוד אולמרט: אבל הוא חלק בלתי נפרד מהנוף הפרלמנטרי, הציבורי והאנושי שלנו.

אהוד אולמרט: הוא נמצא ברגע שהוא לא קל לאף אדם.

אהוד אולמרט: אני מאחל לו שיחזור לכאן במהרה בריא ושלם ויוכל להמשיך ולהרגיז אותנו באותה עוצמה, באותו חוסר צדק כפי שהוא עושה כל השנים, אבל באותה עקביות שבה הוא מאמין שהוא צריך לעשות את הדברים.

אהוד אולמרט: יוסי, אם אתה רואה ושומע אותנו, שתהיה בריא.

אהוד אולמרט: ועתה, לידידי, חברי חבר הכנסת, יושב-ראש הכנסת לשעבר, אברהם בורג - תרשה לי, כפי שאנחנו פונים זה אל זה במעמדים כאלה, לומר לך משהו אישי.

אהוד אולמרט: המעמד הזה מוכר לי.

אהוד אולמרט: אני כבר עברתי אותו פעם.

אהוד אולמרט: העובדה שעברתי אותו פעם ועתה אני נפרד ממך מעל הדוכן הזה, היא הוכחה לכך שכל פרידה במקום הזה היא משהו די זמני.

אהוד אולמרט: כך שכדאי שתתייחס ברצינות למה שאומרים לך.

אהוד אולמרט: אומרים לך שאומנם אתה נפרד מאתנו, אבל יש איזה יסוד להנחה שזאת עדיין לא הפרידה הקבועה שלך מהחיים הציבוריים.

אהוד אולמרט: עד כמה שאני יכול לדבר מניסיון, יש בכך מידה מסוימת של צדק.

אהוד אולמרט: אם מותר לי, אני רוצה להזהיר אותך בכמה אזהרות חבריות.

אהוד אולמרט: יש תמיד במעמדים האלה ממד של רגשנות, במיוחד מדברי הפרידה, החיבוקים ו"אל תעזוב אותנו" ועוד כאלה מיני דיבורים.

אהוד אולמרט: תיקח את זה בזהירות המתבקשת.

אהוד אולמרט: מדוע?

אהוד אולמרט: כי בדרך כלל החברות אצלנו באה לידי ביטוי מעמיק, מופגן ונמרץ במיוחד כשאנחנו נפרדים.

אהוד אולמרט: כשאנחנו כבר מתחילים לראות את גבו של חברנו, הוא נעשה עוד יותר חבר - לא תמיד כשאנחנו צפויים לראותו למחרת בבוקר כאן.

אהוד אולמרט: ועוד איזו אזהרה.

אהוד אולמרט: שמעתי כבר הבוקר, וודאי עוד נשמע, שהכנסת לא יכולה להרשות לעצמה לאבד אדם כמוך.

אהוד אולמרט: אברום, אל תיקח זאת ברצינות מופרזת.

אהוד אולמרט: היא יכולה.

אהוד אולמרט: היא כל הזמן מאבדת אנשים מצוינים שאי-אפשר לאבד אותם, אבל היא מאבדת אותם:

אהוד אולמרט: פעם - כי הם לא נבחרים, פעם - כי הם מחליטים לא לעמוד לבחירה, ואפילו במקרים הנדירים הללו שהם בהחלט אינם בבחינת חוויה יומיומית שאדם שמעמדו מובטח ותפקידים חשובים בחיים הציבוריים קורצים לו מחליט שהוא רוצה לפרוש מתפקידו.

אהוד אולמרט: אני מוכרח להיות גלוי ואמיתי אתך.

אהוד אולמרט: אני אפילו רואה משהו יפה בעובדה שאתה פורש.

אהוד אולמרט: מדוע?

אהוד אולמרט: כי אני חושב שיש בזה יותר מאשר איזו ג'סטה חיננית של אדם שתמיד הרגיש את עצמו פחות כבול לכללי המשחק הרגילים של הפוליטיקה.

אהוד אולמרט: יש משהו בריא מאוד, חזק מאוד ועצמאי מאוד, כשאדם אומר: אני פה.

אהוד אולמרט: אתם חושבים שאין דבר שאדם יכול לרצות יותר מאשר להיות כאן ואולי אפילו עם רגל אחת בעוד איזו פוזיציה יותר בכירה.

אהוד אולמרט: רבותי, יש כאלה שהכול מצוי לפתחם, ויש להם עוד אלטרנטיבות בחיים.

אהוד אולמרט: יש כמובן סכנה, כפי שאמרתי, שאנשים טובים נוספים, שאי-אפשר בלעדיהם, יבחרו בדרך הזאת, אבל בכל זאת אי-אפשר שלא לומר, בשם האיגוד המקצועי הקולקטיבי שיושב כאן, שזה מוציא לנו דווקא שם טוב, ואולי טוב יותר ממה שמגיע לנו - שלא כל חברי הכנסת דבקים בכיסאותיהם, שלא כל חברי הכנסת אין להם שום דבר בחייהם זולת להיות דבוקים למעמד וליתרונות וליוקרה שהמקום הזה מעניק, אלא שיש להם העצמאות והיכולת להגיד: אני לוקח פסק זמן, אולי זמני ואולי ממושך ואולי קבוע, כי יש עוד דברים חשובים שאני רוצה לעשותם, ויש עוד דברים שבאמצעותם אני גם יכול לתרום לחברה שאני מרגיש כל כך חלק ממנה.

אהוד אולמרט: בכל זאת, מה אני אומר לך כמילות פרידה?

אהוד אולמרט: שדרכך הפוליטית נכונה?

אהוד אולמרט: איך אני יכול להגיד לך דבר כזה, אברום?

אהוד אולמרט: הרי אני לא חושב כך.

אהוד אולמרט: הרי אני מוכרח לומר לך את האמת.

אהוד אולמרט: הרי אני חושב שבדרכך הפוליטית - כמובן כדי להרגיע את כל השומעים את השיחה האינטימית הזאת שאני מנהל אתך - אתה חושב על דרכי כמעט את מה שאני חושב על דרכך, כך שאנחנו נמצאים במצב מאוזן - אתה טועה, ולכן אני אפילו לא יכול לאחל לך את מה שרגילים במעמדים כאלה לומר: שתמשיך להיאבק על דרכך בהצלחה.

אהוד אולמרט: אינני רוצה שתיאבק על דרכך.

אהוד אולמרט: הייתי רוצה שתיאבק על דרכי?

אהוד אולמרט: הייתי רוצה שתיאבק על הדרך שאני מאמין בה?

אהוד אולמרט: אבל אתה, בעצם ההודעה שלך, מוותר על האופציה הזאת, כי אתה אומר שהאפשרות, שלשיטתך, חס וחלילה, מפלגתך אולי תצטרף לקואליציה, היא בשבילך קו פרשת המים.

אהוד אולמרט: אז אני לא יכול לומר שאני חושב שדרכך נכונה, ואולי מסקנתך היא באמת בלתי נמנעת כפי שאתה אומר במלים הכי פשוטות שאפשר לומר אותן, אלא שלי, באופן אישי, אגואיסטי לחלוטין, חבל.

אהוד אולמרט: חבל, כי אני אוהב יריבים כמוך.

אהוד אולמרט: אני אוהב יריבים שיש בהם השנינות שיש בך, התרבות שיש בך.

אהוד אולמרט: כי אתה גם משכיל, גם תרבותי, גם מהיר תשובה, גם חד-לשון, גם חריף, גם עדכני וגם לא עסקני ולא שגרתי ויש לך חוש הומור, ויש לך - כן, יש לך - שורשים יהודיים שספגת בבית אבא ז"ל, שהיה ממעצבי דרכו של הבית הזה במשך שנים רבות, ולא מעט למדת ממנו, אם כי בהקשרים פוליטיים לא מספיק, ובבית אמא, רבקה לבית סלונים, שאני יודע באיזו אהבה ומסירות היא מלווה אותך כל השנים, כשם שליוותה באהבה ובמסירות מאין כמותן את אביך, זיכרונו לברכה.

אהוד אולמרט: אני יודע עליך עוד הרבה דברים, גם אישיים, שלא כאן המקום ולא כאן הזמן לומר אותם.

רן כהן: למה?

רן כהן: דווקא זה המקום.

אהוד אולמרט: אבל אני יכול להגיד שאתה איש משפחה למופת, שאתה בעל נהדר, שאתה אב רגיש ואוהב, ואתה עושה הרבה דברים יפים שאתה לעולם לא מתהדר בהם, אבל שמי שיודע, יודע כמה הם יפים וכמה הם יכולים להוות דוגמה להרבה מאוד אנשים בחיים הציבוריים, וגם סתם לכל אזרח במדינה.

אהוד אולמרט: אז, אולי תחזור ואולי תחליט שלא.

אהוד אולמרט: אולי באמת תעשה את כל הדברים שאתה חולם לעשות במקום שאליו תגיע, ושם תמצא סיפוק ותחושה של הגשמה אישית, שאולי המקום הזה כבר באמת איננו יכול להעניק לך, ואולי במיוחד לך, שבתקופה כל כך קצרה יחסית, בוודאי בהשוואה לאביך, הצלחת להטביע פה חותם, לשים טביעת אצבע, לומר אמירה חשובה, וגם מה שמעט מאוד בכל ההיסטוריה של מדינת ישראל - גם להיות מנהיג הבית הזה, לעצב את התנהלותו, את אורחות חייו ואת תרבות הדיבור שבו במשך כמה שנים.

אהוד אולמרט: אז אם תחזור ואם לאו, אברום, אני מאחל לך שבאמת תצליח להיות שלם עם עצמך.

אהוד אולמרט: שתצליח לעשות בדיוק את הדברים שאתה מאמין בהם, ותמיד תהיה שלם עם מה שאתה באמת, עם מה שאתה רוצה ועם מה שאתה חושב שהוא חשוב לעם ישראל, למדינת ישראל ולאברום בורג.

אהוד אולמרט: שיהיה לך בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה לממלא-מקום ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראש הממשלה לשעבר, יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שמעון פרס.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, ידידי אברום, כנסת נכבדה, אני לא כל כך מסכים, אהוד, עם מה שאמרת.

שמעון פרס: אילו זה היה תלוי בי לא הייתי נותן לאברום לצאת מהכנסת.

שמעון פרס: אני חושב שזאת טעות מצדך, ואני חושב שזה אובדן לכנסת.

שמעון פרס: אתה עצמך, כשדיברת על הכנסת, אמרת דברים נכונים.

שמעון פרס: כשדיברת אחרי רצח אמיל גרינצוויג אמרת: "הכנסת היא הצומת שאליו מתנקזות כל הדרכים הישראליות – החלטות הממשלה ויצרים אישיים, הסכמים היסטוריים ופוליטיקה של יום-יום.

שמעון פרס: נוכח הממשלה ושאר רשויות השלטון בישראל תהיה הכנסת הזאת כנסת עצמאית לחלוטין.

שמעון פרס: חלילה לנו מלהפוך את הכנסת לאסקופה נדרסת".

שמעון פרס: זה אובדן לכנסת.

שמעון פרס: אתה היית צריך להישאר כאן, אילו זה היה תלוי בי.

שמעון פרס: איך יודעים שיש חבר כנסת משכמו ומעלה?

שמעון פרס: שכאשר הוא עוזב כולם מצטערים, וכאשר לא מסכימים אתו תענוג שלא להסכים אתו.

שמעון פרס: זה חבר כנסת מעולה.

שמעון פרס: אני חושב שכל הבית מצטער על כך שאתה יוצא היום, במלוא יכולתך, במיטב גילך, במלוא כשרונותיך.

שמעון פרס: גם כשאתה עושה הפוּך על הפוּך, כל אחד יודע: הפוֹך והפוֹך בך וכולה בך.

שמעון פרס: מפני שאין שום ספק שחבר הכנסת אברהם בורג תרם לכנסת הזאת באישיותו, בעוצמתו הפנימית ובשאר רוחו והביא עמו אוצרות שלא יסולאו בפז.

שמעון פרס: נכנסת, נדמה לי, בשנה שאבא פרש, ב-1988.

שמעון פרס: אבא עליו השלום היה איש חמודות, איש של עמקות וידע שלא היה דומה לו.

שמעון פרס: מלייפציג הוא הביא את מיטב הפילוסופיה האירופית וממכמני המורשת היהודית את עמקות התורה, את יופיה ואת הודה.

שמעון פרס: הוא הוריש לך את זה, ואתה ירשת זאת מלוא חופניים.

שמעון פרס: ואמא, תיבדל לחיים ארוכים, הביאה את המיית הקרקע ההיסטורית של ישראל, את חברון.

שמעון פרס: עוד זה מעמיק ועוד זו שרה – ואגב יש בגרונך מקול אמא – ונוצרה אישיות בלתי רגילה, בלתי מצויה, שיש בה כל מה שהיסטורי וכל מה שעמוק בהיסטוריה שלנו.

שמעון פרס: באמת הוכחת שספגת את כל זה.

שמעון פרס: אני חושב שאיש לא יטיל ספק בכנות דעתך, בעוצמת מחשבתך, בכושר הביטוי שלך.

שמעון פרס: הגעת גם לשתי פסגות בחיים בגיל צעיר יחסית: גם יושב-ראש הנהלת הסוכנות וגם יושב-ראש הכנסת.

שמעון פרס: אין הרבה פסגות כאלה בפוליטיקה הישראלית, ואין אלה הפסגות היחידות והאחרונות.

שמעון פרס: אני לא יודע מה עולם העסקים ירוויח; אני יודע מה הכנסת תפסיד.

שמעון פרס: אני חושב שכולנו צריכים לעשות מאמץ עליון להעלות את כבוד הכנסת.

שמעון פרס: על כן, גם כשאתה פורש, הנחמה היחידה שיש לרבים מאתנו היא שזאת פרישה זמנית.

שמעון פרס: יש לך מה לתת, יש לך מה לתרום, יש לנו מה לכבד בך, בתרומתך ובאישיותך.

שמעון פרס: גם מי ששמע היום את דבריך לא היה יכול לעבור על זה כאילו זה נאום של חולין, נאום ככל הנאומים, אלא באמת נפרסו כאן תפילה, מחשבה וניתוח, ביקורת ותקווה.

שמעון פרס: אני באופן אישי ראיתי אותך בכניסתך לעול מצוות, אם אפשר לומר כך, בכניסתך לחיים הפוליטיים ברגל בוטחת, בהליכה למען השלום, ומאז מעולם לא עזבת את נתיב השלום.

שמעון פרס: אני בטוח שתמשיך ללכת בו, ואני תקווה שזאת פרישה זמנית.

שמעון פרס: יש דבר אחד שאנחנו שותפים בו לגמרי, והוא ההערצה למשוררת הפולנייה שימבורסקה.

שמעון פרס: אני רוצה לקרוא לך מה היא כותבת עליך: "אנחנו ילדי התקופה, התקופה היא פוליטית.

שמעון פרס: כל המעשים היומיומיים או הליליים שלך, שלנו, שלכם, הם מעשים פוליטיים.

שמעון פרס: תרצה או לא תרצה, לגנים שלך עבר פוליטי, לעור גוון פוליטי, לעיניים היבט פוליטי.

שמעון פרס: כך או אחרת לכל דבריך הדהוד, לכל שתיקותיך השתמעות פוליטית.

שמעון פרס: אף בלכתך בסבך היער אתה צועד צעדים פוליטיים על קרקע פוליטית.

שמעון פרס: גם שירים לא פוליטיים הם פוליטיים, ובמרומים מאיר ירח, זה מכבר לא-ירחי.

שמעון פרס: להיות או לא להיות, זאת השאלה.

שמעון פרס: איזו שאלה, חביבי, השב בהקלה: שאלה פוליטית".

שמעון פרס: להיות או לא להיות – הדרך היא פוליטית, ואתה צריך לשוב ולעלות עליה.

שמעון פרס: איך היה בן-גוריון אומר תמיד במצבים כאלה: עוד נכונו לך עלילות רבות.

שמעון פרס: תהא דרכך צלחה, ובאמת, בברכה כנה מכל הלב.

שמעון פרס: גם כשהסכמנו וגם כשלא הסכמנו לא היה ספק לגבי אישיותך, יכולתך, מניעיך ותרומתך.

שמעון פרס: היה ברוך.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, גם אני הייתי רוצה להצטרף לדבריו של אהוד בברכה ליוסי שריד.

שמעון פרס: אני חושב שכל הבית מאוחד בתפילה שיעבור את הניתוח בשלום ויחזור הנה, ירעיש וירעים ביכולתו ובכוחותיו כאדם בריא במלוא אונו.

שמעון פרס: אני חושב שזו תפילה משותפת לכולנו.

ראובן ריבלין: אמן כן יהי רצון.

ראובן ריבלין: בסיום הדברים נדבר גם על יוסי.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת מוחמד ברכה יתכבד לומר דברי פרידה לחבר הכנסת אברום בורג.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תחילה אני רוצה לאחל לאברום בורג הצלחה ועניין בדרכו החדשה, אבל אני גם מקווה שבמהרה הוא ימצא את הדרך חזרה לחיים הציבוריים.

מוחמד ברכה: הוא ראוי להם והם ראויים לו.

