ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וחמישים של הכנסת השש-עשרה, 2004-07-05 00:00

אברהם הירשזון: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74), התשס"ד–2004 74

שאול יהלום: הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד–2004 87

משה גפני: הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 14), התשס"ד–2004 91

ענבל גבריאלי: הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5), התשס"ד–2004 95

שאול יהלום: הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7), התשס"ד–2004 99

אופיר פינס-פז: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - חיפוש בגוף החשוד) (תיקון) (נטילת אמצעי זיהוי ומאגר נתוני זיהוי), התשס"ד–2004 104

צחי הנגבי: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ד–2004 114

אהוד רצאבי: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 127

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004 128

המשפטים יוסף לפיד: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון), התשס"ד–2004 131

שאול יהלום: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 53), התשס"ד–2004 133

מאיר שטרית: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26) (תשקיף מדף), התשס"ד–2004 135

מאיר שטרית: שאילתות ותשובות 136

מאיר שטרית: 1129.

מאיר שטרית: הפחתת ההשתתפות של ארגוני המעסיקים בביטוח הלאומי 137

מאיר שטרית: 1156.

מאיר שטרית: שיקים ללא כיסוי 139

מאיר שטרית: 1232.

מאיר שטרית: מימוש חוק עידוד המגזר העסקי 140

מאיר שטרית: 1271.

מאיר שטרית: שירותי מגן-דוד-אדום בגליל המערבי 141

מאיר שטרית: 1296, 1307.

מאיר שטרית: תרגום הסכמים בין בנקים ללקוחותיהם 142

מאיר שטרית: 1358.

מאיר שטרית: תעריפי הביטוח המקיף לרכב ליהודים ולערבים 144

מאיר שטרית: 1364.

מאיר שטרית: פנייה לשר האוצר בדבר השירותים החברתיים לילדים ולבני נוער בסיכון 146

מאיר שטרית: 1452.

מאיר שטרית: הכללת היישוב כסרא-סמיע בקטגוריית יישובי קו עימות 148

מאיר שטרית: 1673.

מאיר שטרית: הקמת מרכז הקרנות לחולי סרטן בצפון 151

ראובן ריבלין: גבירותי ורבותי חברי הכנסת, היום יום שני, ט"ז בתמוז התשס"ד, 5 בחודש יולי 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד, כבוד השר ורבותי חברי הכנסת, לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה ליושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: ובכן, חברי חברי הכנסת, אני מבקש להודיעכם את הודעת מזכיר הממשלה כדלקמן: "נכבדי היושב-ראש, בהתאם לסעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מתכבד להודיעך כי הממשלה קבעה היום כדלקמן: השר מאיר שטרית ימלא את מקום שר התחבורה.

ראובן ריבלין: השר גדעון עזרא ימלא את מקום שר התיירות.

ראובן ריבלין: השרה ציפי לבני, השרה לקליטת העלייה, תמלא את מקום שר הבינוי והשיכון.

ראובן ריבלין: בהתאם לסעיף 9(א)(7) ו-(ב) לחוק הממשלה, התשס"א-2001, אודה לך אם תביא הודעה זו לידיעת הכנסת.

ראובן ריבלין: " והריני מודיע הודעה זאת.

ראובן ריבלין: אין צורך באישור חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: גם יש ספק אם צריך להביא זאת כהודעה.

ראובן ריבלין: לא מצביעים אף פעם, חבר הכנסת פרץ.

ראובן ריבלין: אני מבין שאדוני מאוד נרגש ונרעש להצביע.

ראובן ריבלין: יש לנו כמה דברים היום שיש בהם רק הודעה ולא צריכים להצביע.

ראובן ריבלין: על חבר הכנסת החדש, שאנחנו עומדים להשביע, לא צריך להצביע; הוא נבחר על-ידי בוחריו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: לתקופת זמן מוגבלת או בלתי מוגבלת?

ראובן ריבלין: נדמה לי שאם אדוני ייטיב לקרוא בחוק, יראה שזה לשלושה חודשים, לא יכול להיות יותר.

ראובן ריבלין: אבל כמובן אלה הם דברים שלא אני ולא אתה אלא החוק קובע, אלא אם כן אדוני יוסיף על מעשיו בכנסת, וישנה את החוק.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - לימוד חובה עד כיתה י"ב), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת דליה איציק וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מאבחני לקויות למידה, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - איסור פרסום בתיבות דואר), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק רישום זוגיות, התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת נעמי בלומנטל ועמרם מצנע וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסור מכירת סיגריות, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 9) (תיקון - תגמול לאחר פטירת נכה), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת חיים אורון, אברהם הירשזון וקולט אביטל; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - תקופת מבחן בתינוק), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אלי אפללו; הצעת חוק זכויות סטודנטים עם לקויות למידה במוסדות להשכלה גבוהה, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תיקון - הנחת ארנונה לאזרח ותיק), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק תרומת איברים לאחר המוות על-ידי קטינים, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - הגבלת תקופת שמיעת עמדת הורה ביולוגי), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מרכזי לידה), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון - הגבלת סייגים להסכמת ההורים), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - החרגת תקופת העסקה מתקופת ההתיישנות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אלי בן-מנחם; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - שירות לאומי למובטלים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון - פיקוח אקדמי על שלוחות), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת ענבל גבריאלי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק אימוץ ילדים (קיצור תקופת המבחן והגבלת אפשרות חזרה ממתן הסכמה לאימוץ על-ידי ההורה הביולוגי),

אריה האן: התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת קולט אביטל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - איסור קיזוז תגמול למשרתים במילואים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אילן ליבוביץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון - ביטול תשלומי הורים), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק שוויון בחינוך, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקוני חקיקה - הגדרת נכה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק התפזרות הכנסת השש-עשרה, התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת דליה איציק; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - פטור מדמי חכירה למסגדים וכנסיות), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (טיפול באמצעות סם הקנביס), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת אריה אלדד, רומן ברונפמן ורשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (תקציב משכורות), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון - אחוזי נכות), התשס"ד-2004, מאת חברות הכנסת נעמי בלומנטל וזהבה גלאון; הצעת חוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים) (תיקון - נוהל מעבר עובד ממעסיק למעסיק), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת רן כהן; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון - זכות בחירה למשלמי ארנונה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון חוק העונשין (אינוס קטין על-ידי אשה), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת ענבל גבריאלי; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים [נוסח משולב] (תיקון - הוראת שעה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הספקת חשמל (הוראת שעה) (תיקון - הסכמת שר הפנים לפרסום רשימות מבנים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (אנשים עם מוגבלויות), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי;

אריה האן: הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון - מוסדות פטור), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אברהם רביץ; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון - איסור התניית לימודים בשימוש בסמים מסוכנים, סמי מרץ או תרופות הרגעה), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת חמי דורון, אילן שלגי, אתי לבני ואילן ליבוביץ; הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון - ועדת סיוע לעולים חדשים), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: אחדות הצבא (תיקוני חקיקה), מאת חבר הכנסת אפי איתם; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון - הארכת זיכיון הטלוויזיה הלימודית), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת רוני בר-און וענבל גבריאלי.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - חיפוש בגוף החשוד) (תיקון) (נטילת אמצעי זיהוי ומאגר נתוני זיהוי), התשס"ד-2004.

אריה האן: החלטת ועדת האתיקה בעניין השתתפותו של חבר הכנסת אלי אפללו, שבבעלותו תחנות תדלוק, בדיוני הוועדות בנושאים הקשורים במשק הדלק.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בטרם נקרא לחבר הכנסת החדש, אני מבקש לומר דברים מספר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, בשמכם ובשמי, אני מקבל בברכה את פניך, חבר הכנסת החדש והמיועד, גאלב מג'אדלה, ומאחל לך תקופת כהונה פורייה וברוכת פעילות.

ראובן ריבלין: עוד היום תיכנס למים הקרים ותתבקש להרים את ידך בהצבעה במליאת הכנסת, ואוי לך אם לא תעשה כן, כי חברת הכנסת דליה איציק נמצאת פה להשגיח על כולנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה בא אלינו מבקה-אל-ע'רביה, היישוב שבו נולד.

ראובן ריבלין: הוא איש ציבור ותיק.

ראובן ריבלין: היה הערבי הראשון שכיהן כראש אגף חינוך, השכלה וספורט בהסתדרות החדשה, ונבחר לרשימת העבודה לכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו, יהודים וערבים בארץ הזאת, נועדנו לחיות יחד על אותה כברת אדמה, ולא כפי שיש הטוענים כי נגזר עלינו לחיות יחד.

ראובן ריבלין: הוכחנו זאת בעבר, ועם רצון אמיתי נמשיך לבנות מערכת יחסים משותפת גם הלאה.

ראובן ריבלין: ואני בטוח שבעזרתך, ואני כבר מקדים, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, נגיע למערכת המקווה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, שעל-פי סעיף 42 לחוק-יסוד: הכנסת, עם התפטרותו של חבר הכנסת אברהם בורג מן הכנסת ביום שני, ט' בתמוז התשס"ד, 28 בחודש יוני 2004 למניינם, יבוא במקומו מר גאלב מג'אדלה מסיעת העבודה-מימד.

ראובן ריבלין: בהתאם לסעיף 15(א) לחוק-יסוד הכנסת, אני מזמין את מר גאלב מג'אדלה לעלות לבמה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: ילווה אותו סדרן הכנסת.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: מר מג'אדלה, אקרא בפניך את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תשיב: "מתחייב אני".

ראובן ריבלין: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

גאלב מג'אדלה: אני מתחייב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, איננו נוהגים להביא את הצהרת ה"אני מאמין" שלנו בכל פעם שאנחנו נשבעים, אבל בהחלט ניתן לחבר הכנסת החדש לומר כמה מילות תודה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

גאלב מג'אדלה: תודה, אדוני היושב-ראש.

גאלב מג'אדלה: חברי חברי הכנסת, אני רוצה לומר, ברשותכם, כמה מילות תודה.

גאלב מג'אדלה: ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת אברהם בורג, אשר העניק לי את הזכות לבוא לכאן ולשבת על ספסלי הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות למשפחתי שמלווה אותי שנים רבות בעבודה הציבורית, מאז מאי 1973.

גאלב מג'אדלה: לחברי וידידי מכל הארץ, מהגליל העליון עד הנגב.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות לחברי בסיעה, שיגבו אותי, יסייעו לי ויעזרו לי להביא לסדר-יומה של הכנסת בעיות בנושא החברה הערבית בישראל, נושאים כבדים.

גאלב מג'אדלה: ואני מאוד מקווה ומאמין שאזכה לסיועכם ולתמיכתכם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, ברשותך, נא תישאר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, שמו בערבית נכתב בע', דהיינו בעי"ן עם נקודה.

ראובן ריבלין: אם אנחנו בטלוויזיה שמשתמשת באותיות העבריות, על מנת לזהות כל חבר וחבר, נכתוב גאלב, כמו שכתוב עכשיו, על-ידך, גאלב מג'אדלה, יאמרו הרבה מהאנשים בארץ שמדובר בגאלב, ולמה קורא לך היושב-ראש גאלב.

ראובן ריבלין: התייעצתי עם חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, והסכמנו שהשם שלו יירשם ברי"ש עם אפוסטרוף, על מנת להחליף את הע' הערבית ברי"ש נקודה בעברית, ומכאן ולהבא, שמך יירשם ב"דברי הכנסת" כראלב מג'אדלה ברי"ש עברית עם נקודה.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: האם זה מקובל על אדוני, הע' מתחלפת בערבית עם הג', ואצלנו היא תתחלף עם הרי"ש.

גאלב מג'אדלה: ברגע שהסכמתי עם אדוני, הדבר מקובל.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך ומאחל לך הצלחה שלמה, שתהיה עבודתך עבודה פורייה, שתהיה לך נחת בעבודה, שכן כידוע, מי שעוסקים בצורכי ציבור, הקדוש-ברוך-הוא משלם שכרם, מכל השאר הם מקבלים רק מכות.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: המצב החברתי והכלכלי;

ראובן ריבלין: ג.

ראובן ריבלין: מדיניותה המדינית, החברתית והכלכלית;

ראובן ריבלין: ה.

ראובן ריבלין: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות והמועצות הדתיות;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נזדמן לנו גם שראשון הדוברים בהצעת האי-אמון הוא יושבת-ראש סיעת העבודה, חברת הכנסת דליה איציק, אשר תוכל לכבד את חבר הכנסת החדש, שלא על חשבון זמנה, וכך נוכל לעשות את שני הדברים גם יחד.

ראובן ריבלין: מייד לאחר לחיצות הידיים אני מזמין את חברת הכנסת דליה איציק על מנת שתעלה, תברך את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ולאחר מכן נעבור לסדר-היום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חצי דקה הפסקה ללחיצות ידיים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מג'אדלה, אם ימשיכו הנשיקות, אני אקרא לסדר.

ראובן ריבלין: בבקשה.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אתה, כשבירכת את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, חשבתי לעצמי, איך זה קרה שבהשבעה שלך, לא בהשבעה שלך אבל בעיקר בבחירה שלך ליושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת הערבים שישבו כאן, שמכירים את דעותיך - לטעמי, הקיצוניות - כל כך רצו בבחירתך.

דליה איציק: היתה איזו הרגשה - אני זוכרת שחבר כנסת ערבי אמר לי, אני יוצא החוצה, אני לא יכול להצביע נגד רובי ריבלין.

ראובן ריבלין: זה לא מפני שאני קיצוני.

דליה איציק: זה מפני שאתה בן-אדם.

דליה איציק: אני באה להגיד על חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אף-על-פי שהנושא הוא אי-אמון בממשלה הזאת, אתה תראה שימי שני הם ימים מעניינים ומסובכים, יושבים פה חברי מהמגזר הערבי, בוודאי הם שואלים את עצמם - מה זה עוזר לנו, לנו, למגזר הערבי?

דליה איציק: מה זה נותן לנו שיש עוד חבר כנסת מהמגזר הערבי?

דליה איציק: חברי, זה נותן גם נותן.

דליה איציק: מהפכות לא קורות ביום אחד, הן קורות שוב ושוב.

דליה איציק: אני בכלל לא מאמינה במהפכות גדולות.

דליה איציק: עוד קצת ועוד שאילתא ועוד הצקה לשר ועוד שאלה ועוד הופעה ועוד מיקרופון – בסוף הדברים יקרו, כי זה קודם כול אינטרס של הציבור היהודי שיהיה שוויון למגזר הערבי.

דליה איציק: אני מאמינה באמונה שלמה, שמרבית המגזר הערבי, כמעט כולו, נאמן גם נאמן מאוד למדינת ישראל.

דליה איציק: אני משוכנעת, שבתנאים בלתי נסבלים לפעמים, תנאים כמעט בלתי אנושיים, נשאר המגזר הערבי נאמן מאוד.

דליה איציק: וישיבתו בארץ הזאת היא בזכות ולא בחסד.

דליה איציק: אני יודעת את דעתך ואת דעותיך, לכן פתחתי דווקא בך - - -

מוחמד ברכה: זה לא בזכות ולא בחסד.

מוחמד ברכה: כמו שיש הר וים, יש פה ערבים.

דליה איציק: מה הקשר.

דליה איציק: כמו שיש פה יהודים שחיים פה כי מגיע להם, ככה יש פה ערבים שגרים פה כי מגיע להם.

ראובן ריבלין: כן, אבל זה לא פולמוס, אנחנו נקיים דיון מיוחד על עניין זה.

דליה איציק: אני סבורה, חבר הכנסת ברכה, שהבית הזה, בהזדמנות הזאת, אולי צריך להחליט – ואני אומרת את זה דווקא לרובי ריבלין, בהיותו יושב-ראש הכנסת, כי באמת יש לנו יושב-ראש, שגם אם יש לנו חילוקי דעות בנושאים אחרים, בנושא הזה הוא שומר מכל משמר - ואתה בוודאי תסכים אתי - לקיים דיון של ממש: מה קורה למגזר הערבי, מה עובר עליו בימים אלו; מה קורה כשהאבטלה כל כך גואה, מי הראשון שמשלם את המחיר כשיש הסתה כל כך פרועה נגד ועדי עובדים, מתוך משרד האוצר, ועדי העובדים הגדולים שמזמן כבר לא קיימים.

דליה איציק: אגב, אני מציעה שפעם אחת נחליט, ממש במהרה, לקיים דיון לאן זה הולך, מה אפשר לעשות, מה חבר כנסת מהשורה, לא מוכרח להיות שר, יכול לדחוף לשיח ושיג הזה שלאחרונה הולך ומתקיים פחות ופחות.

דליה איציק: אני רוצה לברך אותך, גאלב, ולהגיד לך שסיעת העבודה זה פיקניק מפוקפק, לא קל להיות חבר בסיעת העבודה.

דליה איציק: אבל אני רוצה להגיד לך, כמו שאמרתי לך בסיעת העבודה, שהבית הזה הוא בית חשוב.

דליה איציק: כשהגעת לכאן ועלית במדרגות - אני זוכרת את הצעידה הראשונה שלי, את הצעד הראשון, אני זוכרת איך באמת רעדתי מהתרגשות; אני בטוחה שזה קרה גם לך.

דליה איציק: זה יום שמח ויום מרגש, אבל גם יום מאוד מאוד מחייב.

דליה איציק: מי ייתן וכל החברים שלך שיושבים כאן, ונוספים ורבים, יעשו אותו שוויון שאנחנו כל כך כל כך זקוקים לו.

ראובן ריבלין: בזכותך, יושבת-ראש סיעת העבודה, מהיום שנכנסת הנה רועדת, מאותו רגע שנרגעת, כולנו רועדים בצורה החיובית כשאת נכנסת; בצורה החיובית אני מתכוון.

זהבה גלאון: סתם אנחנו בעדו?

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, המצב החברתי והכלכלי - הרי צריכה להישאל השאלה, מה קרה לה לסיעת העבודה, ששבוע-שבועיים קודם היא אמרה, אולי בכל זאת יש פה ראש ממשלה שרוצה לעשות מהלך מדיני ענק שישנה את פניה של המדינה הזאת, ומה קרה לה פתאום שככה היא השתגעה והחליטה, לא רק להצטרף לאי-אמון אלא גם להגיש אותו?

דליה איציק: ובכן, אדוני היושב-ראש, אני מסתכלת כאן על חברי, על עמיר פרץ, אני חושבת לעצמי: אני לא מכירה נציג של ציבור עובדים שעבר הסתה כל כך פרועה, מאישיות כל כך בכירה, משר האוצר של מדינת ישראל - ואני מצטערת שהוא לא יושב כאן היום, אבל גם לו ישב כאן, תאמינו לי שהייתי אומרת לו את דברי בפניו; הוא מסית נגד ציבורים שלמים כשהוא יודע גם יודע מה קורה כשמסיתים ולאן מגיעים כשמסיתים גם אם לא רוצים.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, כשאני מסתכלת על החברים שלי בש"ס ועל החברים שלי במגזר הערבי, ואני מסתכלת על טבלה, טבלת הרשימה של אותם מובטלים במגזר הערבי, אני מסתכלת על הכתבה מהיום על חורפיש.

דליה איציק: תשעה חודשים, אלוהים אדירים.

דליה איציק: איזו ממשלה זאת - - -

חיים רמון: שנה.

דליה איציק: יש מקומות שמדובר בשנה, יש מקומות שמדובר בשנה וארבעה חודשים.

דליה איציק: רוצים לעשות רפורמה, בסדר.

דליה איציק: מה, להורים חרדים אין ילדים?

דליה איציק: ונניח שטומי לפיד שונא דתיים, אז מה, אין להם ילדים?

דליה איציק: הם לא הולכים לבית-הספר?

דליה איציק: הם לא חולים?

נסים דהן: זה לא נניח.

דליה איציק: אלוהים אדירים, כמה אפשר לשמוע את הדברים הללו ולא לעשות סדר?

דוד אזולאי: יש הצעת חוק.

דליה איציק: אדוני יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת – אני רואה אותך יושב כאן – אני בטוחה שאתה מטפל בסבלותיהם של ילדים בבתי-הספר; שמעתי לא מזמן את שרת החינוך אומרת שצריך להביא סנדוויצ'ים לילדים.

דליה איציק: היא כנראה יודעת מה עובר על הילדים הללו.

דליה איציק: איך זה שאתה יושב בשקט כששר בממשלתך, שר הפנים של מדינת ישראל – כשיושב טומי לפיד, ופעם אחר פעם מדבר על רפורמה, אבל עד הרפורמה מה הם יעשו?

דליה איציק: באיזו מכולת הם יקנו?

דליה איציק: אתה מכיר מכולת שנותנת דברים חינם?

דליה איציק: ממשלה רעת לב.

דליה איציק: לא יעזור.

דליה איציק: חסרת נשמה.

דליה איציק: לא יעזור.

דליה איציק: אתם רוצים לעשות רפורמה?

דליה איציק: יכול להיות שצריך.

דליה איציק: יכול להיות שיש במדינת ישראל גם כמה אנשים שהם פרזיטים, אני מסכימה אתך.

דליה איציק: נו, ומה עד אז?

דליה איציק: כמה זמן זה לוקח?

דליה איציק: עד שעושים את הרפורמה אפשר לשלם להם בינתיים משכורת?

דליה איציק: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, בשבוע שעבר שמעתי את שר האוצר – דרך אגב, הוא לא קורא לנו "מפלגת העבודה", אלא "מערך".

דליה איציק: הוא לא שמע על זה שכבר מזמן אין מערך?

דליה איציק: אבל איך הוא יסית?

דליה איציק: הוא יודע שיש אזרחים במדינת ישראל שהמלה "מערך" מעוררת בהם כל מיני דברים מיושנים.

דליה איציק: השמאלנים: אתם זוכרים את השׂי"ן שלו הזאת, המתמשכת?

דליה איציק: האיש הזה בנה את הקריירה שלו בעיקר על הסתה, ואני סבורה, אדוני יושב-ראש האופוזיציה, שאסור לוותר לו על האמירות הנוראות שלו מהשבוע שעבר ב"יומן הבוקר" ב"קול ישראל".

דליה איציק: לא על-יד, לא כמעט, לא בערך – ב"קול ישראל", בתוכנית עם רייטינג גבוה, אומר דברים – אלוהים אדירים, מאיפה הוא ממציא אותם?

דליה איציק: כאשר אתה ואני יודעים שכל מה שהוא מפחד הוא שייקחו לו את התיק, זה כל הסיפור.

דליה איציק: הרי הוא מפחד.

דליה איציק: האמת היא שאני מקווה שדי בצדק – אם פעם תהיה ממשלת אחדות לאומית, שקודם כול ייקחו לו את התיק.

אחמד טיבי: - - -

דליה איציק: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני בטוחה שכששמעת אותו בבוקר גם אתה הרגשת מאוד לא נעים.

דליה איציק: חשבתי שבנימין נתניהו, כמו שאומרים לי חלק מחברי, קצת השתנה, קצת התבגר, הרי בכל זאת, הוא היה יושב-ראש האופוזיציה כשנרצח פה ראש הממשלה, משהו הוא למד בדרך – חשבתי שבכל זאת קורה לו משהו, שהוא מבין את העניין הזה.

דליה איציק: והנה בוקר אחד קוראים לעמיר פרץ – "ראשי הפשע המאורגן", כך קוראים לוועדים שנבחרו כדת וכדין.

דליה איציק: גם אנחנו ועד, אנחנו ועד של אזרחי מדינת ישראל - זה בדיוק אותו הדבר.

דליה איציק: גם אנחנו מקבלים כאן כל מיני החלטות שלא מוצאות חן בעיני הציבור הישראלי, אז מסיתים נגדנו פעם אחר פעם?

דליה איציק: אני מציעה, חבר הכנסת עמיר פרץ, להתמקד קודם כול וראשית כול במה ששר האוצר עושה, ובעיקר בשתיקתו של ראש הממשלה, שידע פעם אחר פעם להשתיק אותו בנושאים אחרים, ואיך בסוגיה הזאת הוא לא היסה אותו.

דליה איציק: אני סבורה שבנימין נתניהו נכשל בתפקידו כשר האוצר.

דליה איציק: אני משוכנעת שהמחיר החברתי הוא כבד מנשוא, אבל אני רוצה לטעון בעיקר על איך שהוא אומר את הדברים, לא פחות ממה שהוא אומר.

ראובן ריבלין: תודה לחברת הכנסת דליה איציק, אשר הקפידה לנאום חמש דקות בהצעת האי-אמון בממשלה על נושא המדיניות הכלכלית.

ראובן ריבלין: אני מזמין את נציג סיעת ש"ס, חבר הכנסת איציק כהן, שיבוא ויעלה ויגיע וייראה ויישמע וישמיע את דברי סיעת ש"ס בנימוקיה מדוע יש להפיל את הממשלה.

יצחק כהן: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לסיעת ש"ס אין אמון בראש הממשלה ובממשלתו.

יצחק כהן: מורי ורבותי, אריאל שרון הוא ראש הממשלה הגרוע ביותר שהיה לעם ישראל מאז ומעולם.

יצחק כהן: ראש הממשלה שברגל גסה רמס את המקום הקדוש בהר-הבית ובכך הצית את אינתיפאדת אל-אקצא לפני שלוש שנים - -

גדעון עזרא: אתה יודע מה?

גדעון עזרא: זה לא "פייר".

יצחק כהן: - - ומאז ועד היום הנזק של ראש הממשלה הזה לא מפסיק, וכל יום הנזק גדול מהנזק של היום הקודם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, אפילו באירופה השתכנעו שהאינתיפאדה לא הוצתה בגלל אריאל שרון.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו חיים באזור שהוא חבית אבק שרפה.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה להאשים את ראש הממשלה באינתיפאדה – בבקשה.

ראובן ריבלין: רק רציתי להפנות את תשומת לבך.

יצחק כהן: אני אסביר את דברי.

יצחק כהן: אנחנו חיים באזור שהוא טעון, באזור שהוא חבית אבק שרפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש - - -

יצחק כהן: אל תפריע לי.

יצחק כהן: מה שחסר לאזור הזה, לחבית אבק השרפה הקבועה הזאת, הוא הניצוץ.

יצחק כהן: בכל פעם מחדש מישהו אחר מצית.

יצחק כהן: הוא הצית אותה הפעם, וזה לא יעזור לאף אחד.

גדעון עזרא: זו חוצפה בלתי רגילה.

יצחק כהן: זו לא חוצפה, זו האמת לאמיתה, וההיסטוריה תשפוט אתכם.

גדעון עזרא: זו לא האמת.

יצחק כהן: ההיסטוריה תשפוט אתכם על כך שאתם נותנים גיבוי לאיש הזה.

יצחק כהן: האיש הזה צריך לרדת מהבמה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, ההיסטוריה תשפוט, ובסוף נראה את מי.

ראובן ריבלין: זה הכול.

יצחק כהן: אדוני, זה ראש הממשלה הראשון בעם ישראל שמחק את הזהות היהודית.

יצחק כהן: לא מעניינת אותי שינוי ולא המפד"ל, ראש הממשלה נושא באחריות.

יצחק כהן: זה ראש הממשלה הראשון שזרק את התפילין והטלית ומחק את הזהות היהודית.

יצחק כהן: אין זהות יהודית למדינת ישראל.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שאני מעריך ומוקיר אותך.

יצחק כהן: מדינת ישראל בלי זהות יהודית – אין לנו מה לחפש בחבל ארץ זה, כי אנחנו יונקים את ישיבתנו בארץ-ישראל רק מתורת ישראל.

יצחק כהן: אם ראש הממשלה, יחד עם טומיסלב למפל, המכונה טומי לפיד, המטורף – מטורף אמיתי, איזו מכה, איזו מכה, ממשלה שיש בה כאלה טיפוסים – הולך ומוחק את הזהות היהודית, זה לא פשע?

יצחק כהן: ומעבר לזה, זו סכנה קיומית, רבותי.

יצחק כהן: זו סכנה קיומית לעם ישראל, כי כל אחיזתנו פה היא רק בגלל תורת ישראל, רק בגלל הזהות היהודית של עם ישראל וארץ-ישראל.

יצחק כהן: אנחנו פה בכוח הזכות הזאת, ולא בזכות הכוח של אריאל שרון.

יצחק כהן: יש גבול לכוח, צריך להגיד לו את זה.

יצחק כהן: חבל שהוא לא נמצא פה, הייתי אומר את זה בנוכחותו.

יצחק כהן: יש גבול לכוח, אדוני אריאל שרון.

יצחק כהן: תוכנית ההתנתקות – הוא לבדו החליט שהוא מתנתק, שהוא מפרק, שהוא הורס, שהוא זורק, שהוא מזלזל, שהוא לא מתייעץ עם אף אחד, לא מחשבן לאף אחד – חד-צדדית.

יצחק כהן: חד-צדדית, במקרה הזה, זה ראש הממשלה – לא עם ממשלתו, לא עם המצביעים שלו, לא עם העם שלו, לא עם הממשלה הפלסטינית, לא עם האמריקנים, לא עם האירופים ולא עם המצרים, אף אחד.

יצחק כהן: הוא מחליט להתנתק.

יצחק כהן: ומה, באותו יום שהוא יחליט באמת, לו יצויר שזה פירוק היישובים – הוא יוציא משם 100,000 איש שיהיו שם?

יצחק כהן: מה, הוא חושב ש"אלטלנה" תחזור?

יצחק כהן: הלוא "אלטנלנה" לא תחזור, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: הוא לא ישלח טנקים לירות במתנחלים – הרי מאחז אחד הוא לא מצליח לפנות, הוא יפנה חבל ארץ שלם?

יצחק כהן: מישהו פה חי באשליה שאפשר לעשות דבר כזה באופן חד-צדדי?

יצחק כהן: הוא מספר סיפורים – שכך הוא מחזק את יהודה ושומרון.

יצחק כהן: מישהו תקע לידו שהוא יחזק את יהודה ושומרון?

יצחק כהן: זה חוסר אחריות ממדרגה ראשונה, כמו כל ההתנהלות שלו, כמו ההתנהלות הכלכלית שלו.

חיים רמון: של מי, חבר הכנסת כהן, יש לך משהו לומר על שר האוצר?

יצחק כהן: של ראש הממשלה וממשלתו.

יצחק כהן: טומיסלב למפל מצד ימין, המפד"ל מצד שמאל.

חיים רמון: יש לך משהו לומר על שר האוצר?

יצחק כהן: ראש הממשלה הוא שנושא שבאחריות.

חיים רמון: - - -

יצחק כהן: ראש הממשלה הוא שנושא באחריות.

חיים רמון: זה נכון, אבל בכל זאת - - -

יצחק כהן: רק ראש הממשלה.

יצחק כהן: אני לא יודע למה אתה מוביל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, יש לנו תקלה במחשב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, ועדת הכנסת הקציבה חמש דקות לכל דובר.

ראובן ריבלין: אנא, סיים.

ראובן ריבלין: אבקש לא להפריע לו.

יצחק כהן: אדוני, אני רוצה לומר לראש הממשלה: "אלטלנה" לא תחזור.

יצחק כהן: אתה לא תירה במתנחלים, אתה לא תפנה מתנחלים בדחפורים.

יצחק כהן: באופן חד-צדדי לא תצליח לעשות שום דבר.

יצחק כהן: אל תהיה זחוח כאשר מימינך טומי לפיד והמפד"ל משמאלך.

יצחק כהן: זה דבר שבא אל קצו, זה דבר שעומד להתפרק.

יצחק כהן: לגבי שירותי הדת:

יצחק כהן: אפילו במדינות ערב – אפילו בסוריה – יש ליהודים שירותי דת.

יצחק כהן: ושירותי קבורה?

יצחק כהן: בושה וחרפה.

יצחק כהן: מישהו ראה מה קורה בהר-הזיתים?

יצחק כהן: בהר-הזיתים, אדוני, קבורים גדולי ישראל מכל הדורות, וגם מנחם בגין ועליזה בגין, שהם לא ש"סניקים.

יצחק כהן: אין לו כבוד למנחם בגין?

יצחק כהן: אין לו טיפת כבוד.

יצחק כהן: ופתאום, בוועדה לביקורת המדינה הוא הביע תמיהה: אני זרקתי את התפילין והטלית?

יצחק כהן: כן, ראש הממשלה, אתה זרקת את התפילין והטלית.

יצחק כהן: אתה ניתקת את החברה בישראל, אתה פגעת בשכבות החלשות, אתה פגעת בזהות היהודית ומחקת אותה, אתה פגעת בכל יהודי מאמין בארץ-ישראל, ועל כך, אין לנו בכך אמון.

יצחק כהן: לכו הביתה, די, נמאסתם, מושחתים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת זהבה גלאון תעלה ותבוא ותנמק את הצעת סיעתה וסיעות חד"ש-תע"ל ובל"ד, מדוע יש להביע אי-אמון בממשלה.

צבי הנדל: - - -

חיים רמון: זה מה שאני טוען.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אולי אדוני רוצה להתמנות עד שיהיה בממשלה לסגן יושב-ראש הכנסת?

ראובן ריבלין: ברצון אתן לו לנהל את הישיבה.

חיים רמון: רציתי לכבד את - - -

ראובן ריבלין: למה לך לכבד?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, אתה תכבד רק את הדובר, והדוברת היא זהבה גלאון.

חיים רמון: אני מאוד מכבד את הדוברת הזאת במיוחד.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים להביע אי-אמון בממשלה בשל ההתנהלות שלה בסוגיית הגדר, בסוגיית תוואי הגדר.

זהבה גלאון: בג"ץ פסל בתוואי של גדר ההפרדה 30 ק"מ מתוך 40 ק"מ, בין מכבים לגבעת-זאב.

זהבה גלאון: השופטים קבעו, שעל המדינה להציג תוואי חלופי.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, ההתנהלות, או הייתי אומרת המחדל של התנהלות הממשלה בסוגיית תוואי הגדר הביאה את ישראל לבית-הדין הבין-לאומי בהאג.

זהבה גלאון: הכנסת התגבשה סביב החלטה, או המדינה חושבת שהיא צריכה לעשות הכול, חובתה לעשות הכול, על מנת להגן על אזרחיה ולשמור על שלומם.

זהבה גלאון: מההיבט הזה, אולי גדר כמענה ביטחוני היתה יכולה להיות רעיון נכון ביסודו.

זהבה גלאון: חברי חברי הכנסת, הגדר בתוואי הנוכחי הפכה מנכס ביטחוני, ממענה ביטחוני, לנטל ביטחוני, נטל שפגע ויפגע, אנחנו עוד נראה מה יחליט בית-הדין הבין-לאומי בהאג, שיפגע קשה במעמדה הבין-לאומי של ישראל.

זהבה גלאון: זה תוואי שבג"ץ אמר עליו שהוא לא מאזן בין השיקולים הביטחוניים וההומניטריים כיאות; תוואי שאינו מידתי, תוואי שפוגע בפלסטינים, בזכויות התושבים, פוגע בזכות שלהם למעבר לאדמות החקלאיות שלהם.

זהבה גלאון: הוא פוגע בחופש התנועה; תוואי שגרם לכך שעשרות אלפי עצים נעקרו, שנפגעה פרנסת החקלאים הפלסטינים, ובעצם, התוואי, ביוהרה שבה הוא נבנה על-ידי מערכת הביטחון, כאילו מדובר כאן באיזה מערב פרוע, יש כאן איזה שריף שקובע תוואי, שיכול לעשות ככל העולה על רוחו.

זהבה גלאון: התוואי הזה בעצם גם לא מאפשר לפלסטינים גישה לשירותים רפואיים ולבתי-ספר.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני מודה שהבנתי או כולנו הבנו ממי שעמד כאן ליד הדוכן במשך חודשים והסביר למה הגדר נחוצה.

זהבה גלאון: הרציונל של הקמת הגדר היה הפרדה בין ישראלים לפלסטינים.

זהבה גלאון: זה היה הרציונל.

זהבה גלאון: אבל מה הבנו בסופו של דבר?

זהבה גלאון: שהגדר הזאת, בתוואי הזה, כפי שהיא נבנתה, בעצם באה להפריד בין פלסטינים לפלסטינים.

זהבה גלאון: היא יצרה מובלעות, גרמה לסיפוח של פלסטינים.

זהבה גלאון: עכשיו אנחנו צריכים 160,000 פלסטינים, שיהפכו להיות אזרחי מדינת ישראל?

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, לו היו אומרים שמקימים גדר בגבולות "הקו הירוק", שבעצם הגדר הזאת, מעבר לכך שהיא אמורה לתת מענה ביטחוני, תסרטט או תסמן גם קו גבול, היינו אומרים שאנחנו, הסיעות שאני מדברת בשמן, מעדיפות שכל הסדר מדיני יהיה מלווה במשא-ומתן ובהסדר, אבל אם לא, לפחות מקבעים את הגדר על הגבול, על "הקו הירוק".

זהבה גלאון: הגדר הזאת, כולנו יודעים שהממשלה שהורתה על בנייתה בעצם רצתה לקבוע גדר פוליטית, גדר מספחת, גדר שבאה לשרת את האינטרסים של הממשלה הזאת.

זהבה גלאון: החטא הקדמון, אדוני היושב-ראש, היה במעשה הכיבוש ובניית ההתנחלויות.

זהבה גלאון: עכשיו אנחנו רואים, שעל החטא הקדמון מיתוסף עוד פשע, והוא הקמת הגדר בתוואי הנוכחי, כשהמרכיב המרכזי בבניית הגדר בתוואי הזה היה כיצד מקיפים את מירב ההתנחלויות בגדר.

זהבה גלאון: המרכיב הזה הכתיב חריגות עמוקות.

זהבה גלאון: היום שמעתי את חברי, חבר הכנסת רן כהן, מסביר בוועדה לביקורת המדינה, בדיון עם המבקר, איך שמו את התוואי של הגדר על החלונות של בית-סוריק.

זהבה גלאון: את הגדר שמו ממש על החלונות של התושבים הפלסטינים.

זהבה גלאון: זאת אומרת, השיקול לא היה רק שיקול של הגנה, וכולנו שותפים לצורך להגן, אלא בעיקר שיקול סיפוח כמה שיותר שטחים וגרימה לכך שיהיה לנו שטח רחב יותר.

זהבה גלאון: אם זה פוגע במקרה בכמה פלסטינים, או נפגעות הזכויות של הפלסטינים, מערכת הביטחון - - -

ראובן ריבלין: נדמה לי שאנשי בית-סוריק היו מעדיפים להיכנס למדינת ישראל ולהיות חלק ממנה.

ראובן ריבלין: אין שום אפשרות אחרת.

זהבה גלאון: אני לא יודעת אם אין אפשרות אחרת, אני רק יודעת שבג"ץ קבע, שהגדר, באופן שבו היא נבנתה, לא הביאה בחשבון זכויות אלמנטריות של תושבים פלסטינים, והייתי אומרת שהדבר המרכזי שעולה מפסק-הדין של בג"ץ, וזאת בעצם הגישה הכוללת שמאפיינת את פסק-הדין הזה, שהביטחון חשוב, אבל הוא לא מלת קסם, ואי-אפשר להלך אימים יותר בשם הביטחון, על מנת לקבע גבולות מדיניים.

זהבה גלאון: אני חושבת שהעובדה שבג"ץ שמע באופן כל כך נחרץ וברור את העמדה של האלופים מהמועצה לשלום ולביטחון, האלוף דני רוטשילד ואחרים, ובג"ץ התחשב במפות שהם הציגו - שאול אריאלי ואחרים - שאמרו שאפשר להשיג אותו ביטחון שמערכת הביטחון רוצה להגיע אליו ולא על-ידי כך שבעצם אמורים לספח שטחים למדינת ישראל.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שפרויקט הגדר בא להיות המורשת החשובה ביותר של שרון כראש ממשלה עד שתתבצע תוכנית ההתנתקות.

זהבה גלאון: אנחנו גם זוכרים שהוא התנגד לגדר, אבל אחר כך, כמו שהוא יודע לעשות כל דבר, באיזו בולדוזריות כזאת, אז עושים גדר.

זהבה גלאון: ראש הממשלה שרון רוצה כמובן שהגדר תחבר לישראל את מה שנקרא אזור הביטחון המערבי, שצמוד ל"קו הירוק", ובעצם באופן הזה הוא ירחיב את המותניים הצרים של המדינה בשרון ובפרוזדור ירושלים.

זהבה גלאון: בסוף, לכולם ברור שאם זה מה שיקרה, ככה יורחבו המותניים, באופן הזה הגדר תעצב את הגבול המזרחי של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גלאון, הזמן שלך עומד להסתיים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, כשכן של בית-סוריק, כפי שאני, מהצד האחר, נדמה לי שגדר פוליטית היתה שמה להם על החלונות הדרומיים את המחסום.

ראובן ריבלין: יש בעיה עם בית-סוריק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה מה שהחליטו לעשות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, התוכנית שעיצבו חובקת את הכפר ממש לאורך הבתים, על החלונות שלהם - - -

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: בשביל מה צריך גדרות?

צבי הנדל: - - -

רן כהן: - - - לא רק מפרידות בין הבתים לבין חלקות הקרקע שלהם, אלא הן מסוכנות גם למי שבא לשמור על הגדר - - -

ראובן ריבלין: בית-סוריק הוא על הכביש מירושלים.

רן כהן: לא, זה לא על הכביש.

רן כהן: ממש לא.

רן כהן: בין הבית שלי לבתים שלהם.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים ולומר, שברגע שהגדר מוקמת בתוך השטח הפלסטיני, אי-אפשר לומר שמדובר בגדר ביטחונית.

זהבה גלאון: גדר כזאת היא גדר של הנצחת הכיבוש.

זהבה גלאון: אנחנו עוד לא התחלנו לדבר בכלל על עוטף ירושלים, עוטף חברון והגדה המזרחית.

זהבה גלאון: כל מדינת ישראל תהיה עטופה בחומה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, הגדר לא תצליח להסתיר את העובדה שמאחורי החומה הכיבוש נמשך.

זהבה גלאון: וכל עוד הכיבוש נמשך, לא יהיה אפשר לומר שרק בעזרת הגדר נלחמים בטרור.

זהבה גלאון: הכיבוש, הדיכוי וההתנחלויות הם בית-החרושת הכי גדול לטרור.

זהבה גלאון: עד שלא יסתיים הכיבוש ולא תפורקנה ההתנחלויות, לצערי, רק גדר לא תסייע בהדברת הטרור.

זהבה גלאון: תודה.

צבי הנדל: צריך להרוג את הרוצחים.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת זהבה גלאון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בשם סיעתו, סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: ישיב על כל ארבע ההצעות הראשונות לאי-אמון השר גדעון עזרא, שר התיירות והשר המקשר.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לברך את חבר הכנסת גאלב מג'אדלה שנשבע היום אמונים, ואני מאחל לו הצלחה.

טלב אלסאנע: שמעתי את חברת הכנסת דליה איציק, יושבת-ראש סיעת העבודה, והייתי רוצה להאמין שהיא מתכוונת למה שהיא אומרת והדברים ישתנו מייד לאחר שראש הממשלה יזמין אותם לקואליציה.

טלב אלסאנע: אנחנו מביעים היום אי-אמון בממשלה, אבל אני גם מביע אי-אמון באופוזיציה, שאיננה ממלאת את תפקידה בצורה הראויה.

טלב אלסאנע: כשהם החליטו לתת רשת ביטחון, הם לא התייעצו עם השותפים שלהם, הם לא התייעצו אתנו, ולאחר מכן יש להם גם החוצפה לבוא אלינו בטענות.

טלב אלסאנע: שותפות מחייבת באופן הדדי את שני הצדדים, ולא צד אחד, אדוני היושב-ראש.

טלב אלסאנע: אני רוצה להתייחס לכמה תופעות מאוד-מאוד מדאיגות שהיו בשבועיים האחרונים.

טלב אלסאנע: הנושא הראשון הוא הנתונים המדאיגים של הסקר שנערך באוניברסיטת חיפה על ההקצנה הפוליטית בחברה הישראלית, אשר מגלה שהציבור היהודי, אני מדגיש - 64% בעד עידוד הגירה של האוכלוסייה הערבית, אזרחי מדינת ישראל הערבים.

טלב אלסאנע: 50%, אפילו יותר, רואים באוכלוסייה הערבית סיכון ביטחוני.

טלב אלסאנע: הנתונים האלה מזעזעים מאחר שהם מצביעים על כרסום חמור מאוד בערכים הדמוקרטיים בחברה היהודית.

טלב אלסאנע: ולכן, כאשר מגדירים את המדינה מדי פעם, וזה מה שמקפיד היושב-ראש לעשות, "מדינה יהודית" צריך לזכור גם "דמוקרטית".

טלב אלסאנע: המלה "דמוקרטית" היא לא ססמה, זה גם תוכן.

טלב אלסאנע: ולכן כל אלה שאכפת להם מהדמוקרטיה הישראלית צריכים לעשות חשבון נפש איזו דמוקרטיה זו שיש בה ערכים כאלה ונורמות כאלה, וכך היא מתייחסת לאזרחים שפשעם וחטאם שהם שייכים ללאום אחר.

צבי הנדל: למה זה קרה?

טלב אלסאנע: אתה הראשון שצריך לשאול את עצמך.

טלב אלסאנע: אתם מסיתים כל הזמן נגד אזרחי המדינה, שהם אזרחי המדינה במלוא משמעות המלה.

טלב אלסאנע: יש להם שייכות לאומית אחרת - -

צבי הנדל: אני יודע - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, אתה לא מרצה עכשיו.

טלב אלסאנע: - - יש להם דעה פוליטית אחרת, אבל הם אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: הם לא נגד המדינה, הם נגד המדיניות שלה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, היום עברתי על הדוחות של מבקר המדינה, גם על דוח מבקר המדינה 52ב, גם על דוח 54ב וגם על מסקנות ועדת-אור, וכל הדוחות האלה, באופן שיטתי, מפנים אצבע מאשימה לכל ממשלות ישראל, שהן חטאו, פשעו, כלפי האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: דיברו על שוויון ונהגו מדיניות אפליה בכל התחומים - בתחום התעסוקה, בתחום תוכניות המיתאר, בתחום פיתוח התשתית הפיזית, בתחום החינוך.

טלב אלסאנע: ולכן, כדי לדבר על שוויון צריך לאמץ מדיניות שוויונית, צריך לאמץ קונספציה שוויונית, לא לראות שכאילו הם בשולי החברה, שאפשר לרצות אותם בפירורים ועושים להם טובה שנותנים להם.

טלב אלסאנע: אף אחד לא עושה לנו טובה.

טלב אלסאנע: מה שאנחנו מקבלים, אנחנו מקבלים בזכות כאזרחי המדינה, ואנחנו לא מבקשים טובות מאף אחד.

צבי הנדל: מה הם אמרו על חברי הכנסת הערבים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, תיתן לו את האפשרות לדבר.

טלב אלסאנע: מי אמר?

צבי הנדל: הדוחות האלה, מה הם אומרים על חברי הכנסת הערבים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, אדוני מדבר אחר כך.

טלב אלסאנע: דוח מבקר המדינה לא אמר כלום על חברי הכנסת הערבים.

טלב אלסאנע: כפי שידוע לך, מבקר המדינה מבקר רשויות שלטון, והוא מבקר את הרשות המבצעת.

טלב אלסאנע: אם הייתי בממשלה הייתי דואג לך לשוויון הרבה יותר ממה שהממשלה הזאת דואגת לערבים לשוויון.

טלב אלסאנע: הגישה השוויונית שלי הרבה יותר טובה מהגישה השוויונית והתפיסה השוויונית שלך.

טלב אלסאנע: זה אצלנו חלק מהנשמה.

טלב אלסאנע: זה באופי שלנו.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, חבר סיעתך מדבר מהדוכן.

טלב אלסאנע: חבר הכנסת דהאמשה, אצל צבי הנדל יש - מה ששנוא עליך, אל תעשה לאחר.

טלב אלסאנע: בדיוק מה ששנוא עליהם, הם עושים לאחר.

טלב אלסאנע: הם שומעים שזה טוב לערבים – אם זה טוב לערבים, לא עושים; אם זה רע לערבים, זה חייב להיות טוב ליהודים.

טלב אלסאנע: זאת התפיסה המעוותת שצריך לשנות, ולצערי הרב לפעמים זה חלק ממדיניות.

טלב אלסאנע: לכן אין פלא שהסקרים האלה הם כפי שהם.

טלב אלסאנע: כשיושב בממשלה שר שדוגל בטרנספר – ממולדת; היה שר, ליברמן, שמדבר על חילופי אוכלוסין - איך באים בטענות לציבור הרחב כשאלה נציגיו?

טלב אלסאנע: החברה היהודית חייבת להסתכל בראי ולראות איפה היא מעדה ביחס שלה לאחר.

טלב אלסאנע: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, ולא אני אומר את הדברים האלה אלא ועדת-אור, שהיא ועדה ממלכתית - -

צבי הנדל: מה היא אמרה על חברי הכנסת הערבים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, אדוני עוד מעט ידבר.

טלב אלסאנע: - - שבאה לבחון את מה שהתרחש באוקטובר 2000 - ואני לא מתייחס לחלקו של ראש הממשלה בהצתת התבערה, כי זה מקום לוויכוח.

טלב אלסאנע: בשבילי אין כאן מחלוקת, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

טלב אלסאנע: מה אומרת ועדת-אור?

טלב אלסאנע: היא אומרת: הטיפול במגזר הערבי הוא עניין פנימי חשוב ורגיש ביותר, העומד על סדר-היום של המדינה.

טלב אלסאנע: בתור שכזה הוא מחייב מעורבות, טיפול והובלה אישית מצד ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: הנושא הוזנח במשך שנים ארוכות ולא טופל כהלכה, והוא דורש טיפול הן בטווח הזמן המיידי, הן בטווח הזמן הבינוני והן בטווח הזמן הארוך.

טלב אלסאנע: היעד העיקרי של פעילות המדינה חייב להיות השגת שוויון אמיתי לאזרחי המדינה הערבים.

טלב אלסאנע: זכותם של האזרחים הערבים של המדינה לשוויון נובעת מעצם היותה של מדינת ישראל מדינה דמוקרטית.

טלב אלסאנע: ובהיות הזכות לשוויון זכות יסוד של כל אזרח במדינה, יחס מפלה נוגד את זכות היסוד לשוויון הגלומה בזכות האדם לכבוד.

טלב אלסאנע: יש לנו חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, ושלילת השוויון היא פגיעה בחוק-היסוד הזה.

טלב אלסאנע: הם מוסיפים לומר: ודאי וודאי שהדברים תופסים כשמדובר באפליה על רקע של גזע או לאום.

טלב אלסאנע: לפיכך, מעניינה של המדינה הוא לפעול למחיקת כתם האפליה כלפי אזרחיה הערבים על צורותיה וביטויה השונים.

טלב אלסאנע: הם מוסיפים: זה לא רק שיקול אזרחי, אלא גם שיקול ביטחוני, ומוסיפים שגם גורמי הביטחון ובהם שירותי הביטחון הכללי עומדים השכם והערב על החשיבות הרבה בהשגת יעד זה.

טלב אלסאנע: הם מוסיפים: על המדינה ליזום, לפתח ולהפעיל תוכניות לסגירת הפערים, תוך שמירת הדגש בתחומי התקציב בכל הנוגע לחינוך, שיכון, פיתוח תעשייתי, תעסוקה ושירותים.

טלב אלסאנע: הם מוסיפים ומציינים: תשומת לב מיוחדת יש להפנות לתנאי חייהם ומצוקתם של הבדואים.

טלב אלסאנע: אין עוד מקום להתעלמות מנושא זה או לדחיקתו לשוליים.

טלב אלסאנע: על המדינה, באמצעות דרגיה הבכירים ביותר, לפעול לסגירת הפערים בהקדם ובאופן נחרץ וברור, תוך קביעת יעדים ברורים ומוחשיים ולוחות-זמנים מוגדרים.

טלב אלסאנע: בטיפול במגזר הערבי נודעת חשיבות רבה לנושא הקרקעות.

טלב אלסאנע: נושא זה מעורר הדים מצטברים של מאבקים בני 100 שנה ויותר.

טלב אלסאנע: קשה להתעלם מהממד הרגשי העז הנלווה לסוגיה זו.

טלב אלסאנע: ברם, המטענים וההקשרים אינם גורעים מחובת המדינה לנהוג באזרחיה הערבים על-פי עקרונות ראויים של צדק חלוקתי.

