ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וארבעים-ושמונה של הכנסת השש-עשרה, 2004-06-29 00:00

גדעון עזרא: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 34

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד–2004 34

אופיר פינס-פז: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 140 והוראת שעה), התשס"ד–2004 39

בנימין נתניהו: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשס"ד–2004 44

אהוד רצאבי: הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד–2004 47

אילן שלגי: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 57

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד–2004 58

לאה נס: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 89) (הקמת ועדה להנצחת זכרם של נרצחי טרור), התשס"ד–2004 61

נסים זאב: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד–2004 64

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום יום שלישי, י' בתמוז התשס"ד, 29 בחודש יוני 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: הנני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, רבים מהחברים היו מודאגים אתמול איפה היית.

ראובן ריבלין: אנחנו שמחים שאתה כאן.

טלב אלסאנע: אני שמח בשמחתכם.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, אדוני, שאתה רשאי להיות בכל מקום שתרצה.

טלב אלסאנע: יש כאלה שחושבים שהם קנו אותנו - - -

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בעוד דקה נפתח את ישיבת הכנסת, ואז, כהרגלנו ועל-פי מצוות התקנון, יהיו נאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: ודאי שכמה חברי כנסת יוכלו לייחד את דיבורם לחבר הכנסת טלב אלסאנע, וגם הוא יוכל לענות.

ראובן ריבלין: אם יתייחסו אליו גופו, הוא יוכל לדבר.

ראובן ריבלין: לפני שנתחיל את ישיבת הכנסת ואת סדר-היום, אני מזמין, לפי סעיף 53, את חברת הכנסת רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לאורך כל ההיסטוריה הצטיין עם ישראל בפדיון שבויים יהודים מצרתם.

רוחמה אברהם-בלילא: לוט, בן אחיו של אברהם אבינו, נשבה במלחמת המלכים.

רוחמה אברהם-בלילא: עם נפילתו בשבי, ראה אברהם אבינו חובה לעצמו לפדותו, ולשם כך רדף את שוביו של לוט ימים רבים והגיע למבואותיה של דמשק.

רוחמה אברהם-בלילא: כבר אז הובנה משמעותה של מצוות פדיון שבויים, ואברהם אבינו יצא למערכה צבאית, כשהיעד אינו כיבוש שטחים או הרג אויב, אלא מטרה אנושית ממדרגה ראשונה - החזרת שבויים לחיק משפחתם.

רוחמה אברהם-בלילא: גם כנסת ישראל לא שוכחת את רב-סרן רון ארד, את רב-סמל צבי פלדמן, את רב-סמל זכריה באומל, את רב-סמל יהודה כץ, את רב-טוראי גיא חבר ואת יונתן פולארד.

רוחמה אברהם-בלילא: לכם ולמשפחותיכם אני אומרת: אנו, נציגיו של עם ישראל, שנחל את מורשתו של אברהם אבינו, מבטיחים מתוך אהבת ישראל וההכרה באחדות ישראל לעשות בכל מקום מאמצים עצומים ככל שיידרש על מנת לעזור לכם, אחינו שבצרה, ולפדותכם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לא נשכח שעזאם עזאם נמצא בבית-הכלא בקהיר.

ראובן ריבלין: לפני שנשמע הודעה מסגן מזכיר הכנסת, אני מבקש מכם לעזור לי על מנת לקבוע מי רוצה להשתתף בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: נא להפעיל את ההצבעה ונא להצביע.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים, לאחר שחבר הכנסת יאמר את הודעותיו, יהיה חבר הכנסת אדלשטיין, שתמיד הוא אחרון.

מאיר פרוש: חבר הכנסת אלסאנע לא כאן.

מאיר פרוש: אולי - - - אותו.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת - החלטה בדבר תיקון טעות בחוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשס"ד-2004 - מטעם ועדת הכספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה שלישית: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 11), התשס"ד-2004, שלגביה התקבלה הסתייגות בקריאה השנייה - שהחזירה ועדת הכספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה ראשונה, מטעם ועדת הכלכלה: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ד-2004, של חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לסגן מזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת יולי אדלשטיין, ואחריו - חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, אין לי שום כוונה לייחד את הדקה לחבר הכנסת טלב אלסאנע, יהיה חשוב ככל שיהיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה, כדרכי מדי יום שלישי, להזכיר את גורלו של האסיר יונתן פולארד, שנמצא מעל 19 שנה בכלאו בארצות-הברית, ולעדכן את חברי הבית כי מול הכנסת מתקיימת כבר ימים מספר שביתת רעב של תיכוניסטים למען שחרורו של יונתן פולארד.

יולי יואל אדלשטיין: כל מי שמעוניין - זה לא מאמץ רב מדי לצאת ולעודד אותם ואולי לתרום ולו משהו לשחרורו הקרוב, אנחנו מאמינים, של יונתן.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מצטרף לקריאת חבר הכנסת אדלשטיין.

אופיר פינס-פז: כבר ביקרתי באוהל של בני-הנוער, הצעירים.

אופיר פינס-פז: אני יודע שחבר הכנסת מאיר פרוש הולך לשם עוד מעט.

אופיר פינס-פז: אני מציע שבאמת כולם יבואו לשם.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לוויכוח שהיה בממשלה בין טומי לפיד, שר המשפטים, לבין סילבן שלום, שר החוץ.

אופיר פינס-פז: על המקרה הזה נאמר: גם זה צודק וגם זה צודק.

צבי הנדל: אתה מבסוט.

קריאה: רק אתה טועה.

ראובן ריבלין: רבותי, לא, אין קריאות ביניים.

אופיר פינס-פז: לגוף העניין הייתי רוצה לומר: העם היהודי במשבר קשה.

אופיר פינס-פז: הוא הולך ומתמעט.

אופיר פינס-פז: במקומות רבים הוא גם נרדף על רקע יהדותו ומחוברותו למדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אני שמח שממשלת ישראל ייחדה ישיבה לנושא הזה, ואני חושב שהיא צריכה לעשות יותר מזה.

אופיר פינס-פז: מי שחושב שהסוכנות היהודית, עם כל חשיבותה, היא זו שתצליח לטפל בכל הבעיות שיש היום לעם היהודי, טועה בגדול.

אופיר פינס-פז: לדעתי, זו אחת המשימות המרכזיות שצריכות להיות לנגד עיניה של ממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת פינס-פז.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת רוני בריזון.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מה שקרה בשדרות עלול, חלילה, לקרות מחר בחדרה, בזיכרון, בעפולה ובבית-שאן, אם לא נעצור את התוכנית הנוראית הזאת.

גילה פינקלשטיין: על-פי התוכנית, עם השלמת המהלך לא תיוותר באזור נוכחות ישראלית קבועה של כוחות ביטחון ישראליים, והמהלך יאפשר רציפות טריטוריאלית פלסטינית באזור צפון השומרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, לא להפריע.

גילה פינקלשטיין: פרט לחורבן ימית ובנותיה, לא נעקרו מעולם יישובים עבריים בידי יהודים.

גילה פינקלשטיין: אסור שתרחיש ההרס העצמי של יישובים עבריים, שהתחיל בימית, ימשיך להתקדם מדרום צפונה לכיוון עזה.

גילה פינקלשטיין: המאבק על גוש-קטיף לא ידמה בכלל למאבק שהיה על חבל ימית.

גילה פינקלשטיין: עוצמת הרגשות של המאבק הזה היא משהו שאף אחד לא יוכל בכלל לדמיין.

גילה פינקלשטיין: איש לא מצפה שמשפחות גוש-קטיף תעמודנה שם לבדן.

גילה פינקלשטיין: הציבור הדתי-לאומי יעזוב הכול וירד לגוש-קטיף להיות עם משפחתו.

גילה פינקלשטיין: נגיע לשם בהמונינו.

גילה פינקלשטיין: אני מעריכה שאם, חלילה, נגיע למצב שיש איום ממשי על גוש-קטיף, נגיע לשם עשרות אלפים אנשי הציונות הדתית מכל רחבי הארץ.

גילה פינקלשטיין: תנו דעתכם על כך.

גילה פינקלשטיין: עדיין יש זמן להתעשת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רוני בריזון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת זחאלקה.

רוני בריזון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מחר בבוקר, בשעה 09:30, יתקיים בוועדת החינוך של הכנסת, בראשות חבר הכנסת שלגי, שנמצא כאן אתנו, דיון בנושא שהכנסת ממעטת מאוד לדון בו, והוא עניין היוצאים בשאלה, ובאופן ספציפי: השלמת ההשכלה שלהם.

רוני בריזון: כמי שמטפל ביוצאים בשאלה כבר הרבה מאוד זמן, אני יודע שאין קבוצה בארץ שהיא כל כך חסרת אב ואם כמו הקבוצה הזאת.

רוני בריזון: אנשים שיוצאים מחברה סגורה, אנשים שרוצים להשלים הכנסה, אנשים שרוצים להשלים השכלה, אנשים שרוצים ללכת לצבא, ואין להם מנחם, אין להם מטפל ואין להם מושיע.

רוני בריזון: הדברים האלה הם חמורים ביותר, מפני שאלה שחוזרים בתשובה, אלה שנמצאים בצד השני של המתרס, נהנים מתמיכה, מסיוע, מזרועות פתוחות וגם לא מעט מכספי מדינה.

רוני בריזון: על כן, אני מבקש מחברי הכנסת להופיע מחר, לשמוע ולהשתתף.

רוני בריזון: אני מבטיח שהדיון יהיה מעניין מאוד, כי אני אהיה שם.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת ליצמן.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, הבוקר ביקרתי בכלא "שאטה".

ג'מאל זחאלקה: בחוץ הפגינו משפחות מודאגות מהיחס לאסירים בתוך בית-הכלא.

ג'מאל זחאלקה: הסיפורים שנגולו לפני מפי האסירים מזעזעים.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן הפרה ברורה של החוק.

ג'מאל זחאלקה: נוהגים באסירים בחוסר שוויון.

ג'מאל זחאלקה: ההשפלות שאין להן שום הצדקה ביטחונית, מניעת זכויות של אסירים, צמצום כמויות האוכל, צמצום כמויות הספרים, היחס המשפיל, החיפושים שבהם מורידים לאנשים את כל הבגדים כדי לערוך עליהם חיפוש, ההתעללויות - כל אלה חייבים להיפסק מייד.

ג'מאל זחאלקה: סגן השר אמר שתיעשה בדיקה, אבל לא שמענו על הפרוצדורה של הבדיקה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש להקים ועדת חקירה בנושא הזה של כל המצב בבתי-הכלא בארץ ולהסיק את המסקנות הנכונות.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יעקב ליצמן, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת הנדל.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, בכלי התקשורת פורסם, שמשרד האוצר מתכוון להמשיך בביטול המענקים לזוגות צעירים גם בתקציב 2005.

יעקב ליצמן: אני חושב שמשרד האוצר טועה בזה.

יעקב ליצמן: המענקים הם כלי לעודד אנשים לרכוש דירות בפריפריה, והם ניתנים בעיקר לנזקקים.

יעקב ליצמן: לצערי, משרד האוצר ממשיך לפגוע בשכבות החלשות.

יעקב ליצמן: אני חושב שהגיע הזמן להפסיק את כל הגזירות האלו.

יעקב ליצמן: עם הגידול בהכנסות המדינה אפשר קצת להיטיב עם העם.

יעקב ליצמן: לא צריך כל הזמן רק להרע.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ליצמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת גדעון סער.

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש, חברות וחברי הכנסת, אתמול אמר ראש הממשלה: לא אתן לאף אחד לקלקל לי את תוכנית גירוש היהודים מגוש-קטיף.

צבי הנדל: לאיזה שפל מוסרי יכול להגיע ראש הממשלה ביום שבו נרצחים אנשים טובים, ילדים קטנטנים?

צבי הנדל: זה מה שמטריד אותו להגיד?

צבי הנדל: מייד אחרי זה, או לפני, בלי בושה, בוועדת החוץ והביטחון, הוא מקיים איזה מין דה-לגיטימציה, שאחרון התגרנים בשוק, הכי שפל, לא היה גורם לה, על הפיצויים - מי יקבל פיצויים ומי לא יקבל.

צבי הנדל: כאילו יושבים שם לא חבורה נפלאה של ציונים חלוציים מתיישבים, אלא איזו חבורת מושחתים שעכשיו הוא חושב שבשוחד, בכסף, אפשר לקנות אותם.

צבי הנדל: לא יעלה בידך, אדוני ראש הממשלה.

צבי הנדל: אי-אפשר ללכת נגד מדינה בצורה לא דמוקרטית, דורסנית ושפלה כמו שאתה הולך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני רוצה למחות על דבר שהפך לתופעה, והוא ההשתלחות של בכירי מפלגת העבודה בחברי הכנסת הערבים בכל פעם שהם כושלים בהצבעות.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לעשות זאת משני טעמים.

גדעון סער: ראשית, כי כל מי שמסתכל גם ברגע זה על המליאה יודע, כדבר שבעובדה, שאם יש אופוזיציה בבית הזה, זו קודם כול חברי הכנסת הערבים, ואי-אפשר להגיד זאת על סיעת העבודה.

גדעון סער: על זה יסכימו כולם, אופוזיציה כקואליציה.

גדעון סער: שנית, אי-אפשר להטיל דברים שהם ברמה של גזענות.

גדעון סער: בהצעת אי-אמון בשבוע שעבר נעדר - לא אזכיר שמות ואומר - חבר כנסת ממפלגת העבודה שמאוד תומך בהצטרפות מפלגת העבודה לממשלת אחדות.

אחמד טיבי: בכיר.

ראובן ריבלין: לא להפריע.

גדעון סער: אפילו בכיר.

גדעון סער: כולם בכירים במפלגת העבודה, כי כולם מועמדים לראש הממשלה.

אחמד טיבי: - - - הוזכר מעל הבמה.

גדעון סער: לא שמענו שום דבר, שום האשמה ושום מלה.

גדעון סער: לכן, צר לי לקבוע שהדברים נגועים גם בשקריות וגם בגזענות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: העסקה אתו.

אליעזר כהן: - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-מנחם, לך אני נותן סיום.

ראובן ריבלין: אתן לך גם דקות נוספות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת גדעון סער, אני מאוד-מאוד מעריך את ההגנה שלך על חברי הכנסת הערבים.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: זו התקפה עליכם.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אולי אדוני - - -

אלי בן-מנחם: רבותי, לא הפרעתי לכם.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אברהם, רק רגע.

ראובן ריבלין: רבותי, אלה נאומים בני דקה, ואתם תקפידו על המשמעת ועל הסדר לא רק משום שטובי שוטרינו נמצאים ביציע האורחים המכובדים.

ראובן ריבלין: כל טוב וברוכים הבאים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן-מנחם, בבקשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת סער, אני רק מקווה ומאחל לכולם, שתעשה את זה במשך כל הקדנציה, ארבע שנים, ולא בשיטת הפרד ומשול כשזה נוח לליכוד ולך בעיקר.

גדעון סער: - - -

אלי בן-מנחם: לשאלה - בעקבות האסון שאירע אתמול בשדרות נשמעו קולות, כי אם כוחות מד"א היו מגיעים לזירת האירוע בזמן, ייתכן שחייו של אפיק זהבי-אוחיון היו ניצלים.

אלי בן-מנחם: טענות דומות נשמעו גם היום בנוגע לנפילת הטילים ביישובי הנגב המערבי, שבהם נפצע באורח בינוני אדם אחד בשער-הנגב.

אלי בן-מנחם: שדרות הוגדרה כבר בפברואר 2003 כיישוב קו עימות.

אלי בן-מנחם: הגדרת יישוב כיישוב קו עימות מחייבת היערכות כלכלית וביטחונית מיוחדת, לרבות היערכות מתאימה של שירותי מגן-דוד-אדום באזור.

אלי בן-מנחם: שירותי מגן-דוד-אדום חייבים להיות מתוגברים ולפעול בדרך הטובה ביותר ביישובי קו העימות.

אלי בן-מנחם: תושבי אזור הנגב המערבי סובלים זה זמן רב מאיום ה"קסאמים".

אלי בן-מנחם: הפעם, לרוע המזל, הטרור הזה גם גבה חיים יקרים.

אלי בן-מנחם: לסיכום, אני קורא לממשלה לפעול בכל דרך כדי לייעל את ההיערכות של שדרות והיישובים הסמוכים נגד האיום הזה.

אלי בן-מנחם: היערכות הולמת יכולה לא רק להציל חיים, אלא גם להרים את מורל התושבים, לשפר את מצבם הכלכלי ולחזק את עמידתם האיתנה כנגד הטרור.

אלי בן-מנחם: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: סגן היושב-ראש, אישרתי שאילתא בעל-פה לחבר הכנסת פרס בעניין זה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת שלגי.

אחמד טיבי: אדוני, אני רוצה לדבר על נושא התשתיות והכבישים.

אחמד טיבי: כבר יותר מפעם אחת הזכרתי את נושא התמרורים והכבישים הלא-סלולים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, כשאתה דיברת, ראיתי את חבר הכנסת טיבי - במקרה הסתכלתי עליו - והוא ישב בשקט ושמע כל מלה שאתה אמרת.

יעקב ליצמן: אני אכבד אותו.

אחמד טיבי: יכול להיות שהוא רוצה ללמד את חבר הכנסת אלסאנע איך לנצל הזדמנויות.

יעקב ליצמן: לא.

אחמד טיבי: מאז שאני מעלה את הנושאים האלה, שום דבר כמעט לא התרחש בנושא שיפור התשתיות בעיקר במגזר הערבי.

אחמד טיבי: אמרתי שהדרישה היא רמזורים וכבישים.

אחמד טיבי: אדוני, תתאר לעצמך שבצומת מסוים, למשל, נהרגו חמישה אנשים - צומת טייבה - ונפצעו רבים, ובכל זאת משרד התחבורה עדיין בודק את האפשרות להקים ולהציב רמזור במקום.

אחמד טיבי: הדבר זועק לשמים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן שלגי, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חברת הכנסת קולט אביטל.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, גם אני מברך את ממשלת ישראל על כך שהיא פגשה ושמעה אתמול את אנשי המכון לתכנון מדיניות העם היהודי.

אילן שלגי: עם זאת, למרות השותפות האמיצה שיש, וטוב שיש לנו, עם העם היהודי, אין לתת לעם היהודי מעמד קבוע של שותף בהחלטות, כל עוד הוא איננו אתנו.

אילן שלגי: אני מאמין שיבוא יום ורוב העם היהודי אומנם יתכנס כאן אתנו במדינת היהודים.

אילן שלגי: היום אנחנו נעביר כאן בבית בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את חוק הרצל.

אילן שלגי: אבל, חזונו והמשימה הציונית עדיין לא תמו.

אילן שלגי: כאשר יגיעו לכאן היהודים שרוצים להשתתף אתנו בהחלטות, אנחנו נקבל אותם באהבה רבה.

אילן שלגי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת שלגי.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריה - חברת הכנסת רוחמה אברהם.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, התכוונתי לדבר על דבר אחר, אבל כיוון שאני רואה ביציע הרבה מאוד נציגים של משטרת ישראל אני רוצה, בשמי ובשם חברי, לברך את האורחים שלנו ממשטרת ישראל, להגיד שאני נמנית דווקא עם אלה שחושבים שעבודתם טובה ונאמנה, ולנצל את היותם כאן ואת חילופי כוח-האדם בפיקוד הבכיר של המשטרה כדי להזכיר שני נושאים שחשובים לנו ושחוזרים בכל דיונינו כאן.

קולט אביטל: דבר ראשון, אנחנו מבקשים היערכות מוגברת בכל מה שנוגע לאלימות במשפחה.

קולט אביטל: אנחנו חושבים שהמשטרה עשתה לא מעט מאמצים, אבל לא מספיקים, כי מדי חודש אנחנו דנים כאן בעוד רצח ובעוד רצח.

קולט אביטל: דבר שני, אני רוצה לפנות אליהם ולבקש שיטילו על כוח-אדם נוסף במשטרה את הקשר עם ציבור העולים, בעיקר דוברי הרוסית והאמהרית, שלא תמיד מוצאים מזור במשטרה.

קולט אביטל: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת רוחמה אברהם, ואחריה - חבר הכנסת מאיר פרוש.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מצטרפת לחברתי קולט אביטל, וגם אני מברכת אתכם על העבודה הקשה והמסורה שאתם עושים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מחזקת אתכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאני מדברת בשם כל חברי הבית הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: לנושא אחר - בדקות אלה אמור לנחות בישראל שר החוץ הצרפתי.

רוחמה אברהם-בלילא: למרות החרם שמטילים הממשל האמריקני וממשלת ישראל על רב-המרצחים, הטרוריסט ושודד המיליונים, יאסר ערפאת, שר החוץ הצרפתי מתכוון לבקר וללון במוקטעה.

רוחמה אברהם-בלילא: למרות העובדה שממשלת ישראל הבהירה לו, כי אם ייפגש עם המושחת ערפאת יסרבו שרי ממשלת ישראל להיפגש עמו, הוא לא שינה כהוא זה את כוונתו לפגוש את הרוצח השפל הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מגנה ומוקיעה בכל לשון את התנהגותו המתנשאת והמשתלחת של השר הצרפתי, וקוראת גם לממשלת ישראל לגנותה ולמנוע בכל דרך את הביקור המקומם והמיותר הזה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו - חבר הכנסת דהאמשה.

אחמד טיבי: משתלחת עליו - - - המשתלחת.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אברהם, כל מלה שאמרת נשמעה.

אחמד טיבי: זו לא היתה השתלחות - - - אני מתפלא עליך.

ראובן ריבלין: יש לה ממי ללמוד.

רוחמה אברהם-בלילא: עד עכשיו קיבלתם מחמאה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה?

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, יש אנשים ששומעים דברים קשים על מנהיגים אחרים בתוך מדינת ישראל, כמו שר הביטחון, כמו הרמטכ"ל, והם שומעים, נושכים את לשונם - - -

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: בוודאי לא בנאומים בני דקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, אתה עד לכך שאתמול שאלתי מדוע יש לשר הפנים סגן - סגן שר הפנים ויקטור בריילובסקי.

מאיר פרוש: שאלתי את זה בקשר לאמירה של ממלא-מקום ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אני שואל אותך, אדוני יושב-ראש הכנסת, 31 בני אדם טבעו בחופי הרחצה - 11 מהם מתו, 11 פונו במצב קשה, תשעה מהם במצב שבין קל לבינוני.

מאיר פרוש: מדוע שר הפנים לא טיפל בבעיית השביתה של המצילים?

מאיר פרוש: הבנתי שהוא לא מטפל בכך משום שבקרב המצילים אין אף אחד דתי.

מאיר פרוש: לכן אני מבין שצריך סגן שר הפנים, שאולי הוא יטפל בשביתה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, שמצביע תמיד נגד ולכן אני לא מוצא אותו, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת צ'יטה כהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היום היה לי הכבוד לבקר אסירים בכלא "הדרים".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להצביע על פן אחר של התעללויות באסירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר באסירים פלסטינים, ביטחוניים במיוחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אסיר אחד, שבקושי שוקל כ-50 קילוגרם, רצה להיות בזמן הביקור של המשפחה שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם הרי שבתו שנה ולא קיבלו ביקורי משפחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסוף הבטיחה להם הנהלת השב"ס, שהם יקבלו שלושה-ארבעה ביקורים ורק לאחר מכן יסירו את המחיצות, והביקור יהיה בתנאי מינימום, שבהם הם יוכלו לשמוע ולראות אחד את השני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האסיר הזה נכנס לחדר הביקורים כאשר מחיצה פלסטית עבה מפרידה בינו לבין המשפחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא בקושי הצליח לראות אותם, ואת הקשר הוא עשה בטלפון, מין אינטרקום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האסיר התלונן שאי-אפשר לדבר בטלפון, אבל הסוהר התעקש שהטלפון תקין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תקין, לא תקין, ובינתיים באו כעשרה קצינים, רמסו אותו בידיים וברגליים, נתנו לו מכות נמרצות וסחבו אותו לצינוק למשך עשרה ימים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי מושחת כאן?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה חברת הכנסת אברהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שמתנהג בשחיתות - איפה השחיתות ואיפה הרגישות, ועוד לדבר על צרפת, אם החירויות והמהפכה הצרפתית, ועל אדם שבא לבקר אדם שגם הוא נמצא במעצר על כורחו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, זה נאום בן דקה.

ראובן ריבלין: אדוני צריך להבין, שיכול להיות שהנושא הזה מצדיק הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: בנאום בן דקה, אדוני צריך להסתפק בדקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אליעזר כהן, הלוא הוא צ'יטה, בבקשה.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש הקואליציה, אדוני השר עזרא, בשבוע שעבר צה"ל נתן לנו דוגמית של מה שהוא יכול לעשות כשהוא נכנס לשכם וריסק שם קן של נחשים.

אליעזר כהן: כמה קנים של נחשים כאלה יש בסביבה שלנו?

אליעזר כהן: 10? 15? 25?

אליעזר כהן: תנו לי לגלות ולהזכיר לכם, שצה"ל הגדול השמיד את כל צבא מצרים ואת כל צבא סוריה במלחמת יום כיפור, על אלפי הטנקים והמטוסים שלהם.

אליעזר כהן: צה"ל יכול לעשות את העבודה הזאת, והוא צריך לעשות את העבודה הזאת כמה שיותר מהר וכמה שיותר יסודי, כדי לחסל כל טרוריסט ולשים יד על כל כלי הנשק.

אליעזר כהן: סיעת האיחוד הלאומי אומרת את זה לממשלה שלך, השר עזרא, כבר שלוש שנים.

אליעזר כהן: לא הינתקות, לא חוזה שלום ולא בטיח יושג עד שלא תעשו את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: זאת עונת הבטיחים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ואסל טאהא, ואחריו - חבר הכנסת איוב קרא.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רציתי להתייחס לתופעה שחוזרת על עצמה כל שנה כאשר רשות העתיקות מפטרת עובדים.

ואסל טאהא: השנה מספר המפוטרים היה גדול יותר, פיטרו 250 עובדים ועובדות, שעושים מלאכה מאוד טובה התורמת לחינוך, למדע, לארכיאולוגיה.

ואסל טאהא: הם משמרים בתים ואתרים היסטוריים חשובים.

ואסל טאהא: פיטוריהם יפגעו גם במדע, גם בחינוך, גם בתרבות וגם במשפחות שייזרקו למעגל האבטלה.

ואסל טאהא: אני קורא לכנסת לתמוך בהקפאת פיטוריהם ולהחזיר אותם לאלתר לעבודתם הטובה והיפה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, ואחריו - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הפעם אני רוצה לדבר על החוצפה של מפלגת העבודה.

איוב קרא: על אף ההבדלים האידיאולוגיים והעקרוניים ביני לבין חברי חברי הכנסת הערבים - -

יצחק כהן: הם לא פה.

איוב קרא: - - אני רוצה לומר, שבעולם הזה כבר אין משרתים ואדונים, במיוחד לא בישראל.

איוב קרא: אתם הרגלתם את הציבור הערבי - אתם, ולא הליכוד - שאתם חושבים שבמדינה הזאת יש משרתים ואדונים.

איוב קרא: רק בשבוע שעבר נעלם חיים רמון במתכוון מהצבעה פה, ואיש לא דיבר.

איוב קרא: לפני שבועיים עלתה הצעת חוק לפיזור הכנסת, של חבר הכנסת דהאמשה, והם נמנעו.

איוב קרא: עכשיו הם באים להטיף מוסר לחבר כנסת ערבי על כך שלא התייצב בהצבעה, אף שזה נבע מסיבות אובייקטיביות.

איוב קרא: אין לנו שום זיקה לזה.

איוב קרא: אני רוצה לבקש מכם שתפסיקו להאשים אותם, כי גם כשפרס הפסיד מול קצב, האשמתם אותם בהפסד.

איוב קרא: אתם עשיתם את כל המלחמות, אבל אתם רואים את עצמכם כראשי מחנה השלום.

איוב קרא: המחנה הזה קרס כמו אוהל.

איוב קרא: הגיע הזמן שתדעו את זה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עסאם מח'ול - בבקשה, אדוני.

אלי בן-מנחם: על זה אומרים, שעל ראש הגנב בוער הכובע.