מוחמד ברכה: אני מצר על החלטתו של בורג ומשוכנע שמקופל בה הרבה מעבר להכרעה אישית.

מוחמד ברכה: אולי הרמת הידיים המסוימת שלו היא הזדמנות נאותה לחשבון נפש קצר ולכמה הרהורים נוגים על החיים הציבוריים בזמן הזה.

מוחמד ברכה: אין זה סוד שרבים וטובים סולדים מהכניסה לפוליטיקה פעילה ולא מעט אנשים ראויים נטשו אותה.

מוחמד ברכה: הזילות של המערכת הפוליטית, הדימוי הציבורי הירוד, תחושת חוסר התוחלת של הפועלים בתוכה, הדשדוש במי האפסיים, רוח הזמן, כל אלה נותנים את אותות הייאוש ואת סימני העייפות והתבוסה.

מוחמד ברכה: אברום בורג הוא פרלמנטר נמרץ, רהוט, צלול, בהיר וגם עקבי בדעותיו רוב הזמן.

מוחמד ברכה: הוא האמין בשוויון, ולכן קשר קשר ידידות אמיצה עם הציבור הערבי בישראל, שיזכור אותו כפוליטיקאי ישר והגון.

מוחמד ברכה: ולמרות זאת, לא חסרו מחלוקות עם אברום – שהינו שותף, אבל לא פחות בר-פלוגתא ישר והגון.

מוחמד ברכה: בורג גם הוכיח באישיותו שאפשר למזג בין אמונה דתית למודרנה, בין יהדות והומניזם ובין אמוניות ליוניות.

מוחמד ברכה: המשיחיות, הסהרוריות והלאומנות היו תמיד זרות לו.

מוחמד ברכה: אם המתנחלים השחיתו את דיוקנה של היהדות, ביקש בורג לשמר את צלמה.

מוחמד ברכה: בתוך הנוף האנושי והרעיוני של מפלגת העבודה, בורג ובני דורו בישרו רעננות, חיוניות והבטחה מסוימת.

מוחמד ברכה: מסלולם היה מטאורי, אבל גם הסוף במידה מסוימת.

מוחמד ברכה: בורג כיוון גבוה בשאיפותיו, אבל התבטלותה משכבר של מפלגתו, מפלגת העבודה, בפני גנרלים, דחקה את האזרחיות שביקש לקדם.

מוחמד ברכה: גם בהתנגדותו לאחרונה להצטרפות מפלגתו לשותפות משחיתה בממשלת שרון, מצא עצמו בורג במיעוט מבוטל.

מוחמד ברכה: הזמנים הללו קשים ומייאשים, ודומה שהעידן האולטרה-שמרני ממאן להגיע לקצו.

מוחמד ברכה: האור והמזור לא נראים באופק.

מוחמד ברכה: המציאות הזאת מרפה ידיים, מייצרת תחושת אין אונים ומעודדת מילוט מהפוליטיקה.

מוחמד ברכה: רק לפני שנתיים, אברום, נפגשנו בהפגנת שלום בכיכר רבין.

מוחמד ברכה: אתי היו בני, שהיה אז בן 12, ובתי שהיתה בת תשע.

מוחמד ברכה: אחרי החיבוק האוהב, הם מצאו אחרי כמה ימים מכתב ממך בתיבת הדואר.

מוחמד ברכה: כתבת להם, ואני מזכיר לך ששנתיים הן כנראה פרק זמן ארוך מדי: "נוכחותכם שם היתה בשבילי עדות נאמנה לכך, שכמו ילדי גם אתם מחונכים לדו-קיום ויודעים שמטרה חשובה זו אינה מושגת מאליה אלא במאמץ כן ומתמיד.

מוחמד ברכה: אם זה הדור הצעיר הגדל בארצנו, הרי שמובטח לכולנו עתיד טוב יותר כאן".

מוחמד ברכה: ואני מאוד מבקש גם היום לא לאבד את האמונה שאכן עתיד טוב יותר מחכה לכולנו כאן, יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: אגב, הם מוסרים לך דרישת שלום חמה.

מוחמד ברכה: בורג יחסר לכנסת, אדוני היושב-ראש, למפלגתו ולחיים הציבוריים בכלל.

מוחמד ברכה: חבל על ההולכים, ורחמנות על הנשארים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מוחמד ברכה, סגן יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ, ואחריו - חבר הכנסת וילן.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים יהיה חבר השמינייה, הפיבוט, חבר הכנסת חיים רמון.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ואחרון-אחרון חביב, כאח לי, חבר הכנסת אברום בורג.

יאיר פרץ: לא בכדי נפלה בחלקי הזכות לעלות כאן ולומר דברי ברכה לאברום בורג.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אברום בורג נפרד היום, לפחות זמנית, מהבית הזה.

יאיר פרץ: אני חושב שאולי זהו חבר הכנסת היחיד שיש פה קונסנזוס בכל הבית – שמאל וימין, ערבים ויהודים, כולם מצטערים על עזיבתו של חבר הכנסת אברום בורג.

יאיר פרץ: חבר הכנסת אברום בורג אומנם לא חבר סיעתי, ולא לדרך, ואפילו יש בינינו חילוקי דעות מהותיים בנושאים רבים, אך אין חולק על כך שהוא היה יריב הגון וחבר אמיתי.

יאיר פרץ: ולכן, לא בכדי נפלה בחלקי הזכות לעמוד היום כאן מטעם סיעת ש"ס ולומר את דברי הברכה האלה.

יאיר פרץ: עם כניסתי לכנסת - אני זוכר שהוא נבחר להיות יושב-ראש הכנסת.

יאיר פרץ: ראיתי את הנגישות שלו, את האופי ואת האהבה לכל דבר ודבר, לכל פנייה שהיתה לי אליו בפרויקטים שונים ומשונים – אם לסיעתי ואם בפרויקטים לעם ישראל, פרויקטים חברתיים.

יאיר פרץ: הוא לא הסתפק בכך שנתן את ברכתו.

יאיר פרץ: הוא גם ליווה, גם התעניין, גם שאל וגם ביקש לדעת מה עוד הוא יכול לתרום.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, ראיתי אותו בעבודה שהיתה תקיפה אך נעימה, מלאה חוש הומור והשכלה, ידע וחריצות.

יאיר פרץ: צר לי שהבית הזה מפסיד היום את אחד מטובי חברי הכנסת, שתרמו רבות לשירות הציבורי, הפוליטי והמדיני.

יאיר פרץ: חבר הכנסת בורג מילא את התפקיד הראשון שלו כיועץ ראש הממשלה שמעון פרס לנושאי יהדות התפוצות.

יאיר פרץ: אברהם בורג מכהן בכנסת מאז 1988 – סך הכול 16 שנים.

יאיר פרץ: חסרה לו עוד שנה כדי להשלים בגימטריה טו"ב.

יאיר פרץ: בשנת 1995 נבחר בורג לעמוד בראש הסוכנות היהודית – ההסתדרות הציונית, ובקדנציה הקודמת נבחר להיות יושב-ראש הכנסת.

יאיר פרץ: חבר הכנסת בורג, ביצעת שני תפקידים של גדולי אומה.

יאיר פרץ: יש בקרב אנשי מפלגתך התוהים מה בנוגע לתפקיד השלישי – האם החוט המשולש במהרה יחובר או ינותק, וזאת ימים יגידו.

יאיר פרץ: חבר הכנסת בורג, אתה פורש היום מתפקידך כחבר הכנסת והולך לעשות לביתך.

יאיר פרץ: אני רוצה לאחל לך בשמי ובשם סיעתי ובשם כל הבית הזה הצלחה בכל מעשה ידיך, בכל אשר תפנה תעשה ותצליח, אמן.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת יאיר פרץ, יושב-ראש סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אבשלום אבו וילן, ואחרון הדוברים - חבר הכנסת חיים רמון.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ידידי אברום בורג, אני מאוד מקווה שאנחנו לא נושאים פה הספדים.

אבשלום וילן: אנחנו מכירים בעצם מאז מלחמת לבנון.

אבשלום וילן: אני לא יודע כמה חברים בבית הזה זוכרים שהקמת פעם עם חבריך תנועה שנקראה "חיילים נגד שתיקה", ולאחר מכן התמזגתם בתוך "שלום עכשיו", והזכירו כאן את הרימון ואת הלילה שבו נהרג אמיל גרינצוויג ואתה נפצעת.

אבשלום וילן: נסענו אחרי זה ביחד לאיטליה, וביחד למדנו איך בכלל קושרים את העניבות ואיך בכלל באים ליהדות העולם.

אבשלום וילן: אבל אני חושב שאתה הולך באמצע הדרך, ואי-אפשר לעזוב את המלאכה, משום שאתה עצמך אמרת שבעצם נולדת שליח ציבור, והשליחות הציבורית היא להביא את השלום.

אבשלום וילן: אברום, ידידי וחברי, שום עסקים ושום מאות לא שקולות לאפשרות, למאמץ, לניסיון המשותף של הדור כולו להביא את השלום ולעשות כאן חברה שיהיה ראוי לחיות בה.

אבשלום וילן: לפי דעתי, אתה ויוסי שריד, אתם שני גדולי האורטורים בבית הזה.

אבשלום וילן: אבל הגישה שלך, גם ברמה הפילוסופית, גם הזהות היהודית שלך, הממד ההומניסטי ובעיקר הרגישות שלך – גם המדינית וגם החברתית – הן דבר שאיננו מטבע עובר לסוחר.

אבשלום וילן: זאת אמת פנימית, ואיך אמר לך אולמרט?

אבשלום וילן: כמה זמן שלא תיקח את פסק הזמן, סופך שתחזור לכאן, כי כאן בסופו של דבר, בבית הזה נופלות ההכרעות.

אהוד אולמרט: את זה אמר לו פרס.

אהוד אולמרט: אני אמרתי לו שיעשה מה שהוא חושב שהוא צריך לעשות.

אבשלום וילן: בכלל, עם כל הכרתי והערכתי את עולם העסקים – זה עולם חשוב, אבל לא החשוב באמת.

אבשלום וילן: החשוב באמת הוא המקום שבו נופלות ההכרעות של בני-האדם, אילו חיים הם יחיו וכיצד תעוצב המסגרת שלהם.

אבשלום וילן: אני חושב שהעובדה שהכנסת תחסר אותך ממחר תחליש אותה ולא תחזק אותה, ואמרו את זה פה לפני.

אבשלום וילן: אני גם מאמין – נדמה לי שגדעון לוי כתב איזה מאמר על כישלון של דור – לא כישלון ולא נעליים.

אבשלום וילן: הדור שלנו, אם הוא לא באמצע הדרך אז אולי הוא בתחילתה, ואני מאוד מקווה ומאמין שהאינטרמצו הזה שאתה לוקח היום, הוא זמני לחלוטין, מסיבה אחת: אתה עצמך אמרת, וכל מי שמכיר אותך יודע: העצמות שלך, אברום, הישות שלך, כל-כולך, אומרים פוליטיקה.

אבשלום וילן: אמר את זה כבר שמעון פרס קודם לכן, ולי, בתור אחד מעדי המלך, אין אלא להוסיף על כך ולקוות.

אבשלום וילן: תזכור: מהשורה הזאת אף אחד לא משתחרר.

אבשלום וילן: אתה רוצה פסק זמן?

אבשלום וילן: time out?

אבשלום וילן: תקרא לזה עסקים, תקרא לזה נעליים – מקומך פה, אתנו, כי תזכור דבר אחד – ואת זה גם אמרת בסוף דבריך – המחר שייך לנו, לשלום.

אבשלום וילן: אז שיהיה בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה לאבו וילן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון, אחרון הדוברים.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אברום, הטוב בחברי, אני רוצה לומר לך שבניגוד לאווירה, אני עצוב.

חיים רמון: מאוד עצוב.

חיים רמון: אני לא מופתע, אבל אני עצוב.

חיים רמון: ישבנו בחודשים האחרונים, ולמעשה בשנה האחרונה, ודיברנו לא פעם ולא פעמיים על פרשת דרכים מסוימת, ודנו יחד מה באמת נכון לעשות – לא לביתנו, אפילו לא לנשמתנו, אלא מה נכון לעשות מבחינה פוליטית – האם נכון לעזוב כדי לחזור?

חיים רמון: האם נכון להישאר?

חיים רמון: למרות זאת, כאשר באת ואמרת שזה קורה, זה היה עצוב, כי זה לא כישלון – ודיברו על כך, ואני חושב שראוי שיושב-ראש הכנסת ישקיע בכך מחשבה ודיון אמיתי – למה, למה זה קורה?

חיים רמון: למה כמעט כל מי שיכול לתרום בחברה הישראלית מתרחק מהפוליטיקה, וכמעט כל מי שטוב, שנמצא בה, מתרחק ממנה?

חיים רמון: אבל האמת היא שאינני רוצה לדבר על נושאים כלליים.

חיים רמון: אני רוצה לנהל אתך שיחה אינטימית, והעובדה שחלק מחברי הכנסת עזבו מקלה עלי את הדיבור אליך, ואני רוצה להתחיל באמת בדבר – כבר הכיתי על חטא; אני רוצה כאן, שוב, ב"דברי הכנסת", ביני ובינך, ביום שאתה עוזב לזמן מסוים, אני רוצה להכות על חטא שחטאתי לא רק כלפיך, אבל בעיקר כלפיך, כאשר לפני שלוש שנים, כשהתמודדת, לא הייתי אתך.

חיים רמון: זאת היתה הטעות הפוליטית המשמעותית והקשה ביותר בחיי.

חיים רמון: טעיתי מבחינה לאומית, טעיתי מבחינה מפלגתית, וודאי וודאי, אברום, שטעיתי מבחינה חברית.

חיים רמון: אתה יודע שהטעות הזאת מייסרת אותי מאז ועד היום.

חיים רמון: היא ממאנת להגליד, והיום אני מתייסר שבעתיים.

חיים רמון: אין לי ספק שלו תמכתי בך המעמד הזה לא היה מתקיים, והיית במקום אחר, וכולנו היינו במקום אחר, הרבה יותר נכון והרבה יותר טוב.

חיים רמון: לא היית יוצא היום מהזירה הכי משמעותית והכי טבעית לך ומבחינתך, הכנסת.

חיים רמון: אבל למרות העובדה שלא תמכתי בך, החברות בינינו צלחה גם את המבחן הקשה הזה.

חיים רמון: היא הזדעזעה, היא נסדקה, אבל לא נשברה, ומהר מאוד השתקמה, ואפילו התחזקה.

חיים רמון: כשאני התמודדתי, עמדת לצדי ללא שום חשבון, בכל כוחך, בכל עוצמתך, בכל אפשרות, בכל היכולת שלך, והדבר הזה רק העצים את החרטה.

חיים רמון: אברום, מהיום הראשון שלך בפוליטיקה הכרתי אותך, ונקשרה בינינו חברות אישית-פוליטית נדירה, שעמדה במבחן הזמן ובפגעי מזג האוויר הפוליטיים.

חיים רמון: היה נהדר להיאבק אתך.

חיים רמון: הלילות של השמינייה, כשהיינו יושבים - יושבים פה שלושה מאתנו: עמיר, אתה ואני, וממחר רק שניים, לצערי.

אהוד אולמרט: - - -

חיים רמון: אל תפריע, זה עניין פרטי עכשיו.

חיים רמון: היינו במערכות הפוליטיות הכי קשות, לא פחדנו, הצבנו סדר-יום, נאבקנו, ירו עלינו מכל הכיוונים ולצערי הרב גם פגעו בנו לא פעם ולא פעמיים.

חיים רמון: גם עמיר, גם אתה וגם אני נושאים את הצלקות האלה, הפוליטיות, את הפצעים הפוליטיים האלה.

חיים רמון: אבל מה הטעם להיות בחיים הפוליטיים ללא המאבק הזה, ללא הניסיון להטביע חותם?

חיים רמון: ללא החברותא הנפלאה, שבאמת מציינים אותה?

חיים רמון: לא היה תקדים לזה בחיים הפוליטיים.

חיים רמון: לא היה לזה תקדים עד שהוקמה השמינייה, בתקופה שהיא היתה, וגם לאחריה.

חיים רמון: לא פלא שכולנו מתגעגעים לימים האלה.

חיים רמון: אף שמתבגרים וקורים דברים, בסופו של דבר אלה היו שנות חיינו הפוליטיים היפות ביותר.

חיים רמון: אין ספק – אתה עוזב היום, אתה עוזב בגיל צעיר מאוד – אבל תראה מה עשית, כמה הטבעת חותם.

חיים רמון: אני יכול להגיד את זה כמעט על כל אחד מחברי השמינייה, אבל אתה היית מהבולטים שבהם.

חיים רמון: הפרלמנטריזם הישראלי נראה אחרת, שונה, הרבה יותר טוב, לאחר תקופת היותך יושב-ראש הכנסת.

חיים רמון: הקשרים עם העם היהודי, התפיסה והיחסים עם העם היהודי נראים אחרת.

חיים רמון: היחסים בין פלסטינים לבין ישראלים שונים בגללך.

חיים רמון: הדו-קיום שהטפת לו בין יהודים וערבים במדינת ישראל, יחסי דת ומדינה, כל הדברים האלה הם מדהימים בשביל איש צעיר.