טלב אלסאנע: למגזר הערבי צרכים לגיטימיים, הנובעים, בין היתר, מגידול טבעי.

טלב אלסאנע: המדינה חייבת להקצות לו קרקעות על-פי דפוסים ועקרונות שוויוניים, כמו למגזרים אחרים, והכוונה למגזרים היהודיים.

טלב אלסאנע: מבחינה עקרונית אין מקום לאפליה של המגזר הערבי לרעה או לטובה בהשוואה למקובל לגבי המגזרים האחרים.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, אנחנו ודאי לא מבקשים אפליה לטובה, אנחנו לא רוצים שיפלו את היהודים במדינה, אבל אנחנו לא רוצים שיפלו אותנו במדינה.

ראובן ריבלין: אם אדוני לא רוצה אפליה לטובה, הוא צריך לדעת שהוא כבר מדבר - - -

טלב אלסאנע: אני מודה לך על שנתת לי זמן נוסף.

טלב אלסאנע: אני חושב שהמלצות ועדת-אור צריכות להיות נר לרגליה של כל ממשלה שמכבדת את עצמה ומכבדת את שלטון החוק.

טלב אלסאנע: מאחר שהממשלה הזאת לא מכבדת את זכות היסוד של אזרחיה לשוויון, ממשיכה בעקירת יישובים ובהריסת בתים ומערימה קשיים בפני הציבור הערבי - יש לנו אבטלה ועוני - לכן אין לנו אמון בה ואנחנו מציעים אי-אמון בה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: ישיב על כל ארבע הצעות האי-אמון, שהן מסוג אחד, השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: יש שש הצעות אי-אמון: ארבע מקשה אחת ושתיים נוספות, כל אחת על-ידי שר אחר.

ראובן ריבלין: כבוד שר התיירות והשר המקשר, השר גדעון עזרא, בבקשה, אדוני.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, מונחות לפני הצעות האי-אמון.

גדעון עזרא: דרך אגב, מאז אני בכנסת אני לא זוכר שש הצעות אי-אמון.

גדעון עזרא: זה לא היה אף פעם.

ראובן ריבלין: אתה רואה, יש הפעם.

גדעון עזרא: אבל כנראה, מכיוון שיש פה רסיסי מפלגות מול מפלגה אחת גדולה, זה המצב שנוצר.

גדעון עזרא: אני רק רוצה לומר: העבודה-מימד היו צריכים לדבר על המצב החברתי-הכלכלי, ולא דיברו בנושא הזה; ש"ס, שקראו לנו מושחתים – ש"ס קראו לנו מושחתים - -

קריאה: - - -

גדעון עזרא: - - דיברו על מצבם הקשה של שירותי הדת והקבורה במדינת ישראל?

גדעון עזרא: הם היו אמורים לדבר על זה, ולא דיברו על כך ולו מלה אחת.

גדעון עזרא: לאחר מכן מרצ – חברת הכנסת זהבה גלאון היתה צריכה לדבר על המדיניות המדינית, החברתית והכלכלית – ודיברה על הגדר, ועל הגדר בלבד - - -

זהבה גלאון: זה לא מדיני?

גדעון עזרא: חבל.

גדעון עזרא: עוד מעט אני אענה לך על הגדר.

גדעון עזרא: היחיד שדיבר כאן בנושא שכתוב היה חבר הכנסת טלב אלסאנע, ולכן גם אענה לו בנושאים שלו.

גדעון עזרא: בראש ובראשונה, אדוני היושב-ראש, אני - - -

ראובן ריבלין: הואיל והוא דיבר לעניין, הוא כבר יצא.

ראובן ריבלין: הוא לא צריך לשמוע את מה שאתה אומר.

גדעון עזרא: לא, זה לא חשוב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע, אדוני.

ראובן ריבלין: זה בסדר גמור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 50% מרע"ם נמצאים במליאת הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני שומע כל נואם.

גדעון עזרא: אני מבקש לברך את חבר הכנסת החדש גאלב מג'אדלה – ברי"ש, עם אפוסטרוף למעלה.

ראובן ריבלין: בע' – שהיא רי"ש בעברית.

גדעון עזרא: לדעתי כותבים את זה בעי"ן.

ראובן ריבלין: בעי"ן, ודאי.

ראובן ריבלין: בערבית כותבים את זה בעי"ן עם נקודה, שזה ע'.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: זה ע', אבל אם יקרא מישהו בעי"ן עם נקודה, הוא לא ידע לבטא את השם נכון.

ראובן ריבלין: הוא יאמר: "עלב".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתה קורא בעברית בעי"ן, גם - - -

גדעון עזרא: אם תשאל מזרחן איך הוא היה כותב - - -

ראובן ריבלין: ודאי, עי"ן עם נקודה, משום שעי"ן - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: - - - זה ע' במקום עי"ן.

ראובן ריבלין: אני מוכן לקבל את עמדתך, רק תהיה בעיה איך יקראו לו אנשים שרק העברית שגורה בפיהם.

ראובן ריבלין: אתה יודע, כתוב: ברומא תתנהג כמו רומאי.

גדעון עזרא: אני מברך אותו.

גדעון עזרא: לפי דעתי הוא חבר הכנסת הערבי היחיד שמייצג פה את אזור המשולש.

גדעון עזרא: כל האחרים הם מהצפון או מהדרום, והוא מהמשולש.

ראובן ריבלין: לא, נדמה לי שחבר הכנסת טיבי הוא מטייבה.

גדעון עזרא: לא, הוא מירושלים.

ראובן ריבלין: היום הוא גר בירושלים, אבל ביתו הוא בטייבה.

גדעון עזרא: ביתו היה בטייבה.

גדעון עזרא: בסדר.

גדעון עזרא: אני מבקש לדבר בראש ובראשונה על נושא הגדר, חברת הכנסת זהבה גלאון.

גדעון עזרא: הממשלה קיבלה את החלטת בג"ץ ותיישם אותה, אבל אני מבקש לומר - אנחנו לא רצינו בגדר, לא רצינו את הגדר כלל.

גדעון עזרא: הגדר היתה כורח מציאות של טרור פלסטיני בלתי פוסק.

גדעון עזרא: חבר הכנסת כהן מש"ס דיבר כאן בצורה חריפה ביותר על ראש הממשלה, ואמר כאן, מעל הבמה הזאת, שהסיבה לפרוץ המלחמה האחרונה היא עלייתו של אריאל שרון להר-הבית.

גדעון עזרא: הוא רוצה לשכתב את ההיסטוריה, ואני חושב שהוא עושה את זה בצורה פרועה וגסה.

גדעון עזרא: אני חושב שאנחנו נערוך חשבון עם חבר הכנסת שהעלה את הדברים כפי שהעלה אותם.

גדעון עזרא: אף פעם לא שמעתי על כך בעבר מחבריו, ונדמה לי שחברי הכנסת הגיעו ופרצו כל גבול אפשרי בשיח הציבורי.

גדעון עזרא: לגבי הגדר – מאחר שנקבע אשר נקבע, מדינת ישראל צריכה להגן על אזרחיה.

גדעון עזרא: במקומות שהגדר הוקמה בהם היא הצילה חיים רבים.

גדעון עזרא: עקומת הפיגועים בצפון מדינת ישראל ירדה בצורה רצינית מאוד.

גדעון עזרא: בחלק הדרומי של הגדר יש בעיות, שכן יש מקומות ויישובים באזור ירושלים שצריך להגן עליהם, ואיננו רוצים להגיע למצב שתהיה לפלסטינים יכולת לתקוף את היישובים שמסביב לירושלים.

גדעון עזרא: זה הביא אותנו לתוואי שקבעה הממשלה, וכמובן בראשה ראש הממשלה ושר הביטחון, שניתנה בידם האפשרות לקבוע את התוואי המדויק ולשנות אותו.

גדעון עזרא: אף אחד לא רוצה להזיק אף לפלסטיני אחד, ואף אחד לא רצה להחרים אדמות.

גדעון עזרא: דעי לך, חברת הכנסת גלאון, שמדינת ישראל, כדי לתת לחקלאים להגיע לאדמותיהם, אף עשתה פתחים מיוחדים בגדרות, כדי שחקלאים יוכלו לעבד את השדות שלהם, והממשלה חשבה בתום לב שזה התוואי האופטימלי.

גדעון עזרא: כאשר אני מדבר על תוואי אופטימלי – הסכנה איננה רק מחדירת מחבלים.

גדעון עזרא: מעבר למחבלים יש גם אפשרות של ירי נק"ל פשוט, ואם אינכם רוצים שישראל תמשיך להיכנס – והיא תמשיך להיכנס – לכל מקום ומקום שיורים עליה ממנו, חשבנו שמוטב שהגדר תהיה רחוקה מהיישובים היהודיים.

גדעון עזרא: מאחר שלתושבי בית-סוריק או לתושבי בידו לא נשקפת סכנה מצבא-הגנה לישראל, אלא ההיפך הוא הנכון, זה התוואי שנקבע.

גדעון עזרא: ומאחר שבג"ץ קבע את אשר הוא קבע, כרגע בוחנים תוואי חדש, ואני מאוד מקווה שהוא יימצא.

גדעון עזרא: יש בעיה רצינית מאוד בגבולותיה המוניציפליים של ירושלים, ואני משוכנע שנצטרך למצוא פתרון למה שקורה באזורים הללו.

גדעון עזרא: לגבי הדברים שהעלה חבר הכנסת טלב אלסאנע, הבוקר היתה ישיבה של הוועדה למגזר הלא-יהודי בראשות ראש הממשלה, שמצא זמן לדון בנושאים הקשורים למגזר זה.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שממשלת ישראל הנוכחית מנסה לממש את ההחלטה שהתקבלה ב-22 באוקטובר 2000, החלטה מס' 2467, שבה הוגדרה התוכנית הרב-שנתית לפיתוח יישובי המגזר הערבי.

גדעון עזרא: מטרת התוכנית היא לתת תנאים שווים והוגנים לערביי ישראל בתחום החברתי-הכלכלי, ובפרט בחינוך, בדיור ובתעסוקה.

גדעון עזרא: אין זה סוד שלמשל בתחום החינוך, הגידול הטבעי אצל ערביי ישראל גדול הרבה יותר מהגידול הטבעי אצל היהודים, והיכולת להדביק את קצב בניית בתי-הספר במגזר הלא-יהודי היא בעייתית, ולא תמיד אנו יכולים להדביק את הקצב.

גדעון עזרא: היתה כוונה לבנות כיתות בשיטת ה-PFI, ובסופו של דבר הוחלט שלא לעשות זאת, והיום אנחנו עדיין נאלצים לבנות לבתי-ספר מבנים ארעיים, אבל הכוונה היא לספק לכל תלמידי בתי-הספר במדינת ישראל את התנאים האופטימליים כדי שיוכלו ללמוד במקום מגוריהם.

גדעון עזרא: כאמור, עלות תוכנית הפיתוח הסתכמה ב-4 מיליארדי ש"ח ל-73 יישובים שחיים בהם 630,000 תושבים, וזאת מתוך מיליון ו-100,000 תושבים ערבים בישראל.

גדעון עזרא: בתוכנית לא כלולים יישובים כמו עכו, רמלה, לוד, תל-אביב–יפו, ירושלים, חיפה ועוד, וגם לא כלולות בה תוכניות הפיתוח הנפרדות ליישובי המגזר הדרוזי והצ'רקסי ולבדואים בצפון.

גדעון עזרא: היתה החלטת הממשלה להקצות קרוב למיליארד ו-100 מיליון ש"ח לטיפול בבדואים בנגב.

גדעון עזרא: חלק גדול מהערבים שאינם כלולים בתוכנית הפיתוח למגזר הערבי, משום שהם מתגוררים ביישובים מעורבים, נהנו בשנים 2001–2003 מתוכניות אחרות, כמו תוכנית "אופק" שחלה על הערים לוד, עכו, רמלה, נצרת-עילית ותל-שבע.

גדעון עזרא: הסכום שנקבע לתוכנית הפיתוח של יישובי המגזר הערבי כולל תוספות של 2 מיליארדי ש"ח מעבר לתקציבי הפיתוח הקיימים במשרדי הממשלה ליישובים שפורטו, מהם כמיליארד ש"ח תוספות משרד האוצר למשרדים.

גדעון עזרא: לסיכום, סך התקציב לתוכנית, על-פי החלטות הממשלה לשנים 2001–2003, לרבות דחייה של 120 מיליון ש"ח, שיוקצו בשנת 2005, ובשל הקיצוצים שהיו בכל המשרדים – קיצוץ רוחבי – הסתכם התקציב ב-2 מיליארדים ו-473 מיליון ש"ח.

גדעון עזרא: הביצוע בפועל בשנים 2001–2003 הסתכם ב-2 מיליארדים ו-167 מיליון ש"ח, ביצוע של 88% מהתוכנית.

גדעון עזרא: לגבי המגזרים הדרוזי והצ'רקסי, בשנים 2000-2003 היה שיעור ביצוע של 89.7%, ותוכנית החומש של יישובי הבדואים בצפון בשנים 1999-2003 היתה בשיעור ביצוע של 93.3%.

גדעון עזרא: הממשלה החליטה על הארכה של תוכנית זו בכמה שנים נוספות.

גדעון עזרא: יש עוד הרבה מה לעשות על מנת להדביק את הפער ולהגיע לשוויון.

גדעון עזרא: צריך גם לציין, שהרשויות שאמורות לעשות matching לסכומים שהממשלה נותנת, לא היה ביכולתן לתת את ה-matching הזה, דבר שגם הוא עיכב את התוכניות.

גדעון עזרא: לי אין כל ספק שהמגמה הזאת של הממשלה תימשך ובתקציבים בשנים הקרובות יובאו הדברים בחשבון, על מנת להדביק את הפער הקיים.

גדעון עזרא: שמעתי את כל הצעות האי-אמון.

גדעון עזרא: אין לי אלא לבקש מהכנסת לדחות את הצעות האי-אמון של חברי הסיעות כולן.

גדעון עזרא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לכבוד שר התיירות והשר המקשר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת אורי אריאל יעלה ויבוא וירצה את טענותיה של סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו בנושא אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה בתחום הביטחון.

ראובן ריבלין: לרשותך חמש דקות.

ראובן ריבלין: ישיב שר הביטחון.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, רבותי השרים, ראשית ברכותי לחבר הכנסת החדש, שאיננו – איך אמר היושב-ראש?

אורי אריאל: לעתים נדמה שלומדים פה מהר – אבל בוודאי יש לו דבר דחוף.

אורי אריאל: אני רוצה לברך גם את השר גדעון עזרא, שקיבל לאחריותו את תיק התיירות.

אורי אריאל: הלוואי שהקדוש-ברוך-הוא יהיה בעזרך ובעזרנו ויגיעו הרבה תיירים.

אורי אריאל: נושא האי-אמון הוא הביטחון.

אורי אריאל: לצערנו, אין ביטחון, אין שלום, ועל זה נוסף גם - אין דמוקרטיה.

אורי אריאל: ראש הממשלה, שהבטיח בבחירות שלום וביטחון, ביטחון ושלום, לא זו גם לא זו, ובדרך גם רומס את הדמוקרטיה הישראלית ואת מפלגתו.

אורי אריאל: רמיסת מפלגתו היא עניין שלו, היא עניין פנימי של הליכוד.

אורי אריאל: שלטון הדמוקרטיה הוא עניין של כולנו.

אורי אריאל: ראש הממשלה, משראה ונוכח שהמאבק הצליח לעצור אותו, יש לו דרך פשוטה, אדוני שר הביטחון, הוא מפטר את השרים.

אורי אריאל: האם לאדוני יש תקיעת כף שזה לא יקרה לו?

אורי אריאל: ונניח שיש לאדוני לחיצת יד אמיצה: לך אני לא אעשה את זה – האם אתה יכול לסמוך על זה?

אורי אריאל: שמע, בינינו, בלי שאף אחד ישמע: אל תסמוך על זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אף אחד לא שומע.

אורי אריאל: אני מבקש, ברשותכם, נדמה לי בשם כולנו, לשלוח תנחומים למשפחת קריידרמן ממבוא-דותן ולמשפחות אוחיון ויוספוב משדרות, שאיבדו את יקיריהן בהתקפות מחבלים, הן בירי, הן בירי "קטיושות", "קסאמים" ושאר מרעין בישין.

אורי אריאל: ראוי גם לחזק את כל תושבי שדרות, יחד עם אחינו בחבל-עזה ובכל אזור הנגב המערבי, שעומדים כנגד התקפות המחבלים בצורה מעוררת כבוד.

אורי אריאל: מה מצא ראש ממשלתנו, יחד אתך, אדוני שר הביטחון, לחזק את שדרות ואת הנגב המערבי?

אורי אריאל: אכן ראוי כך.

אורי אריאל: מי יכול לחלוק על זה?

אורי אריאל: כולם בוודאי מברכים פה על זה.

אורי אריאל: אבל האם, אדוני שר הביטחון, הילדים בנווה-דקלים אינם ראויים לאותה דרך?

אורי אריאל: האם האמהות בעצמונה, או תלמידי המכינה הקדם-צבאית, שביקרת אותם, אינם ראויים ליחס דומה?

אורי אריאל: מדוע, כי שם לא נופלים פצמ"רים, אדוני שר הביטחון?

אורי אריאל: החלטת הממשלה הזאת, כמו אחרות, נגועה בחוסר הבנה אנושית, הייתי אומר כמעט בהתעללות.

אורי אריאל: ראש הממשלה עדיין לא מצא זמן להיפגש עם המתיישבים; בניגוד אליך, אני יודע, בשונה ממך.

אורי אריאל: אבל הוא ראש הממשלה, הוא הוביל את התוכנית הזאת.

אורי אריאל: בישיבת הממשלה התפרסם, שראש השב"כ, מר דיכטר, הודיע שלחבית יש תחתית.

אורי אריאל: בארצנו זה נחשב לגילוי מרעיש.

אורי אריאל: היו כאלה שטענו את זה כבר בעבר, אבל דעותיהם לא נחשבו, משום-מה.

אורי אריאל: נדמה לי, שהדברים האלה גם מחייבים להיות בתוך החבית.

אורי אריאל: כי אם אתה בורח מהחבית הזאת, יש לה תכונה שרודפת אחריך.

אורי אריאל: יש סוג מסוים כזה של חבית, שאתה בורח, ובמקום שהיא תתאדה, היא יורה "קסאמים".

אורי אריאל: מה אתם אומרים ומודיעים לעם ישראל?

אורי אריאל: שאנחנו נהיה בפנים.

אורי אריאל: ממש התנתקות.

אורי אריאל: כזאת התנתקות, כזה פטנט, רק הראש היהודי יכול להמציא.

אורי אריאל: רק ראש הממשלה ממציא.

אורי אריאל: אפרופו זה, אדוני יושב-ראש הכנסת, נדמה לי שגם פה לא אטעה אם אומר בשם חברי הבית לראש הממשלה: אל תפציץ את עזה.

אורי אריאל: מאיפה הגיעה חוכמת הביטחון הזאת, להפציץ את עזה – אם הם יפציצו אותנו, אנחנו נפציץ אותם?

אורי אריאל: באמת, תורת ביטחון חדשה.

אורי אריאל: הבריחה מהטרור, להבדיל מהכבוד, גם היא תרדוף אחרינו.

אורי אריאל: והיא רודפת אחרינו.

אורי אריאל: הניסיון האומלל לומר שאם היהודים לא יהיו שם, אם תעשו שם מעין ארץ ללא יהודים – אני לא רוצה להשתמש בביטוי הגרמני – אז יקל לנו, אלה המצאות שיביאו עלינו, לצערי, למגינת לב כולנו, אותם אסונות שהביאו עלינו הסכמי אוסלו, אולי יותר חמור מכך.

אורי אריאל: אני מתפלל שלא.

אורי אריאל: הזהרנו בזמן הסכמי אוסלו.

אורי אריאל: גם אתה, אדוני שר הביטחון, היית מאלה שהזהירו, אם כי לא היית בתפקיד אחראי כמו היום.

אורי אריאל: והנה הדברים קרו, הם קורים.

אורי אריאל: למה אתם, וראש הממשלה בראש, צריכים לחזור על אותן טעויות, רק לעשות אותן ברגל יותר גסה?

אורי אריאל: מכיוון שכך, ראוי שהכנסת הזאת תביע אי-אמון בראש הממשלה ותצא לדרך חדשה, דרך של ביטחון ושלום.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: יעלה שר הביטחון שאול מופז על מנת להשיב על הצעת האי-אמון של סיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד שר הביטחון.

שאול מופז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי אני רוצה לשלוח את תנחומינו למשפחת קריידרמן, למשפחת אפיק זוהר-אוחיון, למשפחת מרדכי יוספוב ולמשפחתו של החייל רועי ניסים, ולומר בשמי ובשם מערכת הביטחון, שאנחנו נעשה כל שביכולתנו על מנת לצמצם עד כמה שניתן את מספר הנרצחים בקרב אזרחי מדינת ישראל בידיהם של מרצחי הטרור.

שאול מופז: הצעות האי-אמון מועלות על רקע מה שמתואר כהידרדרות במצב הביטחוני.

שאול מופז: ברצוני לומר שזאת מציאות שמנותקת מהמציאות הכוללת בעת האחרונה ובדגש במגמת צמצום של יכולות הטרור ונזקיו על פני השנים האחרונות.

שאול מופז: בפועל, על אף הנפגעים האחרונים, לצערנו הרב, לא רק שאין הידרדרות במצב הביטחוני, אלא שלאורך זמן יש שיפור במצב הביטחון.

שאול מופז: בספטמבר הקרוב ימלאו ארבע שנים למתקפת הטרור שנכפתה עלינו.

שאול מופז: השיא של המתקפה הזאת נרשם במרס 2002, חודש דמים שבו היו 135 הרוגים וכ-700 פצועים; טבח ליל-הסדר במלון "פארק" בנתניה.

שאול מופז: אולם מאז יצאנו למבצע "חומת מגן", שהיה עקב שיא הטרור, נרשמה ירידה עקבית ומתמשכת ברף הטרור ובמספר הנפגעים, שגם הוא כואב.

שאול מופז: אני יכול לומר, שיש ירידה, ולשם המחשה אני יכול להביא את הנתונים הבאים: בשנת 2002 נרשמו כ-5,300 פיגועים, בהם 60 פיגועי התאבדות, שגרמו ל-451 הרוגים ולכ-2,300 פצועים.

שאול מופז: בשנת 2003 נרשמו כ-3,800 פיגועים, בהם 26 פיגועי התאבדות, שגרמו ל-214 הרוגים ולכ-1,000 פצועים.

שאול מופז: בחציון הראשון של 2004 נרשמו כ-1,700 פיגועים, מהם עשרה פיגועי התאבדות, שגרמו ל-65 הרוגים לצערנו ולכ-220 פצועים.

שאול מופז: מאז מבצע "חומת מגן" נעצרו כ-4,800 מחבלים ונפגעו כ-880.

שאול מופז: המוטיבציה של גורמי הטרור עודנה גבוהה, אבל פגענו מאוד ביכולותיהם ואנו מגיעים לאחוזים גבוהים ביותר של הצלחה בסיכולם ובמניעתם של ניסיונות הטרור.

שאול מופז: לשם המחשה אציין, כי זה קרוב לארבעה חודשים לא הצליחו ארגוני הטרור לממש פיגועי התאבדות בתוככי ישראל, חרף מאמצים ניכרים שהם עושים.

שאול מופז: מאז ראשית השנה הזאת סיכלנו יותר מ-80 התארגנויות של פיגועי התאבדות ועצרנו 38 מפגעים מהשומרון בדרכם לישראל, בשלב כזה או אחר.

שאול מופז: רק בחודש האחרון, בחודש יוני, סוכלו 23 פיגועי התאבדות, ומאז ראשית יולי שניים נוספים.

שאול מופז: אני חושב שהנתונים מדברים בעד עצמם ומצביעים על מגמה ברורה של שיפור במצב הביטחוני, ודומני שכל אזרח בישראל חש זאת.

שאול מופז: ההצלחות הללו לא נולדו מאליהן.

שאול מופז: הן פרי מאמץ אדיר של כל זרועות הביטחון.

שאול מופז: במרוצת הזמן פיתחנו גם תפיסה מערכתית כוללת ללחימה בטרור על זרועותיו, ובמסגרת הזאת שיפרנו יכולת התמודדות כוללת ואופרטיבית הן בשילוב המודיעין והן בפעילות האג"מית ויצרנו אפקט מצטבר של פגיעה בתשתיות הטרור, לרבות פגיעה בדרגי הנהגה ובמוקדי הידע, כמו מהנדסי מטענים ואחרים.

שאול מופז: כן נכנסנו ללחימה בכל מה שקשור לכספי הטרור, שהם דלק לטרור, ובסביבה התומכת טרור.

שאול מופז: יש עוד מה לעשות בפעילות נגד הטרור, ואנחנו נעשה זאת.

שאול מופז: גם גדר הביטחון תורמת תרומה נכבדה למענה הביטחוני שלנו, והיא בפירוש מצילת חיים.

שאול מופז: כך, לדוגמה, מאז השלמנו את הקמתו של מרחב החיץ סביב אזור השומרון, שהוא החממה העיקרית של הטרור, נרשמה ירידה של מעל 90% במספר הפיגועים שבוצעו בידי תשתיות אלה בתחומי ישראל ומעל 70% ירידה במספר ההרוגים כתוצאה מפיגועים אלה.

שאול מופז: מראשית שנה זו לא הצליח אף מחבל מהשומרון לחצות את הגדר ולהיכנס לישראל מאזור זה, ואני רוצה לציין גם את הפעילות של כוחות צה"ל באזור השומרון, בעיר שכם ובג'נין, שהוסיפה לתרומה הסיכולית.

שאול מופז: למאמץ הסיכולי שלנו יש גם מחיר, ולצערנו אנחנו משלמים אותו מדי פעם בפגיעות כואבות.

שאול מופז: לאחרונה עלה מחדש האתגר הגלום בירי רקטות "קסאם" מרצועת-עזה לעבר שטח ישראל בדגש בשדרות.

שאול מופז: בעקבות מקרי הירי האחרונים השתלטו כוחות הביטחון וצה"ל לזמן ממושך על כל מרחב השיגורים בצפון הרצועה, ואני מאמין שנצליח לצמצם למינימום גם את האיום הזה.

עסאם מח'ול: עדיין יש הרוגים.

עסאם מח'ול: אולי אתה מעודד את הציבור שלך עם הדיבורים האלה.

שאול מופז: נוסף על ההשתלטות על תא השטח של שיגורי ה"קסאם", אנחנו פועלים בערוצי סיכול מול אלה המייצרים והמשגרים, לרבות ביישום טכנולוגיות חדשות להתמודדות עם התופעה ובערוצים נוספים של מנופי לחץ כנגד דפוס זה של הטרור.

שאול מופז: צריך לומר ביושר, שאין מאה אחוז סיכול ומניעה, ומכיוון שהמוטיבציה קיימת, יהיו עוד ניסיונות של הטרור.

שאול מופז: אני מקווה מאוד שנצליח למנוע את מרביתם, כפי שאנחנו עושים בתקופה האחרונה.

שאול מופז: אבל כאשר מסתכלים על המאזן הכולל, אני סבור ששיפרנו מאוד את מצב הביטחון ואת תחושת הביטחון בישראל.

שאול מופז: זה המקום להביע את מלוא התודה וההוקרה לכל זרועות הביטחון העושות לילות כימים במלאכת הקודש של הבטחת שלומם וביטחונם של אזרחי ישראל.

שאול מופז: לחבר הכנסת אורי אריאל אני רוצה לומר, שאת מטבע הלשון שלחבית יש תחתית אמרתי בכניסתי לתפקיד שר הביטחון, ואני אכן סבור שבהתמדה ובנחישות, תוך פעולה נמרצת של כוחות הביטחון – צה"ל, שירות הביטחון הכללי, שוטרי משטרת ישראל ואנשי משמר הגבול – אפשר להוריד עוד את מפלס הטרור, וכך נעשה.

שאול מופז: זאת המגמה שאפשר לראות בבירור בשנתיים האחרונות, ואני אומר את זה אף שהמוטיבציה גבוהה, ההסתה הפרועה נמשכת והניסיונות נמשכים מדי יום.

שאול מופז: אבל, היקף הסיכול שלנו הולך ומשתפר מדי חודש בחודשו.

שאול מופז: אמרתי שיש עוד מקום להמשך עשייה, ואני מקווה מאוד שנמשיך לעשות את זה באמונה בצדקת דרכנו, על מנת להעניק ביטחון לאזרחי מדינת ישראל.

שאול מופז: לאור הדברים שפירטתי אני סבור שמן הדין להסיר את הצעת האי-אמון מסדר-היום.

שאול מופז: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לשר הביטחון שאול מופז.

ראובן ריבלין: אחרונת הצעות האי-אמון היא של חבר הכנסת עמיר פרץ, מטעם סיעת עם אחד.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: שר הפנים נמצא פה כל הזמן והוא ישיב לך, כמובן.

ראובן ריבלין: אם אדוני רוצה להמתין, אנחנו נמתין עד אשר הוא ייכנס.

ראובן ריבלין: הוא עכשיו בלשכת ראש הממשלה?

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכיוון שאני יוצא מנקודת הנחה שתשובתו של שר הפנים מוכנה מראש והיא לא תשתנה, כנראה לא עקב דברי ולא עקב ההתרגשות הגדולה שתפקוד אותנו, לכן נתייחס לנושא, אף שאין שום שר שמייצג כרגע את הממשלה.

ראובן ריבלין: השר פורז, לזכותו ייאמר שהוא היה פה כל הדיון.

ראובן ריבלין: הוא חשב שהוא קודם לשר הביטחון והוא בדרך הנה.

עמיר פרץ: אני לא מחלק ציונים לאף אחד.

עמיר פרץ: אני לא ממנה שרים ולא מפטר שרים.

ראובן ריבלין: ברגע שהוא יגיע, יהיו לך חמש דקות תמימות.

עמיר פרץ: זה בסדר.

עמיר פרץ: חשוב לי מאוד לדבר לחברי הכנסת ולדבר ליושב-ראש, לא פחות מאשר לשר הפנים.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, בשבוע האחרון אני מתמלא ממש פרץ של התרגשות.

עמיר פרץ: פתאום הארץ כולה נמלאה בפרץ של התבטאויות של רחמים ושל מחילה.

עמיר פרץ: נגיד בנק ישראל בכבודו ובעצמו מופיע קבל עם ועדה, טורח להגיע לנשיא כדי למנף את התוכנית למאבק בעוני שהוא מגיש.

עמיר פרץ: שר האוצר מקפיד לומר שהוא פשוט יוצא מגדרו, כי הוא עומד לסייע לקשישים בישראל, אלה שבעייתם טרם נפתרה.

ראובן ריבלין: רבותי, עכשיו גרמתם לכך שהרמקול גם נגמר.

צבי הנדל: הממשלה סגרה לך את הרמקול.

רוחמה אברהם-בלילא: סתימת פיות של האופוזיציה.

נסים דהן: הממשלה מתנכלת לעמיר פרץ.

עמיר פרץ: זה לא חדש.

נסים דהן: כשבן-גוריון היה נואם בכיכרות, היו מכבים לו את החשמל.

נסים דהן: אני רואה שעכשיו גם לך כיבו את החשמל.

נסים דהן: נא ללחוץ על כפתור רענון.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: אני באמת שמח לשמוע איך כל הארץ פתאום, על שריה וקברניטיה, כולם מתמלאים אולי ברגש של חרטה.

עמיר פרץ: אולי לפתע מישהו מתחיל להבין שההחלטות שלו בסוף גם גוזרות איזה גזר-דין על בני-אדם.

עמיר פרץ: חבל שראש הממשלה לא כאן, כי הייתי אומר לראש הממשלה שהרבה מאוד זמן האמנתי שאתה בתמימותך, שריך ופקידיך מטעים אותך ולא עושים את כל הנחיותיך.

עמיר פרץ: אבל אתה יודע מה, אדוני ראש הממשלה, אם אתה שומע?

עמיר פרץ: אם אתה לא התפכחת, אני התפכחתי.

עמיר פרץ: אני כבר לא מאמין לך.

עמיר פרץ: פשוט לא מאמין לך.

עמיר פרץ: אני לא מאמין שאתה לא יודע שכל ההצעות שאתה מביא הן הצעות שאין להן תכלית.

עמיר פרץ: אני לא מאמין שאתה לא יודע שקשישיך בישראל מחטטים בזבל ובכל בוקר מתלבטים אם לקנות תרופות או לקנות לחם.

עמיר פרץ: אני לא מאמין לך יותר שאתה לא יודע שיש ילדים שנאנקים תחת הנטל, שיש ילדים שלא מסוגלים למצוא לעצמם פתרון לארוחת צהריים, שיש ילדים שלא יגיעו השנה לקייטנות וימצאו את עצמם בסכנה מאוד-מאוד גדולה לנוכח תאונות הדרכים הרבות שיש, לצערנו הרב, במדינת ישראל.

עמיר פרץ: אני לא מאמין לך שאתה לא יודע שהצעות החוק שעברו כאן

עמיר פרץ: בעניין הרשויות המקומיות לא היתה להן שום מטרה לפתור בעיה כלשהי אלא היתה להן מטרה לטאטא את הבעיה אל מתחת לשטיח ולצייר "כאילו" ונפתרה הבעיה.

עמיר פרץ: זאת ממשלה שמעולם לא התכוונה למה שהיא אמרה, אלא התכוונה רק לכותרת שלמחרת.

עמיר פרץ: לפי הכותרות כל הבעיות נפתרו – צמיחה יש, האבטלה יורדת, בעיית הרשויות כבר נפתרה, זה היה בעמודים הראשונים.

עמיר פרץ: אגב, עובדי המועצות הדתיות כבר קיבלו את משכורתם - בעיתון.

עמיר פרץ: בעיתון.

עמיר פרץ: הרבנים, רבני ישראל – אני לא איש דתי, אדוני השר, וגם אתה לא איש דתי, אבל אני מתבייש בכל פעם שאני רואה רב בישראל, שאומר לי שהוא מחפש שייתנו לו מתנת חסד.

נסים דהן: השר גאה בזה.

עמיר פרץ: בושה וחרפה.

עמיר פרץ: בשום מקום זה לא קורה.

עמיר פרץ: בשום דת לא מעליבים ומשפילים את ראשי הדת כפי שאנחנו עושים.

עמיר פרץ: בשום דת.

עמיר פרץ: אני פוגש רבנים שאומרים לי בשקט: מה אנחנו נאמר?

עמיר פרץ: אנחנו מופיעים בהדרת כבוד, בחליפותינו, רוצים לתת ביטחון אישי לאלה שבאים לפגוש אותנו, לבקש מאתנו נחמה.

עמיר פרץ: אנחנו זקוקים לנחמה, אנחנו זקוקים למישהו שייתן לנו איזה פתרון, אבל לא לוותר על כבודנו.

עמיר פרץ: אדוני שר הפנים, אני חושב שהגיעה השעה שתתייצבו כאן, ואני פונה גם ליושב-ראש הכנסת.

עמיר פרץ: אני יודע שיגיע הרגע שגם אתה, אדוני היושב-ראש, לא תסכים יותר, כי משתמשים בכנסת בישראל לא כדי להאיץ את הביצוע, אלא כדי לחפות על האי-ביצוע.

עמיר פרץ: באו הנה, לכנסת הזאת, והגישו את ההצעה הזאת לפתרון בעיית השכר של עובדי הרשויות, וזה הרי כתם על ספר החוקים בישראל, החוק הזה שעבר כאן.

עמיר פרץ: פה, בכנסת הזאת, בפעם הראשונה בישראל, נרשם בספר החוקים שמותר להתנות שכרו של עובד באיזה עניין.

עמיר פרץ: היעלה על הדעת שמדינת ישראל מחוקקת חוק שבו כתוב שעובד יקבל את שכרו רק אם היתה תוכנית הבראה ברשות שלו?

עמיר פרץ: מה זה מעניין אותו?

עמיר פרץ: העובד בא, עבד, עבד לפרנסתו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, אני הצבעתי יחד אתך בעד החוק הזה ולא כתוב כך.

ראובן ריבלין: כתוב שרשות מקומית תקבל את כספה - - -

אברהם פורז: אבל הוא צודק.

אברהם פורז: העובד לא יקבל כסף לפני שהרשות המקומית תיכנס לתוכנית הבראה.

ראובן ריבלין: זאת התוצאה.

ראובן ריבלין: זאת התוצאה.

אברהם פורז: שיבוא בטענות לראש העיר שלו.

ראובן ריבלין: כבוד שר הפנים נמצא פה בכל הדיונים והוא מתמודד עם כל הנושאים, בין שהם על ראשו ובין שהם מוטלים על ראשו.

ראובן ריבלין: הוא עומד כאן ומשיב נכוחה, והוא ישיב אחר כך.

ראובן ריבלין: הוא נמצא כאן.

ראובן ריבלין: צריך להיות מאוד הוגנים גם עם שר הפנים, אף שחברינו הם ראשי ערים ורבים מחברי הם ראשי ערים.

ראובן ריבלין: המצב שבו עובדים לא מקבלים את שכרם, תלוי במקום עבודתם.

ראובן ריבלין: שר הפנים אינו מעסיק את העובדים.

ראובן ריבלין: הוא אינו מעסיק את העובדים.

ואסל טאהא: אבל הוא מתנה את זה בתוכנית הבראה.

נסים דהן: הוא הצביע בממשלה בעד.

ראובן ריבלין: לא שר הפנים הזה ולא שר הפנים הקודם ולא קודם קודמו.

נסים דהן: הוא הצביע בממשלה בעד הקיצוץ.

ראובן ריבלין: אסור, כמו שאומר חבר הכנסת פרץ, שהכנסת תהיה מסווה או מחסה או העלמה של הבעיה האמיתית.

ראובן ריבלין: אני מסכים אתו.

ראובן ריבלין: דרך אגב, שר הפנים אמר זאת מפורשות כאשר דנו בחוק.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, מי שהצביע בממשלה בעד קיצוץ של 40% לרשויות המקומיות יצר את המשבר.

ראובן ריבלין: זאת בעיה אחרת.

נסים דהן: הוא הצביע בעד.

ראובן ריבלין: יש רשויות מקומיות שעושות מלאכתן נאמנה.

חיים רמון: קודם כול, מי שהציע את ההצעה לקצץ, הוא יצר.

חיים רמון: קודם כול מי שהציע.

חיים רמון: הוא טעה, אבל נתניהו הציע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, שמתי לב שהיום זה יום נתניהו אצל אדוני.

ראובן ריבלין: כל קריאות הביניים שלו נוגעות לנתניהו.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר רק מלה.

חיים רמון: זה יום אין-נתניהו אצל ש"ס.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכם כך: אדוני הנואם הנכבד, יושב-ראש תנועת עם אחד המצטרפת.

אברהם פורז: לא, עכשיו עבודה.

עמיר פרץ: לא, אני מדבר פה בשם עם אחד.

עמיר פרץ: יש לי עוד חצי שנה.

ראובן ריבלין: עם אחד המצטרפת.

ראובן ריבלין: אדוני, לפני דקה הגיע הנה שר הפנים והוא שמע אותך במשך דקה תמימה, לכן נותרו לך ארבע דקות.

עמיר פרץ: אני מודה לך, אדוני.

עמיר פרץ: אני רוצה לפנות שוב אליך, אדוני היושב-ראש.

עמיר פרץ: אנחנו לא נמצאים כאן במועצה של תנועות הנוער ואיש מאתנו לא בא לכאן לדיון תיאורטי בעת שדנו בחוק.

עמיר פרץ: עמדו מולנו עשרות אלפי אנשים.

עמיר פרץ: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שאני יודע שאם היית היום משתתף בישיבת ועדת הכספים – חברת הכנסת רוחמה אברהם היתה שם והיא תעיד על מה שאני אומר לך עכשיו – היית רואה שבא עובד מעראבה, הוציא שקית כזאת גדולה של תרופות ואמר: אני לא מקבל משכורת כבר שנה, יש לי תשעה ילדים, השקית הזאת עולה לי 1,200 שקל בחודש, אני לא יכול לקחת תרופות נגד העובדה שאני צריך דיאליזה; יש לי סוכרת.

עמיר פרץ: מה אתם רוצים ממני?

עמיר פרץ: חולה ופגוע אני מגיע יום-יום לעבודה ועושה את מלאכתי.

עמיר פרץ: מה אתם רוצים ממני במאבק הזה שבין שר הפנים לראש הרשות לממשלה ולשר האוצר?

עמיר פרץ: מה רוצים כל כוחות האיתנים האלה שנאבקים ביניהם, והאחד רוצה ללמד את השני לקח מאותם עובדים שלא מביאים פת לחם לפרנסתם?

עמיר פרץ: אומרים שבמגזר הערבי הם הולכים בלילות ללקט עגבניות.

עמיר פרץ: לאן הגענו?

עמיר פרץ: לאן הגענו?

עמיר פרץ: אז אני אומר לך אדוני היושב-ראש: אילו אתה היית שם היום, לא היית מסכים.

עמיר פרץ: כי מה עשו בעצם?

עמיר פרץ: באו לכנסת בצעקה גדולה, וכולנו שתקנו.

עמיר פרץ: אני מודיע לך שאם היינו הולכים לבג"ץ נגד החוק, החוק היה נפסל, כי שום בית-משפט לא היה מסכים.

אברהם פורז: הבנקים הלכו.

אברהם פורז: אולי תצטרף לעתירה של הבנקים.

עמיר פרץ: תסלח לי, אני לא אשחק לידיים שלך, מופז.

עמיר פרץ: לא מופז, פורז; מופז היה פה קודם, תסלח לי.

עמיר פרץ: אתה לא נעלב מזה, נכון, פורז?

אברהם פורז: לא, להיות שר הביטחון זה יותר.

עמיר פרץ: אדוני שר הפנים, החלטתי שלא לשחק לידיים שלך יותר.

עמיר פרץ: הרי אתם כל היום מתגרים בי כדי שאני אשבות.

עמיר פרץ: כל היום אתם מתגרים בי, כי אתם אומרים: אה, אם הוא ישבות נלך לציבור, נגיד להם: ראיתם?

עמיר פרץ: הוא שובת.

עמיר פרץ: לא אשבות.

עמיר פרץ: לא אתן לך את התענוג הזה יותר.

אברהם פורז: אני שמח.

עמיר פרץ: לא אפול יותר למלכודת של ההסתה שלכם, לא אתן לכם את התענוג הזה, שאתם נכשלים – לא מצליחים לשלם שכר לעובדים – ואחר כך מה יקרה כשאני אשבית אותם?

עמיר פרץ: תגיד להם: לא עבדתם – לא מגיע לכם שכר - - -

עסאם מח'ול: הם גם ישלמו.

עמיר פרץ: הם גם ישלמו על כך.

עמיר פרץ: אז מה?

עמיר פרץ: לא, בשום פנים ואופן לא.

עמיר פרץ: כאשר הציבור יראה מה אתם עושים באמת – אני לא רוצה להשלים את מה שהוא אמר, אדוני היושב-ראש – הוא אמר:

עמיר פרץ: אני מאוד מקווה שלא יביאו אותנו למעשים חסרי אחריות, כי אנחנו לא יכולים לעמוד יותר מול משפחותינו.

נסים דהן: הוא אמר יותר מזה, הוא אמר שהוא לא בטוח - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, מספיק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, לא נמשיך פה את הדיון שעות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן.

נסים דהן: כדאי שתשמע, זה לטובתך – זה אזרח במדינה שאין לו כסף לתרופות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אדוני לא רוצה לשמוע?

ראובן ריבלין: אדוני היתה לו זכות דיבור, והוא נתן אותה לחבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן דיבר על מה שדיבר במשך שש דקות, שבע דקות, ובזבז את זמנו של אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היה יכול להגיד את כל מה שיש לו.

עסאם מח'ול: אבל, אדוני, אם מבטיחים לשר שלא שובתים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, אני לא בשאלות ותשובות עכשיו.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, מפאת כבודה של הכנסת – אדוני שר הפנים, מכיוון שהחוק שחוקקתם היה בבחינת הוראת שעה, הגעתי למסקנה שבהוראת שעה שבאה ליצור מצב של הזרמת כסף מיידית לעובדים שלא מקבלים את שכרם הרבה מאוד חודשים – אתה יודע מה?

עמיר פרץ: אף שזאת שאלה של חוקתיות, עדיין יש בזה סבירות, יש בזה מטרה ראויה, כל הדברים הנדרשים כדי שהוראת שעה כזאת תהיה עד דצמבר, אבל אם תמשיכו להתברבר עד דצמבר ולא יצא מכך דבר, למה גרמתם?

עמיר פרץ: גרמתם לכך שהיום, כאשר ראש רשות פונה לבנק, הבנק לא מוכן לתת לו הלוואה, כי הוא פוחד שמחר, באמצעות חוק, הממשלה תיקח ממנו את הכסף שהוא הלווה לאותו ראש רשות.

עמיר פרץ: כלומר, יצא שכרנו בהפסדנו.

עמיר פרץ: דבר אחרון.

עמיר פרץ: אדוני שר הפנים, מכיוון שאתה המתקצב של אותם 60% של שכר עובדי המועצות הדתיות – לא כל האחריות, של ה-100%, היא עליך, אבל 60% מהאחריות מוטלים עליך – אתה צריך למצוא דרך לאפשר לאותם עובדי המועצות הדתיות, לרבות אותם גמלאים שאין להם ממה להתפרנס, לקבל את שכרם.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

עמיר פרץ: משפט אחרון לסיום, אדוני.

עמיר פרץ: אני מקווה שפרץ הרחמים של נגיד בנק ישראל ופרץ ההתרגשות של שר האוצר ופרץ ההסברים שתיכף נשמע מאדוני שר הפנים לא ימשיך לבוא לידי ביטוי רק בהתבטאויות ובאמירות.

עמיר פרץ: אני מקווה שאנחנו נעבור לשלב המעשים, ועד אז הממשלה הזאת ראויה לאי-אמון.

עמיר פרץ: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

ראובן ריבלין: כבוד שר הפנים ישיב.

נסים דהן: ממשלה עם שתי ידיים שמאליות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהן, אני מבקש מאדוני – הרי איננו יכולים לקיים בו-בזמן שבע הצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: סיעת ש"ס הגישה הצעת אי-אמון, וחשבתי שאדוני ידבר בה.

נסים דהן: אני המדבר הבא.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כשהצגתי את הצעת החוק שעברה לפני זמן מסוים, בעניין המשבר ברשויות המקומיות, הסברתי בצורה מפורשת שאין כוונה ואין שום יכולת להפוך את עובדי הרשויות לעובדי המדינה ושהמדינה תיטול על עצמה לשלם להם את משכורותיהם.

אברהם פורז: הסברנו בצורה מפורשת שהוא הדין לגבי המועצות הדתיות.

אברהם פורז: גם כאן – עובדי המועצות הדתיות אינם עובדי המדינה, והמדינה אינה חבה להם את משכורותיהם.

אברהם פורז: עמיר פרץ שואל שאלה מאוד נכונה: מה אשם אדם שעובד ברשות מקומיות מסוימת, שראש הרשות שלו – לא הוא – "שלימזל", או לא רוצה, או לא יכול, ולא מגיע אתנו להסדר של תוכנית הבראה?

אברהם פורז: הוא לא מקבל כסף והמשכורת לא משולמת לו.

אברהם פורז: התשובה היא שהעובד אינו אשם, אבל באותה מידה גם עובד במפעל תעשייה שנקלע לקשיים והמעסיק לא יכול לשלם לו אינו אשם; באותה מידה אלפי העובדים שפיטרת מההסתדרות, כי לא היה לך כסף לשלם להם משכורות, גם הם אינם אשמים, וחלקם מסתובבים עד היום ומחפשים עבודה במקום אחר.

אברהם פורז: גם הם אינם אשמים.

אברהם פורז: אני לא בא אליך בטענות על כך שפיטרת אלפים מעובדי ההסתדרות כי היתה לך קופה מצומקת ונאלצת להתאים את ההוצאות להכנסות.

אברהם פורז: כך צריך לעשות כל גוף אחראי.

אברהם פורז: מה אנחנו עשינו, אדוני היושב-ראש?

אברהם פורז: נתנו בידי הרשויות המקומיות את הכלים לבצע את זה – נתנו להן אפשרות שהכסף שאנחנו נותנים להן, וגם כספים שהן מקבלות ממקורות עצמאיים – מי שנמצא בתוכנית הבראה בתקופה מסוימת – הכסף הזה יהיה חסין, כדי שראש הרשות יוכל לשלם הוצאות חיוניות.

אברהם פורז: עמיר פרץ שואל: מה העובד אשם?

אברהם פורז: אני אומר לך: הוא לא אשם.

אברהם פורז: אני אומר לך בצורה מפורשת, שאנחנו מתקרבים עכשיו אל רגע האמת, וחלק מראשי הרשויות המקומיות הללו, אם הם לא יצליחו להתגבר בכוחות עצמם ולהביא לנו תוכנית הבראה מסודרת כדי לפתור את הבעיות, לא יהיו ראשי רשויות.

אברהם פורז: נמנה ועדות קרואות.

עסאם מח'ול: ואז יהיה כסף?

אברהם פורז: לא יהיה, אבל הוועדה הקרואה תעשה תוכנית הבראה.

אברהם פורז: מה שראש הרשות לא יכול לעשות תעשה ועדה קרואה.

אברהם פורז: מה אתם חושבים, שוועדה קרואה, ברגע שהיא מתמנית, אוטומטית כל הבעיות נפתרות?

אברהם פורז: שאנחנו ניתן כסף בלי חשבון?

אברהם פורז: שנזרים כסף בלי הגבלה?

אברהם פורז: לא.

אברהם פורז: מה שראש הרשות לא רוצה לעשות או לא יכול לעשות תעשה הוועדה הקרואה.

אברהם פורז: יש ראשי רשויות מקומיות שנמצאים במלכוד, כי יש להם מועצה לעומתית שאינה מאפשרת להם להתקדם.

אברהם פורז: במקרים כאלה החוק מאפשר לנו לפזר את מועצת העירייה ולהשאיר את ראש הרשות עם ועד שאנחנו ממנים, שישגיח עליו, וגם את זה נעשה.

אברהם פורז: אני פונה אליך, עמיר פרץ, כמי שנוסף על תפקידו החשוב כחבר הכנסת – זה באמת תפקיד חשוב להיות חבר הכנסת – גם מייצג את ההסתדרות, שתבין: אתם חייבים לתת יד לתוכניות ההבראה; אתם חייבים לגרום לכך שהרשויות המקומיות יתנהלו ביעילות; אתם חייבים לאפשר פיטורי עובדים מיותרים – עם כל הכאב, שילכו למקומות שבהם צריכים אותם, אחרת זו אבטלה סמויה, ואבטלה סמויה היא גרועה מאבטלה גלויה.

אברהם פורז: כאשר יש לך אבטלה גלויה, אתה יודע שאדם פלוני, אין לו מקום עבודה, ואתה צריך לשבור את הראש איך למצוא לו מקום עבודה.

אברהם פורז: כשהוא לכאורה מסודר, עובד ברשות מקומית ומקבל משכורת, אבל המשכורת היא מיותרת, נוצר משבר, והמשבר הוא מיותר.

אברהם פורז: לכן, אני חושב שצריך לתת יד לראשי הרשויות שרוצים לעשות תוכנית התייעלות ותוכנית הבראה.

ואסל טאהא: אי-אפשר להתייעל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, זה לא זמן לשאלות ותשובות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, היה לך מספיק זמן לטעון לאי-אמון נגד שר הפנים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ שאל שאלות והוא מקבל תשובות; בין שהן מספקות ובין שלא, הוא מקבל תשובות.

טלב אלסאנע: אפשר לשאול שאלה אחת?

ראובן ריבלין: השאלה שלך הופנתה לשר גדעון עזרא והוא ענה עליה.

אברהם פורז: נשאלה השאלה בעבר, כיצד הסכמתי לקיצוץ כזה בתקציב הרשויות המקומיות – ובזה אני אשם.

טלב אלסאנע: נכון, זאת השאלה.

אברהם פורז: קודם כול, אני רוצה לומר לכם, שכשנכנסתי לתפקידי בממשלה, בחודש מרס לפני שנה ורבע, מצאנו את הכלכלה הישראלית על סף התמוטטות.