ראובן ריבלין: רבותי, אני רואה שהיום הנאומים בני דקה מעוררים סערה.

ראובן ריבלין: אני משאיר את טלב אלסאנע בתור הפרפראות של היום.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, אתמול הגישה הסניגוריה הציבורית דוח על המצב בבתי-הכלא.

עסאם מח'ול: זה דוח קשה ומעורר דאגה רבה לגבי האסירים.

עסאם מח'ול: בשבוע שעבר ביקרתי בכלא "שאטה", וביוזמתי התקיים בוועדת הפנים דיון בנושא התנאים הקשים והבלתי-אנושיים השוררים בכלא "שאטה".

עסאם מח'ול: הוחלט על סיור מתוקשר של ועדת הפנים שם.

עסאם מח'ול: אחד הדברים שחשוב להדגיש הוא תנאי ההמתנה של בני משפחות האסירים.

עסאם מח'ול: הם יכולים לחכות במשך שעות מחוץ לכותלי בית-הכלא, כאשר אין שם סככה, שירותים או דבר אחר המאפשר למשפחות - אמהות, זקנים, גברים וטף - להמתין.

עסאם מח'ול: הדבר המדאיג בדוח של הסניגוריה הציבורית הוא העדר גישה לקבלת טיפול רפואי לאסירים, שמסתובבים עם בעיות קשות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אלה גם כן עניינים שצריך להעלות אותם על סדר-היום, ולא בנאומים בני דקה, אבל, אדוני העלה את הנושא.

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת אריה אלדד, ואחריו - חבר הכנסת בשארה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, הטיעונים המושמעים בימים אלה להצדקת תוכנית הנסיגה החד-צדדית הופכים להיות טיעונים מעולם הפיזיקה - הקטנת החיכוך.

אריה אלדד: מי ששומע הבוקר, למשל, את ממלא-מקום ראש הממשלה, בכלל חושב שהוא בא להגן על המתיישבים – 7,500 בתוך מיליון, צריך להקטין את החיכוך, צריך לחסוך כוחות צבא גדולים וסכומי כסף אדירים שמושקעים כדי לשמור עליהם.

אריה אלדד: בימים האלה של נפילת "קסאמים" על מערב הנגב הטיעון הזה נשמע קצת מנותק מהמציאות, אבל, כאמור, ראש הממשלה לא ייתן לניתוק פתיל חייו של פעוט לנתק את תוכנית ההינתקות שלו.

אריה אלדד: אני מניח שאם הטיעונים האלה על חיסכון בכוח-אדם ובכסף נכונים, אנחנו צפויים בקרוב לשמוע את נציגי מערכת הביטחון באים ודורשים לקצץ לפחות שליש מכוח-האדם המוקצה היום להגנה על יישובי חבל-עזה וכן מהתקציב המוקדש לעניין.

אריה אלדד: לכן צפוי חיסכון תקציבי ניכר.

אריה אלדד: אני מציע שהחיסכון הזה יוקצה לבניית מקלטים, הרבה מקלטים.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אריה אלדד, שהלוואי שנבואתו תתבדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני בטוח ששר החוץ של צרפת, היו לו המניעים שלו כמדינה שלא לציית ולא לקבל הוראות של מדינה במזרח התיכון לגבי מדיניותה של מעצמה באזור.

עזמי בשארה: אבל לא מן הנמנע גם שהוא קרא את עמוס מלכא, ושהוא החליט שלא יהיה יותר ישראלי מאשר עמוס מלכא או יותר ציוני מאשר עמוס מלכא לגבי האופן שבו נוצרה התדמית החדשה של יאסר ערפאת שאחרי תקופת פרס נובל - איך ישראל הצליחה ליצור לו תדמית אחרת - ושהוא לא יציית לתעשיית התדמיות הישראלית.

עזמי בשארה: מה עוד שהוא הסתכל בוודאי מזרחה, וראה מה קרה למעצמה אחרת בעירק, שמסרה תחת החשכה, כמעט בחשאי, את הריבונות, והמושל כמעט נראה בורח במסוק משם.

עזמי בשארה: אני חושב שאנחנו לא בעידן שמעצמות באזור יישמעו להוראות ולפקודות מדינת ישראל לגבי מדיניותן בעולם הערבי.

עזמי בשארה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני לא נאמתי, רק הייתי רוצה להעיר ברשות הדיבור שלי - פחות מחצי דקה - שבכל זאת היה - - -

עזמי בשארה: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, אני לא מדבר על הצרפתי ולא מדבר על מה שאתה אמרת.

ראובן ריבלין: אני רק אומר דבר אחד, השבוע היה דבר שהוא בכל זאת מעורר מחשבות וגם תגובה, שיאסר ערפאת הודיע שבאולימפיאדה הוא מכריז על "הודנה" - הוא לא יורה למחבלים להרוג אנשים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני אמרתי רק את דברי, ואני ממשיך – אחרי חבר הכנסת בשארה יבוא חבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אורי אריאל.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס למחקר שהתפרסם היום לגבי חוסר הפרטיות של החולים הבאים לחדרי מיון.

מגלי והבה: התפרסם מחקר שהטענה הבסיסית שלו היא, ש-93% מהחולים נשאלים בחדרי מיון שאלות על דברים אינטימיים לפעמים, שפוגעים בהם, כך שאותם חולים סובלים פעמיים.

מגלי והבה: אני מברך את האחות הראשית בבית-החולים "הדסה", שערכה את המחקר בשיתוף פעולה עם אנשים שסובלים מהתופעה הזאת.

מגלי והבה: אני חושב שהגיע הזמן שחולים שבאים לטיפול בחדרי מיון – ושלא נזדקק לביקור הזה – יזכו לפרטיות, בייחוד בפרטים האינטימיים ביותר שלהם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, אחריו – חבר הכנסת יצחק כהן, ויסיים חבר הכנסת טלב אלסאנע, לו ניתן שתי דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמענו היום בוועדה לענייני ביקורת המדינה את ראש הממשלה, שהוא גם שר הדתות, על קריסת שירותי הדת במדינת ישראל.

אורי אריאל: הנושא עלה פה במליאה פעם אחת ברשות היושב-ראש באופן חריג, ופעמים רבות אחרות על סדר-היום כהצעות דחופות, כשאילתות, שעל חלקן ענה השר המקשר גדעון עזרא.

אורי אריאל: אבל, עם ההבטחות האלה עוד לא מצאנו ולא גילינו אדם אחד שיכול לקנות משהו במכולת.

אורי אריאל: לצערנו הרב, גם היום שמענו הבטחות חשובות מראש הממשלה, שהוא גם שר הדתות, אלא שגם הפעם, ב-1 בחודש יוני עד 10 ביוני, שזה המועד האחרון לתשלום משכורות, לא הגיעו המשכורות לחשבונות הבנק של עובדי המועצות הדתיות, לעומת חברי הכנסת, שברוך השם, היושב-ראש והחשב מקפידים שמשכורותיהם יגיעו בזמן.

אורי אריאל: תודה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, ויסיים חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אחריו יעלה השר גדעון עזרא וישיב על חלק מההערות שהערתם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

יצחק כהן: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, יש ויכוח כואב ומלא דמים, תרתי משמע, על חבלי ארץ-ישראל בינינו לבין הפלסטינים, בינינו לבין מדינות ערב.

יצחק כהן: אנחנו טוענים על זכותנו בארץ-ישראל כארץ אבות, כי זאת מולדתנו, כי זאת ארצנו, אין לנו מדינה אחרת.

יצחק כהן: כל הטיעון הזה, אדוני היושב-ראש, יונק ממקור אחד ויחיד, מתורת ישראל.

יצחק כהן: ממשלה שמנתקת את הזהות היהודית של מדינת ישראל מארץ-ישראל, זאת אומרת מאבדת את כוח הזכות ונשענת רק על זכות הכוח, היא ממשלה מאוד מסוכנת.

יצחק כהן: היא ממשלה שמביאה עם שלם וחבל ארץ שלם לידי סכנה קיומית.

יצחק כהן: כפי שציין ידידי אורי אריאל, היום התקיים בוועדה לענייני ביקורת המדינה דיון על קריסת שירותי הדת.

יצחק כהן: איך אדוני נוהג לומר?

יצחק כהן: אנחנו ניתן את הדין על תימהון לבב, על חטא שחטאנו בתימהון לבב.

יצחק כהן: כשראש ממשלה אומר "לא ידעתי" - שנה וחצי הממשלה שלו הורסת כל זיקה יהודית ומוחקת כל ערך יהודי, יחד עם המפד"ל - - -

ראובן ריבלין: אדוני עבר מראש הממשלה למפד"ל?

ראובן ריבלין: לאדוני יש דקה.

יצחק כהן: אני מסיים, משפט אחרון.

יצחק כהן: הממשלה הזאת היא ממשלה שמהווה סכנה קיומית למדינת ישראל, מכיוון שהיא מאבדת לנו את כוח הזכות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חלילה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע - דקה אחת לנאום ודקה אחת לתגובות, ביחד שתי דקות.

צבי הנדל: דקה להיום ודקה לאתמול.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, את הדקה הראשונה אני אקצה לנושא חשוב.

טלב אלסאנע: התחייבתי בדיון הקודם, שמדי שבוע אני אקרא שמות של יישובים לא-מוכרים בנגב, כי לכל יישוב יש שם.

טלב אלסאנע: בדקה הראשונה אתייחס ליישובים הבאים: אלמסאעדיה, שבו מתגוררות 500 נפשות, עוגאן - 1,000, אלמקימן - 1,000, עמרה - 1,000, אלטויל - 500, סעוה – 600, חרבת-אלוטן – 1,000, עתיר - 500, תלארשיד – 2,700, אלגרה – 1,700, אלגרין – 3,500.

טלב אלסאנע: אני אמשיך בדיון הבא.

טלב אלסאנע: לגבי הנושא עצמו, אני רוצה לציין שאתמול, בזמן הדיון, הייתי בכנס מאוד חשוב, כנס הוקרה והערכה למורה בנגב, שנקבע לפני שבועות, ובו השתתפו מנהלת המחוז הגברת עמירה חיים ומזכ"ל הסתדרות המורים מר וסרמן.

טלב אלסאנע: העוזרת שלי כאן היתה אמורה לעשות קיזוז, והיא לא עשתה, וכאן הטעות.

טלב אלסאנע: התקשרתי לחברי דהאמשה ברגע האחרון שיעשה קיזוז, כי טעויות קורות.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, הבעיה היא התנהגות מפלגת העבודה.

טלב אלסאנע: אני שואל, מה מקור הזכות שלהם או הסמכות שלהם לבוא אלי בטענות?

טלב אלסאנע: מי הם?

טלב אלסאנע: האם אני חייב להם דין-וחשבון?

טלב אלסאנע: אם אני חייב דין-וחשבון, אני חייב אותו לעצמי או לסיעתי.

אורי אריאל: או לגדעון סער.

אורי אריאל: ..

טלב אלסאנע: המפלגה הזאת, מפלגת העבודה, לפני פחות מחודש החליטה בלי לשאול אותנו, השותפים שלה באופוזיציה, לתת רשת ביטחון לממשלת שרון.

גלעד ארדן: - - -

טלב אלסאנע: כשהיא ראתה שהחיזורים שלה לא עוזרים, היא חזרה בה והשתלבה עם האופוזיציה - משכה אי-אמון, הגישה אי-אמון.

טלב אלסאנע: היא מוציאה שם רע לפוליטיקה.

טלב אלסאנע: הדבר האחרון שאני רוצה לציין - הגיע הזמן להבין שאנחנו עצמאים, ואנחנו דוחים בבוז את הפטרונות הזאת, את האדנות הזאת.

טלב אלסאנע: אנחנו נחליט על העמדה שלנו באופן עקרוני.

טלב אלסאנע: כשחבר הכנסת רמון נעלם, אף אחד לא בא בטענות שקנו אותו.

טלב אלסאנע: ערבי מצביע - כאילו קונים אותו, מוכרים אותו.

טלב אלסאנע: מפלגת העבודה לא קנתה אותנו, הליכוד לא קנה אותנו.

טלב אלסאנע: אנחנו מחליטים וקובעים איך אנחנו נצביע באופן עצמאי.

טלב אלסאנע: אנחנו לא חייבים דין-וחשבון לאף אחד חוץ מלבוחרים שלנו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

צבי הנדל: כמה?

צבי הנדל: כמה?

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר גדעון עזרא - - -

טלב אלסאנע: סליחה, אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה.

טלב אלסאנע: על-פי תקנון הכנסת, אני חייב להעביר את לוח הזמנים שלי לדליה איציק ביום, בלילה, איפה אני אהיה?

טלב אלסאנע: אני רוצה לדעת - אם אני חייב, אני אעביר לה את זה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אתה לא חייב לאף חבר כנסת דין-וחשבון.

ראובן ריבלין: בקשר לדליה איציק, אני עוד צריך לחשוב על זה.

צבי הנדל: אבל לגדעון סער כדאי שיעביר.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מציע שגם בשבוע הבא לא תבוא, אנחנו לא נכעס.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא לשבת, לא לקרוא קריאות ביניים בעמידה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, נא לשבת.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מתחיל אתך.

גדעון עזרא: אתה קראת לנו שמות של יישובים בלתי מוכרים.

גדעון עזרא: אני אומר לך, אין יום שעובר שאני לא מקבל טלפון, חבר הכנסת טלב אלסאנע, מאזרחים, אם מבאר-שבע, אם מדימונה ואם מערד, על כך שיישובים חדשים הולכים ומוקמים על אם הדרך.

גדעון עזרא: אז אני לא יודע על מה אתה מדבר, אבל אני אומר לך שכמות היישובים הולכת ותופחת, למגינת לבם של כל שומרי החוק במדינת ישראל.

גדעון עזרא: אני מאוד מקווה שהממשלה הזאת תצליח, בין שאר הבעיות שיש לה, גם לטפל בעניין הזה.

גדעון עזרא: הנושא השני, אני מוכרח לומר שלבנו עם שדרות.

גדעון עזרא: העלו כאן את הנושא של עזרה לשדרות.

גדעון עזרא: לפי דעתי, ראש הממשלה שנמצא כרגע בשדרות בוודאי שומע את כל מצוקות המקום, שגם היו מוכרות לו קודם.

גדעון עזרא: אין לי גם ספק שאנחנו צריכים לתת עדיפות לטיפול בשדרות בתקופה הקרובה.

גדעון עזרא: אנחנו מאמצים אל לבנו את היישוב הזה, ומבכים יחד עם תושבי שדרות על האסון שקרה להם אתמול.

צבי הנדל: תילחמו בטרור.

גדעון עזרא: לגבי המלחמה בטרור, אני חושב שכולכם יודעים - אתה, חבר הכנסת הנדל, שחי בגוש-קטיף, ואחרים יודעים - שצה"ל, שירותי הביטחון ומשטרת ישראל עושים כל מה שהם יכולים על מנת לבער את הטרור.

גדעון עזרא: אני לא מדבר על ססמאות, אני מדבר על התכל'ס, ידיעה ומימושה, ידיעה ומימושה, ואני לא מכיר אף מדינה אחרת שהמלחמה שלה בטרור כל כך מתקדמת, כל כך מתוחכמת, עם שירותי המודיעין שלנו, ואני מאחל להם הצלחה.

גדעון עזרא: היתה פה שורה של שאלות לגבי אסירים פלסטינים, בכלא "הדרים", בכלא "שאטה".

גדעון עזרא: אני דוחה בשאט-נפש את כל הביקורת שיש לגבי כלא "שאטה", ואני מציע לכל מי שיש לו ביקורת - יש מחלקה לחקירות שוטרים - -

עסאם מח'ול: סיור מתוקשר, זה טוב.

גדעון עזרא: - - להעביר את כל הדברים הפרטניים.

גדעון עזרא: כל הסיפור של חלונות הזכוכית בבתי-הכלא הוא תוצאה של ניסיונות בלתי פוסקים להבריח אל בין כותלי הכלא ציודים כאלה ואחרים, שגורמים נזק לביטחון המדינה.

עסאם מח'ול: אתה מפשיט אותם אחר כך ובודק אותם.

גדעון עזרא: כל הניסיונות של חברי כנסת לתמוך באוכלוסייה שמפירה את הצווים והכללים בבתי-הכלא, אני חושב שהם ניסיונות נואלים.

גדעון עזרא: לגבי התשתיות במגזר הערבי, חבר הכנסת טיבי – ואני מתייחס לבקשות שלכם – דיבר על רמזור בטייבה.

גדעון עזרא: אחד הדברים שרצינו לעשות בוועדת-לפיד זה להיפגש עם ראשי המגזר הערבי ולשאול אותם, בתקציבים שיש – לא בתקציבים שאין – מהו סדר העדיפויות שאתם הייתם רוצים.

גדעון עזרא: אבל אתם לא מצאתם לנכון להיפגש עם חברי הוועדה, ואל תתפלאו אחר כך אם סדר העדיפויות יהיה שונה ממה שאתם חושבים.

גדעון עזרא: תדע לך דבר אחד, לא היה כמעט הבדל בין השקפותיו של בני אלון להשקפותיו של שר המשפטים טומי לפיד בנושא של הטיפול במגזר הערבי.

גדעון עזרא: לגבי המכון לתכנון מדיניות העם היהודי והישיבה השבוע - אני חושב שהישיבה היתה חשובה.

גדעון עזרא: ראש הממשלה אמר, שתתקיים ישיבה כזאת אחת לשנה.

גדעון עזרא: אני חושב שהקשר של עם ישראל עם העם היהודי הוא חשוב, חשוב לנו לשמוע אותם וחשוב להם לשמוע אותנו.

גדעון עזרא: נושא אחרון: בשבוע שעבר העלו בפני כאן שני נושאים, שמייד אחרי הישיבה טיפלתי בהם.

גדעון עזרא: האחד היה תקציב הישיבות והשני היה נושא מפעל "פרוטרום", שחבר הכנסת מצנע דיבר עליו.

גדעון עזרא: אתה, חבר הכנסת מצנע, אמרת שכעבור שעתיים קיבלת שיחה ממנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה.

גדעון עזרא: אני אומר את זה לחברי הכנסת על מנת שתעשו שימוש בכלי הזה, אם אתם רוצים לקדם נושאים ספציפיים.

גדעון עזרא: אני אשמח להעביר את זה למשרדים הרלוונטיים.

גדעון עזרא: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכבוד השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ברצוני לקבל בברכה את המשלחת הפרלמנטרית המכובדת מטנזניה, אשר עורכת בימים אלה ביקור רשמי בישראל והיום היא אורחת הכנסת.

ראובן ריבלין: לטנזניה ולישראל מערכת קשרים ענפה, ובין שתי המדינות מתנהל שיתוף פעולה הדוק מאז קיבלה טנזניה עצמאות, בשנת 1964.

ראובן ריבלין: ישראל מעוניינת להעמיק ולהרחיב את היחסים הבילטרליים בתחומים שונים.

ראובן ריבלין: אני שולח מכאן, דרך המשלחת הנכבדה, מסר של ידידות מכנסת ישראל לאזרחי טנזניה, לפרלמנט שלה ולמנהיג המדינה.

ראובן ריבלין: אני מקווה כי ביקור זה יהווה נדבך חשוב לחיזוק הקשרים בין המדינות בכלל ובין בתי-המחוקקים בפרט.

ראובן ריבלין: ברוכים הבאים.

ראובן ריבלין: Welcome to Israel, welcome to Jerusalem, the capital of Israel, and welcome to the Israeli Parliament, the Knesset, shrine of the Israeli democracy.

ראובן ריבלין: Thank you, and have a nice time in our country.

ראובן ריבלין: ציון יום המאבק בתאונות הדרכים

ראובן ריבלין: אנחנו מציינים היום את יום המלחמה בתאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: הכנסת מציינת ביום זה גם את יום הבטיחות בדרכים, והלוואי שכך יהיה.

ראובן ריבלין: תאונות הדרכים הפכו מזמן למכת מדינה, והן האויב הגדול ביותר של העם בישראל.

ראובן ריבלין: כשאדם עולה לרכבו בבוקר, הוא אינו יודע מה צופן לו הכביש, מה ממתין לו בדרכים.

ראובן ריבלין: למעשה, נתיבי המדינה הפכו לשדה קרב, הקוטל מאות ופוצע אלפים מדי שנה.

ראובן ריבלין: המחדל הנורא שלנו הוא חינוכי-תרבותי.

ראובן ריבלין: הנהג הישראלי מצטיין בחוסר סבלנות, ביהירות, בגסות רוח ובשחצנות.

ראובן ריבלין: הוא תמיד ממהר, חייב להיות ראשון, לעקוף ולחתוך.

ראובן ריבלין: אנו, נבחרי הציבור, צריכים להוות דוגמה.

ראובן ריבלין: אם רק נלמד מעט צניעות ותרבות הדיבור גם כאן במליאת הכנסת, בסגנון ההתנהגות, בסבלנות וסובלנות, ישפיע הדבר בהכרח גם על תרבות הנהיגה הישראלית ויציל נפשות שהיום הן קורבנות שווא.

ראובן ריבלין: אני מבקש לברך את חבר הכנסת ארדן על כך שיזם את הדיון המיוחד היום בנושא הבטיחות בדרכים.

ראובן ריבלין: אני מצר על כך שחברי כנסת, אשר מרבים לבוא ולהצביע בכל מיני עניינים, בנושאים שהם בנפשה של המדינה ובנפשם של אזרחי המדינה, מדירים את רגליהם, ועל כך יש להצטער.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת גלעד ארדן להיות ראשון הדוברים בהצעות לסדר-היום בנושא ציון יום המאבק בתאונות הדרכים בכנסת.

ראובן ריבלין: אחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אחריה - חבר הכנסת עמרם מצנע, אחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו - חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעות לסדר-היום מס' 3925, 3977, 3991, 4000 ו-4003.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך באמת על שייחדת את הזמן הזה היום במליאה כדי לקיים דיון בנושא הכל-כך חשוב הזה.

גלעד ארדן: ובאמת, לולא הפתיחות שלך והנכונות שלך לפחות להקשיב ולהירתם למאבק הזה, זה לא היה קורה פה בכנסת, ולכן שוב תודה רבה.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני הכנתי נאום כתוב, אבל לפני כן אני רוצה להגיד כמה מלים כיוון שאתה הזכרת את זה.

גלעד ארדן: כשמדברים על הנתק בין נבחרי הציבור לבין הציבור, אולי באמת כדאי להסתכל פה על האולם הזה ולהבין על מה מדובר.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, אתה באמת הזהרת אותי כבר לפני כמה חודשים, אבל לא האמנתי שכך זה ייראה.

גלעד ארדן: כשאנחנו מדברים על נושא שהשנה חלה בו עלייה כל כך דרמטית - מאז קום המדינה נהרגו כ-25,000 בני-אדם, יותר מאשר בכל מלחמות ישראל ובכל הפיגועים גם יחד - ושגורם נזק כלכלי למדינה, מעבר לחיי האדם, של כ-12 מיליארד שקלים, וכך נראית היום המליאה, אין לי אלא להצטער על כך.

גלעד ארדן: אני מקווה באמת שאנחנו נצליח לשפר את זה בעתיד.

גלעד ארדן: אבל, אולי בשביל זה חשוב שיהיה היום הזה, ואני אסביר למה אני מתכוון.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כפי שציינתי, מיום הקמת המדינה ועד סוף שנת 2003 נהרגו בתאונות דרכים במדינת ישראל כ-25,000 איש, יותר מכל ההרוגים בכל המלחמות ופגיעות הטרור באותה תקופה.

גלעד ארדן: עשרות אלפים נוספים נפצעו באופן קשה, וחלקם נשארו נכים לכל חייהם.

גלעד ארדן: כמעט כל משפחה בישראל חוותה באופן ישיר או עקיף את האסון, הכאב והשפעות הלוואי של תאונת דרכים שעבר בן משפחה או חבר קרוב.

גלעד ארדן: היחס לבטיחות בדרכים צריך לבטא את הערך שהחברה מייחסת לחיי אדם.

גלעד ארדן: תמיד צריך לזכור, ש-500 ההרוגים בממוצע בכבישי ארצנו מצטרפים להרוגים בפעולות הטרור.

גלעד ארדן: ולכן, אסור לנו בשום פנים ואופן לעשות שום השוואה למספרי ההרוגים של מדינה אחרת, כי בכך אנחנו מוותרים לעצמנו ועושים הנחות לרשויות המדינה במאבק גורלי זה.

גלעד ארדן: כשנכנסתי לתפקידי בכנסת כיושב-ראש ועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים, לפני כשנה, חשבתי שאני יודע בדיוק מה צריך כדי לנצח במאבק הזה: יותר אכיפה ויותר ענישה, ובקיצור לקרוע לנהג הישראלי את הצורה.

גלעד ארדן: שהרי כך הבנתי תמיד מהנהגת המדינה - האופי המזרח-תיכוני שלנו חם המזג וקצר הסבלנות הוא הוא הגורם המרכזי לתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: היום, לאחר שלמדתי את הנושא כמיטב יכולתי, קראתי את הדוחות שנכתבו עליו ונפגשתי עם חלק נכבד מארגוני המתנדבים הפועלים למענו - וחלק מהם נמצאים באולם - הבנתי שמדובר במאבק סבוך ומורכב הרבה יותר, המושפע מגורמים רבים, בעיקר שלטוניים.

גלעד ארדן: אי-אפשר להתייחס אליו בשטחיות ולאפיין את סיבותיו בשתי המלים שהממשלה כל כך אוהבת להגיד אותן: הגורם האנושי.

גלעד ארדן: כששרים בממשלה טוענים שתאונות הדרכים נגרמות על-ידי הגורם האנושי, הם בעצם מנסים להפחית מאחריותם לנושא זה ולנתק את הקשר שבין מחויבותם למלחמה זו לבין תוצאותיה, הנמדדות במספר התאונות, ההרוגים והפצועים.

גלעד ארדן: קודמי לתפקיד, נחום לנגנטל, שיש לשבח את עבודתו במעמד זה, נהג לומר, שהגורם האנושי המרכזי שבו צריך לטפל הוא לא הגורם האנושי שיושב ליד הגה המכונית, אלא זה ליד הגה השלטון וצריך לגרום לו לקחת אחריות למאבק זה.

גלעד ארדן: בדיוק לשם כך, אדוני היושב-ראש, נועד היום הזה בכנסת.

גלעד ארדן: כשיזמתי את ציונו של יום הבטיחות בדרכים בכנסת, עשיתי זאת מתוך הרצון והכוונה להעלות סוף-סוף את הנושא הזה, שאי-אפשר להפריז בחשיבותו, למקום הראוי לו, לראש סדר העדיפויות הציבורי.

גלעד ארדן: יום זה הוא תחילתו של תהליך שבסופו ייקבע יום לאומי למאבק בתאונות הדרכים, אשר יאושר על-ידי ועדת השרים לטקסים ולסמלים ויחייב את כל מערכות השלטון במדינה לתת דין-וחשבון לציבור מה כל אחת מהן עשתה במסגרתה כדי להפחית את מספר ההרוגים והפצועים בתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: הסיכויים להצליח במאבק זה תלויים בעיקר במודעות - המודעות של הנהג והולך הרגל לסכנות הנשקפות להם והמודעות של שרי הממשלה ופקידיה ליכולת שלהם להפחית את הסיכונים האורבים לאזרחים בכביש.

גלעד ארדן: אני מאמין שקביעתו של יום לאומי זה תעלה משמעותית את המודעות לנושא ותסייע בהעלאתו לראש סדר העדיפויות הלאומי.

גלעד ארדן: יום כזה יחייב, לדוגמה, וזו רק דוגמה אחת, את מע"צ ואת משרד האוצר לתת הסברים לציבור על כל אדם שנהרג בגלל תשתית לקויה, כפי שראינו רק בשבוע האחרון בתחקיר שהתפרסם ב"מעריב", ולא יאפשר לכל הנושאים הללו לחמוק מהעין הציבורית, כפי שקורה כיום.

גלעד ארדן: קביעתו של יום לאומי למאבק בתאונות הדרכים אמורה גם להוביל את ממשלת ישראל למסקנה המתבקשת: אסור בתכלית האיסור להקים שוב ועדה שתבדוק עוד הפעם את הנושא.