חיים רמון: נכון, היו לנו חילוקי דעות לאחרונה, חילוקי דעות מאוד קשים.

חיים רמון: אתה חשבת שאסור לתמוך בממשלה, אף שהיא הולכת בדרך שהיא לא - דרכך, וביושר ובאומץ, אם היינו מצטרפים לממשלה, או אם נצטרף, היתה ברורה, היית יכול להיות שר, לא העלית על דעתך לשנייה, לרגע, לוותר על עמדתך תמורת שרות – ואני יודע כמה רצית להיות שר, וזה לגיטימי – לא העלית על דעתך לשנייה לבגוד באמונתך.

חיים רמון: התווכחנו מתוך ניקיון דעת ומתוך הערכה הדדית, שכל אחד מאמין במה שהוא אומר – כי זאת הדרך שצריך ללכת בה.

חיים רמון: אני חושב שזאת דוגמה – מה שקרה בינינו בחודשים האחרונים – איך מנהלים חילוקי דעות ואיך יש חילוקי דעות בין חברים אמיתיים.

חיים רמון: האמת היא שממש לא באתי להספיד אותך היום מבחינה פוליטית, אלא באתי להלל אותך, לשבח אותך ולהבטיח בשמך, בלי שהוסמכתי לכך, ששירתך הפוליטית רחוקה מסיום.

חיים רמון: היא תתחדש, והיא תתחדש ביתר שאת, מהר יותר מכפי שכולם חושבים.

חיים רמון: אני יודע מה שאהוד אמר, אבל אני מאמין באמת שיותר משאתה זקוק לפוליטיקה, לחיים האלה, לבית הזה, כולנו צריכים אותך.

חיים רמון: הרבה יותר.

חיים רמון: הפוליטיקה הישראלית לא תוותר עליך, כי היא צריכה אותך בפסגתה.

חיים רמון: תצליח בכל מה שתעשה.

חיים רמון: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אברום בורג התחיל ב"סדר העבודה", וחבר הכנסת חיים רמון אמר ככוהן גדול: וכך היה אומר – חטאתי, עוויתי.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לכל חברי הכנסת וחברי הממשלה על כך שהשתתפו בחלק זה של ישיבת הכנסת, שבא להיפרד מחבר הכנסת אברום בורג.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני בטוח שבשם כולכם נשלח ברכה להצלחה והחלמה לחברנו, חבר הכנסת יוסי שריד, מהפרלמנטרים הטובים ביותר שיש לנו בבית זה.

ראובן ריבלין: נבקש שיחזור אלינו במהרה בריא ושלם, אמן כן יהי רצון.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שלחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74) (גמלת ניידות), התשס"ד-2004, של חברי הכנסת חיים אורון, זהבה גלאון ורן כהן; הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 21) (ניקוב חורים לצורך ענידת תכשיטים בגופו של קטין), התשס"ד-2004, של חברי הכנסת גילה פינקלשטיין, ישראל אייכלר, אריה אלדד וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 75) (מענק במקרה של פטירה), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון מס' 52) (הרכב בית-המשפט העליון בערעור על החלטת ועדת הבחירות המרכזית), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת גדעון סער; הצעת חוק לעידוד העסקת עובדים ישראלים בענף החקלאות, התשס"ד-2004, של חברי הכנסת רן כהן, גלעד ארדן ואלי בן-מנחם וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 48), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

אריה האן: תודה רבה.

אריה האן: [נספחות.

אריה האן: ]

אתי לבני: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר חלוקת הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג-2003.

אתי לבני: ימסור את ההצעה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

אתי לבני: בבקשה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, כדובר ראשון לאחר ההתפטרות או הנאום או ההצעה לסדר של חבר הכנסת בורג, גם אני רוצה להצטרף במלים קצרות לכל הדוברים להיפרד ממנו.

שאול יהלום: כשנכנסתי לכנסת, מייד בשנה הראשונה ובקדנציה הראשונה הייתי תחת שרביטו כיושב-ראש ועדת החינוך והתרבות ולמדתי ממנו הרבה.

שאול יהלום: אותו אופי של אביו.

שאול יהלום: למרות התרחקותו מתנועתנו, הרי שהיו בו הרבה הרבה תכונות שממנו למדנו וממנו עשינו.

שאול יהלום: תהא דרכך ברוכה.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, אני מביא לכנסת החלטה בדבר חלוקת הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג-2003, לפי סעיף 121 לתקנון הכנסת.

שאול יהלום: על-פי הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות מחליטה הכנסת, לפי סעיף 121 לתקנון, להרשות לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לדון ולהביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית חלק מהצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג-2003, כך שחלק ההצעה שיובא יכלול את סעיפים 1-7 להצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג-2003.

שאול יהלום: אני רוצה להסביר.

שאול יהלום: ההצעה היא הצעה ממשלתית.

שאול יהלום: היא הועברה לוועדת העבודה והרווחה, והיא באה ליתן מענה על בעיות השונות שהתעוררו במהלך הפעלתן של הוראות החוק העוסקות באימוץ בין-ארצי וכן בכללים לעניין אימוץ שנעשה במדינת חוץ על-ידי מי שאינו תושב ישראל.

שאול יהלום: בעוד לגבי סעיפים 1-7 להצעת החוק, העוסקים באימוץ בין-ארצי שנעשה על-ידי תושב ישראל, הסתיימו דיוני הוועדה בהסכמה פה-אחד, הרי שלגבי התיקונים המוצעים בסעיפים 8-10 להצעת החוק, שעניינם קביעת כללים בנוגע לאימוץ ילד במדינת חוץ על-ידי מי שאינו תושב ישראל, יידרש זמן נוסף.

שאול יהלום: לפיכך מוצע להביאם לדיון ולקריאה שנייה ושלישית בנפרד.

שאול יהלום: אני רוצה להדגיש, שחלק מההורים פנו אלינו ואמרו, שאם לא נקבל את הצעתי זאת, הרי שיימנע מהם להתחיל בתהליכי האימוץ, משום שההצעה הזאת מקלה במקצת את המוכנות ומי ראוי להיות נכלל בהצעת האימוץ, ואם יעבור זמן רב והם לא יקבלו את האישור להתחיל בהליכים האלה, הרי ספק אם בכלל הם יקבלו אי-פעם את האישור.

שאול יהלום: לכן באנו לקראתם והצענו לפצל, ואת מה שכבר מוכן להגשה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית לכנסת - עדיין, כמובן, זה לא מוגש לכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אלא רק ההצעה שיש לראותה כקריאה ראשונה.

שאול יהלום: לכן אני מבקש מחברי הכנסת לאשר בהצבעה, ואחר כך נביא זאת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

צבי הנדל: אנחנו מאשרים את הפיצול?

שאול יהלום: כן.

אתי לבני: תודה רבה ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אתי לבני: אנחנו נעבור להצבעה.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 4 בעד הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – 7 נגד – אין נמנעים – אין הצעת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בדבר חלוקת הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג-2003, נתקבלה.

אתי לבני: שבעה בעד, שמונה עם קולו של יושב-ראש הוועדה, תשעה עם קולו של חבר הכנסת ברכה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אתי לבני: ההצעה אושרה.

אתי לבני: [מס' מ/62; "דברי הכנסת", חוב' ג', עמ' 5668; נספחות.

אתי לבני: ]

אתי לבני: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אתי לבני: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אתי לבני: בבקשה.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא מוועדת החוקה, חוק ומשפט לאישור המליאה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון).

מיכאל איתן: אני אסביר בכמה מלים במה דנה הצעת החוק ובמה היא משנה את המצב הקיים.

מיכאל איתן: ביסוד ההצעה שיזמה הממשלה עומדת הכוונה להרחיב את סמכויות התביעה המשטרתית בהקשר של העמדה לדין וסגירת תיקים.

מיכאל איתן: כפי שאתם יודעים, כאשר יש חקירה בתלונה, המשטרה היא הגוף שמבצע את החקירה בדרך כלל בדיני עונשין.

מיכאל איתן: בסיום החקירה צריכה להתקבל החלטה אם להעמיד את האדם לדין או לסגור את התיק - נושא די פופולרי במציאות שלנו בתקופה האחרונה.

מיכאל איתן: אבל בניגוד למקרים הבולטים שהוזכרו לאחרונה, שבהם היו מעורבים בהחלטה פרקליטת המדינה והיועץ המשפטי לממשלה מעליה, כדבר שבשגרה מחליטים בעבירות קלות על הנושאים האלה תובעים משטרתיים.

מיכאל איתן: וכאשר תובע משטרתי מחליט להעמיד לדין או לסגור את התיק, הפעולה הזאת מתבצעת על-ידו, אבל הסמכות שהיתה נתונה לו היא רק בעבירות מסוג שאינו מחייב עונש מאסר לשנים ארוכות, עבירות קלות יותר שאינן עבירות של פשע.

מיכאל איתן: בשנת 2001 קבעו הוראת שעה, משום שהתובע המשטרתי היה מכין את התיק, ואחר כך היה צריך להעלות אותו לפרקליטות, על מנת שהיא תחליט אם לסגור את התיק או להעמיד לדין, ואז הפרקליטות היתה צריכה להתחיל עוד פעם מההתחלה ללמוד את כל התיק, והדבר הזה יצר עומס בלתי נסבל על המערכת.

מיכאל איתן: לכן, בהוראת שעה החליטו בשנת 2001, שייתנו לתביעה המשטרתית סמכות גם להגיש כתבי אישום ולסגור תיקים בכמה עבירות שהן בדרגת פשע - לא בכל הפשעים, אבל בעבירות שהן פשע, בחלקן ניתנה סמכות, על-פי הוראת השעה שעברה כאן בחקיקה, והיום אנחנו רוצים להגדיל את מספר העבירות מסוג פשע שבהן החלטה בדבר העמדה לדין תהיה של התביעה המשטרתית.

מיכאל איתן: האמת היא, שבאותן עבירות רצתה הממשלה גם לתת סמכות לסגור תיקים בידי התובעים המשטרתיים.

מיכאל איתן: הוועדה - בהזדמנות זו אני רוצה להודות לחבר הכנסת אופיר פינס, שניהל את הישיבה בהיעדרי – החליטה שלא להיענות לבקשת הממשלה בעניין זה, ואמרה שסגירת תיקים בעבירות מסוג פשע תתבצע בכל אופן על-ידי מישהו מהפרקליטות, ולא על-ידי התביעה המשטרתית.

מיכאל איתן: החוק שאנחנו מדברים עליו מאפשר גם לשנות את הרשימה להבא לא על-ידי חקיקה והבאת הנושא בשלוש קריאות למליאה, אלא הוא מייצר פרוצדורה נוספת, שונה, שאומרת שאם ההצלחה הזאת והורדת העומס יוכיחו את עצמן, ושר המשפטים ירצה להרחיב על עוד עבירות שגם בהן התביעה המשטרתית תוכל להחליט על העמדה לדין, השינוי יבוא לידי ביטוי על-ידי תוספת בצו, ששר המשפטים יקבע סעיפים נוספים בחוק העונשין בעבירות שהן פשע, שבמסגרתן באותן עבירות תוענק הסמכות לתביעה המשטרתית.

מיכאל איתן: הדבר הזה יהיה כרוך לא בשינוי בחקיקה, כמו שנעשה היום, אלא החוק הזה מסמיך את שר המשפטים, בהתייעצות עם השר לביטחון פנים ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, לקבוע את התהליך של העברה לטיפול ברמה של התביעה המשטרתית.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר, שבדרך כלל לגבי אותה פעולת סגירת תיקים - שהוועדה סברה שלא לאפשר את ההעברה של סגירת התיקים לידי התביעה המשטרתית - הסיבות לסגירת תיקים יכולות להיות: אין עניין לציבור, אין ראיות או חוסר אשמה.

מיכאל איתן: הערעור על ההחלטה הזאת לסגור את התיקים תלוי בעילה ותלוי בדרג המחליט.

מיכאל איתן: מובן שכאשר הדרג המחליט הוא תביעה משטרתית, הערר על התביעה המשטרתית יכול להיות מוגש לפרקליט המחוז, למנהל תחום ערעורים או לסגן בכיר א' לפרקליט המדינה; זאת אומרת, זאת ערכאת הערעור על החלטת התובע המשטרתי שלא להעמיד לדין ולסגור את התיק.

מיכאל איתן: אם לעומת זאת בעבירות של פשע, כפי שקבעו היום, לא נקבל את הצעת הממשלה שאת העבירות האלה יסגור תובע משטרתי, אלא אלה וכל העבירות הנוספות שסוגר אותן פרקליט מפרקליטות המדינה, שהן עבירות יותר חמורות, או עבירות שמוגשות על-ידי הרשאה של היועץ המשפטי לממשלה בסוג כזה של עבירות - באותם המקרים, הערעור על סגירת התיק יעבור לפרקליט המדינה או למשנה לפרקליט המדינה, והם יהיו המוסמכים לעשות את זה.

מיכאל איתן: לעומת זאת, ערר על החלטה של פרקליט מפרקליטות המדינה בעילה של חוסר עניין לציבור עובר, כפי שזה עובר כיום, ליועץ המשפטי.

מיכאל איתן: לסיכום, אנחנו דנים בסוגיה מה קורה עם החלטות בתיקים שבהם מתנהלת חקירה משטרתית, מי יסגור את התיק באופן סופי.

מיכאל איתן: אנחנו לא רוצים להעמיס על פרקליטות המדינה עבודה מיותרת בתיקים שהם לא כל כך משמעותיים, מאחר שפרקליטות המדינה ממילא כבר מוצפת בעבודה ובעיונים בתיקים שמובאים אליה להכרעה, ולוקח שנים עד שמקבלים שם החלטות בחלק גדול מאוד מהתיקים.

מיכאל איתן: אם יזרקו עליהם את העומס הזה, ממילא הם מסתמכים על החלטת התביעה המשטרתית, אז המסקנה המתבקשת היא: בואו ניתן את הסמכות לתביעה המשטרתית, נייפה את כוחה בעבירות שאינן פשע, בעבירות פשע מהסוג היותר קל, ומאחר שזה הוכיח את עצמו עד היום, אנחנו נאפשר את זה.

מיכאל איתן: אם הצד המתלונן חושב שנעשה לו עוול וסגרו את התיק שלא בצדק, יש לו תמיד אפשרות להגיש ערר לדרג של הפרקליטות, שם יידון ערר כזה בהתאם לאשמה בתיק שנסגר.

מיכאל איתן: אני רוצה לציין, שבעקבות החלטת הוועדה שלא לקבל את הצעת הממשלה במלואה, ויותר נכון לומר, שלא לקבל את הצעת הממשלה, שלפיה לתובעים המשטרתיים תהיה סמכות גם לסגור תיקים, הוועדה אמרה: לפתוח תיקים, בבקשה, לסגור תיקים – אנחנו לא מסכימים שתעבירו את הסמכות של הפרקליטים לתביעה המשטרתית.

מיכאל איתן: אם התביעה המשטרתית תגיע למסקנה שצריך לסגור תיק, אנחנו רוצים שאת ההחלטה יקבל הפרקליט.

מיכאל איתן: הממשלה אמרה: לא צריך, שיקבל את זה התובע המשטרתי.

מיכאל איתן: הוועדה אמרה שהיא לא מקבלת את זה, שהיא רוצה שפרקליט יחליט על עבירות שהן פשע, ולא תובע משטרתי, שלא מגישים כתב אישום.

מיכאל איתן: אנחנו נמצאים בעידן שבו צריכים להיאבק בפשיעה.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים שדרג יותר בכיר יגיע למסקנה הסופית שסוגרים תיק לאחר שהתקיימה חקירה משטרתית והיתה בקרה על כך.

מיכאל איתן: הממשלה הגישה הסתייגות, ומליאת הכנסת תצטרך להחליט אם לקבל את ההסתייגות הזאת של הממשלה או לקבל את עמדת הוועדה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: אנחנו נעבור לדון בהסתייגויות.

אתי לבני: לשם החוק אין הסתייגויות.

אתי לבני: לסעיף 1 הסתייגויות של חבר הכנסת עזמי בשארה וג'מאל זחאלקה – הם אינם נוכחים.

אתי לבני: ההסתייגות הבאה, יציג אותה שר המשפטים – אחרי סעיף 1 יתוקנו הסעיפים 2 ו-3.

אתי לבני: בבקשה.

המשפטים יוסף לפיד: גברתי היושבת-ראש, בדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט על הכנת ההצעה לקריאה השנייה והשלישית התקבלה ההצעה הממשלתית מלבד סעיף 2 להצעה, שמתקן את סעיף 3 בהוראת השעה.

המשפטים יוסף לפיד: ההסתייגות שלי ושל השר לביטחון פנים מבקשת להשיב את הסעיף שלא התקבל להצעה.

המשפטים יוסף לפיד: ההסתייגות שלנו מבקשת למנוע פיצול בתיקי פשע שהועברו לטיפול התביעה המשטרתית ומצב שבו הסמכות להעמיד לדין היא בידי המשטרה ואילו הסמכות לאשר סגירת תיק בשל העדר עניין לציבור היא בידי פרקליט המחוז.