אברהם פורז: אני רוצה לשבח את שר האוצר נתניהו, שהביא תוכנית כואבת מאוד, אבל כזאת שהעלתה את הכלכלה הישראלית למישור של צמיחה.

אברהם פורז: מה לעשות שבחודשים האחרונים הפרמטרים הם חיוביים?

אברהם פורז: חלק מכם יגידו אולי שזה משום שהטרור פחת – והוא פחת – או משום שיש התאוששות בכלכלה העולמית – וגם זה נכון, אבל אל תתעלמו מזה שהצעדים הקשים האלה של הממשלה הם שהביאו להבראה.

אברהם פורז: הצעדים האלה לא פגעו רק בשלטון המקומי; הם פגעו ברווחה, בחינוך ובכול, משום שאנחנו מאמינים – ואני מאמין בזה – שכדי להביא לצמיחה כלכלית אתה צריך לגרום למכונה הזאת, שנקראת כלכלה – החלק היצרני – לעבוד ולייצר, ואם אתה מטיל עליו מסים והגבלות ביורוקרטיות, אתה יוצר מצב שבו אין רצון להשקיע, אין רצון לעבוד, והעסק הזה הולך אחורנית.

אברהם פורז: לכן, הצעדים האלה היו צעדים הכרחיים, ולקראת תקציב השנה הבאה, וזאת עמדתי – ואני מקווה שהיא גם תתקבל – לקראת תקציב השנה הבאה - אם היושב-ראש יסכים, אני מוכן גם לענות על שאלות בתום דברי - -

ראובן ריבלין: לא, רבותי.

ראובן ריבלין: יש לנו היום סדר-יום עד 24:00.

טלב אלסאנע: כבוד השר דיבר - - -

ראובן ריבלין: לא, זה לא זמן לשאלות ותשובות לשר הפנים.

אברהם פורז: - - אבל אם היושב-ראש לא מסכים - - -

ראובן ריבלין: לא, אני לא יכול להרשות.

אברהם פורז: לקראת תקציב השנה הבאה בכוונתי לבקש ממשרד האוצר – וגם להיאבק על זה – הגדלה סבירה של תקציב השלטון המקומי.

אברהם פורז: אמרתי זאת בכנסת לא פעם ואני חוזר ואומר: הייתי בעד הקיצוץ, אבל הקיצוץ היה דרסטי מדי.

אברהם פורז: חלק גדול מהרשויות, גם אם ינקטו צעדי הבראה ויעשו כל מה שצריך, עדיין לא יוכלו להתאזן, כי יש מקומות, בעיקר בפריפריה, שבהם אי-אפשר להתאזן, בגלל נסיבות אובייקטיביות.

אברהם פורז: מה לעשות?

אברהם פורז: גם בתל-אביב, בכפר-שמריהו ובסביון צריך לפנות אשפה, וגם בערים חלשות; גם פה וגם שם צריך תאורת רחוב; גם פה וגם שם יש חינוך וסעד וכל הבעיות.

אברהם פורז: באמת יש רשויות מקומיות חלשות, בעיקר בפריפריה, ואנחנו נצטרך לדאוג להן.

אברהם פורז: אשר לסטטוס, אני רוצה לומר לכם שאנחנו באמת מתמודדים עם משבר קשה מאוד – אנחנו נמצאים עם 144 רשויות במסלול תוכניות הבראה, שיש להן יש גירעון נצבר מעל 17.5%.

אברהם פורז: עכשיו המצב הוא זה: 27 רשויות כבר חתמו על תוכנית הבראה; ל-48 רשויות אושרה תוכנית הבראה אבל טרם אישרו אותה במועצת הרשות, למשל, בין היתר, מועצות לעומתיות.

אברהם פורז: רשויות שהגישו תוכנית הבראה והיא כבר בשלבי אישור – 44; רשויות שנמצאות בגירעון מעל 17.5%, שמעיד על מחלה קשה, ועדיין לא אושרה להן תוכנית – בעצם הן לא הגישו תוכנית ולכן לא היה מה לאשר – 25.

אברהם פורז: אנחנו עושים מאמץ גדול לשכנע את הרשויות, את כולן, להגיע למצב שבו יש תוכנית הבראה מאושרת ואז אנחנו מחילים עליהן את הסעיפים שמדובר בהם, דהיינו הסעיפים שנותנים להן הגנה בחוק מפני עיקולים.

אברהם פורז: זה גם מאפשר לנו להעביר כספים במסגרת תוכניות ההבראה, כדי שהמשכורות ישולמו.

אברהם פורז: אני רוצה לומר משהו על המועצות הדתיות: המועצות הדתיות הן גוף עצמאי, אבל מקובלת עלי הטענה, גם אם אני חושב שאני באופן אישי לא נזקק יום-יום לשירותי המועצה הדתית - - -

נסים דהן: בינתיים.

אברהם פורז: יום-יום, אני אומר.

נסים דהן: כן, אמרתי "בינתיים".

אברהם פורז: יש כנראה שני שלבים בחיים שאתה עלול להזדקק להם, אבל היום יש "מנוחה נכונה", אז גם כשאתה מת אולי אתה יכול בלי שירותי המועצות הדתיות.

נסים דהן: גם הם נסמכים על המועצות הדתיות.

אברהם פורז: - - - ואין ויכוח, אדוני היושב-ראש, שעובדים צריכים לקבל את שכרם.

אברהם פורז: אלא מה?

אברהם פורז: אם רשות מקומית, שהיא שותפה ב-60% מתקציב המועצה הדתית, אינה הולכת לתוכנית הבראה, אינה חותמת ואינה מקבלת, מטבע הדברים הכסף שלה מתעכב, ואז כל מה שנותר הוא טוב הלב של משרד ראש הממשלה, הממונה על שאר ה-40%.

אברהם פורז: לכן אני מפציר בראשי הרשויות המקומיות – כל אלה שציינתי כי הן נמצאות בשלבי אישור – לעשות מאמץ, לאשר את התוכנית וגם להעביר את הכספים שהן מחויבות להעביר למועצות הדתיות.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, בחלק מהמקרים לא מועבר כסף לאיגודי כבאות – יש לנו בעיה עם כבאות, חלק במקומות אחרים – הבעיה היא בעיה כללית, אבל העיקרון הוא פשוט: אלה אינם עובדי המדינה, ואנחנו ניתן כסף במסגרת תוכניות הבראה.

אברהם פורז: מדובר באנשי ציבור – חבר הכנסת עמיר פרץ, אתה היית ראש רשות מקומית – הם נבחרו באופן דמוקרטי, ראש מועצת עירייה נבחר באופן דמוקרטי, ואני עמדתי בתוקף על כך שהבחירות יתקיימו במועדן.

אברהם פורז: האחריות היא עליהם, הם צריכים להישיר מבט – ראשי הערים וראשי המועצות צריכים להישיר מבט אל הציבור ולפעמים להסביר למה הם מתרשלים בהכנת תוכנית הבראה.

אברהם פורז: אם תיעשה תוכנית הבראה, היא תאושר על-ידינו, והחיים יהיו יותר קלים לכולם, ובכלל זה לעובדים.

יאיר פרץ: - - -

נסים דהן: נא לא להפריע.

נסים דהן: תודה רבה לכבוד השר.

נסים דהן: חבר הכנסת יאיר פרץ, אתה יודע, כשרוצים להעיר הערה צריך לשבת.

נסים דהן: נא לשבת.

נסים דהן: בבקשה.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: אנחנו עוברים לדיון בהצעות האי-אמון.

נסים דהן: ראשון המתדיינים – חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

נסים דהן: חבר הכנסת אלי בן-מנחם אינו נוכח.

עמיר פרץ: עד שאלי בן-מנחם עולה אני רוצה להגיד רק משפט אחד.

עמיר פרץ: אני רק רוצה להבהיר לכבוד השר – שלא יהיו אי-הבנות – כשאמרתי לך שעובדי הרשויות לא ייפלו למלכודת – אני רוצה שתבין – שאר העובדים במדינה החליטו להמתין עד ה-10 בחודש כדי לתת סיכוי לתוכנית שלך, אבל מ-10 בחודש אין מה לעשות.

נסים דהן: תודה רבה, חבר הכנסת עמיר פרץ, על ההבהרה.

נסים דהן: השר שמע.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: בבקשה, חבר הכנסת אלי בן-מנחם – ארבע דקות.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, השר פורז, חברי הכנסת, ביבי, שר האוצר, יושב עכשיו על כיסאו ומחייך חיוך גדול מאוד.

אלי בן-מנחם: נו, עכשיו מגישים הצעת אי-אמון בממשלה, אז מה?

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, המדדים שמתפרסמים היום מצביעים על צמיחה במשק ברבע הראשון של השנה.

אלי בן-מנחם: לא זו בלבד, אלא שגם היצואנים התחילו לנשום לרווחה והגדילו את היצוא באופן ניכר.

אלי בן-מנחם: אפילו איכות החיים עלתה.

אלי בן-מנחם: איך יודעים את זה, אדוני היושב-ראש?

אלי בן-מנחם: פשוט, ייבוא הצריכה הפרטית גבר השנה במידה ניכרת.

אלי בן-מנחם: לסיכום, שר האוצר מרוצה מהעלייה בתפוקת התעשייה, בפריון העבודה ואפילו במספר המועסקים.

אלי בן-מנחם: אכן, נתונים נאים.

אלי בן-מנחם: אופטימיסטים כשר האוצר יגידו שהנה, מסתמנים ניצנים של יציאה מהמיתון.

אלי בן-מנחם: אבל, רבותי חברי הכנסת, הנתונים הסטטיסטיים הם רק חלק מהתמונה.

אלי בן-מנחם: החלק האחר, שבגללו אנו מצביעים היום אי-אמון בממשלה, הוא מצבם של החלשים בחברה הישראלית.

אלי בן-מנחם: היום אנו מצביעים אי-אמון בממשלה בגלל הפערים הכלכליים ההולכים ומתרחבים.

אלי בן-מנחם: היום אנו מצביעים אי-אמון בממשלה בגלל המחיר שהחברה הישראלית נאלצת לשלם בעבור הצמיחה המדומה של ביבי ושל חבריו בעלי ההון.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה ביבי וחבריו?

רוחמה אברהם-בלילא: שר האוצר.

אלי בן-מנחם: סליחה, וגם חברותיו.

נסים דהן: תודה רבה, ההערה נשמעה.

נסים דהן: נא לא להפריע לדובר.

אלי בן-מנחם: גם חברותיו העשירות, ולא אלייך אני מתכוון, חברת הכנסת רוחמה אברהם.

אלי בן-מנחם: את לא עשירה מספיק.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי.

אלי בן-מנחם: לצערך, מי יודע.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הסיפור שהממשלה אינה מספרת הוא סיפורם של הקשישים שמתים כי אין להם כסף לתרופות – אמרתי זאת כמה פעמים מעל במה זו: אנשים לא לוקחים תרופות כי אין להם די כסף בכיס.

אלי בן-מנחם: לפעמים הם בוחרים תרופה אחת מתוך שבע-שמונה, מה שהם חושבים שהכי יכול לעזור להם, פשוט כי אין להם כסף.

אלי בן-מנחם: הסיפור הוא סיפורם של מאות אלפי ילדים שחיים מתחת לקו העוני ואין להם כסף לא רק לספרי לימוד ולבגדים, אלא גם לסנדוויץ' לארוחת הבוקר.

אלי בן-מנחם: הסיפור שביבי מתעלם ממנו הוא סיפורן של אמהות חד-הוריות שנאלצות למכור איברים מגופן כדי לממן את מחייתן.

אלי בן-מנחם: לא חסרות כאלה במדינת ישראל, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: חלק מהן אתה מכיר אישית; סיפורם של עולים חדשים ותושבים ותיקים, שבשנים האחרונות ויתרו על הבושה ומקבצים נדבות בשווקים, מחכים שאנשים טובי לב יתרמו להם את מזונם הדל.

אלי בן-מנחם: הייתי מציע לחברי הכנסת להסתובב בימי שישי ליד שווקים – לא רק שווקים גדולים, גם ליד חנויות ירקות – תראו כמה אנשים מבוגרים, גם ותיקים וגם עולים, ממתינים שם כדי שבעל המקום יוציא להם בסוף היום, ביום שישי, את השאריות שנשארו לו, כדי שיוכלו להעביר את השישי-שבת שלהם.

אלי בן-מנחם: אתמול פורסמה התוכנית הכלכלית שיזם נגיד בנק ישראל.

אלי בן-מנחם: מעניין שאפילו גדול הקפיטליסטים, ד"ר דוד קליין, שתמך עד היום במדיניות של שר האוצר, הבין שהממשלה הזאת חצתה כל גבול.

אלי בן-מנחם: אפילו הוא הבין שביבי, באידיאולוגיה ההרסנית שלו, מאיים על שלמותה ועל חוסנה של החברה הישראלית.

אלי בן-מנחם: קליין התעורר סוף-סוף וגילה שאנחנו מידרדרים במהירות למצב של מדינת העולם השלישי, מדינה שיהיו בה מעט עשירים, ששולטים ברוב ההון במשק, ולעומתם קבוצה רחבה-רחבה של אזרחים, עובדים וחסרי תעסוקה, שנאבקים בכל יום מחדש כדי לשרוד.

אלי בן-מנחם: אולי גם הוא מבין שצמיחת העשירים לא תהיה רלוונטית אם יהיו במדינה כל כך הרבה עניים.

אלי בן-מנחם: אני מקווה שגם שר האוצר, אדון בנימין נתניהו, יפתח את אוזניו לסיפור החרישי של החלשים בחברה.

אלי בן-מנחם: אולי הגיע הזמן לכך.

אלי בן-מנחם: ועד שהוא יחליט להאזין, המשימה שלנו היא להחליף אותו ואת החברים שלו בממשלה, כדי לעצור את הנזקים הכבדים שנגרמים לחברה הישראלית ולעתידה של מדינת ישראל יום-יום.

אלי בן-מנחם: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: תודה רבה.

נסים דהן: חברת הכנסת רוחמה אברהם – ארבע דקות.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כשישבתי וחשבתי איך אני אכתוב את הנאום הנוסף שאני מכינה כמעט כל שבוע בנושא הצבעות האי-אמון, בחרתי לפתוח במשל המערה של אפלטון, וברשותכם, אני אספר אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: תארו לעצמכם אנשים שחיים במערה מתחת לפני האדמה.

רוחמה אברהם-בלילא: הם יושבים וגבם אל פתח המערה, ידיהם ורגליהם קשורות כך שאינם יכולים לראות אלא את הקיר הפנימי של המערה.

רוחמה אברהם-בלילא: מאחוריהם יש חומה, ומאחוריה עוברים יצורים דמויי אדם הזוקפים מעל שפתה צורות מצורות שונות.

רוחמה אברהם-בלילא: מאחורי האנשים בוערת מדורה, ובאורה מטילות הצורות השונות צללים על קיר המערה.

רוחמה אברהם-בלילא: שוכני המערה רואים אפוא רק את תיאטרון הצללים הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: כיוון שהם יושבים כך מרגע שהם נולדו, הם מאמינים שהצללים האלה זה כל מה שיש.

רוחמה אברהם-בלילא: ותארו לעצמכם עכשיו שאחד משוכני המערה הצליח להשתחרר מכבליו.

רוחמה אברהם-בלילא: הדבר הראשון שהוא שואל את עצמו, מאיפה באים כל הצללים האלה שהוא רואה על קיר המערה?

רוחמה אברהם-בלילא: מה אתם חושבים שיקרה ברגע שהוא יסובב את ראשו ויראה את הצורות השונות המציצות מעל לשפת החומה?

רוחמה אברהם-בלילא: מה יקרה אם יצליח לטפס מעל לחומה ולעבור את המדורה אל העולם שבחוץ?

רוחמה אברהם-בלילא: אבל אחרי שישפשף את עיניו, יתחיל לראות כמה יפים הם הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: בפעם הראשונה בחייו הוא רואה צבעים וצורות ברורים.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא יראה את בעלי-החיים והפרחים כפי שהם באמת, ולא כפי שראה עד כה, רק את הבבואות החיוורות שלהם.

רוחמה אברהם-בלילא: שוכן המערה הבר-מזל יכול עכשיו להמשיך לפזז ולכרכר באחו ולהתענג על החירות שנפלה בחלקו לראות את מה שיש מעבר לחומה.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא חוזר לשוכני המערות ומסביר להם מה קרה, אבל הם לא מאמינים לו.

רוחמה אברהם-בלילא: הם מצביעים על קיר המערה והם אומרים שהם רואים את כל מה שיש לראות, רק אותם צללים.

רוחמה אברהם-בלילא: לבסוף, הם הורגים אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: חברי חברי הכנסת מהאופוזיציה, אתם מגישים הצעות אי-אמון פופוליסטיות שבוע אחרי שבוע.

רוחמה אברהם-בלילא: עוד מעט אתם עוברים את ה-100.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה שאתם מבינים את הנמשל של משל המערה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעוד ממשלת ישראל מושכת את מדינת ישראל בכל כוחה אל עבר האור, אתם אלה שרוצים להשאיר אותנו בחושך.

רוחמה אברהם-בלילא: אתם אלה שרוצים להשאיר אותנו בתוך המערה.

רוחמה אברהם-בלילא: ואני אומרת ומזכירה לכם, עם ישראל לא טיפש, עם ישראל יודע בדיוק מה טוב למדינת ישראל למרות הדרך הקשה, והיא קשה, לפעמים היא אולי קשה מנשוא.

רוחמה אברהם-בלילא: עם ישראל גם יודע שאנחנו, שממשלת ישראל הזאת תמשיך קדימה ולא תיכנע לשום מצב כזה או אחר.

רוחמה אברהם-בלילא: מדינת ישראל ועתידה חשובים לנו מכל המשחקים הפופוליסטיים הזולים.

רוחמה אברהם-בלילא: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמשיך למשוך בכל הכוח לכיוון האור, ונמשיך לעשות את כל הנדרש לשם כך.

רוחמה אברהם-בלילא: ממשלת ישראל מתמודדת ותמשיך להתמודד באומץ ובנחישות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רק מזכירה לכם את מה שאתם נוטים להתעלם ממנו או לשכוח, וזה שבתחום הכלכלי מדיניות הממשלה יוצרת יציבות בשווקים, האינפלציה נמוכה, הריבית יורדת, השקל יציב, הבורסה שוברת שיאים מפעם לפעם.

רוחמה אברהם-בלילא: כל אלה מוכיחים שהאסטרטגיה שבחרנו היא הנכונה, אף שנכון שהיא קשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, באנו חושך לגרש, וכולנו כבר רואים את האור בקצה המנהרה; כולנו, פרט לאופוזיציה, שמסיבות שונות ומשונות הסתמאו כנראה עיניה מלראותו.

רוחמה אברהם-בלילא: ולכן אני קוראת לכם לדחות את הצעות האי-אמון האלה, הבלתי-רלוונטיות.

נסים דהן: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא-הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות), התשס"ד-2004; והצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 36), התשס"ד-2004.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה ראשונה, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט: הצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה, התשס"ד-2004, של חברת הכנסת גילה גמליאל; ומטעם ועדת הפנים ואיכות הסביבה: הצעת חוק הרשויות המקומיות (משמעת) (תיקון מס' 4) (השעיית עובד שהחלה נגדו חקירה פלילית), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת גלעד ארדן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: א.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המצב החברתי והכלכלי;

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ג.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדיניותה המדינית, החברתית והכלכלית;

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות והמועצות הדתיות;

נסים דהן: ועכשיו חבר הכנסת יגאל יאסינוב - ארבע דקות, בבקשה.

יגאל יאסינוב: תודה.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת החדש מסיעת העבודה על זה שהעבודה שלו תיתן לנו, ואני מתכוון לכל הישראלים, גם ערבים וגם יהודים, להרגיש את זכויות האזרח מכל הצדדים ולקדם את הדו-שיח.

יגאל יאסינוב: אני הופתעתי, משום שהיום כל הזמן דיברו על מה טוב לערבים, מה טוב ליהודים, וזה חלק אחד, מה טוב לחילונים מה טוב לדתיים, מה טוב לשמאל, מה טוב לימין.

יגאל יאסינוב: רבותי, אנחנו ישראלים, ולא חשוב לאן אנחנו שייכים, איזו תנועה אנחנו מייצגים פה ומה המטרות הפוליטיות שלנו.

יגאל יאסינוב: כרגע אנחנו נמצאים בדיון על הצעות אי-אמון.

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שאני חבר כנסת צעיר, ואני הופתעתי מזה שדיוני האי-אמון הפכו לדבר שהוא לא רציני, כי ידוע שאין לאופוזיציה 61 חברי כנסת כדי להפיל את הקואליציה והממשלה.

יגאל יאסינוב: כל הדיונים הם רק דיונים בלי מעשה.

יגאל יאסינוב: אנחנו מדברים איפה תהיה הגדר ומהי הגדר.

יגאל יאסינוב: בג"ץ קבע שהקריטריונים לגדר הם לא לפגוע באוכלוסייה, לא לפגוע באוכלוסייה ערבית, ולא לפגוע באוכלוסייה יהודית, ודרך אגב להביא ביטחון גם לצד האחד וגם לצד השני.

יגאל יאסינוב: אתמול הייתי בגוש-עציון.

יגאל יאסינוב: אילו אנשים.

יגאל יאסינוב: אנשי ההתיישבות הציונית.

יגאל יאסינוב: אנשים באו לשם להקים מדינה.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להזכיר לכם מה היה שם.

יגאל יאסינוב: היה הרצח ב-1948.

יגאל יאסינוב: אני חושב שלא צריך להסביר ולספר לכם את ההיסטוריה.

יגאל יאסינוב: דם יהודי כמו דם ערבי.

יגאל יאסינוב: אין הבדל בין נהרגים.

יגאל יאסינוב: הרוצחים הם אלה שמפריעים לנו.

יגאל יאסינוב: לסיום אני רוצה לומר דבר אחד: אתם לא תצליחו להפיל את הממשלה היום.

יגאל יאסינוב: אתם יודעים את זה ואנחנו יודעים את זה.

יגאל יאסינוב: אתם לא תצליחו להפיל את הקואליציה.

יגאל יאסינוב: בואו נדבר באופן מעשי מה אפשר לעשות יחד, כי אחרת לא יהיה כלום, כי אחרת אנחנו מפסידים זמן.

יגאל יאסינוב: אנחנו מאבדים אותו, ואנחנו לא עוזרים לכל הישראלים כאחד, גם יהודים וגם ערבים, גם חילונים וגם דתיים.

יגאל יאסינוב: תודה.

נסים דהן: אומנם עבדכם הנאמן היה צריך לדבר, אבל כיוון שאני יושב כאן כממלא-מקום של היושב-ראש, אני אדבר אחר כך לפרוטוקול.

נסים דהן: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חברת הכנסת רוחמה אברהם, שדיברה פה קודם לכן, הלכה עד אפלטון, משל המערה, כדי להסביר לנו כמה הממשלה הזאת נבונה ונאורה.

אבשלום וילן: אני רוצה להזכיר לה, שכבר אפלטון לא סמך על פוליטיקאים ובעצם חיפש את האנשים שיכולים להיות הפוליטיקאים האמיתיים שיובילו את המדינה לאור חזונם.

אבשלום וילן: והוא לא מצא.

אבשלום וילן: ולא רק שהוא לא מצא, אלא עברו למעלה מאלפיים שנה וגם אנחנו לא מוצאים.

אבשלום וילן: איך אני יודע?

אבשלום וילן: אני רואה את הממשלה הנוכחית, ועיני לא כהו מראות.

אבשלום וילן: הליכוד, שר האוצר, מנופף פה כל הזמן בהישגיו הכלכליים המשמעותיים.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אנחנו מגישים, שבוע אחרי שבוע, הצעות אי-אמון בתחום הכלכלי-החברתי.

אבשלום וילן: ואני מחזיק פה בידי חוברת שהוכנה לקראת יום חמישי - כנס קיסריה אשר בירושלים - והיא מדברת על ניתוח מקרו-כלכלי של הקטנת האבטלה וצמצום הפערים בדרך לצמיחה הכלכלית.

אבשלום וילן: ומה היא מוצאת?

אבשלום וילן: יושבים כלכלנים בלתי תלויים מהאקדמיה הישראלית ואומרים: כל סיפורי שר האוצר ביבי נתניהו הם סיפורים להדיוטות.

אבשלום וילן: באיזה מובן?

אבשלום וילן: שכל הצמיחה - תקשיבי, חברת הכנסת אברהם, לא צריך ללכת לאפלטון, צריך לקרוא את החומר שהוציאו מטעם כלכלני ישראל.

אבשלום וילן: כל הצמיחה במשק הישראלי מקורה, כמעט המוחלט, ביצוא ובהתעוררות בשוק העולמי, בהורדת הריבית על-ידי בנק ישראל, ובעצם המדיניות של ממשלת ישראל כמעט אינה מעלה ואינה מורידה.

אבשלום וילן: כלומר, בעצם עובדים עלינו בגדול.

אבשלום וילן: באיזה מובן?

רוחמה אברהם-בלילא: קשה - - -

אבשלום וילן: אני מציע, רוחמה, תקראי את החוברת, נדבר על זה.

אבשלום וילן: לא ססמאות, לא סיפורים, לא פוליטיקאים ערמומיים - -

נסים דהן: חברת הכנסת רוחמה אברהם, נא לא להפריע.

אבשלום וילן: - - שמוכרים את מרכולתם כתגרנים בשוק.

אבשלום וילן: אלא עבודה רצינית, שמנתחת מה קרה במשק הישראלי בחמש השנים האחרונות ומראה שמקורות הצמיחה העיקריים במשק הישראלי בשנתיים האחרונות הם הורדת הריבית, ובעיקר ההתעוררות בשוק העולמי, כי כל הצמיחה מקורה ביצוא.

אבשלום וילן: זה גם מדגים את הבעיה, שבסופו של דבר הפערים נשארים, גדלים.

אבשלום וילן: אומר נגיד בנק ישראל - נגיד בנק ישראל חוזר ואומר, שהפערים הם הסכנה הגדולה ביותר לכלכלתה של ישראל.

אבשלום וילן: יותר מזה, חברת הכנסת אברהם, שימי לב מה כתוב בחוברת.

אבשלום וילן: המסים העקיפים הם לב הבעיה של הכלכלה הישראלית, לא המסים הישירים.

אבשלום וילן: ואתם – הורדת מסים, הורדת מסים, הורדת מסים.

אבשלום וילן: רק אתם לא אומרים אילו.

אבשלום וילן: אתם טובים לעשירים ורעים לכלל האוכלוסייה.

אבשלום וילן: ולכן, אדוני היושב-ראש, מי שלא מבין ששבוע אחרי שבוע האי-אמון הכלכלי-החברתי שלנו מקורו בנתוני האמת ובפערים ההולכים וגדלים בחברה הישראלית, מבין פוליטיקה, לא מבין את המהויות.

אבשלום וילן: לכן, אדוני היושב-ראש, לא תהיה ברירה, מוכרחים לשנות כיוון, מוכרחים להוביל מדיניות הרבה יותר צודקת, הרבה יותר הוגנת.

אבשלום וילן: ואם הממשלה הזאת כבר נזקקת לאפלטון כדי להצדיק את עצם קיומה, אז יש תקווה.

אבשלום וילן: תודה, אדוני.

נסים דהן: תודה.

נסים דהן: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

נסים דהן: ארבע דקות עומדות לרשות גברתי.

נסים דהן: אין שעון אלקטרוני, אז תצטרכו לסמוך על השעון שלי.

גילה פינקלשטיין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, נושא קריסת שירותי הדת במדינת ישראל עולה על סדר-יומה של הכנסת פעמים מספר בשבוע במסגרות שונות, בפורומים שונים.

גילה פינקלשטיין: אך שלא כבכל נושא, עניין זה ראוי וצריך שימשיך לעלות על סדר-יומה של הכנסת, עד שבאופן סופי יהיה פתרון לבעיה.

גילה פינקלשטיין: אין זה עניין להצעת אי-אמון, כי בנושא הזה צריך לשלב ידיים, אופוזיציה וקואליציה, במטרה לפתור את הבעיה.

גילה פינקלשטיין: לאחר הסבל הרב של עובדי המועצות הדתיות והגמלאים שלהם, יש לפתור בכל הכלים את הנושא, להבטיח שהמדינה, ורק היא, תיקח על עצמה את המחויבות המלאה והחובות הכספיים ותשלום הוגן לכל העוסקים בנושא.

גילה פינקלשטיין: כדי לפתור את הבעיה נדרש שיתוף פעולה פורה בין כל הגורמים הקשורים לנושא, משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר.

גילה פינקלשטיין: ואז כמובן נזכה שמעז יצא מתוק.

גילה פינקלשטיין: מי שדואג לעובדי המועצות הדתיות צריך להיות בקואליציה.

גילה פינקלשטיין: הפתרונות בידי הקואליציה, כאן נמצאים המשאבים.

גילה פינקלשטיין: המשאבים נמצאים בידי הקואליציה ולא בידי האופוזיציה.

גילה פינקלשטיין: אין קשר בין פירוק משרד הדתות לקריסת המועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: ניהול לא מתוכנן, לא מפוקח, של חלק מהמועצות הדתיות, גרם לפירוק המועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: זה מחייב שינויים מבניים, ונבחנות סוגיות שונות, וכל זה יסתיים בחודש ספטמבר.

גילה פינקלשטיין: אושרו והועברו למועצות הדתיות בשבוע שעבר 26 מיליון שקל שישמשו לתוכנית הבראה ולתשלום שכר לעובדים ולספקים, כשלב ראשון בתהליך ההבראה.

גילה פינקלשטיין: ראש הממשלה חתם על התקנה שמנהל, או מזכיר עם רואה-חשבון, יוכלו להוציא כספים עד שימונו ממונים.

גילה פינקלשטיין: אנשי המועצה הדתית צורפו לחוק הרשויות המקומיות בנושא של חשבונות מוגני עיקול.

גילה פינקלשטיין: מטרת המפד"ל היא לייעל ולשפר את שירותי הדת.

גילה פינקלשטיין: עולם התורה חשוב לנו, והוא אחד מאבני היסוד שלנו.

גילה פינקלשטיין: חשוב לנו לשמור על עולם התורה והמועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: שירותי הדת הם קדושים, ואנחנו נדאג שהם לא ייפגעו.

גילה פינקלשטיין: הם ימשיכו להתקיים, אלא שהמטרייה תהיה שונה, הכותרת תהיה שונה.

גילה פינקלשטיין: הדת היא לא של מפלגה זו או אחרת, הדת היא של כולנו.

גילה פינקלשטיין: כולנו, יחד עם משרד ראש הממשלה, עושים כל מאמץ לפתור את המצוקה.

גילה פינקלשטיין: מאחר שאף פעם לא נעשתה חשיבה מהו סל שירותי הדת פר-אדם במדינת ישראל, נעשית חשיבה זו היום במטרה להגיע להחלטה איך לתקצב את נושא הדת ואיך לנהל אותו ביעילות.

גילה פינקלשטיין: אכן, לא תמכנו בהצעתו של חבר הכנסת עמיר פרץ, שמטרתה היתה לתקצב פנסיות של עובדי המועצה הדתית.

גילה פינקלשטיין: אין לנו עניין בהצעות חוק פופוליסטיות שמטרתן לקדם אינטרסים של יוזמיהן.

גילה פינקלשטיין: הפנסיונרים של עובדי המועצות הדתיות אינם עובדי מדינה.

גילה פינקלשטיין: אי-אפשר לקחת פנסיונרים שאינם עובדי מדינה ולשלם להם פנסיה כאילו הם עובדי מדינה.

גילה פינקלשטיין: בחוק אין "כאילו".

צבי הנדל: אפשר, אפשר.

צבי הנדל: בחוק אפשר.

גילה פינקלשטיין: מדוע לא כלל עמיר פרץ בהצעת החוק שלו סעיף הכולל גם את הפנסיונרים ועובדי הרשויות המקומיות, אם החוק הוא כל כך טוב?

גילה פינקלשטיין: הרי ידוע לכולנו שיש כיום משבר שמקיף 20,000 עובדי רשויות מקומיות שלא מקבלים שכר ופנסיה כבר זמן ממושך.

גילה פינקלשטיין: הסיבה פשוטה: אם הוא היה כולל את עובדי הרשויות המקומיות בחוק הפופוליסטי הזה, הוא היה שם עצמו ללעג ולקלס.

גילה פינקלשטיין: קודם כול צריך להסדיר את נושא תקציב המועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: יש להכניס כסף למועצות הדתיות, שיהיה שם תקציב.

גילה פינקלשטיין: החוק שהוצע בניסיון לשלם פנסיות לחברי המועצות הדתיות הוא ניצול ציני של מצוקת הפנסיונרים והעובדים במועצות הדתיות, על מנת לנגח את הממשלה.

גילה פינקלשטיין: חוק זה לא היה מביא אפילו שקל אחד למועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: יתירה מזו, עמיר פרץ לא נענה לפנייה של השר זבולון אורלב לדחות את הצעת החוק שלו בחודש ימים, ואז, אם אחרי חודש נראה שאכן לא נעשה שום תהליך להבראת המועצות הדתיות, נצביע אתו על החוק הזה.

גילה פינקלשטיין: עמיר פרץ העדיף להעביר את החוק על פני פתרון רציני ומעשי.

גילה פינקלשטיין: סיעת המפד"ל, שפעלה מתוך שיקול דעת ואחריות, השיגה הבטחה מפורשת ופומבית של ראש הממשלה לטיפול אישי במשבר ולפתרונו בדרך מהירה ביותר.

גילה פינקלשטיין: תודה.

אתי לבני: תודה רבה לחברת הכנסת פינקלשטיין.

אתי לבני: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

נסים דהן: גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה הזאת כשלה.

נסים דהן: היא כשלה, כי גם כשהיא רצתה לעשות דברים טובים, היא לא הצליחה.

נסים דהן: היא כשלה גם כשהיו לה כוונות טובות להועיל במשהו לעם הזה.

נסים דהן: עם שתי הידיים השמאליות שלה היא לא הצליחה אפילו במעשה הפעוט, הכל-כך אלמנטרי, הכל-כך מתחייב, לשלם שכר לעובדיה.

נסים דהן: ממשלת ישראל כבר רצתה לחוקק חוק שעובדי הרשויות המקומיות יוכלו לקבל את שכרם, וכולנו בוועדת הכספים הטלנו ספק אם החוק יפתור את הבעיה.

נסים דהן: בכל זאת תמכנו בו, כי חשבנו שהחוק הוא הרע במיעוטו, שהוא יותר טוב מכלום, לפחות הוא אמירה שעובדי הרשויות המקומיות זכאים לשכרם והממשלה רוצה לשלם את שכרם בהקדם האפשרי.

נסים דהן: אני עוד זוכר, ותאשר זאת חברת הכנסת רוחמה אברהם, שכשחוקקנו את החוק שאלנו את שר הפנים וצוות מרעיו בתוך כמה זמן יקבלו הרשויות המקומיות את כספן כדי שיוכלו לשלם את שכר העובדים.

נסים דהן: שר הפנים אמר שזה עניין של ימים בודדים, מקסימום עשרה ימים.

נסים דהן: עבר חודש, עוד מעט חודש וחצי, אבל אף עובד של רשות מקומית לא קיבל את שכרו רק בגלל החוק.

נסים דהן: זה מדהים, הממשלה רוצה לשלם את שכר העובדים ומחוקקת חוק בניגוד לעמדת הבנקים, בניגוד לכל כללי מוסר תקינים שלפיהם אין הבדל בין נושה לנושה, כלומר שאין להעדיף את העובדים על נושים אחרים, למשל עובדי קבלן.

נסים דהן: מדוע העובדים הישירים של הרשות יקבלו שכר, אבל קבלן ניקיון שהרשות העסיקה לא יקבל את מה שמגיע לו מהרשות וממילא גם העובדים שלו לא יקבלו שכר.

נסים דהן: הסכמנו גם לאפליה הזאת, ובלבד שעובדי הרשויות יוכלו סוף-סוף, אחרי חודשים רבים, לקבל את שכרם.

נסים דהן: במציאות, אף רשות אחת עוד לא קיבלה את מה שמגיע לה במענקי האיזון, כדי שתוכל לשלם את שכר עובדיה, אף ששר הפנים עמד כאן ליד הדוכן ואמר שיש 24 רשויות כאלה.

נסים דהן: יש לי חדשות בשבילכם, גברתי היושבת בראש, חברי חברי הכנסת, כל אותן 24 רשויות שכבר חתמו על הסכם הן אותן רשויות שהתחילו את התהליך לפני החוק, וגם בלי החוק הן היו חותמות על הסכם ההבראה.

נסים דהן: אלה רשויות שהתחילו בזה בפברואר, מייד עם קבלת התקציב.

נסים דהן: בפברואר הן התחילו תהליך הבראה וחתמו על הסכמי הבראה עם משרד הפנים גם בלי החוק האחרון.

נסים דהן: החוק האחרון טרם תרם שעובד אחד יקבל את שכרו.

נסים דהן: זה רק אומר שהממשלה עם שתי הידיים השמאליות שלה אטומה, לצערנו הרב - לצערנו הרב, כי אלה עובדים של כולנו.

נסים דהן: עובדי רשויות שלא מקבלים שכר הם לא רק עובדי הממשלה הימנית הזאת, הלא-טובה, הגרועה כל כך, שכל כך כשלה מיום שהוקמה ועד היום; הם העובדים של כולנו - כולנו, כחברה, מעסיקים אותם והם לא מקבלים שכר.

נסים דהן: אלה אנשים שעובדים.

נסים דהן: כל הזמן ביבי וצוות מרעיו יוצאים בהצהרות על כך שהם רוצים להחליף את תרבות האבטלה בתרבות העבודה.

נסים דהן: הנה, אנשים עובדים ולא מקבלים שכר, אז בשביל מה לצאת לעבוד?

נסים דהן: עדיף לחזור לתרבות של קצבאות, כי לפחות את הקצבאות מקבלים בזמן.

נסים דהן: אנשים הולכים לעבוד ולא מקבלים שכר.

נסים דהן: לא מדובר רק בעובדי הרשויות המקומיות.

נסים דהן: עובדי המועצות הדתיות נמצאים במדרגה אחת פחות, גברתי היושבת בראש.

נסים דהן: עם כל ההבנה שמגלה מפלגת שינוי בוועדת הכספים לכך שכולם חייבים לקבל שכר, לרבות עובדי המועצות הדתיות, עד לרגע זה הממשלה הכושלת הזאת לא מצאה את הדרך שעובדי הרשויות יקבלו את שכרם.

נסים דהן: הסיפורים מזעזעים, ועל סיפור אחד דיבר כאן עמיר פרץ, על אותו עובד שהציג בפנינו רשימת תרופות שאינו יכול לקנות כי אין לו כסף והוא לא בטוח שהוא ישרוד עד יום ראשון הקרוב.

נסים דהן: ואנחנו שותקים, ואנחנו נתמוך בממשלה.

נסים דהן: גברתי חברת הכנסת פינקלשטיין, אתם תתמכו בממשלה.

נסים דהן: אנשים מתים מרעב, אנשים מחטטים בפחי אשפה, לילדים אין מה לאכול בבוקר ובוודאי לא בערב ולכן הם הולכים לישון רעבים, אבל אתם תתמכו בממשלה, כי יש לכם הבטחה שיבוא יום - "האמיני יום יבוא", כמו שאומר השיר - אבל היום הם לא מקבלים שכר.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני לא אדבר היום על רדיפת הממשלה את המתיישבים, אני לא אדבר היום על רדיפת הבג"ץ את ההלכה ושומריה.

מאיר פרוש: מחר יהיה לנו דיון לפי סעיף 86 על כל הפרשייה וההגדרות של "רודף", אבל היום אני אנצל את זכות הדיבור במסגרת הצעת אי-אמון על קריסת שירותי הדת, ואני אדבר על רדיפת הדת בישראל.

מאיר פרוש: מדברים היום על קביעת קריטריונים חדשים בשאלה איך וכיצד ניתן לקבל תמיכות לישיבות ולכוללים.

מאיר פרוש: אחד הקריטריונים קובע שבישיבה צריכים להיות 40 תלמידים ו-15 תלמידים בכוללים.

מאיר פרוש: מה יהיה דינן של אותן ישיבות שלומדים בהן פחות מ-40 תלמידים?

מאיר פרוש: ומה יהיה דינם של כוללים שלומדים בהן פחות מ-15 תלמידים?

מאיר פרוש: ייתנו להם תקופת מעבר של חודשיים.

מאיר פרוש: אבל היכן ילמדו אותם תלמידי ישיבה או אותם תלמידי כוללים אחרי שנעבור את תקופת המעבר?

מאיר פרוש: מי יתמוך בהם כספית?

מאיר פרוש: אין על כך תשובה.

מאיר פרוש: אם זו לא נחשבת לרדיפת דת בישראל, אני לא יודע מהי רדיפה.

מאיר פרוש: כאשר הממשלה הזאת מחליטה לפגוע במשפחות ברוכות ילדים - והיום אנחנו נמצאים שנה מאז החלו להפעיל את הקיצוץ בקצבאות הילדים כמו ביתר הקצבאות - וכאשר לא נותנים מענקי לידה אלא רק לילד הראשון, ולאחרונה תיקנו שייתנו במידה פחותה גם לילד השני, מה זה נקרא לרדוף משפחות ברוכות ילדים אם לא הממשלה הזאת שרודפת אותם?

מאיר פרוש: אין היום כסף לחימום מקוואות, אין כסף לשלם לבלניות.

מאיר פרוש: מה זה נקרא רדיפת דת אם לא הממשלה הזאת שרודפת את הדת?

מאיר פרוש: חברי כנסת מסיעת שינוי, שהם מרכיב מרכזי בממשלה, באים לכנסת ומבקשים להציע להפסיק בחוק את השחיטה של בהמות ואולי גם של עופות.

מאיר פרוש: מה זה רדיפת דת אם לא זה, שמרכיב מרכזי בממשלה לא מתבייש לעשות את הדברים שהגרועים באומות לא היו מעזים לעשות לעם ישראל.

מאיר פרוש: אם באים ומבקשים לפגוע בתקציבי גני-הילדים ב-15% נוספים מעבר למה שמקצצים בכל גני-הילדים הממלכתיים והממלכתיים-דתיים, אבל מכיוון שאתם חרדים יקצצו בכם יותר - מה זה אם לא רדיפת דת?

מאיר פרוש: מה זה אם לא רדיפת דת של ממשלה שבאה לפגוע בתלמודי-תורה, שאם אין להם 22 ילדים בכיתה הם לא יקבלו תקצוב, כאשר בכל השנים הממשלה נתנה להם תקצוב?

מאיר פרוש: מה זה נקרא רדיפת דת אם לא זה שראש מפלגת שינוי, טומי לפיד, מודיע שכשר המשפטים הוא ייקח את סמכויות בתי-הדין בנושא הגיור ויעביר למשרד המשפטים, כאשר הוא יודע שזה יהיה אחד הדברים שיגרום שיהיו כאן שני העמים, כי לא נדע מיהו יהודי ומי לא.

מאיר פרוש: מה זה רדיפת דת אם לא הרדיפה הזאת של הממשלה?

מאיר פרוש: כאשר לוקחים את השבת, שהיא ערך עליון, דבר מקודש בכל הדורות, ומחללים את השבת - יש פגישות של שרים בריש גלי, הופעות פומביות בכלי התקשורת בשבת - מה זה רדיפת דת אם לא המעשים הפוגעים האלה?

מאיר פרוש: הממשלה הזאת רודפת את הדת.

מאיר פרוש: יש לשריה ולראשה אחריות קולקטיבית לרדיפת הדת.

מאיר פרוש: אנחנו מכריזים כאן שהממשלה הזאת אחראית לרדיפת הדת בארץ-ישראל.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חברי הכנסת טיבי, טל וזחאלקה אינם נוכחים.

אתי לבני: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גברתי היושבת-ראש, ממשלה שאיננה, חברי חברי הכנסת, הצעת האי-אמון שהגישה סיעתנו, סיעת הרשימה הערבית המאוחדת, התרכזה היום בעניין החברתי-הכלכלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר, כפי שאמרנו זאת לא פעם, שגם בנושא הזה, בעניין החברתי-הכלכלי, הממשלה הזאת הביאה רק כישלונות והביאה רק להעמקת העוני והאבטלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא כמעט השכיחה מכולנו את מה שפעם התפארנו לומר, שאנחנו חיים במדינת רווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדינת ישראל היתה מדינה שדאגה לעניים, מדינה שדאגה שלכל אדם יהיה מינימום זכות קיום, אם הוא זקן, אם הוא בן משפחה מרובת ילדים, אם הוא נכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו והנהיגו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנשים טובים וגדולים בממשלות הרבה יותר מוצלחות וטובת מהממשלה הנוכחית, הנהיגו מדיניות כלכלית כזאת, שלכל אדם היה מינימום מסוים, שהוא יכול היה להתקיים ממנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה הם תשלומי הקצבאות השונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממשלה הנוכחית, עם שני ראשים: ראש מדיני, שהביא רק שפיכות דמים והעמקת הסכסוך והרחיק אותנו יותר מאי-פעם מכל אפשרות של שלום וביטחון, ממש בסתירה גדולה ובניגוד למה שהבטיח, כאשר ביקש את אמון הבוחרים ואמר שרק הוא יכול להביא שלום וביטחון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכוונה היא למר שרון, כמובן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הראש השני הוא שר האוצר נתניהו, שגם מנהל כלכלה משלו, כלכלה שכאמור הביאה רק ליתר הידרדרות, להעמקת העוני וליתר גזלה או שלילה של הקצבאות, והרחיקה אותנו, כפי שאמרתי קודם, מהמושג של מדינת רווחה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לציין בפניכם מספרים: דוח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדוח הזה מראה עד כמה הפערים בחברה עצמה ובין המגזרים השונים הולכים ומעמיקים; לא רק בין מגזרים שונים, אלא גם בין גברים ונשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם המשכורות של הנשים, כאשר הן מצליחות למצוא עבודה - מובן שלא כל הגברים מוצאים עבודה, אבל גם אלה וגם אלה, כאשר הם מוצאים עבודה ומצליחים להשתכר בכבוד, עדיין הפערים ביניהם עמוקים וגדולים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, אני אציין עכשיו, לפי הטבלה הזאת, אם ניקח את השכר הממוצע במשק כמדד, נמצא שהממוצע הארצי של השכר הוא 5,835 שקלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הממוצע הזה ביישובים הערביים יורד ל-3,677 שקלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זאת אומרת, אם הממוצע הארצי של השכר הוא 5,800 פלוס, אז במגזר הערבי הממוצע הזה יורד בכ-2,000 שקל או ב-40% באופן דרסטי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביישובים הערביים השכר הממוצע הוא 3,600 שקלים בלבד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תתפלאו לראות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני מקנא בעיירות הפיתוח, כמובן, אבל אפילו שם השכר הממוצע הרבה יותר קרוב לממוצע הארצי, רק 1,000 שקלים פחות מהשכר הממוצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדם שם מרוויח 4,800 שקלים לחודש בממוצע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במועצות האזוריות, ולמי שאיננו יודע, המועצות האזוריות האלה הן מועצות שהוקמו מכוח החוק, כדי - - -

אתי לבני: עברת את זמנך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אנסה לתמצת את הדברים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במועצות האזוריות האלה, שתפקידן לחלוש על הקרקעות ועל היישובים הבדואיים בנגב, להוציא את העיירות המוכרות - גם שם הממוצע קרוב לממוצע הארצי וזה כמעט אותו דבר ואין שם ירידה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביש"ע, הכוונה לאדמות הכבושות בגדה המערבית, שישראל כובשת שם ורודה בהם - תתפלאו לשמוע שהמתנחלים שם מקבלים כמעט את השכר הממוצע במשק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלקם לא חסר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביישובים המבוססים, זה כבר מעל לממוצע הארצי - -

אתי לבני: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - ומגיע ל-7,000 שקלים פלוס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משפט אחרון: גם כאשר מדובר בממוצע כזה, הממוצע של הנשים שונה לגמרי והוא נמוך בהרבה, אבל לצערי, לא אוכל לפרט יותר ואני לא רוצה לגזול זמן של אחרים.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: אני מזמינה את חברי הכנסת שלא היו נוכחים, כל אחד מסיבותיו הוא.

אתי לבני: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אתי לבני: אחריו - חבר הכנסת עמיר פרץ במקום חבר הכנסת טל, ואחריו - חבר הכנסת זחאלקה.

אתי לבני: אחרון הדוברים - חבר הכנסת כחלון.

אחמד טיבי: תודה, גברתי.

בנימין בן-אליעזר: אז למה השמעתם את הצלצול?

אחמד טיבי: אתה צודק, אנחנו התעכבנו, כמה דוברים, אז אנחנו מבקשים סליחה.

אתי לבני: עכשיו נעמוד בלוח הזמנים, בסדר?

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן-אליעזר, אין ספק שאתה מאוד עסוק, אבל זה לא יגזול הרבה מזמנך אם תשמע את מה שיש לנו להגיד - - -

בנימין בן-אליעזר: אתה רוצה שאני אענה לך?

אחמד טיבי: לא, בסך הכול אמרתי שאתה אדם עסוק.

אחמד טיבי: שמע, להתכונן להיכנס לממשלה זה דבר שצריך "פול טיים ג'וב".

אחמד טיבי: לא קל הדבר.

אחמד טיבי: מה עוד שמשרד התחבורה פנוי.

אחמד טיבי: כולם רוצים להיות שר התחבורה, לא יודע למה.

בנימין בן-אליעזר: לא, אני מבקש משמר הכנסת.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, אין תחום שהממשלה הזאת הצליחה בו - לא התחום הכלכלי, לא החברתי, לא המדיני - -

בנימין בן-אליעזר: יש, יש.

בנימין בן-אליעזר: תפחיד את התושבים.

אחמד טיבי: - - לא הביטחוני.

אחמד טיבי: כלום.

אחמד טיבי: הישג אחד - אני רוצה שמישהו יצביע עליו; שיבוא שר ויגיד: הנה, יש נתונים של הצלחה.

אחמד טיבי: יש פחות עניים.

אחמד טיבי: יש צמיחה משמעותית במשק, שהיא לא וירטואלית.

אחמד טיבי: יש יותר השקעות חוץ, עלייה משמעותית בתל"ג, עלייה בהתחלות בנייה.

אחמד טיבי: פתרנו את בעיות הזוגות הצעירים.

אחמד טיבי: המקרר מלא.

אחמד טיבי: אנשים יכולים להסתובב חופשי.

אחמד טיבי: שום דבר.

אחמד טיבי: אין תחום אחד שבו הממשלה הזאת לא זוכה במדבקה שכתוב עליה: כישלון; לא רק בלתי מספיק, אלא כישלון.

אחמד טיבי: המצב הכלכלי גרוע.

אחמד טיבי: יש עלייה באבטלה, בעיקר באזורי פריפריה, גברתי היושבת-ראש, וגם ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: שמענו וקראנו את דוח "מוסאוא" על המחסור החמור.

אחמד טיבי: אלפי כיתות לימוד במגזר הערבי, אפילו במה שהוסכם, מה שהוחלט עליו כצביעה בתקציב - לא הוצע להקים חדרי לימוד בבית-ספר.

אחמד טיבי: היחס המידרדר אל העניים, אל החלשים, אל האוכלוסייה הערבית ממשיך להיות כאילו דגל של הממשלה הזאת.

אחמד טיבי: ולכן, צריך לומר את זה באופן הברור ביותר: זו ממשלה שלא ראויה לאמון בשום תחום.

אחמד טיבי: מהבוקר שואלים אותנו: איך תצביעו?

אחמד טיבי: איך יצביעו הערבים?

אחמד טיבי: מה, תצביעו עם האיחוד הלאומי?

אחמד טיבי: כולם רוצים לדעת אם נצביע יחד עם האיחוד הלאומי.

אחמד טיבי: א.

אחמד טיבי: האיחוד הלאומי בדרך כלל לא מצביע עם ערבים - בכל הצעות האי-אמון שלנו הוא ברח או נמנע; ב.

אחמד טיבי: מדובר במפלגה טרנספריסטית; ג.

אחמד טיבי: מדובר בנושא שאנחנו לא יכולים לחיות אתו; ד.