גלעד ארדן: היו לנו מספיק ועדות כאלה שעשו עבודה חשובה, ועדת-לנגנטל, ועדת-סגיס, ועדת-בקר, דוח מבקר המדינה ועוד.

גלעד ארדן: ניירות, ברוך השם, יש לנו מספיק, מה שצריך כיום זה יישום.

גלעד ארדן: אני קורא מכאן לממשלה לאשר סוף-סוף תוכנית רב-שנתית למאבק בתאונות הדרכים, שתקבע לוחות זמנים לביצוע כל הדוחות שנכתבו בנושא.

גלעד ארדן: בהזדמנות זו אני מבקש משר התחבורה, שהיום הוא ראש הממשלה, ומהשר לביטחון פנים, לדרוש בכל ישיבה של הממשלה דיון והחלטה בממשלה שתאשר את יישום הדוחות שהזכרתי, כי הנושא הזה איננו פחות חשוב מהמלחמה בפשיעה, ואולי אף חשוב ממנה, אם נבחן את כמות החפים מפשע שנהרגים בגללו.

גלעד ארדן: לשם הפיכת מאבק זה למאבק לאומי נדרש קודם כול כי אנו, השרים וחברי הכנסת, ניתן דוגמה אישית לפקידי הממשלה ולאזרחים בדבר מחויבותנו למשימה זאת.

גלעד ארדן: לפני הכול נדרש, אדוני היושב-ראש, שממשלת ישראל בעצמה תקיים את חוק המאבק הלאומי בתאונות הדרכים, שאני לא בטוח שכולם מודעים לקיומו, ולצערי גם אינו מקוים על-ידי רשויות המדינה.

גלעד ארדן: אתן שתי דוגמאות לכך.

גלעד ארדן: החוק קובע, כי ראש הממשלה עצמו ידווח לכנסת שלוש פעמים בשנה על פעילות הממשלה בנושא, אך לצערי דבר זה אינו קורה, ושום ראש ממשלה עד עצם היום הזה לא ציית לחוק זה.

ראובן ריבלין: לפני חודש ראש הממשלה עצמו נתן דוח.

גלעד ארדן: ראש הממשלה עצמו, או על-ידי שר התחבורה?

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה עצמו נתן.

גלעד ארדן: אז אני מתנצל לפני ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שלפעמים יש לי ויכוחים עם ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה מאוד מכבד את הכנסת.

גלעד ארדן: אתה חושב שלפעמים יותר מדי.

ראובן ריבלין: אני לא אמרתי זאת.

ראובן ריבלין: אין יותר מדי בכל הנוגע לכבוד.

ראובן ריבלין: יש יותר מדי בפחיתות כבוד.

ראובן ריבלין: אבל בהחלט ראש הממשלה מכבד את הכנסת ואת הוראותיה.

ראובן ריבלין: יש נושאים אחרים שיש לי כמה ויכוחים אתו עליהם, אבל לא כאן המקום לפרטם.

גלעד ארדן: אם ראש הממשלה אכן מסר פה דיווח באופן אישי, לא על-ידי שר התחבורה, אז אני חושב שזה מעשה חשוב מאוד, אם כי החוק מחייב לעשות את זה שלוש פעמים בשנה.

ראובן ריבלין: הוא עושה את זה.

ראובן ריבלין: הוא יעשה את זה בפתיחת מושב החורף.

גלעד ארדן: בעזרת השם.

גלעד ארדן: בכל אופן, אני באמת רוצה לנצל את היום הזה כדי לקרוא לראש הממשלה להתייצב בראש המאבק הזה בתאונות הדרכים כפי שהוא עשה בנושא של המאבק בטרור.

גלעד ארדן: אולי אז ההתייחסות של יתר שרי הממשלה והמחויבות שלהם לנושא יגברו.

גלעד ארדן: החוק גם קובע, כי כל משרד ממשלתי יגיש אחת לחצי שנה דוח בדבר מימוש תקציביו לחיזוק הבטיחות בדרכים.

גלעד ארדן: גם במחויבות זו אין משרדי הממשלה עומדים, שלא לדבר על כך שחוק התקציב עצמו צריך על-פי החוק לכלול ולסמן את תקציבי המאבק בתאונות הדרכים, דבר שכמובן גם הוא אינו מתבצע.

גלעד ארדן: ואם כבר הזכרתי את התקציב, יש לומר בצורה ברורה, כי מלבד ההרוגים והפצועים תאונות הדרכים גורמות למשק נזק כולל של כ-12 מיליארד שקלים כל שנה, אך כל תקציב הרשות הלאומית למלחמה זו הוא כ-160 מיליון שקלים בלבד.

גלעד ארדן: עם זה קשה מאוד לצאת למלחמה, ואפילו לנהל מאבק מצומצם.

גלעד ארדן: כששר התחבורה אמר פה בכנסת לפני זמן לא רב, שעל כל 100 מיליון שקלים נוספים שנשקיע במאבק בתאונות הדרכים - וזה מגובה במחקרים וביישום ברחבי העולם - אפשר לצמצם בכ-10% את תאונות הדרכים, כל חברי הכנסת צריכים לשאול את עצמם, מדוע לפני שאנו נלחמים על תקציב הרווחה איננו מנהלים מלחמה קשה באותה מידה על הצלת חיי אדם, כדי שבכלל יהיה למי לתת את אותם שירותי רווחה.

גלעד ארדן: כשנכנסתי לתפקידי לא הבנתי מדוע פועלים עשרות ארגונים ועמותות וולונטריות בנושא המאבק בתאונות הדרכים, והם עושים עבודה מבורכת בנושא זה.

גלעד ארדן: אך כשראיתי את התקציב הזעום שהממשלה מקצה למאבק זה, הבנתי גם הבנתי.

גלעד ארדן: לקראת תקציב המדינה הקרוב שיוגש לכנסת, בכוונתנו לנהל מאבק חסר פשרות כדי שתקציב זה לא ייפגע, ואף יגדל, וכדי שלא נצטרך לקרוא שוב, שבגלל חוסר במשאבים אין למע"צ כסף לתקן ליקוי בכביש שבעוד זמן קצר, לא עלינו, יהרוג משפחה שלמה.

גלעד ארדן: אני שמח לבשר, ששר האוצר הודיע היום בכנס שנערך באודיטוריום, כי החליט להוסיף 50 מיליון שקלים כבר בשנה הנוכחית לשם בניית תשתיות להולכי רגל במקומות בערים שבהם שוב ושוב נהרגו הולכי רגל.

גלעד ארדן: זו התחלה טובה, אבל כמובן היא אינה מספיקה.

גלעד ארדן: חברי חברי הכנסת, גוללתי כאן בפניכם כתב אישום מתומצת נגד מדינת ישראל על טיפולה הכושל בבטיחות כבישי ארצנו.

גלעד ארדן: אבל צריך לזכור, עם זאת, שגם על האזרחים מוטלת החובה להתנהג התנהגות ראויה ובטוחה בכבישים.

גלעד ארדן: עלינו לחשוב פעמיים לפני כל החלטה פזיזה בכביש.

גלעד ארדן: עלינו לחנך את ילדינו ולהקד

גלעד ארדן: יש תשומת לב לאופן שבו הם נוהגים או הולכים בדרכים, ועלינו לדרוש מכל גוף שלטוני שעמו אנו בקשר - בתי-הספר, העיריות או מקום העבודה - כי ייתנו את דעתם לנושא ויעסקו בו באופן שוטף.

גלעד ארדן: ומלה אחרונה גם על התקשורת הישראלית.

גלעד ארדן: בעולם המודרני יש למדיה תפקיד מרכזי בקביעת סדר-היום הלאומי של המדינה.

גלעד ארדן: חשוב לי להזכיר, שבסקר שערכה עמותת "אור ירוק" לפני כמה חודשים, ענו כ-70% מהנשאלים, כי לדעתם התקשורת הישראלית לא מטפלת מספיק בנושא חשוב זה, וכי הם היו רוצים לראות הרבה יותר תוכניות ומשדרים שיעסקו בו.

גלעד ארדן: ואם הציבור חש שיש בפנינו נושא חשוב שאינו מטופל כיאות, אני מצפה ממנהלי כלי התקשורת, ובפרט מהערוץ הציבורי, שיבחנו בינם לבין עצמם אם הם ממלאים את תפקידם הציבורי בהעלאת נושא זה לראש סדר העדיפויות הלאומי.

גלעד ארדן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה לחבר הכנסת גלעד ארדן, יושב-ראש ועדת המשנה של ועדת הכלכלה של הכנסת לנושא המלחמה בתאונות הדרכים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: אחריה - חבר הכנסת עמרם מצנע.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשנה שעברה קיימתי כנס באולם ההרצאות בנושא המאבק בתאונות הדרכים.

גילה פינקלשטיין: אורח הכבוד היה אביו של האסטרונאוט אילן רמון ז"ל.

גילה פינקלשטיין: היו אורחים רבים, עמותות, אנשים שאכפת להם, אנשים שאיבדו את יקיריהם בתאונות דרכים.

גילה פינקלשטיין: אביו של אילן רמון ז"ל סיפר לנו, שבנו השאיר לו צוואה, ובה הוא ביקש ממנו לדאוג לנושא המאבק בתאונות הדרכים, מאחר שהוא חשב שבכבישי ישראל יותר מסוכן מאשר בחלל.

גילה פינקלשטיין: לצערנו, אחר כך התברר שגם בחלל מסוכן, ואיבדנו גם אותו.

גילה פינקלשטיין: הוא שוחח על הנושא של המאבק בתאונות דרכים.

גילה פינקלשטיין: הוא קשר את הנושא לחינוך של ילדי ישראל.

גילה פינקלשטיין: הוא סיפר שלפני שנים, כשיצאנו לטיולים ברחבי הארץ, הילדים נהגו לקטוף את הפרחים בדרכים, בטיולים, וחינכנו אותם שלא קוטפים ולא נוגעים, נתנו להם הוראות איך לנהוג בטיולים ברחבי הארץ.

גילה פינקלשטיין: כשאנו יוצאים עם הנוער שלנו לטיולים, כבר לא קוטפים את הפרחים, נהנים מהפרחים.

גילה פינקלשטיין: כך גם בנושא הזהירות בדרכים – הרבה חינוך, איך לחצות את הכביש, מתן תשומת לב, החינוך בבתי-הספר לנושא, הזמן שיוקדש לבטיחות בדרכים ודאי שיעזור, ואני שמחה שהיום הודיע שר האוצר שהוא יקציב תקציב גדול לחינוך לבטיחות בדרכים.

גילה פינקלשטיין: הכול, כפי שאנו יודעים, מתחיל ומסתיים בחינוך.

גילה פינקלשטיין: אני שמחה על האפשרות לציין בכנסת ישראל את יום הבטיחות בדרכים.

גילה פינקלשטיין: הכותרת מוכרת לכולנו.

גילה פינקלשטיין: עמדנו לפניה פעמים רבות באירועים, בהזדמנויות רבות בעבר, ואף-על-פי-כן ולמרות כל הססמאות המוכרות לכולנו בדבר חשיבות הבטיחות בדרכים, יש ערך עצום לקיומו של היום הזה.

גילה פינקלשטיין: אסור לנו להתרגל, אסור לנו להשלים, אסור לנו לגלות חוסר אונים.

גילה פינקלשטיין: יש לנו חובה אנושית ומוסרית להמשיך להילחם ברוצח הגדול מכולם, בתאונות הדרכים.

גילה פינקלשטיין: כבר אמרו חכמי ישראל: צרות אחרונות משכחות את הראשונות, ובשפה פשוטה, כאשר מבול של אסונות וטרגדיות פוקד את החברה, בזה אחר זה, ואין בה די כוח נפשי לשאת את כולם, מתרחש תהליך פסיכולוגי-חברתי, שבמהלכו מדחיקה החברה את הצרות הראשונות לקרן זווית ומתמודדת עם הטרגדיות שניחתו עליה זה עתה.

גילה פינקלשטיין: דברי חכמים שבכל דור ודור מגלים רלוונטיות מדהימה, הולמים את המציאות הנוכחית, מציאות שבה מלאך המוות מופיע לא רק בדמות טילי "קסאם" בשדרות, אלא גם מטפטף את נוכחותו היומיומית בכבישים המהירים, במעברי החצייה, כשהוא גובה דם זקנים וילדים, נשים וטף, אבות ואמהות.

גילה פינקלשטיין: מרחץ הדמים הבלתי-פוסק אינו נותן לנו מנוח, בכל עת הוא בבחינת צרות אחרונות, שאליהן אנו נדרשים להפנות משאבים נפשיים, כלכליים וחברתיים.

גילה פינקלשטיין: על מנת לסבר את האוזן אציין כמה נתונים מתוך הדוח השנתי של 2003.

גילה פינקלשטיין: במהלך השנה שעברה אירעו כ-17,000 תאונות, שבהן נפגעו 34,000 בני-אדם.

גילה פינקלשטיין: מתוכם קיפחו את חייהם 453 בני אדם, וכ-2,500 נפצעו קשה.

גילה פינקלשטיין: עוד מצוין בדוח, כי ישראל היא המובילה בעולם המערבי בשיעור הולכי הרגל שנהרגים בכביש מתוך כלל הרוגי התאונות.

גילה פינקלשטיין: על-פי הדוח של שנת 2000, ישראל היא גם בין המובילות במספר ההרוגים ביחס למספר כלי הרכב.

גילה פינקלשטיין: הקטל בדרכים לא מרפה מאתנו, ולדאבוני, בתחום הזה אנו אלופים ומוכשרים.

גילה פינקלשטיין: בתוך שלל הגורמים המובילים לטרגדיה לאומית זו בולט הגורם האנושי כמרכיב דומיננטי ומשמעותי.

גילה פינקלשטיין: כלפיו לא פעם סופקים את כפיהם אנשי משטרה ושלטון ומנידים את ראשיהם במין סוג של ייאוש, כשהם מפטירים: אין מה לעשות, זה שוב הגורם האנושי.

גילה פינקלשטיין: כביכול, חסרה להם היכולת להתמודד עם סוג כזה של גורם.

גילה פינקלשטיין: לטעמי, הגורם האנושי אינו קיר ברזל שלא ניתן להשפיע ולעצב את התנהגותו בכבישים.

גילה פינקלשטיין: יש לי שתי הערות שאני רוצה להזכיר.

גילה פינקלשטיין: ראשית, מלבד הגורם האנושי מצביעים מומחי כלכלה על תקציב דל יחסית שמדינת ישראל משקיעה במניעת תאונות הדרכים, 700 מיליון ש"ח בשנה, לעומת גבייה שנתית של 15 מיליארד ש"ח כמיסוי על רכישת רכב והשימוש בו.

גילה פינקלשטיין: המשמעות: על כל 15 ש"ח שהמדינה גובה, היא משקיעה 70 אגורות במניעת תאונות.

גילה פינקלשטיין: לדברי אותם מומחים, אם היתה המדינה משקיעה מיליארד ש"ח נוספים בשיפור בטיחות ובצעדי מניעה נוספים, היה ניתן להביא לירידה של 40%-50% במספר התאונות.

מגלי והבה: בשנה שעברה היו פחות תאונות דרכים מאשר השנה.

גילה פינקלשטיין: איזון, מסכימה.

גילה פינקלשטיין: במקביל היו מצטמצמות פרמיות הביטוח בכמה מיליארדי שקלים בשנה, והמשמעות הכלכלית ברורה.

גילה פינקלשטיין: ההערה השנייה שלי נוגעת לאחד ממוקדי ההשפעה על הגורם האנושי.

גילה פינקלשטיין: עד שיגיע היום שבו תכלכל המדינה את צעדיה במניעת התאונות בחוכמה יתירה, עומדת לרשות המשטרה והמחוקק האפשרות להחמיר את העונש על עברייני תנועה וליצור מערך הרתעתי שבכוחו לסכל מספר רב של תאונות.

גילה פינקלשטיין: עלינו לראות במי שמסכן חיים על הכביש בכוונת זדון גורם מסוכן לציבור, וככזה להפעיל נגדו את כל האמצעים שברשותנו.

גילה פינקלשטיין: האמצעים שקיימים כיום, כדוגמת קנסות ושלילת רשיון, אינם מרתיעים דיים, ולעתים נהגים שרשיונם נשלל, אנו שומעים שהם ממשיכים לנהוג.

גילה פינקלשטיין: יש לחלט את הרכב של עבריינים אלה, ובכוח אמצעי זה לחולל מהפכה הרתעתית, שתשפיע על דפוסי ההתנהגות של הנהג הממוצע בכביש, בשפה מקצועית - על הגורם האנושי.

גילה פינקלשטיין: הנחתי בעבר על שולחן הכנסת הצעת חוק כזאת לחילוט הרכב של עבריין התנועה, והיא מצויה כעת בתהליכי החקיקה הנדרשים.

גילה פינקלשטיין: אני מחזקת את ידיהם של כל הפועלים למניעת תאונות דרכים ומקווה שמאמציהם יישאו פרי ויבטיחו חיים ושלווה לכל עם ישראל.

גילה פינקלשטיין: תודה.

ראובן ריבלין: תודה, חברת הכנסת פינקלשטיין.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמרם מצנע, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אליעזר כהן.

מגלי והבה: תספר איך הצלחת להוריד את עקומת התאונות בעיר חיפה.

עמרם מצנע: תודה לך.

עמרם מצנע: מכובדי יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, מאבק בתאונת הדרכים הוא מאבק לחיים, ממש מאבק לחיים.

עמרם מצנע: על-פי הסטטיסטיקה של שנת 2004, אם קצב שיעור תאונות הדרכים יימשך כפי שהיה בחודשים הראשונים של השנה, נגיע לשיא של קרוב ל-600 הרוגים בשנה אחת, שזה 50 הרוגים בחודש, שזה 12 הרוגים בשבוע.

עמרם מצנע: שוו בנפשכם לו חצי מהמספר הזה היה תוצאה של פעולת טרור כזאת או אחרת, ממשלת ישראל היתה מתכנסת, היו מכריזים על גיוס כוחות, היו משקיעים כסף במבצעים צבאיים, בדיונים אין-סוף - ובנושא תאונות הדרכים אנחנו עוברים לסדר-היום כאילו זו גזירה משמים, כאילו אין מה לעשות עם זה, ולא היא.

עמרם מצנע: אנחנו עוברים לסדר-היום בקלות רבה מדי ואיננו משקיעים מאמצים.

עמרם מצנע: אנחנו תובעים כמובן מהממשלה לעשות, ודיבר על זה חבר הכנסת ארדן.

עמרם מצנע: אין ספק שהממשלה, על מנגנוניה השונים, נושאת באחריות הראשית, ובצדק.

עמרם מצנע: אין היום די בהירות בסמכות ובאחריות.

עמרם מצנע: תראו רק את כל הגופים שמטפלים בתאונות הדרכים, אילו מחלוקות יש אחרי תאונת דרכים קטלנית – האם מע"צ אשמה, האם הרשות המקומית, האם הנהג, האם הכביש, וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה.

עמרם מצנע: אין אכיפה.

עמרם מצנע: לא ייתכן שנהגים, נהגים מקצועיים, שנוהגים על רכבים כבדים ועוברים עבירות בזה אחר זה, אינם נזרקים מההגה.

עמרם מצנע: אין הצדקה שרכבים שמעורבים בתאונות דרכים לא יורדו מהכביש.

עמרם מצנע: אין אכיפה.

עמרם מצנע: נדמה לי שהעיתונות מלאה בסיפורים מסמרי שיער על נהגים קטלניים, עבריינים, שממשיכים לנהוג.

עמרם מצנע: אין גם מספיק השקעות בתשתיות, ועל כך כבר דיברנו, ויש דוגמאות מצוינות לכך שבמקום שמשקיעים בתשתיות מורידים בצורה מאוד משמעותית את היקף תאונות הדרכים.

עמרם מצנע: וכמובן, כל החינוך והתרבות של התנהגות בכביש.

עמרם מצנע: לא פחות מהממשלה על חלקיה השונים, אנחנו עצמנו נושאים באחריות כבדה מאוד.

עמרם מצנע: אנחנו חברה לא ממושמעת.

עמרם מצנע: היה צריך רק לעקוב אחרי אותן סדרות טלוויזיה של חיים הכט כדי לראות עד כמה אנחנו חברה לא ממושמעת.

עמרם מצנע: אתה עומד לפעמים ליד שלט "עצור" או ליד רמזור, ואתה רואה כמה אנשים "גונבים" את הירוק, כמה אנשים לא עוצרים ב"עצור".

עמרם מצנע: אני מכיר תמרורים בחיפה, שהצבנו בעקבות תאונות קשות, של איסור סיבוב פרסה, למשל.

עמרם מצנע: אתה עומד לפעמים בצומת ואתה רואה כמה נהגים מול השלט, רואים את השלט, מסתכלים ימינה, מסתכלים שמאלה, רואים שאין משטרה ואז חותכים ומרוויחים כך אולי 60 שניות שהיה לוקח להם אם היו עושים את הסיבוב קצת יותר רחוק.

עמרם מצנע: אנחנו חברה לא ממושמעת, וזה חלק מהעניין.

עמרם מצנע: אנחנו חברה לא סבלנית ואנחנו חברה שמתנהגת באלימות.

עמרם מצנע: המציאות שלנו היא חלק מהעניין.

עמרם מצנע: אבל, אני חוזר, זו איננה גזירה משמים, ניתן לשנות.

עמרם מצנע: ואני רוצה להביא שתי דוגמאות.

עמרם מצנע: דוגמה אחת היא צה"ל.

עמרם מצנע: חברים, צה"ל הוביל פעם בשיעור תאונות הדרכים לכלי רכב, בשיעור תאונות הדרכים לנהגים, גם בכלי הרכב הצבאי, החום, הכבד, וגם ברכב הלבן, כפי שנקרא, שמועמד לתנאי שירות.

עמרם מצנע: צה"ל נלחם בתאונות הדרכים.

עמרם מצנע: נכון שבצבא יותר קל, בצבא יש אחריות מפקדים, וכאן נדרשה אחריות מפקדים.

עמרם מצנע: לאורך כל הדרך מפקדים נתבעו לשאת באחריות, אבל צה"ל הצליח להתמודד עם תאונות הדרכים.

עמרם מצנע: אני רוצה גם להביא דוגמה מהעיר חיפה.

עמרם מצנע: העיר חיפה זכתה רק בחודש האחרון בפרס הנשיא לעיר שבה שיעור תאונות הדרכים היה הנמוך ביותר בשנה החולפת.

עמרם מצנע: זו תוצאה של השקעות בתשתית.

עמרם מצנע: מי שמכיר בחיפה את ציר ההגנה, שהיו בו במשך שנים תאונות דרכים קטלניות, הציר הזה הורחב, הוסדרו בו הצמתים, והיום הוא ציר יותר בטוח.

עמרם מצנע: אבל לא רק זה - זה החינוך בבתי-הספר, זה הצבת צוות במערכת הרשות המקומית על מנת לטפל בכל ההיבטים השונים הקשורים בתאונות הדרכים, לחקור יחד עם הגורמים של משטרת ישראל ושל הרשויות האחרות, לחקור כל תאונת דרכים.

עמרם מצנע: אנחנו מדברים על סטטיסטיקה, אבל כל תאונת דרכים, כשאתה חוקר לעומק, אתה מצליח למצוא מה היתה שם הבעיה.

עמרם מצנע: אנחנו לא מפיקים לקחים, אנחנו לא מסיקים מסקנות ואנחנו לא עושים מספיק את השינויים הנדרשים כתוצאה מכך.

עמרם מצנע: אין ספק שניתן לעשות, וצריך לעשות.

עמרם מצנע: הקריאה שלי היא: קודם כול אכיפה.

עמרם מצנע: בראש ובראשונה אכיפה, וזה מוטל על משטרת ישראל, ואני קורא לחברי חברי הכנסת שלא לתת יד לקיצוץ נוסף במשטרת ישראל, ובטח לא באותם גופים העוסקים באכיפת התנועה.

עמרם מצנע: אני חושב שחקיקה - ונדמה לי שהכנסת צריכה לחוקק חוקים, לקרוא להם מצדי חוקים לשעת-חירום, הלוא זו ממש שעת-חירום, שבה ילדינו ואנשינו נהרגים על הכבישים.

עמרם מצנע: צריך לחוקק חוקים גם אם הם פוגעים לאורך תקופה קצובה בחופש הפרט, בחופש הקניין, ואני מדבר על שלילת רשיונות נהיגה לתקופות ארוכות, אני מדבר על הורדת כלי רכב מכבישים, כשבעל הרכב עשה עבירות תנועה סדרתיות או שהיה מעורב בתאונות דרכים; סוג של חוקים שבמצב החירום שאנחנו נמצאים בו - ואפשר להביא דוגמאות נוספות - צריך לחוקק, וזה בידינו.

עמרם מצנע: שלא לדבר כמובן על תשתיות ולטווח ארוך גם על חינוך - שבתעודת הגמר של בית-הספר התיכון, בתוך המבחנים שתלמיד צריך להיבחן כדי שיהיה זכאי לקבל תעודה, יהיה גם נושא התנועה בדרכים, תרבות ההתנהגות בכבישים וכל הדברים האחרים.

עמרם מצנע: יש חשיבות עצומה אצלנו לעיסוק בחינוך לטווח ארוך.

עמרם מצנע: חברים, זה בידינו, אסור לעבור על כך לסדר-היום.

עמרם מצנע: בין 500 ל-600 הרוגים בשנה זה מספר מדהים, מפחיד, ורק בסטטיסטיקה זה מתקרב גם אלינו, אל כל אחד ואחד באופן אישי.

עמרם מצנע: על כן לא רק כמחוקקים, אלא כמי שחרד, כל אחד לעצמו, למשפחתו, לסביבתו הקרובה, בואו נעשה את זה רגע אחד לפני ולא רגע אחד אחרי.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אליעזר כהן, ואחריו - אחרון הדוברים בנושא הזה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת גלעד ארדן, אדוני השר עזרא, אני מברך על הדיון הזה ועל היום השלם שהכנסת הריצה לאורך ולרוחב, עם הרבה מאוד אירועים והרבה מאוד אורחים, בנושא המלחמה בתאונות הדרכים.

אליעזר כהן: אמרה חברת הכנסת פינקלשטיין מהמפד"ל, שתמיד אומרים שאין מה לעשות.

אליעזר כהן: יש מה לעשות, יש הרבה מאוד מה לעשות, והאפשרויות לעשייה הולכות ומתפתחות ומתקדמות.

אליעזר כהן: המלה "תחקיר" פירושה לשבת וללמוד משגיאות.

אליעזר כהן: התחקיר עשה את חיל האוויר לחיל אוויר מצוין.

אליעזר כהן: אנחנו כבר 30-40 שנה יושבים, אחרי שחוזרים אפילו מהמבצע הכי טוב.

אליעזר כהן: היום אני כבר לא יושב, היום הצעירים עושים זאת, וזו דרך חיים.

אליעזר כהן: גם צה"ל למד את זה, כל יחידה עושה את זה, חוזרים מהמבצע הכי טוב, ברמה הכי טובה, יושבים ולומדים איך לעשות יותר טוב.

אליעזר כהן: למה אני אומר את זה?

אליעזר כהן: אני אומר את זה מפני שבשבוע שעבר עלינו פה במגרש החנייה של המסוקים של הכנסת וראינו מה זה סימולטורים לנהיגה.

אליעזר כהן: יש היום ציוד ממוחשב ולא ממוחשב, שמאפשר לכל נהג, בכל כלי רכב, לעשות כל תרגיל החלקה וכל תעלול בלי שהוא ייפגע.

אליעזר כהן: זה מעלה בהרבה את רמת הנהיגה.

אליעזר כהן: אני כבר לא מדבר על זה שטייסים היום עושים אימונים למצבי חירום בסימולטורים מלאים.

אליעזר כהן: טייס "ג'מבו" יושב ועושה את כל האימונים שלו רק על סימולטור.

אליעזר כהן: הוא לא מתאמן בהטסה של אווירון, את האווירון עם הנוסעים הוא מטיס כמו שצריך.

אליעזר כהן: הנקודה הראשונה שלי היא, שיש היום אמצעים מדהימים ללימוד משגיאות, כדי להעלות את רמת הנהיגה לא פי-שניים, לא פי-שלושה, אלא פי-שישה ופי-עשרה.