המשפטים יוסף לפיד: פיצול זה יגרום לסרבול ולעומס כבד על שתי המערכות, והוא אינו ראוי מבחינה עניינית.

המשפטים יוסף לפיד: לתובעים המשטרתיים ניתנת הסמכות לסגור תיק מחוסר ראיות והסמכות להעמיד לדין, ובכלל זה גם להתקשר בהסדרי טיעון ועוד.

המשפטים יוסף לפיד: מניעת הסמכות לסגור תיק בעילה של חוסר עניין לציבור עומדת בחוסר התאמה מוחלט לסמכויות האחרות.

המשפטים יוסף לפיד: אי-קבלת ההסתייגות תוביל לניתוק בין הגורם המכיר את התיק לעומקו לבין הגורם החתום על החלטת הסגירה.

המשפטים יוסף לפיד: השיעור הנמוך מאוד של המקרים שבהם החליטה הפרקליטות שלא לקבל את המלצת התביעה המשטרתית אשר לסגירת תיק בעילה של חוסר עניין לציבור מוכיח, כי הניתוק המוצע בין התביעה המשטרתית לבין הפרקליטות הוא מלאכותי.

המשפטים יוסף לפיד: קורה לא פעם, שהבקשה לשקול סגירת תיק מפאת חוסר עניין עולה במהלך דיון בבית-משפט, במסגרת שלב ההקראה, במהלך ניהול ההוכחות או במהלך משא-ומתן להסדר טיעון.

המשפטים יוסף לפיד: השגת אישור פרקליט המחוז במצב כזה היא הליך מסורבל, אשר פוגע בניהול ההליכים וגורם לבזבוז זמן שיפוטי יקר.

המשפטים יוסף לפיד: גם סגירת תיק שלא במהלך דיון בבית-משפט יוצרת סרבול וקשיים, ופרקליטי מחוז אינם פנויים תדיר לקיום ישיבות ארוכות עם תובעים משטרתיים ולעיון באופן סביר בכל תיק טרם סגירתו.

המשפטים יוסף לפיד: חשוב לציין, כי על-פי הצעתנו תהיה הסמכות של ראשי יחידות התביעה בלבד, והדבר יבטיח בקרה קפדנית על איכות ההחלטה ועל תקינותה.

המשפטים יוסף לפיד: בעקבות כל האמור לעיל אבקש לקבל את הסתייגותי להצעה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: יושב-ראש הוועדה, אתה מבקש להשיב?

אתי לבני: חבר הכנסת איתן רוצה להשיב?

מיכאל איתן: לא.

אתי לבני: לא?

אתי לבני: טוב.

אתי לבני: לסעיף 2 הסתייגויות של חברי הכנסת עזמי בשארה וג'מאל זחאלקה – אינם נוכחים.

אתי לבני: לסעיף 3 אין הסתייגויות.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה.

אתי לבני: אין הסתייגויות לשם החוק.

אתי לבני: אנחנו נצביע על שם החוק וגם על סעיף 1 כנוסח הוועדה, מאחר שהמסתייגים לא נכחו.

אתי לבני: על שם החוק וסעיף 1 - בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1 – 15 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אתי לבני: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אתי לבני: שם החוק וסעיף 1 התקבלו בקריאה שנייה.

אתי לבני: נעבור להצבעה על ההסתייגות שהציג שר המשפטים לאמור אחרי סעיף 1, בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 6 בעד ההסתייגות – 16 נגד – אין נמנעים – 2 ההסתייגות של שר המשפטים אחרי סעיף 1 נתקבלה.

אתי לבני: 16 בעד, אין מתנגדים ושני נמנעים.

אתי לבני: ההסתייגות התקבלה.

אתי לבני: סעיפים 2 ו-3 - נצביע כנוסח הוועדה, בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 7 בעד סעיפים 2-3 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 2-3 נתקבלו.

אתי לבני: בעד – 18, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אתי לבני: סעיפים 2 ו-3 התקבלו כנוסח הוועדה.

אתי לבני: חבר הכנסת איתן, קריאה שלישית נקיים עכשיו או נדחה לשבוע הבא?

מיכאל איתן: עכשיו.

אתי לבני: נעבור לקריאה שלישית.

אתי לבני: התקבלה ההסתייגות של שר המשפטים, והסעיפים 2 ו-3 ימוספרו 3 ו-4 בהתאמה.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: אנחנו מצביעים בקריאה שלישית על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון), לרבות ההסתייגות.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ד-2004, נתקבל.

אתי לבני: 18 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אתי לבני: חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון), התשס"ד-2004, התקבל בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אתי לבני: [מס' כ/34; "דברי הכנסת", חוב' כ"א, עמ' 10843; נספחות.

אתי לבני: ]

אתי לבני: הצעת החוק הבאה:

אתי לבני: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 12), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אתי לבני: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, בבקשה.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט הצעת חוק שיזם חבר הכנסת שאול יהלום, ואני רוצה גם לברך אותו על היוזמה.

מיכאל איתן: הצעת החוק היא לא מסובכת.

מוחמד ברכה: אתה מתכוון לדבר עשר דקות?

מיכאל איתן: בבקשה, אפשר להצביע וללכת.

מוחמד ברכה: אתה מתכוון למצות את הזמן שלך?

מיכאל איתן: לא, לא.

מיכאל איתן: זו הצעת חוק פשוטה, קצרה, עם הסבר קצר, ואין בעיות אתה.

מיכאל איתן: אני אקרא - בדרך כלל אנחנו לא קוראים את החוק עצמו, כי בחוק יש הפניות וקשה להבין מתוך החוק למה הוא בדיוק מתכוון.

מיכאל איתן: כאן הדבר הוא פשוט מאוד, ואני אקרא מתוך החוק, ואלה גם דברי ההסבר שלו.

מיכאל איתן: "בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התשכ"ב-1962, בסעיף 35, האמור בו יסומן (א) ואחריו יבוא: '(ב) - - -" - מה יהיה כתוב ב-(ב)?

מיכאל איתן: - "במינוי אפוטרופוס לקטין לפי סעיף 33(א)(1) - - -" - מאחר שאין לכם כאן 33(א)(1), אני אומר: זה במקרים שבהם קטין נשאר ללא הורים מתפקדים.

מיכאל איתן: יכול להיות, למשל, מקרה שבו קטין נסע במכונית אחת עם הוריו, והיתה תאונה, ורק הוא נשאר.

מיכאל איתן: רק הוא נותר.

מיכאל איתן: יכולים להיות מקרים אחרים, שהורים הפכו לא-מתפקדים, או שאחד ההורים שנותר לו הפך להיות לא מתפקד, והקטין הזה צריך שימנו לו אפוטרופוס.

מיכאל איתן: הוא לא יכול להמשיך ללא אפוטרופוס בהעדר הורים מתפקדים.

מיכאל איתן: ובכן, הצעת החוק שלנו אומרת, שבמינוי אפוטרופוס לקטין, "- - - ייתן בית-המשפט עדיפות לאדם מתאים שהוא בן משפחתו של הקטין, אלא אם כן מצא כי בנסיבות העניין יהיה זה לטובת הקטין למנות לו אפוטרופוס שאינו בן משפחתו - - -".

מיכאל איתן: כלומר, הכוונה היא שכאשר יצטרך בית-המשפט לחפש אפוטרופוס, ההנחיה בחוק, שבעצם גם היום היא פועלת, מטבע הדברים - אבל כאן חבר הכנסת שאול יהלום רוצה למסמר את זה בחוק והוא אומר לבית-המשפט: ראשית חפש בן המשפחה.

מיכאל איתן: אם תמצא שיש סיבה שלא למנות בן המשפחה – ויכולים להיות לפעמים מצבים כאלה, למשל, יכול להיות מקרה שאחד ההורים רצח את ההורה השני.

מיכאל איתן: זה המקרה?

מיכאל איתן: לא?

מיכאל איתן: אולי אני לא מביא את המקרה הנכון.

מיכאל איתן: אני אחזור בי.

מיכאל איתן: רגע אחד.

מיכאל איתן: יכול להיות מקרה שאחד מבני המשפחה שנותר יהיה במצב של איבה כלפי אותו קטין, ולא טוב שדווקא הוא ימונה.

מיכאל איתן: לכן, ההנחיה היא לא כלפי בית-המשפט, שזאת תהיה חובתו למנות אפוטרופוס בן משפחה.

מיכאל איתן: ההנחיה היא לבדוק, לתת עדיפות לבן משפחה, ואם מצאת שיש בן משפחה שאין סיבה טובה שלא למנות אותו לאפוטרופוס, תעדיף את בן המשפחה הזה על פני כל הצעה לכל אפוטרופוס אחר.

מיכאל איתן: הכוונה בבן משפחה היא לאח, אחות, הורה של הורה - כלומר סבא - אח או אחות של הורה, בן זוג או בת זוג של הורה.

מיכאל איתן: לסיום אני רוצה לומר עוד משפט אחד.

מיכאל איתן: היתה לנו גם הצעה בוועדה של נציג לשכת עורכי-הדין.

מיכאל איתן: הוא ניסה לעשות הבחנה בין אפוטרופוס לענייני רכוש, בטענה שהדבר דורש מומחיות, לבין אפוטרופוס שצריך לדאוג לקיומו של הקטין, לחייו, אבל החלטנו שלא לקבל את ההבחנה הזאת.

מיכאל איתן: אמרנו שמי שנמצא מתאים להיות אפוטרופוס ואב או אם לכל דבר ועניין מבחינת גידול הילד, הוא ידע גם לנהל את ענייניו הכלכליים ואת רכושו של הקטין לטובתו ולמטרותיו.

מיכאל איתן: לעומת זאת, הפרדה בין אפוטרופוס לניהול חייו לבין אפוטרופוס בענייני רכוש עלולה ליצור קשיים גדולים גם בחינוך הילד עצמו.

מיכאל איתן: אם האפוטרופוס לא מתאים לנהל את הרכוש, הוא גם לא היה מתאים כנראה לנהל את הילד.

מיכאל איתן: ולהיפך, אם הוא לא מספיק מסור לענייני הילד, הוא גם לא יוכל בהכרח לנהל את ענייני הרכוש.

מיכאל איתן: כך שבסופו של דבר זאת ההצעה, ואני מבקש מהכנסת לאשר אותה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: תודה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: נעבור לקריאה השנייה, להסתייגויות.

אתי לבני: לשם החוק אין הסתייגויות.

אתי לבני: לסעיף 1 יש הסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי.

אתי לבני: חבר הכנסת ברכה ינמק.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו כמובן נתמוך בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: אנחנו חושבים שזאת הצעת חוק ראויה, שמותירה שיקול דעת ענייני בפני בית-המשפט ומי שאמור לאשר אפוטרופסות על קטין, וזה דבר חשוב.

מוחמד ברכה: הסבריו של יושב-ראש הוועדה מקובלים עלינו.

מוחמד ברכה: אני רוצה לדבר בשתי הדקות שנותרו לי על סוג אחר של אפוטרופסות.

מוחמד ברכה: היום התקיים בוועדה לביקורת המדינה דיון שאני יזמתי, דיון מהיר בעקבות מניעת עלייתו של העיתונאי עלי ואקד מ-Ynet למטוסו של שר החוץ.

מוחמד ברכה: הדיון היה יכול להתנהל כמו כל דיון אחר, יקבלו תשובות משכנעות פחות, משכנעות יותר.

מוחמד ברכה: מה שהדהים את חברי הוועדה ואותי זו העובדה שמשרד ראש הממשלה בחר אתמול, כמי שממונה על השב"כ, לשלוח מכתב ליושב-ראש הוועדה אמנון כהן, ובו הם מודיעים שנציגים מהשב"כ או מי מטעמו - לא בפני הוועדה.

מוחמד ברכה: הם יהיו מוכנים להופיע אך ורק בפני ועדת המשנה לשירותים חשאיים של ועדת החוץ והביטחון.

מוחמד ברכה: מובן שמטרת הדיון לא היתה כדי לדון בשיקולים או בעניינים מבצעיים של השב"כ, הנושא הזה רחוק ממני כמרחק שמים וארץ.

מוחמד ברכה: פה היה מדובר על אפליה נגד עיתונאי שעושה את עבודתו במסירות, בגלל היותו עיתונאי ערבי.

מוחמד ברכה: עד עכשיו לא קיבלנו שום הסבר אחר, שמתקרב לרמה מסוימת של סבירות.

מוחמד ברכה: כל עוד ההסברים לא התקבלו, מובן שאי-אפשר להימנע מהמסקנה שהרקע למניעת עלייתו למטוס של עלי ואקד היה גזעני.

מוחמד ברכה: אנחנו לא התכוונו, כאמור, לנהל דיון מבצעי.

מוחמד ברכה: אנחנו הלכנו לוועדה לביקורת המדינה, ואנחנו עדיין חושבים שהשב"כ הוא חלק מהמדינה, אלא אם הוא מחוץ למדינה או שהוא מעל המדינה.

מוחמד ברכה: אנשי השב"כ, חובתם היתה לבוא ולשמוע את הטענות של חברי הכנסת ולתת תשובות.

מוחמד ברכה: הרי זה לא מקרה בודד, קדם לו מקרה של חיפוש משפיל כלפי העיתונאי לוטפי משעור.

מוחמד ברכה: היה גם סיפור רק לפני יומיים, של זרועות ביטחון אחרות, של משמר הגבול, שבו עיתונאי הוכה קשות, בצורה אכזרית.

מוחמד ברכה: קוראים לעיתונאי עטא עוויסאת.

מוחמד ברכה: קדמה לכך העמדתם לדין של עיתונאים ערבים מהעיתון של התנועה האסלאמית, "סאות' אל-חק ואל-חורייה".

מוחמד ברכה: הדברים האלה חוזרים ונשנים, ועדיין לא - אדוני שר המשפטים - כנראה במה שקרוי זרועות הביטחון עוד לא הפנימו את האמירה המהדהדת שהיתה בוועדת-אור, שהמשטרה, כאחת מזרועות הביטחון האלה, מתייחסת לציבור הערבי כאל ציבור עוין.

מוחמד ברכה: אני חושב שאי-הופעת השב"כ או נציגיו או מי מטעמו היום לוועדה של הכנסת היתה דבר שלא מתקבל על הדעת, שהוא זילות של הכנסת, של הריבון במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: מקובלים עלי דבריו הנחרצים של מבקר המדינה, שנכח בישיבה, שאמר שההתנהגות הזאת היא התנהגות בלתי סבירה ומקוממת.

מוחמד ברכה: אני חושב שלא מאוחר, גם אם הישיבה היום הסתיימה כפי שהיא הסתיימה, עם החלטה ועם ביטוי של סלידה מהאקט ההוא כנגד העיתונאי עלי ואקד - אני חושב שעצם העובדה שהנושא עדיין נמצא על סדר-יומה של הוועדה לביקורת המדינה מחייבת בממשלה - - - אתה אדוני שר המשפטים וסגן ראש הממשלה, אני חושב שראוי שתדחף לכיוון, שיהיה כיבוד של הכנסת ומתן תשובות לכנסת על דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת בעליל והוא נגוע בגזענות בוטה כלפי עיתונאי שממלא את תפקידו במסירות.

מוחמד ברכה: תודה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת ברכה, אתה מבקש להצביע על ההסתייגות הזאת?

אתי לבני: לא.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: המסתייגים הבאים - חברי הכנסת שריד, רן כהן, חיים רמון, זהבה גלאון.

מוחמד ברכה: עסאם מח'ול.

אתי לבני: אתה נימקת את ההסתייגות.

מוחמד ברכה: כל אחד יכול.

אתי לבני: בבקשה.

עסאם מח'ול: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק המובאת כאן היא הצעה טובה, ואנחנו נתמוך בה.

עסאם מח'ול: אומנם בתקופה האחרונה עלה הנושא של אימוץ בצורה יותר מסיבית, ואני בדעה שבסופו של דבר אותה משפחה שנותנת לילד את החום, ואת האמהות, ואת האבהות, היא אמורה להיות המשפחה הראויה לגדל את הילד.

עסאם מח'ול: אני רוצה לנצל את ההסתייגות שלי, שנומקה גם על-ידי קודמי, חבר הכנסת ברכה, כדי להתייחס לנושא אחר.

עסאם מח'ול: הרי אימוץ זה דבר חשוב, אנושי, טוב, פותר בעיות, אבל אי-אפשר שגישה אנושית תהיה נתונה לחלוקה, תתייחס לשאלה של אפוטרופסות ולא תתייחס לשאלה אחרת, חברתית קשה, שמפקירה בסופו של דבר ציבור רחב, ציבור של עובדים, שנזרק לאוויר ללא זכויות, ללא גישה שמביאה בחשבון את היכולת של משפחות שלמות להתקיים בחברה הישראלית.

עסאם מח'ול: אני מתייחס למצבם של מאות, לפחות 250 עובדי רשות העתיקות.

עסאם מח'ול: הזעיקו אותנו ביום שלישי בשבוע שעבר להפגין יחד אתם בעכו, ואני יודע שהתקיימה מחאה גם בבית-שאן.