אחמד טיבי: המועמד של האיחוד הלאומי לראשות הממשלה, צבי הנדל, הוא לא מרשים כל כך.

אתי לבני: בלי להעליב.

אחמד טיבי: להערכתי הוא לא מתאים להיות ראש הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: למה?

בנימין בן-אליעזר: למה?

אחמד טיבי: לדעתי, כולכם שואלים "למה", ואתם יודעים למה.

אחמד טיבי: הוא לא כל כך מתאים להיות מועמד לתפקיד ראש הממשלה.

אתי לבני: תודה רבה.

אחמד טיבי: מכל הסיבות האלה נצביע בעד הצעות האי-אמון האחרות - של ש"ס, בנושא הכלכלי, של העבודה, שלנו ושל מרצ, כי צריך לקצר את ימיה של הממשלה הזאת כמה שיותר, אדוני השר לשעבר, אבל לא באמצעות הצעה כזאת.

רומן ברונפמן: זה לא לטובת צבי הנדל.

אחמד טיבי: לא כדי לרפד את דרכו של צבי הנדל לראשות הממשלה, אפילו זה קשה מנשוא.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, החלטתי לעלות ולהשיב על כמה דברים שנשמעו כאן, מכיוון שעם כל הכבוד לוויכוח הפוליטי שאנחנו מנהלים כאן, בסופו של דבר המבחן הראשון שלנו הוא להבין שהכנסת, ברגע שחוקקה חוק, היא צריכה לוודא שהמטרה שלו ראויה והיא מתכוונת שהוא ייושם.

עמיר פרץ: שמעתי כאן את חברת הכנסת פינקלשטיין, והייתי רוצה להבהיר לה את ההבדל בין החקיקה לרשויות ובין החקיקה לגמלאים במועצות הדתיות, כי שמעתי שהיא טוענת שהחוק שהגשתי כאן, שנפל לפני שלושה שבועות, הוא חוק פופוליסטי, שהרי יש קשר בין הרשויות לבין אותם גמלאים.

עמיר פרץ: אני מתפלא על כך.

עמיר פרץ: במידה מסוימת אני מבין את ההתפתלות שהמפד"ל נמצאת בה, אני מבין שכמעט כל הגמלאים של אותן מועצות דתיות היו חברים נאמנים במפד"ל והיום הם יודעים שהמפד"ל מפקירה אותם, כי הרי ברגע שהמועצות הדתיות מתפרקות אין להם מעסיק ואין להם אל מי לפנות.

עמיר פרץ: כל השנים שהם עבדו, כל השנים שהם עמלו, ירדו לטמיון, ולכן יש הבדל משמעותי מאוד בין החוק למועצות הדתיות לבין החוק לרשויות המקומיות.

עמיר פרץ: גברתי היושבת-ראש, העובדה שנגיד בנק ישראל מגיש תוכנית למאבק בעוני, והעובדה ששר האוצר מציע הצעות כדי לסייע לגמלאים, העובדה שכולם פתאום מתעוררים ונזכרים שיש חלשים בישראל, שיש עניים בישראל, היא חשובה מאוד, אבל יש דבר שלא ניתן לאף אחד לעשות – לא ניתן לאיש להתחמק מאחריות.

עמיר פרץ: גם כשנגיד בנק ישראל יופיע ויאמר את דברו, צריך להזכיר לו שמדיניות הריבית שהוא נוקט היתה במשך הרבה מאוד שנים הכלי המרכזי להעברת עיקר משאבי המדינה מהשכבות החלשות לשכבות החזקות יותר.

עמיר פרץ: גם כששר האוצר יבוא לכאן – או, אדוני שר האוצר הגיע, יפה, אוכל להגיד לו פנים אל פנים – ויאמר: החלטתי להוסיף עוד 300, עוד 400 ש"ח לגמלאים שאינם מסוגלים לקנות תרופות – אדוני שר האוצר, זה לא יפטור אותך מהעובדה שממדינה של צדק חברתי אתה הופך אותנו מיום ליום למדינה של צדקה.

עמיר פרץ: מכיוון שבתי-התמחוי שצומחים בתקופתך הם הסמל של התוצאות הכלכליות של פועלך, מכיוון שמרגע שהפכת את הקצבאות בישראל לדבר שהוא מתן בחסד ולא מתן של מדינת רווחה, נטלת מהאזרחים בישראל את כבודם.

עמיר פרץ: לא מספיק לדבר על כסף, צריך לדבר גם על הכבוד האנושי, ואת זה כנראה הכלכלה שלך לא מסוגלת לראות.

עמיר פרץ: תודה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, רבותי חברי הכנסת, בניית הגדר הגיעה לרגע המכריע.

ג'מאל זחאלקה: הדרך ההיסטורית שמחברת את ירושלים לרמאללה ומשם לצפון הגדה המערבית קיימת יותר מ-2,000 שנה, עוד מזמן הרומאים ואולי לפני כן.

ג'מאל זחאלקה: זו דרך שמעולם לא נסגרה.

ג'מאל זחאלקה: בפעם הראשונה השלטון הישראלי עושה היסטוריה ועומד לחסום כליל את הדרך הזאת.

ג'מאל זחאלקה: זה מעשה קולוניאלי, ברוטלי, של שלטון כיבוש שאינו מתחשב באינטרסים של הציבור הנכבש ואינו חושב שני צעדים קדימה.

ג'מאל זחאלקה: הנושא של הגדר, שידובר בו הרבה השבוע, עומד להיות מוכרע בבית-הדין הבין-לאומי בהאג, ולקראת ההכרעה, ומפני שעומדים לבנות חומה בתוך ירושלים, שתפריד בית מבית, שתפריד בין בני משפחה, שתפריד אנשים מרכושם, מבית-ספרם, ממקום עבודתם, הכריזו כמה ראשי ציבור, בהם חבר הכנסת עזמי בשארה וחאתם עבד-אלקאדר ומנהיגי הציבור הפלסטיני האחרים, על שביתת רעב מול הקטע האחרון של הגדר הנבנה בירושלים.

ג'מאל זחאלקה: החלטת בג"ץ דיברה על גדר סבירה ומידתית.

ג'מאל זחאלקה: אין דבר כזה בירושלים – לא יכולה להיות גדר סבירה ומידתית, כי בכל מקום שהגדר תעבור בו היא תגרום אסון כבד.

ג'מאל זחאלקה: כל בניית הגדר היתה בחטא, ומי שבנה אותה צריך לדעת שהוא יצטרך להרוס אותה אם הוא ירצה שלום.

ג'מאל זחאלקה: כמה שיגביהו אותה, בהעדר שלום היא לא תביא שקט וביטחון.

ג'מאל זחאלקה: האילוזיה שאפשר להגיע לשקט וליציבות בלי שלום תיכשל כישלון חרוץ, וכולנו נשלם את מחירה.

ג'מאל זחאלקה: זו השעה לשנות כיוון, להביע אי-אמון בממשלה שלא רק שאינה מעוניינת בשלום, אלא שבונה מחסום פיזי, בדמות הגדר, נגד השלום, ולכן אנחנו מביעים אי-אמון בה, גברתי.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: אחרון הדוברים – חבר הכנסת כחלון.

משה כחלון: אדוני ראש הממשלה, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אי-אפשר להניף בעת ובעונה אחת שני דגלים – גם את הדגל הביטחוני וגם את הדגל החברתי.

משה כחלון: את האמרה החכמה הזאת השמיע משה דיין לפני יותר מ-40 שנה.

משה כחלון: לפני 40 שנה עמדה מדינת ישראל לפני דילמה ביטחונית, והיא עומדת לפניה גם היום.

משה כחלון: מדינת ישראל ממשיכה להפנות משאבים אדירים לביטחון.

משה כחלון: מאז החלה האינתיפאדה, קרוב לארבע שנים, יש עלייה חדה בשיעור ההוצאות לביטחון, שלפני ארבע שנים כבר היו במגמה של ירידה.

משה כחלון: הוצאת המשאבים הזאת מומנה מתקציבי הממשלה, ומן הסתם גם מתקציבי המשרדים הנוגעים ברווחה, על כל המשתמע מכך.

משה כחלון: האינתיפאדה והמצב הביטחוני שנגזר גרמו להתמוטטות בענפי המסחר, התעשייה, התיירות, והביאו עלינו משבר כלכלי מהקשים שידענו מאז עצמאותנו.

משה כחלון: הסוד הזה - הסוד הגלוי הזה - ידוע היטב גם לנציגי האופוזיציה שהציעו את הצעת האי-אמון על הרקע החברתי-הכלכלי.

משה כחלון: גם קצת תמוה וצורם לשמוע מאנשים שבעבר מילאו תפקידים, ומן הסתם יכול להיות שגם בעתיד ימלאו תפקידים - בביטחון, בכלכלה - לבוא ולטעון את הטענות האלה.

משה כחלון: כל עוד אין רגיעה ביטחונית; כל עוד לא הושגה הפסקת אש; כל עוד אין עלייה על מסלול של שלום - ימשיך העול הביטחוני לרבוץ לפתחנו, הוא יהווה פלח גדול, ואפילו גדול מדי, בתקציב המדינה.

משה כחלון: כל עוד קיימת סכנה של חידוש הפיגועים בתחומי הארץ פנימה; כל עוד אורבת לנו הסכנה מעבר לגבול - שומה עלינו להמשיך ולהשקיע בביטחון.

משה כחלון: פעם חשבנו - כשניתן רובים ובלי בג"ץ ובלי "בצלם", יהיה מי שיעשה עבורנו את העבודה.

משה כחלון: מסתבר שאין מישהו אחר, רק חיילי צה"ל וכוחות הביטחון יכולים לעשות את זה.

משה כחלון: למרבה הצער, ישראל תמשיך להתמודד עם מכאובי הכלכלה בתנאי מלחמה גם בעתיד הנראה לעין.

משה כחלון: אין פתרונות קסם.

משה כחלון: אסור שיהיו הבטחות שווא.

משה כחלון: הבטחות שווא, פתרונות קסם וכל מיני ססמאות - זאת פריווילגיה שיש לאופוזיציה.

משה כחלון: אופוזיציה - אין לה אחריות, אופוזיציה לא צריכה להציג קבלות, ואולי במקרה הזה טוב שכך.

משה כחלון: הבעיה הביטחונית מחייבת את ישראל להוציא על ביטחון אזרחיה פי-שניים עד פי-שישה מהוצאות המדינות המתועשות בתחום זה.

משה כחלון: מצב זה מציב אותנו בנקודת פתיחה נמוכה ומציב את הממשלה בנקודת פתיחה נמוכה בנוגע להקצאת משאבים - משאבים לרווחה, משאבים לפיתוח.

משה כחלון: מצב זה משפיע על כוחה לממן את ההוצאות הציבוריות שאינן בעלות גוון ביטחוני.

משה כחלון: גברתי היושבת-ראש, מה קורה בעולם הגדול?

משה כחלון: מדינות מבוססות הרבה יותר מישראל, מדינות שיש להן משקים גדולים ומשגשגים, מדינות הנהנות משלום, ששום איום לא מרחף על ראשן - אין להן הרשות הפלסטינית, אין להן ערפאת - נאלצות לנקוט צעדים כלכליים חריפים באמצעות רפורמות מכאיבות, כדי להיחלץ מהקיפאון ומהמשבר הכלכלי.

משה כחלון: קחו למשל את גרמניה, את צרפת.

משה כחלון: לאחרונה התחוור להן כי הן נהגו ברוחב לב מפליג, בנדיבות יתר בתחום החברתי.

משה כחלון: הן העניקו זכויות סוציאליות רחבות ונהגו במדיניות חברתית נדיבת לב.

משה כחלון: עתה הן נאלצות לשנות את האג'נדה החברתית שלהן.

משה כחלון: גרמניה צמצמה את הזכאות לדמי אבטלה והקטינה את שיעורי הפנסיה.

משה כחלון: עתה עומדת על הפרק הארכת שבוע העבודה.

משה כחלון: בצרפת הוכנסו קיצוצים קשים בתקציבי הרווחה ובשירות הציבורי.

משה כחלון: רק כך יוכלו מדינות איתנות אלה להבטיח קיום רווחה גם לדורות הבאים.

משה כחלון: ובחזרה הביתה, אל חלקת אלוהים הקטנה שלנו.

משה כחלון: בשנה וחצי האחרונה, מאז הוקמה הממשלה - ברצונו ובהכרעתו של העם - היא מקדישה מאמץ כלכלי עצום לחזור לתוואי של צמיחה.

משה כחלון: נתונים שזורמים ממקורות ישראליים וממקורות זרים מלמדים שאפשר לשנות מציאות.

משה כחלון: גם נתונים סטטיסטיים הם בני-שינוי.

משה כחלון: השינויים החיוביים בהתאוששות הכלכלה הישראלית רק מתחזקים והולכים.

משה כחלון: לראשונה לאחר שנים מספר מכריז בנק ישראל כי המשק נמצא במגמת שיפור.

משה כחלון: נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מצביעים על עלייה של 4% בייצור התעשייתי בחודשים האחרונים.

משה כחלון: מסתמנת עלייה של ממש במספר המועסקים במגזר העסקי וכן יש עלייה בשכר העובדים.

משה כחלון: אלה מקורות מידע ישראליים.

משה כחלון: ואכן, הבשורה על שיפור מצב המשק מגיעה גם ממקורות חיצוניים, כמו קרן המטבע הבין-לאומית, שפרסמה דוח אופטימי על מצב המשק בישראל.

משה כחלון: חברת הדירוג הבין-לאומית "פיץ'" הודיעה שהיא מעלה את דירוג האשראי של ישראל בשווקים בחוץ-לארץ משלילי ליציב.

משה כחלון: הצריכה הפרטית עולה.

משה כחלון: אפילו הענף הרגיש ביותר, שנפגע עקב המצב הביטחוני, ענף התיירות, מדווח על הכפלת מספר המבקרים.

משה כחלון: האינפלציה נכבשה והשקל יציב.

משה כחלון: לכולם ברור שמשהו טוב קורה במשק; לכולם ברור שמתחוללת תפנית חיובית; לכולם - חוץ מאשר למגישי ההצעות.

משה כחלון: התרגיל שקוף.

משה כחלון: חברי הכנסת, נציגי סיעת העבודה רוצים ליצור תדמית גרועה לממשלה כדי שהם יצטרפו ומייד יוכלו להצביע על הישגים שהם לא תרמו להם מאומה.

משה כחלון: רבותי, נציגי מפלגת העבודה רוצים - - -

יצחק הרצוג: היושב-ראש, למה מחכים?

משה כחלון: - - - נציגי מפלגת העבודה, וביניהם חבר הכנסת הרצוג - שמפריע לי - - -

ראובן ריבלין: בבקשה, עוד דקה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הבית, מחירה של המלחמה שבה נתונה מדינת ישראל, כבד.

משה כחלון: למרות המצב הביטחוני המעיק, חרף הפיגועים, החזרת אמון המשקיעים בכוחות הגנוזים במשק הישראלי מאותתת על איתנותו.

משה כחלון: מגמת העלייה בהכנסות ממסים, לצד הריסון בהוצאות, מקבלת תאוצה.

משה כחלון: הפסקת הנסיגה הכלכלית היא עובדה מוצקה.

משה כחלון: אנחנו בעיצומו של מפנה מהבטחת הכנסה להבטחת תעסוקה.

משה כחלון: פקק התנועה הגדול שאליו נקלע המשק הישראלי ובו היה תקוע זמן רב, הולך ונפתח, הולך ומשתחרר, ואנחנו כבר מתחילים לנוע בחופשיות לעבר רווחה ועתיד טוב יותר לכולנו.

משה כחלון: רבותי, ממשלת ישראל, המשיכו בדרככם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת משה כחלון, סגן יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת, כי אנחנו רוצים להעלות את זכרו של חבר הכנסת ידידיה בארי, זיכרונו לברכה, שהלך לעולמו.

ראובן ריבלין: לפני ההספדים, אני מבקש בשם הכנסת לברך את השרים ציפי לבני להתמנותה - כפי שהוכרז בתחילת הישיבה - להיות שרת השיכון והבינוי - -

ציפי לבני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: - - לחבר הכנסת גדעון עזרא, שהיה לשר התיירות בנוסף על תפקידו כשר המקשר, ולשר מאיר שטרית, שר התחבורה של מדינת ישראל.

מאיר שטרית: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכם לשבת, כי יש לנו כמה תקלות.

ראובן ריבלין: יש לי גם כמה תקלות בהצבעה ואני אצטרך מונים היום.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, ברשותך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אבקש את תשומת לבכם.

ראובן ריבלין: בסוף השבוע הובא למנוחת עולמים חבר הכנסת לשעבר ידידיה בארי, זיכרונו לברכה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מחברי הכנסת לכבד את זכרו בקימה לדקת דומייה.

ראובן ריבלין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של המנוח.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, שרים, גבירותי ורבותי חברות וחברי הכנסת, אף שכיהן רק קדנציה אחת במשכן, בכנסת השמינית, הותיר ידידיה בארי, זיכרונו לברכה, רושם בבית הזה, גם בשל פעילותו בזירה הציבורית אשר נמשכה גם אחרי עזיבתו את המשכן.

ראובן ריבלין: ידידיה עלה לארץ מגרמניה כילד, יחד עם הוריו, עם אחרוני היהודים שנחלצו ברגע האחרון מציפורני השלטון הנאצי.

ראובן ריבלין: בנעוריו היה חבר בתנועת "הנוער הציוני" וב"בית"ר".

ראובן ריבלין: במלחמת העצמאות נפצע בקרבות, ואחריה למד משפטים באוניברסיטת תל-אביב והוסמך לעורך-דין.

ראובן ריבלין: ידידיה בארי הצטרף למפלגה הליברלית וכיהן מטעמה כחבר סיעת הליכוד בכנסת השמינית, מ-1974 עד 1977.

ראובן ריבלין: הוא היה מראשי האופוזיציה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, שם בלט בבקיאותו המשפטית ובביקורתו על משרד המשפטים ועל פעילות הממשלה.

ראובן ריבלין: הוא היה לוחם אמיתי למען שלטון החוק.

ראובן ריבלין: "מדינה דמוקרטית" – כך אמר – "היא מדינה שבה שורר שלטון החוק.

ראובן ריבלין: ואין החוק יכול לשלוט אלא אם שווה הוא לכול והכול שווים בפניו".

ראובן ריבלין: הוא אמר זאת כשהדברים היו רחוקים מלהיות מובנים מאליהם.

ראובן ריבלין: הוא גם פעל רבות למען איכות הסביבה, כשגם תחום זה לא היה מובן מאליו אז, והוא כיהן כיושב-ראש המועצה הציבורית למניעת רעש וזיהום אוויר.

ראובן ריבלין: אבל בראש ובראשונה היה ידידיה בארי מזוהה עם התנועה למען ארץ-ישראל השלמה.

ראובן ריבלין: הכנסת והזירה הציבורית חסרות דמויות כידידיה בארי, דמויות המתאפיינות בדבקות באידיאולוגיה, במשנה סדורה, במחשבה בהירה וביכולת רב-תחומית.

ראובן ריבלין: ידידיה בארי, זיכרונו לברכה, היה איש של איכות, איש של שליחות.

ראובן ריבלין: תהא נשמתו צרורה בצרור החיים.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: המצב החברתי והכלכלי; ב.

ראובן ריבלין: מצבם הקשה של שירותי הדת והקבורה במדינת ישראל;

ראובן ריבלין: ה.

ראובן ריבלין: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות והמועצות הדתיות;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, בפנינו שש הצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: לצערי הרב קרסה מערכת ההצבעה ויש בה תקלה, ולכן נצטרך לקיים את ההצבעות בהנפת יד.

דליה איציק: הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: אישית, בבקשה.

ראובן ריבלין: כל השש, או אתם מסכימים לעשות הצבעה אחת?

נסים דהן: כל השש.

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש סיעת העבודה, אני מתכוון לעשות כך: לגבי ההצבעה הראשונה, הצבעה אישית; ולאחר מכן נתייעץ.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, אני מצביע על הצעת אי-אמון בממשלה של סיעת העבודה-מימד.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: 20 חתימות הוגשו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, הקואליציה נחושה, היא יכולה לשבת פה.

ראובן ריבלין: כשיימאס לצד אחד, נחליט.

ראובן ריבלין: הצבעה ראשונה, על הצעתה של סיעת העבודה-מימד, בנושא המצב החברתי והכלכלי.

ראובן ריבלין: הצבעת אי-אמון, הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: המזכיר, נא לקרוא את שמות חברי הכנסת.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - נגד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - אינו נוכח ישראל אייכלר - בעד דליה איציק - בעד אפי איתם - נמנע מיכאל איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - נגד אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - נגד נעמי בלומנטל - נגד בנימין בן-אליעזר - בעד אלי בן-מנחם - בעד שלמה בניזרי - בעד דניאל בנלולו - נגד רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - בעד רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד ענבל גבריאלי - נגד מיכאל גורלובסקי - נגד זהבה גלאון - בעד גילה גמליאל - נגד משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - בעד נסים דהן - בעד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - נגד צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - בעד אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - נגד רשף חן - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - נמנע יגאל יאסינוב - נגד שאול יהלום - נגד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - נגד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אילנה כהן - בעד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - בעד יצחק כהן - בעד רן כהן - בעד משה כחלון - נגד חיים כץ - נגד ישראל כץ - נגד אתי לבני - נגד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - נגד דוד לוי - נגד יצחק לוי - נמנע אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - בעד מיכאל מלכיאור - בעד עמרם מצנע - בעד יעקב מרגי - בעד יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - נמנע דני נוה - נגד אורית נוקד - בעד לאה נס - נגד בנימין נתניהו - נגד מרינה סולודקין - נגד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - נגד גדעון עזרא - נגד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - בעד גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - בעד יוסף פריצקי - נגד שמעון פרס - בעד יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - בעד ראובן ריבלין - נגד חיים רמון -

אריה האן: בעד אהוד רצאבי - נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - בעד יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - נגד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - נגד עמרי שרון - נגד יוסי שריד - אינו נוכח יולי תמיר - בעד

ראובן ריבלין: רבותי, קריאה שנייה של שמות אלה שלא הצביעו בקריאה הראשונה.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) דוד אזולאי - בעד רוני בר-און - אינו נוכח אליהו ישי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח יוסי שריד - אינו נוכח

ראובן ריבלין: גברתי יושבת-ראש סיעת העבודה, מייד נכריז על תוצאות ההצבעה.

ראובן ריבלין: אשר לנושא הבא, והוא הצעת ש"ס ויהדות התורה - - -

נסים דהן: אישית.

ראובן ריבלין: אישית?

דליה איציק: כן.

ראובן ריבלין: היו לי חתימות לגביכם, השאלה אם זה לא אותו נושא.

ראובן ריבלין: לפנים משורת הדין – זה אותו נושא.

ראובן ריבלין: אין צורך בחתימות נוספות.

ראובן ריבלין: הנושא הוא אי-אמון.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: האם אנחנו יכולים, גברתי יושבת-ראש סיעות האופוזיציה, בין החמש שנותרו, שלוש הצבעות יחד?

דליה איציק: לא.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: כל אחת בנפרד.

ראובן ריבלין: רק שאלתי.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי: 54 בעד, ארבעה נמנעים, 56 נגד.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ממלא-מקום ראש הממשלה, אדוני, מתחתי אותו, לא התכוונתי.

ראובן ריבלין: לא התכוונתי למתוח אותך.

אהוד אולמרט: אני ספרתי.

ראובן ריבלין: אתה לא סומך.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, הצעת אי-אמון מטעם סיעות ש"ס ויהדות התורה.

ראובן ריבלין: נא לקרוא את השמות.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - נגד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - בעד ישראל אייכלר - בעד דליה איציק - בעד אפי איתם - נמנע מיכאל איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - נגד אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - נגד נעמי בלומנטל - נגד אלי בן-מנחם - בעד בנימין בן-אליעזר - בעד שלמה בניזרי - בעד דניאל בנלולו - נגד רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - בעד רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד ענבל גבריאלי - נגד מיכאל גורלובסקי - נגד זהבה גלאון - בעד גילה גמליאל - נגד משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - בעד נסים דהן - בעד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - נגד צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - בעד אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - נגד רשף חן - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - נמנע יגאל יאסינוב - נגד שאול יהלום - נגד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - נגד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אילנה כהן - בעד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - בעד יצחק כהן - בעד רן כהן - בעד משה כחלון - נגד חיים כץ - נגד ישראל כץ - נגד אתי לבני - נגד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - נגד דוד לוי - נגד יצחק לוי - נמנע אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - בעד מיכאל מלכיאור - בעד עמרם מצנע - בעד יעקב מרגי - בעד יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - נמנע דני נוה - נגד אורית נוקד - בעד לאה נס - נגד בנימין נתניהו - נגד מרינה סולודקין - נגד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - נגד גדעון עזרא - נגד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - בעד גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - בעד יוסף פריצקי - נגד שמעון פרס - בעד יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - בעד ראובן ריבלין - נגד חיים רמון -

אריה האן: בעד אהוד רצאבי - נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - בעד יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - נגד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - נגד עמרי שרון - נגד יוסי שריד - אינו נוכח יולי תמיר - בעד

ראובן ריבלין: קריאה שנייה של אנשים שלא היו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוני בר-און - אנו נוכח אליהו ישי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח יוסי שריד - אינו נוכח

ראובן ריבלין: תודה, נא להגיש לי את התוצאות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חד"ש, יחד ותע"ל רוצים הצבעה ידנית או הצבעה שמית?

רן כהן: הצבעה ידנית.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דניאל בנלולו, נא לבוא הנה, וחבר הכנסת הרצוג כבר עומד לפני.

ראובן ריבלין: אתם תהיו מונים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיהם.

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת שישב במקומו, כדי שלא נתבלבל.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, הצעת אי-אמון מטעם ש"ס ויהדות התורה, להלן התוצאות: ארבעה נמנעים, 54 בעד, 56 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעת ש"ס לא עברה.

נסים דהן: כמעט.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

ראובן ריבלין: תמיד כמעט זה טוב.

אברהם פורז: אם זה היה עובר, מי היה ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: אם ההצעה היתה עוברת, היה אלי ישי ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים, שני המונים – חבר הכנסת דניאל בנלולו וחבר הכנסת יצחק הרצוג, בבקשה.

גדעון סער: אני מבקש הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: בבקשה, הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הקואליציה מבקש הצבעה אישית.

ראובן ריבלין: ובכן, אדוני המזכיר, לקרוא את השמות – הצעת אי-אמון בעניין מדיניותה המדינית, החברתית והכלכלית של הממשלה, מטעם סיעות יחד, חד"ש-תע"ל ובל"ד.

ראובן ריבלין: בבקשה, נא לקרוא שמות.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - נגד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - בעד ישראל אייכלר - בעד דליה איציק - בעד אפי איתם - נמנע מיכאל איתן - נגד אריה אלדד - נמנע בנימין אלון - נמנע טלב אלסאנע - בעד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - נגד אורי יהודה אריאל - נמנע זאב בוים - נגד נעמי בלומנטל - נגד אלי בן-מנחם - בעד בנימין בן-אליעזר - בעד שלמה בניזרי - בעד דניאל בנלולו - נגד רוני בר-און - אינו נוכח רומן ברונפמן - בעד רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד ענבל גבריאלי - נגד מיכאל גורלובסקי - נגד זהבה גלאון - בעד גילה גמליאל - נגד משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - בעד נסים דהן - בעד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - נגד צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - בעד אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - נגד רשף חן - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - אינו נוכח דוד טל - נמנע יגאל יאסינוב - נגד שאול יהלום - נגד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - נגד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אילנה כהן - בעד אליעזר כהן - נמנע אמנון כהן - בעד יצחק כהן - בעד רן כהן - בעד משה כחלון - נגד חיים כץ - נגד ישראל כץ - נגד אתי לבני - נגד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - נגד דוד לוי - נגד יצחק לוי - נמנע אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - בעד מיכאל מלכיאור - בעד עמרם מצנע - בעד יעקב מרגי - בעד יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - נמנע דני נוה - נגד אורית נוקד - בעד לאה נס - נגד בנימין נתניהו - נגד מרינה סולודקין - נגד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - נגד גדעון עזרא - נגד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - בעד גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - בעד יוסף פריצקי - נגד שמעון פרס - בעד יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - בעד ראובן ריבלין - נגד חיים רמון -

אריה האן: בעד אהוד רצאבי - נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - בעד יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - נמנע אילן שלגי - נגד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - נגד עמרי שרון - נגד יוסי שריד - אינו נוכח יולי תמיר - בעד

ראובן ריבלין: נא לקרוא קריאה שנייה של אלה שלא נכחו.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) רוני בר-און - אינו נוכח אחמד טיבי - בעד אליהו ישי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח יוסי שריד - אינו נוכח

ראובן ריבלין: נא להעביר אלי את התוצאות.

ראובן ריבלין: אנחנו נברך ברפואה שלמה את חבר הכנסת יוסי שריד, ותיכף נראה אם הוא יוכל להרכיב ממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לפני שאני קורא את התוצאה, סיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו נמנעה ולא השתתפה בדיון, ולכן לאחר שאקרא את התוצאות יוכל נציגה, חבר הכנסת בני אלון, לומר דברים בשם הסיעה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, התוצאות: נמנעו - 10, 48 הצביעו בעד, 56 נגד.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: החלמה מלאה לשריד, אבל ראש ממשלה בשלב זה הוא לא יוכל להיות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בני אלון, השר לשעבר, יעלה ויבוא ויגיד את דברה של תנועתו.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתאר לי שגם בהצבעה הקרובה בנושא הביטחון והתוכנית המסוכנת של ההתנתקות לא תהיה הפתעה בספירה.

בנימין אלון: ראש ממשלת המיעוט מצליח להטיל אימה על שריו, ועושה זאת בצורה נפלאה.

בנימין אלון: הוא יודע לפטר כשצריך, ושרים שהם נגד תוכנית העקירה של ראש ממשלת המיעוט נכנסים למשמעת כמו שצריך.

בנימין אלון: כי מי צריך מוסדות, משאל וחוקת הליכוד שאומרת שמטרת הליכוד היא לשמור על שלמות המולדת ולפתח את היישובים בכל רחבי ארץ-ישראל - -

יצחק כהן: מה עם המפד"ל?

יצחק כהן: מה עם המפד"ל?

בנימין אלון: - - מי צריך את הדברים האלה כשיש ראש ממשלת מיעוט שיודע להטיל אימה ולשלוט וכולם מפחדים, ואין אחד שמעז להביע מנהיגות הפוכה, אף שהוא יודע שראש הממשלה, ראש ממשלת המיעוט, מוליך את המפלגה שלו ואת העם הזה בכחש.

בנימין אלון: הוא אמר שהוא משיג בתמורה גושי התיישבות, והוא יודע ש-40 שנה, כך הוא אומר, לא יהיה משא-ומתן על הסדר קבע.

בנימין אלון: אבל הוא אמר שהאמריקנים יסכימו לגדר שלו, הגדר שתכלול את אריאל, את גוש-עציון ואת מעלה-אדומים.

בנימין אלון: ראינו את פסיקת בג"ץ ואנחנו יודעים היטב מה יאמרו האמריקנים בביקור שלהם השבוע.

בנימין אלון: אנחנו יודעים מה מפלגת העבודה ושינוי רוצות ואיך הן יובילו אותו לקווי 1967.

בנימין אלון: שום תמורה לא תהיה לאגרה שלכם, לשתיקה הזאת שלכם, ואתם יודעים זאת, וראש הממשלה יודע זאת.

בנימין אלון: שום תמורה לא תהיה למרידה הזאת בערכי ארץ-ישראל, בערכי התורה, להתנתקות מהמסורת.

בנימין אלון: נמצאים פה ארבעה חברי כנסת של המפד"ל, שעומדים להצביע על נושא המשכורות למועצות הדתיות, שהם הובילו.

בנימין אלון: הם הקימו את זה, הם מסרו את נפשם על זה.

בנימין אלון: זאת היתה מפלגה דתית לשם העניין הזה.

בנימין אלון: מה הם יעשו כשעם אחד תוביל את ההצעה הזאת?

בנימין אלון: הם לא יעזו להיות בעדה גם אם הם יודעים כמה רעבים יש במועצות הדתיות שהם הקימו.

בנימין אלון: אבל כך מצליח ראש הממשלה, ממשלת מיעוט, להטיל אימה, לשטות ולכחש, ובאפס מנהיגות נגדית, לשם הוא מגיע.

בנימין אלון: מה נותר מכם, חברי הליכוד, שהייתם באמת תפארת?

בנימין אלון: מה נשאר?

בנימין אלון: מדי פעם אתם עולים ומתנצחים עם המפא"יניקים – כבר אין מפא"י.

בנימין אלון: אתם בזים לפנקס האדום - אבל כבר אין פנקס אדום.

בנימין אלון: מה נשאר מכם, זיכרונות מ"אלטלנה"?

בנימין אלון: הכול פתטי.

בנימין אלון: אתם לא רואים שהוא הורס אתכם?

בנימין אלון: אתם לא רואים שהוא הופך אתכם לבדיחה פתטית?

מגלי והבה: - - -

בנימין אלון: אתם אינכם רואים, אבל הרחוב של הליכוד – הרחוב שבמשאל הראה שהוא לא פוחד מהמנגנון שלכם – הרחוב של הליכוד הראה לראש ממשלת הליכוד שהוא בז להפחדות, שהוא בז לאיומים.

בנימין אלון: הרחוב יעניש אתכם.

בנימין אלון: הרחוב של הליכוד יחפש מפלגה נאמנה לתורת ישראל, לארץ-ישראל, לעם ישראל.

בנימין אלון: אלה לא תהיו אתם, בגלל האיש שמוליך אתכם בכחש וכולכם פוחדים ממנו.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת בני אלון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, האם אדוני מבקש בהינף יד?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מספיק הינף יד.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אנחנו מצביעים בהינף יד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו וחבר הכנסת הרצוג, נא להגיע.

יצחק כהן: הנה, הם הגיעו.

יצחק כהן: הנה המפד"ל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, לא להפריע לי בהצבעה.

ראובן ריבלין: שימו לב, המונים, חברי הכנסת הרצוג ובנלולו, אנחנו נצביע קודם מי בעד, ואתם תמנו, ואז יורידו ונשאל מי נגד.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נצביע על הצעת האי-אמון בשל מדיניותה הכלכלית והחברתית של הממשלה, מטעם סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: בעד הצעת סיעת רע"ם להביע אי-אמון בממשלה – 45

ראובן ריבלין: נמנעים – 8

ראובן ריבלין: 45 בעד, 56 נגד ושמונה נמנעים.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון של סיעת רע"ם לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו נמנעה ולא השתתפה בדיון, ולכן נציג מטעמה רשאי לבוא ולנמק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, אתמול נרצח ויקטור קריידרמן, תושב מבוא-דותן, עולה מרוסיה שבא להקים את ביתו בשומרון, במקום קשה.

אריה אלדד: ויקטור, השם ייקום דמו, היה אולי האיש המוזר משירה של נעמי שמר, שקברנו רק לפני שבוע, האיש שעליו אמרה: "על משכבי בלילות אני שומע קול פעמון גדול ומצלצל: ארץ-ישראל שייכת לעם ישראל.

אריה אלדד: ובקומי אני חוזר וכמו מתפלל: ארץ-ישראל שייכת לעם ישראל.

אריה אלדד: וכך בקול ענות וכך בקול ילל וכך יומם וליל: ארץ-ישראל שייכת לעם ישראל.

אריה אלדד: היא שייכת לו", אדוני ראש הממשלה, "לא כדי להחזיק בה חיל כיבוש או חיל מצב.

אריה אלדד: היא שייכת לו כדי לבנות את בית חלומותיו.

אריה אלדד: וכך בהקיץ ובחלום מדור לדור ומתוך הרגל: ארץ-ישראל שייכת לעם ישראל.

אריה אלדד: איש מוזר, אמרתי, תתבייש.

אריה אלדד: ססמה כל כך ישנה?

אריה אלדד: הרי אתה מחוץ לתחום, מחוץ לקו ובעיקר מחוץ לאופנה.

אריה אלדד: אבל האיש המוזר לא ענה לי.

אריה אלדד: הוא לא ענה.

אריה אלדד: ואז ראיתי מסביב את העשרות ואת המאות ואת האלפים, אנשים כל כך מוזרים, אנשים כל כך יפים, וקולם במקהלה כרעם מתגלגל.

אריה אלדד: ואז, מיושנת ללא תקנה וסנטימנטלית ללא רחם, אמרתי: אנשים מוזרים, לו יהא חלקי עמכם".

אריה אלדד: כך ביקשה נעמי שמר, שקברנו רק לפני שבוע, והכנסת עמדה לזכרה.

אריה אלדד: הערבים שרצחו את ויקטור, השם ייקום דמו, ליד כפר יעבד בדרך למבוא-דותן, בחרו היטב את המקום ואת האיש.

אריה אלדד: לא ויקטור האדם עניין אותם, אלא את תושב מבוא-דותן הם חיפשו, כי הם ידעו שכך יגרמו לך, אדוני ראש הממשלה, לעקור גם את היישוב הזה.

אריה אלדד: הערבים שהבינו מה גרם לך להחליט לברוח מחבל-עזה, ומגנים ומכדים ומחומש ומשא-נור, אומרים: נהרוג עוד יהודי אחד, נהרוג עוד שניים, יברחו גם ממבוא-דותן.

אריה אלדד: לא התושבים נשברים תחת אש, אדוני ראש הממשלה, הם גיבורים.

אריה אלדד: אתה בורח משם, וצודקים הערבים.

אריה אלדד: הם גילו את נקודת התורפה שלך.

אריה אלדד: הם גילו מה יגרום לנו לברוח מעוד ועוד מקומות.

אריה אלדד: ורק עוד דבר אחד, אדוני.

אריה אלדד: בימים האחרונים ראינו, ניטש ריב בין צה"ל למשטרה.

אריה אלדד: אף אחד מהם לא רוצה להיות זה שיעקור ויגרש ויגלה אלפי יהודים מבתיהם.

אריה אלדד: יש לי עצה אליך, אדוני ראש הממשלה, אם אתה מתלבט על מי ראוי להטיל את המשימה הזאת, על מי לפקוד למלא משימה ופקודה כזאת, שדגל שחור של אי-חוקיות ואי-מוסריות מתנופף מעליה.

אריה אלדד: אולי תקים יחידות מיוחדות, אדוני ראש הממשלה.

אריה אלדד: אני בטוח שהרבה ערבים ישמחו להתנדב ליחידות האלה.

אריה אלדד: ואולי בגלל שמחתם זו, אולי בגלל שמחתם זו, אנחנו היום נמנענו מהצבעה על ההצעה הזאת, ולא תמכנו בה, אף שראוי היה להביע אי-אמון בממשלה גם בשאלה הזאת.

ראובן ריבלין: האם אדוני מוכן לחזור בו מהצעתו לראש הממשלה?

אריה אלדד: אני מוכן לחזור מכל הצעה שלי.

ראובן ריבלין: אני מציע שאדוני יחזור בו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלדד מסכים לחזור מהחלק האחרון של דיבורו בקשר להצעתו לראש הממשלה בדבר אותם כוחות שיהיו אלה אשר חלילה יפנו אנשים מארץ-ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, כשאדוני יהיה פה לא יחזור בו.

ראובן ריבלין: הוא חזר בו.

ראובן ריבלין: אני חושב שהוא עשה זאת בשום שכל ודעת.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: הצעת אי-אמון של סיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו.

ראובן ריבלין: האם אתם רוצים בהנפת יד?

ראובן ריבלין: הרמת יד.

ראובן ריבלין: הצבעה שמית אתה רוצה?

ראובן ריבלין: הצבעה שמית - הצעת אי-אמון של סיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו: מדיניותה של הממשלה בתחום הביטחון.

ראובן ריבלין: המזכיר, נא לקרוא שמות.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - נגד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - נמנע זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - בעד ישראל אייכלר - בעד דליה איציק - נמנעת אפי איתם - בעד מיכאל איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - נמנע אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - נגד אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - נגד נעמי בלומנטל - נגד בנימין בן-אליעזר - נמנע אלי בן-מנחם - נמנע שלמה בניזרי - בעד דניאל בנלולו - נגד רוני בר-און - נגד רומן ברונפמן - נמנע רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - נמנע עזמי בשארה - נמנע ענבל גבריאלי - נגד מיכאל גורלובסקי - נגד גילה גמליאל - נגד זהבה גלאון - נמנעת משה גפני - בעד עבד-אלמאלכ דהאמשה - נמנע נסים דהן - בעד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - נגד צחי הנגבי - נגד צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - נמנע מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - נמנע מתן וילנאי - נמנע יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - נמנע אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - אינו נוכח רשף חן - נגד ואסל טאהא - נמנע אחמד טיבי - נמנע דוד טל - נמנע יגאל יאסינוב - אינו נוכח שאול יהלום - נגד אליהו ישי - אינו נוכח אהוד יתום - נגד דני יתום - נמנע איתן כבל - נמנע אילנה כהן - בעד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - בעד יצחק כהן - בעד רן כהן - נמנע משה כחלון - נגד חיים כץ - נגד ישראל כץ - נגד אתי לבני - נגד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - נגד יצחק לוי - בעד דוד לוי - נגד אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - נמנע עסאם מח'ול - נמנע מיכאל מלכיאור - נמנע עמרם מצנע - נמנע יעקב מרגי - בעד יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - אינו נוכח דני נוה - נגד אורית נוקד - נמנעת לאה נס - נגד בנימין נתניהו - נגד מרינה סולודקין - נגד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - נמנע גדעון סער - נגד גדעון עזרא - נגד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - נמנע גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - בעד יוסף פריצקי - נגד שמעון פרס - נמנע יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - בעד ראובן ריבלין - נגד חיים רמון -

אריה האן: נמנע אהוד רצאבי - נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - נמנע יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - נגד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - נגד עמרי שרון - נגד יוסי שריד - אינו נוכח יולי תמיר - נמנעת

ראובן ריבלין: לקרוא קריאה שנייה.

ראובן ריבלין: יש לפחות אחד באולם שלא היה קודם.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יחיאל חזן - אינו נוכח יגאל יאסינוב - נגד אליהו ישי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת מיכאל נודלמן - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח יוסי שריד - אינו נוכח תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק מבקשת לשנות את ההצבעה.

דליה איציק: אני בעד.

ראובן ריבלין: את בעד?

ראובן ריבלין: מה קרה, טעית בקריאה?

ראובן ריבלין: אני לא משנה את הצבעתך, כדי שלא יהיה תקדים.

ראובן ריבלין: זה תוך כדי הצבעה, מה זה משנה?

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: כשאדוני מצביע, והאור עדיין דולק, הוא יכול לשנות את הצבעתו.

ראובן ריבלין: בסדר, אין בעיה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת דליה איציק מודיעה שהיא שינתה את הצבעתה.

ראובן ריבלין: אני לא משנה את התוצאה.

ראובן ריבלין: מה זה משנה, נו, היא שינתה את הצבעתה.

ראובן ריבלין: אם הייתי חושב שזה דרמטי הייתי משנה.

ראובן ריבלין: זה לא דרמטי בכלל.

ראובן ריבלין: תאמין לי, האוזן שלי כל כך מוזיקלית שאפילו אני קלטתי שאין פה הפרשים דרמטיים.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה לקבוע תקדים במקום שלא נחוץ.

ראובן ריבלין: לכן, הדברים הם כל כך פשוטים, תאמינו לי, כשאני אומר דבר, אני מסתכל על ג'ומס.

ראובן ריבלין: אם הוא לא עושה ככה, אני יודע שאני צודק.

ראובן ריבלין: לא שיניתי את ההצבעה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, בעד – 26, נגד – 56, 31 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, הצעת האי-אמון האחרונה, של עם אחד, לפני שאנחנו ממשיכים בסדר-היום: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות.

ראובן ריבלין: גם זו הצבעה שמית.

ראובן ריבלין: אדוני, קבענו שהיא שמית.

ראובן ריבלין: ההצבעה הראשונה קבעה זאת.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון מטעם עם אחד בנושא הכלכלי: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) קולט אביטל - בעד רוחמה אברהם - נגד יולי-יואל אדלשטיין - נגד יעקב אדרי - נגד אהוד אולמרט - נגד חיים אורון - בעד זבולון אורלב - נגד דוד אזולאי - בעד ישראל אייכלר - בעד דליה איציק - בעד אפי איתם - אינו נוכח מיכאל איתן - נגד אריה אלדד - בעד בנימין אלון - בעד טלב אלסאנע - בעד אלי אפללו - נגד גלעד ארדן - נגד אורי יהודה אריאל - בעד זאב בוים - נגד נעמי בלומנטל - נגד אלי בן-מנחם - בעד בנימין בן-אליעזר - בעד שלמה בניזרי - בעד דניאל בנלולו - נגד רוני בר-און - נגד רומן ברונפמן - בעד רוני בריזון - נגד ויקטור בריילובסקי - נגד מוחמד ברכה - בעד עזמי בשארה - בעד ענבל גבריאלי - נגד מיכאל גורלובסקי - נגד זהבה גלאון - בעד גילה גמליאל - נגד משה גפני - אינו נוכח עבד-אלמאלכ דהאמשה - בעד נסים דהן - בעד חמי דורון - נגד אברהם הירשזון - נגד צחי הנגבי - אינו נוכח צבי הנדל - בעד יצחק הרצוג - בעד מגלי והבה - נגד אבשלום וילן - בעד מתן וילנאי - בעד יצחק וקנין - בעד נסים זאב - בעד ג'מאל זחאלקה - בעד אליעזר זנדברג - נגד יחיאל חזן - אינו נוכח רשף חן - נגד ואסל טאהא - בעד אחמד טיבי - בעד דוד טל - בעד יגאל יאסינוב - נגד שאול יהלום - נגד אליהו ישי - אינו נוכח

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, אבקש לא להפריע בזמן ההצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אהוד יתום - נגד דני יתום - בעד איתן כבל - בעד אילנה כהן - בעד אליעזר כהן - בעד אמנון כהן - בעד יצחק כהן - בעד רן כהן - בעד משה כחלון - נגד חיים כץ - נגד ישראל כץ - נגד אתי לבני - נגד ציפי לבני - נגד לימור לבנת - נגד דוד לוי - נגד יצחק לוי - אינו נוכח אילן ליבוביץ - נגד יעקב ליצמן - בעד עוזי לנדאו - נגד יוסף לפיד - נגד גאלב מג'אדלה - בעד עסאם מח'ול - בעד מיכאל מלכיאור - בעד עמרם מצנע - בעד יעקב מרגי - בעד יהודית נאות - אינה נוכחת משולם נהרי - בעד מיכאל נודלמן - אינו נוכח דני נוה - נגד אורית נוקד - בעד לאה נס - נגד בנימין נתניהו - נגד מרינה סולודקין - נגד ניסן סלומינסקי - נגד אפרים סנה - בעד גדעון סער - נגד גדעון עזרא - נגד מל פולישוק-בלוך - נגד אברהם פורז - נגד אופיר פינס-פז - בעד גילה פינקלשטיין - נגד מאיר פרוש - אינו נוכח יוסף פריצקי - נגד שמעון פרס - בעד יאיר פרץ - בעד עמיר פרץ - בעד איוב קרא - נגד אברהם רביץ - בעד ראובן ריבלין - נגד חיים רמון - בעד אהוד רצאבי - נגד מיכאל רצון - נגד אברהם בייגה שוחט - בעד יובל שטייניץ - נגד מאיר שטרית - נגד יורי שטרן - בעד אילן שלגי - נגד סילבן שלום - אינו נוכח שלום שמחון - אינו נוכח אריאל שרון - נגד עמרי שרון - נגד יוסי שריד - אינו נוכח יולי תמיר - בעד אני חוזר בקריאה שנייה: אפי איתם - בעד משה גפני - בעד צחי הנגבי - נגד יחיאל חזן - אינו נוכח

ראובן ריבלין: חברי הכנסת מש"ס, כל פעם שקוראים בשמו של אלי ישי, אתם קוראים קריאות הידד.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני אוציא אתכם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אני יודע לספור בלי שאני סופר.

אריה האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) אליהו ישי - אינו נוכח יצחק לוי - אינו נוכח יהודית נאות - אינה נוכחת מיכאל נודלמן - אינו נוכח מאיר פרוש - בעד שלום שמחון - אינו נוכח סילבן שלום - אינו נוכח יוסי שריד - אינו נוכח

ראובן ריבלין: אני מבקש לשבת.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, וימבלדון נגמרה אתמול, נא לשבת.

קריאה: צריך שובר שוויון.

ראובן ריבלין: צריך להיות בזמן הנכון ובמקום הנכון.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: 56 בעד, 56 נגד.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: גם אלי ישי, שאנחנו מנחמים אותו באבלו הכבד במות אביו, לא יהיה המועמד לראשות הממשלה בשלב זה.

ראובן ריבלין: רבותי, מי שרוצה להביע את קורת רוחו או את מורת רוחו, שיעשה את זה בחוץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, אני מתנצל בהתנצלות רבה, לא, אלי ישי לא יהיה ראש ממשלה, אתה לא תהיה ראש ממשלה בשלב זה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/99; "דברי הכנסת", חוב' ל"ב, עמ' 13173; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה) (תיקון מס' 11) - הצבעה בלבד.

חיים אורון: צריך להודיע שההסתייגות בפנים.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אברהם הירשזון, יודיע עכשיו אם הוא מושך את הצעת החוק, או מבקש להצביע על הצעת החוק עם ההסתייגות של חבר הכנסת אורון שנתקבלה.

ראובן ריבלין: מוצע להאריך עד סוף שנת המס 2004 את הוראת השעה המעניקה פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירה, עם ההסתייגות של חבר הכנסת אורון וקבוצת חברי כנסת מסיעת מרצ שנתקבלה.

אברהם הירשזון: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ביקשנו למשוך את ההצעה לאחר ההצבעה בקריאה השנייה, ועתה היא מועלית שוב למליאה עם ההסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת.

אברהם הירשזון: אני מבקש להעמיד להצבעה את ההצעת החוק עם ההסתייגות של חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: תסביר מה אומרת ההסתייגות.

אברהם הירשזון: ההסתייגות לא אומרת שום דבר לגבי השנה.

ראובן ריבלין: ההסתייגות אומרת שמדובר רק לגבי החצי השנה הקרובה.

ראובן ריבלין: ההצעה עתה היא על דעת כולם.

ראובן ריבלין: נצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת החוק, לרבות ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד החוק - רוב

ראובן ריבלין: חוק מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה מהשכרת דירת מגורים) (הוראת שעה)

ראובן ריבלין: אני קובע שברוב מוחלט של הקולות, למעט התנגדות של חבר הכנסת פינס, הצעת החוק עברה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: [מס' מ/92; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 11376; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, רבותי השרים, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74), התשס"ד-2004, הצעת חוק מטעם הממשלה.

שאול יהלום: סעיף 297א לחוק הביטוח הלאומי קובע, כי סכום גמלה ששילם המוסד לביטוח לאומי באיחור יעודכן בשיעור עליית המדד שפורסם לאחרונה לפני מועד התשלום, לעומת המדד שפורסם בחודש שבעדו היתה הגמלה צריכה להשתלם.

שאול יהלום: סעיף 297ב לחוק הביטוח הלאומי קובע, כי כאשר המוסד לביטוח לאומי מנכה מקדמה ששילם או סכום אחר שיש לנכותו, סכום הניכוי מעודכן בשיעור עליית המדד שפורסם לאחרונה לפני החודש שבו מבוצע הניכוי, לעומת המדד שפורסם לאחרונה לפני החודש שבו שולמו המקדמה או התשלום שבגינו מבוצע הניכוי.

שאול יהלום: מטרת החוק היא לבטל את הפער של חודש בדרך חישוב ההצמדה לגמלה שהמוסד לביטוח לאומי משלם באיחור, לאותה דרך של חישוב ההצמדה של החזר תשלום המשולם למוסד.

שאול יהלום: כתוצאה מהפרש זה יכול שיקרה, שבעת שהמוסד נדרש לערוך חישוב בדבר הצורך לשלם או לגבות הפרשים מזכאי גמלה, כאשר סכום הגמלה וסכום המקדמה ששולמה הם זהים, תיווצר בכל זאת יתרה חיובית או שלילית, וזאת רק כתוצאה מההבדל הקיים בשיטות ההצמדה למדד הקבועות בסעיפים 297א ו-297ב.