אליעזר כהן: הנקודה השנייה: נסעתי עם מחלקת הבטיחות של "אגד".

אליעזר כהן: "אגד" בעצמה, ביוזמתה, הכינה רכב, עם ציוד צילום, ונדהמתי לראות את הסרט של יום נהיגה של מחלקת הבטיחות של "אגד" אחרי אוטובוסים.

אליעזר כהן: מה שראינו היום אצל חיים הכט באודיטוריום, חברי ארדן.

אליעזר כהן: הם יושבים אחרי אוטובוסים ורואים אוטובוס נוסע מתחנה לתחנה עם דלת פתוחה כל הדרך – בדרך, הדלת כבר יכולה לאסוף אתה כמה הולכי רגל.

אליעזר כהן: צוות הבטיחות של "אגד" נוסע אחרי אוטובוס ורואה אוטובוס חוצה צומת עמוס באור אדום ומכוניות חוצות אותו בצולב.

אליעזר כהן: מה שיפה הוא, שהם לא קוראים לנהג של "אגד", מגישים נגדו תלונה ושולחים אותו למשטרה והוא חוטף קנס ובזה הוא גמר; אחר כך הם יושבים ומראים לו: תראה, חביבי, תראה איך שהדלת שלך כמעט העיפה הולך רגל.

אליעזר כהן: הם יושבים ולומדים ומתחקרים, ויבורכו על כך.

אליעזר כהן: אני בטוח שהם יעלו את רמת הבטיחות ב"אגד", כתוצאה מיחידה קטנה אחת של כמה חבר'ה מבטיחות "אגד".

אליעזר כהן: אם אני יכול להעלות נקודה אחת לכל אזרח וכל נהג במדינה הזאת - ואני יודע בדיוק על מה אני מדבר מפני שזה קורה גם לי.

אליעזר כהן: זה קורה לכל אחד מכם, זה קורה לכל נהג, בכל נהיגה, שהוא מרים משהו מהרצפה, שהוא מזיז את הטלפון, האמא שמיישרת את הילד בכיסא האחורי ובינתיים מפסיקה לנהוג לשנייה, שתיים, שלוש.

אליעזר כהן: ואלה התאונות הקטלניות ביותר, שבהן האוטו עף לנתיב שממול ונכנס בהתנגשות מצח באוטו שבא ממול.

אליעזר כהן: תבדקו את מה שאני אומר לכם - אני התווכחתי עם השר ליברמן כשהוא היה שר התחבורה - מרבית התאונות הקטלניות של החודשים האחרונים היו בירידה ממסלול אחד; אתה עף למסלול השני, כי אתה מפסיק לנהוג מסיבה כלשהי.

אליעזר כהן: והעצה היא: אל תפסיקו לנהוג, אפילו לא לשתי שניות, אפילו לא לשנייה.

אליעזר כהן: אני אומר את זה לעצמי כמה פעמים בכל נהיגה: אל תפסיק לנהוג.

אליעזר כהן: אני רואה שאני מסיט את תשומת לבי מהנהיגה לשנייה, להזיז משהו – אופ-אופ-אופ, לחזור לעניין.

אליעזר כהן: זו עצה לכל נהג, לכל אזרח.

אליעזר כהן: וזה יחסוך הרבה מאוד הרוגים על הכבישים.

אליעזר כהן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה, אחרון הדוברים.

מוחמד ברכה: אחריו ישיב השר עזרא.

מוחמד ברכה: לא רק לא להזיז דברים, אלא אפילו לא לקרוא עיתון.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מודה ליושב-ראש הכנסת ולחבר הכנסת ארדן שיזמו את הדיון, ואני שותף לתחושתו של חבר הכנסת ארדן על מיעוט המשתתפים בדיון הזה, יחסית לחשיבותו, כי גם לפני כשנה בערך יזמנו דיון במליאה והתוצאות היו עוד יותר דלות.

ישראל אייכלר: פחות אנשים באו.

ישראל אייכלר: חוסר הפרופורציה בין ההתייחסות למלחמת השבטים והעמים שבארץ הזאת לבין ההתייחסות לתאונות הדרכים, שהורגות יותר מכל המלחמות גם יחד, מראה שיש פה עניין, מה שנקרא, גורם אנושי פסיכולוגי.

ישראל אייכלר: מישהו יכול לספור כמה מאבטחים המדינה הזאת משקיעה בכל מרפאה, בכל משרד, בכל אולם, בכל מקום, בכל פינה בארץ, שמא יבוא חלילה איש צר ואויב ויעשה פיגוע ויתפוצץ?

ישראל אייכלר: וחשוב לעשות את זה.

ישראל אייכלר: כמה משקיעים - מיליארדים - כדי למנוע נפילות טילי "קסאם" ופיגועי טרור וכל הדברים הנוראים האלה?

ישראל אייכלר: וזה חשוב מאוד.

ישראל אייכלר: לעומת זאת, כמה שוטרים - במקביל למאבטחים - ניצבים על הכבישים כדי למנוע מחיות טרף לקטוף חיי אדם בכבישים?

ישראל אייכלר: אני בטוח שאם היתה נוסעת ניידת אחת הלוך וחזור - אפילו בלי לעשות דוח אחד - בכביש ירושלים--תל-אביב, תל-אביב--חיפה וכבישים אחרים, כל המכוניות – מניסיון, מי שנוסע בכביש רואה את זה – כולם נוסעים כמו, להבדיל, בלוויה.

ישראל אייכלר: בדיוק במהירות של השוטר.

ישראל אייכלר: אף אחד לא עוקף, אף אחד לא משתולל, וכל אלה שמסוכנים בכביש יודעים לפחד ממכונית משטרה.

ישראל אייכלר: למה המשטרה לא נמצאת בכבישים, יחסית למה שהיה צריך?

ישראל אייכלר: בכל מרפאה של קופת-חולים אני צריך לראות מאבטח?

ישראל אייכלר: מרפאה שכונתית?

יעקב אדרי: נמצאים.

יעקב אדרי: נמצאים.

ישראל אייכלר: נמצאים?

ישראל אייכלר: כל נהג, כל חבר כנסת יכול לראות כמה נמצאים.

ישראל אייכלר: אני אומר שוב: יחסית למספר המאבטחים מפני פיגועי טרור.

ישראל אייכלר: בכלל לא בפרופורציה.

ישראל אייכלר: עכשיו שמענו, היום, בוועדה לפניות הציבור, הקדשנו את הישיבה ביום הבטיחות בדרכים לענייני הקנסות, ועלה מפי האנשים המקצועיים, שרבבות נהגים נוהגים בלי רשיון נהיגה בתוקף.

ישראל אייכלר: אם היו מספיק שוטרים, עצם העובדה - רק לבדוק את הנהגים, האם יש להם רשיון או אין להם רשיון, היו מורידים רבבות נהגים שאם הם יכולים לנהוג בלי רשיון הם כבר פוטנציאל מסוכן בכביש.

ישראל אייכלר: התורה אומרת: "ונשמרתם מאד לנפשתיכם", גם בספר דברים וגם בספר יהושע.

ישראל אייכלר: לכן חוקי התנועה נתפסו אצל גדולי התורה כחוקי תורה.

ישראל אייכלר: יש פה גם פרנסה.

ישראל אייכלר: חוקי תנועה הם לא חוקים אינטרסנטיים, שמישהו עשה בשביל איזה אינטרס פוליטי.

ישראל אייכלר: חוקי תנועה הם חוקים ששייכים לכולם, הם שוויוניים, וחייבים לשמור אותם.

ישראל אייכלר: ומי שעובר על חוקי תנועה, כמי שעובר על חוק התורה.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת מצנע אומר: אנחנו חברה לא ממושמעת.

ישראל אייכלר: וזה נכון, מי כמוהו יודע, מי כמונו יודעים.

ישראל אייכלר: אבל חייבים לחשוב, למה זה קרה שהחברה שלנו לא ממושמעת?

ישראל אייכלר: כי חינכו כאן דורות לא לשמוע מוסר אב ולא ללמוד תורת אם; ההיפך מ"שמע בני מוסר אביך ואל תטש תורת אמך".

ישראל אייכלר: החינוך הבסיסי, לשמוע תורת אם, זה מה שמחזיק את האדם במשמעת.

ישראל אייכלר: ברגע שנשברה הפלטפורמה של המשמעת לחוקי התורה, למה שאדם יישמע לחוקי הכנסת - פוליטית, אינטרסנטית, וכל מיני הסברים?

גלעד ארדן: אפשר להעיר הערה?

ישראל אייכלר: בשמחה.

ישראל אייכלר: אנחנו בדיון רציני.

גלעד ארדן: אני לא בטוח שבציבור החרדי הזהירות בדרכים היא גבוהה יותר בגלל - - - כיבוד האב וכו'.

ישראל אייכלר: קודם כול, אני כן בטוח.

ישראל אייכלר: ושנית, אנחנו הרי יודעים שהתורה שייכת לכל עם ישראל ולא רק לחרדים.

ישראל אייכלר: "שמע בני מוסר אביך" - לא כתוב שם: חרדי, היי, שמע בני מוסר אביך.

ישראל אייכלר: כתוב שם: "שמע בני מוסר אביך ואל תטש תורת אמך" - אפילו לא רק ליהודים.

ישראל אייכלר: בפרט ליהודים.

ישראל אייכלר: אבל חרדים או לא חרדים זה לא העניין פה.

ישראל אייכלר: מי שחרד לדבר השם שומר על חוקי התנועה.

ישראל אייכלר: דבר נוסף, אני רוצה לומר: כתוב, אצל אברהם אבינו, "רק אין יראת אלקים במקום הזה והרגוני".

ישראל אייכלר: וחז"ל אומרים שאסור ללכת עם אדם רשע ברחוב, כי על חייו לא חס, על חיי אחרים לא כל שכן.

ישראל אייכלר: בשבוע שעבר הזדעזעתי לשמוע אנשים שמתייחסים לחיי כלב כמו לחיי הילדה שנטרפה על-ידי כלב רע, וכעסו על זה שהרגו את הכלב הזה, ושמעתי אפילו אומרים: רצח בכוונה תחילה.

ישראל אייכלר: בבית הזה קרה אסון, אבל בשביל זה לרצוח בכוונה תחילה את הכלב?

ישראל אייכלר: ואני שואל את עצמי: אם מישהו מתייחס לחיי ילדה קטנה כאל חיי כלב, למה שהוא יתייחס לחיי אדם יותר מאשר לקטיפת פרח?

ישראל אייכלר: אז נקטפו פרחים.

ישראל אייכלר: אז נקטפו חיי אדם.

ישראל אייכלר: ברגע שאנחנו מוציאים מנשמת האדם את הניצוץ האלוקי ולא מבינים שחיי האדם יש בהם קדושה אלוקית, וקדושת החיים זה ערך עליון, אז למה שלא ישתוללו אנשים בכבישים?

ישראל אייכלר: אם אדם היה יודע שהוא נוסע בכביש - חס וחלילה הוא עלול לפגוע במישהו אחר, לא רק שהוא ייפגע.

ישראל אייכלר: יש לי יהודי, מכר, שלא רוצה להיות נהג כל ימי חייו.

ישראל אייכלר: בן-אדם מבוגר.

ישראל אייכלר: אמרתי לו: מה ההבדל?

ישראל אייכלר: אם אתה לא נהג, אתה יושב ליד נהג, אתה עלול להיפגע.

ישראל אייכלר: אז הוא אומר: אבל כשאני נהג אני עלול להרוג, חס וחלילה, מישהו אחר.

ישראל אייכלר: זה אנשים בודדים, לא כולנו בדרגה הזאת, אבל זה מראה על מערכת המוסר של האנשים האלה.

ישראל אייכלר: יש לי כמה הצעות מעשיות מאוד, ובזה אני רוצה לסיים.

ישראל אייכלר: יש לי הצעה שכבר העליתי אותה בשעתה, לעניין קליטת עברייני תנועה בבתי-חולים סיעודיים, במחלקות אורתופדיות, בבתי-החולים, בבית-לוינשטיין, שיראו וילמדו מה קורה בכבישים ואז ייזהרו יותר.

ישראל אייכלר: השופטים יש להם בחוק אפשרות לעשות את זה והם לא עושים את זה – אני דיברתי עם שופט – כי בתי-החולים אומרים: תעשו לנו טובה, פה זה בית-חולים.

ישראל אייכלר: פה זו לא המערכת לחנך עבריינים פרועים, זה לא המקום להכניס נהגים עבריינים.

ישראל אייכלר: כי את מי שולחים כבר למאסר כזה?

ישראל אייכלר: לעונש כזה?

ישראל אייכלר: מישהו שהוא עבריין.

ישראל אייכלר: עבריין כזה לא רצוי בבית-החולים.

ישראל אייכלר: צריך ליצור איזה פתרון.

ישראל אייכלר: יש לי רעיון; אולי יש אנשים שיתקוממו מולו.

ישראל אייכלר: הרי לא מתביישים לשים שלט "נהג חדש" על רכב.

ישראל אייכלר: למה שלא יכתבו על הרכב: רכב זה ביצע כך וכך עבירות מסוכנות?

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על כל עבירת חנייה.

ישראל אייכלר: עבירות מסוכנות, שיהיה אות.

ישראל אייכלר: אומרים לי: לא, יש חברות שיש להן כלי רכב עם כמה נהגים.

ישראל אייכלר: אם כך, לבעל החברה זו תהיה פרסומת לא כל כך טובה אם יהיה כתוב על הרכב שהוא עבר כך וכך עבירות, ואז הוא יגיד לנהגים שלו: "דיר באלכ", אם אתה תעשה עבירה ויהיה כתוב על הרכב: רכב זה ביצע כך וכך עבירות מסוכנות, זה יזיק לחברה.

ישראל אייכלר: וכך גם חברות לא יאפשרו זאת וגם אדם פרטי לא יאפשר.

ישראל אייכלר: שאל אותי מישהו: ומה אם הבן שלי יעשה עבירה על האוטו שלי?

ישראל אייכלר: מה אני אשם?

ישראל אייכלר: אמרתי לו: תגיד לבן שלך – בשביל כבוד האב לפחות, מילא אתה עם החבר'ה הצעירים שלך, אבל אני אדם מכובד, איני יכול לנסוע ברכב שעליו כתוב: רכב זה עבר עבירות.

ישראל אייכלר: אני חושב שזה יהיה גורם הרתעה.

ישראל אייכלר: הנושא האחרון, שרציתי גם להעלותו כהצעה לסדר-היום השבוע, הוא העלאת מחירי הנסיעות בתחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: אני חושב שצריך להוריד את מחירי הנסיעות בתחבורה הציבורית ולעודד אנשים לנסוע בתחבורה הציבורית, ואז הרבה פחות אנשים יהיו בכביש, ואנחנו יודעים שמספר התאונות הוא פונקציה של עומס בכביש.

ישראל אייכלר: בדרך כלל זה משפיע.

ישראל אייכלר: אסיים בפסוקים: "כי מלאכיו יצוה לך לשמרך בכל דרכיך", "ה' ישמר צאתך ובואך מעתה ועד עולם", לכל נהגי ישראל.

אורי אריאל: יישר כוח.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: השר עזרא, בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מברך את יושב-ראש ועדת המשנה לנושא תאונות הדרכים על הכינוס שהיה היום ועל הדיון שמתקיים עכשיו.

גדעון עזרא: אין לי כל ספק, כי לכל אחד ואחד מאתנו יש רעיונות בנושא.

גדעון עזרא: הבעיה היא בביצוע.

גדעון עזרא: נשמעו פה כמה רעיונות, וגם לי יש כמה רעיונות משלי, אבל אני נמצא כאן על תקן של ממלא-מקומו של ראש הממשלה כשר התחבורה עכשיו.

גדעון עזרא: ברשותי דוח של משרד התחבורה על המצב בנושא תאונות הדרכים.

גדעון עזרא: מתחילת השנה ועד 28 ביוני, בששת החודשים הראשונים של השנה, נהרגו בישראל, לרבות במחוז ש"י, על-פי נתוני המשטרה, 262 איש, לעומת 232 בתקופה המקבילה אשתקד.

גדעון עזרא: זו עלייה של 13% במספר ההרוגים.

גדעון עזרא: מגמת העלייה במספר ההרוגים החלה כבר ברבעון הראשון של השנה, עלייה של 10% בהרוגים עד חודש מרס.

גדעון עזרא: עד אפריל הסתמנה עלייה של 14%.

גדעון עזרא: בחודש מאי התרחשה קפיצה חדה במיוחד – כ-50 הרוגים לעומת 25 הרוגים בשנה הקודמת.

גדעון עזרא: בחודש יוני התרחשה ירידה חדה בתאונות, לעומת 2003 – 33 הרוגים לעומת 52 בשנה שעברה.

גדעון עזרא: מהעיבודים שבוצעו במשרד התחבורה, על סמך הנתונים שבידם, עולה שעיקר הקפיצה התרחשה בתאונות שמעורבים בהן רכבי משא כבדים, מעל 10 טונות, ובמיוחד רכבים כבדים מעל 34 טונות.

גדעון עזרא: שינוי המגמה של מה שקרה בחודש מאי זוהה כבר בסוף מאי, והוחלט לקיים אכיפה מוגברת בקרב נהגי רכב כבד ובקרב כלל הנהגים.

גדעון עזרא: בחודשים אלה הכפילה המשטרה את כוחות האכיפה, ומיקדה את האכיפה בקרב נהגי רכב משא כבד.

גדעון עזרא: לדעתי, יש טכוגרף בכל משאית, ואין צורך להיות על הכבישים בשביל לבדוק את הטכוגרף.

גדעון עזרא: המשטרה יכולה לבדוק את הטכוגרפים גם במשרדים ולראות אם יש עבריינים.

גדעון עזרא: עליות מובהקות בתאונות קטלניות זוהו במחוזות ירושלים וחיפה, ובערים עכו, רמלה ונתניה.

גדעון עזרא: מנהל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בשיתוף עם סמנכ"ל יבשה במשרד התחבורה והמשטרה, בחנו את המוקדים בערים שבהן חלה העלייה במספר התאונות והציעו תוכנית ספציפית לאותם מוקדים.

גדעון עזרא: חלה עלייה בתאונות מסוג חזית אל חזית, שהן במהותן קטלניות ביותר, ותאונות התנגשות בעצם דומם.

גדעון עזרא: חלה עלייה של 9% במספר ההרוגים בדרכים העירוניות.

גדעון עזרא: למרות העלייה במספר ההרוגים במגזר העירוני, יש הפחתה במספר ההרוגים הולכי רגל ורוכבי אופנועים.

גדעון עזרא: בקרב נהגים צעירים חלה עלייה של 12% בתאונות החמורות.

גדעון עזרא: ניתוח נתוני התאונות מצביע, כאמור, על ריבוי של תאונות רכב יחיד, ועל ריבוי תאונות שבהן נהרגים נהגים צעירים; צעירים שאיבדו שליטה ברכב מסיבות של נהיגה מהירה, עייפות, הירדמות בשעות לילה מאוחרות, התנגשו בגדרות בטיחות בשולי הדרך, בעמודי תאורה, בעצים וכיוצא בזה.

גדעון עזרא: בתאונות אלה בדרך כלל נפגעים חברים נוספים של הנהג הצעיר, שישבו כנוסעים ברכב.

גדעון עזרא: היום התקיים דיון בוועדת הכלכלה, בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית של הצעת חוק ממשלתית שתגביל לשניים את מספר הנוסעים הנוספים ברכב שבו נוהג נהג חדש עד גיל 21, קרי נוסע נוסף אחד לנהג המלווה, ותאריך את תקופת הנהיגה בליווי לשישה חודשים.

גדעון עזרא: הארכת תקופת הנהיגה בליווי עשויה לתרום ליתר מעורבות של הורים בנהיגת בניהם ולרכישת הרגלי נהיגה בטוחים יותר על-ידי הצעירים.

גדעון עזרא: בדיון שהתקיים היום בוועדה הוחלט להאריך את תקופת הנהיגה בליווי, אך טרם הוחלט מה יהיה אורכה.

גדעון עזרא: כשלושה-רבעים מתלמידי כיתות י"א בבבתי-הספר התיכוניים נחשפים בבתי-הספר לתוכנית מיוחדת שנקראת "חינוך תעבורתי", שנלמדת בהיקף של 30 שעות לימוד.

גדעון עזרא: רוחמה, זה מפריע לי.

גדעון עזרא: עשי לי טובה.

מאיר פרוש: היא מצטערת על כך שאביגדור ליברמן לא עונה במקומך.

גדעון עזרא: גם אני מצטער.

גדעון עזרא: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מממנת פעילות זו בסכום של כ-15 מיליון שקלים, מתוך כוונה להקנות לצעירים, ערב קבלת רשיון הנהיגה, כלים וכללים לתרבות נהיגה נכונה.

גדעון עזרא: תוכנית זו עברה בשנה האחרונה רענון, כדי לעשותה יותר רלוונטית לצעירים.

גדעון עזרא: משרד התחבורה יצא למכרז להקמת מגרשי הדרכה, שבהם יחויב כל נהג צעיר להתנסות בנהיגה בתנאים מכבידים טרם קבלת רשיון הנהיגה הקבוע, בתקווה שיימנע בעתיד מכניסה למצבי נהיגה שההיחלצות מהם בשלום נדירה.

גדעון עזרא: בצה"ל החלו השנה, במימון הרשות הלאומית לבטיחות, בתוכנית מיוחדת, "חיילים בחופשה", המיועדת לחיילים שמחזיקים ברשיון נהיגה אזרחי, מתוך כוונה שאותם נהגים יפעלו גם בנהיגה האזרחית באותה מערכת ערכים שמכוונת את התנהגותם הצבאית.

גדעון עזרא: כמו כן, משרד התחבורה מקדם חקיקה שתכליתה להקל על שוטרים לבדוק באורח אקראי את רמת האלכוהול בדמם של נהגים, כדי להקל על השוטרים לבדוק נהיגה בשכרות ולהרתיע נהגים ששתו והחליטו לנהוג.

גדעון עזרא: נוכח ריבוי תאונות רכב יחיד בשולי כביש, הוחלט לקדם יוזמת חקיקה שתגביל את האפשרות לחנייה בשולי הדרך, למעט במקרי חירום.

גדעון עזרא: בימים אלה הוגדל הקנס על חנייה על המדרכות ובמקומות אסורים לחנייה.

גדעון עזרא: המשרד מטפל באופן ממוקד בנהגים מועדים, ששבים ומבצעים עבירות חמורות שמסכנות חיים, וחומרת עונשי המינימום על כמה עבירות קשות במיוחד הועלתה.

גדעון עזרא: שיטת הניקוד החלה לפעול.

גדעון עזרא: נשללו רשיונותיהם של כ-1,000 נהגים שצברו במהלך השנה מעל 36 נקודות, ועוד 4,000 קיבלו מכתב פנייה אישי, בחתימתו של מנהל אגף הרישוי, שמתריע בפניהם כי הם צברו כבר בין 24 ל-34 נקודות, כי הם צפויים לקבל זימון לקורסים מיוחדים וכי רשיונם עלול להישלל אם יוסיפו לצבור נקודות.

גדעון עזרא: גורם המהירות, חבר הכנסת מצנע, נמצא הגורם הישיר לכ-18% מהתאונות, והוא אלמנט תורם עוד לכ-20% מהתאונות.

גדעון עזרא: השנה תסתיים עבודת המטה לפרויקט של הקמת מערך אכיפה אלקטרוני אוטומטי בדרכים עתירות תאונות.

גדעון עזרא: המערך יכיל 300 מצלמות מהירות ומצלמות רמזור, שיעבירו בשידור על-קווי למרכז לעיבוד דוחות תמונות של נהגים שנסעו במהירות מעל המהירות המותרת, או חלפו באור אדום ברמזור.

גדעון עזרא: עד סוף השנה יגובש המפרט, והמשרד יצא למכרז לגורם שיקים ויתפעל את המערך, ובשנה הבאה צפויה התחלת הקמת המערך.

גדעון עזרא: לאור הניסיון במערכות דומות בחו"ל, אנו מצפים כי קפיצת מדרגה במאסת האכיפה של מהירויות הנסיעה ונסיעה באור אדום ברמזורים תביא להורדת מהירויות הנסיעה בדרכים ותביא לירידה משמעותית גם בתאונות הדרכים ובנפגעים.

גדעון עזרא: בחוץ-לארץ נצפו ירידות של 25% בתאונות רמזור ו-20% בתאונות מהירות.

גדעון עזרא: משרד התחבורה מקווה שהמערכת תרתיע נהגים ותשפיע עליהם לנסוע במהירויות המותרות.

גדעון עזרא: חברי חברי הכנסת, למרות הירידה במספר ההרוגים הולכי הרגל השנה, עדיין שיעור הולכי הרגל הנפגעים בישראל נותר גבוה גם השנה - כ-32% מההרוגים.

גדעון עזרא: במשרד גובשה תוכנית השקעות מיוחדת בתשתיות עירוניות בקטעי דרך, בצמתים ובשכונות שנמצאו מרובות תאונות הולכי רגל.

גדעון עזרא: שר האוצר אמור לאשר בימים אלה, ואני מבין שהיום הוא אישר, את התקציב הנוסף הנדרש לביצוען.

גדעון עזרא: בכל מקרה, המשרד נמצא בעיצומו של מבצע הסברה בססמה: "אל תחצה חיים", ומתכננים לקיים פעילות נרחבת במהלך חודש יוני בבתי-הספר, לקראת יציאת תלמידים לחופשות הקיץ.

גדעון עזרא: בצה"ל נבחנת היום מערכת חדישה לסינון מועמדים לנהיגה ברכב כבד.

גדעון עזרא: מערכת זו, שהוכיחה את תקפותה באירופה, תאומץ על-ידי חברות תובלה לסינון מועמדים לנהיגה ברכב כבד, וחברות הביטוח יעודדו חברות שהן מבטחות לחייב נהגים במבחני סינון שיכללו מערכת זו.

גדעון עזרא: נהגי אופנועים פגיעים במיוחד.

גדעון עזרא: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בוחנת בימים אלה אמצעים חדישים למיגון רוכבי אופנועים.

גדעון עזרא: בתחילת השנה פנתה הרשות בשידורי הרדיו לנהגים לפקוח את עיניהם ולהיות מודעים לקיומם של רוכבי האופנועים - הססמה היתה: "השגיחו באיש עם הקסדה" - ויצאה במסעות הסברה נוספים, שמטרתם להביא למודעות ולשינוי התנהגות בנושא חציית הכביש, בנושא חגורות בטיחות, בנושא צמיגים ועוד ועוד.

גדעון עזרא: הוחלט להכריז על חודש יוני כחודש בטיחות בדרכים, שבו שותפים הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, משרד החינוך, המשטרה, ארגוני מתנדבים, צה"ל, ארגון קציני הבטיחות בתעבורה וגם כאן בכנסת.

גדעון עזרא: סיום הפעילות מצוין היום ביום הבטיחות בדרכים בכנסת.

גדעון עזרא: אני חושב שברור למדי שהוועדה בראשותך תמשיך לפעול בנושא הזה, ולכן אני חושב שתסתפק בדוח זה של משרד התחבורה ושיופקו כל הלקחים והמסקנות.

גדעון עזרא: תודה.

מוחמד ברכה: כלומר, ההצעה היא להסתפק או להעביר לוועדה?

גדעון עזרא: אני מציע להסתפק.

גדעון עזרא: יום הבטיחות בדרכים נגמר, וצריכים לחזור לעבודה.

מוחמד ברכה: רבותי, אני מפנה שאלה לחברי הכנסת המציעים, אם הם מסתפקים בתשובת השר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ארדן?

גלעד ארדן: כן.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת פינקלשטיין?

גילה פינקלשטיין: כן.

מוחמד ברכה: מסתפקת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מצנע מסתפק?

עמרם מצנע: כן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אליעזר כהן לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר מסתפק?

ישראל אייכלר: כן.

מוחמד ברכה: מסתפק.

מוחמד ברכה: לכן, רבותי, בזה תם הדיון בנושא הזה, ואנחנו עוברים לנושא הבא.

מוחמד ברכה: הכרזה לסגן מזכיר הכנסת.