עסאם מח'ול: כאשר מדובר בכ-250 עובדים, שנמצאים ב"פרויקט 5,000" – כך זה נקרא – של משרד הרווחה, וכאשר הם עושים עבודה שהיא צורך, שמישהו צריך לעשות אותה, להצלת עתיקות, הם סוללים כביש, הם בונים בית, והמקרים האלה - התברכנו בארץ עתיקה, שיש בה הרבה עתיקות, ואלה דברים שנחוץ לעשות – אז באים ומחליטים יום בהיר אחד שזורקים את כל העובדים האלה הביתה, ללא פרנסה, ומה אומרים להם?

עסאם מח'ול: אומרים להם: אם אתם רוצים לעבוד, יש אפשרות, אבל הפעם אתם צריכים לעבוד דרך קבלן.

עסאם מח'ול: זאת אומרת, לחסל את הזכויות של העובדים, לרמוס אותן ברגל גסה ולשלוח אותם להתפרנס אצל קבלן, מכיוון שאצלו הם לא יקבלו תנאים, ולא יקבלו תנאים סוציאליים, ולא יקבלו ותק, ואצלו לא תהיה עבודה מאורגנת, ואי-אפשר להיאבק על זכויות.

עסאם מח'ול: הגיע הזמן שהממשלה תחליט אם היא רוצה להיות זכורה כמפלצת חברתית או כממשלה שרוצה לדאוג לציבור הרחב, לעובדים, לזכויות של העובדים, לזכות לחיים – לא רק לפעוטות שמחפשים אפוטרופוס אלא גם לעובדים שמחפשים עבודה.

עסאם מח'ול: תודה רבה, גברתי.

אתי לבני: תודה.

אתי לבני: אתה מבקש שנצביע?

עסאם מח'ול: לא.

אתי לבני: המסתייגים הבאים, חברי הכנסת יוסי שריד, רן כהן, חיים אורון, זהבה גלאון, אבשלום וילן ורומן ברונפמן – אינם נוכחים.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 12).

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 1 – 13 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אתי לבני: בעד – 13, אין נגד, אין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק בקריאה שלישית.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 10 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון מס' 12), התשס"ד-2004, נתקבל.

אתי לבני: 12 בעד, אין נגד ואין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אתי לבני: אני מזמינה את חבר הכנסת יהלום, יוזם החוק, לשאת את דברו.

שאול יהלום: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שבהצעת החוק הזאת, כפי שאמר יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, בסך הכול עשינו דבר שבית-המשפט בדרך כלל עושה, אבל נתנו לכך את הגושפנקה הרשמית והמשפטית ויצרנו מצב שבאמת הנחיה ברורה, שעד עכשיו היתה הנחיה של דרך החיים, תהיה הנחיה חוקית.

שאול יהלום: אין ספק שכאשר קורה מצב טרגי כל כך, ששני ההורים אינם נמצאים, הקטין זכאי לכך שבן המשפחה המתאים ייבחר קודם כול לטפל בו, ולא יהיה לו צורך לבקש על כל דבר של רכוש את הסכמתו של עורך-הדין, לפעמים הממונה.

שאול יהלום: הפיצול הזה היה לרעת הקטין.

שאול יהלום: הצעת החוק הזאת תפתור - עד כמה שהמקרים, לשמחתנו הרבה, מועטים, שהרי אין לנו, ברוך השם, הרבה טרגדיות כאלה - אבל היא תפתור בעיות שנוצרו ושהובאו לפני מההתנהלות ממש, שהעירו את תשומת לבי לבעיה.

שאול יהלום: זה המקום להודות ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת מיכאל איתן, למנכ"לית המסורה שלו דורית, לצוות המשפטי שליווה את הנושא, למשרדי הממשלה שהיו יחד אתנו, ובעיקר למשרד המשפטים.

שאול יהלום: אני מודה לכולם על מסירותם ועל עבודתם למען קבלת החוק.

שאול יהלום: תודה רבה גם לחברי הבית שהצביעו בעדו.

אתי לבני: תודה רבה לחבר הכנסת יהלום על הצעת החוק.

אתי לבני: [מס' כ/42; "דברי הכנסת", חוב' כ"ז, עמ' 12151; נספחות.

אתי לבני: ]

אתי לבני: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה: הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אתי לבני: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח להביא את הצעת חוק ההתיישנות (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, שהיוזמים שלה הם חברי הכנסת אופיר פינס ועבדכם הנאמן.

מיכאל איתן: חבר הכנסת פינס ואנוכי הגשנו הצעה לתקן את נושא תקופת ההתיישנות.

מיכאל איתן: כפי שאתם יודעים, תביעות לגבי סוגים שונים של נושאים מתיישנות בתקופות שונות, ובדרך כלל התקופות הפופולריות ביותר להתיישנות לעניין תביעות אזרחיות הן שבע שנים.

מיכאל איתן: אבל מה, בחוק ההתיישנות בסעיף 11 נקבע, שכאשר מחשבים את תקופת ההתיישנות, לא תבוא במניין הזמן התקופה שבה התובע היה חולה נפש ולא היה עליו אפוטרופוס.

מיכאל איתן: אם היה עליו אפוטרופוס, ברור שלא תבוא במירוץ ההתיישנות התקופה שאותו אפוטרופוס לא ידע על עילת התביעה.

מיכאל איתן: אבל אם האפוטרופוס ידע, הוא כמו התובע וחלה תקופת ההתיישנות.

מיכאל איתן: עכשיו אנחנו מדברים על מה שקורה כאשר אין לחולה נפש אפוטרופוס והוא לא היה יכול להגיש תביעה.

מיכאל איתן: אומר סעיף 11: אנחנו לא סופרים במניין הזמן את תקופת היותו חולה נפש.

מיכאל איתן: בפסק-דין חכם נגד קופת-חולים "מכבי" עלתה השאלה שבה נטען בשמו של תובע עם פיגור שכלי, כשקופת-חולים "מכבי" טענה להתיישנות: אני מבקש להסתמך על סעיף 11, שבו לא מונים בזמן את תקופת המחלה.

מיכאל איתן: אמרו לו: אבל אתה מייצג אדם שהוא לא חולה במחלת נפש, שיש לו רק פיגור שכלי.

מיכאל איתן: אמר התובע בשם אותו אדם שיש לו פיגור שכלי: נכון שכתוב מחלת נפש, אבל אם תפרשו את החוק בצורה רחבה יותר, על-פי תכליתו, תראו שהמחוקק התכוון שלא ייכלל בתקופת ההתיישנות מצב שבו אדם, משום שהוא היה חולה נפש – ואם הוא עם פיגור שכלי, שזה אותו הדבר – הוא לא היה יכול לדאוג לעצמו כל זמן שלא היה לו אפוטרופוס.

מיכאל איתן: בית-המשפט העליון החליט לקבל את הטענה הזאת ולקבוע שהוא נותן פרשנות מרחיבה מאוד לסעיף 11, ואף שלא כתוב "פיגור שכלי", הוא החיל את התכלית של סעיף 11 ואמר: המחוקק התכוון גם למקרים האלה.

מיכאל איתן: לא בטוח במאה אחוז שהמחוקק היה מודע, ועשה דבר באופן מודע לעניין של פיגור שכלי - - -

רשף חן: אבל אילו הוא היה חושב על זה, הוא היה - - -

מיכאל איתן: אבל אם הוא היה חושב על זה, אני מניח שהוא היה מכניס את העניין.

מיכאל איתן: בית-המשפט גם קרא למחוקק שיחוקק בהתאם.

מיכאל איתן: למה אני קצת מרחיב את הדיבור על העניין הזה?

מיכאל איתן: כי זה מין תהליך של דיאלוג בין תהליך החקיקה לבין תהליך השפיטה.

מיכאל איתן: הכנסת היא המחוקקת, והשופט צריך לפרש את החוק.

מיכאל איתן: השופט אומר: הנה, פירשתי אותו הפעם בהרחבה.

מיכאל איתן: אם הכנסת חושבת שפירשתי אותו בהרחבה רחבה מדי, היא יכולה עכשיו לקבוע בסעיף 11, שמחלת נפש אינה כוללת פיגור שכלי.

מיכאל איתן: אבל אם הכנסת סבורה שהפרשנות הרחבה שלי נכונה, תתכבד, ועל מנת שהכול יהיה ברור וכתוב בחוק, תלך בעקבותי ואת הפרשנות שלי תכתוב בתוך החוק.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אופיר פינס-פז ואנוכי סברנו, שאכן יש מקום ללכת בעקבות בית-המשפט, ולכן הכנסנו גם את הביטוי, המצב, של ליקוי שכלי.

מיכאל איתן: באותה הזדמנות אנחנו גם הוספנו את ההגבלה, שלא בכל הזמן שבו יש ליקוי שכלי, או כל ליקוי שכלי, או לא בכל הזמן שבו יש ליקוי נפשי - אלא באותו זמן שהתובע, שסופרים לו את ההתיישנות, לא יכול היה לדאוג לענייניו.

מיכאל איתן: כידוע, יש מחלות נפש שיש בהן עליות ומורדות, וגם אדם שיש לו ליקוי נפשי יכול להיות במצבים שהוא מתנהג ככל האדם ואין שום סיבה לתת לו את העצירה, ההשהיה, של מירוץ ההתיישנות.

מיכאל איתן: לכן, מצד אחד הוספנו ליקוי שכלי, ומצד שני הוספנו את התקופה שבה הוא לא יכול היה לדאוג לענייניו, ואמרנו: זאת לא תיחשב במניין ההתיישנות.

מיכאל איתן: אם הוא כן יכול היה לדאוג לענייניו, כמובן התקופה כן תיחשב במירוץ ההתיישנות.

מיכאל איתן: לסיום אני רוצה לומר מלה או שתיים לגבי הביטוי "הכנסת כרשות מחוקקת".

מיכאל איתן: למה אני פתאום מעלה את העניין הזה?

מיכאל איתן: שמתי לב שזו הצעת החוק השלישית שאני מביא הערב מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט, שבאמת הקדישה זמן ומחשבה לתהליך החקיקה.

מיכאל איתן: אבל אם תבדקו תראו, שהוועדה והכנסת במקרים האלה היא לא בעצם המחוקקת.

מיכאל איתן: היא מאשרת חקיקה.

מיכאל איתן: שלוש ההצעות שהבאתי - אחת מהן היא ביוזמה ממשלתית, ושתי הצעות חוק פרטיות.

מיכאל איתן: היוזמה הממשלתית - הממשלה הכינה את הצעת החוק, ואנחנו רק מאשרים אותה.

מיכאל איתן: הכנסנו תיקונים, אבל בסך הכול אנחנו מאשרים.

מיכאל איתן: הממשלה הביאה את הצעת החוק.

מיכאל איתן: בשתי הצעות החוק הפרטיות - את הקודמת הביא חבר הכנסת שאול יהלום, ועכשיו אנחנו, חבר הכנסת אופיר פינס-פז ואנוכי - אנחנו לא יוזמים שום דבר.

מיכאל איתן: אנחנו לא מחוקקים.

מיכאל איתן: אנחנו מאשרים את הפרשנות ואת העבודה דה-פקטו של בתי-המשפט.

מיכאל איתן: כך שאם אנחנו נסתכל באמת ונבדוק מה הכנסת עושה, אף שהיא נחשבת לרשות המחוקקת, נדמה לי שאת החוקים הגדולים וחלק גדול מהתיקונים היותר קטנים עושות שתי הרשויות האחרות, הרשות המבצעת והרשות השופטת.

מיכאל איתן: אנחנו בהחלט הרשות שמכניסה את זה, ותחת הביקורת שלנו, תחת הבקרה והבדיקה שלנו זה הופך להיות חוק.

מיכאל איתן: אבל, יכול להיות שצריך לקרוא לנו רשות המאשרת חקיקה ולאו דווקא הרשות המחוקקת.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: על זה לא נצביע היום.

אתי לבני: להצעת החוק הזאת אין הסתייגויות, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

אתי לבני: נצביע על הצעת החוק בקריאה שנייה, בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 11 בעד סעיף 1 - 11 נגד - אין נמנעים - אין סעיף 1 נתקבל.

אתי לבני: בעד - 11, אין נגד ואין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק זו בקריאה שלישית.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 12 בעד החוק - 12 נגד - אין נמנעים - אין חוק ההתיישנות (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, נתקבל.

אתי לבני: בעד - 12, אין נגד ואין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

אתי לבני: אני מזמינה את יוזם הצעת החוק, חבר הכנסת פינס-פז.

אופיר פינס-פז: ראשית אני רוצה להודות לחברי, חבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת החוקה וגם יוזם החוק.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לצוות הוועדה: למנהלת הוועדה דורית, ליועצת המשפטית סיגל ולתמי שאני רואה פה ולמר זנדברג הצעיר.

אופיר פינס-פז: כפי שאמר חבר הכנסת איתן, אנחנו עיגנו בחקיקה את פסיקת בית-המשפט.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שנביא, כתוצאה מכך, מזור לאותם אנשים שכתוצאה מחקיקת ההתיישנות המכבידה נמנעה מהם זכאותם או אפשרות לייצג את עצמם או להילחם על זכויותיהם כאנשים שהם יותר מוגבלים.

אופיר פינס-פז: אומרים שאנחנו לא עושים מספיק מעשים חברתיים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה מעשה חברתי.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה לחבר הכנסת פינס-פז.

אתי לבני: [מס' מ/60; "דברי הכנסת", חוב' ב', עמ' 5486; נספחות.

אתי לבני: ]

אתי לבני: עתה הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אתי לבני: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה.

אתי לבני: בבקשה.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש הכנסת, אתה יודע, יש לי רושם שהציבור שרואה אותנו כך כאן באווירה כזאת לא מודע לכמות העבודה שמשקיעים חברי כנסת, מנגנון הכנסת והיועצים המשפטיים עד שאנחנו מצליחים להגיע לכאן אפילו בדבר חקיקה לא הכי חשוב בעולם, אבל בעל משמעות.

מיכאל איתן: אני מציע לך, אולי כחלק מהרצון לשפר את תדמית הכנסת - מצלמים אותנו תמיד בחריקות ובחריגות, ומצלמים אותנו גם עכשיו בערוץ הכנסת קצת יותר בעשייה, אבל אני חושב שהיה מקום במיוחד, בחקיקה חדשה, להבליט את העובדה שיש חקיקה שהכנסת הזאת עושה יום-יום ומשקיעה בזה המון זמן וזה בעצם השירות העיקרי לציבור.

מיכאל איתן: הציבור לא תמיד מודע לכך שהמוצר הבסיסי שהכנסת הזאת מספקת, שנותן לו אפשרות לקיים כאן חיים, גם דמוקרטיים, ומנתב את החיים וקובע את האורחות - הכול נעשה דרך הכנסת ודרך עבודה קשה.

מיכאל איתן: אני מעיר זאת כי אני מביא היום ארבע הצעות.

מיכאל איתן: אם מישהו היה מסתכל איך זה מתקבל, זה כאילו "טוב, מעבירים שם עוד הצעה ועוד הצעה".

מיכאל איתן: אבל, אם מישהו יודע כמה עבודה השקענו עד שמגיעים לרגע הזה, זה סיפור אחר לגמרי.

מיכאל איתן: אינני בטוח שהציבור מודע לכך.

מיכאל איתן: בכל אופן, כרגע, ההצעה הרביעית שאני מביא היא הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה.

מיכאל איתן: הצעת החוק עוסקת בסוגיה של חקירות של עובדי שב"כ - שירות הביטחון הכללי.

מיכאל איתן: כפי שאתם יודעים, במשך שנים הכנסת ורבים בציבור פעלו על מנת שהמשטרה לא תחקור את עצמה.

מיכאל איתן: התביעות האלה מצד הציבור הביאו לכך שהוקמה מחלקה נפרדת במשרד המשפטים, מח"ש - המחלקה לחקירות שוטרים - ואדם שיש לו תלונה על שוטרים פונה למחלקה הזאת, ושם נעשות חקירות עצמאיות שאינן קשורות בחקירות המשטרה בצורה שתוכל להיות יותר אובייקטיבית.

מיכאל איתן: לגמרי אובייקטיבית אין, יותר אובייקטיבית יש.

מיכאל איתן: זה נעשה בצורה יותר אובייקטיבית, יותר נאותה.

מיכאל איתן: אני חושב שיש רק דברים טובים להגיד על המוסד הזה, שבו מתנהלות חקירות נגד שוטרים.

מיכאל איתן: מה שקורה בהצעת החוק הנוכחית הוא שיש תחושה, גם בקרב גורמים בממשלה, לא רק בקרב הציבור, שיש יחסים של שיתוף פעולה הדוק מאוד בין המשטרה לבין שירות הביטחון הכללי בעבודתם היומיומית.

מיכאל איתן: על מנת שהחקירות יהיו יותר אובייקטיביות, אנחנו אומרים: בואו נפעיל זאת על עובדי השב"כ, שלא ייחקרו על-ידי המשטרה אלא ייחקרו על-ידי אותה מח"ש.

מיכאל איתן: הדבר הזה קיים עד היום, גם היום זה קיים, אלא שהיום זה קיים רק לגבי עבירות שעובדי השב"כ ביצעו תוך כדי חקירה או כלפי מי שנתון במעצר או מעוכבים.