שאול יהלום: אי לכך מציעה הממשלה לבטל את ההבדל הקיים בשיטות ההצמדה ולקבוע כי שיטת ההצמדה בנוגע לניכויים תתוקן ותחושב בצורה זהה לזו הנהוגה לגבי גמלאות המשולמות באיחור.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, במהלך דיוני הוועדה פנתה הוועדה למרכז המחקר והמידע של הכנסת – הממ"מ - בבקשה לבדוק אם התיקון אכן ייטיב עם המבוטחים.

שאול יהלום: קביעת כלכלני מרכז המחקר היתה, כי התיקון ייטיב עם המבוטחים בזמנים שבהם השינוי במדד הוא חיובי.

שאול יהלום: לפי ההיסטוריה - בארצנו על-פי רוב המדד עולה.

שאול יהלום: כיוון שכך, מדובר בהצעה המביאה על-פי ההסתברות - מצד אחד אחידות באופן החישוב, ולפי ההסתברות שאמרתי, על-פי רוב היא תיטיב עם ציבור המבוטחים.

שאול יהלום: הצעת החוק מוגשת בצירוף הסתייגויות.

שאול יהלום: אני מציע, כמובן, לאשר את הצעת החוק כנוסח הוועדה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ראובן ריבלין: רוב ההסתייגויות הן הסתייגויות דיבור.

שאול יהלום: אני מקווה כך.

שאול יהלום: זה כמובן גם המקום להודות לכל סגל הוועדה שעסק בעניין, לייעוץ המשפטי, למנהלת וילמה מאור, ליועצת המשפטית ג'ודי וסרמן ולכל סגל הוועדה.

שאול יהלום: כמובן, אני רוצה להדגיש הדגשה מיוחדת, על-פי בקשת היושב-ראש, תודה לכל צוות הוועדה ולכל הפקידות, הקבועות ואלה שתהיינה קבועות.

שאול יהלום: כמו כן אני רוצה להודות לממ"מ, שעשה כאן עבודת מחקר, ואני, כחבר הכנסת שכיהן הרבה קדנציות בלי הממ"מ, יכול לומר שתרומתו לעבודתנו ניכרת וטובה, ואני מברך אותם.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שההסתייגויות הן לדיבור, ואני מקווה שאחריהן נוכל להצביע על הצעת החוק.

שאול יהלום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: קבוצת אורון, האם אדוני רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: ידבר על כל ההסתייגויות יחד.

ראובן ריבלין: לאחר מכן – אני לא רואה אף אחד מהמסתייגים באולם.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נצביע בעד החוק הזה.

חיים אורון: בחוק הזה הקצבה באמת צמודה למדד, אבל, אם חברי הכנסת לא יודעים, במסגרת חוק ההסדרים - אדוני, אתה עכשיו שר התחבורה, אבל עד עכשיו היית שר האוצר והיית אחראי לזה, קצבאות הביטוח הלאומי מוצמדות עכשיו למדד, ולא לשכר הממוצע במשק.

חיים אורון: יש נתונים של אותו מכון, שיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה מביא, ושל הרבה מכונים אחרים, ובעיקר של הביטוח הלאומי, שאם התהליך הזה היה מתרחש לאורך השנים, הקצבאות היו נשחקות במחצית.

חיים אורון: לאורך שנים השכר הממוצע במשק מקדים את עליות המדד, כי בסופו של דבר קיים תהליך מתמשך, חבר הכנסת רביץ, של העלאת השכר הממוצע במשק.

חיים אורון: מה אמרנו כל השנים?

חיים אורון: גם קצבת הזיקנה, גם קצבת הילדים וגם קצבאות הנכות אינן מספר קבוע, שאסור שיישחק, אלא מספר מסוים שמשתנה עם השכר הממוצע.

חיים אורון: כאשר רמת החיים של האוכלוסייה כולה, בממוצע שלה, עולה, גם הזכאים לקצבאות זכאים לכך שקצבתם תשתנה באותו שיעור.

חיים אורון: מה עשו בחוק ההסדרים האחרון?

חיים אורון: ביטלו את המדד הזה.

חיים אורון: הנתונים הוגשו לכנסת.

חיים אורון: המשמעות של זה היא שחיקה משמעותית בקצבאות הביטוח הלאומי.

חיים אורון: אז אם מתקנים בנקודה אחת, אדוני יושב-ראש הוועדה – ואגב, אני בטוח ששר הרווחה, חבר מפלגתך, מסכים אתי במאה אחוז – אם מתקנים בנקודה אחת, זה רק מחריף את הבעיה הגדולה שקיימת בכל הקצבאות.

חיים אורון: אלה הסכומים הגדולים; אלה עשרות אלפי האנשים שנזקקים לקצבאות האלה.

חיים אורון: הקצבאות האלה, כולן, צמודות למדד המחירים לצרכן ולא לשכר הממוצע במשק.

חיים אורון: זו אחת ההחלטות היותר משמעותיות בשחיקתה של מדיניות הרווחה במדינת ישראל.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: יש הסתייגויות של חברי הכנסת עזמי בשארה וג'מאל זחאלקה – שאינם נוכחים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מוחמד ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק מתקנת משהו בחוק הביטוח הלאומי, וזה חשוב.

מוחמד ברכה: היום היה דיון בוועדת הכספים בנושא המעקב אחר ביצוע החוק שנחקק לפני כמה שבועות בכנסת, להסדרת תשלומי השכר של עובדי הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: הסתבר – מה שכל שכל ישר היה יכול לצפות, אבל בלהט ובלחץ אותם ימים, והצורך לחוקק חוק שהובטח שהוא יפתור את בעיית המשכורות באופן מיידי, ויתרנו ומחלנו על הרבה מההערות וההסתייגויות שרצינו להכניס לחוק.

מוחמד ברכה: אני מדבר עלינו, חברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה בוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: וראו זה פלא, רק שבועות ספורים עברו מאז, והדברים אינם מתקדמים.

מוחמד ברכה: מסתבר שהחוק, שנחקק כדי לפתור מצוקה של עובדי הרשויות, מנוצל על-ידי משרד הפנים ומשרד האוצר כשוט, כדי לסחוט ולהכריע את הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: עצם ההתניה, שאין משלמים משכורות אלא בתנאי שמבצעים או שמציעים תוכנית הבראה, לדעתי היא דבר בלתי חוקי בעליל.

מוחמד ברכה: כי אדם שעבד ומילא את תפקידו על-פי מה שנדרש במטלות עבודתו, זכאי למשכורת בלי שום התניה.

מוחמד ברכה: גם אם תוכנית ההבראה תביא בסופו של דבר לפיטוריו, הדבר אינו שולל ממנו את הזכות למשכורת על עבודתו בימים שבהם פעל כדת וכדין.

מוחמד ברכה: יוצא שהיינו עדים לפארסה ולמעשה של רמאות ושל הפרת אמונים בממשלה כלפי ועדה פרלמנטרית, כלפי ועדת הכנסת, כלפי הכנסת בכלל, ובעיקר כלפי הציבור שניזוק ושזקוק לאותן משכורות.

מוחמד ברכה: למה אני מקשר את זה עם הביטוח הלאומי?

מוחמד ברכה: מסיבה אחת: שתי הצעות נדונו אז, בזמן שניסינו לטפל במשבר של העובדים, שאגב, לא נפתר גם עכשיו.

מוחמד ברכה: אחת ההצעות היתה הצעת חוק שהעליתי כאן; חשבתי, עם חברי לסיעה חבר הכנסת מח'ול וחבר הכנסת טיבי, שיש מקום להפריש את המשכורות לקרן מיוחדת ולא לשים אותן באותה ג'ורה, באותו בור בלי תחתית של תקציבי הרשויות.

מוחמד ברכה: ואומנם, כל המשכורות היו נבלעות בתוך הגירעון של הרשויות, וחשבנו שצריך לייעד למשכורות קרן מיוחדת, כדי שהמועצה או הרשות המקומית תמשיך לתפקד.

מוחמד ברכה: ההצעה השנייה, וגם היא הועלתה אז, ואני חושב שהיא חשובה לא פחות ועניינית לא פחות, היתה, שאם המוסד לביטוח לאומי נדרש לעזור לאנשים במצוקה קשה, לאנשים ללא עבודה או עם משכורת נמוכה, ומשלמים להם השלמת הכנסה והבטחת הכנסה, למה שהמוסד לביטוח לאומי לא ייכנס בעובי הקורה – לא כשיש אנשים שלא עובדים ומקבלים דמי אבטלה, לא שמקבלים מעט ורוצים השלמת הכנסה, אלא עובדים שממלאים את תפקידם כדת וכדין והמשכורת שלהם בימים רגילים אמורה לספק אותם והם אינם מקבלים אותה.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום לחשוב – היות שהחוק הזה סורס על-ידי הממשלה, על-ידי משרד הפנים ועל-ידי משרד האוצר – יש מקום לבחון את האפשרות שעובדים ברשויות מקומיות ובמוסדות ציבור, עובדי המדינה, ולא רק הם, אלא כל העובדים שאינם מקבלים את משכורותיהם, יהיו זכאים לקבל את סכום המשכורת שלהם מהביטוח הלאומי, בתנאי שתהיה התחייבות של המועצה המקומית, שכשתושלם תוכנית ההבראה יוחזרו הכספים ששולמו בגין משכורות העובדים.

מוחמד ברכה: אז, אני חושב, לא ייגרם נזק לביטוח הלאומי, ובהחלט ייעשה צדק עם אותם עובדים.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום לכך שהכנסת תיתן את דעתה על הנושא הזה.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת יש בה צד חיובי, שנביא אותו בחשבון, אבל בכל זאת אי-אפשר היום להתייחס לנושאים חברתיים-כלכליים בלי לעמוד לרגע על ההכרזות של בנק ישראל והקריאה לקצץ קצת בביטחון, להקדיש תקציבים לשכבות החלשות, לעניים, לקשישים, למקבלי הקצבאות.

עסאם מח'ול: נשאלת השאלה: מה קרה שפתאום בנק ישראל מתעורר?

עסאם מח'ול: האם זה באמת כפי שהשתמע מדברים שנאמרו מעל הבמה היום, שהתעוררו הרחמים, או שפתאום גילו את עומק המתקפה על השכבות החלשות?

עסאם מח'ול: אני לא חושב שזאת הסיבה.

עסאם מח'ול: בסופו של דבר בנק ישראל עדיין ניגש בגישה כלכלית, גישה שמנסה להגן על המדיניות או להוציא לפועל את המדיניות הניאו-ליברלית שמובילה הממשלה הזאת בשדרותיה.

עסאם מח'ול: מה גילה בנק ישראל?

עסאם מח'ול: הוא גילה שכאשר מנהלים מדיניות דורסנית כזאת, קפיטליסטית בוטה, ניאו-שמרנית, כפי שהיינו עדים לה תחת שרביטו של שר האוצר נתניהו, פוגעים פגיעה כל כך קשה גם בשכבות החלשות וגם בשכבות הביניים, עד שהיא כמעט מחסלת את כוח הקנייה של הציבור בישראל, והיא פוגעת בסופו של דבר בצורה מעגלית בבעלי ההון, ובעלי ההון הם הכתובת שמעניינת את הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת מבטיחה לנו כל יום צמיחה ומציגה לנו כמה צמיחה יש בכלכלה הישראלית, כמה צמיחה עוברת על המשק הישראלי כיום.

עסאם מח'ול: אולי יש צמיחה, אבל זאת צמיחה של בצל בסופו של דבר, צמיחה עם הראש למטה ועם הרגליים למעלה.

עסאם מח'ול: זאת צמיחה שאיננה יכולה להעלות למעלה את רוב הציבור במדינת ישראל, אלא היא תמשיך להיות צמיחה של שכבה דקה ביותר, של האלפיון העליון, שנהנה מהעוני, מהאבטלה של האחרים ומהאומללות של החברה כולה.

עסאם מח'ול: בוועדה לקידום מעמד הילד דנו היום בקריסה של שירותי הרווחה בעיר לוד.

עסאם מח'ול: דיברנו על כ-600 ילדים בסיכון גבוה בעיר לוד, שאין מי שיטפל בהם.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על עיר שראש הממשלה אריאל שרון בעצמו אמר שהוא לוקח אותה על עצמו, שהוא לוקח לאחריותו את העיר הזאת.

עסאם מח'ול: אז, כשהוא הודיע את ההודעה הזאת, שאלתי אם זה איום.

עסאם מח'ול: מתברר שזה היה איום.

עסאם מח'ול: אנחנו בעיר שהיא תחת אחריותו של ראש הממשלה, שמוביל את המדיניות הכלכלית-החברתית של מדינת ישראל כמו שהוא מוביל את המדיניות המדינית והביטחונית.

עסאם מח'ול: הוא מוביל לקריסה טוטלית.

עסאם מח'ול: זה מה שאנחנו עדים לו היום ורואים בלוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול, הואיל ויש לי בעיה, אתה יכול להמשיך לדבר.

ראובן ריבלין: זמנך כבר עבר, אבל אני נותן לך להמשיך לדבר, כי אני צריך לברר משהו.

עסאם מח'ול: אני אסיים בנאום של שר הביטחון, שעמד כאן על הבמה ונאם, בתשובה על הצעת אי-אמון, נאום ריק מתוכן, נאום שהסתפק בלהיות ספירת דם – כמה דם נשפך מהצד הזה, כמה דם נשפך מהצד ההוא, כמה דם יכולים לשפוך, כדי להביא סטטיסטיקה כזאת שכאילו תוביל למסקנה שהמדיניות הבוטה, הדורסנית, הרצחנית של הכיבוש, היא זאת שהובילה לירידה בפיגועים בתוך ישראל.

עסאם מח'ול: זה ניסיון להוליך שולל את הציבור.

עסאם מח'ול: בסופו של דבר יש עמדה, יש מאבק גם בזירה הפלסטינית, גם בחברה הפלסטינית, נגד הפיגועים באזרחים, וזה מה שהוביל לירידה ולשינוי כיוון.

עסאם מח'ול: וחשוב שגם הציבור בישראל ידע, שיש השפעה למאבק כזה, ולכן גם הפיגועים והפגיעה באזרחים במדינת ישראל ירדו.

עסאם מח'ול: צריך להגיד את האמת ולא לנסות להמציא מסקנות שיצדיקו בסופו של דבר את מדיניות הדמים של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: גם אתה רוצה לנמק הסתייגות?

ראובן ריבלין: בבקשה.

מאיר פרוש: - - -

אחמד טיבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: יש חברי כנסת שבאים לעבודה ויש חברי כנסת עובדים, חבר הכנסת פרוש, זה ההבדל.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני יודע שזה נושא שמעניין אותך.

אחמד טיבי: שוב אירוע של השפלה בשדה התעופה בן-גוריון.

אחמד טיבי: עורך-דין ערבי שהזדהה, לא בכניסה לשדה, הוא לא נוסע.

ראובן ריבלין: ערבי ישראלי?

אחמד טיבי: אזרח ישראלי, חבר לשכת עורכי-הדין.

אחמד טיבי: הוא עורך-דין.

אחמד טיבי: הוא הזדהה, הוא נתן תעודה, ובכניסה, ב"בוטקה", בחוץ, בשער, במקום שעוצרים את המכוניות של ערבים.

מאיר פרוש: איך קוראים לו?

אחמד טיבי: מ'.

אחמד טיבי: הוא הזדהה, אחר כך אמרו לו: רד מהאוטו - הוא ירד מהאוטו.

אחמד טיבי: תפתח מנוע – פתח מנוע.

אחמד טיבי: תפתח בגאז' – פתח בגאז'.

אחמד טיבי: אחר כך אמרו לו: רד מהרכב – ירד מהרכב.

אחמד טיבי: אמרו לו: תן את המפתחות והפלאפון.

אחמד טיבי: עורך-דין, אדוני היושב-ראש, אמרו לו: תן את המפתחות והפלאפון.

אחמד טיבי: הוא נתן את המפתחות, לא נתן את הפלאפון, כי הוא השתמש בפלאפון.

אחמד טיבי: אחר כך אמרו לו: תחכה בצד.

אחמד טיבי: מה זאת התעודה הזאת של לשכת עורכי-הדין?

אחמד טיבי: וכן הלאה.

אחמד טיבי: הוא הסביר להם שזאת תעודה, יש לה סטטוס, יש לה מעמד, תמונה, תעודת זהות, כתובת, שם.

אחמד טיבי: אחרי חמש דקות הגיע עוד בודק, הוא שאל אותו אותן שאלות, ואמר לו: תחכה בצד.

אחמד טיבי: אחרי עשר דקות הגיע עוד בודק, השלישי, הוא שאל אותו אותן שאלות, ואמר לו: תחכה בצד, בשמש.

אחמד טיבי: אחרי חמש דקות הגיע הרביעי, הוא שאל אותן שאלות, ואמר לו: תחכה בצד.

אחמד טיבי: אחרי חמש דקות הגיע החמישי.

אחמד טיבי: חמישה בודקים, אדוני, שאלו אותן שאלות, ואמרו לו: תחכה בצד, בשמש.

אחמד טיבי: אחר כך ביקשו ממנו להיכנס לחדר הצדדי - -

מאיר פרוש: הבודקים נשארו אתו?

אחמד טיבי: - - תוריד את האבזם, את החגורה.

אחמד טיבי: הוא הוריד.

אחמד טיבי: אחר כך אמרו לו: תוריד נעליים, ואז הוא התעצבן.

אחמד טיבי: הוא הרים טלפון אלי.

אחמד טיבי: אמרתי לו שאין צורך להוריד בגדים.

אחמד טיבי: התקשרתי לגבי אופיר, מנכ"ל רשות שדות התעופה, אחרי שתי דקות הוא שוחרר.

אחמד טיבי: פתאום אין צורך בבדיקה ביטחונית, אין צורך בחמישה אנשים.

אחמד טיבי: הוא שוחרר.

צבי הנדל: אוי ואבוי אם ימהרו אתו.

אחמד טיבי: יש דברים שלא קשורים בדעה פוליטית, חבר הכנסת הנדל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, מדובר באזרח ישראלי.

ראובן ריבלין: אתה לא נגד אזרחי ישראל.

צבי הנדל: צריך להיות ענייני.

צבי הנדל: אם הוא זקוק לבדיקה – הוא זקוק לבדיקה.

צבי הנדל: אם לא, אוי ואבוי שחבר כנסת צריך להתערב.

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: זה גם מה שאני אומר.

ראובן ריבלין: אבל חברי כנסת נמצאים בשביל להתערב גם כאשר עושים - - -

אחמד טיבי: זה גם מה שאני אומר.

אחמד טיבי: חמישה אנשים באו ובדקו.

אחמד טיבי: מדובר באזרח ישראלי, חבר לשכת עורכי-הדין.

אחמד טיבי: הוא גם הזדהה ונתן תעודה ופתח את הבגאז' ופתח את המנוע ונתן להם את המפתחות.

אחמד טיבי: אחר כך, בסופו של דבר, אחרי שהרגישו שמישהו התערב, הגיע הממונה על הביטחון, ואז שואל אותו עורך-הדין: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

אחמד טיבי: מילא, ביקשתם ממני להישאר בשמש כמעט חצי שעה, אבל למה את המפתחות לקחתם ואת הפלאפון?

אחמד טיבי: אז הסבירו לו: את המפתחות על מנת שאתה לא תיכנס ולא תברח.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש - -

ראובן ריבלין: כן, בבקשה.

אחמד טיבי: - - הוא שאל את הממונה על הביטחון שהגיע למקום: אבל למה לקחתם את המפתחות של הרכב?

אחמד טיבי: אמר לו: על מנת שלא תברח.

אחמד טיבי: ולמה ביקשתם את הפלאפון?

אחמד טיבי: הוא אמר לו: אתה יכול, אם אנחנו חושדים בך, לפתוח את הפלאפון, ובלחיצה אחת לפוצץ לנו את כל המקום.

ראובן ריבלין: תשמע.

ראובן ריבלין: הטכנולוגיה מאפשרת היום - - -

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: אני אומר:

ראובן ריבלין: החשד הוא חשד גם לגבי ולגבי כל אחד שאתה לא מכיר אותו.

ראובן ריבלין: אפשר היום בהפעלה מרחוק - טלפון הוא מכשיר מאוד מסוכן.

ראובן ריבלין: הרי אני לא צריך לספר לאדוני - - -

אחמד טיבי: האם אדוני טוען שכל עורך-דין ערבי - -

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

אחמד טיבי: - - הוא פצצה מתקתקת?

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

ראובן ריבלין: אני רק אומר - כל טלפון הוא מכשיר מסוכן.

אחמד טיבי: לאחר מכן הגיע, אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: תראה, צריך לבדוק כל אחד באותה מידה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: הסצנה הזאת נראית סבירה?

ראובן ריבלין: לא, כל החיים שלנו לא סבירים.

ראובן ריבלין: כל החיים שלנו לא סבירים, אבל - - -

חיים אורון: - - -

אחמד טיבי: לא, זה מעניין אותי יותר.

ראובן ריבלין: - - - אבל אחרי שהוא הזדהה והדברים האלה, לא צריך - - -

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: אחר כך הגיע מישהו, גם כן עובד רשות שדות התעופה, והוא אמר לו בגילוי לב: אם היית עורך-דין יהודי, הדבר הזה לא היה מתבצע.

אחמד טיבי: אני מסתפק בדברים האלה.

אחמד טיבי: תודה.

ראובן ריבלין: כן, רע מאוד.

ראובן ריבלין: באמת חיינו כאן הופכים להיות בלתי נסבלים בגלל כל האירועים שמפילים עלינו כל מיני תופעות.

ראובן ריבלין: התופעה הזאת לא טובה, אבל אתם יודעים - פעמים רבות למשל אפילו לכניסה לכנסת, היו רבים מהאנשים שיכולים היו להיכנס לכנסת בנקל.

ראובן ריבלין: היום אנחנו מחויבים להקפיד הקפדה יתירה ולא להכניס כלי רכב.

ראובן ריבלין: לא חלילה יהודים או ערבים, כולם יחד, שכן אני יכול להיות לדעתם יהודי שמישהו הכניס לי פצצה גם בלי שידעתי, או יכול להיות ערבי שהכניס למישהו פצצה בלי שידעתי.

ראובן ריבלין: לכן, כוחות הביטחון מעדיפים קודם לבדוק ולא אחר כך לתרץ, אבל בהחלט העניין שאתה העלית הוא עניין בעל משמעות רבה בחיינו, שכן לא יכול להיות דבר כזה.

חיים אורון: אפשר להצביע?

מאיר פרוש: אפשר להצביע?

ראובן ריבלין: ודאי שאפשר להצביע.

ראובן ריבלין: האם אדוני יושב-ראש הוועדה מבקש להצביע, או מבקש - - -

שאול יהלום: אני מבקש לדבר קודם.

ראובן ריבלין: בבקשה, קודם כול דבר.

ראובן ריבלין: האם אתם מבקשים להצביע על ההסתייגויות?

חיים אורון: כן.

ראובן ריבלין: בבקשה, ברצון רב.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני מודה שההסתייגויות הן בעלות משמעות מאוד ערכית.

שאול יהלום: יש שם שאלות לשוניות מאוד מורכבות ומסובכות.

שאול יהלום: מלכתחילה חשבתי לעכב, לשאול ולהתייעץ עם האקדמיה ללשון עברית, אבל אני חושב שבין כך ובין כך חבל לטרטר את חברי הכנסת שנמצאים כאן, ואני הייתי מציע שניגש מייד להצבעות על ההסתייגויות.

שאול יהלום: ברשותך, אדוני יצרף את קולי נגד ההסתייגויות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אני רק עשיתי הצבעת ניסיון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אתה הצבעת, כן?

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: האם אני נקלטתי שם?

ראובן ריבלין: תן לי רגע את גיליון ההצבעה, אני רוצה לראות אם אני נקלטתי.

ראובן ריבלין: רבותי, ההצבעות חזרו לתקנן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אפללו, האם ידוע לאדוני שאושרה לו שאילתא בעל-פה?

ראובן ריבלין: הייתי מציע שייכנס למזכירות, כי עדיין לא היתה לו שאילתא בעל-פה.

ראובן ריבלין: צריך להבין את המשמעות, כי השאילתא שלך היתה מאוד חשובה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74).

ראובן ריבלין: על ההסתייגויות אנחנו מצביעים?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: מצביעים.

ראובן ריבלין: יפה.

ראובן ריבלין: ובכן, לשם החוק אין הסתייגויות, לכן אנחנו מצביעים על שם החוק על-פי החלטת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: אני מוסיף את קולו של יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד שם החוק - 32 נגד - אין נמנעים - אין שם החוק נתקבל.

ראובן ריבלין: 32 בעד, אין נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע ששם החוק אושר.

ראובן ריבלין: לסעיף 1 - האם להצביע על סעיף 1?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: ובכן, הסתייגות חברי הכנסת שריד, חיים אורון, רן כהן, זהבה גלאון, רומן ברונפמן ואבשלום וילן – קבוצת מרצ.

ראובן ריבלין: מי בעד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי נגד?

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות - 16 נגד - 14 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יחד לסעיף 1 נתקבלה.

ראובן ריבלין: 16 בעד, 15 נגד - - -

אהוד רצאבי: רגע, אני הצבעתי - - -

ראובן ריבלין: אז למה לא נקלטה ההצבעה שלך?

ראובן ריבלין: אתה ישבת?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: זה לא עוזר.

ראובן ריבלין: 16 בעד, 16 נגד.

ראובן ריבלין: לא, זה עוזר.

ראובן ריבלין: זה עוזר.

רוחמה אברהם-בלילא: למה?

רוחמה אברהם-בלילא: זה עוזר - - -

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה נמצא פה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, האם אדוני ישב על מקומו?

אהוד רצאבי: ישבתי על מקומי.

קריאה: - - - לא, לא - - -

רוחמה אברהם-בלילא: למה לא?

רוחמה אברהם-בלילא: הוא ישב על מקומו - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רגע, רגע, רגע.

ראובן ריבלין: לא להתרגש.

חיים אורון: ההסתייגות הזאת לא משנה במהות החוק.

חיים אורון: אני מציע לא לשבור את הכללים.

ראובן ריבלין: לא, לא, בסדר.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לדעת.

חיים אורון: יהיה בפעם הבאה - - -

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, לא עולה על דעתי.

מוחמד ברכה: אני יכול להעיד שבעת ההצבעה חבר הכנסת רצאבי אמר: למה זה לא מופיע?

מוחמד ברכה: הוא התכוון להצביע.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת - - -

חיים אורון: בהסתייגות הבאה - - -

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, אדוני צריך ללחוץ בו-זמנית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן, אני מתכוון להצביע פעם נוספת כי חבר הכנסת רצאבי היה פה.

ראובן ריבלין: אני ראיתי אותו ולא היה לי קושי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רצאבי, נא להצביע כאשר אתה לוחץ גם וגם.

ראובן ריבלין: נא להצביע הצבעה חוזרת.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: הצבעה חוזרת - מי בעד, מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד ההסתייגות - 16 נגד - 16 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יחד לסעיף 1 לא נתקבלה.

מאיר פרוש: עכשיו יש תקדים.

ראובן ריבלין: יש תקדים, אבל הוא - 16 בעד, 16 נגד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סליחה, 17 נגד, 16 בעד, ההסתייגות לא נתקבלה - בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה לא נמצא כאן.

ראובן ריבלין: לסעיף 2 - קבוצת מרצ מבקשת להצביע, כן?

חיים אורון: כן.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, רגע.

ראובן ריבלין: סעיף 1, כהצעת הוועדה, מי בעד?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה - 33 נגד - אין נמנעים - 1 סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון וחבר הכנסת פרוש, אני רוצה להסביר לכם - - - 33 בעד, אפס מתנגדים, אחד נמנע.

ציפי לבני: - - -

ראובן ריבלין: השרה ציפי לבני נמנעה, אבל זה לא נורא.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היתה לנו תקלה במחשבים ויכול להיות שיש איזו - - -

חיים אורון: ברגע שהתחילה הצבעה, אם יתחילו לשנות הצבעות פה - - -

ראובן ריבלין: אתה צודק במאה אחוז, אבל פה בכל זאת, חבר הכנסת ברכה, שהוא סגן יושב-ראש הכנסת, בא ואמר את דברו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אי-מיומנות - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - הוא התכוון להצביע.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל הוא נמצא באולם.

קריאות: - - -

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, דיברת אלי.

מאיר פרוש: אני הצבעתי וזה לא נקלט ולא פתחתי את הפה, אבל כיוון שעשית הצבעה חוזרת הייתי - - -

ראובן ריבלין: הבנתי.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

מאיר פרוש: גם נמנעתי וגם - - -

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך, רק אני לא - - -

מאיר פרוש: - - - למה אתה עושה את זה?

מאיר פרוש: יש תקדים - - -

ראובן ריבלין: אני לא יכול לומר שאני אדיש לגבי התוצאה, אבל זה לא עולה לי בבריאות.

מאיר פרוש: נמנעתי - - -

ראובן ריבלין: אני אומר - אם היה העניין דבר שהיה קובע גורלות, הייתי באמת הולך - - -

מאיר פרוש: עכשיו יש תקדים.

ראובן ריבלין: - - - היתה פה שאלה רצינית ביותר.

ראובן ריבלין: לסעיף 2, רבותי, אנחנו מצביעים על הסתייגות מרצ.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות - 14 נגד - 20 נמנעים - אין ההסתייגות של קבוצת סיעת יחד לסעיף 2 לא נתקבלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, ניסיתי להצביע ולא הצלחתי.

ראובן ריבלין: הצבעת.

ראובן ריבלין: אתה הצבעת.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: למה לך לשאול?

ראובן ריבלין: כשיקרה - תשאל אותי.

ראובן ריבלין: אני לא אשנה את התוצאה.

ראובן ריבלין: לא אשנה יותר את התוצאה.

ראובן ריבלין: מרגע שאני רואה שאצל רצאבי נדלק - לא אשנה את התוצאה, חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: בעד - 14, 20 נגד.

ראובן ריבלין: ההסתייגות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הסתייגות ברכה - להצביע?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: לא להצביע.

ראובן ריבלין: ובכן, אנחנו מצביעים על סעיף 2 כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה - 36 נגד - אין נמנעים - אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

ראובן ריבלין: 37 בעד - בצירוף קולו של חבר הכנסת שאול יהלום, אין מתנגדים, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שסעיף 2 עבר כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: רבותי, תמה ההצבעה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: אני מתנצל על שינוי ההצבעה לגבי ההסתייגות בסעיף 1, אבל שוכנעתי במאה אחוז, על-פי עדותו של חבר הכנסת ברכה, שחבר הכנסת רצאבי ישב במקומו וגם הצביע.

ראובן ריבלין: כנראה הצביע לא טוב, כי ההצבעה שלך עובדת מצוין.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74), התשס"ד-2004, קריאה שלישית - נא להצביע.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד החוק – 36 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 74), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 37 בעד, בצירוף קולו של יושב-ראש הוועדה שאול יהלום, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה והיא תיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: [מס' כ/40; "דברי הכנסת", חוב' כ"ג, עמ' 11314; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, לפני שאני פותח בהצעה אני רוצה לומר משהו לחברי באופוזיציה.

מאיר פרוש: אתה בעד דריסת שירותי הדת.

שאול יהלום: בייחוד אני רוצה לומר את הדברים, חבר הכנסת פרוש, לך ולחבר הכנסת גפני.

שאול יהלום: אני לא מהוותיקים ביותר בבית, אבל קצת ותיק, ובדרך כלל היה מקובל, שמעבר למלחמה של יום רביעי בהצעות החוק הפרטיות, בעד הממשלה או נגד הממשלה, כאשר מדובר בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, בדרך כלל הבית מתנהג בצורה עניינית.

שאול יהלום: אלא אם כן יש בעיה אידיאולוגית.

שאול יהלום: אבל בדרך כלל ימי שלישי הם ימים שלא עומדים כמוקש, לא אופוזיציה ולא קואליציה.

צבי הנדל: אבל היום יום שני.

שאול יהלום: כן, ימי שני וימי שלישי.

שאול יהלום: נניח שחבר הכנסת אורון רצה להראות את השרירים של האופוזיציה, הרי הקואליציה יכולה מחר, או מייד עכשיו, להראות שרירים כלפי החוק של חבר הכנסת גפני.

אליעזר כהן: ההסתייגות שלו היתה עניינית.

שאול יהלום: אני מציע שאנחנו נמשיך במסורת.

שאול יהלום: להסתייגויות לא היתה כל משמעות, הן היו רק לדיבור, ולא נשים מוקשים להצעות חוק ענייניות.

שאול יהלום: אני אומר את זה כלפי כל הבית וכלפי כל הוועדות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

שאול יהלום: סעיף 5א לחוק הסדרת מקומות רחצה, התשכ"ד-1964, קובע, כי בבריכות שחייה, מרחצאות או מעיינות מרפא, שהוכרזו כמקום מרפא על-ידי שר הפנים והמהווים גוף נתמך או מתוקצב, כהגדרתם של אלה בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, תיקבע הנגשה לאנשים עם מוגבלות וכן ייקבעו הסדרים ומועדים לרחצה נפרדת לגברים ולנשים.

שאול יהלום: אני חוזר, צריך שני תנאים: תנאי אחד, מעיינות מרפא או מרחצאות מרפא, שהוכרזו על-ידי שר הפנים כמקום מרפא, ותנאי מצטרף לו, שהם גוף נתמך או מתוקצב על-ידי מדינת ישראל, תקציב המדינה.

שאול יהלום: מועדים כאמור ייקבעו על-ידי הרשות המקומית שבתחומה נמצא מקום המרפא, בשעות היום, ולמשך זמן מינימלי של חמש שעות שבועיות לגברים וחמש שעות שבועיות לנשים.

שאול יהלום: מקורו של סעיף 5א בתיקון משנת תשנ"ו, שיזם חבר הכנסת משה גפני, שהוא גם אביה של הצעת החוק שלפנינו.

שאול יהלום: מטרת הסעיף היא להסדיר הנגשה לנכים ורחצה נפרדת במקומות מרפא הנהנים מכספי ציבור, לטובת הציבור בכלל וציבור האנשים עם מוגבלויות בפרט.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בדיוני הוועדה בהצעת החוק התברר, כי מאז התיקון מתשנ"ו לא הוכרז ולו מקום אחד כמקום מרפא על-פי הוראות סעיף 5א, בנוסחו דהיום, וזאת מאחר שאין מקומות רחצה העונים על ההגדרות של "גוף נתמך" או "גוף מתוקצב" בחוק יסודות התקציב, ולכן כיום לא קיימת חובה על-פי חוק להנגיש את מקומות המרפא או לקבוע שעות לרחצה נפרדת.

שאול יהלום: בהצעת החוק שלפנינו מוצע לקבוע, כי החובה להנגיש את מקום המרפא ולהסדיר זמן לרחצה נפרדת תחול על מקומות מרפא הנתמכים בידי המדינה או רשות מקומית, במישרין או בעקיפין.

שאול יהלום: זאת אומרת, העיקרון כאן התקבל בחוק, ולא הפורמליות של חוק יסודות התקציב.

שאול יהלום: כן מוצע לקבוע, שמקומות המרפא עצמם יהיו אחראים לקבוע את המועדים לרחצה הנפרדת, ולא הרשות המקומית, כדי לפשט את המנגנון.

שאול יהלום: בנוסף מוצע, כי כמקומות מרפא לצורך הסעיף ייחשבו בריכות שחייה, מרחצאות או מעיינות מרפא שהוכרזו כמקומות מרפא בהתייעצות עם שר התיירות ושר הבריאות, וכי לעניין הכרזה על בריכות שחייה בבתי-מלון כמקומות מרפא תידרש הסכמתו של שר התיירות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת החוק, אם אכן תתקבל, תאפשר לאנשים עם מוגבלות הנגשה למרחצאות המהווים מקומות מרפא, ותאפשר לאנשים החפצים ברחצה נפרדת מסיבות של צנעת הפרט בשל מום פיזי או מטעמי דת, אפשרות לרחצה במקומות המרפא, של חמש שעות בסך הכול בשבוע.

שאול יהלום: אני מבקש לברך את יוזם הצעת החוק – העקבי, כפי שראינו, מהצעה להצעה, אשר ראה שאינה מיושמת ותיקנה כאמור – חבר הכנסת משה גפני, המגלה נחישות רבה בניסיונותיו לאפשר לציבור בכלל ולאנשים עם מוגבלות בפרט, החפצים ברחצה נפרדת, ליהנות ממקומות מרפא, וכן להסדיר הנגשה לאנשים עם מוגבלויות.

שאול יהלום: מובן שאנחנו כאן, בהזדמנות זאת, רוצים להודות לכל העוסקים בכך, והיו לנו הרבה התלבטויות והרבה ישיבות, ולכן אני מודה לכל סגל הוועדה, לכל הפקידות, לכל אלה שעברו את המבחן ב"מכון הדסה", בראשות המנהלת וילמה מאור, ולצוות המשפטי, בראשות עורכת-דין יהודית וסרמן.

שאול יהלום: כמו כן אני משבח את היוזם, חבר הכנסת משה גפני.

שאול יהלום: אני, כמובן, מציע לדחות את ההסתייגויות שהוגשו, כפי שכבר ביקשתי קודם, כי הן אינן ענייניות אלא רק לצורך דיבור, ולקבל את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד ליושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: יש לנו הסתייגויות.

ראובן ריבלין: המסתייגים אינם נמצאים, אז אין לנו הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לכן נעבור להצבעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, אולי אתה רוצה להסתייג?

ראובן ריבלין: אתה לא רגיל אחרת.

משה גפני: אני לא רשום להסתייגויות.

ראובן ריבלין: לא חשוב, אני יכול להקנות לך לגבי החוק שלך, לפנים משורת הדין.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: נא להצביע - כהצעת הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 10 בעד סעיפים 1-2 – 18 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-2 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 19 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת שאול יהלום, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: נעבור לקריאה שלישית, רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 11 בעד החוק – 18 נגד – אין נמנעים – אין חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 19 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת שאול יהלום, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע כי חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: יש לנו 20 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת מגלי והבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, נא לעלות ולומר דברים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אני מבקש להודות ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום, לצוות הוועדה, למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית עורכת-דין ג'ודי וסרמן, לעובדות הוועדה ולכל אלו שסייעו בהבאת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

משה גפני: אני מודה לכל חברי הכנסת שטרחו להישאר ולהצביע בעד.

משה גפני: בהצעת החוק הזאת, כפי שאמר היושב-ראש, יש תיקון, תיקון שעושה צדק עם ציבור שנזקק למקומות מרפא ואיננו רוצה ואיננו יכול להשתמש במקומות הללו אם אין רחצה נפרדת.

משה גפני: מעבר לעובדה שבחוק הזה גם הכנסנו את הנושא של נגישות, שתהיה חובת נגישות - - -

ראובן ריבלין: אדוני לא משכנע אותנו כרגע שאנחנו עשינו טעות שהצבענו בעד החוק?

ראובן ריבלין: כי אדוני מדבר כאילו אנחנו בקריאה ראשונה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אמרת לי לדבר, אז אני מדבר.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: חשבתי שאדוני רוצה להודות.

משה גפני: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מודה לכולם, ואני מודה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, ולך, יושב-ראש הכנסת.

משה גפני: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת גפני, ומציין אותו פעם נוספת על פעילותו הפרלמנטרית הבלתי-נלאית, ורק לטובה.

ראובן ריבלין: [מס' כ/43; "דברי הכנסת", חוב' כ"ט, עמ' 12451; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את החוק יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

ראובן ריבלין: זו הצעת חוק פרטית של מי?

שאול יהלום: של שלושה חברי כנסת, אדוני היושב-ראש.

שאול יהלום: מייד אציג אותם בשמותיהם.

ראובן ריבלין: כאשר תאמר לי מה שמותיהם, אומר לך אם ההצעה תעבור או לא.

שאול יהלום: ובכן, חברי הכנסת ארדן, בנלולו וגבריאלי.

שאול יהלום: זה עובר?

ראובן ריבלין: אני מאמין שכן.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004.

שאול יהלום: הצעת החוק היא הצעת חוק פרטית, כאמור, של שלושה חברי כנסת – גלעד ארדן, דניאל בנלולו וענבל גבריאלי.

ראובן ריבלין: האם אדוני שם לב ששלושת חברי הכנסת המלומדים והחרוצים אינם נמצאים באולם בקריאה השנייה והשלישית בהצעת חוק שלהם?

אורי אריאל: האם זה ישפיע על ההצבעה?

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתחלקים בכנסת לחברי כנסת שסומכים על יושב-ראש הוועדה ולכאלה שאינם סומכים.

שאול יהלום: יש ועדות שסומכות על היושב-ראש שייצג נאמנה.

ראובן ריבלין: הנה נמצא אתי אחד מחברי הכנסת הוותיקים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, האם יכול להיות שחברי כנסת מגישים הצעות חוק פרטיות, והן מגיעות לידי גיבוש ולקריאה שנייה ושלישית, והם מבקשים מהחברים שמואילים להיות בכנסת בשעה 21:00 ו-22:00 לאשר להם את החוקים האלה?

ראובן ריבלין: הו, חברת הכנסת גבריאלי הגיעה, וזה כבר משב רוח מרענן.

מיכאל איתן: לא יעלה על הדעת.

ראובן ריבלין: עובדה שחברת הכנסת גבריאלי הגיעה.

ראובן ריבלין: היא נותנת כבוד לחוקים שלה.

ראובן ריבלין: כך צריך להיות.

ראובן ריבלין: ראיתי גם את חבר הכנסת בנלולו פה.

ראובן ריבלין: כדאי שהוא ייכנס.

ראובן ריבלין: פשוט לא ראוי.

אורי אריאל: אולי תהיה התחשבות בזה שמחר י"ז בתמוז ויש צום, ואפשר לקצר קצת במלל, שנספיק לאכול משהו.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, אני מודיע לך שמחר נפסיק את ישיבת הכנסת בשעה 19:30 כדי לאפשר לחברים הצמים לשבור את הצום.

אורי אריאל: אפשר להמשיך בדיון, אבל בלי הצבעות.

מאיר שטרית: אפשר לפתוח את הצום.

ראובן ריבלין: לפתוח את הצום זה תלוי בחבר הכנסת יהלום.

ראובן ריבלין: על כל פנים, אוכל לסדר לכם סעודה מפסקת כאן בכנסת אם הדיונים יתארכו.

משה גפני: חבר הכנסת אריאל, אפשר לעשות דיון על החורבן.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת יהלום.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, לטובת חבר הכנסת אריאל וחברים שצמים, אני רוצה לומר שמי שמתנה בלילה יכול לאכול עד 03:43, לפנות בוקר, עד עלות השחר.

שאול יהלום: כך שיש לך זמן.

משה גפני: למה צריך להתנות?

שאול יהלום: זה מותר.

שאול יהלום: אם אתה לא מתנה אתה לא יכול.

ראובן ריבלין: רבותי, עד אשר נגמור את הסוגיה עד מתי מותר לאכול, כבר יגיע הזמן של הצום.

שאול יהלום: אם אתה הולך לישון אתה צריך להתנות.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני פותח בלשכתי לאחר מכן דיון מיוחד בשאלה מתי מתחילה שעת הצום.

ראובן ריבלין: ברגע זה, אדוני, נא להתרכז בהצעת החוק.

שאול יהלום: אבל אדוני יתנה בכל אופן.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה), התש"ט-1949, קובע בסעיף 41א(ב) איסור לפטר עובד בתקופת היותו בשירות מילואים, ולגבי שירות מילואים העולה על יומיים רצופים - גם בתקופה של 21 ימים לאחר תום שירות המילואים, אלא בהיתר מאת ועדת התעסוקה שמונתה על-ידי שר הביטחון.

שאול יהלום: סעיף 41א קובע, כי ועדת התעסוקה תיתן היתר לפיטורים רק אם יוכיח המעסיק כי הפיטורים אינם בשל שירות המילואים.

שאול יהלום: בשנים האחרונות חלה עלייה משמעותית במספר התלונות שהגישו חיילי מילואים ליחידה להכוונת חיילים משוחררים במשרד הביטחון.

שאול יהלום: מנתוני משרד הביטחון אשר הוצגו בדיוני הוועדה שלנו בהכנת הצעת חוק זו עולה, כי חלה עלייה בתביעות המוגשות על-ידי חיילי מילואים שפוטרו.

שאול יהלום: לפי הנתונים: בשנת 2001 הוגשו 68 תביעות, ו-30 מהן נמצאו מוצדקות, אולם בשנת 2002 הוגשו כבר 246 תביעות, ומתוכן נמצאו 129 מוצדקות ו-24 היו עדיין בטיפול.

שאול יהלום: בשנת 2003 הוגשו 271 תביעות, ומתוכן נמצאו 99 מוצדקות ו-94 עדיין בטיפול.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מטרת הצעת החוק היא להגדיל את התקופה שבמסגרתה מעסיק איננו רשאי לפטר עובד לאחר תום שירות המילואים, מ-21 ימים לאחר תום השירות, כפי שזה כיום, ל-30 ימים לאחר תום השירות.

שאול יהלום: במקורה, הצעת החוק ביקשה להגדיל את התקופה ל-60 ימים, אך במהלך דיוני הוועדה היתה התנגדות של משרד הביטחון וגורמים נוספים להגדלה כה ניכרת, מחשש שתקופה כזאת עלולה להוות "הגנת יתר", אשר עלולה להפוך את חיילי המילואים לבלתי רצויים בקרב המעסיקים.

שאול יהלום: לכן הוחלט, במסגרת הדיונים בוועדה, להאריך את התקופה שבה אסור לפטר חייל מילואים ל-30 ימים, וכך הארכנו את התקופה בתשעה ימים.

שאול יהלום: הארכת התקופה תגן על חיילי המילואים ותקשה פיטורי עובדים לאחר תום השירות במילואים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חובה על כולנו לפעול לביצור מעמדם וזכויותיהם של חיילי המילואים, לרבות הזכות הבסיסית שלא להיות מפוטר במהלך שירות המילואים ובתקופה שלאחר תום שירות המילואים.

שאול יהלום: חיילי המילואים נקראים להגן על המולדת ומקדישים ממרצם ומכוחם לשירות בצה"ל.

שאול יהלום: הצעת חוק זו באה לשפר את ההגנה שהחוק נותן לחיילי המילואים בשובם מהשירות לחייהם האזרחיים, ושומה על כולנו לתמוך בה.

שאול יהלום: אני מבקש לברך את שלושת חברי הכנסת שיזמו והגישו את ההצעה – גלעד ארדן, דניאל בנלולו וענבל גבריאלי, וכמובן להודות לכל סגל הוועדה, על כל שלוחותיו.

שאול יהלום: אני מבקש, כמובן, לדחות את ההסתייגות שיש כאן, הסתייגות אחת - -

ראובן ריבלין: היא לא קיימת כי המסתייג איננו.

שאול יהלום: - - ולקבל את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שאול יהלום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גבריאלי, אנחנו מתכוונים להצביע בקריאה שנייה על החוק שלך ושל שני חברייך.

ראובן ריבלין: להצעת החוק אין מסתייגים, שכן חבר הכנסת ליבוביץ, אשר הסתייג, אינו נוכח, ואם אינו נוכח, אין מצביעים על הסתייגותו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע על הצעת החוק בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 1 – 16 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת שאול יהלום, יושב-ראש הוועדה, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מזמין אתכם להצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 13 בעד החוק – 16 נגד – אין נמנעים – אין חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, בצירוף קולו של חבר הכנסת שאול יהלום, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 14), התשס"ד-2004, של חברת הכנסת גבריאלי וחברים נוספים, עבר בקריאה שלישית וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: בבקשה, חברת הכנסת גבריאלי.

משה גפני: הצבעתי בעד.

ראובן ריבלין: רואים שהצבעת בעד.

ענבל גבריאלי: אני מאוד שמחה.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשם חברי חבר הכנסת גלעד ארדן וחבר הכנסת דניאל בנלולו, וכמובן בשמי, אני רוצה להודות, קודם כול ליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת שאול יהלום.

ענבל גבריאלי: חבר הכנסת אריאל, בשל הצום המתקרב ובא לא אזכיר את כל הנוגעים בדבר ואת כל מי שעמל ופעל כדי שהצעת החוק החשובה הזאת תקודם ותעבור.

ענבל גבריאלי: אני רוצה להודות לכם.

ענבל גבריאלי: [מס' מ/49; "דברי הכנסת", מושב ראשון, חוב' י"ט, עמ' 4848; נספחות.

ענבל גבריאלי: ]

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5), התשס"ד-2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יציג את החוק יושב-ראש הוועדה שאול יהלום, בבקשה.

ראובן ריבלין: זו הצעת החוק האחרונה של חבר הכנסת יהלום היום.

שאול יהלום: לא, אחת לפני אחרונה.

ראובן ריבלין: לא, אחרונה.

שאול יהלום: לא, יש לי הצעת חוק לקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: קריאה ראשונה זה בפרשה אחרת.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5), התשס"ד-2004.

שאול יהלום: זאת הצעת חוק ממשלתית, שכזכור הביא אותה לקריאה ראשונה שר המשפטים.

שאול יהלום: בחוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 2) תוקן חוק אימוץ ילדים, התשמ"א-1981, ונקבעו בו ההוראות להסדרת אימוץ בישראל של ילד ממדינות חוץ – אימוץ בין-ארצי – בהתאם להוראות אמנת האג בדבר הגנה על ילדים.

שאול יהלום: האימוץ הבין-ארצי נעשה באמצעות עמותות, שמוכרות לשם כך על-ידי שר המשפטים ושר הרווחה.

שאול יהלום: עמותות כאלה פועלות בישראל כמה שנים, ועלה צורך במתן מענה על בעיות שונות וכן ביישום לקחים שנלמדו מאז הוסדר האימוץ הבין-ארצי בחוק.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, בחוק יש שבעה סעיפים, שבעה תיקונים.

שאול יהלום: מאחר שאני רואה שיש חברים שכבר רוצים לרוץ לבתיהם כדי לאכול את הסעודה המפסקת, אני אסתפק, ברשות היושב-ראש, רק בסעיף אחד לדוגמה, ואת שאר השישה אני אמסור לפרוטוקול.

ראובן ריבלין: לא, אתה לא יכול.

ראובן ריבלין: כבר קיבלתי נזיפה בעניין זה.

ראובן ריבלין: אדוני, כל מה שיאמר ייכנס לפרוטוקול ואין מכניסים לפרוטוקול דברים בכתב.

שאול יהלום: אם כך, אני נאלץ להציג את כל שבעת התיקונים?

שאול יהלום: אולי משהו לפנים משורת הדין ערב צום?

שאול יהלום: בדרך כלל יש בעיה, אבל זהו ערב צום.

ראובן ריבלין: אין לפנים משורת הדין בעניין זה.

ראובן ריבלין: אדוני יאמר מה שהוא רוצה והוא לא צריך לפרט את הכול.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: אני אציג כדוגמה את התיקון הראשון, וחברים יסמכו עלינו שבדיונים ארוכים קיבלנו את כל שבעת הסעיפים בהצעת החוק הממשלתית, שכל כולה באה להקל ולפשט תהליכי אימוץ ולמנוע בעיות.

שאול יהלום: אני מציג את הסעיף הראשון.

שאול יהלום: סעיף 28ז לחוק אימוץ ילדים קובע היום, לפני התיקון, כי הגשת בקשה לאימוץ בין-ארצי תיעשה רק בידי מי שהוא תושב קבע המתגורר בישראל לפחות שלוש שנים מתוך חמש השנים שקדמו להגשת הבקשה.

שאול יהלום: הניסיון שהצטבר מלמד, כי תנאי המגורים בישראל מחמיר מדי, שכן מי שנולד בישראל וגר בה שנים, אך נעדר ממנה לתקופה זמנית, כגון לצורך שליחות לאומית או מסיבות אישיות, דוגמת לימודים בחו"ל או שירות בחו"ל בשליחות מקום עבודתו, נדרש להמתין לאחר שובו לארץ עד לחלוף שלוש שנות מגורים בישראל כדי שיתמלא התנאי המאפשר לו להגיש בקשה לאימוץ בין-ארצי.