מוחמד ברכה: בבקשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: מטעם ועדת הכספים - הצעת חוק הפיקוח על עסקי ביטוח (תיקון מס' 12) (תיקון), התשס"ד-2004; ומטעם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות - הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5), התשס"ד-2004.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: [נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא:

מוחמד ברכה: הצעת חוק פ/2084 - הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: יציגו את הצעת החוק שני חברי כנסת.

גלעד ארדן: - - -

מוחמד ברכה: כך רשום לי.

מוחמד ברכה: כך רשם יושב-ראש הכנסת.

מוחמד ברכה: אני טועה?

מוחמד ברכה: הראשון הוא חבר הכנסת עמרם מצנע, ואחריו – חבר הכנסת ארדן.

מוחמד ברכה: מובן שגם הזמן מתחלק: חמש דקות לכל אחד.

עמרם מצנע: הצעת החוק המדוברת, שהועלתה לכאן ביום המאבק בתאונות דרכים, היא הצעת חוק שעוסקת בדיווח על נהגים הנוהגים ברכבים השייכים לארגונים.

עמרם מצנע: מסתבר שנהגים הנוהגים ברכבים שאינם פרטיים שלהם, אלא שייכים לארגונים, אם זה צי משאיות או צי אוטובוסים, צי של רכב מסחרי או רכבים פרטיים שחברות מעמידות לטובת נהגיהן - התנהגות הנהגים אינה כמו ההתנהגות של נהגים שנוהגים ברכבם הפרטי.

עמרם מצנע: הצעת החוק קובעת, שכל מי שמחזיק צי רכב מעל כמות כלי רכב מסוימת בחברות שונות, על-פי סוג כּלִי הרכב, יחויב במדבקה על השמשה האחורית, שבה יש מספר טלפון שדרכו אפשר להתקשר למוקד הפועל 24 שעות ולדווח על נהיגתו של הנהג.

עמרם מצנע: הדבר הזה עובד בכמה מדינות בעולם.

עמרם מצנע: יש גם כמה חברות בישראל שאימצו זאת ללא חקיקה.

עמרם מצנע: מסקרים שנעשו: למשל חברת "בונז'ור" בארץ דיווחה על ירידה של 78% בהיקף דוחות התנועה שנהגים הנוהגים ברכב של החברה קיבלו, ו-25% בתאונות דרכים.

עמרם מצנע: קיבוץ יד-מרדכי עשה זאת על רכבי הקיבוץ, ויש ירידה של 63% בדוחות התנועה לחברים.

עמרם מצנע: צה"ל עושה ניסיונות בכמה יחידות, והיום משתתפים בזה כ-2,000 כלי רכב.

עמרם מצנע: "תנובה" נכנסת לתהליך הזה, קיבוץ גלאון ומקומות נוספים.

עמרם מצנע: יש לי פה תוצאות סקרים בארצות-הברית, למשל סקר של חברת ביטוח העוסקת במשאיות כבדות.

עמרם מצנע: השתתפו במחקר הזה 78 חברות בעלות ציי רכב של בין 10 ל-300 כלי רכב.

עמרם מצנע: מדובר בחיסכון של 51% בהוצאות על כלי הרכב לאותה חברה ובירידה של 53% בהיקף תאונות הדרכים.

עמרם מצנע: יש לי דוגמאות נוספות, ואני לא רוצה להרבות.

עמרם מצנע: הרעיון הוא פשוט מאוד: אתה חייב להדביק מדבקה על השמשה האחורית.

עמרם מצנע: כשיש גם קצין רכב באותו ארגון או באותו גוף שמספק לעובדיו כלי רכב, יש מוקד - או בארגון עצמו או בחברות שתספקנה את השירות הזה - יש דיווח, ויש מעקב אחר אותם נהגים ובקרה ואחריות - דיברתי על זה לפני כמה דקות - של קצין הרכב, של קצין הבטיחות.

עמרם מצנע: וראה זה פלא, האחוזים בירידה: גם של העלויות, גם של תאונות הדרכים, וגם, כמובן, של עבירות תנועה.

עמרם מצנע: מדוְוחים גם על נהיגה יותר זהירה, על חיסכון בדלק, על התנהגות יותר הולמת ברכב וכן הלאה.

עמרם מצנע: זה איננו מלשינון משטרתי, שכן הפעולה נעשית בעיקר על-ידי הגופים המחזיקים ציי רכב.

עמרם מצנע: זו הצעת חוק שאין לה עלות, אבל יש בה בהחלט התמודדות בעיקר גם עם נהגים מקצועיים בציי רכב גדולים, וגם עם נהגים הנוהגים ברכבים של החברות עצמן.

עמרם מצנע: יש כמובן יתרונות רבים מאוד לבעלי ציי הרכב: שיעור תאונות הדרכים בירידה, יש ירידה בתעריפי הביטוח והליסינג, יש שיפור בתדמית הארגון, חיסכון בכל הנושא המינהלתי, שיפור בזמינות העובדים וכלי הרכב, הוכחת פעילות בטיחותית כלפי הרשויות השונות.

עמרם מצנע: יש יתרונות לחברות ביטוח וליסינג, שיורידו מחירים, יהיו פחות תביעות, עלות התביעות תהיה נמוכה יותר, יהיה שיפור בתדמית וכדומה.

עמרם מצנע: היתרונות למדינה: כמובן, הצלת חיי אדם, חיסכון תקציבי של כספי מערכות בריאות, שיקום ורווחה, שיפור איכות הסביבה, זיהוי מקומות מועדים לתאונות, ועוד דברים רבים אחרים.

עמרם מצנע: זו הצעת החוק, ואני מקווה מאוד שהיא תאושר בקריאה טרומית, תועבר לוועדת הכלכלה, ושם, בלוח זמנים זריז, תאושר ותתרום את תרומתה לשיפור הנהיגה, לירידה בתאונות הדרכים, וכמובן יהיו לה משמעויות רבות נוספות.

עמרם מצנע: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת מצנע.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

מוחמד ברכה: גם לרשותך עומדות חמש דקות.

גלעד ארדן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כיוון שחבר הכנסת מצנע הציג בצורה די מקיפה את הצעת החוק, אני ארצה רק לחדד ולנגוע בכמה נקודות, גם כאלה שהשר עזרא דיבר עליהן.

גלעד ארדן: לפעמים אני שומע את התשובות שהמשרדים מכינים, עם כל הנתונים, וזה מעורר תהיות.

גלעד ארדן: השר עזרא, כשאנחנו מדברים על כך שהשנה יש עלייה דרמטית במספר התאונות, ועם זאת המשרד מתאר כל כך הרבה את העשייה, מה נעשה ומה בתהליך עשייה ומה עומד להיעשות, אני שואל את עצמי: אם כל כך טוב, אז איך זה שכל כך רע?

גלעד ארדן: התשובה, אדוני השר, קודם כול מתחילה מכך – וזה אולי דבר שהרבה אנשים לא יודעים – שמדינת ישראל בכלל לא יודעת ממה נגרמות תאונות הדרכים, ובגלל זה כל ירייה שאנחנו יורים היא בעצם ירייה באפלה.

גלעד ארדן: למה אני מתכוון?

גלעד ארדן: גם זה נתון שאולי חלק מהחברים לא יודעים אותו: רק שליש מתאונות הדרכים שקורות במדינת ישראל נחקרות בכלל, כיוון שמשטרת ישראל, בגלל בעיות כוח-אדם, כיוון שאין מכון מחקר של מדינת ישראל, בכלל לא חוקרת תאונות שקרו ושלא נגרמו בהן אבדות בנפש או נפגעים.

גלעד ארדן: אם לא היה נפגע או לא נהרג מישהו, המשטרה בכלל לא חוקרת את התאונה.

גלעד ארדן: לכן, אם באופן מקרי קרתה תאונה, שביום אחר כן היו נהרגים בה אנשים, כי זה היה רכב פחות בטיחותי או אנשים שהחזיקו יותר חזק את ההגה ולא עפו החוצה, אז אף אחד לא יודע מה גורם לתאונות האלה.

גלעד ארדן: לכן, לפני כל הצעדים שמשרד התחבורה מדבר עליהם, אני חושב שאנחנו צריכים לנהל מאבק על כך שמדינת ישראל תקים סוף-סוף מכון מחקר, שיכלול בתוכו אקדמאים, שיהיה לו כוח-אדם לבדוק ולחקור כל תאונה.

גלעד ארדן: אז אולי נוכל ללמוד באופן סטטיסטי מה הם הגורמים האמיתיים לתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: בינתיים, מה שנותר לנו הוא לנסות לעשות מבצעים, פעם בכיוון הזה ופעם בכיוון אחר, ולא להבין למה המספרים עולים או יורדים.

גלעד ארדן: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולקרוא לראש הממשלה – כן ממשלת אחדות, לא ממשלת אחדות – למנות כמה שיותר מהר שר תחבורה במשרה מלאה.

גלעד ארדן: אני מצהיר פה, למרות התנגדותי לממשלת אחדות, שאני מוכן שהוא ימנה גם שר ממפלגת העבודה, העיקר שיהיה מישהו.

גלעד ארדן: מדובר פה בחיי אדם.

גלעד ארדן: אני חושב שאם לא היה מישהו שמטפל עכשיו בטרור הפלסטיני, ובינתיים שר אחר היה מחזיק את זה, היו פה הפגנות מול הכנסת.

גלעד ארדן: פה, כמו שציין חבר הכנסת מצנע, נהרגים כל שבוע 12 בני אדם, ואין שר במשרה מלאה שמטפל בנושא הזה.

קולט אביטל: אין שר בכלל, לא רק לא במשרה מלאה.

גלעד ארדן: ראש הממשלה כרגע מחזיק בתיק הזה.

גלעד ארדן: אבל אני חושב שהמצב הזה לא יכול להימשך אפילו יום אחד נוסף.

גלעד ארדן: בנוגע להצעת החוק, סיכמתי מראש שאני אצהיר כאן, ואני מצהיר כאן, שאנחנו נמשיך לקדם אותה בתיאום עם משרד התחבורה.

גלעד ארדן: נאמר לי שממילא יש היום סמכות בתקנות ואפשר להפעיל את זה, כלומר שהמדינה באופן עקרוני מסכימה לרעיון הזה.

גלעד ארדן: אני חושב שהרעיון הזה של שיתוף הציבור במלחמה בתאונות הדרכים הוא רעיון חשוב מאוד, כי, כמו שהסביר חבר הכנסת מצנע, כשאנחנו רואים נהגים שמוכנים ליטול סיכון, שחוצים פס לבן, שעוברים באור אדום, הנהגים האלה, אם הם לוקחים את הסיכון הזה – יש סבירות גבוהה יותר שבאחת הפעמים שהם ייקחו סיכון כזה הם גם יפגעו במישהו.

גלעד ארדן: אנחנו לא מדברים פה על שנה, אנחנו מדברים על זה שקצין בטיחות של חברה, אם מצטברים אצלו כמה דיווחים לגבי נהג ספציפי, הוא לא יוכל אחר כך להגיד: לא ידעתי שהנהג הזה הוא נהג מסוכן.

גלעד ארדן: תהיה לו גם אחריות כלשהי לקיים נוהל בחברה שלו, כדי לטפל, להדריך.

גלעד ארדן: אני לא קובע בשבילו כרגע אם להעניש או לא להעניש את אותו נהג, אבל לפחות לזמן אותו לשיחת הבהרה ובירור, שאולי תגרום לאותו נהג "לעשות חושבים" לגבי דרך הנהיגה שלו.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית.

גלעד ארדן: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: ישיב על הצעת החוק השר גדעון עזרא.

מוחמד ברכה: בבקשה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הסמכות להסדיר סוגיות אלה, שמועלות בהצעת החוק, ועניינים נוספים שאין הצעת החוק מתייחסת אליהם, מסורה כבר כיום בתקנות התעבורה לרשות הרישוי.

גדעון עזרא: בדעת הרשות להפעיל את סמכותה ולהורות לחברות, כמוצע בהצעת החוק, על ניהול מעקב אחר דיווח שיתקבל מהציבור על נהגי החברה ועל הדבקת מדבקות על גבי כלי הרכב של החברות, שייכללו בהן פרטים על קצין הבטיחות של החברה, כדי לאפשר לציבור לדווח.

גדעון עזרא: ועדת השרים לחקיקה סברה, שהחקיקה הקיימת נותנת מענה הולם לסוגיות המועלות בהצעת החוק, והיא התכוונה להתנגד להצעת החוק.

גדעון עזרא: על רקע בקשתו של יושב-ראש הקואליציה לחופש הצבעה, סוכם שיהיה חופש הצבעה על הצעת החוק הזאת.

גדעון עזרא: אני אומר לחברי פה, שזה יכלול גם אותנו, חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני מצטער, אני לא מקבל את זה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש הצעה לסדר.

גדעון עזרא: מותר לך, אתה יכול להתנגד להצעת החוק.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להתנגד, אני מתנגד לפרוצדורה.

גדעון סער: מי שואל אותך בכלל על הפרוצדורה?

אופיר פינס-פז: שב בשקט.

גדעון סער: מי אתה שתתנגד לפרוצדורה?

גדעון עזרא: חבר הכנסת פינס, הבקשה הועלתה על-ידי חברי סיעות שונות, לא רק על-ידי חברי סיעות הקואליציה, לרבות חבר הכנסת מצנע ולרבות חברת הכנסת קולט אביטל, שבאה במיוחד להצביע, לבקשתו של חבר הכנסת מצנע, אם אני לא טועה.

גדעון עזרא: לכן אני לא חושב שיש מקום להתרעם על כך.

גדעון עזרא: אני מבקש מחברי בקואליציה ומהאחרים חופש הצבעה בהצעת החוק הזאת, ולהעביר אותה בסופו של דבר להמשך טיפול בוועדת הכלכלה.

מוחמד ברכה: אדוני השר, אם יש חופש הצבעה, ברור שכל חבר כנסת מצביע על-פי רצונו ומצפונו.

מוחמד ברכה: האם עמדת הממשלה היא להתנגד או להסכים, או שאין עמדה?

גדעון עזרא: ועדת שרים לחקיקה התנגדה להצעת החוק הזאת.

מוחמד ברכה: לכן עמדת הממשלה היא להתנגד.

גדעון עזרא: נכון, אבל אני מציין שהסכמנו, לרבות השרים הנוגעים בדבר, לחופש הצבעה בנושא המסוים הזה.

מוחמד ברכה: אתה עושה שירות לקואליציה.

עמרם מצנע: הוא עושה שירות רע לממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

מוחמד ברכה: אבל העמדה של ועדת השרים היא להתנגד, ולכן אי-אפשר שחבר כנסת יעלה להתנגד להצעת החוק אם הממשלה מתנגדת.

מוחמד ברכה: לכן אנחנו עוברים להצבעה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה אחרי ההצבעה להעיר הערה לסדר.

גדעון סער: לפי איזו פרוצדורה?

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים בקריאה טרומית על הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון מוקדם בוועדה – 24 בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד-2004, לדיון מוקדם בוועדת הכלכלה נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה ברוב של 24 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת פינס מבקש להציע הצעה לסדר.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, מדובר רק בהצעה לסדר, כי אני תומך בהצעת החוק הזאת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבהיר מה קרה כאן:

אופיר פינס-פז: מזכירות הכנסת סירבה לאפשר לחברי כנסת מהאופוזיציה להניח היום הצעות חוק בנושא תאונות הדרכים, בטענה שהממשלה מתנגדת, והיא מאפשרת להניח רק הצעות חוק שהממשלה תומכת בהן בקריאה טרומית.

אופיר פינס-פז: מה שנעשה כאן הוא מעשה הונאה, פרוטקציה של שר משפטים חסר עמוד שדרה, אפס מאופס, שעושה מה שגדעון סער אומר לו, משיקולים פוליטיים-קואליציוניים מכוערים, שמקומם לא יכירם בבית הזה.

מוחמד ברכה: זו כבר לא הצעה לסדר.

מוחמד ברכה: ההצעה לסדר נשמעה, הסיפא של הדברים אינו מקובל עלי ואינו צריך להיכלל בפרוטוקול.

מוחמד ברכה: אני מציע לחבר הכנסת אופיר פינס להפנות תלונה לנשיאות הכנסת, אשר תדון בה בכובד ראש.

מוחמד ברכה: אני מבין שגם חבר הכנסת מצנע הוא חבר כנסת מהאופוזיציה, ואף הוא חתום על ההצעה, אז על מה התלונה?

מוחמד ברכה: [מס' מ/107; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 12644; חוב' ל"ב, עמ' 13170; נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 140 והוראת שעה), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק בשם ועדת הכספים חבר הכנסת אהוד רצאבי.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 140 והוראת שעה).

אהוד רצאבי: נא לשים לב, כי בקריאה הראשונה היתה הצעת חוק זו מס' 139, ומטעמים טכניים היא תהא מעתה מס' 140.

אהוד רצאבי: בעת הדיונים החליטה הוועדה לפצל מהצעת החוק שעברה קריאה ראשונה את הסעיף העוסק בתיקונים לחוק הפיקוח על עסקי ביטוח ולהשאירו לדיון נוסף על שולחן הוועדה.

אהוד רצאבי: מה שמונח לפניכם עתה הם רק הסעיפים המפחיתים את מס ההכנסה כבר בשנת המס הנוכחית הן ליחידים והן לחברות, בתחולה מ-1 בינואר 2004.

אהוד רצאבי: הפחתת שיעורי המס ליחידים נעשית רק לגבי הכנסות נמוכות ובינוניות, עד להכנסה של 11,040 שקלים בחודש.

אהוד רצאבי: נטל המס יישאר ללא שינוי בהכנסה שמעל 11,040 שקלים.

אהוד רצאבי: הפחתת המס תימשך בשלבים גם בשנת 2005, עד לסיומה בשנת 2006.

אהוד רצאבי: מס הכנסה על חברות יופחת בשלבים, עד שיגיע ל-30% בשנת 2007, במקום 36% היום.

אהוד רצאבי: בשנת המס 2004 יהיה שיעור המס על חברות 35%, בשנת 2005 - 34%, ובשנת המס 2006 - 32%.

אהוד רצאבי: אנו מאמינים כי הפחתת שיעורי המס הן ליחידים והן לחברות היא צעד חשוב בעידוד הצמיחה הכלכלית והגדלת התעסוקה.

אהוד רצאבי: לכן אני קורא לכם שלא לקבל את הסתייגותו של חבר הכנסת אורון, שלא להפחית את מס החברות.

אהוד רצאבי: לדוגמה, רווק או נשוי שאשתו עובדת מתחיל לשלם מס הכנסה מהכנסה שמעל 3,650 שקלים, ומעתה יתחיל לשלם מס מהכנסה שמעל 3,940 שקלים בחודש.

אהוד רצאבי: נשוי שאשתו עובדת המשתכר 4,000 שקלים בחודש משלם היום 60 שקלים מס הכנסה, ומעתה ישלם 15 שקלים בחודש, תוספת הכנסה של 45 שקלים בחודש.

אהוד רצאבי: אני קורא לכם לאשר הצעת חוק זו ולדחות את כל ההסתייגויות.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להסתייגויות.

מוחמד ברכה: לשם החוק מסתייגים חברי הכנסת אורון ועמיר פרץ.

מוחמד ברכה: הם אינם נמצאים ולכן ההסתייגות מוסרת.

מוחמד ברכה: ההסתייגות לסעיף 1 היא של חברי הכנסת עמיר פרץ, בייגה שוחט ואהוד רצאבי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רצאבי, אתה רוצה לנמק את ההסתייגות?

אהוד רצאבי: אני מסיר את הסתייגותי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מח'ול ינמק את ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, פעם נוספת אנחנו נדרשים לדון בהצעות חוק שמדברות על הורדת מס, הורדת מס לחברות, ומבשרים לנו גם על הצורך להוריד בהדרגתיות את המס לחברות.

עסאם מח'ול: כרגע גם זורקים את העצם הזאת לבעלי הכנסות נמוכות, שגם הם לא יראו את האמת שמאחורי המדיניות הכלכלית המוצעת לנו.

עסאם מח'ול: אני רוצה להפנות אל הוויכוח הקיים בעניין המסים בין קרן המטבע הבין-לאומית לבין ממשלת ישראל ומשרד האוצר בישראל.

עסאם מח'ול: בסופו של דבר הוויכוח אינו על הצורך בהורדת מסים או על הצורך בגביית מסים נוספים או לא, אלא יש הסכמה שיש עודפים בגביית המסים במדינת ישראל.

עסאם מח'ול: הוויכוח המתנהל הוא בין שתי גישות: גישה אחת האומרת שיש להשתמש בעודפי ההכנסה ממסים להורדת מסים נוספת - זו עמדת האוצר, הממשלה, ממשלת הבנקים, ממשלת העשירון העליון, ממשלת החברות הגדולות, הבין-לאומיות וגם כמה לאומיות.

עסאם מח'ול: הגישה האחרת היא של קרן המטבע הבין-לאומית, המדברת על הצורך בשימוש בעודפי ההכנסה ממסים כדי להוריד את הגירעון בישראל, את החובות של מדינת ישראל.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על מצב שלפיו אם הממוצע של החובות של מדינה באיחוד האירופי מגיע ל-60% מהתמ"ג, הרי בישראל הוא מגיע ל-107%.

עסאם מח'ול: אני לא רוצה להעדיף אחת משתי הגישות, אבל אני טוען שכל הבלוף הזה שמספרים לנו כאן על כך שיש צמיחה - זה אינו מופנה למקום הנכון שצריך להפנותו אליו, כלומר להפסיק את הפגיעה בשכבות החלשות במדינת ישראל, להפסיק את הפגיעה בעובדים המזיעים מדי יום בעבודה שחורה.

עסאם מח'ול: אדוני שר האוצר, כאשר מתווכחים מה לעשות בעודפי ההכנסות ממסים, אל לך לחשוב רק על איך תורידו מסים מדורגים לחברות, לבעלי הון ולעשירון העליון, אלא אולי תחשבו על 250 עובדי רשות העתיקות שאתם זורקים הביתה, מכיוון שאתם לא מגייסים 10 מיליוני שקלים הדרושים למשך חצי שנה כדי לטפל בפרנסת האנשים האלה.

עסאם מח'ול: איזו רגישות, איזו גישה, זו שמעדיפה לטפל בהורדת מסים לחברות בטענה שיוסיפו מקומות עבודה, בטענה שרוצים לפתח תרבות עבודה ולא תרבות קצבאות, ואתם זורקים הביתה את האנשים האלה, שחיים על המינימום, על פת הלחם, מכיוון שאתם לא מוכנים לספק 10 מיליוני שקל תקציב, כשכל הסיפור הזה התחיל בכלל כעבודה יזומה.

עסאם מח'ול: אני אומר שיש מאחורי הצעת החוק הזאת סימן דרך וסימון דרך, את מי רואה הממשלה הזאת, את מי רואה משרד האוצר כאשר מדובר בשאלה החברתית.

עסאם מח'ול: הם לא רואים את עובדי הכפיים, הם לא רואים את האנשים שמזיעים.

עסאם מח'ול: הם רואים את החברות ואת מנהלי החברות.

עסאם מח'ול: זאת הופכת להיות מדינה של כל בנקאיה וכל מנהלי חברותיה.

עסאם מח'ול: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: כאמור, חברי הכנסת האחרים שהגישו הסתייגויות, אורון ושוחט ופרץ, אינם נמצאים כאן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רצאבי, האם אתה רוצה לענות על ההסתייגות?

אהוד רצאבי: כן.

גדעון סער: תאמין לי, אתה לא רוצה.

אהוד רצאבי: אני לא רוצה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רצאבי, אני יודע שענית לחבר הכנסת סער.

מוחמד ברכה: אבל תענה לי, בבקשה, האם אתה רוצה לענות?

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אתה אומר שהוא דייק בתיאור רצונותיך.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מח'ול, האם אתה רוצה להצביע על ההסתייגות שלך?

עסאם מח'ול: כן.

מוחמד ברכה: על כן אנחנו מצביעים, רבותי חברי הכנסת, כמובן בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: לשם החוק אין הסתייגות.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים על שם החוק על-פי הצעת הוועדה, לרבות גיליון התיקונים.

מוחמד ברכה: רבותי, בבקשה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 3 בעד שם החוק, לרבות גיליון התיקונים - 18 נגד - אין נמנעים - 1 שם החוק, לרבות גיליון התיקונים, נתקבל.

מוחמד ברכה: שם החוק, לרבות גיליון התיקונים, אושר בקריאה שנייה ברוב של 19 חברי כנסת, לרבות קולו של יושב-ראש הכנסת, ונמנע אחד.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לסעיף 1.

מוחמד ברכה: הוגשה הסתייגות של חברי הכנסת ברכה, מח'ול וטיבי.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

מוחמד ברכה: בבקשה, ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 5 נגד – 14 נמנעים – אין ההסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי לסעיף 1 לא נתקבלה.

מוחמד ברכה: ההסתייגות לא התקבלה ברוב של 15, לרבות קולו של יושב-ראש הכנסת, ובתמיכת חמישה חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: לכן ההסתייגות נופלת.

מוחמד ברכה: עכשיו, רבותי, אנחנו מצביעים על סעיף 1 כהצעת הוועדה, היות שהיתה הסתייגות.

מוחמד ברכה: בבקשה, ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 5 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה - 19 נגד - אין נמנעים - 2 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

מוחמד ברכה: סעיף 1 אושר על-פי הצעת הוועדה ברוב של 20 חברי כנסת, לרבות קולו של יושב-ראש הכנסת, ובהימנעותם של שני חברי כנסת.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על שאר סעיפי החוק, מסעיף 2 ועד סעיף 6, עד הסוף, על-פי הצעת הוועדה.

מוחמד ברכה: בבקשה, ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 6 בעד סעיפים 2-6 - 19 נגד - אין נמנעים - 2 סעיפים 2-6 נתקבלו.

מוחמד ברכה: הסעיפים האמורים התקבלו ברוב של 20 חברי כנסת, לרבות קולו של יושב-ראש הכנסת, ובהימנעותם של שני חברי כנסת, ולכן הסעיפים האלה התקבלו בקריאה שנייה.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת החוק כולה, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 140 והוראת שעה), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: בבקשה, רבותי.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 7 בעד החוק - 19 נגד - אין נמנעים – 2 חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 140 והוראת שעה), התשס"ד-2004, נתקבל.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית ברוב של 20 חברי כנסת, לרבות קולו של יושב-ראש הכנסת, ובהימנעות של שני חברי כנסת.

מוחמד ברכה: שר האוצר ירצה להגיד כמה מלים בעקבות אישור הצעת החוק.

מוחמד ברכה: אדוני, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לחברי הבית על התמיכה הגורפת בהצעת החוק הזאת.

בנימין נתניהו: אנחנו החלטנו היום להוריד את המס ל-70% ממשלמי המסים במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: 70% מהם קיבלו היום הנחה משמעותית.

בנימין נתניהו: ההנחה הזאת מתחילה ב-4,000 שקל הכנסה, מגיעה לשיאה מבחינה מספרית ב-7,000, ויורדת עד 11,000.

בנימין נתניהו: זאת אומרת, הדגש הוא על בעלי הכנסות נמוכות עד ממוצעות.

בנימין נתניהו: הדבר הזה מתאפשר לא חרף הורדת שיעורי המס הקודמת, אלא בגללה.

בנימין נתניהו: אני זוכר שהיה לנו ויכוח כאן בבית, מה יקרה לתקבולי המסים אם אנחנו נוריד את שיעורי המס, ונפתח גירעון גדול יותר, כך נאמר לנו, ואנחנו נוהגים בחוסר אחריות.

בנימין נתניהו: ובכן, הנתונים שאני יכול לדווח לחברי הבית הם, שעד כה, כלומר במחצית שנת 2004, תקבולי המסים שלנו גדולים ב-11% מכפי שהם היו בשנת 2003 בתקופה המקבילה, הרבה הרבה מעבר לקצב הגידול, שגם הוא באופן משמעותי יותר גדול, כי שם היינו כידוע במשק שטוח, אפילו מצטמק, וכרגע אנחנו גדלים באחוזים יפים מאוד למשק מערבי.