מיכאל איתן: המטרה של הצעת החוק שלנו היא להרחיב ולהביא תלונות וחקירות נגד עובדי שירות הביטחון הכללי, אם יש כאלה, לחקירה בכל מקרה שהחשוד, שהוא עובד השב"כ, ביצע את העבירה במסגרת מילוי תפקידו או בקשר למילוי תפקידו.

מיכאל איתן: זו הגדרה הרבה יותר רחבה.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר, בצד הדברים שאמרתי עד עכשיו, שלא ישתמע לרגע אחד שהשב"כ זה איזה ארגון עברייני.

מיכאל איתן: אני חושב שהשב"כ הוא אחד מהארגונים החשובים לשמירת הביטחון שלנו, אבל גם הארגון החשוב ביותר לשמירת הביטחון שלנו אינו עומד מעל לחוק, וכשיש, כמו בכל ארגון, הפרות חוק כאלה ואחרות, הן צריכות להיחקר ולבוא לידי ביטוי בסופו של דבר בסיום החקירה, בצורה האובייקטיבית ביותר שאפשר.

מיכאל איתן: אני מבקש מהכנסת לאשר את ההרחבה הזאת ולקוות שייעשה בה שימוש מזערי, כי לא יהיה בה הרבה צורך.

מיכאל איתן: מכאן אני רוצה לשגר ברכת הצלחה ועידוד לעובדי השב"כ, שעושים את מלאכתם נאמנה למען שמירת ביטחון מדינת ישראל, ולהתפלל ולקוות שאם תהיינה הפרות, כפי שקורה לעתים, הן תהיינה מינימליות ובמקרים מאוד נדירים.

מיכאל איתן: הערת שוליים אחרונה ובזה אסיים.

מיכאל איתן: דומני שבימים האחרונים עלה צורך ברור לבדוק לא רק מי חוקר את השוטרים ולא רק מי חוקר את עובדי השב"כ, אלא גם כאשר יש טענות נגד הפרקליטות, מי הם הגורמים שיבדקו תלונות נגד פרקליטים.

מיכאל איתן: היו כמה הצעות.

מיכאל איתן: קיבלתי הצעה מעמותת אומ"ץ, שהיא עמותה שפועלת למען מינהל ציבורי תקין, והם מדברים על אימוץ איזו חקיקה אמריקנית.

מיכאל איתן: בארצות-הברית יש מוסד מיוחד שמטפל בתלונות על פרקליטות.

מיכאל איתן: אני שמעתי גם על אפשרויות של טיפול מיוחד באמצעות מסגרת מבקר המדינה.

מיכאל איתן: שמעתי גם מחוגי הפרקליטות הצעה אולי למנות נציב תלונות, כמו שקיים גם לגבי שופטים.

מיכאל איתן: אני חושב שצריך לעשות משהו בכיוון הזה, ואני מקווה מאוד שהכנסת תיזום איזה מהלך שרבים בציבור מייחלים לו בהקשר זה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: אנחנו נעבור להסתייגויות לחוק זה.

אתי לבני: לשם החוק אין הסתייגויות.

אתי לבני: לסעיף 1 יש הסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

אתי לבני: חבר הכנסת עזמי בשארה - מוותר.

אתי לבני: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - מוותר.

אתי לבני: חברי הכנסת שריד, אורון, כהן, גלאון, וילן, ברונפמן - אינם נוכחים.

אתי לבני: אי לכך, אנחנו נעבור להצבעה ונצביע על הצעת החוק כולה בקריאה שנייה.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

אתי לבני: 11 בעד, יחד עם קולו של יושב-ראש הכנסת, אין נגד, אין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 12 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18), התשס"ד-2004, נתקבל.

אתי לבני: בעד - 12, אין נגד ואין נמנעים.

אתי לבני: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (מס' 18), התשס"ד-2004, עברה בקריאה שנייה ושלישית.

אתי לבני: 13 בעד, יחד עם קולו של היושב-ראש.

אתי לבני: חבר הכנסת איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: ברצוני להודות.

מיכאל איתן: לא עשיתי את הטקס הזה לגבי ארבעת החוקים, כל אחד בנפרד, אני שמח לעשות עכשיו לגבי כל הארבעה ביחד.

מיכאל איתן: כפי שאמרתי קודם לכן, עבודת החקיקה היא עבודה משותפת, מאומצת, של חברי כנסת ויועצים משפטיים, צוות מינהלי, ואני רוצה להודות לכולם.

מיכאל איתן: בראש ובראשונה לצוות היועצים המשפטיים של הוועדה: סיגל קוגוט, תמי סלע ואייל זנדברג.

מיכאל איתן: אני רוצה להודות לצוות המינהלי, בראשות מנהלת הוועדה דורית ואג, למיכל ולתמי.

מיכאל איתן: אני רוצה להודות גם לשותפים האחרים שלנו בחקיקת החוקים האלה, והם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עורכת-הדין לבנת משיח; עורכת-הדין דפנה ביינוול מפרקליטות המדינה; עורכת-הדין מוריה בקשי ועורך-הדין ארז קמיניץ, שניהם ממשרד המשפטים; להרצל שבירו, ראש מח"ש, שסייע לנו בהקשר של החקיקה הנוגעת ליחידה שהוא עומד בראשה.

מיכאל איתן: אני רוצה להוסיף ולהודות ללשכת עורכי-הדין ולכל שאר הגופים ששולחים אלינו נציגים קבועים ומשתתפים בדיונים.

מיכאל איתן: תודה לכולם.

מיכאל איתן: שכחתי גם את חברי הכנסת, שהשקיעו זמן רב בעבודת ההכנה, ואחת מהן היא היושבת-ראש, חברת הכנסת אתי לבני.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: [מס' כ/38; "דברי הכנסת", חוב' כ"ה, עמ' 11750; נספחות.

אתי לבני: ]

אתי לבני: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אתי לבני: הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, קריאה שנייה ושלישית.

אתי לבני: תציג את הצעת החוק, בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה, חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

אתי לבני: בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבדת להציג לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

מל פולישוק-בלוך: נוסח הצעת החוק המובא לפניכם הינו נוסח מאוחד של שתי הצעות חוק פרטיות שהוגשו על-ידי חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה, ואסל טאהא וטלב אלסאנע.

מל פולישוק-בלוך: בוועדת הכלכלה הוחלט לאחדן בהתאם לסעיף 140 לתקנון הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: חוק הספקת החשמל (הוראת שעה), התשנ"ו-1996 – להלן: החוק - נחקק בשעתו כדי לאפשר חיבור לרשת החשמל של מבנה המוגדר בחוק כ"בניין של קבע ששימש למגורים ערב תחילתו של חוק זה, גם אם אין לגביו היתר בנייה לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 (להלן – חוק התכנון והבנייה), ובלבד שחלה עליו החלטת הממשלה מס' 205 מיום ט"ז בשבט התשמ"ז (15 בפברואר 1987), והוא בין המבנים אשר לפי ההחלטה האמורה אינם מיועדים להריסה, אין לגביו צו הריסה שיפוטי ולא נתווספה לו תוספת בנייה כלשהי לאחר יום ל' בכסליו התשמ"ז (1 בינואר 1987)".

מל פולישוק-בלוך: חוק הספקת החשמל מאפשר, כהוראת שעה, להתגבר על סעיף 157א לחוק התכנון והבנייה, האוסר הספקת חשמל, מים וטלפון למבנים שנבנו ללא אישור מהרשות המאשרת או היתר בנייה.

מל פולישוק-בלוך: מלכתחילה חוקק החוק כהוראת שעה לתקופה של שנתיים.

מל פולישוק-בלוך: בשנת התשנ"ח הוארך החוק בשנה נוספת, ובשנת התשס"א - בארבע שנים נוספות, וזאת בהנחה שבמהלך תקופה זו יסתיים חיבור כל המבנים האמורים לרשת החשמל.

מל פולישוק-בלוך: בפועל, כצפוי במדינת ישראל, הזמן לא הספיק, תוקפו של החוק פג במאי 2003 וחיבור המבנים האמורים טרם נסתיים.

מל פולישוק-בלוך: נוכח עיכוב זה מוצע להאריך את תוקף החוק עוד בארבע שנים מהמועד שבו פג תוקפו, דהיינו עד 17 במאי 2007, כדי לאפשר את סיום בדיקת זכאות המבנים האמורים להתחבר לרשת החשמל וחיבורם.

מל פולישוק-בלוך: יש חשיבות רבה לקבלת החוק, שכן ידועה לכולנו מצוקתם של התושבים שחוק זה חל עליהם, מה גם שחיבור חוקי לרשת החשמל ימנע חיבורי חשמל לא חוקיים, אשר לא תמיד נעשים על-ידי אנשי מקצוע והם עלולים על כן להוות סכנה לציבור.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת, בשמו של יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת שלום שמחון, לקבל את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה לחברת הכנסת פולישוק-בלוך.

אתי לבני: אנחנו נעבור לדיון בהסתייגויות.

אתי לבני: לסעיף 1 יש הסתייגות של חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: אני מוותר.

אתי לבני: חברי הכנסת טלב אלסאנע, איוב קרא ומגלי והבה - אינם נוכחים.

אתי לבני: לא קיימות הסתייגויות לסעיף 1 וכן לסעיף 2.

אתי לבני: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על הצעת חוק זאת.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 15 בעד סעיפים 1-2 - 11 נגד - 1 נמנעים - אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

אתי לבני: 11 הצביעו בעד, חבר כנסת אחד נגד, אין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: הצבעה מס' 16 בעד החוק - 11 נגד - אין נמנעים - אין חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, נתקבל.

אתי לבני: 11 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אתי לבני: הצעת חוק הספקת החשמל (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

עזמי בשארה: אפשר לומר כמה מלים על החוק?

אתי לבני: בבקשה.

אתי לבני: חבר הכנסת עזמי בשארה הוא ממציעי החוק.

עזמי בשארה: כמציע החוק אני רוצה להודות לקואליציה ולאופוזיציה שתמכו בחוק.

עזמי בשארה: לולא זה החוק לא היה עובר.

עזמי בשארה: אני רוצה להודות לחברת הכנסת מלי פולישוק, שניאותה להופיע במקום יושב-ראש הוועדה שלום שמחון, וכן גם לך, גברתי.

עזמי בשארה: אני חושב שהמלאכה הזאת היא בעיה כאובה, וזה כבר יותר מ-15 שנה, אבל כנראה יש עבודה שעוד לא הושלמה ונוגעת לבתים שמצבם דומה ונגיע אליהם - שאחרי עבודת הוועדה אמורים להצטרף ולקבל רשיון והם עוד לא חוברו לחשמל.

עזמי בשארה: הדברים האלה מקומם במקום אחר.

עזמי בשארה: תודה רבה, גברתי.

אתי לבני: תודה רבה לחבר הכנסת בשארה.

אתי לבני: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/110).

אתי לבני: ]

אתי לבני: אנחנו עוברים להצעת החוק האחרונה להיום: הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004, הצעת חוק המובאת לקריאה ראשונה.

אתי לבני: יציג את הצעת החוק שר המדע והטכנולוגיה, מר זנדברג.

אתי לבני: בבקשה.

אליעזר זנדברג: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה ראשונה את הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2).

אליעזר זנדברג: חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים קובע איסור על השלכת פסולת והזרמת שפכים לים ממקורות יבשתיים שלא בהיתר, ומסדיר את הנסיבות והתנאים למתן היתר ממין זה.

אליעזר זנדברג: החוק נועד, בין השאר, לעגן את הוראות הפרוטוקול למניעת זיהום ים ממקורות יבשתיים של אמנת ברצלונה להגנה על הים התיכון מפני זיהום.

אליעזר זנדברג: למרות קיומו של החוק כבר משנת 1990 ועל אף האכיפה המאומצת שמתבצעת לפי הוראותיו, יש הידרדרות מתמשכת במצבו של הים התיכון.

אליעזר זנדברג: ממצאי הניטור המתבצע בהזמנת המשרד לאיכות הסביבה מראים, כי מצב הים התיכון באזורים מסוימים הוא בעייתי וכי על הממשלה לנקוט אמצעים מקיפים למניעה, לאכיפה ולהגברת המודעות.

אליעזר זנדברג: כ-80% מזיהום הים נגרמים מהזרמת שפכי תעשייה ושפכים עירוניים ומהטלה לים של פסולת שמקורה ביבשה, ונדמה כי קיים חוסר מודעות בקרב גופים פרטיים ומוסדיים לעניין מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים.

אליעזר זנדברג: הזרמת שפכי תעשייה ושפכים עירוניים והטלה לים של פסולת שמקורה ביבשה נעשים אם בהיתר ואם בתקלות אשר קורות כתוצאה מרשלנות ומאי-נקיטת אמצעים מספיקים, של תשתיות בכלל וביוב בפרט.

אליעזר זנדברג: די אם נציין את תקלות הגלשת הביוב של איגוד ערים דן לביוב, הגלשות שפכים באזורי נתניה, חיפה ואילת הקורות חדשות לבקרים, וכן תקלות במפעלים אשר גרמו לזיהום הים וחופיו בשפכים ובפסולת.

אליעזר זנדברג: הצעת החוק המונחת לפניכם לאישור בקריאה ראשונה מטרתה לשפר את הכלים המשפטיים והמינהליים לשם ייעול אמצעי האכיפה שבידי המשרד לאיכות הסביבה, לשם הגברת ההרתעה נגד הגורמים המזהמים את הים ובעיקר לשם שיפור יכולת המניעה של זיהום הים במקור ולטווח ארוך.

אליעזר זנדברג: הצעת החוק כוללת, בין השאר, את הנושאים הבאים: 1.

אליעזר זנדברג: מוצע להבהיר בחוק את סמכויות הוועדה למתן היתרי הזרמה לים לתת היתר וגם להתנותו בתנאים ולבטלו.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: מוצע להכניס שינוי ההגדרה של "מקור יבשתי", כך שהחוק יחול גם על כלי שיט הנמצאים ביבשה ומשמשים למגורים, לתיירות או לתעשייה ומהם נגרם זיהום הים.

אליעזר זנדברג: 3.

אליעזר זנדברג: הניסיון שהצטבר באכיפת החוק מלמד, כי מקרים רבים של הטלת פסולת או הזרמת שפכים לים נעשים לא מתוך כוונה ומטרה, אלא מתוך אי-אכפתיות או רשלנות.

אליעזר זנדברג: לפיכך, וכדי להביא לאכיפה אפקטיבית נגד כל מזהמי הים, מוצע להשמיט את המלים "במטרה לסלקם לים" מהגדרת האיסור על-פי החוק.

אליעזר זנדברג: 4.

אליעזר זנדברג: מוצע להגדיל באופן משמעותי את שיעורי הקנסות על עבירות זיהום ים.

אליעזר זנדברג: בנוסף מוצע להסמיך את בית-המשפט להטיל על המזהם קנס שישקף את שיעור טובת ההנאה או הרווח שהמזהם השיג מכך שלא קיים את הוראות החוק.

אליעזר זנדברג: 5.

אליעזר זנדברג: מוצע להרחיב את הזכות להגשת קובלנה על-פי החוק.

אליעזר זנדברג: 6.

אליעזר זנדברג: מוצע להעניק סמכויות מינהליות לשר לאיכות הסביבה לשם הפסקה ומניעה של זיהום הים, ולהעניק לבתי-המשפט סמכויות מפורשות להוצאת צווים למניעה ולהפסקה של זיהום הים וכן להוצאת צווים לניקוי ולהשבת המצב לקדמותו.

אליעזר זנדברג: 7.

אליעזר זנדברג: מוצע להסמיך את השר לאיכות הסביבה, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, לחייב גורמים מזהמים בתשלום "היטל זיהום", על מנת ליצור תמריץ לצמצום כמויות המזהמים הנפלטים לים, וכן על מנת לפצות את הציבור על שימוש לא מושכל ופגיעה במשאבי הטבע.

אליעזר זנדברג: לסיכום אומר, רבותי חברי הכנסת, שסוגיות הקשורות לנושא זיהום הים נדונו בכנסת השש-עשרה מספר רב של פעמים במסגרת הצעות לסדר-היום, שאילתות ודיונים בוועדות.

אליעזר זנדברג: במרבית הדיונים עלו שאלות והצעות אשר עתידות להיפתר אם תאושר הצעת חוק זו.

אליעזר זנדברג: ההצעה באה לספק למשרד לאיכות הסביבה כלים חיוניים למען שיפור יכולת האכיפה שלו, לשם הגנה מרבית על הים, להנאת כולנו ולתועלתנו.

אליעזר זנדברג: אני מבקש כי תצביעו בעד אישור ההצעה בקריאה ראשונה והעברתה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אליעזר זנדברג: תודה.

אתי לבני: תודה רבה לשר המדע.

אתי לבני: אנחנו פותחים את הדיון, ולהלן רשימת הדוברים: חברי הכנסת אופיר פינס-פז, מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי, אלי אפללו, אורי יהודה אריאל, איוב קרא, ג'מאל זחאלקה, יעקב מרגי, מאיר פרוש ומיכאל מלכיאור - אינם נוכחים.