שאול יהלום: בחוק הזה מוצע להקל בדרישה זו ולאפשר הגשת בקשה כאמור לאזרח ישראלי, או מי שניתנו לו אשרת עולה, תעודת עולה או רשיון לישיבת קבע המתגורר בישראל לפחות שלוש שנים מתוך חמש השנים שקדמו להגשת הבקשה או לפחות 12 חודשים מתוך 18 החודשים שקדמו להגשת הבקשה.

שאול יהלום: זאת דוגמה להקלה שנוצרה במשך הזמן, וכך יש עוד שבעה סעיפים, שאינני בא לפרט אותם מחוסר זמן.

ראובן ריבלין: הלוא הם כתובים בחוק.

ראובן ריבלין: רציתי לשאול את אדוני שאלה שמאוד מעניינת אותי:

ראובן ריבלין: האם נושא אימוץ ילדים הוא לא נושא סטטוס שמחויב להיות נדון בוועדת החוקה, חוק ומשפט?

מיכאל איתן: אתה רואה מה קורה?

מיכאל איתן: בגלל תוכנית ההתנתקות הוא החליט להתנחל בוועדת החוקה.

מיכאל איתן: יש לו תהליך של פיצוי, שהוא מספח עוד ועוד נחלאות מוועדת החוקה לטובת ועדת העבודה והרווחה.

ראובן ריבלין: אבל זאת, נדמה לי, תנועה הפוכה לתנועת ההתנתקות.

מיכאל איתן: תנועת הסיפוח.

ראובן ריבלין: קודם כול, אני סומך על ועדת העבודה והרווחה, בוודאי בראשותו של שאול יהלום, שהרי הוא היה גם יושב-ראש ועדת החוקה.

ראובן ריבלין: אני עוד זכיתי להיות חבר בוועדת החוקה, חוק ומשפט כששאול יהלום היה יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאדוני נטל לעצמו סמכות שאינה ממין העניין.

מיכאל איתן: מאחר שכבודו יודע מה קורה היום במצוקת העבודה המשפטית בוועדת החוקה, השלמנו עם העניין.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, קודם כול אדוני צודק והנושא יכול להיות נדון בשני מקומות: בוועדה שקיבלה את החוק, כשאני הייתי אז היושב-ראש, אבל מאחר שהשירות לאימוץ בין-ארצי נמצא במשרד הרווחה ואנחנו עוסקים בפיקוח שוטף על הנושא, הרי זה גם יכול להיות בוועדה שלנו, וכך פסקה היועצת המשפטית של הכנסת.

שאול יהלום: שר המשפטים, כשהציג את החוק לקריאה ראשונה, אמר שהוא מעביר אותו על-פי המלצתו לוועדת העבודה והרווחה.

שאול יהלום: במשך חודשים הוא היה בוועדת העבודה והרווחה, ובאמת לא היה פוצה פה ומצפצף.

שאול יהלום: אבל יש לוועדת החוקה, חוק ומשפט מנהלת מאוד נמרצת ובעלת תושייה רבה, הגברת ואג, והנה פתאום היא עלתה על העניין הזה ואמרה: למה זה נדון בוועדה הזאת?

שאול יהלום: אז באמת היו לנו שיחות עם היושב-ראש המכובד של הוועדה, ומתוך הבנה לעומס העבודה הרב המוטל עליו בוועדה, בכל זאת הסכמנו להמשיך עם החוק.

שאול יהלום: אני באמת מודה גם למנהלות הוועדה על שהן כל כך עירניות לנושא הזה, תבורכנה, ובמיוחד לגברת ואג, שאנחנו מאוד מברכים אותך על עירנותך ויוזמתך, וגם את היושב-ראש שאפשר לנו לעסוק בנושא בוועדה.

מיכאל איתן: מזל שלא אני מנהל הוועדה והיא היושבת בראש.

מיכאל איתן: לא היו מוותרים לך.

שאול יהלום: זה נכון.

שאול יהלום: אתה צודק במאה אחוזים.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מסיים ואיני מפרט את כל הסעיפים.

שאול יהלום: האימוץ הבין-ארצי הוכר בדין הישראלי כחלופה לאימוץ ילד מקומי משנת תשמ"ז, ואפשר למשפחות ישראליות רבות הכמהות לאימוץ ילד להגשים את חלומן ושאיפתן להיות הורים.

שאול יהלום: מטרתם של התיקונים המוצעים בהצעת חוק זאת היא שיפור התהליך של האימוץ הבין-ארצי לטובתם ולמענם של המשפחות המבקשות לאמץ ילדים ושל הילדים שיזכו לבית חם ואוהב.

שאול יהלום: כאמור, אני מודה לכל מי שעסק והיה שותף, לרבות הסגל של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

שאול יהלום: אני מודה למשרד המשפטים, על כל הסגל שהיה שותף, למשרד הרווחה ולאימוץ הבין-ארצי, ליחידת האימוץ ולמפקחות שלו, הגברת בלאס והגברת טל, ליועצות המשפטיות של משרד הרווחה, וכמובן לסגל ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, למנהלת ולכל הפקידות, ליועצת המשפטית ולכל המחלקה המשפטית.

שאול יהלום: אני מבקש לקבל את החוק בקריאה שנייה ושלישית.

שאול יהלום: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך.

ראובן ריבלין: יש הסתייגויות, אולם המסתייגים אינם נמצאים – קבוצת בל"ד אינה נוכחת.

ראובן ריבלין: אדוני יכול לשבת במקומו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אין מסתייגים ולכן נעבור להצבעה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 14 בעד סעיפים 1-8 – 16 נגד – אין נמנעים – 1 סעיפים 1-8 נתקבלו.

ראובן ריבלין: 16 בעד, בצירוף קולו של שאול יהלום, יושב-ראש הוועדה, אין מתנגדים ונמנע אחד.

ראובן ריבלין: הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5) עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לקריאה שלישית על הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5).

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 15 בעד החוק - 17 נגד – אין נמנעים – 1 חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, אין מתנגדים ונמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שחוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 5), התשס"ד-2004, עבר בקריאה שלישית והוא ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: האם זאת הצעת חוק ממשלתית?

שאול יהלום: כן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: שר המשפטים רוצה להתייחס?

המשפטים יוסף לפיד: לא.

המשפטים יוסף לפיד: [מס' מ/94; "דברי הכנסת", חוב' כ"ו, עמ' 11919; נספחות.

המשפטים יוסף לפיד: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להציג לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: גם זאת הצעת חוק ממשלתית?

מיכאל איתן: כן, זאת הצעת חוק ממשלתית.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שאני מבקש להביא בפני המליאה לקריאה שנייה ושלישית היא הצעת חוק לא מסובכת, נוגעת לעניין די מצומצם, ואני מקווה שהכנסת תקבל את החוק הזה בקריאה שנייה ושלישית והוא יהפוך לחוק מחייב.

מיכאל איתן: במה מדובר?

מיכאל איתן: כפי שאתם יודעים, יש במדינת ישראל, כמו בכל המדינות הנאורות, שירות שנקרא סניגוריה ציבורית, ובמסגרתו ניתנת הגנה במשפטים פליליים לאנשים שחייבים להיות מיוצגים, אבל מטעמים שונים, כלכליים ואחרים, אינם מיוצגים, ואז הסניגוריה הציבורית מייצגת אותם.

מיכאל איתן: יש בארץ כ-25,000 תיקים כאלה מדי שנה, ו-6,000 מתוכם הם התיקים היותר פשוטים, שמתבררים בדרך כלל בבתי-משפט השלום, שבאים מהתביעה המשטרתית בדרך כלל, ובהם העונשים הם יותר נמוכים; 6,000 תיקים כאלה נמסרים לעורכי-דין, כשהסניגוריה הציבורית מגייסת את עורכי-הדין שיגנו עליהם לא משורותיה, ולא עורכי-דין למקרה מסוים, אלא יש כאלה שעובדים בשיטת הריטיינר.

מיכאל איתן: כלומר, משרד עורכי-דין שמקבל כמות של תיקים ועושים אתו הסכם.

מיכאל איתן: התעריף לסניגור שעובד עבור הסניגוריה הציבורית נקבע על-ידי שר המשפטים בתקנות לפי סעיף 14 לחוק הסניגוריה הציבורית.

מיכאל איתן: שר המשפטים קבע תעריף בתקנות, בהתייעצות עם לשכת עורכי-הדין, ולאחר שהוא קבע את התעריף הזה הלכו ועשו הסכם ריטיינר, כלומר עם משרד עורכי-דין שיקבל קבוצה גדולה של תיקים, והורידו עוד יותר את המחיר של העלות של ההגנה הציבורית.

מיכאל איתן: מה קרה?

מיכאל איתן: לשכת עורכי-הדין פנתה בבג"ץ, כי היא התקוממה, זעקה חמס - מה זה?

מיכאל איתן: בשיטה הזאת שמנהלים אתנו משא-ומתן ותופסים עורכי-דין שיעשו את זה יותר בזול, כאילו עוקפים את הוראת החוק והתקנות של התעריף שנקבע.

מיכאל איתן: כי נקבע תעריף לכל תיק, ועכשיו, ללא הסכמה חוקית, משרד המשפטים עושה איזו עסקה, מלחיץ עוד יותר את עורכי-הדין, אומר להם: תעשו את זה בקבלנות, וגורם להם להפסיד שכר.

מיכאל איתן: לכאורה אפשר להגיד, אולי יש כאן דבר לא בסדר.

מיכאל איתן: אבל אני חושב שבסך הכול כתוצאה מהפעולה הזאת של משרד המשפטים, מי שנהנה זה אותם אנשים נזקקים, כי תעריף הסניגוריה הציבורית הוא מוגבל, ועל-ידי הורדת המחיר אנחנו יכולים לתת שירות חיוני לאנשים נזקקים שצריכים הגנה משפטית.

מיכאל איתן: וכפי שכולם יודעים, ללא הגנה משפטית מצבו של נאשם הרבה יתר גרוע.

מיכאל איתן: ואם מדברים על מצבים של שוויון ושל סולידריות חברתית ושל זכויות במשפט, אז זאת הנקודה שבה צריך לדאוג.

מיכאל איתן: היום התקציבים לא מצויים בשפע, ומשרד המשפטים נהג כפי שנהג.

מיכאל איתן: לאור העובדה הזאת שהדבר התגלגל עד בג"ץ, הממשלה ומשרד המשפטים יזמו את הצעת החוק הזאת ואנחנו מתבקשים לאשר.

מיכאל איתן: היא נותנת לגיטימציה לתהליך שמשרד המשפטים סבר ממילא שהוא תהליך חוקי, שיכול היה להעסיק עורכי-דין גם בצורה של ריטיינר, ולאפשר את המהלך הזה כנגד עמדתה של לשכת עורכי-הדין.

מיכאל איתן: בסך הכול, היינו צריכים למצוא את האיזון, וגם אנחנו אמרנו, נכון, אפשר וצריך אולי במקרים מסוימים להוריד אפילו משכר ממוצע של ניהול תיק שכבר הגיע ל-1,600 בסך הכול, אבל גם צריך לראות את הצד השני של המטבע ובאמת לא להגיע למצב שבסוף השכר לא יהיה שכר, אנשים ייקחו כסף, ואפילו ההגנה לא תהיה הגנה.

מיכאל איתן: לכן ביקשנו שייקבעו תקנות.

מיכאל איתן: כאן התגלעה מחלוקת בוועדה.

מיכאל איתן: אני יחד עם נציגי הרוב סברנו, שאפשר לסמוך על הממשלה, ואני מקווה ששר המשפטים גם יאמר את זה כאן, שהיא תביא תקנות לקביעת התנאים שבהם ייעשו אותם חוזים של ריטיינר.

מיכאל איתן: קרי, לא תעריף פר-תיק, אלא תעריף עבור קבוצות גדולות של תיקים, וייקבעו בתקנות איזה אמות מידה שעל-פיהן המשרד יבצע את ההתקשרויות מהסוג הזה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אופיר פינס סבר שלא מספיקה ההתחייבות הזאת, ורצה שהחובה הזאת תיכנס בתוך החוק עצמו.

מיכאל איתן: כלומר, היתה הסכמה של כולם לגבי החוק, לגבי הצורך שהוא יהיה קיים, אלא הוא ביקש שתוך 180 יום יובאו לאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט התקנות הנדרשות.

מיכאל איתן: אנחנו סברנו שמספיק שההודעה הזאת ניתנה.

ראובן ריבלין: אם ההסתייגות של חבר הכנסת פינס לא תתקבל, נפקותו של החוק תהיה רק כאשר יותקנו תקנות?

מיכאל איתן: לא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אילן שלגי יספר לך, למשל, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה - - -

מיכאל איתן: אני אסביר לך למה לא.

מיכאל איתן: כי על-פי גרסת משרד המשפטים התקנות הקיימות יכולות לשרת את החוק.

מיכאל איתן: לפי משרד המשפטים בכלל לא צריך.

מיכאל איתן: אבל אנחנו אמרנו, בכל אופן אתם הולכים, בואו נעשה על מנת להבהיר ספק, ותביאו תקנות.

מיכאל איתן: ואמרו: אנחנו נביא תקנות, אין בעיה.

ראובן ריבלין: האם משרד המשפטים מתנגד להסתייגות?

מיכאל איתן: כן, מתנגד להסתייגות.

ראובן ריבלין: האם גם אתה מתנגד?

מיכאל איתן: אני חושב שהיא לא במקומה.

מיכאל איתן: אני לא אסביר למה.

מיכאל איתן: אני חושב שגם במערכת יחסי האמון שקיימים בוועדה בין נציגי משרד המשפטים לוועדה, כשמשרד המשפטים אומר: אני אביא תקנות, וזה נרשם בפרוטוקול, וזה מופיע גם בדברי ההסבר, ואני מניח שגם השר אומר: אני אביא תקנות, אז דווקא בכוח להכניס לתוך חוק, להגיד שתוך 180 יום - אולי הוא יביא לפני כן, ואם יביא כמה ימים אחר כך, זה גם לא אסון,

המשפטים יוסף לפיד: - - - על ההסתייגות ואנחנו נביא את התקנות.

מיכאל איתן: זו לא הסתייגות שלי, זו הסתייגות שלו.

מיכאל איתן: אתה כל כך לא רגיל שאני מדבר בעד משרד המשפטים, שאפילו כשאני פעם אחת מדבר, אתה - - -

ראובן ריבלין: שכשאתה אומר יחסי האמון, יש אנשים שלא יודעים שאדוני מתכוון למחלקת החקיקה במשרד המשפטים.

מיכאל איתן: הרוב בוועדה וגם אני סבורים, שאפשר היה לסמוך על ההתחייבות של נציגי משרד המשפטים, ואמרתי שגם אתה בטח תחזור עליה כאן, שאתם מתכוונים להביא תקנות.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אופיר פינס אמר: אני לא סומך, אני רוצה שיהיה כתוב בגוף החוק, שתוך 180 יום תהיינה תקנות.

מיכאל איתן: אני אמרתי שאפשר לסמוך עליכם, והנה יש לכם עכשיו אתגר.

המשפטים יוסף לפיד: הואיל והוא היה קודמך בתפקיד, הוא יודע שלא נהוג לכתוב דברים כאלה בחוק.

המשפטים יוסף לפיד: אתה העברת עשרות אם לא מאות חוקים, לא נהוג לכתוב את זה.

ראובן ריבלין: כבוד שר המשפטים, יש עשרות חוקים בספר החוקים של מדינת ישראל שנוגעים למשרדים אחרים, לא למשרד המשפטים, שהתקנות הם דברים של יום-יום.

ראובן ריבלין: פעמים רבות משרד המשפטים לא כותב ומביא תקנות, ויש חוקים שבהם כתוב שצריך תקנות ולא מביאים את התקנות, ולכן החוק הופך להיות - - -

המשפטים יוסף לפיד: איפה שכתוב תקנות, ברור שצריך תקנות.

המשפטים יוסף לפיד: 180 יום - זה מיותר.

ראובן ריבלין: כבוד שר המשפטים ויושב-ראש תנועת שינוי, אם ישאל אדוני את יושב-ראש ועדת החינוך הוא יספר לו, שכאשר לא כתוב 180 יום, יש שרים שלא מביאים את זה אף פעם.

אילן שלגי: גם כשכתוב הם לא מביאים בזמן.

מיכאל איתן: אני בכל אופן חושב, שהחוק הזה הוא חוק ראוי, ותגענה תקנות.

מיכאל איתן: לדעתי, לא צריך להכניס את זה בחקיקה.

מיכאל איתן: אני מאמין שתוך 180 יום משרד המשפטים יביא תקנות, גם אם לא נכניס את זה בחקיקה.

מיכאל איתן: אני חושב שיש סיבה אחרת לכך שהדבר הזה לא הוכלל בהצעת החוק.

מיכאל איתן: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס הוא המסתייג היחיד שנמצא באולם ושהסתייגותו היא הסתייגות לא לדיבור, אלא להצבעה.

ראובן ריבלין: בבקשה לנמק.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני שר המשפטים, חברי חברי הכנסת, ההסתייגות שלי היא לא קנטרנית והיא לא דווקא.

אופיר פינס-פז: היא נועדה לטפל בעניין.

אופיר פינס-פז: אני ישבתי והשתתפתי בדיון בהצעת החוק הזאת כשהכנו אותה בוועדת החוקה לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: בשלב מסוים יושב-ראש הוועדה היה לגמרי בעמדתי, או שאני אומר שאני הייתי בעמדתו, ואני רוצה להסביר גם מדוע.

אופיר פינס-פז: קודם כול, בלי התקנות של משרד המשפטים כל הצעת החוק הזאת אין לה שום משמעות מבחינת השינוי שרוצים לחולל.

אופיר פינס-פז: פה זה ממש - חבל על הזמן.

אופיר פינס-פז: שקלנו מלכתחילה פשוט להכניס לגוף החוק את כל התקנות, כי אנחנו כבר פחות או יותר יודעים מה ההמלצה שמובאת בפניך, אדוני השר.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר החלטנו לחוקק את זה רק כמסגרת ולהמתין לתקנות.

אופיר פינס-פז: מה הבעיה?

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני אומר את זה עכשיו ליושב-ראש הכנסת - לי יש הצעת חוק, אני לא מביא אותה, כי אני חושש שוועדת השרים תפסול אותה בהינף יד, מפני שהיא כאילו נגדה.

אופיר פינס-פז: אין היום חובה בחוק לשר לתקן תקנות לחוק.

אופיר פינס-פז: אין חובה.

אופיר פינס-פז: אף שהוא הבטיח, ואף שהוא עשה הרבה דברים, אין חובה.

אופיר פינס-פז: אין דרך שבה הכנסת יכולה לחייב שר לתקן תקנות, חקיקת משנה לחוק ראשי.

אופיר פינס-פז: לי יש הצעת חוק, ברגע שתקבלו את זה, אנחנו לא צריכים 180 ימים ולא צריכים 30 ימים ולא צריכים שום דבר.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, אני פרלמנטר פה כבר קרוב לעשר שנים.

אופיר פינס-פז: הרבה מאוד חוקים שהעברנו פה בעמל רב הפכו להיות ריקים מתוכן, משום שהשרים בסופו של דבר לא הביאו תקנות לוועדה הרלוונטית, או לא תיקנו תקנות מכוח סמכותם שלהם.

אופיר פינס-פז: ובחוק הזה הדבר הזה הוא כל כך מכריע, משום שאחרת - כל החוק הזה, לא עשינו שום דבר אם לא יהיו לו תקנות ראויות.

אופיר פינס-פז: ולכן הצעתי את מה שהצעתי, ולא הגבלתי.

אופיר פינס-פז: 180 יום זה המון.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, אפשר להביא את זה הרבה קודם.

אופיר פינס-פז: זה פשוט נותן רשת ביטחון לכנסת, שאכן היא הוציאה מתחת ידה דבר שבסופו של דבר יסתיים בתוצאה הראויה והמקווה.

אופיר פינס-פז: ואם יורשה לי בדקה שנותרה לי אולי, אני חושב שהיום נפל דבר בכנסת בהצבעות האי-אמון.

אופיר פינס-פז: העובדה שבפעם הראשונה היתה תוצאת תיקו בין הקואליציה לאופוזיציה, אני חושב שיש לה משמעות גדולה מאוד.

אופיר פינס-פז: ואני סבור שלפחות בנושאים שהובאו, למשל הנושא שעם אחד הציעה, נוצר תיקו, ואפילו חברים מתוך שורות הקואליציה הצביעו בעד האי-אמון.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מקווה שההתנהלות המאוד בטוחה של יושב-ראש הקואליציה תיסדק במשהו לקראת השבוע הבא והשבועות הקרובים, משום שאני סבור שאף שאנחנו נותנים לממשלה רשת ביטחון בנושא פינוי רצועת-עזה, אין שום סיבה שבעולם שנעשה לה איזו הנחה על רקע המחדלים שלה וחוסר העשייה שלה או הטעויות שלה במגוון רחב מאוד של נושאים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לך על שניצלת את 58 השניות לנושאים פוליטיים, וזכותך היתה לעשות כן.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עובדים להצבעות.

ראובן ריבלין: ובכן, הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7).

ראובן ריבלין: לשם החוק אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: רק אחרי סעיף 1.

שאול יהלום: השר אמר שהוא יסכים להסתייגות, לא?

ראובן ריבלין: השר לא מסכים להסתייגות.

ראובן ריבלין: השר בא והודיע שיהיו תקנות.

ראובן ריבלין: הוא לא רוצה להכניס את זה לגוף החוק.

ראובן ריבלין: גם יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט מתנגד מסיבה אחרת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו, החוק שלך עבר.

ראובן ריבלין: אנחנו חשבנו שאתה תצרף את הקול ה-20 שלך, שיהיה חוק עם משנה תוקף.

ראובן ריבלין: חבל.

ראובן ריבלין: אבל חברת הכנסת גבריאלי ייצגה את אדוני בכבוד.

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש להצביע על ההסתייגויות?

ראובן ריבלין: אדוני מבקש להתנגד להסתייגויות?

מיכאל איתן: בהחלט.

ראובן ריבלין: והוא לא רוצה לדבר עוד פעם.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לשם החוק ולסעיף 1 אין הסתייגויות.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו נצביע על שם החוק ועל סעיף 1.

ראובן ריבלין: אחרי זה נראה אם ההסתייגות תתקבל, אז היא תוסף לזה, אם לא תמשוך את זה.

ראובן ריבלין: אנחנו קודם מצביעים על שם החוק וסעיף 1.

ראובן ריבלין: ובכן, נא להצביע - מי בעד ומי נגד חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7)?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 16 בעד סעיף 1 – 17 נגד – אין נמנעים - 1 סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 17 בעד, אין מתנגדים, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שבהצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7), סעיף 1, יחד עם שם החוק, עבר.

ראובן ריבלין: ועכשיו, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס, שאם היא תתקבל ולא תימשך, היא תוסף אחרי סעיף 1.

ראובן ריבלין: לכן, מי בעד?

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד ההסתייגות?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 17 בעד ההסתייגות – 7 נגד – 14 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס-פז אחרי סעיף 1 לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: שבעה בעד, 14 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהסתייגותו של חבר הכנסת פינס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: ולכן הצעת החוק עברה בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: לכן, אדוני, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה, רבותי, נא להצביע בקריאה שלישית - מי בעד ומי נגד הצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7), התשס"ד-2004?

ראובן ריבלין: זו הצעת חוק ממשלתית.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 18 בעד החוק – 20 נגד – אין נמנעים – 1 חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7), התשס"ד-2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: 20 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת חוק הסניגוריה הציבורית (תיקון מס' 7), התשס"ד-2004, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: אדוני שר המשפטים לא רוצה להעיר הערה בעניין זה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/115).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים.

ראובן ריבלין: אני מזמין את השר לביטחון פנים ומברך אותו על הולדת בנו וגם על ברית-המילה, בריתו של אברהם אבינו, שנכנס בה היום.

ראובן ריבלין: אנחנו מברכים אותו שיראה בנים לבניו.

ראובן ריבלין: הזמנתי את השר להצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - חיפוש בגוף החשוד) (תיקון) (נטילת אמצעי זיהוי ומאגר נתוני זיהוי), התשס"ד-2004.

ראובן ריבלין: השר לביטחון פנים צחי הנגבי, בבקשה.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, אני באמת שמח שהרבה חברי כנסת נמצאים.

צחי הנגבי: אני חששתי שסוג כזה של חקיקה שהכנסת תצטרך להוביל, אני מקווה, בעקבות הדיון, לוועדת החוקה - שיש בה ממד מאוד מהפכני ומאוד משמעותי, הייתי אומר, זה אפילו הנשק הבלתי-קונבנציונלי של מערכת אכיפת החוק - שהיא תיעשה עם שניים-שלושה חברי כנסת, כמו שנהוג בשעות האלה; זה היה די עצוב, אבל אני באמת שמח על הנוכחות.

צחי הנגבי: אני אתחיל בשני סיפורים, אדוני היושב-ראש, מן הארכיון המשטרתי; ולא מן הארכיון המצהיב, אלא מתקופות לא רחוקות מדי.

צחי הנגבי: במועד ובמקום מסוימים נאנסה תיירת, וכתוצאה מכך הרתה, נכנסה להיריון.

צחי הנגבי: נערך אפיון גנטי של הזרע שנמצא בגופה, וגם אפיון גנטי של שרידי העובר שהוצא מגופה.

צחי הנגבי: תוצאות בדיקות ה-DNA שנערכו לחלק מהאנשים שנחשדו בביצוע מעשה האונס שללו את מעורבותם ואפשרו את ניקוים מן החשד שדבק בהם.

צחי הנגבי: הם שוחררו, אבל אל מבצע העבירה משטרת ישראל לא הצליחה להגיע באותה תקופה.

צחי הנגבי: למעשה הפרשה נותרה בלתי מפוענחת תקופה ארוכה.

צחי הנגבי: אחרי שנתיים המשטרה עצרה חשוד בעבירה פלילית בעניין אחר לחלוטין.

צחי הנגבי: במהלך החקירה נלקחה מן החשוד הזה דגימת תא לחי.

צחי הנגבי: זאת דגימה שלוקחים מן האזור הזה של הלחי מבפנים.

צחי הנגבי: חוקרת מז"פ, המחלקה לזיהוי פלילי במשטרת ישראל, שלקחה חלק בחקירה, זיהתה, ממש בדרך מקרה, מתוך זיכרון מופלג שהיא גילתה, שהאפיון הגנטי של אותו חשוד מזכיר את האפיון הגנטי של החשוד שבשעתו העלתה שנתיים קודם לכן הבדיקה שנערכה במקרה של התיירת הנאנסת.

צחי הנגבי: השוואה בין שני נתוני הזיהוי האלה העלתה, שאכן יש התאמה מלאה בין מאפייני הזיהוי הגנטי בשני המקרים.

צחי הנגבי: לולא הזיכרון הבאמת מיוחד במינו של אותה חוקרת, ספק אם המשטרה היתה מפענחת את התיק ההוא עד עצם היום הזה.

צחי הנגבי: אבל אילו היה בידי המשטרה, בזמן הרלוונטי, מאגר של נתוני זיהוי גנטי, היה ניתן להגיע אל החשוד שלא בדרך מקרית, אלא מייד בסמוך לאירוע, למעשה העבירה.

צחי הנגבי: כמובן, זה מקרה אחד, ויש לשער שיש הרבה מקרים כאלה.

צחי הנגבי: אני אתן דוגמה נוספת.

צחי הנגבי: במהלך חקירת הרצח של השר זאבי, שכזכור נמצא ירוי במלון "היאט" בירושלים, נמצאה בזירת האירוע ראיה: בדל סיגריה חם שהושאר על-ידי הרוצח שנמלט מן המקום.

צחי הנגבי: הרוצח שנמלט השאיר סיגריה.

צחי הנגבי: כנראה זה אותו אדם שהיה במארב עד הרגע שהשר הגיע מארוחת הבוקר במסעדה למטה.

צחי הנגבי: הופק אפיון גנטי של המעשן.

צחי הנגבי: אילו היה בידי המשטרה באותה עת מאגר נתוני זיהוי גנטי, גם כאן היה מתאפשר לה לחשוף את החשוד - שהיה, כך הסתבר יותר מאוחר, בעל רישום פלילי קודם - בפרק זמן מינימלי.

צחי הנגבי: אלה רק שניים מהמקרים הרבים והמגוונים שיכולתי לפרוס במעמד הזה בפני הכנסת כדי להדגים ולהמחיש את חשיבות הכלי הזה, שקיים בארצות רבות בעולם, ואני מקווה שמהערב הזה גם יחל תהליך קליטתו בחקיקה הישראלית.

צחי הנגבי: החוק שמונח לפניכם, אם נגדיר בתמצית את משמעותו, נועד להסדיר את סמכותה של המשטרה ליטול מחשוד, מנאשם, ממי שהורשע, אמצעי זיהוי שיאפשרו הפקת נתוני זיהוי גנטי שייאגרו במאגר נתוני זיהוי שתנהל המשטרה.

צחי הנגבי: כפי שיש היום מאגר של טביעות אצבע, כך המטרה לנהל מאגר DNA.

צחי הנגבי: המאגר הזה ייתן בידי המשטרה, בידי החברה בישראל, כלי מאוד חיוני, שיאפשר לה שימוש בטכנולוגיה המקובלת בעולם, המוכחת, האמינה, המדעית שאין עליה ערעור, כדי לזהות ברמת ודאות גבוהה מבצע עבירה על בסיס השוואת נתוני הזיהוי שיימצאו בזירת העבירה אל מול נתוני הזיהוי שיימצאו במאגר.

צחי הנגבי: למעשה, המאגר הזה, כמו שהוא מרשיע הוא יכול גם לזכות.

צחי הנגבי: הוא לא רק מזכה, הוא מזכה מהר ומקל על חשודים שלעתים עוברים דרך חתחתים, לעתים אפילו מורשעים שלא על-פי הצדק.

צחי הנגבי: זה בוודאי ימנע הטרדה ופגיעה מיותרת בחשודים פוטנציאליים שנתוני הזיהוי שלהם יימצאו במאגר ומיידית יהיו שונים מהנתונים שיימצאו במקום ביצוע העבירה.

צחי הנגבי: אין אפילו צורך לזמן לחקירה את אותם חשודים פוטנציאליים, בעיקר בעבירות מין, כפי שנהוג.

צחי הנגבי: אין צורך לשמוע את האליבי שלהם, לשמוע את העדות שלהם.

צחי הנגבי: הם מזוכים עוד לפני שהם יודעים שבכלל בוצעה עבירה שאולי היו מנסים לייחס להם בהעדר כלי מזכה כזה.

צחי הנגבי: המאגרים שקיימים במשטרת ישראל זה שנים רבות ידועים לכולנו: מאגר טביעות אצבע ומאגר תצלומים.

צחי הנגבי: הסמכות לנטילתם מעוגנת בפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות), וכן הסמכות ליטול דגימות ביולוגיות שמאפשרות הפקת DNA.

צחי הנגבי: גם הסמכות הזאת מעוגנת היום - למעשה זה שנים - בחוק החיפוש, בנוסח הנוכחי שלו, אבל הסייג הוא שהדבר מתבצע רק כאשר הדבר נדרש לצורך חקירת העבירה שבה החשוד הספציפי נחשד.

צחי הנגבי: החידוש הדרמטי שהכנסת מתבקשת להוביל הוא להקים מאגר של נתוני זיהוי גנטי שיופקו מה-DNA של אותן דגימות ביולוגיות שיילקחו מחשודים, ממורשעים, מנאשמים, גם כשהדבר הזה איננו נדרש לצורך חקירת העבירה הספציפית שבה הם חשודים.

צחי הנגבי: המאגר הזה יאפשר לזהות ברמת ודאות גבוהה את מבצע העבירה על בסיס השוואת נתוני הזיהוי שיימצאו בזירת העבירה אל מול נתוני הזיהוי שבמאגר.

צחי הנגבי: זה למעשה מה שאנחנו מובילים בתקופה האחרונה יחד עם משרד המשפטים.

צחי הנגבי: נמצא פה שר המשפטים וסגן ראש הממשלה יוסף לפיד, שותף למהלך המאוד-מאוד משמעותי הזה.

צחי הנגבי: זה יאפשר לנו להפוך את בדיקת ה-DNA לא רק לכלי מוכר - זה כלי שכבר מוכר בפסיקה הישראלית כעשור שנים - אלא לכלי נגיש, זמין ובעיקר ניתן לשימוש יעיל ומהיר באכיפת החוק.

צחי הנגבי: בעניין העובדה שה-DNA מוכר, אני אצטט את דבריו של כבוד שופט בית-המשפט העליון מישה חשין, בערעור פלילי מסוים לפני שנתיים.

צחי הנגבי: אלה ציטוטים של כמה אמירות באותו פסק-דין: אומנם בדיקת DNA נחשבת כראיה מדעית חדשה - הוחל בהן בשנת 1985 - אולם נעלה מספק כי בדיקה זו מקובלת כיום הן על הקהיליה המדעית והן על בתי-המשפט.

צחי הנגבי: כך בישראל וכך בארצות אחרות, ובראשן בארצות-הברית.

צחי הנגבי: ה-DNA הוא הצופן הגנטי של האדם ושל כל חי.

צחי הנגבי: לכל אדם צופן גנטי המאפיין אותו בלבד והמבדיל אותו מאחרים.

צחי הנגבי: בסוף כל הסופות, בדיקת ה-DNA אינה כה שונה מזיהויו של עבריין על-פי מראהו, וככל ששונה היא, נעלה היא על זיהוי בידי אדם ולו משום שזיהוי בידי אדם עשוי להיות שגוי או אף שלא בתום לב.

צחי הנגבי: בהקשר זה ובהתקשר לדברים שאמרתי קודם על היותו של הכלי הזה כלי מזכה לא פחות מהיותו כלי מרשיע, בארצות-הברית יש מאז שנת 1992 פרויקט מאוד מעניין.

צחי הנגבי: הוא נקרא The Innocence Project - פרויקט החפות מפשע.

צחי הנגבי: יזמו אותו כמה עורכי-דין אמריקנים, ומטרתם היתה לבחון "קייזים", מקרים שבהם אנשים הורשעו בעבירות של רצח ושל אונס לפני שבאנו בשעריו של עידן ה-DNA ועד עצם היום הזה הם טוענים לחפותם מפשע.

צחי הנגבי: אז הטכניקה המעשית היא שבודקים את דגימות ה-DNA של המורשעים אל מול דגימות ביולוגיות שקיימות בתיקי החקירה.

צחי הנגבי: מובן שזה אפשרי רק כאשר יש סוג כזה של דגימה בתיק החקירה.

צחי הנגבי: עד יוני 2001, זה המועד האחרון שבו יש לנו נתון מעשי על הפרויקט הזה, זוכו ושוחררו בעקבות הבדיקות האלה בארצות-הברית למעלה מ-80 אסירים, לרבות שמונה שנידונו למוות.

צחי הנגבי: ב-16 מהמקרים אף זוהו בעקבות הפרויקט הזה הפושעים האמיתיים, כי במאגר ה-DNA היו דגימות ביולוגיות שאפשרו את זיהויו של הפושע האמיתי.

צחי הנגבי: ארצות-הברית היא כמובן חלוצה באופן טבעי, אבל היא לא היחידה שבה בשורת ה-DNA כבר קיימת.

צחי הנגבי: בהרבה מאוד מדינות נחקקו במהלך השנים האחרונות חוקים שמסדירים את פעולת הרשויות השונות בנוגע לנטילת אמצעי הזיהוי הללו וניהול מאגרים של נתוני זיהוי, בעיקר מאגרים של נתוני זיהוי גנטי שמופקים מה-DNA.

צחי הנגבי: כאזרחים שרואים את התופעה הנוראה הזאת, שלצערנו לא נעלמת, תופעת האונס האכזרי שמתקיימת מעת לעת ברחובותינו, בחצרותינו, טוב לדעת שיש לנו היכולת לנהל מאגר כזה של דגימות DNA שיופקו מעבירות מין כאלה ולדעת שאנחנו מחזיקים ביד את האמצעי לאכיפת החוק, להבאה לדין של הפושעים האכזריים האלה ולהפסקת פעילותם.

צחי הנגבי: הדבר הזה צריך לתת לנו הרבה עידוד והרבה כוח לקראת החקיקה שאנחנו עוסקים בה.

צחי הנגבי: מובן שהחקיקה הזאת אינה רק עם יתרונות, אלא יש לה גם בעיות שנוגעות לפגיעה בצנעת הפרט, כיוון שמאגר של DNA מאפשר לכאורה גם שימוש לרעה בתכולה שלו.

צחי הנגבי: לכן כל מדינה שאפשרה הקמת מאגר כזה גם הבינה שבמקביל היא חייבת להקפיד על מחסומים ומגבלות שימנעו שייעשה שימוש לרעה בכלי החדש הזה.

צבי הנדל: כבוד השר, השתכנענו.

צחי הנגבי: יש מישהו שהוא נגד?

צחי הנגבי: יש דיון.

צחי הנגבי: הנאום שלי כולל הרבה מאוד הסברים.

מוחמד ברכה: רבותי, בואו נקשיב להסברי השר.

מוחמד ברכה: אחר כך נעבור לדיון.

מוחמד ברכה: אם השר ירצה להשתתף בדיון, הוא יוכל.

נסים זאב: - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב, אתה רק מאריך את העניינים.

צחי הנגבי: אני אכבד את העובדה שיש פה הרבה מאוד אנשים.

צחי הנגבי: יש שאלה לאורי, ואולי זה יחסוך לי - - -

אורי אריאל: באילו ארצות כבר קיים החוק הזה?

צחי הנגבי: אנגליה, סקוטלנד, אוסטרליה וכמובן בארצות-הברית, שיש בה 51 מדינות, ויש עשרות מדינות שבחקיקה הנפרדת שלהם, המדינתית, אישרו זאת.

צחי הנגבי: גם קנדה.

צחי הנגבי: יש לי פה הרבה מאוד דוגמאות.

צחי הנגבי: אני אחסוך כרגע לכנסת את העיסוק הנקודתי.

צחי הנגבי: אני מעריך שבדיון יעלו נושאים שיחייבו התייחסות ומענה, ואני אעשה את זה, במידה שאזדקק, בסיבוב הבא.

צחי הנגבי: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לדיון.

מוחמד ברכה: יפתח אותו שר המשפטים.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

אורי אריאל: שר המשפטים, אתה מוכן להתקזז אתי?

המשפטים יוסף לפיד: הדיון הזה מתאפשר בנוכחות רבים כל כך כי משחקי ה"יורו" נגמרו אתמול, אז היום יש זמן, בשעה כזאת.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, אחרי הרצאתו המלומדת והמפורטת של השר לביטחון פנים אין צורך שאני ארבה במלים.

המשפטים יוסף לפיד: הסיבה העיקרית לכך שעליתי לכאן היא שאני רוצה להיות רשום בפרוטוקול של הכנסת כמי שהיה לו חלק בחקיקה חשובה מאין כמוה בתולדות הקרימינולוגיה הישראלית.

המשפטים יוסף לפיד: בעצם, מאז המציאו את הדקטילוסקופיה, שאפשרה את טביעת האצבעות, לא הומצאה שום שיטה המקלה על המשטרה להתחקות אחרי פושעים, וה-DNA הוא יותר יעיל מטביעות האצבעות, כי DNA אפשר לקחת מכל חלקי הגוף ומכל שארית של אדם ולא רק מהאצבעות.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו מנהלים מלחמה נגד הפשע, ותמיד נוהגים לחוקק חוקים להגנת האזרח ולהגנת אלה שמנסים להוכיח את חפותם, וצריך לעזור גם לאלה שעוסקים בהוכחת הפשע ובמציאת הפושע.

המשפטים יוסף לפיד: אני מברך על העבודה שכבר נעשית במשטרה.

המשפטים יוסף לפיד: אני חושב שזה חוק חשוב ביותר.

המשפטים יוסף לפיד: אני חושב שהכנסת היתה צריכה לחוקק אותו כבר מזמן, ואנחנו שמחים מאוד להעביר אותו הערב.

המשפטים יוסף לפיד: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני שר המשפטים.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לחברי הכנסת הרשומים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אופיר פינס - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מאיר פרוש - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אבשלום וילן - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת גילה גמליאל - לא נמצאת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסנע - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח את הדברים בברכת מזל טוב לשר לביטחון פנים, מר צחי הנגבי, ולרעייתו.

ישראל אייכלר: תזכו לגדלו לתורה, לחופה ולמעשים טובים - הרך הנולד שבא היום בברית-המילה.

ישראל אייכלר: כשאני שומע חוק כזה, שמאפשר למשטרה לבדוק DNA, לכאורה הייתי צריך להיות מייד בעד.

ישראל אייכלר: למה לא?

ישראל אייכלר: מה לא צריך לעשות כדי למנוע פשעים, בפרט ששמענו את השר לביטחון פנים באילו מקרים אפשר להציל ולמנוע פשע.

ישראל אייכלר: אבל במדינה שבה הדמוקרטיה נסוגה יותר ויותר ואנשים הופכים יותר ויותר עבדים לשלטון, נרמסים על-ידי רוב קואליציוני בשם הדמוקרטיה, גוזלים מילדים פת לחם, מזקנים את הזכויות המינימליות, מחולים את המינימום האפשרי, אני לא בטוח שלא יבוא יום ומישהו יחליט, שמי שיש לו אמונה הוא נוירוטי, לוקה בנוירוזה, וצריך לאשפז אותו בבית-חולים לחולי נפש על-ידי רופא מחוזי.

מיכאל איתן: בשביל זה לא צריך DNA.

מיכאל איתן: יש כיפה - - -

המשפטים יוסף לפיד: מי שמאזין לך, מתחיל לחשוב כך.

ישראל אייכלר: אז אני אומר:

ישראל אייכלר: אם שר המשפטים, שבמשך שנה ורבע נזהר מאוד לא לפגוע בציבור הדתי ולא בחרדי - אף שהמעשים של שינוי היו נוראיים, הדיבורים של שר המשפטים היו זהירים.

ישראל אייכלר: בזמן האחרון, אולי מפני שאתם מריחים בחירות, קראתי בריאיון עם דנקנר - אנחנו מכירים אותו מאיזה מקום - שאתה אומר, שאדם שמאמין זה נוירוזה.

ישראל אייכלר: כל מאמין, מי שמאמין באלוקים, נוצרי, מוסלמי, יהודי, זו פשוט מחלת נפש.

ישראל אייכלר: מחר ייקחו DNA מכל מאמין, שמא ייכנס לו לראש איזה דין רודף.

ישראל אייכלר: זה מביא אותי לעניין הזה של מסע התעמולה שיש עכשיו נגד הציבור הדתי-הלאומי דווקא, בעניין דין רודף.

ישראל אייכלר: אני לא יודע, למדנו תרי"ג מצוות.

ישראל אייכלר: מי עוסק בדין רודף?

ישראל אייכלר: דין רודף זה במקרה שבן-אדם רץ עם סכין להרוג את רעהו ואתה לא יכול להצילו - - - בנפשו, יש לו דין רודף.

ישראל אייכלר: פתאום זה הפך לדבר הכי טרנד והכי אייטם.

ישראל אייכלר: אילו מדינת ישראל היתה מדינה נאורה, לא הייתי חושש לא מזה ולא מזה.

נסים זאב: יש רדיפה פוליטית.

ישראל אייכלר: אבל היום יש רדיפה נוראה.

ישראל אייכלר: אני שמעתי היום מה שאיזה פקיד בשם דה-הרטוך רוצה לעשות - גזירות וקריטריונים נגד הכוללים והישיבות, שמא ושמא ושמא.

ישראל אייכלר: וראיתי בעיתון שסבר פלוצקר כותב, שד"ר זליכה, חשב האוצר, אומר: כאיש כספים מרכזי בחברה פרטית, "דרך ארץ", הסוללת את כביש מס' 6 - כך כותב פלוצקר - הוא יודע כמה קל לחלוב את הקופה הציבורית לטובת הקופה הפרטית.

ישראל אייכלר: ומה אומר אדון זליכה?

ישראל אייכלר: גשר שהיה צריך לעלות מיליון שקל לא יעלה 10 מיליון ובנייתו לא תימשך חמש שנים במקום שנה.

ישראל אייכלר: כל הקבלנים ילמדו לעמוד בזמן ובתקציב.

ישראל אייכלר: אצלי אף אחד לא יגזור קופון.

ישראל אייכלר: ומכלל לאו אתה שומע הן.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת מה זליכה יודע על מיליונים שנשפכים במכרזים וגשרים שצריכים לעלות מיליון שקל ועולים 10 מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: אז מצאו אצל אברך כולל שאיחר אחר-הצהריים, כי הלך עם אשתו, ועל זה יושבים פקידי שלטון ועושים גזירות נגד כל לומדי התורה, כדי להרעיב אותם.

ישראל אייכלר: זאת איננה מדינה נאורה, זאת איננה מדינה דמוקרטית.

ישראל אייכלר: זאת מדינה שרודפת את הדת ואת היהודים הדתיים.

ישראל אייכלר: וממשלה, שראינו היום שיש לה רק תיקו, אני הייתי מציע לה שלא תלך על דברים גדולים כמו התנתקות, כמו רדיפת ציבורים כל כך גדולים, ציבורים עניים, ציבורים ערבים, ציבורים חרדים, ציבורים חרדים-לאומיים, נגד כולם בשם הכוח הפרלמנטרי שיש לכם.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר, אתה צריך לסיים.

ישראל אייכלר: אז אני מסיים במשפט הזה ואומר: חכמים היזהרו בדבריכם, וממשלה היזהרו בחוקיכם.

ישראל אייכלר: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יעקב מרגי - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אורי אריאל - מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מגלי והבה - מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זאב - - -

נסים זאב: אני לא מוותר.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת מיכאל איתן, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת גפני.

מוחמד ברכה: מוותר.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הפשיעה בישראל גואה ועולה מיום ליום.

נסים זאב: בדיוק כשמדברים על הצמיחה הכלכלית, צריך לדבר על הצמיחה של הפשיעה במדינה.

נסים זאב: הממשלה הזאת איבדה כל תקווה להתמודד עם הפשיעה בישראל.

נסים זאב: מה שנשאר זה רק לזהות את הפושעים ולטפל בהם.

נסים זאב: לכן הצעת החוק באה אולי להסדיר את סמכותה של ממשלת ישראל ליטול מחשודים או מנאשמים או ממורשעים אמצעי זיהוי, החל מטביעת אצבעות, כפות ידיים, דגימות ביולוגיות ותצלום הגוף, כדי לאפשר זיהוי החשוד, ואני מאמין שתהיה שמירה מרבית על המאגרים, שחלילה וחס לא תהיה פלישה וגלישה לתוכם, ובכך יהיה כדי למנוע מאותם חשודים, שאולי לכאורה חשודים, והם לא היו קשורים בעצם לפשע עצמו – זאת אומרת, זה דבר והיפוכו: מצד אחד, לזהות את החשודים באמת, להגיע יותר קרוב לאפשרות סבירה כלפי אותם חשודים; מצד שני, כפי שאמר השר, לא לפגוע בחשודים שאולי היו רחוקים מהזירה, אף שבעבר הם ביצעו אותם הפשעים.

נסים זאב: בדרך כלל המשטרה, כשהיא מתחילה לחקור, היא הולכת פחות או יותר לפי אותו עניין – מה היה בעבר, מי היו החשודים בעבר, ואז מתחילה לחקור את כל אותם החשודים, וזה גם מכביד על המשטרה.

נסים זאב: אני מסכים עם זה.

נסים זאב: אבל, אדוני השר, אני רוצה לדעת איפה הגבולות.

נסים זאב: אני יודע שבקנדה, למשל – אתה הזכרת את קנדה – דווקא שם לא הולכים רק בפשעים חמורים כמו רצח, אונס וכן הלאה.

נסים זאב: מה יקרה לגבי גנב?

נסים זאב: איפה היכולת של החקיקה מול המפכ"ל?

נסים זאב: זאת אומרת, האם אני נותן סמכות באופן מוחלט למפכ"ל להחליט מי כן, מי לא, ואני משאיר את זה בידי המשטרה, או שאנחנו כאן בחקיקה הולכים מלכתחילה להגביל את הסמכויות?

נסים זאב: אנחנו יכולים להגיע למצב ששיקול הדעת יהיה בסופו של דבר לאותו שוטר, לאותו חוקר, והוא יקבל רק את האישור.

ראובן ריבלין: אתה מפחד מדבר שאמרת לי קודם, שמא חוקר במשטרה ידליף לעיתונאי את ה-DNA של מישהו.

נסים זאב: את זה לא אמרתי, אולי שמעת את זה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אפילו לא חייב להשיב ליושב-ראש, כי הוא סיים את זמנו.

נסים זאב: אולי כן צריך לאמץ את המודל הקיים בקנדה, נתוני זיהוי לגבי מורשעים ולא חשודים, אדוני השר, ויש הבדל בין מורשעים לחשודים, ורק בעבירות קשות של רצח, תקיפה, אונס וחטיפה, וזאת לאחר ששופט נתן צו הקובע שיש להכליל נתוני זיהוי שהופקו מדגימה שלהם במאגר.

נסים זאב: זאת אומרת, זאת לא החלטה של - - -

אילן שלגי: חבל על הזמן.

נסים זאב: ודאי שחבל על הזמן.

נסים זאב: אני חושב שכל הדיון הזה בכלל מיותר.

נסים זאב: צריך לאמץ את מה שהשר אמר, ובאמת הזמן של כולנו יקר.

נסים זאב: בשביל מה בכלל שיהיו דיונים בכנסת?

נסים זאב: הממשלה תעשה מה שעולה על דעתה ומה שעולה על רוחה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב, אתה אומר דברים חשובים.

מוחמד ברכה: תסיים.

נסים זאב: אני מסיים, פשוט לא נותנים לי.

מוחמד ברכה: סיימת את הזמן שלך.

נסים זאב: אני מסיים בגלל הצום, אדוני.

נסים זאב: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת נסים זאב, תרשה לי לומר לך, שאני נמניתי כאן עם המיעוט שהעריך מאוד את מה שאמרת.

מיכאל איתן: זאת פשוט שערורייה שאין כדוגמתה – חוק בעל משמעויות אדירות לזכויות אזרח, למידע, לזכות לפרטיות, חוק מאוד משמעותי, שבמשך שנים חוקק בצוות גדול מאוד על-ידי הממשלה, מביאים אותו לכאן, לא מניחים אותו על מנת שחברי הכנסת יוכלו לקרוא, כפי שחייבים לעשות – חייבים להניח חוק למשך 48 שעות – באים בבוקר לוועדת הכנסת, שמים אותו כאן ואומרים לנו: יאללה, לא לדבר, קדימה, ליישר.

מיכאל איתן: תגידו, האם יצאתם מדעתכם?

נסים זאב: אתה צודק.

מיכאל איתן: למה בכלל הכנסת אישרה שחרור מחובת הנחה?

מיכאל איתן: אני בכלל לא מבין את זה.

מיכאל איתן: הרי לקח שנים להכין את החוק הזה.

מיכאל איתן: כמה זמן עוסקים בו?

המשפטים יוסף לפיד: שנתיים לפני שבאתי.

מיכאל איתן: אני לא אומר שהחוק לא חשוב.

מיכאל איתן: בשעה טובה הוא הושלם היום.

מיכאל איתן: צריך להניח חוק ולהשאיר אותו 48 שעות, שמי שרוצה, לא כולם, יוכל לעיין ולהתווכח כאן בהיגיון.

מיכאל איתן: באים לכנסת בבוקר, לוועדת הכנסת, ומשחררים מחובת הנחה.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: מה היה קורה אם הדיון הזה היה מתקיים בעוד שבוע והיו נותנים לכנסת אפשרות של שבוע להתכונן לדיון?

מיכאל איתן: נעזוב את זה לרגע.

מיכאל איתן: אני רוצה להיכנס בכמה הערות לגופו של עניין.

מוחמד ברכה: בתוך הזמן.

מיכאל איתן: בתוך הזמן, ודאי, דקה וחצי.

מיכאל איתן: מה אני יכול לעשות?

מיכאל איתן: זאת המציאות.