בנימין נתניהו: אני מציין את העובדות האלה כדי להבהיר, שבמידת האפשר המדיניות שלנו תסייע להמשך הורדות מסים שמסייעות לצמיחה, שמסייעות לגידול בפדיון.

בנימין נתניהו: אני שוחחתי על כך לאחרונה בביקורי בארצות-הברית עם נגיד הבנק הפדרלי ואולי איש הכלכלה הבכיר ביותר בעולם, אלן גרינספן, וסיפרתי לו על המדיניות שלנו ועל הוויכוח שניטש בין גורמים שונים, לרבות קרן המטבע הבין-לאומית ואנוכי, וגם ויכוח שיש כאן עם בנק ישראל ואחרים.

בנימין נתניהו: הוויכוח איננו על כך שאנחנו צריכים להמשיך לרסן את הוצאות הממשלה ולאפשר את גידולן ב-1% בלבד.

בנימין נתניהו: אני מזכיר לכם שהאוכלוסייה גדלה מדי שנה בכ-2%.

בנימין נתניהו: הוויכוח הוא אם אנחנו צריכים להפחית את החוב או להפחית את המסים על מנת לשנות את היחס חוב-תוצר.

בנימין נתניהו: התשובה שלו היתה חד-משמעית; הוא אמר: תמשיך להוריד מסים, במידה שאני יכול לתת לך עצה.

בנימין נתניהו: הוא כמובן יכול.

בנימין נתניהו: הסיבה לכך שהוא נתן את העצה הזאת היא, שכאשר מפחיתים לרמת המיסוי הנוכחית שלנו, אנחנו מאיצים את הצמיחה.

בנימין נתניהו: פירוש הדבר שהתל"ג ביחס חוב-תוצר, התוצר גדל.

בנימין נתניהו: כלומר, השבר כולו מצטמק.

בנימין נתניהו: במקביל אתה מקבל גם את הכלים לצמצם את המונה, כלומר את החוב.

עסאם מח'ול: - - - את הבעיה של 260 - - -

בנימין נתניהו: אני גם אענה לך בעניין הזה.

בנימין נתניהו: המשמעות העיקרית של מה שאנחנו אומרים כאן היום היא, שבעצם המדיניות הנכונה גם מבחינה חברתית וגם מבחינה כלכלית היא לצמצם במידת האפשר את הוצאות הממשלה, ולהעביר את הרווח, את מה שנחסך, אם תרצו, באמצעות הורדות, הפחתות מסים לציבור.

בנימין נתניהו: במקרה זה, אנחנו מעבירים את זה ישירות לכיסיהם של אזרחי ישראל שיש להם הכנסות נמוכות או ממוצעות.

בנימין נתניהו: בוא נראה מה זה עושה.

בנימין נתניהו: אם יש לך הכנסה ממוצעת של 7,000 שקל, של הישראלי הממוצע, אתה מקבל לכיסך 2,196 שקלים בשנה, נטו נכנס.

בנימין נתניהו: אם גם אשתך עובדת, אם היא הישראלית הממוצעת, מקבלים 4,400 שקל לכיס.

בנימין נתניהו: זה לא עובר דרך כל המנגנון העצום של שירותי הממשלה, שכדי להוציא כוס חלב אתה צריך להביא כל כך הרבה מספוא כי זה נספג בביורוקרטיה, בבזבוז וכו'.

בנימין נתניהו: במידה שאנחנו יכולים להעביר את זה, עשינו עכשיו שירות חברתי ראשון במעלה.

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים שיש גם אנשים שהם מתחת לרף המס, ולצורך זה הורדנו מסים אחרים, ונמשיך בכך בהזדמנות הראשונה שנוכל לעשות זאת.

בנימין נתניהו: כלומר, מע"מ.

בנימין נתניהו: אבל, באופן כללי זה צמצום או ניפוי הקצבאות מאלה שאינם ראויים להם, כלומר אלה שיכולים לעבוד ואינם נכנסים לשוק העבודה, והמשך ריסון הוצאות הממשלה בצד הורדות מסים, זה הדבר שמניע את הצמיחה.

בנימין נתניהו: אני מביא לתשומת לבכם, שהמשק הישראלי היום, בין משקי המערב, גדל כנראה בשורה הראשונה בקבוצה מאוד קטנה ומובחרת בכלל בשווקים העולמיים, וזה משק שבפעם הראשונה אחרי כמה שנים גדל לא רק באופן אבסולוטי, אלא גם בהכנסה לנפש, וגדל בכל האינדיקטורים שאנחנו רואים.

בנימין נתניהו: לכן אנחנו נמשיך במדיניות הזאת בצורה מדודה ושקולה - הפחתת שיעורי המס ושימוש בתקבולי מס עודפים מעבר למתוכנן בתקציב בהמשך להורדות מסים.

בנימין נתניהו: זה מה שנמשיך בו בזמן הקרוב.

בנימין נתניהו: אני מאוד מודה לחברי הבית שנתנו תמיכה.

אופיר פינס-פז: אפשר לשאול אותך שאלה?

בנימין נתניהו: נשאלתי על-ידי שני חברי הכנסת, גם על-ידי חבר הכנסת אופיר פינס וגם על-ידי חבר הכנסת מח'ול, לגבי העובדים הארכיאולוגים.

בנימין נתניהו: אני ביקשתי שלשום לברר מה ניתן לעשות בעניין הזה, אם ניתן להחזיק את כולם או רובם.

בנימין נתניהו: קודם כול, הארכיאולוגיה מאוד קרובה ללבי, אבל לא רק מן הטעם הזה – ברור שאנשים, אם ניתן להעסיק אותם, ולא בעבודות דחק אלא בעבודות אמיתיות, זה רצוי.

בנימין נתניהו: אנחנו בודקים כרגע את האפשרות עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

בנימין נתניהו: אני מקווה שיהיה לנו מה לדווח לכם בימים הקרובים.

בנימין נתניהו: אני מודה לחברי הבית.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: [נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: יציג את הנושא בשם ועדת הכספים חבר הכנסת אהוד רצאבי.

מוחמד ברכה: אחר כך תתקיים הצבעה.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בפתח הדברים אני רוצה להתייחס להצעת החוק שדיברו עליה קודם לכן, שאכן משקפת את מדיניות הממשלה - שכמובן אני וחברי בשינוי רואים אותה עין בעין עם הממשלה - והיא קידום התוכנית הכלכלית, יציאת המשק מהמצב שבו הוא נמצא, ואכן האותות ניכרים.

אהוד רצאבי: הפחתת מיסוי היא האלף-בית של כלכלה מודרנית.

אהוד רצאבי: היא באה לזרז את המשק לצאת מהמצב שבו הוא נמצא, ממצב הקיפאון.

אהוד רצאבי: התוכנית שכרגע מתווה שר האוצר כבר נותנת אותות שאנחנו יוצאים מהמצב שבו היינו לפני כשנה וחצי לכיוון הנכון, ואני שמח שאנחנו לוקחים חלק בתוכנית שתוציא את המשק מהקיפאון, ואני מקווה שגם מהאבטלה, בזמן הקרוב.

אהוד רצאבי: לעצם העניין, אני מתכבד להביא בפניכם תיקון טעות בחוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשס"ד-2004.

אהוד רצאבי: תיקון חוק יסודות התקציב האמור נועד להביא לפתרון מידתי והולם של המשבר התקציבי שבו נמצאות רבות מהרשויות המקומיות, המתקשות לספק שירותים חיוניים לתושביהן ולשלם באופן סדיר שכר לעובדים, וזאת בדומה לפתרונות הקיימים בדין הכללי לגבי חברות בקשיים, תוך התאמה למהותה המיוחדת של הרשות המקומית.

אהוד רצאבי: אותו תיקון, שנדון באופן מעמיק בוועדת הכספים, התקבל בקריאה שלישית וכבר התפרסם בספר החוקים ב-9 ביוני 2004.

אהוד רצאבי: בעת הכנת הנוסח של הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, ולאחר הדיון וההצבעות שנערכו בוועדת הכספים, נפלו כמה טעויות שהן פליטת קולמוס, השמטה מקרית, שיבוש של העתקה וכיוצא באלה.

אהוד רצאבי: בהתאם לסעיף 10א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח-1948, הובאה הצעת יושב-ראש הכנסת לתיקון הטעויות לוועדת הכספים, ומשזו אישרה את התיקון היום, אני מביא אותו בפני מליאת הכנסת.

אהוד רצאבי: ברצוני להסב את תשומת לב חברי הכנסת במיוחד לתיקון טעות ספציפית, שיש בה משום השלכה על מהות החוק, חרף היותה השמטה מקרית.

אהוד רצאבי: בסעיף 31ז(א) להצעת החוק, כפי שפורסמה ברשומות, אשר נדון ואושר בוועדת הכספים של הכנסת, נקבע כי עיקר הוראות פרק ד'1 יחולו רק על רשות מקומית ששר הפנים אישר תוכנית הבראה לגביה עד תום שלוש שנים מיום תחילתו של החוק.

אהוד רצאבי: כפי שכבר ציינתי, במהלך הכנת נוסח הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית נשמטה בטעות ההוראה האמורה.

אהוד רצאבי: לפיכך, מוצע לתקן את הטעות ולהבהיר, כי ההוראות יחולו רק על רשות מקומית ששר הפנים אישר את תוכנית ההבראה לגביה עד יום 1 ביולי 2007.

אהוד רצאבי: בנוסף, מוצעים עוד כמה תיקונים הנובעים, למשל, משגיאות הגהה, ובהם הסעיף הקובע על אילו מועצות דתיות יחולו הוראותיו.

אהוד רצאבי: הסעיף נוסח בלשון שלילה, קרי על אילו רשויות לא יחולו ההוראות.

אהוד רצאבי: ואולם, עקב טעות בניסוח החוק, לאחר ההצבעה בוועדה, הוספה בטעות המלה "לא", ונקבע כי הוראות הסעיף לא יחולו על רשות מקומית שלא שילמה את מלוא הקצבה לרוב עובדיה במהלך ששת החודשים שקדמו לתחולתו של החוק.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת רצאבי, אנחנו הבנו אותך, אנחנו רוצים להצביע.

אהוד רצאבי: אני קורא.

אהוד רצאבי: משמעות טעות זו היתה היפוך של החלטת הוועדה, ולפיכך מוצע לתקן את הטעות ולמחוק את המלה "לא".

אהוד רצאבי: לבסוף, מאחר שתיקון מס' 31 לחוק יסודות התקציב כבר נכנס לתוקפו, מוצע כי תחילתם של התיקונים תהיה באותו מועד.

אהוד רצאבי: אני מבקש את תמיכתכם בתיקון הטעויות.

אהוד רצאבי: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רצאבי, יש טעויות שהן טכניות, אבל תיקון הטעות הראשונה הוא מהותי.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברר את זה, גם כחבר ועדת הכספים.

מוחמד ברכה: דובר על כך שההסדר הזה תקף לגבי רשויות ששר הפנים אישר לגביהן תוכנית הבראה.

מוחמד ברכה: אבל היה סייג מסוים, שרשות שנכנסה למשא-ומתן על תוכנית הבראה עם משרד הפנים, יועברו לה משכורות של חודש, בתנאי שהסידור של תוכנית ההבראה יסתיים בתקופה זו, ואפשרות של חודש נוסף.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה תשובה מפורטת.

מוחמד ברכה: האם התיקונים האלה אינם נוגדים את כוונת המחוקק בעת חקיקת החוק?

אהוד רצאבי: לפי מה שאני זוכר, אני מבין גם שלא.

מוחמד ברכה: הצבעה טכנית היא הצבעה טכנית, והצבעה מהותית זה משהו אחר.

אהוד רצאבי: אנחנו מדברים על הצבעה טכנית בלבד, כפי שנרשם.

מוחמד ברכה: שזה לא נוגד את כוונת המחוקק ביום חקיקת החוק.

אהוד רצאבי: זה לא נוגד את כוונת המחוקק.

אהוד רצאבי: מדובר על תיקונים שהם טכניים, כפי שכאן צוין, טעויות קולמוס.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על החלטה בדבר תיקון טעות בחוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 8 בעד ההחלטה - 20 נגד - אין נמנעים - אין החלטה בדבר תיקון טעות בחוק יסודות התקציב (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשס"ד-2004, נתקבלה.

מוחמד ברכה: התיקון אושר ברוב של 20 חברי כנסת, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

מוחמד ברכה: [מס' כ/45; "דברי הכנסת", חוב' ל', עמ' 12708; נספחות.

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004, קריאה שנייה ושלישית.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת אילן שלגי.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, בעוד ימים אחדים ימלאו 100 שנה לפטירתו של בנימין זאב הרצל, מייסד ומחולל התנועה הציונית וחוזה המדינה.

אילן שלגי: הרצל נפטר בווינה ביום כ' בתמוז תרס"ד, 3 ביולי 1904.

אילן שלגי: בטקס ההלוויה, שבו השתתפו 6,000 יהודים שהגיעו ברכבות מכל רחבי אירופה, נטמן הרצל בארון מתכת ליד קבר אביו, כך ביקש בצוואתו האחרונה, והוסיף: "עד ליום שעם ישראל יעביר את עצמותי לארץ-ישראל".

אילן שלגי: בדברי ההספד אמר דוד וולפסון: שמו של הרצל "ייזכר כל עוד יישאר יהודי אחד עלי אדמות.

אילן שלגי: בשעה קשה זו אנו מזכירים את שבועתך בקונגרס השישי, ואנו נשבעים בעקבותיך: אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".

אילן שלגי: באותו יום כתב צעיר יהודי בן 18 בעיר פלונסק, דוד גרין, לימים בן-גוריון: "כה גדולה האבדה, ובכל זאת הנני היום, יותר מתמיד, מאמין ובטוח בניצחוננו.

אילן שלגי: ברור לי כי יש יום - והוא לא רחוק - ושבנו לארץ הנפלאה, ארץ השירה והאמת, ארץ הפרחים וחזיונות החוזים".

אילן שלגי: האש הציונית הלאומית אחזה בהרצל אך תשע שנים לפני מותו, עת סיקר כעיתונאי את משפט דרייפוס בפריס.

אילן שלגי: השפלתו הפומבית של הקצין היהודי, וקריאות ההמון "מוות ליהודים", הביאו את הרצל לשנות את מסלול חייו ולהקדיש עצמו למבצע דמיוני לחלוטין – הקמת תנועה לאומית מדינית לעם היהודי הנרדף.

אילן שלגי: בספרו "מדינת היהודים" כתב ב-1896: "עם אנחנו, עם אחד.

אילן שלגי: בתום ויושר ניסינו בכל מקום להיבלע בכלל העם אשר סביבותינו ולנצור רק את אמונות אבותינו.

אילן שלגי: אין מניחים לנו - - - לשווא עמלים אנו להרים את כבוד תהילתן של ארצות מולדתנו באמנויות ובמדעים, להגדיל עושרן על-ידי מסחר וקניין - - - מריעים עלינו כזרים - - - לו רק הניחו לנו...

אילן שלגי: אבל סבור אני שלא יניחו לנו".

אילן שלגי: בנאומו בקונגרס הציוני הראשון בבאזל, ב-1897, פתח הרצל ואמר: "רוצים אנו להניח את אבן הפינה לבית אשר בבוא היום ישכון בו העם היהודי - - - הציונות היא שיבתנו אל היהדות עוד לפני שיבתנו לארץ היהודים".

אילן שלגי: והוא מתייחס לאנטישמיות, זו שדחפה אותו לקום ולעשות מעשה: "בתקופה הזו, שכה רבה בה הקדמה, רואים אנו וחשים עצמנו מוקפים בשנאה הנושנה - - - הרושם הראשון שעשתה האנטישמיות על היהודים של היום היה הפתעה.

אילן שלגי: לאחר ההפתעה באו כאב ומורת רוח.

אילן שלגי: האנטישמים חזרו וחיזקו בנו את תחושת ההשתייכות".

אילן שלגי: הקונגרס הציוני הראשון נפתח בבאזל ביום א', 29 באוגוסט.

אילן שלגי: יום קודם, בשבת, הלך הרצל לבית-הכנסת והתכבד בעלייה לתורה.

אילן שלגי: ביומנו כתב כי היה זה עבורו האירוע המרגש ביותר בכל ימי הקונגרס.

אילן שלגי: ימים אחדים לאחר מכן כתב הרצל ביומנו: "בבאזל יסדתי את מדינת היהודים.

אילן שלגי: לו אמרתי זאת היום בקול, היו הכול צוחקים לי.

אילן שלגי: אולי בעוד חמש שנים, ודאי בעוד 50 שנה, יכירו בכך הכול".

אילן שלגי: ואומנם, בדיוק לאחר 50 שנה, ב-1947, החליטה העצרת הכללית של האו"ם על הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל.

אילן שלגי: בשנת 1902 כתב הרצל במבוא לספרו "אלטנוילנד": "אם תרצו אין זו אגדה".

אילן שלגי: ברומן אוטופי זה הוא חוזה מדינה חופשית וליברלית המקפידה על אחוות האנשים - ססמתה הרשמית: "אדם, אחי אתה" - שומרת על איכות הסביבה, ובלשונו – נמנעת מקללות הזיהום של התיעוש.

אילן שלגי: המדינה אינה מתעניינת בשאלה מי סוגד להוויה הנצחית "בבית-הכנסת, בכנסייה, במסגד, במוזיאון לאמנות או בקונצרט הפילהרמוני".

אילן שלגי: מפעלי השקיה עצומים מפריחים את המדבר, תעלה מקשרת את הים התיכון וים-המלח להפקת כוח חשמלי, יום העבודה הוא בן שבע שעות וניתנת זכות בחירה לנשים.

אילן שלגי: מדינת ישראל הצעירה קיימה את בקשתו של הרצל בצוואתו והביאה את עצמותיו למדינת היהודים.

אילן שלגי: בחודש אוגוסט 1949 טמנו את ארונו בהר-הרצל, כאן, בעיר בירתנו, הלוא היא ציון.

אילן שלגי: בדיון שהתקיים בכנסת ב-1960, במלאות 100 שנה להולדתו של הרצל, אמר מנחם בגין: "על מה הכרת התודה להרצל, לא של דור גאולים אחד, אלא של כל הדורות הבאים?

אילן שלגי: הוא יצר אחרי הפסקה שאין דומה לה בתולדות העמים את המדיניות הלאומית".

אילן שלגי: בטקס הכרזת המדינה, ביום ה' באייר התש"ח, 14 במאי 1948, קרא דוד בן-גוריון את מגילת העצמאות, כאשר ברקע תמונתו של הרצל.

אילן שלגי: גם כאן, בכנסת ישראל, מונצחת דמותו על כותל המליאה, והוא אומנם חוזה בנו.

אילן שלגי: וברשותכם, אני פונה גם אליו, אליך, בנימין זאב הרצל, חוזה מדינת היהודים.

אילן שלגי: דורות רבים ערגו היהודים ברחבי הפזורה אל ארץ-ישראל.

אילן שלגי: דת ישראל שימרה את העם והתפילות לשיבה לציון היו בפי אבותינו וגם בלבם של מי שלא הקפידו במצוות הדת.

אילן שלגי: היו מי שקמו ובאו להתיישב בארץ-ישראל והקימו בה את המושבות הראשונות.

אילן שלגי: אתה היית מי שהצית את הלבבות, מי שהתווה תוכנית מדינית אופרטיבית, יזם את הקונגרס הציוני ואת התנועה הציונית והוביל מהלכים מדיניים שאפשרו את התהליך שהביא להקמת מדינת ישראל.

אילן שלגי: לכן מביאה היום ועדת החינוך והתרבות של כנסת ישראל לאישור הבית, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, את חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004.

אילן שלגי: חשיבות החוק במסר הערכי שבו.

אילן שלגי: הרצל האדם הוא גם סמל, באמצעות ציון זכרו ופועלו נגיע אל שורשי הציונות, נלמד וננחיל לדור הצעיר את חזון הקוממיות הלאומית היהודית; נבהיר להם וגם לעצמנו, כי המשימה הציונית לא תמה, וכי באין חזון ייפרע עם.

אילן שלגי: עדיין רב לנו לעשות בכינון המדינה בגבולות של שלום וביטחון לעיצובה כיהודית וכדמוקרטית, ועוד רבה הדרך עד שנהיה בית לאומי לרוב העם היהודי.

אילן שלגי: מטרותיה של הצעת חוק זו, החתומה על-ידי חברי הכנסת מכל קצות הקשת הפוליטית והמובאת בהסכמת הממשלה, הן להנחיל לדורות את חזונו, מורשתו ופועלו של בנימין זאב הרצל, לציין את זכרו ולהביא לחינוך הדורות הבאים ולעיצוב מדינת ישראל ומוסדותיה ברוח חזונו הציוני.

אילן שלגי: הצעת החוק קובעת דרכים ליישום מטרותיה.

אילן שלגי: תוקם מועצה ציבורית אשר תורכב מעובדי מדינה, נציג צה"ל, נציגי ההסתדרות הציונית העולמית ואנשי ציבור ואקדמיה, שתפקידיה יהיו, בין השאר, לעקוב אחר ביצועו של החוק, להמליץ לראש הממשלה בנושאים שונים הקשורים ליישומו ולהגיש הצעת תקציב להשתתפות אוצר המדינה בהפעלתו.

אילן שלגי: י' באייר, יום הולדתו של הרצל, יצוין כיום הרצל בבתי-הספר, ביחידות צה"ל, בדיון מיוחד במליאת הכנסת, בטקס זיכרון ממלכתי בהר-הרצל ובכנס שנתי שתארגן המועצה הציבורית.

אילן שלגי: משרד החינוך יקצה מלגות מיוחדות לעבודות מחקר הקשורות למטרות החוק.

אילן שלגי: השתתפות אוצר המדינה בהפעלת החוק תיקבע בחוק התקציב השנתי, ומוצע כי ייקבעו גם מבחנים לתמיכה במוסדות ציבור אשר יפעלו להגשמת מטרות החוק, לרבות באמצעות קיום פעולות בהר-הרצל בירושלים, שימור, שחזור והצגה של מוצגים ומסמכים, פעולות חינוכיות-ערכיות, קיום אירועים ופעילויות הנצחה.

אילן שלגי: כאמור, ההצעה מובאת בהסכמת הממשלה, הוגשה על-ידי חברי כנסת מכל קצות הקשת הפוליטית, והיא מגבשת הסכמה רחבה בדבר חשיבות ההכרה בזכרו ובפועלו של בנימין זאב הרצל.

אילן שלגי: לפיכך, אני מבקש מחברי הבית לדחות את ההסתייגויות שהוגשו להצעת החוק ולאשרה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית כפי שהכינה אותה ועדת החינוך והתרבות.

אילן שלגי: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת שלגי.

ראובן ריבלין: רבותי, מסתייגים לפנינו.

ראובן ריבלין: המסתייג היחיד הנמצא ונוכח באולם הוא חבר הכנסת משה גפני, אשר לא יחמיץ לעולם את האפשרות שלו לנמק את הסתייגויותיו כראוי, כחבר כנסת פעיל ביותר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, יש לך כמה הסתייגויות, תרכז אותן יחד.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: סליחה, אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, לצערי הרב את הסעיף האחרון בסדר-היום אני נאלץ להוריד מסדר-היום, כי הוסכם בין קובעי סדר-היום בתחילת השבוע, חבר הכנסת סער וחברת הכנסת דליה איציק, שהיום לא נגיש חוקים קונטרוברסליים, והחוק המוטורי שלך, אומר לי חבר הכנסת גפני שהוא קונטרוברסלי.

ראובן ריבלין: אם כך הדבר, מה אני יכול לעשות?

רוני בריזון: מי אומר את זה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני.

רוני בריזון: הוא אדם קונטרוברסלי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון, נדמה לי שלא אתה ולא אני בחרנו את משה גפני לכנסת, אבל היו כאלה שבחרו אותו.

ראובן ריבלין: נדמה לי שגם אותי ואותך לא בחרו אותם אנשים.

ראובן ריבלין: אני שמח לומר שאותי ואת שר האוצר בחרו אותם אנשים.

רשף חן: - - -

ראובן ריבלין: הוא לא היה בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אמרתי שאני מסכים להוסיף.

משה גפני: חבר הכנסת רשף חן, יכול להיות שנסכים להוסיף, אבל זה לא היה בסדר-היום, וסיעת יהדות התורה רוצה לדון על זה.

משה גפני: אולי נסכים, אבל אי-אפשר כך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, אם הדבר היה מראש על סדר-היום - - -

רשף חן: - - -

ראובן ריבלין: אני מסכים אתך, רק שאני אומר לך, שאם הוא היה על סדר-היום, היה יכול חבר הכנסת גפני לנער ולנענע את אמות הספים, והחוק לא היה נופל מסדר-היום, אני מבטיח לך.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, השתתפתי בחלק מהדיונים בוועדת החינוך על הצעת החוק שהעלו חבר הכנסת שלגי, יושב-ראש הוועדה, וחברי כנסת נוספים, אבל למעשה חבר הכנסת שלגי היה חבר הכנסת היחיד שדן בעניין הזה.

משה גפני: נדמה לי שלא השתתפו רבים מחברי הכנסת, למיטב ידיעתי.

צבי הנדל: אבל, רוחו של הרצל היתה שם.

אופיר פינס-פז: משה גפני, בקצרה.

משה גפני: רק לפי התקנון.

משה גפני: האמת, לא כל כך הבנתי, אבל בסדר, אין לי בעיה עם העניין.

משה גפני: אני רק מבקש, אדוני היושב-ראש, לנמק את ההסתייגויות, ואני אעשה את זה בקצרה, אני רואה שחבר הכנסת אופיר פינס קצר בזמן.

משה גפני: אני אנמק בקצרה, ואת כולן יחד.

משה גפני: אחת ההסתייגות שהגשתי - - -

ראובן ריבלין: נוגעת ללבי דאגתך לחבר הכנסת פינס.

משה גפני: הגשתי הסתייגות אחת כשראיתי בדיון, וזה גם מופיע בהצעת החוק, שיש עלות תקציבית לחוק הזה, עלות תקציבית שלהערכתי היא לא מעטה, גם משרות שאנשים יצטרכו למלא בשכר, השתתפות אוצר המדינה בסעיף 13 – אם אתם רואים את החוק – לרבות תקציב המלגות.

גלעד ארדן: זה במסגרת צמצום האבטלה של הממשלה.

משה גפני: אם כך, זה לא חוק הרצל, זה חוק למלחמה באבטלה; אם זה נכון מה שאתה אומר, חבר הכנסת ארדן.

רוני בריזון: חוק הרצל למלחמה באבטלה.

משה גפני: אז צריך לקרוא לזה בשם אחר.

משה גפני: אם היית אומר לי את זה קודם, הייתי מגיש הסתייגות לשם החוק.

משה גפני: מכיוון שמדובר כאן על סעיף תקציבי - - -

ראובן ריבלין: חשבתי שאתה רוצה לשאול אם כל מי שחלילה ייפלטו ממסגרת העבודה במועצות הדתיות יתקבלו אצל הרצל.

משה גפני: זו גם שאלה נכונה.

צבי הנדל: משה גפני, האם אתה יכול להאריך קצת בנושא הזה?

משה גפני: על כל פנים, סברתי שחבר הכנסת שלגי וחברי כנסת נוספים סבורים שצריך להקים גוף ומנגנון להנציח את זכרו של בנימין זאב הרצל, וסברתי שצריך לעשות את זה בהתנדבות.

משה גפני: הרי בכל אופן מדובר בחוזה המדינה.

משה גפני: מדובר בדבר חשוב.

משה גפני: ממש התרגשתי כששמעתי את הנאום שלך.

משה גפני: זה משהו מאוד רציני.

משה גפני: אני לא מכיר אצל גדולי תורה שמנציחים את זכרם, שלוקחים עבור זה תקציב.

משה גפני: לא ראיתי דבר כזה.

משה גפני: מנציחים את זכרו – לומדים משניות, מדברים על - - -

קריאות: - - -

משה גפני: מה ההתרגשות הזאת בסיעת שינוי?

משה גפני: מה קרה היום?

משה גפני: איזו התרגשות.

משה גפני: יושבים ועושים מועצה ציבורית ומשרות.

משה גפני: אני איש פרקטי - - -

אילן שלגי: זה רק החזר הוצאות לחברי המועצה.