מיכאל מלכיאור: אני נוכח.

אתי לבני: סליחה, זה כבר בשוונג.

אתי לבני: נוכח גם נוכח.

אתי לבני: בבקשה, כבוד הרב, חבר הכנסת מלכיאור.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת, אני בהחלט אדווח לאשתי היום שאני נראה עד כדי כך קטן שלא רואים אותי.

אתי לבני: תדווח לה שהרגע הגעת וקודם לא ראיתי אותך.

מיכאל מלכיאור: בסדר, בהחלט מקובל עלי.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשבח את ממלא-מקום השרה לאיכות הסביבה על הצעת החוק הזאת.

אליעזר זנדברג: תשבח את השרה, היא זאת שעומדת בראש.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אבל אתה כשליח שלה, ידה הארוכה.

מיכאל מלכיאור: אני משבח בוודאי את השרה.

מיכאל מלכיאור: אני רק מקווה, וזה הדבר העקרוני פה - אנחנו רואים יותר ויותר בעיות בתחום הזה.

מיכאל מלכיאור: לדעתי אחת הבעיות המרכזיות בתחום הזה, שנובעת גם מהקיצוצים הרצחניים ממש שהיו במשרד לאיכות הסביבה - גם לעומת משרדים אחרים שבהם היו קיצוצים לא סבירים, אבל במשרד לאיכות הסביבה היה באמת כמעט חיסול המשרד.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה מאוד שהמשרד יעמוד על כך שיהיו האמצעים לאכוף את החוק.

מיכאל מלכיאור: אין שום משמעות לחוק כזה אם לא תהיה אכיפה.

מיכאל מלכיאור: כמה שאנחנו חייבים להגן על הים, אחרי שכבר ויתרנו על היבשה לפחות להגן על הים.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה מאוד שתעבירו את הבקשה הזאת הלאה, שיהיו האמצעים לאכוף את החוק.

מיכאל מלכיאור: במדינת ישראל יש כל כך הרבה מזהמים, אפשר בקנסות בלי בעיות, אם עושים את זה ברצינות, להביא הכנסה לא קטנה.

מיכאל מלכיאור: אבל חייבים לאכוף את החוק.

מיכאל מלכיאור: זה חוק מאוד-מאוד יסודי וחשוב ואני מברך עליו.

מיכאל מלכיאור: תודה.

אתי לבני: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאור.

אתי לבני: חבר הכנסת משה גפני - אינו נוכח.

אתי לבני: חבר הכנסת נסים זאב - אינו נוכח.

אתי לבני: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכובדי השרים, אני יכול לדבר רק בשבחה של הצעת החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מברך על המגמה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כולנו יודעים עד כמה החופים מזוהמים ועד כמה מוסיפים על החטא הזה פשעים מדי יום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא ארבה מלים בעברית כדי שאוכל לומר גם משהו ולקיים את התחייבותי לשומעי הערבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אעבור לדבר בשפה הערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בשפה הערבית; להלן תרגומם לעברית: בשם האל הרחמן והרחום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רבותי המאזינים, הצעת החוק שבה אנו דנים כעת היא הצעת חוק למניעת זיהום הים באמצעות לכלוך, חומרים רעילים ופסולת תעשייתית, ולמניעת ההתפתחות שאנו מכנים במדינה זו "מהפכה תרבותית", ההופכת את זיהום מקורות המים לבעיה נטולת פתרון, בעיה קשה וחמורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אמרתי שאני תומך בהצעת חוק זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו צריכים מים נקיים ושלא יזהמו את מקורות המים והחופים, ויתר על כן – הלוואי שיכולנו למנוע את הזיהום בחיים של כולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אנחנו מסכימים פה-אחד בפרלמנט זה על הצעת חוק זו, הרי שלמרבה הצער אנחנו לא מסכימים פה-אחד שלא לזהם בעניינים אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מתייחס באופן ספציפי למה שהיה באוניברסיטת חיפה בשבוע שעבר – פרסום סטטיסטי המתייחס לסטודנטים ציין ש-70% מהסטודנטים בקירוב תומכים בהגליה ובהעברת ערבים, וכי יותר מ-50% מתנגדים לכך שהערבים ייהנו מזכויות שונות, ובהן זכויות השוויון, הזכות להצביע לפרלמנט וכן הזכות לבחור בנציגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדעתי, אנו צריכים לדאוג ולהתנגד יותר לזיהום חברתי, תרבותי וגזעני זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולם דומה שכפי שקורה בתעשייה ובחיים הכלכליים, עדיין יש אנשים המרוויחים מזיהום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מרוויחים מזיהום מי הים ומהשלכת חומרים רעילים על החופים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמו כן, יש אנשים המרוויחים בחיים הפוליטיים מזיהום זה ומהתעמולה שמנהלים התועמלנים למען הטרנספר ולמען הסרת הלגיטימיות מאתנו, תושבים ומיעוט לאומי במדינה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מקווים שבימים הקרובים יהיו חיים פחות מזוהמים ואולי עם ממשלה שתתנגד יותר לזיהום ובפרט בחיים הפוליטיים והחברתיים – זה מה שאנו מבקשים ולכך אנו חותרים, ומי ייתן והאל יצליח דרכנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלום עליכם, ורחמי האל וברכותיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, גברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת מגלי והבה - אינו נוכח.

אתי לבני: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2).

אתי לבני: בבקשה להצביע.

אתי לבני: הצבעה מס' 17 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

אתי לבני: בעד – 12, נגד – 1, אין נמנעים.

אתי לבני: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה והיא מועברת לדיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: הנושא האחרון בסדר-היום: שאילתות לשר זנדברג.

אתי לבני: בבקשה, כבוד השר זנדברג, להלן מגישי השאילתות.

אתי לבני: ראשון המגישים הוא חבר הכנסת מלכיאור, שנוכח כאן.

אתי לבני: כבר אמרנו שהוא נוכח.

אתי לבני: הוא שואל בעניין חוק רישוי עסקים, תיקון משנת התשס"ב.

אתי לבני: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004):

אתי לבני: לפי התיקון שנכנס לתוקף ב-5 במרס 2002 בחוק רישוי עסקים - סעיף 2ו, סעיף קטן (ב) - יקבע השר לאיכות הסביבה תקנות לעניין התקן מד הרעש באולמי שמחות ובגני אירועים, אופן התקנתו, מפלס הרעש שעליו יתריע ההתקן וכו'.

אתי לבני: רצוני לשאול: האם נקבעו תקנות בהתאם לסעיף זה, ואם לא – מדוע?

אליעזר זנדברג: אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 1365 של חבר הכנסת מלכיאור.

אליעזר זנדברג: בהתאם לתיקון לחוק רישוי עסקים, שנכנס לתוקף ביום 5 במרס 2002, הקים המשרד לאיכות הסביבה ועדה מקצועית, שבה חברים עובדי המשרד ועובדי רשויות מקומיות העוסקים בנושא מניעת רעש.

אליעזר זנדברג: מטרת הוועדה המקצועית היתה לקבוע את אופן התקנתו של מד הרעש, את מפלס הרעש שעליו יתריע ההתקן ונתונים טכניים אחרים הדרושים לשם התקנת התקנות.

אליעזר זנדברג: בימים אלה הופץ נוסח התקנות להתייחסות משרדי הממשלה הרלוונטיים, לקראת העברתו לאישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: שאלה נוספת לחבר הכנסת מלכיאור.

מיכאל מלכיאור: אני באמת שמח מאוד על זריזות המשרד, שחוק שהתקבל פה ב-5 במרס, לא השנה ולא בשנה שעברה אלא לפני למעלה משנתיים, וכבר שואלים את המשרדים השונים על התקנות.

מיכאל מלכיאור: אבל מוטב מאוחר מאשר אף פעם.

מיכאל מלכיאור: אני שמח באמת שעושים את זה.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו דיווחים על נזק גדול שנגרם מהרעש הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לדווח לשר, שאנחנו חושבים שראוי באותה הזדמנות להרחיב את החוק, כך שיכלול גם מועדונים ודיסקוטקים, כי שם הרעש עוד יותר גדול מאשר באולמות השמחה ובגני האירועים.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו דיווחים של המומחים הכי גדולים, שתוך דקה ילדים עלולים לאבד את שמיעתם וייגרם להם נזק שלא יוכלו לתקנו כל החיים.

אליעזר זנדברג: אני מבטיח להעביר את ההערה לגבי קצב התפתחות העניינים, שלצערי בגלל העדר מידע אני לא אוכל להשיב עליה.

אליעזר זנדברג: אשר להערה השנייה, למיטב זיכרוני עמדת המשרד לאיכות הסביבה היתה כבר בהצעת החוק המקורית לכלול גם דיסקוטקים, מועדונים וכדומה בתחום החוק, אולם הכנסת היא שבחרה להשמיט אותם.

אליעזר זנדברג: כידוע לחבר הכנסת מלכיאור, שהוא מחוקק וחבר כנסת פעיל מאוד, פתוחה בפניך הדרך ליזום תיקון שישיב את אשר הושמט.

אליעזר זנדברג: אני לא מתחייב כאן בשם השיקולים המקצועיים של המשרד לאיכות הסביבה, אבל אני מניח שאם הם לא השתנו, הרי משרד שתמך וביקש לכלול את המועדונים ישמח לעשות את זה גם מול הצעות שכאלה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו אכן נגיש את ההצעה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת חיים רמון שאל באותו עניין.

אתי לבני: אינו נוכח - לפרוטוקול.

אתי לבני: חבר הכנסת חיים רמון שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): הובא לידיעתי, כי אין פיקוח על עוצמת המוזיקה במועדונים ובמסיבות.

אתי לבני: כידוע, מוזיקה רועשת מעבר לתקן המותר יכולה לפגוע באיכות השמיעה.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם משרדך מפקח על עוצמת המוזיקה במועדונים ובכלל?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: אם לא – מה ייעשה בנדון?

אתי לבני: תשובת שר המדע והטכנולוגיה אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אתי לבני: המשרד לאיכות הסביבה אינו מפקח על מפלס רעש במקומות בילוי, למעט אם המקום מהווה הפרעה או מפגע לסביבה.

אתי לבני: 2.

אתי לבני: בתיקון לחוק רישוי עסקים שאושר בפברואר 2002 נקבע, שלא יינתן רשיון או היתר זמני לאולם שמחות או לגן אירועים, אלא אם כן הותקן באולם או בגן האירועים התקן מד רעש, המודד את עוצמת הרעש במקום, מתריע על מפלס רעש העולה על מפלס הרעש שיקבע השר לאיכות הסביבה ומביא לניתוק זרם החשמל למערכת ההגברה באולם או בגן האירועים לאחר פרק זמן של התרעה.

אתי לבני: יש לציין כי החוק אינו חל על מועדונים ודיסקוטקים.

אתי לבני: ההצעה המקורית של משרדנו היתה להסדיר את נושא הגבלת מפלסי רעש בכל מקומות הבילוי, לרבות בתי-קולנוע, דיסקוטקים, מועדונים וכו', אך הכנסת מצאה לנכון, בשלב זה לפחות, להתייחס בחקיקה אך ורק לאותם מקומות שאליהם מגיעה, בין היתר, אוכלוסייה רגישה ביותר כמו ילדים וקשישים.

אתי לבני: חברת הכנסת לאה נס שאלה שתי שאילתות.

אתי לבני: אינה נוכחת - לפרוטוקול.

אתי לבני: חברת הכנסת לאה נס שאלה את השרה לאיכות הסביבה ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004): לאחרונה אושרה הקמתו של מתקן להתפלת מי ים במפרץ חיפה, צפונית למוצא נחל הקישון - תמ"א 34.

אתי לבני: בקרבת מקום מתוכנן מוצא קו תמלחות הפולט חומרים מזוהמים, אף-על-פי שקיימת אופציה להעברת התמלחות צפונה למוצא הימי המאושר בצפון המפרץ.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם הפרטים נכונים?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: אם כן - האם נשקל להעביר את התמלחות צפונה למוצא הימי בצפון המפרץ, במרחק ממכון התפלת מי השתייה, ואם לא – מדוע?

אתי לבני: תשובת שר המדע והטכנולוגיה אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אתי לבני: אם יורה המשרד לאיכות הסביבה למפעלי הקישון להזרים את התמלחות המטוהרות בצינור מוצא ימי, ייקבע מיקום הצינור רק לאחר שיבוצעו סקר ובחינת השפעת נקודת המוצא על הסביבה הימית.

אתי לבני: כמו כן, המשרד שוקל בימים אלה גם אופציות אחרות, מלבד צינור המוצא הימי.

אתי לבני: כרגע מוזרמות התמלחות, העומדות בתנאי היתר ההזרמה לים, לנחל הקישון.

אתי לבני: 2.

אתי לבני: צינור המוצא הימי הצפוני - באזור עכו - עדיין לא פועל.

אתי לבני: כאשר יפעל, ואם יוחלט על העברת תמלחות לצינור זה, המשרד יבחן אופציה זאת ואת השלכותיה על הסביבה הימית.

אתי לבני: יש לציין, שבעת תכנון מתקן ההתפלה במפרץ חיפה הבאנו לידיעת נציבות המים את נושא איכות המים במפרץ חיפה בכלל וצינור המוצא הימי בפרט, ולטענתם הדבר לא צריך להפריע להקמת המתקן.

אתי לבני: חברת הכנסת לאה נס שאלה את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אתי לבני: לפני כעשר שנים הוצאה בוצה מקרקעית הקישון.

אתי לבני: הבוצה היא חומר מזהם העלול לפגוע במי התהום ובגידולים.

אתי לבני: טרם פורסם אם הבוצה תפוזר, תישרף, תוטמן או תעבור טיפול כימי.

אתי לבני: רצוני לשאול: מה הוא הטיפול המתוכנן לבוצה זו, והיכן הוא עתיד להתקיים?

אתי לבני: תשובת שר המדע והטכנולוגיה אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הוצאת הבוצה מקרקעית נחל הקישון והצבתה בצדי הנחל בוצעה על-ידי רשות ניקוז קישון באישור המשרד לאיכות הסביבה.

אתי לבני: על מנת למנוע חלחול ופגיעה במי תהום, רופדו בריכות הבוצה בחומר פלסטי מסוג HDP.

אתי לבני: בישיבה ביום 19 באוקטובר 2003, בשיתוף כל הגורמים הרלוונטיים במשרד, סווגה הבוצה לשלוש קטגוריות, ונקבעו חלופות לטיפול בהן:

אתי לבני: בוצה נקייה - 1.

אתי לבני: כיסוי ואיטום במקום, תוך הקפדה על אוורור ושחרור מבוקר של ביו-גז, מאחר שהחומר מכיל שיעור גבוה של חומר אורגני; 2.

אתי לבני: יצירת אתר הטמנה על-פי כל הדרישות המקובלות והפיכת השטח לשטח ציבורי; 3.

אתי לבני: העברת הבוצה לאתר הפסולת בצ'ק-פוסט - אתר הפסולת הישן של חיפה - במסגרת תהליך שיקום האתר; 4.

אתי לבני: מילוי רציפים במקום שבו אין סיכוי שיהיה מגע עם מי ים; 5.

אתי לבני: פינוי לאתרי פסולת ביתית בעלי תשתית מתאימה, ואשר נמצאים במקומות ללא רגישות הידרולוגית.

אתי לבני: בוצה לשיקול ראש אגף חומרים מסוכנים במשרד - כל האופציות שניתנו לבוצה נקייה, למעט סעיפים 1 ו-2.

אתי לבני: בוצה לא נקייה - 1.

אתי לבני: שרפה במפעל "נשר" ברמלה, בכפוף לבדיקות התכולה של הבוצה ואישור האגף לאיכות אוויר במשרד ובהתאם להנחיותיו; 2.

אתי לבני: טיפול במקום לרמה שתאפשר שימוש כמו בוצה נקייה; 3.

אתי לבני: טיפול אחר לרמה שתאפשר שימוש כמו בוצה נקייה.

אתי לבני: הוראות כלליות: 1.

אתי לבני: האופציה של רמת-חובב אינה קיימת לכמויות בוצה בסדר גודל הקיים בבריכות הקישון.

אתי לבני: אם לאחר הטיפול ייווצר רכז, ניתן יהיה להעביר את הרכז לרמת-חובב; 2.

אתי לבני: הבוצות בבריכות 1B ו-2B מכילות אחוז גבוה של חומר אורגני - בין 10% ל 17%.

אתי לבני: לכן לא ניתן להטמין פסולת זו במקום; 3.

אתי לבני: כל אופציה מהאופציות המוצעות לעיל תוצג בפני המשרד ותקבל אישור לפני ביצוע.

אתי לבני: הנחיה בהתאם הוצאה לרשות הנמלים, אשר הביעה נכונות לטיפול בבוצה.

אתי לבני: מכתב הנחיה זה מוכר לכל הגורמים הפועלים לטיפול בבעיית הבוצה.

אתי לבני: חבר הכנסת עמרם מצנע שואל בעניין מטרד הריח בקיבוץ גשר.

אתי לבני: חבר הכנסת עמרם מצנע שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אתי לבני: אתר הפסולת "גחל" מהווה מטרד ריח בקיבוץ גשר בימות הסתיו והחורף בלבד.