מיכאל איתן: זה חוק שמחייב הרבה מחשבה, הוא חיוני וחשוב בקשר למלחמה בפשע, אבל לכל תרופה לפעמים יש תופעות לוואי לא רצויות.

מיכאל איתן: מצד שני, לוקחים כאן מבני-אדם, מתוך גופם, משהו ששייך להם, ויכול לספר, לא על מעורבותם בפשע, על מחלות שלהם, מחלות פוטנציאליות, על בעיות של אישיות כזאת או אחרת - - -

המשפטים יוסף לפיד: כל זה הובא בחשבון בהצעת החוק.

מיכאל איתן: אדוני, אני יודע שכל זה הובא בחשבון, אבל בדקות שיכולתי לעיין בחוק שמתי לב שהגישה של הרשות המבצעת היתה במקרה הזה לקחת את המודל שהולך בכיוון מלחמה בפשע והכי ממעיט מבחינת זכויות האזרח והאדם.

מיכאל איתן: אני לא ארחיב כעת, כי אני כבר חייב לסיים, כמובן.

מיכאל איתן: אני רק אומר שצריך יהיה להשקיע בזה הרבה מחשבה.

מיכאל איתן: אני מבטיח לך, אדוני שר המשפטים - - -

צחי הנגבי: זה אתה, זה הולך לוועדת החוקה.

המשפטים יוסף לפיד: זה הולך אליך, מה אתה רוצה?

מיכאל איתן: אני אסביר לך, חבר הכנסת טומי לפיד.

מיכאל איתן: אני כעת מדבר על היכולת שלנו, של הכנסת.

מיכאל איתן: אתה יודע יפה מאוד שחוק כזה דורש המון-המון מומחיות והמון-המון זמן, ואני מעלה כאן שאלה, ובזה אני אסיים, שמופנית אלינו, אל חברי הכנסת: האם באמת הכנסת מסוגלת במצפון שקט להגיד לציבור האזרחים עכשיו, שאנחנו ככנסת עושים את הבקרה המינימלית על חקיקת חוק כזה, כאשר אנחנו רואים יפה מאוד מה קורה?

מיכאל איתן: מצד אחד, המנגנון העצום של משרדי ממשלה, שמכין במשך חודשים רבים וארוכים את ההצעה, בהוצאות כספיות אדירות, ומצד שני, מביאים לנו לכנסת, יחד עם המון-המון חוקים, חשובים לא פחות.

מיכאל איתן: אני כבר לא אומר תהליך החקיקה שלנו, אבל תהליך הבקרה שלנו על החקיקה הממשלתית דורש מחשבה.

מיכאל איתן: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

משה גפני: זה יבוא לוועדה.

מוחמד ברכה: אפילו לא מדובר כאן על תהליך של בקרה, אלא תהליך של לימוד של חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: השר לביטחון פנים, אדוני, האם אתה רוצה להשיב?

צחי הנגבי: כן.

ישראל אייכלר: חשוב שתשיב, אם לא יפתחו לבן-אדם תיק, ומייד יכניסו אותו לכלא.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, האולם מיועד לדיונים ולא לשיחות.

מוחמד ברכה: בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש ורבותי חברי הכנסת, ראשית, אני חייב מענה לחבר הכנסת איתן.

צחי הנגבי: בשני הנושאים שהעלית אינני רואה בעיה, גם בעניין של הפטור מחובת הנחה וגם בסוגיה היותר מהותית של האיזונים בין הערך של המאבק בפשיעה, שהחוק הזה משרת ואמור לשרת ביתר שאת לאחר שהוא יופעל באופן מעשי, והערך הלא-פחות חשוב של שמירה על זכויות האדם וצנעת הפרט.

צחי הנגבי: מי שתקבע את האיזון הזה היא ועדת החוקה, היא תשב על המדוכה; אני מכיר את הוועדה ואותך כיושב-ראש הוועדה, ודאי עשרות שעות, אם לא יותר.

צחי הנגבי: תזמינו את כל המומחים ותלמדו את כל השיטות הנהוגות בעולם ותחליטו איפה עובר הקו.

צחי הנגבי: אנחנו כממשלה, למעשה בהובלת שני המשרדים המרכזיים, עשינו את העבודה הזאת מתוך ידיעה שהכול יתחיל מהתחלה בוועדה.

צחי הנגבי: אבל אנחנו לא היינו יכולים להיות פטורים מלעשות את העבודה הזאת.

צחי הנגבי: החוק הזה התחיל עוד בתקופת קודמי, בשני המשרדים, קודמו של השר לפיד וקודמי.

צחי הנגבי: אני נתתי לזה תנופה, כי באמת זיהיתי מהר מאוד, שבתקופה של קיצוצים נוראיים הנושא הזה ייתן למשטרה אפשרות לשפר את יכולת החקירה שלה ולהגיע לתוצאות יותר טובות עם פחות חוקרים.

צחי הנגבי: נתתי דוגמה הכי מינימלית, שאתה לא צריך לזמן בכלל עשרות חשודים פוטנציאליים במקרה של אונס, שתמיד מזמנים אותם ומשקיעים כוח-אדם ומחפשים את האליבי שלהם, ולאחר העדות שלהם בודקים את האליבי שלהם וכו' וכו'.

צחי הנגבי: וחלק מהאנשים, אחרי שנבדק האליבי, נראים יותר חשודים מקודם, אף שבסך הכול אין להם יכולת להוכיח אליבי כזה או אחר.

צחי הנגבי: אתה אפילו לא צריך להתחיל את תהליך החקירה, יש לך DNA, האיש מזוכה, נגמר.

צחי הנגבי: יש עוד מאות דוגמאות.

מיכאל איתן: אני רואה שלא הצלחת לשכנע את האוצר, כי התקציב שהקצו לך הוא עדיין חלקי.

מיכאל איתן: רק לעבירות חמורות יותר - - -

צחי הנגבי: אנחנו ביקשנו - וזה מתקשר למה שאמר חבר הכנסת נסים זאב - שזה יהיה רלוונטי רק לעבירות שמאסר בצדן.

צחי הנגבי: בוודאי גם הנושא הזה של זהות האנשים שמהם תינטלנה הדגימות, סוגי העבירות, זה יהיה בידי הוועדה.

צחי הנגבי: אתם תבחנו את המודלים.

צחי הנגבי: המודל שאנחנו בחרנו באמת נתפס בעינינו הכי אפקטיבי במאבק בפשיעה, בלי שיש בו פגיעה - וזה המודל האנגלי.

צחי הנגבי: אנגליה היא מדינה שאנחנו לא יכולים לטעון שאנחנו דמוקרטים יותר ממנה.

צחי הנגבי: אני אתן רק דוגמה למודל הזה ובזאת אני אסיים: המודל האנגלי מאפשר ליטול דגימת DNA גם מחשודים, לא רק ממורשעים.

צחי הנגבי: לא נקבעה בו, וזה מעניין, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה - אדוני יושב-ראש הכנסת רובי ריבלין, אני מדבר אל מיקי, ברשותך, אני מדבר על המודל האנגלי, שם אתה זכאי לשמור במאגר את הנתון לגבי החשוד גם אחרי שהוא יצא זכאי בדינו.

צחי הנגבי: כלומר, יודעים שלא תמיד אדם שיצא זכאי, יצא רק על רקע שהוא צודק לחלוטין, יכול להיות שהוא ביצע את העבירה אבל אין יכולת להרשיע אותו כרגע, וזה מתקשר מאוד לסיפור הישראלי.

צחי הנגבי: מהו הסיפור הישראלי הרלוונטי בעניין הזה?

צחי הנגבי: היתה חקירה במשטרה של 14 מקרי אונס ותקיפה על רקע מיני של קטינות.

צחי הנגבי: בארבעה ממקרי התקיפה שנחקרו נמצאו כתמי זרע של האנס, הפיקו מהם פרופיל של DNA.

צחי הנגבי: מתוך החקירה הזאת הבינו שהפרופיל הזה זהה בארבעת המקרים, ומתוך הנסיבות, צוות החקירה הגיע למסקנה, שגם ביתר המקרים, אותם מקרים שבהם לא ניתן היה למצוא בזירה כתמי DNA, כנראה זה אותו אנס.

צחי הנגבי: המשטרה בדקה באופן ביולוגי את המאגר הפוטנציאלי של החשודים, 150 חשודים פוטנציאליים נבדקו לצורך הסיפור הזה.

צחי הנגבי: אחד מהם, הפרופיל הגנטי שלו התאים לפרופיל הגנטי שהופק מאותם ארבעה מקרים.

צחי הנגבי: הסתבר שנגד החשוד הזה קיימים רישומים פליליים על עבירות רכוש, אלימות, סמים וכו'.

צחי הנגבי: קודם לחקירה, ב-1995, אותו חשוד הובא לדין בעבירות של מעשה מגונה בקטין.

צחי הנגבי: זה היה לפני שנים.

צחי הנגבי: אותו חשוד שהדגימה התאימה לו.

צחי הנגבי: באותה חקירה נבדקה גם דגימת ה-DNA שלו, זאת שנמצאה בזירת העבירה ב-1995, ואז השיטה היתה שיטה מיושנת באופן יחסי להיום, שיטת ה-DNA לא היתה מספיק רגישה כדי להפיק את הפרופיל כפי שהיום משיגים פרופיל DNA; כמות החומר היתה מאוד זעירה, לא ניתן היה לבסס את זהות המבצע על מה שנמצא בזירה, והחשוד זוכה.

צחי הנגבי: בחקירה הנוכחית בדקו במז"פ את המוצגים באותה עבירה של 1995, אותם נתונים, הפעם בשיטה הרבה יותר חדשנית, הרבה יותר רגישה, שמקובלת בעולם ומופעלת כיום.

צחי הנגבי: והנה נמצאה זהות בין מה שקרה ב-1995, והוא זוכה, לבין הדגימה ההיא.

צחי הנגבי: זאת אומרת, מה אנחנו יודעים, אם היה מאגר נתונים של לא מורשעים אלא חשודים אפילו שזוכו ב-1995, והיו בודקים ברגע שרק התחילו מקרי האונס, מדובר ב-14 מקרי אונס של האנס המפורסם - שאנחנו יודעים אפילו את שמו, אני לא אזכיר כרגע את שמו מטעמי צנעת הפרט של אדם, אף שהוא הורשע, כולם מכירים אותו - כבר אחרי האונס הראשון אפשר היה לעשות זיהוי, לעצור אותו, להעמיד אותו לדין, והיו נמנעים 13 מקרי אונס של קטינות בפרשה המפורסמת שנחשפה לפני שנה וחצי.

צחי הנגבי: זה מקרה קלאסי שהכנסת תביא בחשבון כשהיא תחשוב בוועדה שלך, אדוני יושב-ראש הוועדה, אם לשמור במאגר הזה דגימות גם מחשודים שזוכו.

צחי הנגבי: נקודה למחשבה.

צחי הנגבי: יש פה האיזון, ואתם תעמידו אותו לנגד עיניכם.

צחי הנגבי: כפי שהאיזון נבחן על-ידי משרד המשפטים והמשרד שלנו, הוא נקבע לפי אותו מודל אנגלי שאני לא ארחיב את הדיבור עליו.

צחי הנגבי: הוא מאוד מעניין, והוא בהחלט מאפשר לנו לחוש שאנחנו מביאים לכנסת הצעה שיש בה שמירה קפדנית.

צחי הנגבי: אם תקראו את ההצעה תראו, שרוב ההצעה עוסק במגבלות ולא בזכויות גופי אכיפת החוק.

צחי הנגבי: עמלו על כך במשרד המשפטים המשנה ליועץ המשפטי יהודית קרפ, וכידוע לכולנו, היא אבירת זכויות האזרח והפרט, יהושע שופמן, שהוא המשנה הנוכחי ליועץ המשפטי לממשלה, שעסק בנושא הזה, שניהם קידמו אותו יחד עם אנשי המשרד לביטחון הפנים, ניצב חנה קלר, וסגן היועץ המשפטי, היועצת המשפטית רחל גוטליב.

צחי הנגבי: אבקש מהכנסת להצביע בעד הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעביר אותה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

צחי הנגבי: חבר הכנסת מיקי איתן, אני אשם שהיתה היום בקשה של הממשלה, שהכנסת אישרה פה-אחד בוועדת הכנסת, של פטור מחובת הנחה, כיוון שאני מבקש להביא את החוק הזה ולהעביר אותו בקריאה ראשונה כבר במושב הנוכחי?

צחי הנגבי: חששתי שמא מן השבוע הבא יתחילו להיות נושאים אחרים, סדר-היום יהיה עמוס, ואחרי שעסקנו בזה כאמור למעלה משנה, חששתי שהנושא הזה ייקלע לבליל החקיקה של סיום המושב.

צחי הנגבי: חשוב לי שהכנסת תאשר אותו עוד במושב הזה, תעביר אותו לוועדת החוקה, ואז הכדור בידיכם.

צחי הנגבי: תודה.

מוחמד ברכה: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - חיפוש בגוף החשוד) (תיקון) (נטילת אמצעי זיהוי ומאגר נתוני זיהוי), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 19 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - חיפוש בגוף החשוד) (תיקון) (נטילת אמצעי זיהוי ומאגר נתוני זיהוי), התשס"ד-2004, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ברוב של 17 חברי כנסת, בהתנגדות של חבר כנסת אחד - ברוב של 18 חברי כנסת, לרבות קולו של יושב-ראש הכנסת, בהתנגדות של חבר כנסת אחד ועם נמנע אחד.

מוחמד ברכה: המתנגד הוא העומד בראש הישיבה.

מוחמד ברכה: הנושא יעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/48).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ד-2004, של חבר הכנסת אהוד רצאבי וקבוצת חברי הכנסת - קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אהוד רצאבי.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שלוש מדינות בעולם אוסרות ספורט מוטורי.

אהוד רצאבי: ברשימה המכובדת נמצאות אפגניסטן, אירן וישראל.

אהוד רצאבי: הגיע הזמן לשנות את המצב האבסורדי הזה.

אהוד רצאבי: הספורט המוטורי הוא כמו כל ספורט אחר, ויש לו גם יתרונות שאני מייד אעמוד עליהם.

אהוד רצאבי: מיותר לציין כל אותם דברים שיתרמו כלכלית, ברגע שהחוק הזה יעבור, למדינת ישראל – לתיירות, לפיתוח הנגב, לפיתוח הגליל ועוד מקומות אחרים שבהם יהיו מסלולי נהיגה ספורטיבית.

אהוד רצאבי: הנקודה שאני רוצה להתייחס אליה היא דווקא בהיבט של תאונות הדרכים.

אהוד רצאבי: כדי להיות נהג מירוצים חייבים להיות נהגים טובים.

אהוד רצאבי: נהג מירוץ יכול לנהוג מהר רק כיוון שקודם כול הוא נהג טוב.

אהוד רצאבי: נהג טוב עובר הכשרה יום-יום במסלולים מיוחדים, במתקנים מיוחדים.

אהוד רצאבי: הצעת החוק הזאת מאפשרת גם לילדים בגיל שמונה להתחיל ולהתאמן בנהיגה, כמובן בנפח מנוע קטן ביותר, כמו cc50 או אפילו פחות מזה, במסלולים מיוחדים.

אהוד רצאבי: אותם ילדים יעברו הכשרה מיום שהם עולים על הקורקינט הממונע הזה ויוכלו לרכוש מיומנות בנהיגה בטיחותית, בנהיגה נכונה, ולאחר מכן, אם ירצו, כמובן, להתאמן בנהיגה ספורטיבית מהירה יותר.

אהוד רצאבי: אמרו לי שחבר כנסת מסוים מתנגד לחוק הזה, מכיוון שאח של שומכר נהרג.

אהוד רצאבי: אני לא מכיר ספורט שאין בו פציעות ואין בו הרוגים.

אהוד רצאבי: אני אפילו מכיר אנשים שרק מישיבה נפטרו, כך שזה בוודאי לא אמור להיות השיקול.

אהוד רצאבי: דרך אגב, שומכר עדיין חי והוא מתחרה במהירויות גבוהות ביותר.

מאיר שטרית: מטניס שולחן לא מתים.

אהוד רצאבי: תלוי איפה פוגע כדור הפלסטיק.

אהוד רצאבי: אני חייב בעניין הזה להגיד כמה מלים לכמה חברים שיושבים אתנו פה.

אהוד רצאבי: אני לא הראשון שפועל בנושא הזה.

אהוד רצאבי: לשמחתי הרבה, הרשימה היא רשימה מכובדת, משר המדע והספורט לשעבר, חבר הכנסת מתן וילנאי, שהתחיל למעשה בעניין הזה; צבי הנדל, סגן שרת החינוך בזמנו, שהמשיך את הנושא; השר פורז, חבר הכנסת בזמנו, שהגיש את הצעת החוק הזאת בכנסת שעברה; כמובן, צ'יטה ידידי; שלום שמחון, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שתמך; דני לוי, יושב-ראש העמותה של הנהגים, שיחד עם החברים נתן והשקיע שעות רבות בניסוח החוק, בתמיכת הממשלה והמשרדים הרלוונטיים, החינוך והמשפטים, שעד היום יושבים על זה.

אהוד רצאבי: אני מקווה מאוד שברגע שהחוק הזה יעבור את הקריאה הראשונה, הממשלה אכן – וזאת המטרה שלי – תיקח את היוזמה ותקדם את החקיקה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, כי אני בפירוש מחכה להם כדי שייתנו לנו את החוק הזה בצורה הנכונה והמהירה ביותר.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

אהוד רצאבי: אני מצפה לתמיכתם, כמובן, ותודה לחברי הכנסת שנשארו עד השעה המאוחרת הזאת כדי לתמוך בחוק.

אליעזר כהן: שר התחבורה דהיום תמך גם הוא בחוק.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לדיון.

מוחמד ברכה: אני אקרא את הרשימה, חברי הכנסת יכולים לא לעלות לדוכן.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול, אחמד טיבי, אלי אפללו, איוב קרא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, אתה רוצה להשתתף בדיון?

מיכאל מלכיאור: בוודאי.

מוחמד ברכה: בבקשה.

מאיר שטרית: יש צום י"ז בתמוז.

מיכאל מלכיאור: זה ממחר בבוקר, יש זמן עד 04:00.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, אני מוכרח להגיד שאין לי עמדה נחרצת לגבי החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: אם רוצים להסדיר דברים שעד עכשיו לא היו מוסדרים, זה בוודאי דבר טוב.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, אני מוכרח להגיד, שדווקא בגלל מה שהזכיר השר שטרית – ואני מקווה יותר מאוחר הלילה לדבר אתו על הנושאים האלו, על הדברים הדחופים על סדר-היום הציבורי, שמשרד האוצר לצערנו לא מוכן לטפל בהם, לא מוכן להתייחס אליהם, לקריסת מערכות במדינת ישראל; זה מה שראוי עליו לדבר בשבעה-עשר בתמוז, יום של קריסת מערכות שהביא לחורבן הבית.

מיכאל מלכיאור: חס ושלום שדבר כזה יקרה אצלנו.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להדגיש את הדבר הזה, שנשים את הדברים בפרופורציה, עם כל הכבוד להסדרת נושא של מירוצי מכוניות.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת מלכיאור.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת דהאמשה, רביץ, זחאלקה, פרוש, וילן, גילה גמליאל, טלב אלסאנע - אינם נוכחים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישראל אייכלר - בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת רצאבי הוא אולי חבר הכנסת היחיד משינוי שאני אוהב להצביע בעבור הצעות החוק שלו, כי הן בדרך כלל ענייניות.

מוחמד ברכה: גמרת אותו.

ישראל אייכלר: אני מקווה שלא הזקתי לחבר הכנסת רצאבי.

משה גפני: הזקת לו.

ישראל אייכלר: אני מתנצל בפני חבר הכנסת רצאבי, אבל הוא בדרך כלל מביא הצעות שבאמת באות לעזור לאזרח הקטן ולכלכלה ולדברים שאינם אנטי, דברים שהם בעד.

אליעזר כהן: אתה לא יודע כמה מקומות עבודה הוא פותח בחוק הזה.

ישראל אייכלר: נכון, בעניין רואי-החשבון ובכל מיני גילדות של עורכי-דין שמאוד מפחדים ממנו.

ישראל אייכלר: יש דברים שאתה יודע שאני תומך בהם בהצעות שלך - כדי להפריט יותר ולתת יותר חופשיות לכלכלה וצמיחה.

ישראל אייכלר: אבל פה, כשאתה מציע דבר כמו מירוצי ספורט, יש שתי נקודות שהייתי רוצה שתחשבו עליהן.

ישראל אייכלר: האחת, כבר היום אנחנו עדים לרמת תאונות דרכים והשתוללות בכבישים ותרבות ה"רייס", כפי שזה נקרא בקרב הצעירים - מי יכול יותר.

ישראל אייכלר: שמעתי שבעוונותינו הרבים, דווקא בשבתות באים צעירים ו"קורעים" את הכבישים במירוצים, והמשטרה לא עומדת נגד זה.

ישראל אייכלר: יש המון תאונות דרכים, ודווקא זה המסר שאנחנו צריכים להעביר לנוהגים בדרכים, את העניין של התחרות, מי יכול לנצח את מי דווקא במירוצי מכוניות?

ישראל אייכלר: האם לא מספיקים ענפי הספורט האחרים, שגם באים להאדיר את הכוחניות ואת השרירים ואת הרגליים במקום את הראש?

ישראל אייכלר: דווקא מירוצי מכוניות זה מה שחסר לאיפוק בחברה, או במדינה שהמתח בה כל כך גבוה, גם מתח של מלחמות וטרור ופיגועים וחרדות, וגם העניין של מירוצי מכוניות?

ישראל אייכלר: זה לא עניין דתי, אבל יש פה גם עניין דתי.

ישראל אייכלר: אילו היתה כאן מדינה יהודית, הייתי רגוע מאוד אם היה בא חבר הכנסת רצאבי ואומר, שגם לטובת הספורט וגם לטובת הרווחים, כמו שענף הכדורגל כבר למד, אולי אפשר לעשות את זה בימי שישי, בימות החול ולאו דווקא בשבת.

ישראל אייכלר: אבל במדינה הזאת, שכבר כמעט בלתי לגיטימי להזכיר בה את השבת, חס וחלילה להגביל, שהמירוצים האלה לא יהיו בשבת, אז יהיה פה חילול שבת המוני שאי-אפשר להיות אדיש כלפיו.

אילן שלגי: אף אחד לא יכריח אותך לנסוע בשבת.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יכריח אותי, כי אנחנו לא ניתן לכם להכריח.

ישראל אייכלר: אבל אתם הייתם רוצים להכריח כמה דברים, חביבי.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים בדיוק.

אילן שלגי: אתה אל תיסע, מי שירצה כן ייסע.

ישראל אייכלר: היה יהודי חכם שאמר: אני רואה מה שאתה עושה, אני יודע למה אתה מתכוון.

ישראל אייכלר: אתה מנסים להרעיב ולרדוף את היהדות החרדית ואת הישיבות ואת הכוללים בכל האמצעים העומדים לרשותכם.

אילן שלגי: לא נכון, ממש לא נכון.

ישראל אייכלר: אני יודע שזה לא לגיטימי, למשל, לדרוש ולחשוב אפילו להגביל את החוק הזה, שזה יהיה רק בימות החול.

ישראל אייכלר: אני אפילו לא מציע את זה.

משה גפני: תציע את זה.

ישראל אייכלר: להציע את זה?

ישראל אייכלר: אולי הרב גפני יציע את זה.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת רצאבי, האם אתה מתכוון שענף הזה יהיה פרטי לגמרי, שלא יעלה כסף לאוצר, או שיהיה לנו פה שוב מנגנון כמו מנגנוני הספורט האחרים, שעולים לאוצר ולעניים סכומים אדירים?

ישראל אייכלר: על זה לא קיבלתי תשובה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת יעקב מרגי ואילן ליבוביץ - לא נמצאים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מגלי והבה - מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איתן כבל - מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב לא מוותר.

מוחמד ברכה: אחריו – חבר הכנסת הנדל, ואחרון - חבר הכנסת גפני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית באה למנוע את ההפקרות ששוררת היום למעשה בארץ.

נסים זאב: כל אחד מקים לעצמו אתר ומכריז על האתר, ובדרך כלל זה מתקיים בשבתות, מה לעשות.

נסים זאב: אתה אומר, חבר הכנסת רצאבי, שבהצעת החוק לא מוזכר שזה יהיה ביום השבת.

נסים זאב: נכון, אבל מה לעשות - כמו שלא מוזכר בחוק איפה מוכרים חזיר ומי קונה חזיר, אבל ברור בסופו של דבר מי קונה את החזיר ומי מוכר את החזיר.

אילן שלגי: - - - למה אתם לא מפסיקים את הכדורגל בשבת?

קריאות: - - -

נסים זאב: אז אנחנו היום, כסיעה אחראית - אנחנו יודעים, ואני רוצה לחדש לך: אני גם מפחד שבסופו של דבר זה יזיק למשחקי הכדורגל בשבת, כי כולם ילכו למירוץ של הספורט המוטורי - -

אליעזר כהן: - - -

קריאות: - - -

נסים זאב: - - ואני לא רוצה לפגוע בכדורגל, זה מאוד חשוב לנו.

נסים זאב: הכדורגל חשוב לנוער שלנו.

נסים זאב: ולכן אני חושב שברגע שאנחנו עושים תחרות ועושים מירוץ, איזו תחרות יותר טובה, אנחנו בעצם פוגעים.

נסים זאב: יותר מדי תחרות פוגעת בסופו של דבר.

נסים זאב: ומעניין - פתאום פיתוח הנגב יהיה בזכות הספורט הזה.

דניאל בנלולו: למה לא?

נסים זאב: איזה לוקשים אפשר למכור פה.

דניאל בנלולו: למה לא?

נסים זאב: הנגב צריך את המירוץ.

נסים זאב: מה עם מירוץ הסוסים?

נסים זאב: זה גם חסר.

נסים זאב: בבקשה.

דניאל בנלולו: זה הבא בתור.

קריאות: - - -

נסים זאב: אני רוצה לומר לכם - - -

מוחמד ברכה: למה אתם מתעקשים להפריע לחבר הכנסת נסים זאב?

נסים זאב: הממשלה הזאת נמצאת - - -

דניאל בנלולו: אני רוצה להגיד לך, נסים זאב - כל אחד יעשה מה שהוא רוצה במדינה דמוקרטית - -

מוחמד ברכה: זה ברור, אבל הוא אומר - - -

נסים זאב: ודאי.

דניאל בנלולו: - - אתה לא יכול לחייב אף אחד - - -

נסים זאב: ודאי שלא.

נסים זאב: אני?

דניאל בנלולו: - - - בשבתות - - -

נסים זאב: אני חייבתי פעם מישהו?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בנלולו, אתה אומר את המובן מאליו, אבל חבר הכנסת נסים זאב אומר דברי טעם.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: ברור, אנחנו לא מחייבים אף אחד.

נסים זאב: אנחנו בסך הכול צריכים למנוע את ההפקרות במדינה הזאת ואת - - -

דניאל בנלולו: הפקרות?

נסים זאב: ודאי.

נסים זאב: אנחנו לא יכולים לבוא ולומר: כדי למנוע הפקרות, בואו אנחנו נאפשר - והיו פה חברי כנסת שאמרו בתחום הסמים, סמים קלים, לפתוח את השוק, שיהיה פה שוק חופשי - - -

קריאות: - - -

נסים זאב: לא דיברו על זה חברים בכנסת?

דניאל בנלולו: - - - לא נתנו יד לזה.

דניאל בנלולו: לא נתנו יד לזה.

נסים זאב: אז אנחנו הולכים פה לסמם אנשים בספורט.

דניאל בנלולו: איך אתה משווה סמים לספורט?

נסים זאב: הלוא אתה יודע שמי - - -

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בנלולו, בסדר - קריאת ביניים.

מוחמד ברכה: אתה לא מפסיק להפריע.

נסים זאב: אתה יודע שמי שרגיל לעשות תחרות בספורט, בסופו של דבר גם כשהוא לא בתחרות - כשהוא נוסע על הכביש - - -

קריאות: - - -

מוחמד ברכה: אני קורא אותך לסדר עכשיו.

מוחמד ברכה: זאת התנהגות בלתי מתקבלת על הדעת, ואני אחזיר לו את הזמן שהפריעו לו.

נסים זאב: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שזה כן משפיע על התכונות האישיות של אדם.

נסים זאב: כאשר הוא מתרגל לספורט ולתחרות, זה משפיע עליו בחיי היום-יום שלו.

נסים זאב: הנה דוגמה מהשר שלנו, שר המשפטים.

נסים זאב: מה משפיע עליו כשהוא מדבר כל כך בשנאה נגד הדת בעיתונות, בתקשורת?

נסים זאב: מה, זאת לא בעיה נפשית, אדוני השר?

מוחמד ברכה: תודה.

דניאל בנלולו: - - - אתה מגזים - - -

נסים זאב: זו בעיה גם נפשית.

מוחמד ברכה: תודה.

נסים זאב: אם אתה חושב שמי שמאמין בבורא עולם יש לו בעיה נפשית, אני רוצה לחדש לך שמי שיש לו שנאה כל כך גדולה, זה באמת בא מבעיה נפשית.

מוחמד ברכה: תודה רבה, חבר הכנסת זאב.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת צבי הנדל - בבקשה, אדוני.

דניאל בנלולו: נסים זאב, אני אוהב לשמוע אותך, אבל לפעמים אתה מביא רעיונות.

דניאל בנלולו: ...

מוחמד ברכה: בנלולו, מה קרה?

קריאות: - - -

נסים זאב: אני - - - רק מה שאני מאמין.

דניאל בנלולו: אין בעיה.

דניאל בנלולו: גם אני אירשם, על כל הצעת חוק תשמע מה אני מאמין.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

צבי הנדל: אדוני היושב בראש, חברי חברי הכנסת, אני מברך על הצעת החוק, אני מברך על זריקת הזירוז שנתן חבר הכנסת רצאבי.

צבי הנדל: טחנות הצדק במשרדים הממשלתיים טוחנות לאט - ואין לי טענה בעניין, באמת עמוסים בעבודה - אבל יש לעתים צורך ככה לתת איזו זריקת עידוד.

צבי הנדל: אני חייב להודות שאני התוודעתי לעניין הזה בהיותי במשרד החינוך, כשעבר אלינו נושא התרבות והספורט, בזכותו של חבר הכנסת צ'יטה כהן, שגם לימד אותי את הסוגיה וגם הפגיש אותי עם אנשים שהוסיפו ולימדו אותי את הסוגיה, וגם זכיתי וראיתי איזו תצוגה או דוגמית ביד-אליהו בתחום האופנועים.

צבי הנדל: אני משוכנע מעל כל צל צלו של ספק - וחשוב לי, חבר הכנסת נסים זאב, שתשתכנע גם אתה - כי אין כאן חלוקה בין דתיים ושאינם דתיים.

צבי הנדל: אני חושב שכמעט שאין תחום אחר שיכול להועיל - אני לא אומר שאין, יש גם חינוך וכו', אבל אחד הדברים שיכולים להועיל המון בנושא של בטיחות בדרכים הוא מיסוד התחרויות בספורט המוטורי.

צבי הנדל: אני מאמין בזה באמת.

צבי הנדל: למדתי את הסוגיה, קראתי הרבה חומר על זה גם מהנהוג בחוץ-לארץ.

צבי הנדל: עשינו את זה, אני חושב, עם צוות שהעמיק היטב.

צבי הנדל: מי שמוביל את החקיקה הממשלתית מבחינה מקצועית זה מי שהיה היועץ המשפטי של הכנסת, צבי ענבר, שאת שירותיו שכר לראשונה השר מתן וילנאי בהיותו שר, ואנחנו המשכנו אתו את ההסכם.

צבי הנדל: אני חושב שהחוק הזה מפורט, הוא ראוי.

צבי הנדל: אני גם באתי בדברים - לאמירתך, חבר הכנסת אייכלר - עם העוסקים במלאכה, כי כבר היום יש הרבה שמשתתפים - חלק בארץ בצורה לא חוקית, וזה גורם ודאי להרבה נדודי שינה ומדיר שינה מעיני, אבל חלק בצורה חוקית ובחוץ-לארץ.

צבי הנדל: יש לנו לא מעט נהגים שיוצאים לתחרויות בחוץ-לארץ ואין להם זירה לעשות את זה כאן.

צבי הנדל: בשיחות שערכתי אתם, הם מוכנים להתחייב - לא שלא יהיו תחרויות בשבת, אבל שיהיו תחרויות גם שלא בשבת, על מנת שגם אם בנך או בני ירצה להשתתף בתחרויות מהסוג הזה, יוכל גם הוא ליהנות מהעניין - לא מטעמים של כפייה או משהו כזה, אלא שספורט מוטורי ראוי שיהיה פתוח לציבור רחב ככל שניתן.

צבי הנדל: לכן, אני מאוד מברך על החקיקה הזאת, ואין לי כמעט ספק שבסך הכול מדינת ישראל - לא רק העוסקים במלאכה זאת, אלא המדינה כולה - תצא נשכרת מהספורט הזה.

צבי הנדל: תודה לכולם.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת משה גפני, אחרון הדוברים - בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אינני מבין גדול בספורט מוטורי.

דניאל בנלולו: אנחנו נזמין אותך באמצע השבוע.

משה גפני: לא, לא חשוב.

משה גפני: לא חשוב, אבל אתה יודע - יש כמה היבטים שאני רוצה לומר אותם מאוד בקצרה, מכיוון שאין זמן רב.

משה גפני: קודם כול, הרב אייכלר, אני מצביע על הצעות חוק של חברי הכנסת משינוי כמו על הצעות של כל חבר הכנסת, לגופו של עניין.

משה גפני: אני רואה הצעת חוק - - -

קריאה: - - -

מוחמד ברכה: כן, אדוני, תמשיך.

משה גפני: אני מצביע לגופו של עניין.

משה גפני: לצערי, חבר הכנסת רצאבי - ברוב המקרים באמת אני יכול לתמוך בהצעות מכיוון שהן הצעות חוק טובות.

משה גפני: יש חברים אחרים, והרבה פעמים אנחנו חייבים להתנגד מכיוון שהצעות החוק של חברי שינוי לא טובות, אבל אני בודק כל חוק לגופו ומה שטוב - - -

רשף חן: באיזה חוק של שינוי הצבעת בעד?

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: פשוט אני דן על כל חוק לגופו.

משה גפני: חבר הכנסת רשף חן, אדוני יושב-ראש סיעת שינוי, כך אני נוהג בכל חוק.

רשף חן: אני פשוט מתקשה לזכור מתי הצבעת בעד הצעת חוק של שינוי.

משה גפני: אתה יודע, אני אראה לך?

משה גפני: נעשה ספורט תחרותי בעניין הזה של כמה אתה הצבעת בעד חוקים שלנו וכמה אנחנו הצבענו בעד חוקים שלך.

רשף חן: יש כל כך הרבה, תן אחד.

המשפטים יוסף לפיד: חבר'ה, תנו לו לגמור.

מוחמד ברכה: השאלה נשמעה וגם התשובה נשמעה.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני: אני מסכים עם מה שאמר הרב מלכיאור.

משה גפני: אני לא חושב שערב שבעה-עשר בתמוז זה הזמן לדון על ספורט מוטורי.

משה גפני: אבל בסדר, זה על-פי התקנון.

משה גפני: אבל אני מסכים עם מה שהוא אמר.

משה גפני: זה דבר שני.

משה גפני: דבר שלישי: אני רוצה לומר לחברי, חבר הכנסת רצאבי, מנעתי את הבאת החוק בשבוע שעבר, וזה לא על בסיס אישי.

משה גפני: אני מתנגד להצעת החוק הזאת כמות שהיא.

משה גפני: אני מוכן להצביע בעד, אבל מנעתי את זה מכיוון שזה חוק שנוי במחלוקת, ותיכף אומר מדוע, ולכן לא היה אפשר להכניסו באמצע סדר-היום כשחברים הלכו.

משה גפני: למה הוא שנוי במחלוקת?

משה גפני: לא בגלל החוק עצמו.

משה גפני: החוק עצמו, יכול להיות שהוא טוב.

משה גפני: חזקה בידי שמה שאמר סגן שרת החינוך לשעבר, חבר הכנסת צבי הנדל, שזה חוק טוב; או השר לשעבר מתן וילנאי.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: אבל, רבותי, דעו לכם, שהחוק הזה – ואני מבקש לא להיות תמים בעניין – בסופו של דבר יביא להפרה קשה מאוד של הסטטוס-קוו בנושא של חילולי שבת.

משה גפני: חבר הכנסת שלגי, אתה מדבר על משחקי כדורגל בשבת?

משה גפני: אני מוכן להביא הצעת חוק שלא יהיו משחקי כדורגל בשבת, תגיד לי רק שאתה תומך בזה.

אילן שלגי: אני רוצה לראות אותך תומך.

משה גפני: אני אומר לך, אני נגד.

משה גפני: אני בעד שבת.

משה גפני: מה, יש לך בכלל ספק בעניין הזה?

דניאל בנלולו: כולנו בעד שבת.

משה גפני: בסדר, אבל אתם לא עושים כלום למניעת הכדורגל בשבת, להעביר אותו ליום חול.

משה גפני: חבר הכנסת שלגי, בניגוד להצעת החוק שמובאת עכשיו, אין הצעת חוק שאומרת שעכשיו יתחילו לשחק משחקי כדורגל, שזה יהווה חילול שבת המוני.

משה גפני: הייתי מצביע נגד זה.

משה גפני: זה מצב קיים.

משה גפני: אבל חבר הכנסת רצאבי וחבריו בשינוי מביאים הצעת חוק שיכול להיות שהיא ראויה.

מוחמד ברכה: אדוני, אתה צריך לסיים.

משה גפני: אני כבר מסיים.

משה גפני: הצעת החוק היא ראויה.

משה גפני: אני מוכן להצביע בעדה, ובתנאי שבהתאם למה שהממשלה הזאת התחייבה, לא תהיה הפרה של הסטטוס-קוו בנושא של חילול שבת.

משה גפני: ותאמין לי, אנחנו יודעים מה המשמעות של חילולי שבת שיהיו בעניין.

משה גפני: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: היתה לנו בסיעת יהדות התורה התלבטות – דיברנו גם עם אנשי ש"ס – האם להפוך את ההצעה הזאת להצעת אי-אמון, והיינו דוחים את ההצבעה בשבוע.

משה גפני: החלטנו שלא לעשות כן.

דניאל בנלולו: - - -

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: עוד נצטער על זה.

משה גפני: אבל החלטנו שלא לעשות כן.

עמרי שרון: אין מעשה טוב שלא זכה - - -

מוחמד ברכה: תגיד את המשפט האחרון, אדוני.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני, הזמן שלך עבר.

אורי אריאל: קח את הזמן שלי.

משה גפני: אבל, אדוני שר המשפטים, אני צריך לצום מחר.

צבי הנדל: תגיד מה היה השיקול.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הייתי באמצע משפט הסיכום.

משה גפני: התלבטנו בעניין הזה והחלטנו שלא להפוך את זה לאי-אמון.

משה גפני: מדוע?

משה גפני: מכיוון שאנחנו מדברים על הקריאה הראשונה.

משה גפני: אני אצביע נגד החוק.

משה גפני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית, בין שתובא הצעת חוק ממשלתית ובין שתימשך החקיקה של הצעת החוק שלך, אנחנו נבקש שיוכנס בחוק, שתחרויות הספורט המוטורי יהיו בימי חול כדי לאפשר לכולם להשתתף בהן.

משה גפני: אמרתם שזה חשוב, אני מקבל זאת.

משה גפני: שכולם יוכלו להשתתף בזה.

משה גפני: אם לא, אנחנו נגיש הסתייגות, ואנחנו מקווים שהיא תתקבל - - -

דניאל בנלולו: כמה זמן יש לך?

משה גפני: אמרתי משהו לא נכון?

דניאל בנלולו: כמה זמן?

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: השר שטרית מבקש לומר כמה דברים בעניין הזה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי, באמת, מחר צום י"ז בתמוז ויושבים פה אנשים שצמים.

מאיר שטרית: לכן אני חושב שצריכים לקצר את הדיונים, ואתן לכם דוגמה.

מאיר שטרית: מה שיש לומר, אפשר לומר בדקה.

מאיר שטרית: החוק הזה הוא חוק חשוב, מכיוון שהוא יוריד מהרחובות, חבר הכנסת מלכיאור, את התחרויות שאתה כועס עליהן, ובצדק רב.

מאיר שטרית: מאחר שאין לנערים חינוך לספורט תחרותי ולמירוץ תחרותי, ואין להם מקום לעשות ספורט תחרותי, הם עושים זאת על הכבישים הרגילים ובמגרשי חנייה, ומסתכנים וגורמים לנזקים ולנפגעים.

מאיר שטרית: הרי אתה אמרת בעצמך, שזה אסון מה שקורה לנו עם כל כך הרבה תאונות דרכים – 278 הרוגים מתחילת השנה.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך ללכת בדיוק הפוך: אם בארץ יהיה חינוך מוטורי ויהיה חינוך לנהיגה למי שירצה בכך – הרי כלל הציבור, עמך ישראל, אינו הולך לשם - אלה שרוצים להתחרות, ילכו ויתחרו באותם מקומות.

מאיר שטרית: אני תומך בחוק הזה לאורך שנים.

מאיר שטרית: כשר המשפטים תמכתי בהצעת החוק שהגיש השר וילנאי, כשהיה שר התרבות, המדע והספורט.

מאיר שטרית: כיושב-ראש ועדת שרים לחקיקה אישרתי אז את הצעתו.

מאיר שטרית: בכל המקומות שהייתי, תמיד תמכתי באופן עקבי בעניין הזה, ואני זוכר שצ'יטה הגיש חוקים בנושא.

ישראל אייכלר: כמה זה יעלה?

מאיר שטרית: אני תומך בהצעת החוק ומקווה שהכנסת תאשר אותה, ונוכל לדון בה בהמשך בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

מאיר שטרית: אני מבקש לקצר בהמשך הדיונים.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני שר התחבורה.

מוחמד ברכה: צריך להתרגל לזה.

צבי הנדל: זה זמני.

מוחמד ברכה: עד שנתרגל יכול להיות - - - חבר הכנסת רצאבי, אתה רוצה להתייחס?

אהוד רצאבי: את התשובה שלי על דברי חבר הכנסת אייכלר למעשה כבר אמר השר שטרית.

אהוד רצאבי: לי נותר רק להודות, כמובן, גם לצוות ועדת הכלכלה, לאתי וללאה, על העבודה שהן עשו כדי לאפשר את ההצבעה היום.

אהוד רצאבי: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 20 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ד-2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 17 תומכים, שלושה מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק נתקבלה בקריאה ראשונה והיא תועבר לוועדת הכלכלה להמשך הטיפול.

מוחמד ברכה: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

מוחמד ברכה: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות הציבור (מזון) (מס' 2), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס הקנייה על טובין (תיקון מס' 18), התשס"ד-2004.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/114).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק שר המשפטים.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, אקרא את הנימוקים, כי זו חקיקה חשובה, וחשוב לרשום זאת בפרוטוקול.

המשפטים יוסף לפיד: מטרת ההצעה שאני מתכבד להציג היא להאריך בחמש שנים נוספות הוראת שעה שנקבעה בשנת 2001 ועומדת להסתיים ב-6 באוגוסט 2004.

המשפטים יוסף לפיד: הוראת השעה נוגעת לסמכות פרקליט המדינה להעביר תיקי חקירה בעבירות מסוימות מסוג פשע לתביעה המשטרתית.

המשפטים יוסף לפיד: הוראת השעה נקבעה בזמנה כדי לאפשר את איחוד יחידת התביעות המשטרתית עם הפרקליטות.

המשפטים יוסף לפיד: כמו כן מוצע לקבוע כהוראות קבע את יתר התיקונים לחוק סדר הדין הפלילי שנקבעו בהוראת השעה, שכן עניינם בהליכי סגירת תיקים והגשת ערר על סגירתם, ואינם קשורים בהכרח לאיחוד יחידת התביעות המשטרתית עם הפרקליטות.

המשפטים יוסף לפיד: במהלך התקופה שחלפה מאז נעשו פעולות במשרד המשפטים ובמשרד לביטחון הפנים בנוגע לאיחוד יחידת התביעות המשטרתית עם הפרקליטות ובנוגע לניתוקה ממחלקת החקירות של המשטרה.

המשפטים יוסף לפיד: הערכתם של הוועדות והגורמים המקצועיים שעוסקים בנושא היא, כי שלב האיחוד לא יוכל להתבצע אלא לאחר תהליכי ייעוץ ארגוני כללי ומיוחד של משרד המשפטים וביצוע פיילוט, שכולם יחד יימשכו כחמש שנים.

המשפטים יוסף לפיד: במהלך זמן זה ימשיך התהליך לעצמאותה ולאי-תלותה של התביעה המשטרתית ולניתוקה ממחלקת החקירות של המשטרה, כמומלץ על-ידי מבקר המדינה, וכפי שקבענו בפגישה חשובה של ראשי שני המשרדים.

המשפטים יוסף לפיד: מן הראוי להבהיר, כי ערב כניסתה לתוקף של הוראת השעה היתה סמכות חוקית לתובע משטרתי לנהל תיקי פשע מסוימים בבית-משפט השלום, אך מי שהיה מוסמך להחליט בדבר העמדה לדין או סגירת התיק היה פרקליט המחוז.

המשפטים יוסף לפיד: הוראת השעה נועדה לייעל את ההליכים ולאפשר לתביעה המשטרתית בתיקי פשע מסוימים גם להחליט בדבר העמדה לדין וסגירת התיקים.

המשפטים יוסף לפיד: לפיכך אבקש את תמיכתכם בהצעה המונחת לפניכם לשם העברתה לוועדת החוקה, חוק ומשפט לקראת הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

המשפטים יוסף לפיד: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אופיר פינס-פז - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עסאם מח'ול - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אחמד טיבי - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אפללו - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איוב קרא - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דהאמשה - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רביץ - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זחאלקה - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת פרוש - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת וילן - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת גילה גמליאל - אינה נוכחת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת ישראל אייכלר - בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק נשמעת הגיונית, אם כי אני רוצה לדעת אם התובע המשטרתי יוכל רק לסגור תיק, או גם להחליט על הגשת התיק בלי צורך בהתייעצות עם הפרקליטות.

ישראל אייכלר: בכל זאת, כאזרח, תמיד חשוב שתהיה עוד הייררכיה שתחליט ולא הקצין יחליט בעצמו, אבל אני מניח שבוועדה יעסקו בדברים האלה.

ישראל אייכלר: עליתי לדוכן לדבר כי שמעתי שראש הממשלה אמר: מצער שאני, שנלחמתי להגנת יהודים, צריך להגן עלי מפני יהודים.

ישראל אייכלר: זה משפט שקשה מאוד לשמוע ולקרוא, אבל כנראה זאת המציאות, והמציאות הזאת נוצרה לא רק בגלל העניין המדיני.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר על הדברים שפורסמו רבות בתקשורת, אבל הצד שלנו לא כל כך נשמע בעניין הזה.

ישראל אייכלר: הכותרת היא ויכוח מזוז–ארבל, ואני לא מכיר לא את מזוז ולא את ארבל.

ישראל אייכלר: לו הייתי מאמין שבמדינת ישראל, במערכת המשפט, השיקולים הם ענייניים, הייתי מקבל את עמדת שר המשפטים שיש פה ויכוח בין שתי תזות משפטיות, אם כל מה שנראה שוחד הוא שוחד ואם צריך להביא אותו לבית-המשפט, או שעד שאין לי הוכחות משפטיות אני לא מביא לבית-המשפט.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שנים רבות, והיינו הראשונים - לא הראשונים, לפנינו היו מר טומי לפיד ומר דנקנר, שטענו שכנסיית המשפט היא משהו אקסטריטוריאלי, שעושה מה שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: אבל זה היה כשהם היו עיתונאים.

ישראל אייכלר: אנחנו גם טענו, שמערכת המשפט, לא בהכללה, אבל בחלק גדול ממנה, השיקולים שלה פוליטיים, ההשקפות הפוליטיות של השופטים ושל הפרקליטים הן המכתיבות את הגישה שלהם לעניינים, וטוב שלא אומרים שהם מקבלי שוחד, את זה עוד לא שמעתי, אבל יש עניין של שוחד השקפתי.

ישראל אייכלר: מי ששייך להשקפה שלי, הוא יזכה בדין.

ישראל אייכלר: היתה בוועדת הכספים החלטה, למשל, להעביר לישיבות 32 מיליון שקל.

ישראל אייכלר: אמר שם נציג שינוי: אני אפנה לבג"ץ, ואני יודע מה תהיה החלטת הבג"ץ.

ישראל אייכלר: אמרתי לו: אם אני הייתי אומר שהחלטת הבג"ץ תהיה תמיד בשבילכם, היית אומר שאני מחרף ומגדף את מערכת המשפט.

ישראל אייכלר: מה אמרת בעצם?

ישראל אייכלר: שאתה יודע מראש שבית-המשפט יחליט תמיד נגד החרדים ובעד שינוי.

ישראל אייכלר: היום יודעים כולם, לא רק רות גביזון ואחרים, שבית-המשפט והמערכת המשפטית רובה ככולה לא דמוקרטית.

ישראל אייכלר: היא לא בנויה לפי הייררכיה מקצועית, וכמעט שאין בבית-המשפט העליון אנשים שלמדו בתל-אביב או שלא שייכים למרחב רחביה.

ישראל אייכלר: שיטת חבר מביא חבר ושיטת המינויים הפסולה שאין כמותה בעולם קובעת מי יהיו השופטים, וכך ליהודי כמוני אין סיכוי למשפט צדק בשום בית-משפט.

ישראל אייכלר: אם בעיני בית-המשפט חזותי לא תמצא חן, באופן אוטומטי אין לי אפשרות למשפט צדק.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בעובדה.

ישראל אייכלר: יהודי חרדי הוסגר לארצות-הברית בגלל עבירות שהוא עשה בארצות-הברית, אף שהיתה לו אזרחות ישראלית - באותה שעה שמישהו אחר כן קיבל.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך, מפני שהיושב-ראש אומר שצריך לסיים.

ישראל אייכלר: היהודי הזה גווע ומת בבית-הסוהר בארצות-הברית בשעה שאנג'ל, שרצח שני אנשים, ישב פה וזכה לצאת לחופשה, ובצדק, כמה חודשים לפני מותו.

ישראל אייכלר: אני מאמין שהיהודי הזה, חיים ברגר, הוסגר אך ורק מפני שהוא יהודי חרדי, ואם הוא לא היה חרדי, בית-המשפט היה אומר שכיוון שהוא אזרח ישראלי לא צריך להסגיר אותו לארצות-הברית.

ישראל אייכלר: לכן אין לנו אמון בבית-המשפט.

ישראל אייכלר: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מרגי - אינו נוכח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אילן שלגי, בבקשה.

אילן שלגי: מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אריאל?

אורי אריאל: מוותר.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת נסים זאב.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, מכובדי, בהצעת החוק שלפנינו מבקשת הממשלה להאריך את תוקף הוראת השעה המאפשרת לפרקליט המדינה להעביר תיקי חקירה בעבירות פשע מסוימות ליחידות התביעה המשטרתיות.

מגלי והבה: שמעתי את שר המשפטים אומר: הסכמנו לפיילוט של חמש שנים.

מגלי והבה: הרי מבקר המדינה קבע ב-2001, שצריך לאחד את התביעה תחת גוף אחד ומפקח אחד במינימום זמן.

מגלי והבה: אני לא מתייחס כרגע לגופו של עניין, כי בהצעת החוק כוונות הפיילוט הן לאחד ולעשות את הדבר כמקשה אחת ותחת שליטה אחת.

מגלי והבה: למה הפיילוט?

מגלי והבה: זאת תופעה שהתרגלנו אליה.

מגלי והבה: במקום לעשות את העניין במינימום זמן ושכל התביעה תהיה תחת שליטה אחת, עושים פיילוט של חמש שנים.

מגלי והבה: אני לא חושד בעצלות של משרד כזה או אחר, אבל לא מבצעים מה שצריך להיות ברור ומובן מאליו, אף שהכוונה טובה, וכל הטענה שלי היא למה הפיילוט הזה צריך לקחת חמש שנים כשאנחנו יודעים על בעיות הסחבת בתיקים השונים שנגרמות מהפיצול בין הרשויות.