משה גפני: החזר הוצאות זה כסף, נדמה לי.

משה גפני: אני מכיר גוף במדינה שהחזר ההוצאות בו זה 20,000 שקלים בחודש.

משה גפני: החזר הוצאות.

משה גפני: אתה יודע מה, מועצה דתית שלמה אפשר היה לפרנס עם החזר הוצאות כזה.

משה גפני: החזר הוצאות, איזה מלים יפות – למה מפריעים לי אנשי שינוי, מה עשיתי להם רע?

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, כולנו התכנסנו כאן היום על מנת להכריז על חוק הרצל, ואני מבקש מכם לא להפריע לחבר הכנסת גפני בהסתייגויותיו, שאחרת לא נוכל לאשר את החוק.

משה גפני: אני לא מתנגד, בכל אופן צריך אנשים שיעסקו בעניין הזה.

משה גפני: אני לא חושב שזה העיתוי והזמן.

משה גפני: אני חושב שצריך להעביר את החוק, אבל להוריד את הסעיף התקציבי בחוק הזה.

משה גפני: הרי יש אנשים רעבים ללחם.

משה גפני: זה מה שצריך לעשות עכשיו לזכרו של הרצל, לקחת מהקופה הציבורית כסף?

משה גפני: מאיפה יורידו את זה?

משה גפני: הצעתי, אדוני היושב-ראש, הסתייגות מאוד פרקטית.

רוני בריזון: אפשר להוריד את זה מ-32 מיליון השקלים.

משה גפני: חבר הכנסת בריזון, תאמין לי, אני מסתדר בלעדיך.

משה גפני: הצעתי הסתייגות פרקטית, ואני אומר שבסעיף 13, בסעיף קטן (א), המשרות והתקציבים והחזרי ההוצאות שיבואו מכספי משלם המסים – יבואו, אין מה לעשות, "ובלבד שהתקציב להפעלת חוק זה לא יגרע מתקציבי הביטוח הלאומי, הרווחה, החינוך והבריאות, לרבות קצבאות הנכים, הילדים, הזקנים, הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה".

ראובן ריבלין: אם הרצל היה שומע אותך היה אומר:

ראובן ריבלין: באמת חזוני נתגשם, יש לנו מדינה יהודית.

חמי דורון: חבר הכנסת גפני, זה יבוא מהקצבאות של הישיבות.

משה גפני: את זה לא אמרתי.

משה גפני: לא רציתי שאתה תקפוץ ותגיד: ישיבות, אז לא אמרתי.

משה גפני: זה יכול לבוא מהישיבות.

חמי דורון: - - -

משה גפני: אבל מה תגיד, חבר הכנסת חמי דורון - - -

ראובן ריבלין: אתם משחקים לידיו של חבר הכנסת גפני, הוא פשוט דג אתכם.

ראובן ריבלין: הוא הרי מחכה לזה.

חמי דורון: אבל גם אנחנו רוצים ליהנות, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: יותר ממה שהוא רוצה ליהנות, אתם נהנים, אתם אומרים.

חמי דורון: בוודאי.

משה גפני: חבר הכנסת חמי דורון, מה לעשות, לא כתבתי: ובלבד שזה לא ירד מתקציב הישיבות, אז למה אתה צועק?

משה גפני: דיברתי על קצבאות נכים.

משה גפני: איך יכול להיות דבר כזה, ואני לא מאמין על חבר הכנסת שלגי, שהוא מתכוון שייקחו אנשים במשרות להנצחת זכרו של הרצל, על חשבון עגלת נכה, שהוא לא יוכל ללכת לעבודה.

משה גפני: איך יכול להיות דבר כזה?

משה גפני: הרי ייקחו את זה מאיזה מקום, הרי זה מכספי משלם המסים, זה מאוצר המדינה, שאתם כל הזמן אומרים שהוא מצומצם מאוד.

משה גפני: אין מאיפה לקחת כסף, אתם אומרים.

משה גפני: מה אתם מציעים, שינציחו את זכרו של חוזה המדינה?

משה גפני: איך הצבעת עליו, חבר הכנסת שלגי?

משה גפני: לא הכרתי אותו, אני לא יודע במי מדובר, אבל אתה מעלה בדעתך, היה נראה לי שאתה מכיר אותו, שהרצל יסכים שייקחו מתקציב החינוך והבריאות כסף כדי להנציח את זכרו?

רוני בריזון: הוא היה מסכים.

משה גפני: באמת?

משה גפני: אז אסור להנציח את זכרו אם הוא היה מסכים לדבר כזה.

רוני בריזון: מצווה להנציח את זכרו.

משה גפני: למה אתה משמיץ אותו?

משה גפני: האם הרצל היה מסכים שייקחו כסף מסל התרופות, שמציל חיי אדם, כדי להנציח את זכרו?

ראובן ריבלין: שאלתך בהחלט ברורה.

משה גפני: לכן אני מציע את ההסתייגות הזאת.

משה גפני: הסתייגות נוספת, אדוני היושב-ראש.

בנימין נתניהו: משה גפני, לא ראוי.

בנימין נתניהו: לא ראוי.

משה גפני: אדוני השר, אני לא צודק?

ראובן ריבלין: לא מערבבים קודש בקודש.

ראובן ריבלין: המחאה שלך, לא כלפי הרצל, הובנה.

ראובן ריבלין: המסר שלך ברור לחלוטין, אני בטוח שאתה לא מתכוון להרצל.

ראובן ריבלין: המחאה שלך הובנה, אדוני יכול להמשיך.

בנימין נתניהו: מי גדול הרבנים מבחינתך?

משה גפני: הרמב"ם.

משה גפני: מנציחים את זכרו של הרמב"ם, אז עושים מועצה ציבורית שעולה כסף בתקופה כל כך קשה?

בנימין נתניהו: נניח שהיינו עושים, מישהו היה פוצה את הפה ואומר: תוריד את זה מתקציב הישיבות?

משה גפני: להיפך.

משה גפני: אני אומר לעשות את זה, אבל לעשות את זה בהתנדבות.

רוני בריזון: כמו לימוד תורה – בהתנדבות.

ראובן ריבלין: מכולם מצאת את הרצל דווקא?

משה גפני: לא, אני אומר את זה כל הזמן, אני צועק את זה כבר שנה ושלושה חודשים.

משה גפני: מי שמציע את הצעת החוק הזאת אומר לי כל הזמן, הוא אומר בכנות, שאין כסף.

משה גפני: אני מדבר אתו הרבה פעמים על קצבאות נכים, על חינוך, על בריאות.

משה גפני: אין כסף, אז פתאום יש?

משה גפני: אני לא אומר, תנציח את זכרו.

משה גפני: כל דבר צריך להיעשות בכסף?

משה גפני: הכול בשינוי זה כסף?

יגאל יאסינוב: כל הישיבות זה כסף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, הנקודה הובהרה.

משה גפני: הסתייגות נוספת, אדוני היושב-ראש, שאני מציע: אני מציע שייערכו מבחנים לפני שהחוק ייכנס לתוקפו, בכל אופן, כדי לכבד את זכרו של הרצל.

משה גפני: אני מציע שלאחר שיתבצעו מבחנים על-ידי משרד החינוך במורשת ישראל - כשאנחנו מדברים על מדינת ישראל ועל חזונו של הרצל, ואנחנו הולכים להנציח את זכרו, יש דברים בסיסיים שאני מעריך, ונדמה לי שחבר הכנסת שלגי גם אמר את זה בנאומו.

משה גפני: ההתרגשות הכי גדולה של הרצל היתה כשהוא הלך לבית-הכנסת והוא קיבל עלייה לתורה.

משה גפני: והנושא הזה שאנשים התפללו והכמיהה לציון, זה נכון.

משה גפני: אני מסכים אתך בכל מלה בעניין הזה.

משה גפני: מאז שאנחנו, העם היהודי יצא לגלות, אנחנו כמהים לציון.

משה גפני: כולנו ציונים כאלה, אני יותר ממך, משום שאני כנראה גם מתפלל יותר "ותחזינה עינינו בשובך לציון".

רוחמה אברהם-בלילא: כמה זמן יש לו, אדוני היושב-ראש?

ראובן ריבלין: לפי התקנון.

משה גפני: אני לא רואה את הזמן.

משה גפני: אני מסיים.

ראובן ריבלין: מאה שנה לפני הרצל, ראשי היהדות החרדית - מאה שנה לפני הרצל אחד הסבים של שר האוצר, שהיה הגאון מווילנא, עלה לארץ כציוני שאמר:

ראובן ריבלין: זאת שנת תק"ע - תקע בשופר גדול לחירותנו.

ראובן ריבלין: מאה שנה לפני הציונות הפוליטית היתה הציונות המיסטית.

ראובן ריבלין: הרצל למד מהציונות המיסטית.

ראובן ריבלין: חשבתי שאתה תבוא ותאמר, היו ברוכים שאתם מביאים אותו אדם אשר התפכח ואמר לעולם כולו: ראו מה עשו אותם יהודים שהאמינו ושיצרו ציונות מאה שנה לפני שקמתי והייתי צריך לראות את דרייפוס, והבינו שעם ישראל יכול לחיות רק בארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: הרצל ההולך אחרי הגאון מווילנא.

ראובן ריבלין: אתה יודע מה זה?

ראובן ריבלין: אתה אחד מאנשי המתנגדים היותר - - -

בנימין נתניהו: - - -

משה גפני: העניין הוא, שמי שצריך להנציח את זכרם זה אנחנו, ואנחנו לא רוצים כסף.

משה גפני: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע, ואתה, יושב-ראש ועדת החינוך, מציע החוק, אני מציע שלקראת ביצוע החוק ייערכו מבחנים על-ידי משרד החינוך, לדעת אם ילדי ישראל בחינוך הממלכתי אכן יודעים את מורשת היהדות - למה אנו כמהים לציון, מה הזיקה שלנו לכאן, לארץ-ישראל, מדוע אנו כאן, מה מאחד את כולנו.

משה גפני: לפני שאתה עושה פלטפורמה, חשובה, עם משרות, תבדוק שהילדים שלנו בחינוך יודעים למה אנחנו כאן.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת גפני.

ראובן ריבלין: סיום דבריו בהחלט היה מקובל על כולנו.

ראובן ריבלין: הסתייגות כזאת, אני ודאי הייתי מצביע בעדה, אך היא לא במסגרת ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, האם אדוני עומד על הצבעת הסתייגויותיו או מוותר על כולן?

ראובן ריבלין: האם אדוני ביקש רק לנמק את ההסתייגויות או מבקש גם להצביע?

משה גפני: אם יש לי רוב, אני אשאיר את זה.

משה גפני: אם לא, אני אוריד.

ראובן ריבלין: אדוני יחליט אם הוא רוצה להצביע.

ראובן ריבלין: אחר כך נברר אם יש לו רוב.

משה גפני: מוותר.

ראובן ריבלין: ובכן, הוא ביקש להביע את עמדתו, הוא לא מבקש להצביע עליה, משום-מה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שנייה על כל החוק, על חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004, משם החוק ועד אחרון סעיפיו.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1-17 - 17 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-17 נתקבלו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, לא הצבעת.

ראובן ריבלין: 17 בעד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן אומר שהוא הצביע אבל לא נקלט.

ראובן ריבלין: בפעם הבאה כדאי שיראה אם הצבעתו נקלטה על המסך.

ראובן ריבלין: ישב שר האוצר עוד רגע ונצביע בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: עבר בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה על הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד החוק - 17 נגד - אין נמנעים - אין חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, 17 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס, אשר לטענתך לגבי אי-צירוף החוק שאתה ביקשת להצביע עליו בעניין תאונות הדרכים, התברר לי אצל גאולה שאכן ביקשת, ואכן בצדק היא דחתה בזמנו את בקשתך, מתוך מחשבה שהצעת החוק אינה זוכה בתמיכה.

ראובן ריבלין: אני רואה בתמיכת הקואליציה כתמיכת הממשלה, ולכן מחר החוק שלך – אני לא מתחייב לך מה יעשו המצביעים – מחר, אם תרצה, החוק שלך יהיה על סדר-היום בלי שייחשב על הקווטה של סיעתך.

ראובן ריבלין: תודה רבה, ובכך נגמר הסיפור.

ראובן ריבלין: גברתי ראש לשכת מזכיר הכנסת, נא לצרף את הצעת החוק של פינס מחר.

גדעון סער: אם הוא ירצה.

ראובן ריבלין: רק אם הוא ירצה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני חבר הכנסת שלגי.

אילן שלגי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חוק הרצל היה חסר עד כה בספר החוקים של מדינת ישראל, אך הנה עתה, במלאות 100 שנה למותו ו-56 שנה למדינת ישראל, היא מדינת היהודים, יהיה בלוח השנה שלנו יום שיציין את האיש, פועלו וחזונו הציוני.

אילן שלגי: אומות יודעות להנציח את האבות המייסדים והמנהיגים וגם להקדיש יום בשנה להנצחת מורשתם; כך למשל בארצות-הברית יום וושינגטון ויום לינקולן ויום מרטין לותר קינג.

אילן שלגי: גם אצלנו נקבע בנסיבות טרגיות, לצערנו, יום להנצחת זכרו של יצחק רבין ז"ל.

אילן שלגי: בלוח השנה שלנו נוסף עתה י' באייר, כמה סמלי, חמישה ימים לאחר יום העצמאות, יום הרצל.

אילן שלגי: ברצוני להודות למי שהצטרפו ליוזמתי בעניין זה וסייעו רבות – "מרכז שלם" בירושלים וההסתדרות הציונית.

אילן שלגי: תודה למר ישי העצני, לד"ר דוד בריקסטון ולמר ראובן שלום, מנכ"ל הסוכנות היהודית הנמצא כאן.

אילן שלגי: תודה לחברי ועדת החינוך והתרבות, לנציגי משרד המשפטים, משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, לעוזרי הפרלמנטריים אביאל וגיא, למנהלת הוועדה יהודית גידלי, ובמיוחד ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין מירב ישראלי.

אילן שלגי: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת שלגי, יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, ואני מברך אותו פעם נוספת על העברת החוק.

ראובן ריבלין: בחרתם את י' באייר.

ראובן ריבלין: זה כבר עושה צפיפות רבה בחודש אייר וסיום חודש ניסן.

אילן שלגי: שבוע הציונות.

ראובן ריבלין: מקווה שלא מכבידים מדי.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחה על שולחן הכנסת הודעת שרת החינוך, התרבות והספורט, בעקבות מסקנות ועדת החינוך והתרבות בנושא: פרסום דוח מעמדה של הספרייה הלאומית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: [מס' כ/37; "דברי הכנסת", חוב' כ"ב, עמ' 11109; נספחות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ]

ראובן ריבלין: אני מזמין את ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת יצחק וקנין, על מנת להציג לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004.

יצחק וקנין: הנני מתכבד להציג את הצעת חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יצחק וקנין: הצעת החוק המובאת לפניכם הינה נוסח מאוחד של שתי הצעות חוק פרטיות שהוגשו על-ידי יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת שלום שמחון, ועל-ידי חברת הכנסת לאה נס ואוחדו בוועדת הכלכלה בהתאם לסעיף 140 לתקנון הכנסת.

יצחק וקנין: אני מבקש בהזדמנות זאת להודות לחברת הכנסת לאה נס על הירתמותה לנושא החשוב שהצעת החוק דנה בו.

יצחק וקנין: מטרת הצעת החוק היא ליצור תשתית חוקית בסיסית שתאפשר הקצאת מים לשמירה ושיקום של ערכי הטבע והנוף במדינת ישראל, וזאת משום שהמאמצים המתקיימים במטרה לשקם ערכי טבע, ובהם נחלים ומעיינות, אינם מעוגנים היום בחקיקה.

יצחק וקנין: סעיף 6 לחוק המים קובע, כי כל זכות למים צמודה לאחת ממטרות המים המנויות בסעיף, שהן: צורכי בית, חקלאות, תעשייה, מלאכה, מסחר ושירותים וכן שירותים ציבוריים.

יצחק וקנין: מטרות המים המנויות בסעיף זה משמשות את נציב המים בבואו להקצות מים לאותן מטרות.

יצחק וקנין: לרשימת המטרות האמורה מוצע להוסיף גם את המטרה של שמירה ושיקום של ערכי טבע ונוף, לרבות מעיינות, נחלים ובתי-גידול לחים.

יצחק וקנין: הוספת מטרה חדשה זאת תאפשר לנציב המים להתחשב גם במטרה זאת במסגרת הקצאת המים הלאומית.

יצחק וקנין: קבלת הצעת החוק תגרום לכך שאנחנו נכיר בטבע ובנוף, ובכלל זה הנחלים, המעיינות ובתי-הגידול הלחים, כצרכני מים לגיטימיים.

יצחק וקנין: בהצעת החוק מוצע לחייב את נציב המים למסור לוועדת הכלכלה של הכנסת אחת לשנה הודעה בדבר כמות המים שהוא הקצה למטרה זאת.

יצחק וקנין: נדגיש כי חוק המים אינו מחייב את נציב המים להקצות מים לכל המטרות המנויות בסעיף 6 לחוק, ואולם אנו מקווים שעצם הצורך למסור דיווח על ההקצאה ידרבן את נציב המים לבצע בפועל הקצאת מים לערכי הטבע והנוף כדי שנוכל ליהנות מארץ יפה ומטופחת, שבה מתייחסים גם לאיכות החיים של התושבים בהווה ובעתיד.

יצחק וקנין: להצעת החוק הוגשה הסתייגות אחת בלבד, שראוי לדחותה בשל כך שהיא אינה ישימה.

יצחק וקנין: אני קורא לכם להצביע בעד הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

יצחק וקנין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת יצחק וקנין.

ראובן ריבלין: רבותי, לחוק זה הסתייגות של שלושת חברי הכנסת מחד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: היחיד שנמצא כאן באולם הוא חבר הכנסת עסאם מח'ול.

ראובן ריבלין: רשות נימוק ההסתייגות.

ראובן ריבלין: אני לא מפעיל את השעון.

ראובן ריבלין: אדוני יש לו חמש דקות.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, דווקא את ההתערבות הזאת שלי אני מודד לפי מד זרימת המים ולא לפי השעון.

עסאם מח'ול: אני רוצה להצטרף לשני דברים שהביא ממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכלכלה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להצטרף אליו בברכה לחברת הכנסת נס על התרומה בתחום הזה ודווקא בהצעת החוק הזאת, ואני רוצה להצטרף אליו גם בקריאה שלא לקבל את ההסתייגות.

עסאם מח'ול: אבל בכל זאת אני רוצה – זאת הזדמנות – לעורר את תשומת הלב לבעיה אמיתית שאנחנו סובלים ממנה במדינה, והיא הזלזול או העדר תשומת לב מספקת לערכי טבע, למעיינות, לנחלים, שבמקום שיהפכו לפנינה, לדבר חיובי, לדבר שסביבו מתפתחת המדינה וסביבו מתפתחת החברה - הוא הופך לחצר האחורית של המדינה.

עסאם מח'ול: הוא הופך, מקום אחרי מקום, לפח אשפה, לפעמים רעיל ומרעיל, של תעשייה, של תעשייה מסוכנת.

עסאם מח'ול: אנחנו ראינו את זה בקישון, אנחנו ראינו את זה בנחל נעמן, אנחנו רואים את זה גם בנחלים קטנים, אנחנו רואים את זה בייבוש מקורות מים ונחלים שהיו פנינים, בדרך כלל, לפני ההתערבות של האדם המודרני שכופף את הטבע לצרכיו, בלי לתת לטבע מקום בחישובים שלו.

עסאם מח'ול: אני מאמין שהטבע מאוזן, לא בזכותנו אלא על אפנו וחמתנו.

עסאם מח'ול: אני חושב שהחוק הזה בא לקבוע להחזיר לטבע את האיזון שלו, להחזיר לטבע את הטבע שלו, אולי גם את הצבע.

עסאם מח'ול: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת גם כדי להתייחס לנושא נוסף.

עסאם מח'ול: אני רוצה להתייחס דווקא לעמק בית-נטופה - אלבטוף - שזה אזור סח'נין ועראבה ודיר-חנא.

עסאם מח'ול: סח'נין היא לא רק כדורגל, היא גם בעיות כלכליות גם בעיות תעסוקתיות, גם סבל של החקלאות שהיתה אמורה לקיים - וקיימה, היסטורית - את היישובים האלה.

עסאם מח'ול: זה אזור חקלאי פורה.

עסאם מח'ול: חסר לו דבר אחד: חסרה לו היכולת לקבל מי השקיה.

עסאם מח'ול: צריך להביא בחשבון שהעמק הזה הוא העמק היחיד שבו עובר פרויקט המים הארצי, המוביל הארצי, באזור עם תעלה פתוחה שהקדישו לה אחוזים גדולים מהקרקע עצמה, מהקרקעות החקלאיות.

עסאם מח'ול: ואף שזה המקום של החקלאים שסבלו הכי הרבה מהמוביל הארצי, הם לא מפיקים תועלת ממנו.

עסאם מח'ול: זה המקום היחיד שלא מקבל מים להשקיה, והוא משלם את המחיר.

עסאם מח'ול: זה בדיוק כמו סוס שנושא את קנקני המים כל היום, והוא צמא, הוא קורס מצימאון.

עסאם מח'ול: אני חושב שהדבר הזה בלתי אפשרי, בלתי נסבל.

ראובן ריבלין: בתורה כתוב: לא תחסום שור בדישו.

ראובן ריבלין: לא תחסום אנשים שהמים עוברים דרכם, ממים.

עסאם מח'ול: נכון.

עסאם מח'ול: אני חושב - לפחות על-פי התורה - - -

ראובן ריבלין: יש היגיון רב במה שאתה אומר.

עסאם מח'ול: צריך להבטיח מים - וקודם כול, זאת אומרת: לתת עדיפות למים, שהם ישקו את החקלאות שלהם מהם.

עסאם מח'ול: יש פרויקט לאלבטוף, יש תקציב מוכן, אבל אולי 20 שנה כל הפרויקט הזה מדשדש במקום בגלל ביורוקרטיות שונות:

עסאם מח'ול: אם משרד החקלאות מקציב את התקציב, אז משרד הפנים מקשה על התכנון של הפרויקט עצמו.

ראובן ריבלין: מה, לחקלאים בעמק בית-נטופה אין קווטות של מים?

עסאם מח'ול: אין, אין.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה דבר זועק - - -

ראובן ריבלין: פעם ראשונה שאני שומע את זה.

עסאם מח'ול: - - - זועק לשמים, ואני חושב שאנחנו לא יכולים להסתמך רק על היענות השמים לזעקה.

עסאם מח'ול: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת עסאם מח'ול.

ראובן ריבלין: זה דבר שצריך לבדוק אותו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח להגיד שזו הפעם הראשונה ששמעתי את זה.

ראובן ריבלין: טוב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אדוני לא רוצה להצביע על הסתייגויות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול מסיר את הסתייגויותיו והסתייגויות חבריו, ולכן אנחנו נצביע על החוק בקריאה שנייה, על כולו.

ראובן ריבלין: הצעת חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004, קריאה שנייה - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 12 בעד סעיפים 1-2 - 7 נגד - אין נמנעים - אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד החוק - 7 נגד - אין נמנעים - אין חוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק המים (תיקון מס' 19), התשס"ד-2004, עבר בקריאה שלישית ויצטרף לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אני מברך את חברת הכנסת לאה נס על העברת החוק ומזמין אותה על מנת לברך, ומבקש מחברי הטוב, סגן היושב-ראש אלי בן-מנחם, לבוא ולהחליף אותי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

לאה נס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להודות בשמי ובשם חבר הכנסת שלום שמחון לחברי הכנסת על אישור החוק.

לאה נס: אני רוצה גם להודות לממלא-מקום יושב-ראש ועדת הכלכלה, שמילא היום את מקומו בנאמנות.

לאה נס: אני רוצה להודות באופן אישי לשותפי לחוק, יושב-ראש ועדת הכלכלה הנכבד חבר הכנסת שמחון, לכל צוות הוועדה, למנהלת הוועדה גברת לאה ורון, ליועצת המשפטית עורכת-הדין אתי בנדלר, לחברה להגנת הטבע, לרשות הטבע והגנים, ל"חיים וסביבה", בעצם לכל אותם שותפים בעשייה של הצדק עם הטבע והסביבה בישראל.

לאה נס: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת לאה נס.

אלי בן-מנחם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/46).

אלי בן-מנחם: ]

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא.

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 89) (הקמת ועדה להנצחת זכרם של נפגעי טרור), התשס"ד-2004, של חברת הכנסת רוחמה אברהם - קריאה ראשונה.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, משפחות יקרות, אני רוצה קודם כול לברך אתכן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקדמת אתכן בברכה, את המשפחות היקרות שנמצאות אתנו היום: את יוסי צור, אבא של אסף צור, זיכרונו לברכה, שנרצח בפיגוע קו 37 בחיפה במרס 2003, את יפה ומישל אלהרר, מישל – יושב-ראש ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל, שהם הוריה של מאיה, זיכרונה לברכה, שנרצחה בפיגוע מכונית התופת בעפולה באפריל 1994, ואת כל יתר המכובדים שאיבדו את יקיריהם והוזמנו כדי לחלוק עמנו את הרגע החשוב הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לציין כי בשעה זו ממש מתקיים מפגש של נציגי המשפחות השכולות.

רוחמה אברהם-בלילא: עניינו של המפגש הוא בהתארגנות המשפחות לקראת הגשת תביעה בארצות-הברית כנגד מוסדות פיננסיים התומכים ומממנים את ארגוני הטרור.

רוחמה אברהם-בלילא: מעל במה זו אני מבקשת לאחל לכל אותן משפחות הצלחה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: מי ייתן והמאבק הזה יצליח.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת, בחרתי לקרוא קטע ממכתבו של יוסי צור אלי: "בננו אסף, השם ייקום דמו, נרצח בפיגוע קו 37 בחיפה ביום רביעי, 5 במרס 2003, א' באדר ב' התשס"ג.

רוחמה אברהם-בלילא: אסף נולד ב-27 באפריל 1986, אח לאריק, אז בן שלוש.

רוחמה אברהם-בלילא: ב-1996 נולד אלמוג, ובאותו זמן הפך אסף לילד הסנדוויץ'.

רוחמה אברהם-בלילא: אסף נרצח והוא כמעט בן 17.

רוחמה אברהם-בלילא: ילד שמח, שידע איך ליהנות.

רוחמה אברהם-בלילא: תחביביו היו גלישת גלים, ספורט, כדורגל, חדר כושר ומוזיקה, הרבה מוזיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: אסף האזין למוזיקה בכל רגע אפשרי, צמוד לכל ערוצי המוזיקה בטלוויזיה ובמחשב.

רוחמה אברהם-בלילא: אסף יכול היה להירדם כך שעות עם אוזניות ומוזיקה בפול-ווליום, וישן כמו תינוק.

רוחמה אברהם-בלילא: אסף היה חברותי מאוד, ולא יכול היה להיות בלי חבריו.

רוחמה אברהם-בלילא: כל רגע פנוי היה מעביר עם ואצל חבריו הרבים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבריו כינו אותו 'בלונדי', כינוי שאותו אהב והתגאה בו מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אסף התחיל ללמוד נהיגה, תשעה שיעורים ולא יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה חיכה לרגע זה, וגם אותו לא זכה להשלים.

רוחמה אברהם-בלילא: איך מנציחים ילד בן 17?

רוחמה אברהם-בלילא: הרי הוא לא השאיר אחריו מפעל חיים, הוא לא כתב ספרים או המציא המצאות.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא היה עסוק בחיפוש אחר הדרך בה ילך וטרם החליט מה יהיה כשיהיה גדול".

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מוכרחה לומר, שכשקראתי את המכתב הזה בכיתי.

רוחמה אברהם-בלילא: זעקתו של מר צור נגעה מאוד ללבי והניעה אותי להציע את ההצעה המונחת לפניכם.