אתי לבני: ידוע כי משרדך הוציא מכרז ראשון לבדיקת הנושא, אולם הבדיקה מתעכבת.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם הפרטים נכונים?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: אם כן – מדוע מתעכבת הבדיקה?

אתי לבני: 3.

אתי לבני: האם יזורזו הליכי הבדיקה?

אתי לבני: שר המדע והטכנולוגיה אליעזר זנדברג: אני מתכבד להשיב על שאילתא מס' 1462 של חבר הכנסת מצנע.

אתי לבני: 1.

אתי לבני: המשרד לאיכות הסביבה הוציא מכרז לבדיקת מקור הריח בגשר ובמנחמיה והצעת דרכים לפתרון הבעיה.

אתי לבני: במכרז זכתה חברה שתבדוק נתונים אלה.

אתי לבני: פרוצדורת הוצאת המכרז ובחירת הזוכים, וכן קבלת אישור תקציבי לכך, הינה הליך שנמשך חודשים מספר.

אתי לבני: 2.

אתי לבני: הבדיקה מתעכבת מאחר שהליך המכרז הסתיים באפריל 2004, ומאז, על-פי דיווח התושבים, כבר לא מורגש מטרד הריח.

אתי לבני: 3.

אתי לבני: מאחר שמטרדי הריח קיימים בעיקר בחורף, הבדיקה תיעשה בתקופה זו, קרי בחורף הבא.

אתי לבני: תודה.

עמרם מצנע: לא הבנתי אם התהליך התקציבי כבר נגמר ויש תקציב, או שהוא נמשך כמה חודשים ועדיין לא נגמר.

אליעזר זנדברג: לא, למיטב הבנתי, בשל ההליכים השונים, ברגע שנבחר ההליך המכרזי הסתיים.

אליעזר זנדברג: אבל כרגע, ההוצאה לפועל של הבדיקה היא בעצם חסרת ערך, מכיוון שהמטרד הגדול הוא בתקופה אחרת של השנה.

אליעזר זנדברג: לכן, ההערכה היא שהדברים יתבצעו לקראת החורף הבא, כך הבנתי, זאת התקופה היותר מטרידה.

עמרם מצנע: זה יבוצע בחורף הבא?

אליעזר זנדברג: אני מניח שלא צריכה להיות בעיה בעניין הזה – כן.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: שאילתא מס' 1473 של חבר הכנסת ברונפמן - אינו נוכח; לפרוטוקול.

אתי לבני: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"א באייר התשס"ד (12 במאי 2004):

אתי לבני: משנת 1978 חתומה ישראל על אמנה בין-לאומית למניעת זיהום הים התיכון ממקורות יבשתיים.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: מתי בפעם האחרונה נבדק נחל נעמן?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: מה הם תאריכי הבדיקות האחרונות של כל הנחלים הזורמים לים בישראל?

אתי לבני: 3.

אתי לבני: מה הן תוצאות בדיקות אלו?

אתי לבני: 4.

אתי לבני: מה עושה המשרד כדי לעמוד בדרישות האמנה?

אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אליעזר זנדברג: ניטור נחל נעמן ויובלו, נחל חילזון, בוצע בשנת 2003 בחודש מאי - אביב - ובחודש נובמבר - סתיו.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: ניטור נחלי ישראל מתבצע באמצעות 370 תחנות ניטור הפזורות ב-14 נחלים, והוא מתבצע פעמיים בשנה - דיגום אביב ודיגום סתיו.

אליעזר זנדברג: בשנת 2003 בוצעו בסך הכול 4,440 בדיקות.

אליעזר זנדברג: 3.

אליעזר זנדברג: הניטורים מתבצעים בנקודות קבועות ושונות הפזורות לאורך כל נחל וכוללים שורה ארוכה של פרמטרים.

אליעזר זנדברג: תוצאות הניטור משתנות בכל תחנה ובוודאי שונות בכל נחל ונחל.

אליעזר זנדברג: לגבי נחל נעמן - עקב שפיעת המעיינות הרבה כתוצאה מחורף שנת 2002/03 השתפר מאוד מצבו התברואי של נחל נעמן במעלה.

אליעזר זנדברג: עם זאת, אין שיפור ניכר באיכות המים במורד הנחל, וזאת עקב הזרמת מזהמים, בעיקר מנחל חילזון, יובלו העיקרי של נחל נעמן, אשר מעלים את ריכוזי החומר האורגני במים של מורד הנחל.

אליעזר זנדברג: 4.

אליעזר זנדברג: כ-80% מהזיהום המגיע לים הם ממקורות יבשתיים.

אליעזר זנדברג: עיקר תשומת הלב בעולם ובישראל בנושא זה מופנית למניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, שמקורותיו העיקריים הם הזרמת שפכים ישירה לים או דרך הנחלים.

אליעזר זנדברג: בהתאם לחוק מניעת זיהום ים ממקורות יבשתיים, חייב כל גורם המבקש להזרים שפכים לים לקבל היתר הזרמה מוועדה בין-משרדית, בראשות המשרד לאיכות הסביבה, אשר חברים בה נציגי שבעה משרדי ממשלה.

אליעזר זנדברג: ככלל, הוועדה אוסרת הזרמת או הטלת פסולת מכל סוג שהוא לים, אלא אם הוכח שאין פתרון יבשתי סביר שיגרום לנזק סביבתי קטן יותר.

אליעזר זנדברג: היום אישרה הכנסת בקריאה ראשונה הצעת תיקון לחוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, שיזם המשרד לאיכות הסביבה.

אליעזר זנדברג: התיקון עתיד לשפר את דרכי האכיפה ויחמיר את הענישה על עבריינים על החוק.

אליעזר זנדברג: נוסף על כך, נעשות פעולות אכיפה נמרצות על כל הגופים המהווים מקור זיהום פוטנציאלי לנחלים, לרבות עיריות, מפעלים מזהמים ומכוני טיהור השפכים.

אליעזר זנדברג: הפסקת הזיהום ממקורות אלו תביא בהכרח לשיפור איכות מימי הנחלים ולהזרמת מים באיכות טובה לים.

אתי לבני: שאילתא מס' 1494 של חבר הכנסת אריאל - אינו נוכח; לפרוטוקול.

אתי לבני: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ח באייר התשס"ד (19 במאי 2004):

אתי לבני: ב-10 במאי 2004 פורסם ב-Ynet, כי בבדיקות פתע שערך משרדך נמצאו מפעלים רבים מזהמים, חלקם במאות אחוזים מעל התקן.

אתי לבני: עוד נמסר, כי חלק מהמפעלים נמצאו מזהמים גם בבדיקות קודמות.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם תוגבר האכיפה על מפעלים כאלה? 2.

אתי לבני: מה הוא העונש על חריגה מהתקן, והאם הוא יוגדל בעקבות חשיפת ממצאים אלו?

אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אליעזר זנדברג: נגד מפעלים המפירים את התנאים שניתנו להם ברשיון עסק, בצו אישי או בתקנות, ננקטות פעולות אכיפה מינהליות ומשפטיות: נשלחות התראות, נערכים שימועים ונפתחים תיקי חקירה.

אליעזר זנדברג: המשרד לאיכות הסביבה נותן למפעלים שחרגו לוחות זמנים לתיקון וצמצום הזיהום, על-פי הסכם עם המפעל או במסגרת רשיון עסק או צו אישי.

אליעזר זנדברג: המפעלים מחויבים לעמוד בלוחות זמנים אלה.

אליעזר זנדברג: במקרים שבהם החריגות גבוהות במיוחד או שבדיקה חוזרת מראה שהמפעל ממשיך לחרוג מהתקנים למרות התחייבותו לבצע תיקונים ו/או להתקין מתקנים להפחתת פליטות - ייפתח נגדו תיק חקירה.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: נגד חלק מהמפעלים נפתחו תיקי חקירה שעשויים להביא לכתבי אישום ולמשפט.

אליעזר זנדברג: מפעל שיורשע עלול לקבל קנס של עד כ-1.6 מיליון שקלים, בהתאם לנסיבות.

אליעזר זנדברג: המפעלים שנגדם נפתחו תיקי חקירה הם: "גליס" משמר-השרון, "תנובה" ירושלים, תחנת כוח "אשקוגן", "תרכובות ברום" רמת-חובב, "מגנזיום ים-המלח".

אליעזר זנדברג: נגד מפעל קפה נמס "עלית" בצפת עומד להיפתח תיק חקירה.

אליעזר זנדברג: בנוסף, המשרד לאיכות הסביבה נמצא במהלך של הגברת האכיפה נגד מפעלים מזהמים, שיכלול, בין היתר, בחינת האפשרות להטלת ברירות קנס.

אליעזר זנדברג: ייתכן שהדבר יחייב שינוי חקיקה או חקיקה חדשה.

אתי לבני: שאילתא מס' 1516 של חבר הכנסת ברונפמן - אינו נוכח; לפרוטוקול.

אתי לבני: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ח באייר התשס"ד (19 במאי 2004): לאחרונה קיבלתי דיווחים על ייבוא של פסולת מסוכנת לטיפול במפעלים שברמת-חובב.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם מדינת ישראל אכן מייבאת פסולת מכל סוג שהוא לישראל?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: האם מדינת ישראל מייבאת פסולת כלשהי לטיפול באתר רמת-חובב?

אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אליעזר זנדברג: בכל הקשור לייבוא ולייצוא פסולת מסוכנת פועלת מדינת ישראל על-פי הוראות אמנת באזל בדבר השינוע הבין-גבולי של פסולת מסוכנת ועל-פי תקנות החומרים המסוכנים (ייבוא וייצוא פסולת חומרים מסוכנים), התשנ"ד-1994.

אליעזר זנדברג: מדינת ישראל מייבאת כיום מצברי עופרת משומשים לצורך מיחזור במפעל "הקורנס" באשדוד.

אליעזר זנדברג: בשנת 2002 יובאו 2,962 טונות מצברים באישור המשרד לאיכות הסביבה.

אליעזר זנדברג: בנוסף, מתקיים ייבוא של גרוטאות ובוצות המכילות טונגסטן למיחזור במפעל "מטל טק" ברמת-חובב.

אליעזר זנדברג: יש להדגיש כי פסולת הטונגסטן אינה מוגדרת כפסולת מסוכנת על-פי אמנת באזל.

אליעזר זנדברג: בשנת 2002 יובאו 100 טונות של פסולת זו.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: מדינת ישראל אינה מייבאת פסולת לטיפול באתר הפסולת המסוכנת שברמת-חובב.

אליעזר זנדברג: על-פי תקנות החומרים המסוכנים (ייבוא וייצוא פסולת חומרים מסוכנים), ייבוא או ייצוא למטרת סילוק אסורים.

אתי לבני: שאילתא מס' 1537 של חבר הכנסת נודלמן - אינו נוכח; לפרוטוקול.

אתי לבני: חבר הכנסת מיכאל נודלמן שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): ידוע כי זיהום האוויר קשה בייחוד בקרבת כבישים עירוניים בארץ.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם משרדך בודק את רמת הזיהום בצורה עקבית?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: בקרבת אילו כבישים בארץ נרשמות רמות גבוהות של זיהום אוויר?

אתי לבני: 3.

אתי לבני: מה הן דרכי הטיפול בבעיה זו?

אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אליעזר זנדברג: המשרד לאיכות הסביבה מפעיל מערך לניטור איכות אוויר הפרוס בכל רחבי הארץ וכולל 14 תחנות כלליות ותשע תחנות תחבורתיות.

אליעזר זנדברג: התחנות התחבורתיות הוצבו בערים הגדולות בישראל: תל-אביב–יפו, ירושלים וחיפה.

אליעזר זנדברג: ייחודן של תחנות אלו הוא, שהן ממוקמות בגובה הכביש לאורך צירי תחבורה ראשיים, ומייצגות בצורה מיטבית את ריכוז המזהמים שאליו נחשפים הולכי רגל, יושבי בתי-קפה ונהגים בעיר.

אליעזר זנדברג: תחנות אלו מנטרות באופן רציף ואוטומטי בכל ימות השנה.

אליעזר זנדברג: תוצאות הניטור בתחנות התחבורתיות מראות מהלך יממתי אופייני, שבו שיאי הריכוז מתקבלים בשעות שיא נפח התחבורה - בשעות הבוקר המוקדמות ובשעות אחר-הצהריים המאוחרות.

אליעזר זנדברג: ערכי השיא משתנים בהתאם לעונות השנה, צפיפות התחבורה ותנאי מזג האוויר.

אליעזר זנדברג: נתוני הניטור מתפרסמים באופן שוטף לידיעת הציבור באתר האינטרנט של המשרד לאיכות הסביבה.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: בגוש-דן נרשמים ריכוזים גבוהים של מזהמי אוויר האופייניים לפליטות מכלי רכב, בדרך כלל בו זמנית ברוב תחנות הניטור בעיר.

אליעזר זנדברג: הסיבה לכך היא העובדה, שאחד הגורמים העיקריים המשפיעים על ריכוז המזהמים הוא התנאים המטאורולוגיים.

אליעזר זנדברג: לפיכך ניתן לומר, כי בסמוך לרוב הכבישים הסואנים יימדדו ריכוזים גבוהים של זיהום אוויר.

אליעזר זנדברג: 3.

אליעזר זנדברג: בשנה האחרונה התכנסה ועדת מנכ"לים, שבה היו שותפים נציגים ממשרדי האוצר, הבריאות, התשתיות והתחבורה, בראשות מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה, לצורך גיבוש פעולות לצמצום הזיהום מכלי הרכב.

אליעזר זנדברג: חלק מהמלצות הוועדה כבר מיושם, ולגבי חלק מהן עדיין אין הסכמות בין הגורמים הרלוונטיים.

אליעזר זנדברג: מסמך המלצות סופי עתיד להיות מוגש בקרוב לממשלה, אם תושגנה הסכמות.

אליעזר זנדברג: הנושאים שהומלצו לביצוע על-ידי צוות המנכ"לים הם: א.

אליעזר זנדברג: בשנה האחרונה שופרה איכות הסולר לתחבורה ונאסר על תיסוף הבנזין בעופרת.

אליעזר זנדברג: כעת נדרש שיפור באיכות הבנזין נטול העופרת - הוכן תקן במכון התקנים, ונדרש צו מאת שר התשתיות לאימוץ התקן או חתימת שר התמ"ת על התקן כרשמי; ב.

אליעזר זנדברג: שיפור בדיקות הרישוי של כלי הרכב, תוך התאמת ערכי הפליטה המחייבים לדגמי הרכב החדשים; ג.

אליעזר זנדברג: הגדלת האכיפה כנגד בעלי כלי הרכב החורגים מהרמות המותרות; ד.

אליעזר זנדברג: הגבלת תנועת כלי רכב מזהמים ותמרוץ התקנת אמצעי הפחתה ברכבי דיזל כבדים; ה.

אליעזר זנדברג: עידוד גריטה של כלי רכב מיושנים.

אתי לבני: ואחרונה - שאילתא מס' 1623 של חבר הכנסת אמנון כהן.

אתי לבני: גם הוא אינו נוכח - לפרוטוקול.

אתי לבני: חבר הכנסת אמנון כהן שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ז בסיוון התשס"ד (16 ביוני 2004): פורסם, כי לפי מסמך סודי שהוגש למשרדך, 103 מפעלים ברחבי הארץ שאינם מוגנים בפני רעידות אדמה מאחסנים חומרים מסוכנים, דבר שיכול להביא, חלילה, להרג של אלפים ולפציעתם של עשרות אלפים.

אתי לבני: רצוני לשאול: 1.

אתי לבני: האם משרדך גיבש שיטת מיגון אופטימלית לחומרים הרעילים?

אתי לבני: 2.

אתי לבני: האם החלה פעילות בשטח למיגון החומרים הרעילים?

אתי לבני: 3.

אתי לבני: מה הוא לוח הזמנים להשלמת המיגון?

אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אליעזר זנדברג: המשרד לאיכות הסביבה גיבש, בעזרת צוות מומחים מהטכניון, שיטה לקביעת מידת המיגון של מתקני תעשייה, המשתמשים בחומרים מסוכנים, בפני רעידת אדמה.

אליעזר זנדברג: 2-3.

אליעזר זנדברג: בימים אלה מנוסה השיטה כפיילוט בחמישה מפעלים.

אליעזר זנדברג: בתום הפיילוט, בסביבות חודש ספטמבר 2004, יתבקשו 103 המפעלים מהרשימה שהזכרת, באמצעות תנאים ברשיון עסק והיתרי רעלים, לבדוק את מתקניהם על-פי אותה שיטה.

אליעזר זנדברג: במהלך שנת 2005 יתבקשו כל המפעלים הנ"ל למגן את מתקניהם, בהתאם לצורך, על-פי תוצאות הבדיקה.

אתי לבני: תודה רבה לשר אליעזר זנדברג, שענה על שאילתות.

אתי לבני: תם סדר-היום.

אתי לבני: ישיבת כנסת הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, י' בתמוז תשס"ד, 29 ביוני 2004, בשעה 16:00.

אתי לבני: ישיבת הכנסת נעולה.

אתי לבני: תודה רבה ולילה טוב לכולם.