רוחמה אברהם-בלילא: כל משפחה שאיבדה את יקירה חשה צורך עז ואמיתי להנציח את זכרו וליצור המשכיות כלשהי לחיים שנגדעו באבם.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאומר מר צור במכתבו, מפעל ההנצחה ליקיריהן עוזר למשפחות השכולות להפוך את הכאב והאובדן הנורא למטרה, לעזרה ולהמשכיות.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון להיום, ההחלטה בדבר ההנצחה או סימון מקום הפיגוע נתונה כל כולה בידי הרשות המקומית, והמשפחות השכולות, לא זו בלבד שהן משלמות יום-יום ושעה-שעה את מחיר האובדן, אלא הן נאלצות גם להתמודד עם הביורוקרטיה הקשה הקיימת ברשויות המקומיות.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק המונחת היום על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה קובעת, שכל מועצה או רשות מקומית תקים ועדה מיוחדת לעניין הנצחת זכרם של נרצחי הטרור.

רוחמה אברהם-בלילא: תפקידה יהיה ליזום ולתכנן פעילות הנצחה לתושבי העיר שנרצחו בפעולות טרור.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק קובעת עוד, כי לפחות שליש מחברי הוועדה יהיו בני משפחות של נרצחי טרור.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכרחה לומר, כי הצעת החוק הזאת עברה שינויים קוסמטיים בלבד בוועדת הפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: היא נועדה להביא למצב שבו למשפחות תהיה היכולת להשפיע על אופן הנצחת זכר יקיריהן.

רוחמה אברהם-בלילא: אל לנו לשכוח, כי הצורך בהנצחה ראויה של זכר הנרצחים אינו נחלתן של המשפחות השכולות בלבד.

רוחמה אברהם-בלילא: זו גם נחלתנו, ומחובתנו לעשות כך.

רוחמה אברהם-בלילא: זה צורך וזו חובה של המדינה להנציח את זכר יקיריה שנפלו קורבן במלחמת הטרור.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני מוכרחה לומר שבקריאה הטרומית הצעה זו עברה ברוב קולות, ללא מתנגדים, וזה היה גם בשעה שרוב חברי הכנסת היו נוכחים כאן באולם.

רוחמה אברהם-בלילא: צר לי לראות שיש פה עכשיו חברי כנסת מעטים, אבל אני בטוחה שגם הם יתמכו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני קוראת לכם לתמוך בהצעת חוק זו, כדי שנוכל להסדיר את נושא הנצחת זכר הנרצחים ולמנוע סבל נוסף מהמשפחות השכולות.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן, משפחות יקרות, אני אתכן, ואני חושבת שכל הבית הזה כאן אתכן.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לכן בית חם כאן וכולנו מחבקים ואוהבים אתכן.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

רוחמה אברהם-בלילא: אין דוברים, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: אני חייב לקרוא את שמותיהם.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים, חבר הכנסת עזמי בשארה - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אלי אפללו - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, העם היהודי הוא עם שיודע שכול, לצערנו הרב, יותר מדי, ואנחנו מתפללים שהטרור ייפסק ושהשכול ייפסק.

משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם הציעה הצעת חוק מאוד חשובה.

משה גפני: זו לא פעם ראשונה שאת מציעה הצעות חוק מהסוג הזה.

משה גפני: אני, על כל פנים, אתמוך בהצעת החוק, וכל מלה מיותרת.

משה גפני: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת גפני.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אופיר פינס - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מוחמד ברכה - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת איוב קרא - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יעקב מרגי - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מאיר פרוש - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, משפחות יקרות, אנו מחויבים לנושא ההנצחה של נפגעי הטרור מעצם המצב שמדינת ישראל נמצאת בו.

נסים זאב: לצערנו הרב, אין מקום בארץ שלא היה בו פיגוע.

נסים זאב: בכל עיר יש משפחות שכולות כתוצאה מפיגועי הטרור.

נסים זאב: ההצעה שבכל רשות תוקם ועדה מיוחדת, שתורכב מחברי המועצה או מנציגי ציבור, היא הצעה חשובה, הן במישור הפסיכולוגי והן במישור המוסרי.

נסים זאב: זה אחד האמצעים החשובים ביותר בהתמודדות שלנו כחברה עם הטרור.

נסים זאב: החיזוק והתמיכה שאנחנו כחברה מסוגלים לתת לאלה שזקוקים לכך חשובים מאוד.

נסים זאב: אנחנו במדינה הזאת עוברים טראומה מדי יום.

נסים זאב: כל פיגוע הוא טראומה, אבל אותן משפחות שעוברות זאת באופן ישיר ומרגישות את הכאב יום-יום ושעה-שעה עוברות משברים קשים.

נסים זאב: פשוט, הטרור זעזע את חייהן.

נסים זאב: הן אינן יכולות לחיות את החיים הרגילים.

נסים זאב: פשוט גיהינום, לזכור כל פעם את אותו יקיר, אם זה בן ואם זה אח.

נסים זאב: ההנצחה היא הרבה מעבר למחווה סמלית.

נסים זאב: ברגע שאין מוצאים מענה לאותה משפחה שכולה, שזכר יקיריה ייחקק וייזכר, המשפחה מרגישה נפגעת פעמיים.

נסים זאב: חשיבות ההנצחה רבה, ויש בה לפחות נחמה מסוימת, נחמה פורתא, לאותן משפחות הסובלות כל שנות חייהן.

נסים זאב: צריך לזכור, שמספר נפגעי הטרור גבוה פי-שניים בקרב העולים החדשים והשכבות החלשות, ולהם אין היכולת להנציח את זכר יקיריהם.

נסים זאב: לכן, הרעיון הוא חשוב, וחשוב שהרשויות המקומיות יבצעו על חשבונן, כמובן, והממשלה תסייע בכך.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר רק על מקרה אחד, אם יש לי עוד חצי דקה.

נסים זאב: הייתי עד לפיגוע הנורא בקו 2, כאשר 22 איש, בסמוך לבית-ספרי, נהרגו ונרצחו.

נסים זאב: במשך שבוע ימים אנשים עמדו בכיכר, הדליקו נרות, קראו תהילים, ורצו שבכיכר הזאת יונצח זכר כל הנפגעים, וזה לא נעשה.

נסים זאב: אולי כיוון שלא היה חוק.

נסים זאב: היום, כשיש חוק, אני חושב שאולי זה יבטא באופן רציני ביותר את רוח הדברים ואת הרצון של אותן המשפחות.

נסים זאב: תודה רבה לחברת הכנסת שהביאה את ההצעה.

נסים זאב: יישר כוח.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מגלי והבה - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ישראל אייכלר - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם רביץ - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה גמליאל - לא נוכחת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בייגה שוחט - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אריה אלדד - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין - לא נוכחת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אבשלום וילן - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת גדעון סער, אני מבין שוויתרת.

רוחמה אברהם-בלילא: לא ויתר.

אלי בן-מנחם: אתה רוצה?

אלי בן-מנחם: אצלי אתה מחוק, ובכל זאת שאלתי אותך.

גדעון סער: אם אני מחוק, אני מוותר.

אלי בן-מנחם: תודה.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 89) (הקמת ועדה להנצחת זכרם של נרצחי טרור), התשס"ד-2004.

אלי בן-מנחם: הצבעה מס' 14 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 7 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 89) (הקמת ועדה להנצחת זכרם של נרצחי טרור), התשס"ד-2004, לוועדת הפנים ואיכות הסביבה נתקבלה.

אלי בן-מנחם: בעד - 7, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אלי בן-מנחם: על כן, הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 89) (הקמת ועדה להנצחת זכרם של נרצחי טרור), התשס"ד-2004, התקבלה בקריאה ראשונה, והיא תועבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

אלי בן-מנחם: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/47).

אלי בן-מנחם: ]

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת משה גפני - קריאה ראשונה.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הנני מתכבד להגיש הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד-2004.

משה גפני: הצעת החוק מדברת על חוק הלוואות לדיור.

משה גפני: על-פי החוק שהתקבל, קיימת אפשרות, והחוק מאפשר, שמי שקיבל הלוואה, משכנתה או סיוע מהמדינה כדי לרכוש דירה, בשעה שמדובר במשפחה שמתקשה בהחזר המשכנתה, זכאי לבוא לדיון בוועדה מיוחדת, ועדה בין-משרדית, שמשתתפים בה נציגי הבנקים, כדי לפטור את המשפחה שנמצאת במצב כלכלי קשה מאוד מהחזר המשכנתה, או לסייע לה באופן חלקי, וזה תלוי בנסיבות העניין.

משה גפני: כאשר התקבל החוק לא הובאו בחשבון משפחות שמקבלות סיוע מן המדינה וסוגי הלוואות שכולם עניינם דיור, אלא שהן הלוואות מסוגים שונים כמו: שיקום שכונות, הלוואות מקום, דברים מסוגים שונים - מכיוון שבחוק נאמר:

משה גפני: רק מי שקיבל הלוואה על-פי חוק זה.

משה גפני: אני מציע בהצעת החוק להוסיף בחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992: "בסעיף קטן (א), בהגדרה 'לווה', בסופה יבוא: 'או מי שקיבל הלוואה מיועדת לפי הכללים לבעלי דירה, אם ההלוואה ניתנה מתקציב המדינה או בסיוע המדינה בלבד ולהבטחת פירעונה נרשמו משכנתה, משכון או התחייבות לרישום משכנתה'".

משה גפני: בוועדת הכלכלה היה דיון על הצעת החוק הזאת, ונציגי הבנקים חששו שמא הולכים לפגוע בהם.

משה גפני: אני קיימתי ישיבה משותפת, בטרם הצביעה ועדת הכלכלה על הצעת החוק בקריאה ראשונה, עם נציגי משרד האוצר, עם יושב-ראש הוועדה המיוחדת במשרד האוצר ועם נציגי הבנקים, והגענו להסכמה, ויש תמיכת ממשלה.

משה גפני: אני חושב שהחוק הזה יסייע מאוד למשפחות שנמצאות במצוקה כלכלית קשה מאוד ועל-פי החוק הקיים הן אינן זכאיות לבוא לדיון בוועדה המיוחדת מכיוון שהסיוע שקיבלו אינו על-פי חוק הלוואות לדיור, אלא על-פי כללים אחרים, או הלוואות שניתנות אד-הוק לפי החלטות ממשלה, כמו: שיקום שכונות, הלוואות מקום או סיוע במשכנתאות והלוואות שניתנות לא רק על-פי חוק הלוואות לדיור.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש את תמיכת הכנסת כדי להמשיך את החקיקה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, לטובת אותן משפחות שנזקקות מאוד לחוק הזה ולדיונים בעניינן בוועדה המיוחדת.

משה גפני: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת גפני.

אלי בן-מנחם: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת מוחמד ברכה, והוא לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עסאם מח'ול - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם רביץ - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ישראל אייכלר - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אלי אפללו - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת גילה גמליאל - לא נוכחת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מגלי והבה - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בייגה שוחט - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אריה אלדד - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אבשלום וילן - לא נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני בהחלט תומך בחוק, אף שזו רק קוסמטיקה.

נסים זאב: זה משהו שלא יכול לתת מענה לכל אותן משפחות שלקחו הלוואות ואינן יכולות לשלם כיוון שהממשלה הזאת הורידה את הקצבאות כמעט ב-50%.

נסים זאב: סיפרה לי אם, שכל חודש היא היתה מחזירה מקצבאות הילדים את החוב שלקחה ממשרד השיכון, מהבנק כמובן, בנק "טפחות", כ-2,000 שקל.

נסים זאב: היום היא לא יכולה, אין לה מאיפה לשלם.

נסים זאב: עכשיו היא עומדת בפני שוקת שבורה.

נסים זאב: מדובר במשפחה בת 12 ילדים, ולרדת מ-5,500 שקל או מ-6,000 שקל ל-2,500, 2,200 שקל, זה מאוד משמעותי.

נסים זאב: לכן, אני לא מבין, כשבא שר האוצר ומדבר כאן על הנחה ועל הורדת המסים - איזו אשליה.

נסים זאב: הוא עומד כאן מעל הבמה הזאת, וכולם מודים לו על כך שהוא הוריד את נטל המסים.

נסים זאב: אף אחד אפילו לא שם לב על מה מדובר.

נסים זאב: מדובר על 170 שקל למי שמרויח 7,000 שקל בחודש.

נסים זאב: כמה כאלה מרוויחים 7,000 שקל?

נסים זאב: הרי רובם מרוויחים בין 4,000 ל-5,000 שקל, כך שמדובר בעשרות שקלים בודדים - בין 70 ל-100 שקל הנחה ממס.

נסים זאב: אבל, בעצם, מה הם עשו?

נסים זאב: אותו בעל משפחה, שמרוויח את ה-4,000 או ה-5,000 שקל, היתה לו הכנסה מקצבאות הילדים, והוא היה מקבל עוד 5,000 שקל.

נסים זאב: לקחו והורידו לו 3,000 שקל, ואמרו לו: תשמע, עושים לך עכשיו הנחה.

נסים זאב: אתה מקבל 70 שקל בחודש.

נסים זאב: על זה שר האוצר, בלי בושה, אומר: צריך לשאוב את השומנים.

נסים זאב: אנשים פה כל כך שמנים ומלאים בשומן, וצריך לשאוב מהם את השומנים.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, בקושי יש עצמות יבשות לאותם בעלי משפחות.

נסים זאב: לכן, אנחנו מאוד ממהרים לשמוח ולשבח את המהלך שהממשלה עושה, כאשר בעצם היא גוזלת את פת לחמם של אותם רעבים, אותם בעלי משפחות, ונותנת להם איזו סוכרייה ואומרת להם: דעו לכם, חג הגאולה הגיע.

נסים זאב: אבל, בוודאי אין חולק על נושא הפריסה ועל הרחבת הפריסה למצבים שבהם אי-אפשר לשלם.

משה גפני: זה גם לתת פטור.

נסים זאב: אתה יודע מה היא העלות?

נסים זאב: 6 מיליוני שקל.

נסים זאב: אז מה אתה כל כך עושה מזה חגיגה שלמה?

נסים זאב: היית צריך אישור מיוחד ל-6 מיליוני השקלים האלה.

משה גפני: אני לא עושה חגיגה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, שאם היית מביא חוק קצת יותר רציני, שהיה באמת עוזר, היו אומרים לך: אדוני, תחכה.

נסים זאב: זה לא לשנת 2004 ולא ל-2005.

משה גפני: נכון.

נסים זאב: אבל, אפשר להביא בהחלט את חוק בנימין זאב הרצל.

נסים זאב: זה כל כך חשוב להקים אנדרטה וספרייה.

נסים זאב: שם נותנים את הכספים, כפי שאמרת.

נסים זאב: זה לא שאני לא תמכתי בחוק.

נסים זאב: תמכתי בחוק.

נסים זאב: אבל, כמה אפשר לתעתע בעם ישראל ולהראות להם: כל כך אנחנו מקרבים כאן את הגאולה שלהם?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני מבין שסיימתי את זמני.

נסים זאב: אני בהחלט תומך בחוק.

נסים זאב: לגבי הזוגות הצעירים, יש אפליה כל כך קשה בין אלה ששירתו בצבא לבין אלה שלא שירתו בצבא.

נסים זאב: גם לגבי אלה ששירתו בצבא יש עניין שהם אינם ממצים את עצמם, כלומר יכול להיות בחור ישיבה שכבר שירת בצבא שלוש שנים, אבל היום הוא החליט לשבת ללמוד תורה, ואומרים לו: אתה לא ממצה את עצמך, ולכן הסיכוי שלך לקבל דירה קטן, לעומת חברו ששירת בצבא ועובד ומקבל אפילו את אותו שכר.

נסים זאב: זה זכאי לדירה והשני אינו זכאי לדירה.

נסים זאב: לכן, האפליה והקיפוח עדיין קיימים בין דם לדם.

נסים זאב: אני מקווה שיום אחד אנחנו, יחד עם הרב גפני - חייבים לשנות את רוע הגזירה, כי יש הרבה אברכים ששירתו בצבא ועדיין לא רואים את עצמם זכאים במידה שווה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

אלי בן-מנחם: אחרון הדוברים, חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

אלי בן-מנחם: אתה לא רשום.

אלי בן-מנחם: אתה רוצה לדבר?

אלי בן-מנחם: אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת דהאמשה.

יאיר פרץ: - - -

אלי בן-מנחם: גם חבר הכנסת יאיר פרץ?

אלי בן-מנחם: טוב.

דוד אזולאי: חשבתי שהפעם אהיה אחרון חביב, אבל לקחתם לי את זה.

דוד אזולאי: מה אעשה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה תמיד חביב, גם כשאתה ראשון.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת הרב גפני, מצד אחד, אני צריך להודות לך ולברך אותך על הצעת החוק הטובה.

דוד אזולאי: הכוונות שלך באמת טובות.

דוד אזולאי: אתה רוצה לעזור לאותה אוכלוסייה חלשה שהממשלה הרעה הזאת פגעה בה ורמסה אותה מאז עלתה לשלטון ועד היום.

דוד אזולאי: מצד שני, בהצעת החוק שלך אתה למעשה משקיט את המצפון של הממשלה הזאת.

דוד אזולאי: יבואו מחר ויגידו: הנה, אנחנו עוזרים לחלשים, לאלה שקשה להם להתמודד עם החזר ההלוואות.

דוד אזולאי: יש ועדה מיוחדת.

דוד אזולאי: אפילו הקצבנו לטובת העניין הזה 6 מיליוני שקל.

דוד אזולאי: לפעמים אנחנו צריכים להיות זהירים ולא לעשות את העבודה השחורה של הממשלה.

דוד אזולאי: הממשלה הרעה הזאת, מיום כינונה, מה שהיא עשתה ייזכר לדיראון עולם - הפגיעה שלה באוכלוסיות החלשות, באלה שהביאו אותה לשלטון, באלה שסובלים ממצוקה יומיומית בעיירות הפיתוח.

דוד אזולאי: כשעושים את החשבון ובודקים איפה הממשלה קיבלה את רוב קולותיה, הרי שהיא לא קיבלה אותם לא בצפון תל-אביב, לא בשינקין ולא ברעננה.

דוד אזולאי: את רוב הקולות שלה היא קיבלה בפריפריה, בעיירות הפיתוח, אצל אותם אנשים קשי-יום.

דוד אזולאי: הם הביאו את הליכוד לשלטון.

דוד אזולאי: לצערי הרב, הליכוד מחזיר להם בכפיות טובה בכך שכל פעם כשיש איזו הצעת חוק, כשיש אפשרות לרמוס אותם, לפגוע בהם, הם עושים זאת ללא נקיפת מצפון.

דוד אזולאי: רק לפני פחות משעה עברה כאן הצעת חוק על הרצל, חוזה המדינה.

דוד אזולאי: זה חשוב, ואני, חס וחלילה, לא בא לזלזל במשנתו של הרצל ובכל מה שהוא עשה למען המדינה.

דוד אזולאי: אבל, כמה עולה החוק הזה למשלם המסים?

דוד אזולאי: ודאי וודאי שהוא יעלה למשלם המסים מיליוני שקלים.

דוד אזולאי: כאשר לפני כמה חודשים הוגשה הצעת חוק דומה על-ידי חבר הכנסת דני בנלולו, לגבי מורשתו של הבבא סאלי, רבי ישראל אבוחצירא, זכר צדיק וקדוש לברכה, פתאום השר הגזען, טומי לפיד, לא מצא לנכון לאשר את זה, מפני שיש לזה עלות כספית ומפני שאין בזה עניין לציבור.

דוד אזולאי: אני חושב שזו בושה וחרפה למדינת ישראל שנוהגת כך כלפי גדולי ישראל כמו הבבא סאלי, שראוי ונכון היה להנציחו - לא פחות חשוב מאשר הרצל, חוזה המדינה, כשלצערי הרב אנחנו שומעים בסקרים איך תלמידים אפילו לא יודעים ולא זוכרים מי היה הרצל.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני אתמוך בהצעת החוק של חברי, חבר הכנסת גפני, אבל אני אומר לך שאני מאוד מקווה שהממשלה הרעה הזאת לא תשתמש בכך ותגיד: הנה, עשיתי עוד משהו ב-6 מיליוני שקל למען אותה אוכלוסייה חלשה שלא מסוגלת להחזיר את ההלוואות.

דוד אזולאי: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דוד אזולאי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

משה גפני: חבר הכנסת אזולאי, בהתחלה הממשלה לא תמכה.

משה גפני: אני מקווה שיש פה רוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה הממשלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא לא מתנגדת.

אלי בן-מנחם: אם הממשלה לא פה, סימן שהיא תומכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אכן אין פה ממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה זה המצב הרגיל, שלא תהיה ממשלה - גם לא קואליציה וגם לא משהו דומה לזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת החוק טובה ומבורכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שגם המציע הוא חבר כנסת טוב, הפועל הרבה למען העניין החברתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, עם כל הכבוד, היא לא מספיקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אמר חבר הכנסת זאב?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו קוסמטיקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, היא פותרת בעיות ואולי עוזרת בכיוון הנכון, אבל היא לא פותרת את הבעיות הקשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מכיר - אני מניח שגם חבר הכנסת אזולאי מכיר, ואני בטוח שפנו אליך - את משפחת ניג'ים מעכו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם יצאו מסאפוריה - היום זו ציפורי - ב-1948, והם תפסו איזה בית וגרו שם ושילמו שכר דירה כמו כל התושבים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה הם בנו פעם אחת תוספת או משהו, והתחילו משפטים והליכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האנשים האלה לא השכילו, או שלא היה להם עורך-דין טוב, או שלא ידעו איך להסתדר, וכתושבים וכשוכרים מוגנים היו צריכים להמציא להם דיור חלופי או לפצות אותם על הדיירות המוגנת ולהמציא להם אפשרות לחיות כמו בני-אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: התגלגלו המשפטים פה ושם בצורה כלשהי, ופתאום המשפחה הזאת עירומה ואין לה זכות: לא לבית שהיא שכרה, לא לבית שהיא מתגוררת בו ולא לשום בית אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין לה לא הלוואה, לא פיצויים ולא שום פתרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מקרה מזעזע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל: איך אפשר בממשלה הזאת, במצב הזה ובמדיניות הזאת לעזור למשפחות כאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני עוד לא מדבר על אלה שלא יכולים לשלם את המשכנתה ועל אלה שחיים מקצבת הילדים ואין להם פת לחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, המקרה הזה יותר נוראי, כי אם אין לאדם מקום לחיות ומקום לגור בו, אני לא יודע אם כדאי או אם הוא ימצא טעם בחיים או באוכל או בפת הלחם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כתבתי אז לראש הממשלה ולראש החברה, לאנשים שיש להם הסמכות להקפיא את התהליכים ולמצוא פתרון לאנשים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכול להיות שלאנשים לא יהיה בית, ולאחר 50 שנה שהם גרו בבית הזה ושילמו שכירות, בגלל פלפולים משפטיים פה ושם הם יצאו עירומים בלי שום פתרון ובלי שום אפשרות לחיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בכל מקרה, אני אתמוך בהצעת החוק, אדוני היושב-ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהיא גם פותרת בעיות, אם כי בעיות קלות יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל מי ייתן שהיא תפתור את הבעיות של כל בעלי המצוקה ותינתן אפשרות לאנשים שאכן יוכלו לנשום ושיוכלו למצוא דיור ויוכלו להסתדר בתנאים הקשים האלה, כי מר נתניהו, עם המדיניות שלו, לא השאיר כל חלקה טובה, והוא רושש את הציבור החלש ואת הציבור הבינוני ומעשיר את העשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הוא נתן היום, סוכרייה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא אמר שהוא נותן 50 מיליון שקלים לתשתיות בדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לוקח 50 מיליארד שקלים ונותן 50 מיליון לדרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה זה, 10%?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה נעשה, זאת המדיניות וזאת הממשלה, ואנחנו חייבים כמובן להתנגד לה, אבל במקרה הזה לא נתנגד ונצביע בעד החוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה, אחרון הדוברים.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את חבר הכנסת הרב גפני על הצעת החוק שלו, שבאה כביכול לסייע לאותם אנשים שצברו חובות רבים במשכנתאות.

יאיר פרץ: חבר הכנסת הרב גפני, בירכתי אותך על ההצעה שלך, אבל לצערי זה כמו לתת אקמול לחולה סרטן.

יאיר פרץ: הממשלה הזאת, כשבאה לפני שנה עם התוכנית הכלכלית, שר האוצר עמד פה ואמר: צריך לקצץ בקצבאות, שאנשים ילכו לעבוד, שאנשים יפסיקו ליהנות מאותן קצבאות.

יאיר פרץ: כאן הוא אמר: אחרי שנקצץ בקצבאות, יתחילו הצמיחה והפריחה והשגשוג.

יאיר פרץ: אבל, לצערי, צמחו דברים אחרים, קוצים ודרדרים.

יאיר פרץ: זה מה שצמח במדינה הזאת.

יאיר פרץ: אז התרעתי מעל הדוכן הזה, שזה יהיה מחזה שעכשיו אנחנו מתחילים לראות את ההתחלה שלו.

יאיר פרץ: אנשים ששילמו את המשכנתה, את הארנונה, את המים, את החשמל, מאותן קצבאות של חד-הוריות, מאותן קצבאות ילדים, היום, אחרי הקיצוץ, אין להם במה לשלם.

יאיר פרץ: התסריט הוא פשוט, אדוני היושב-ראש: ברגע שלא משלמים חודש ועוד חודש ועוד חודש, מצטבר חוב; כאשר מצטבר חוב, יש תביעה; אחרי התביעה בא פינוי; אחרי הפינוי, אותם חלשים, אותם אנשים שחיים בדירה בתנאים קשים, ימצאו את עצמם זרוקים לרחוב עם הילדים, הומלסים.

יאיר פרץ: הממשלה הזאת הצמיחה לא צמיחה כלכלית, היא הצמיחה עוני, הצמיחה הידרדרות.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, ההצעה באה באמת לסייע ולהסדיר, אבל היא לא תיתן מענה אפילו לחלק הזעיר ביותר.

יאיר פרץ: לכן הבעיה תישאר בעיה אקוטית, ואנחנו נהיה עדים בתקופה הקרובה לכך שמשפחות רבות ייזרקו מבתיהן.

יאיר פרץ: כשזה עובר לכונס הנכסים, אין מנוס.

יאיר פרץ: התערבתי עכשיו בעניין כמה פניות שהפנו אלי אזרחים, ואני רוצה לומר, שכל דברי נופלים על אוזן ערלה.

יאיר פרץ: איש לא שומע, איש לא מקשיב.

יאיר פרץ: אנשים מתאבדים.

יאיר פרץ: מה נשאר לאותו אדם אחרי שאין לו פרנסה, אין לו עבודה, אין לו כלכלה, אין לו קורת-גג, הדבר המינימלי?

יאיר פרץ: והממשלה הזאת ממשיכה בדרכה, ובעוד תקופה קצרה נהיה עדים כאן לעוד תוכנית כלכלית קשה יותר, עוד קיצוץ נרחב יותר.

יאיר פרץ: מדברים על קיצוץ של 10 מיליארדי שקלים בתקציב המדינה.

יאיר פרץ: מאיפה יילקחו הקיצוצים האלה?

יאיר פרץ: לא מהעשירונים העליונים.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, זה יילקח מאותן קצבאות של אותם מסכנים ואומללים, שזאת כל מחייתם.

יאיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אנחנו בכל זאת נתמוך בהצעת החוק הזאת.

יאיר פרץ: אנחנו קוראים לממשלה להרחיב את היריעה, לתת מענה על הבעיה הזאת, כדי שלא נמצא את עצמנו במצב שאנשים ייזרקו מבתיהם.

יאיר פרץ: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת יאיר פרץ.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד-2004.

אלי בן-מנחם: ההצבעה החלה.

אלי בן-מנחם: הצבעה מס' 15 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד-2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

אלי בן-מנחם: שבעה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אלי בן-מנחם: על כן הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון מס' 11) (הרחבת סמכות הוועדה המיוחדת), התשס"ד-2004, עברה בקריאה ראשונה והיא תועבר לוועדת הכלכלה של הכנסת להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי בן-מנחם: רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

אלי בן-מנחם: הישיבה הבאה - מחר, יום רביעי, י"א בתמוז התשס"ד, 30 ביוני 2004, בשעה 11:00.

אלי בן-מנחם: ישיבה זאת נעולה.