מגלי והבה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, צריך לזכור את ההיסטוריה של ביקורת מבקר המדינה, שאמר שיש הפקרות במערכת התביעה הכללית ואלפי כתבי אישום מוגשים בניגוד להנחיות.

נסים זאב: למעשה ההפקרות נובעת מכך שהם לוקחים לעצמם סמכויות שלא ניתנו להם.

נסים זאב: ומי מחליט?

נסים זאב: הפרקליטות או המשטרה?

נסים זאב: מי מחליט על הגשת כתב האישום?

נסים זאב: אם למשטרה אין הסמכות לכך, היא פועלת בניגוד לחוק.

נסים זאב: המבקר קובע ממצאים חמורים החושפים כי מערכת הצדק במדינת ישראל אינה פועלת על-פי אמות מידה שוויוניות, אינה נוהגת בהגינות כלפי חשודים ואינה פועלת באופן מקצועי.

נסים זאב: המבקר מבסס את הממצאים שלו לאחר שערך בדיקה מדגמית של 650 תיקים שטופלו על-ידי הפרקליטות.

נסים זאב: מצד אחד אני בהחלט חושב שצריכים להסדיר את זה, אבל מצד שני, האם ההסדר הזה נכון, או שכיוון שאין ברירה אנחנו הולכים על המינימום, כאשר אפשר להגיע להרבה יותר?

נסים זאב: אני טוען שהמשטרה שפועלת, לתת לה את הסמכויות - בעצם יכול להיות שזה עדיין לא נמצא בידי הפרקליטות, שהיא ורק היא הגוף שצריך להחליט מתי להגיש כתב אישום ונגד מי להגיש כתב אישום.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אדוני השר, בבקשה.

המשפטים יוסף לפיד: אני רוצה לכבד את חבר הכנסת מגלי והבה בתשובה: הקושי הוא, כי מדובר בשני ארגונים שמכל הבחינות, מלבד זה שהם עוסקים במשפטים, הם שונים בתכלית.

המשפטים יוסף לפיד: למשל, דבר שיפתיע אותך לדעת:

המשפטים יוסף לפיד: תנאי השכר וההעסקה של מאות השוטרים שעוסקים בתביעות הרבה יותר טובים מהתנאים של פרקליטים במשרד המשפטים.

המשפטים יוסף לפיד: ודאי היית חושב שזה להיפך.

המשפטים יוסף לפיד: כמעט כולם עורכי-דין, ורובם קציני משטרה, או חלקם הגדול.

המשפטים יוסף לפיד: מדובר בזה שצריך לקלוט אותם במשרד המשפטים.

המשפטים יוסף לפיד: לכן, באים למאות אנשים ואומרים: בואו לעבוד בתנאים יותר גרועים.

המשפטים יוסף לפיד: זה אחד הקשיים הגדולים בנושא הזה.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו מקווים להתגבר, ובינתיים אנחנו עושים דבר אחד בעזרת שר המשטרה, והוא שעושים קיר, חומה, בין הצד הפרקליטותי של המשטרה לבין הצד החקירתי של המשטרה, כדי שלא תהיה השפעה של הקצינים החוקרים על הקצינים המשפטיים.

המשפטים יוסף לפיד: זה התהליך שאליו נכנסנו, ובעוד חמש שנים נגיע לאיחוד בעזרת משרד האוצר.

המשפטים יוסף לפיד: תודה רבה.

המשפטים יוסף לפיד: אני מבקש שתאשרו את ההצעה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 21 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004, לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של 11 תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק התקבלה והיא תועבר להמשך הדיון וההכנה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/47).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מוחמד ברכה: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת שאול יהלום - קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת שאול יהלום בכבודו ובעצמו.

מוחמד ברכה: בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אתכבד להביא לקריאה ראשונה את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון), התשס"ד-2004.

שאול יהלום: סעיף 9 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות קובע, כי במקומות עבודה פרטיים שבהם מועסקים מעל 25 עובדים, יש לפעול לקידום הייצוג ההולם לעובדים עם מוגבלות.

שאול יהלום: מטרתו של הסעיף הובהרה בדוח הוועדה הציבורית לבדיקת חקיקה מקיפה בנושא זכויות אנשים עם מוגבלות, שהוגש לשר המשפטים ולשר העבודה והרווחה ביולי 1997.

שאול יהלום: שם נאמר: "אין חולק, כי תחום התעסוקה הוא מרכזי בחייו של כל אדם.

שאול יהלום: בעיית ההשתלבות במעגל העבודה היא מהבעיות הקשות ביותר של אנשים עם מוגבלות - - - הוועדה סבורה, כי בנוסף לקביעת איסור אפליה בחקיקה, יש לתבוע את החובה לנקוט פעולות יזומות של העדפה מתקנת לשילובם של אנשים עם מוגבלות בעבודה.

שאול יהלום: זאת בעיקר לנוכח המצב בתחום זה כאמור לעיל, וגם לאור הקשיים הכרוכים בהגשת תביעות שעניינן אפליה בכלל ועל-ידי אדם עם מוגבלות בפרט".

שאול יהלום: עד כאן המלצות הוועדה.

שאול יהלום: ואכן, סעיף 18 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, קובע, כי תוקפו של סעיף 9 האמור הוא שבע שנים מיום פרסומו של החוק.

שאול יהלום: לפיכך, הסעיף המחייב לפעול לקידום הייצוג ההולם של העובדים עם מוגבלות במקומות עבודה פרטיים יפקע בראשית שנת 2005.

שאול יהלום: יצוין, כי עד היום טרם הותקנו תקנות - דיברנו על כך כאן כמה פעמים היום - ליישומו של סעיף 9 וטרם ננקטו צעדים אופרטיביים אחרים לקידום הייצוג ההולם של עובדים עם מוגבלות במגזר הפרטי.

שאול יהלום: בהצעת החוק שהגשתי הצעתי לבטל לחלוטין את מגבלת הזמן, כדי לאפשר לאנשים עם מוגבלות להשתלב באופן אמיתי בשוק העבודה.

שאול יהלום: הצעת החוק המונחת לפניכם מגלמת את הפשרה שאליה הגעתי עם הממשלה, ולפיה הוראות השעה תוארכנה בחמש שנים נוספות.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת חוק זו תסייע לאפשרות שאנשים עם מוגבלות ישתלבו בחיי העבודה, יתפרנסו מיגיע כפיהם בכבוד, ובראש ובראשונה, יהיו שייכים לחלק היצרני של החברה הישראלית.

שאול יהלום: אבקש את תמיכתכם בהצעת החוק.

מוחמד ברכה: תודה לחבר הכנסת יהלום.

נסים זאב: יש הסכמה של כולם.

מוחמד ברכה: כן, הגיעו לאוזני שמועות כאלה.

מוחמד ברכה: אז אני שואל: במקום להקריא את הרשימה, יש מי מחברי הכנסת הנוכחים שמעוניין לדבר בנושא הזה?

מוחמד ברכה: יש הסכמה לא לדבר.

מוחמד ברכה: על כן, אנחנו נעבור להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 22 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון), התשס"ד-2004, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של שמונה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה והיא תועבר להמשך הדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/105).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 53), התשס"ד-2004, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק השר מאיר שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מודה לחברי הכנסת שנשארים עד שעה כל כך מאוחרת.

מאיר שטרית: אני מודה גם לאלה בבית, מרחוק, שנשארו ערים עד שעה מאוחרת, כי אכפת להם והם רוצים לראות את החוקים האלה עוברים.

מאיר שטרית: אני מנקה את השולחן שלי במשרד האוצר על-ידי שתי הצעות החוק הללו והשאילתות שלאחריהן, וכך ממחר אני לא אענה על חוקים של משרד האוצר אלא רק של משרד התחבורה.

מאיר שטרית: החוק הראשון שאני מתכבד להציג לכנסת הוא הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 53).

מאיר שטרית: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, בשנת 2002 נכנס לתוקפו חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 50 והוראת שעה), התשס"ב-2002, שבמסגרתו יושמו המלצות הוועדה הציבורית לרפורמה במערכת מיסוי המקרקעין, מה שמכונה: הרפורמה של רבינוביץ בנדל"ן.

מאיר שטרית: בתיקון מס' 50 נקבעו, בין היתר, הקלות מס לפעולות במקרקעין שנעשו בתקופות שמיום 7 בנובמבר 2001 עד יום 31 בדצמבר 2003.

מאיר שטרית: תקופה זו הוגדרה בחוק כתקופה הקובעת.

מאיר שטרית: עתה, משחלפה לה התקופה הקובעת, ומסתבר שהיא חולפת די מהר, עולה הצורך להאריך חלק מההקלות האמורות לתקופה נוספת, וכן תיקונים אחרים שחלקם יפורטו בקצרה להלן.

מאיר שטרית: כאמור, מוצע להאריך את התקופה הקובעת בשנתיים נוספות, עד 31 בדצמבר 2005, עבור ההקלות הבאות: הקלה עבור עסקאות קומבינציה - מכירה של שירותי בנייה תמורת חלק מהמקרקעין - שלפיה יוכלו הצדדים לבחור כי אירוע המס יחול ביום סיום הבנייה או ביום מכירת זכויות המקרקעין; הפטור ממס שבח וממס רכישה עבור אופציות במקרקעין; חילוף זכויות במקרקעין.

מאיר שטרית: מוצע להאריך בהוראת שעה את התקופה שבה ניתן למכור בפטור ממס שבח דירת מגורים מזכה, כתחליף לדירה קיימת, כך שלגבי דירה שנרכשה בשנים 2000 או 2001 תתאפשר תקופת מכירה של שנתיים, ולגבי דירה שנרכשה ב-2002 או במחצית הראשונה של שנת 2003 תתאפשר תקופת מכירה שתסתיים ב-31 בדצמבר 2003.

מאיר שטרית: במסגרת תיקון מס' 50 הוספה לחוק מיסוי מקרקעין הוראת שעה לעניין שווי הרכישה בעת חילוף זכויות במקרקעין.

מאיר שטרית: יש להבהיר כי הוראותיו יחולו גם לעניין קרקע חקלאית נמכרת, דירת מגורים נמכרת וזכות במקרקעין שנמכרה כאמור בסעיף 49יג לחוק לצורך רכישת זכות בבית-אבות.

מאיר שטרית: סעיף 4א לחוק קובע, כי העברת זכויות במקרקעין או באיגוד מקרקעין על-פי פסק-דין לגירושין – אינה מכירה או פעולה באיגוד לעניין החוק.

מאיר שטרית: בדרך כלל פסק-דין לגירושין הינו פסק-דין שניתן על-ידי בית-הדין הרבני, המורה על מתן גט ואינו עוסק בחלוקת הרכוש.

מאיר שטרית: מוצע לתקן את הסעיף ולקבוע, כי ההוראה תחול בכל העברת זכויות כאמור שנעשתה אגב הליכי גירושין, וזאת גם אם העברת הזכויות נעשתה על-פי פסק-דין של ערכאה שיפוטית כלשהי, המוסמכת לדון בענייני גירושין, גם אם לא ניתן גט.

מאיר שטרית: היינו, גם פסק-דין של בית-דין רבני יקבל הכרה של ההקלות שניתנות לעניין הזה.

נסים זאב: - - -

מאיר שטרית: אמת.

מאיר שטרית: סעיף 39 לחוק קובע מהן ההוצאות המותרות בניכוי מהשבח במכירת זכות במקרקעין.

מאיר שטרית: מוצע לקבוע הוראות השלמה להתרת ניכוי הוצאות בנסיבות של חילוף מקרקעין ובנסיבות של פינוי-בינוי.

מאיר שטרית: סעיף 49ג לחוק קובע הוראות לעניין המס החל במכירת דירת מגורים יחידה, ולפיהן יראו דירה נמכרת כדירת מגורים יחידה אם היא נרכשה כתחליף לדירה הנמכרת ב-12 החודשים שקדמו למכירה.

מאיר שטרית: מוצע להאריך את התקופה הנ"ל ל-18 חודשים.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: כי נתקלנו בהרבה זוגות שמוכרים דירה אחת, כלומר קונים דירה חדשה, ולא מספיקים למכור את הדירה שלהם שהם גרים בה בתוך 12 חודש, ואז התוצאה היא שמאחר שהם לא מספיקים הם נחשבים בעלי שתי דירות ומחייבים אותם במס רכישה מוגדל וזה לא צודק.

מאיר שטרית: אנחנו מאריכים את זה ל-18 חודש.

מאיר שטרית: סעיף 49טז(א)(1) לחוק קובע, כי במכירת זכות חלופית שנרכשה במסגרת חילוף, לא יינתנו פטור ממס, הנחה או הקלה או דחיית מס.

מאיר שטרית: מוצע לקבוע כי במכירת הזכות החלופית יחול פטור ממס, אם המכירה היא מכירה למדינה, לרשויות מקומיות, למוסדות לאומיים או למוסד ציבורי, אם המכירה היא חלוקת מקרקעין בין בעלים משותפים, העברה מנאמן לנהנה, או הפקעה וחלוקה בשל צו רשות מוסמכת.

מאיר שטרית: מוצע להוסיף את סעיף 49טז1 לחוק ולקבוע בו, כי בחילוף של דירת מגורים בדירת מגורים, כאמור בסעיף 49יב לחוק, לא תיחשב המכירה כמכירה פטורה לצורך זכאות לפטור נוסף בעבור דירת מגורים מזכה כאמור בסעיף 49ב(1) לחוק.

מאיר שטרית: שימו לב, חברי הכנסת, כל מטרת הצעת החוק הזאת היא להאריך ולתקן כמה סעיפים בחוק, להאריך את ההקלות על הציבור בכל התחומים של מכירת מקרקעין, החלפת מקרקעין, עסקי פינוי ובינוי.

מאיר שטרית: המטרה של החוק הזה היא להקל על הציבור הרחב.

מאיר שטרית: התרשמנו שהרפורמה הזאת שנעשתה עודדה עסקאות נדל"ן בשוק, יצרה הקלות לציבור שעודדו אותו גם להעביר קרקעות.

מאיר שטרית: היום אנחנו מרחיבים את הזכויות הללו גם לגבי קרקעות חקלאיות, גם לגבי פסקי-דין - - -

נסים זאב: מה לגבי העברת זכויות מאב לבן?

מאיר שטרית: זה בכל מקרה פטור.

מאיר שטרית: בתוך המשפחה, אם זה ללא תמורה, זה פטור בכל מקרה על-פי החוק.

מאיר שטרית: בזה לא נעשה שום שינוי.

מאיר שטרית: היה פטור, נשאר פטור.

מאיר שטרית: פה עושים הטבות להקלות מעבר למה שנעשה מחוק-רבינוביץ, גם מאריכים את התקופה וגם מגדילים את ההקלות.

מאיר שטרית: לדעתי זה לטובה.

מאיר שטרית: בערב י"ז בתמוז, נתפלל לבניין בית-המקדש במהרה בימינו.

מאיר שטרית: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: האם ההסכמה עדיין תקפה?

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: אנחנו נעבור גם כאן להצבעה בלי להקריא את הרשימה, כי אין נוכחים.

מוחמד ברכה: אנחנו מצביעים בקריאה ראשונה על הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 53), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 23 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 7 נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 53), התשס"ד-2004, לוועדת הכספים נתקבלה.

מוחמד ברכה: ברוב של שבעה תומכים, ללא מתנגדים וללא נמנעים, הצעת החוק הזאת התקבלה והיא תועבר להמשך הדיון בוועדת הכספים.

מוחמד ברכה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/111).

מוחמד ברכה: ]

מוחמד ברכה: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מוחמד ברכה: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26) (תשקיף מדף), התשס"ד-2004, קריאה ראשונה.

מוחמד ברכה: יציג את הצעת החוק שר התחבורה מאיר שטרית.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מאיר שטרית: תודה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת שנשארים עד שעה כל כך מאוחרת, הצעת החוק הזאת היא הרבה יותר קצרה מהקודמת.

מאיר שטרית: הצעת חוק זו נועדה לאפשר להציע ניירות ערך לציבור על-פי תשקיף אחד, שאנחנו קוראים לו תשקיף מדף, פעמים מספר במועדים שונים, ללא צורך בפרסום תשקיף חדש בכל פעם.

מאיר שטרית: אני רוצה להסביר את העניין בקצרה.

מאיר שטרית: היום, במצב הנוכחי, כשחברה רוצה להנפיק מניות לבורסה היא צריכה להכין תשקיף, לקבל אישור רשות ניירות ערך, ללכת לבורסה, להציג את התשקיף, לפרסם אותו, ואז מקבלים אישור.

מאיר שטרית: אם הם רוצים אחרי שלושה חודשים לעשות עוד הנפקה, הם צריכים לעשות הכול מחדש.

מאיר שטרית: לפעמים ההכנות יכולות לקחת שנה עד שמגיעים עוד הפעם להנפקה חדשה.

מאיר שטרית: רוצים להקל על אנשים כדי שההנפקות ילכו יותר מהר ולעודד את שוק ניירות הערך והבורסה.

מאיר שטרית: לכן אומרים, אם אדם רוצה להנפיק הנפקה, הוא יכול להכין תשקיף מדף, שייקרא תשקיף, והוא יכול לעשות הנפקה כמה פעמים על אותו תשקיף, בלי צורך בפרסום של תשקיף חדש.

מאיר שטרית: מטרת ההצעה, כמובן, היא להקל על גיוס הון מן הציבור ולהגביר את הסחירות בניירות ערך המוצעים.

מאיר שטרית: ההנפקה על-פי תשקיף מדף תתאפשר במהלך תקופת תוקפו.

מאיר שטרית: כשעושים תשקיף מדף צריך לקבוע את התוקף שלו, והוא מוגבל בזמן, כפי שאני תיכף אבהיר, בהתאם לתנאים שייקבעו בחוק ובתקנות.

מאיר שטרית: ההנפקה תהיה טעונה פרסום דוח הצעה, אשר דינו כדין תשקיף.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אם אתה רוצה להנפיק פעם נוספת, אתה צריך לפרסם דוח לציבור כדי להראות מה קרה, מהם השינויים, שקיפות מלאה, דוח שדינו כדין תשקיף, במקום פרסום תשקיף בהיתר רשות ניירות ערך.

מאיר שטרית: אתה חוסך המון-המון ביורוקרטיה.

מאיר שטרית: אתה לא צריך לעבור את כל המהלך מחדש.

מאיר שטרית: עם זאת, חובה מאוד נוקשה - אם אדם כותב בדוח הזה משהו שהוא לא נכון, הוא יכול לעמוד לדין, כי אז הוא עובר עבירה, וכמובן אנשים מאוד נזהרים.

מאיר שטרית: ההצעה גם כוללת תיקונים שמטרתם להקל על הנפקת ניירות מסחריים בשוק ההון, על מנת לעודד את השימוש במכשיר פיננסי זה, תוך הסרת המגבלות הקיימות לעניין זה בחוק ניירות ערך.

מאיר שטרית: ככלל, הנפקה על-פי תשקיף מדף תיעשה במהלך 24 חודשים מיום פרסומו.

מאיר שטרית: אולם הנפקת ניירות ערך מסחריים על-פי תשקיף מדף, הכולל מתכונת דיווח מצומצמת, תוכל להיעשות במהלך 12 חודשים בלבד מיום פרסומו.

מאיר שטרית: אבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת, שמטרתה כאמור להקל על אנשים לגייס כסף מן הציבור תחת עינה הפקוחה של הרשות לניירות ערך.

מאיר שטרית: אני חושב שבעניין הזה לא תצא תקלה מתחת ידינו, כך אני מקווה.

מאיר שטרית: אני מבקש לתמוך בהצעה בקריאה ראשונה ולהעבירה לאישור ועדת הכספים.

מאיר שטרית: תודה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: אני מניח שההסכמה עדיין בתוקף.

מוחמד ברכה: על כן אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26) (תשקיף מדף), התשס"ד-2004.

מוחמד ברכה: ההצבעה החלה.

מוחמד ברכה: הצבעה מס' 24 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה - 6 נגד - אין נמנעים - 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 26) (תשקיף מדף), התשס"ד-‏2004, לוועדת הכספים נתקבלה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק התקבלה ברוב של שישה חברי כנסת שתמכו, ללא מתנגדים, נמנע אחד.

מוחמד ברכה: היא תועבר לוועדת הכספים להמשך טיפול.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר-היום, והוא תשובות על שאילתות לשר מאיר שטרית.

מוחמד ברכה: שאילתא ראשונה, מס' 1123, של חבר הכנסת שלגי.

מוחמד ברכה: הוא לא נמצא – לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אילן שלגי שאל את שר האוצר ביום י"ב בשבט התשס"ד (4 בפברואר 2004): רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מה הוא שיעור המס על סיגריות בישראל, והאם הוא גבוה או נמוך ביחס למדינות אחרות?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: מתי הועלה לאחרונה המס על סיגריות, ובאיזה שיעור?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: האם נשקלת העלאת המס על סיגריות, הן כדי להגדיל את הכנסות המדינה והן כדי לעודד הפסקת עישון?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: שיעור המס על סיגריות הוא 1.1 ש"ח לחפיסה, ועוד 58% מהמחיר לצרכן לפני מע"מ.

מוחמד ברכה: במונחים של נטל מס, מדובר על 66%-71% מהמחיר לצרכן.

מוחמד ברכה: בהשוואה למדינות אחרות, מדובר בנטל מס נמוך מעט בהשוואה לממוצע באירופה - 75%.

מוחמד ברכה: 2-3.

מוחמד ברכה: המס על סיגריות הועלה לאחרונה באפריל 2002, כחלק מהתוכנית לצמצום הגירעון בתקציב המדינה.

מוחמד ברכה: המס הועלה משיעור של 55% מהמחיר לצרכן ללא מע"מ ל-58% מהמחיר לצרכן ללא מע"מ.

מוחמד ברכה: העלאת המס האמורה נעשתה כדי לסייע בהגדלת הכנסות המדינה, כאמור לעיל.

מוחמד ברכה: בנוסף יש להניח כי העלאה של המס על סיגריות אכן עשויה לסייע בהפחתת העישון, שכן אף שהביקוש לסיגריות קשיח יחסית, עדיין ניכרת השפעה מסוימת לשינויים במחירים.

מוחמד ברכה: עם זאת, במצב שכזה העלאת נטל המס עלולה לתרום לגידול בהברחות סיגריות.

מוחמד ברכה: ממחקרים שנעשו בעולם עולה, כי קיימת השפעה חזקה של מרכיבים נוספים, זולת נטל המס, כמו איסור עישון במקומות ציבוריים, מודעות ציבורית למחלות הנגרמות מסיגריות, איסור פרסום וכן הלאה.

מוחמד ברכה: כך, למשל, נטל המס באירופה גבוה מהנטל בארצות-הברית, ולמרות זאת שיעור המעשנים בארצות-הברית קטן בהרבה מזה הקיים באירופה.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1129, של חבר הכנסת שוחט - לא נמצא; לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהם בייגה שוחט שאל את שר האוצר ביום י"ב בשבט התשס"ד (4 בפברואר 2004): לאחרונה פורסם, כי חתמת על הסכם עם ארגוני המעסיקים על הפחתת השתתפותם בביטוח הלאומי, בהיקף של 1.5%, שמשמעותו הפחתת הכנסות הביטוח הלאומי בכ-3 מיליארדי ש"ח בשנה.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם אכן נחתם הסכם כזה?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: אם כן – האם ומתי הוא יובא לכנסת לחקיקה?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: מהיכן יימצאו המקורות בתקציב הביטוח הלאומי למימון הפחתה זו?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: בתחילת חודש ינואר נחתם הסכם בין ממשלת ישראל לארגוני המעסיקים, שמטרתו, בין היתר, עידוד הצמיחה במשק.

מוחמד ברכה: ההסכם כלל כמה צעדים, שהמרכזיים שבהם הם הסכמה על העלאת גיל הפרישה, עידוד היצוא והקטנת עלות העבודה במשק.

מוחמד ברכה: במסגרת ההסכם נקבע, כי על מנת להקטין את עלויות העבודה ובמטרה לעודד את הצמיחה במשק, יופחתו דמי הביטוח הלאומי שהמעביד חייב בתשלומים בגין עובדיו.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: טיוטת חוק הביטוח הלאומי, הכוללת הפחתת דמי ביטוח לאומי שמשתלמים בידי מעסיק, נמצאת על סדר-יומה של ועדת השרים לענייני חקיקה.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: הוצאות המוסד לביטוח לאומי קטנו בשנים האחרונות עקב כמה שינויי חקיקה, שמטרתם היתה הקטנת הקצבאות ומעבר מקצבה לעבודה.

מוחמד ברכה: צעדים אלה, בשילוב עם העלאת גיל הפרישה מעבודה, יביאו להקטנה משמעותית בהוצאות המוסד לביטוח לאומי.

מוחמד ברכה: זאת ועוד, צעד זה, שמשמעותו כאמור הקטנת עלות העבודה במשק, בשילוב צעדים נוספים שננקטו על-ידי הממשלה במסגרת המדיניות הכלכלית לשנת 2004, שמטרתם האצת הצמיחה במשק, יביאו להגדלת התעסוקה במשק ולהרחבת בסיס הגבייה של המוסד לביטוח לאומי.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1144, של חבר הכנסת שלגי.

מוחמד ברכה: הוא לא נמצא – לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אילן שלגי שאל את שר האוצר ביום י"ז באדר התשס"ד (10 במרס 2004): בנק הפועלים הודיע על ייקור עמלת השורה ב-5.8%, למרות האינפלציה השלילית, ל-1.28 ש"ח.

מוחמד ברכה: על-פי הערכות, שאר הבנקים יעלו את עמלת השורה בהתאם.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מה היא עמדת משרדך, והאם הוא יפעל בנדון?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם שוקל המשרד חקיקה להרחבת ההגנה על הצרכן בהקשר זה?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) להלן תשובת בנק ישראל: "לפני מספר חודשים מינה המפקח על הבנקים צוות בדיקה פנימי לבחינתה ועיצובה של מדיניות הפיקוח על מחירי השירותים הבנקאיים (עמלות).

מוחמד ברכה: הצוות הגיש דוח מקיף בעניין זה, העוסק בין היתר גם בעמלת רישום הפעולה (עמלת השורה).

מוחמד ברכה: במסגרת הדוח גם המלצות הנוגעות להגנה על הצרכן הבנקאי בהקשר זה.

מוחמד ברכה: יצוין, כי הבנקים הגדולים התחייבו בפני ועדת הכלכלה של הכנסת, שלא להעלות את תעריף עמלת רישום הפעולה בזמן הקרוב.

מוחמד ברכה: בתחילת יולי צפוי להתקיים בוועדת הכלכלה דיון מסכם בעניין עמלות הבנקים, בהשתתפות נגיד בנק ישראל, זאת לאחר שעד היום קיימה הוועדה שני דיונים מקיפים בנושא".

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1156, של חבר הכנסת יצחק כהן - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יצחק כהן שאל את שר האוצר ביום י"ט בשבט התשס"ד (11 בפברואר 2004): מנתוני הפיקוח על הבנקים עולה, כי שיעור ההמחאות ללא כיסוי עלה בנובמבר 2003 לשיא של 51% מסך ההמחאות החוזרות.

מוחמד ברכה: מספרן גדל ב-5.5%, ונרשם גידול של 13% במספר הלקוחות המוגבלים, שהגיע ל-97,700 חשבונות.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: האם בעקבות המצב הכלכלי יונהגו הקלות על בעלי החשבונות?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) אין כוונה להנהיג הקלות על מושכי שיקים ללא כיסוי.

מוחמד ברכה: משיכת שיקים ללא כיסוי פוגעת בראש ובראשונה בציבור הרחב והתמים, שלפקודתו נמשכים שיקים אלה.

מוחמד ברכה: שתי הוועדות הציבוריות שדנו בנושא, לקראת חקיקת חוק שיקים ללא כיסוי ב-1981 ותיקונו ב-1992 – בראשות מנכ"ל משרד המשפטים, בוועדה הראשונה, והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, בוועדה השנייה – קבעו כי הבעיה מצריכה החמרה עם מושכי שיקים ללא כיסוי, בנושאים מסוימים.

מוחמד ברכה: גם חוק שיקים ללא כיסוי מחמיר עם מושכי שיקים אלה – על-ידי הגבלת חשבונותיהם בהגבלה רגילה או בהגבלה חמורה, על-ידי התרת פרסום מספרי החשבונות של כל המוגבלים ואף שמות של המוגבלים החמורים.

מוחמד ברכה: משיכת שיק ללא כיסוי היא גם עבירה על סעיף 432 לחוק העונשין, התשל"ז-1977, ודינה שנת מאסר.

מוחמד ברכה: המצב הכלכלי אינו יכול להיות עילה להקלה על מושכי שיקים ללא כיסוי, משום שכיבוד שיק שאין לו כיסוי רק מחמיר את מצבו הכלכלי של המושך, בהגדלת משיכת היתר בחשבונו ותשלום הריבית החריגה.

מוחמד ברכה: כמו כן, התרחבות התופעה של החזרות השיקים אף פוגעת במסחר ובמערך התשלומים.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1206, של חבר הכנסת רביץ - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את שר האוצר ביום כ"ו בשבט התשס"ד (18 בפברואר 2004):

מוחמד ברכה: לקראת אישור תקציב 2004 הוסכם על גובה התקציב שיועבר לישיבות והובטח כי התקציב ימומש בתחילת 2004.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: מתי ייושמו הסיכומים ויועבר התקציב כמסוכם?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) התקציב הועבר כמסוכם.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1232, של חברת הכנסת אורית נוקד - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת אורית נוקד שאלה את שר האוצר ביום ג' באדר התשס"ד (25 בפברואר 2004):

מוחמד ברכה: התקנות לביצוע חוק עידוד המגזר העסקי טרם אושרו, וכפועל יוצא לא נקבעו הכללים והטפסים להגשת הבקשה לקבלת מענקים בעבור עובדים נוספים.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם יפעל משרדך למימוש חוק עידוד המגזר העסקי?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: אם כן – האם יינתנו מענקים למעבידים זכאים, אשר יגישו את בקשתם לאחר אישור התקנות מתחילת תקופת הזכאות, דהיינו 1 בינואר 2003?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: בימים אלה שוקדים נציגי משרד האוצר ונציגי המוסד לביטוח לאומי על גיבוש הסכם להפעלת החוק לעידוד המגזר העסקי, זאת לאחר שוועדת הכלכלה של הכנסת סירבה לאשר את התקנות הדרושות להפעלת החוק בעת שהנושא עלה לדיון.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: ההסכם יובא בשנית לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

מוחמד ברכה: לאחר אישורו על-ידי הכנסת יינתנו המענקים, כפי שייקבעו בתקנות להפעלת החוק, למעבידים שיעמדו בתנאי הזכאות, בעבור עובדים אשר מועד תחילת העסקתם חל מ-1 בינואר 2003.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1257, של חבר הכנסת הרצוג - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יצחק הרצוג שאל את שר האוצר ביום י' באדר התשס"ד (3 במרס 2004): על-פי נתוני בנק ישראל, הגיע הר השקלים בינואר 2004 ל-34.2 מיליארד ש"ח.

מוחמד ברכה: קיים חשש שהמשך עלייתו יוביל לחוסר יציבות חמור במשק הישראלי.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: כיצד יתמודד משרדך עם התופעה?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

מוחמד ברכה: הנושא של מצרפי הכסף נמצא בטיפולו ובפיקוחו הבלעדי של בנק ישראל.

מוחמד ברכה: למשרד האוצר אין הכלים - המדיניות המוניטרית - והרצון, מפאת עצמאות הבנק המרכזי, להתערב בנושא זה.

מוחמד ברכה: כמו כן אין בידי משרד האוצר הערכות או תחזיות לגבי כמות הכסף במשק הישראלי בשנת 2004.

מוחמד ברכה: להלן תשובת בנק ישראל: "הנתון בסך 34.2 מיליארד ש"ח הוא סכום 'אמצעי התשלום' (לא 'הר השקלים') לינואר 2004.

מוחמד ברכה: אמצעי התשלום, שהם מזומנים במחזור ויתרות זכות בחשבונות עו"ש של הציבור, גדלו בשנה החולפת בעקבות תהליך הפחתת הריבית על-ידי בנק ישראל; אין בהם כדי לאיים על היציבות במשק, והם תומכים ביציאת המשק מהמיתון".

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1271, של חבר הכנסת משולם נהרי - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת משולם נהרי שאל את שר האוצר ביום י' באדר התשס"ד (3 במרס 2004): במקומון "צפון 1" מיום י"ד בשבט תשס"ד, 6 בפברואר 2004, פורסם, כי מנכ"ל מגן-דוד-אדום הודיע על צמצום שירותי האמבולנס בגליל המערבי, לרבות מעלה-יוסף ומשגב, וכי נמסר מלשכתך שהאמבולנסים יתוקצבו ישירות על-ידי האוצר.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם הידיעות נכונות?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם קיצץ האוצר בתקציב זה? 3.

מוחמד ברכה: מה ייעשה למניעת צמצום שירותי החירום בגליל?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

מוחמד ברכה: תקציב המדינה אינו מתקצב ישירות את שירותי מגן-דוד-אדום.

מוחמד ברכה: מתן השירותים ממומן מהכנסות מגן-דוד-אדום מהסעות, ממוצרי דם ומתרומות וכן מתקציבים של הרשויות המקומיות להפעלה ולתגבור של שירותי מגן-דוד-אדום בתחומן.

מוחמד ברכה: מאז הנסיגה מדרום-לבנון, החליטה הממשלה על העברת תקציבים לתגבור מערך מגן-דוד-אדום בגבול הצפון.

מוחמד ברכה: תוקפן של החלטות אלו פג בשנת 2003.

מוחמד ברכה: יש לציין, כי הצורך בהזרמת הכספים נבע, בין השאר, מהתנערותן של הרשויות המקומיות מהחזקת האמבולנסים ביישובים.

מוחמד ברכה: על כן, על המימון המבוקש לבוא מתקציבי הרשויות המקומיות שבהן מופעלים השירותים.

מוחמד ברכה: אם הרשויות המקומיות לא יפנו משאבים לתגבור השירותים, יהיה על מגן-דוד-אדום לווסת את המשאבים הקיימים בהתאם לסדר עדיפויות, תוך ניוד צוותים ושירותים בין אזורים שונים ובהתאם לצרכים.

מוחמד ברכה: תקצוב מגן-דוד-אדום בגבול הצפון יהווה סיוע תקציבי עקיף נוסף לרשויות המקומיות, זאת לאחר שהוקצה לרשויות המקומיות סיוע תקציבי משמעותי במסגרת החלטות הממשלה האחרונות.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1277, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין - לפרוטוקול, לא נמצאת.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין שאלה את שר האוצר ביום י' באדר התשס"ד (3 במרס 2004):

מוחמד ברכה: בתקנות לחוקים שונים נקבעו תעריפי אגרות/היטלים שהוצמדו למדד, בנוסח "שיעור העלייה במדד".

מוחמד ברכה: לאחרונה יורד המדד בעקביות, אך התעריפים אינם מעודכנים בהתאם.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: האם נכון הדבר?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: אם כן - מדוע מעדכנים את הסכומים רק עם עליית המדד ולא עם ירידתו?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: האם ישונו סעיפי ההצמדה בכל התקנות שבהן הנוסח גורם לעדכון כלפי מעלה בלבד?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-3.

מוחמד ברכה: הקביעה כאילו קיים מנגנון עדכון אגרות והיטלים ומסים רק כלפי מעלה אינה מדויקת.

מוחמד ברכה: אין אחידות בנושא זה.

מוחמד ברכה: בחלק מהמקרים האגרות מתעדכנות רק עם עליית המדד, ובחלק – מתעדכנות עם שינוי המדד.

מוחמד ברכה: כך, למשל, אגרות משרד התחבורה, המהוות כ-2.5 מיליארדי ש"ח מתוך סך כולל של למעלה מ-4 מיליארדי ש"ח הכנסות מאגרות בשנה, מתעדכנות כלפי מעלה וכלפי מטה באופן רציף ושוטף.

מוחמד ברכה: גם מסי קנייה ובלו הנקובים בש"ח - סיגריות ודלק - ומניבים במצטבר למעלה מ-10 מיליארד ש"ח להכנסות המדינה, מתעדכנים עם שינוי המדד, קרי גם כלפי מטה.

מוחמד ברכה: יצוין, כי ברמה העקרונית המערכות לא נבנו להתמודדות עם ירידה במדד.

מוחמד ברכה: אולם, עדיין חלקם של האגרות וההיטלים שאינם מתעדכנים כלפי מטה, מסך תקבולי המדינה ממסים, נמוך יחסית.

מוחמד ברכה: משרד האוצר פועל להחלת אחידות בנושא מועדי העדכון ובנוגע למספר העדכונים בשנה, כאשר המדיניות גורסת כי יש לעדכן סכומים אחת לשנה, וזאת לאור סביבת האינפלציה הנמוכה.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1296, של חבר הכנסת טלב אלסאנע; יש שאילתא מס' 1307, של חבר הכנסת ברכה, שנמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את שר האוצר ביום י"ז באדר התשס"ד (10 במרס 2004): הסכמים בין בנקים ללקוחותיהם אינם מתורגמים לשפות הערבית והרוסית, ולעתים צרכנים נאלצים לחתום על מסמכים שאינם כתובים בשפת אמם.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מדוע ההסכמים אינם מתורגמים לשפות האם של קבוצות צרכנים?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: מה ייעשה בנדון?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מוחמד ברכה שאל את שר האוצר ביום י"ז באדר התשס"ד (10 במרס 2004): צרכנים מלינים על כך שבנקים מחתימים אותם על הסכמים, לכאורה בהסכמתם המלאה, כאשר דברים מהותיים בהסכם אינם מובנים ללקוחות, כי הם אינם מתורגמים לשפת האם של הצרכן.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם משרד האוצר מודע לבעיה זאת?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם יוסדר עניין זה, ואם כן – מתי?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד לענות על שאילתא מס' 1307 של חבר הכנסת ברכה.

מאיר שטרית: להלן תשובת בנק ישראל על השאילתא: "למיטב ידיעתנו, בנקים לא תרגמו את חוזיהם לשפה הערבית ולשפה הרוסית.

מאיר שטרית: "מבין אלפי התלונות הזורמות לפיקוח על הבנקים על-ידי לקוחות הבנקים מדי שנה, אין תלונות של לקוחות הנוגעות לעניין זה.

מאיר שטרית: התלונות היחידות בעניין הוגשו על-ידי גופים מסוימים, בלי שנתלוותה אליהם תלונה כלשהי מצד לקוח.

מאיר שטרית: "עם זאת, הנושא נבדק על-ידי הפיקוח על הבנקים לפני שנים אחדות, ונמצא כי הבעיות בעניין הגילוי נוגעות דווקא להיבט הכללי של הכיתוב ותוכנו, ולאו דווקא להיבט של שפת האם של הלקוח.

מאיר שטרית: בהזדמנות זו פעל בנק ישראל להגברת הגילוי ללקוח במקרים של בנקאות מרחוק, כשאין יכולת לפנות לפקיד.

מאיר שטרית: "מעבר לכך, כידוע, מסמכים חשובים רבים במגוון תחומי צרכנות, הנוגעים לחיי היום-יום של אזרחי המדינה הדוברים שלל שפות, אינם מתורגמים לשפת האם של האזרח, וזאת כשמדובר בגופים ציבוריים ומסחריים כאחד.

מאיר שטרית: "

מאיר שטרית: חבר הכנסת רשף חן שאל את שר האוצר ביום י"ז באדר התשס"ד (10 במרס 2004): לאחרונה פורסם, כי חשב משרד האוצר הגיש תלונה למשטרה נגד שמונה ישיבות שקיבלו תמיכה ממשלתית לכאורה שלא כדין.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם המידע נכון?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: אם כן - באילו ישיבות מדובר?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: מה היו הסכומים שקיבלה כל ישיבה בשבע השנים האחרונות?

מאיר שטרית: 4.

מאיר שטרית: האם נעשתה בדיקה ביחס למסמכים שהוצגו בשנים קודמות?

מאיר שטרית: 5.

מאיר שטרית: האם יש כוונה, מעבר לאספקט הפלילי, להגיש תביעה אזרחית?

מאיר שטרית: שר התחבורה מאיר שטרית: 1.

מאיר שטרית: הוגשה תלונה למשטרה נגד שבע עמותות.

מאיר שטרית: יש לציין כי העברת הכספים לעמותות הופסקה עד לבירור הנושא.

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: "מוסדות שומרי אמונים"; "מוסדות מקור ברוך"; "תפארת נצח - ילדי בני-ברק"; "אמונת יוסף - מוסדות ניאמץ"; "דברי קוהלת"; "אגודת בית-מדרש גבוה לתורה - תפארת מנחם ואהל מאיר"; "נדבות פי".

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: מצ"ב רשימה של העמותות, לרבות פירוט הכספים שהועברו להן משנת 1997 ועד היום.

מאיר שטרית: אני אצרף את הרשימה לפרוטוקול.

מאיר שטרית: [נספחות.

מאיר שטרית: ] 4.

מאיר שטרית: בדיקות רואי-חשבון שנעשו היו באחריות משרד הדתות.

מאיר שטרית: את הרשימה המפורטת, כאמור, אדוני, תוכל לראות בפרוטוקול.

מוחמד ברכה: שאלה נוספת לחבר הכנסת רשף חן.

רשף חן: אדוני השר, אני שאלתי, האם נעשתה בדיקה ביחס למסמכים שהושגו בשנים הקודמות, והאם בכוונת המשרד לתבוע השבה של כספים שהושגו במרמה.

רשף חן: זאת אומרת, תביעה אזרחית.

רשף חן: האם יש כוונה, מעבר לאספקט הפלילי של העניין, פשוט לקבל את הכסף של הציבור בחזרה?

מאיר שטרית: בתביעה פלילית אתה לא מסתפק רק בעניין הפלילי, אתה גם יכול לתבוע בחזרה את הכסף.

מאיר שטרית: בדוח שאני מצרף יש פירוט לגבי הכספים, באילו שנים הועברו, כמה כסף הועבר בכל מקום.

מאיר שטרית: אני מניח שהפרקליטות, שמטפלת בתביעה הזאת, רשאית לדרוש כמובן גם איזו השבה כספית וגם ענישה פלילית.

מאיר שטרית: את שני הדברים היא רשאית לתבוע.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אבשלום וילן שאל את שר האוצר ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): ב"ידיעות אחרונות" מ-7 במרס 2004 פורסם, כי כמה חברות ביטוח מקיף לרכב גובות מיהודים ומערבים סכומים שונים עבור ביטוח.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: האם הידיעה נכונה?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: האם יטופל הנושא, ואם כן – כיצד?

מאיר שטרית: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1-2.

מאיר שטרית: לחברות ביטוח אסור לעשות שימוש בלאום או בדת של המבוטח כפרמטר לקביעת התעריף בביטוח.

מאיר שטרית: בעקבות הפרסום שאליו מתייחסת השאילתא, ערך המפקח על הביטוח ביקורת מדגמית אצל כמה חברות ביטוח לגבי אופן המכירה של פוליסות לביטוח רכב מקיף.

מאיר שטרית: בבדיקה לא נמצאו הבדלים בתעריפי הביטוח למבוטחים עם מאפייני סיכון זהים, שאחד מהם ערבי והאחר יהודי.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ישראל אייכלר שאל את שר האוצר ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): ב"ידיעות אחרונות" מיום י"ז בשבט תשס"ד פורסם, כי לפי הסכם בין האוצר לקופת-חולים "לאומית", תקבל הקופה 400 מיליון ש"ח, וכי הקופה כבר קיבלה מקדמה בסך 75 מיליון ש"ח.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: לפי איזה קריטריון נקבע שקופת-חולים "לאומית" תקבל מענק וקופות אחרות לא יקבלוהו, ומי קבע את גובהו?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: האם יקבל בית-החולים "ביקור חולים" מענק לכיסוי חובו למס הכנסה, ואם לא – מדוע?

מאיר שטרית: 3.

מאיר שטרית: מה עושה הממשלה למניעת קריסת בית-החולים "ביקור חולים"?

מאיר שטרית: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מאיר שטרית: סכום התמיכה בקופת-חולים "לאומית" נקבע בהתאם למבחנים לתמיכה בקופות-חולים במצוקה, שפורסמו בילקוט הפרסומים בשנת 1994.

מאיר שטרית: לפי מבחנים אלו, במסגרת הסכם הבראה בין הממשלה לקופת-החולים, הממשלה רשאית להעביר תמיכה לקופה שמצבה הכספי אינו מאפשר לה לתת את עיקר השירותים למרבית חבריה, ללא ביצוע תוכנית הבראה.

מאיר שטרית: גובה התמיכה נקבע בהסכם על בסיס צורכי הקופה, צעדי ההתייעלות שנקטה ויכולת המדינה במסגרת תקציבה.

מאיר שטרית: הסכם ההבראה וסכומי התמיכה הקבועים בו אושרו בוועדת הכספים של הכנסת.

מאיר שטרית: יצוין, כי עוד לפני החתימה על הסכם ההבראה נקטה קופת-חולים "לאומית" כמה צעדי התייעלות כדי לצמצם את גירעונה, ובמסגרת הסכם ההבראה התחייבה לצעדי התייעלות נוספים.

מאיר שטרית: 2-3.

מאיר שטרית: חוב בית-החולים "ביקור חולים" למס הכנסה נובע מכך שבניגוד לחוק לא העביר בית-החולים תשלומי ניכויים למס הכנסה וצבר חוב העולה של 100 מיליון ש"ח.

מאיר שטרית: גירעון בית-החולים גדול מהיקף פעילותו במשך שנה תמימה.

מאיר שטרית: לבית-החולים הועברה בחודש מרס 2003 הלוואה בסך 5 מיליוני ש"ח לתקופת ביניים, כדי לבחון את האפשרות להכין תוכנית הבראה לבית-החולים.

מאיר שטרית: בית-החולים לא עמד בסיכום שנחתם אתו, ובפרט בהתחייבות לפעול באיזון בתקציב השוטף.

מאיר שטרית: בחודש נובמבר 2003 מונה כונס הנכסים הרשמי כמפרק זמני של בית-החולים.

מאיר שטרית: במקביל הסכימה הממשלה להזרים לבית-החולים, בהתאם למבחנים לתמיכה בבית-חולים במצוקה, סך של 10 מיליוני ש"ח, כדי לאפשר לבית-החולים פעילות לשלושה חודשים נוספים.

מאיר שטרית: לאחרונה, בחודש מרס 2004, הסכימה הממשלה להעביר סכום נוסף ואחרון של 2 מיליוני שקלים כדי לאפשר לכונס הנכסים הרשמי השלמת בחינה של האפשרות להעביר את פעילות בית-החולים לידי גורם אחר.

מאיר שטרית: מכאן ברור כי הממשלה נוקטת את מלוא הצעדים הראויים, בנסיבות העניין, לטיפול במצבו של בית-החולים "ביקור חולים".

מאיר שטרית: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את שר האוצר ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): בחודש יולי 2003, בעקבות דיון בוועדה לקידום מעמד הילד, נשלחה ללשכת שר האוצר פניית חירום, חתומה בידי 81 חברי כנסת, בדבר מצבם הקשה של השירותים החברתיים לילדים ולבני נוער בסיכון.

מאיר שטרית: רצוני לשאול: 1.

מאיר שטרית: מדוע לא השיב השר על הפנייה?

מאיר שטרית: 2.

מאיר שטרית: מה ייעשה למניעת קריסתם של השירותים החברתיים לילדים בסיכון?

מאיר שטרית: שר התחבורה מאיר שטרית: אני משבח את חבר הכנסת מלכיאור, שנמצא עד שעה כזאת בכנסת כדי לשמוע תשובה על שאילתא, ואני מתכבד לענות על השאילתא.

מאיר שטרית: השאילתא של חבר הכנסת מלכיאור, אדוני היושב-ראש, דנה בדיון שהתקיים בוועדה לקידום מעמד הילד.

מאיר שטרית: על-פי השאילתא שלו, נשלחה ללשכת שר האוצר פניית חירום החתומה בידי 81 חברי כנסת בדבר מצבם הקשה של השירותים החברתיים לילדים ולבני נוער בסיכון, והוא שואל מדוע לא השיב השר על הפנייה ומה ייעשה למניעת קריסתם של השירותים החברתיים לילדים בסיכון.

מאיר שטרית: ובכן, זמן קצר לאחר הדיון בוועדה לקידום מעמד הילד קיימה הממשלה ישיבה בעניין.

מאיר שטרית: הממשלה החליטה על הקמת ועדת שרים, בראשות שר הרווחה מר זבולון אורלב, ובה חברים נציגים ממשרדי הממשלה – אוצר, רווחה - המוסד לביטוח לאומי, מומחים חיצוניים ממכון ברוקדייל ואנשי אקדמיה.

מאיר שטרית: הוועדה קיימה כמה ישיבות בעניין, ולמיטב הבנתנו יפורסמו בקרוב מסקנותיה.

מאיר שטרית: ובנוסף, חבר הכנסת מלכיאור, זה לא כתוב בשאילתא, אני יכול לעדכן אותך שאנחנו הולכים - בשנה האחרונה, הממשלה הולכת לפרויקט משותף יחד עם פרויקט "יניב" - ילדים ונוער ישראלי בסיכון - בכוונה להשקיע בו סכום בסדר גודל של 500 מיליון דולר בעשר השנים הקרובות, שמזה הממשלה תשקיע 250 מיליון דולר, ו-250 מיליון דולר יושקעו על-ידי התורמים שפעילים בעמותה הזאת, פלוס קצת כסף מהסוכנות היהודית בעולם, מעט יחסית, וגורמים נוספים, קרן-רש"י וכן הלאה, שהולכים להשקיע סכומים גדולים מאוד.

מאיר שטרית: הכוונה לעשות טיפול יסודי אינטנסיבי בכל ילד וילד, שאף אחד לא ייפול בין הכיסאות.

מאיר שטרית: בראש העמותה הזאת עומד מר אבי נאור, שהיה פעם הבעלים והמנכ"ל של "אמדוקס", והוא עצמו משקיע תרומה גדולה מאוד מכספו האישי, פלוס אנשים נוספים.

מאיר שטרית: נדמה לי שהממשלה הסכימה, ואני השתתפתי בישיבות האלה אצל ראש הממשלה, ללכת על הפרויקט הזה.

מאיר שטרית: בשנה הזאת אנחנו מתחילים כבר את ההפעלה שלו בכמה יישובים בארץ, וזה אמור לכסות את כל הנערים והנערות שנמצאים בסיכון ולתת להם טיפול פרטני, עוקב, אישי, שילווה אותם כל יום, עד ליציאתם ממעגל המצוקה.

מאיר שטרית: אני מאמין גדול בפרויקט, כי אני ער לפתרונות שהוא מציע ולאמצעים שיש לו להציע.

מאיר שטרית: לכן גם הסכמתי מטעם האוצר לתמוך בפרויקט הזה ולהעמיד את המשאבים מטעם הממשלה.

מאיר שטרית: אני צופה עתיד גדול לפרויקט הזה, ואני מקווה שהוא באמת יעקור את התופעה הזאת של ילדים הנתונים בסיכון בארץ.

מוחמד ברכה: שאלה נוספת לחבר הכנסת מלכיאור.

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכבוד השר על התשובה.

מיכאל מלכיאור: אבל אני חושב שראוי, אפילו למען הסדר הטוב, כשפונה ועדה בכנסת למשרד האוצר לשר האוצר, ואנו עומדים היום בדיוק שנה מאז פנייתנו - ראוי להשיב תשובה, אפילו כמה שורות.

מיכאל מלכיאור: הדיון בממשלה היה חצי שנה אחרי הפנייה הזאת, אבל לא נטפל בקטנות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שראוי להשיב ל-81 חברי כנסת שפונים לשר האוצר.

מיכאל מלכיאור: יש גבול גם ליחס היהיר שאפשר לקבל.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מברך על התוכנית של "יניב".

מיכאל מלכיאור: עם זה, ואנחנו עקבנו אחרי זה גם כן, אני מבקש מהשר לדעת, שגם היום טיפלנו בנושא של ילדים בסיכון, היום, ואני רוצה להגיד לך, כבוד השר, דובר פה היום על אלפי ילדים בסיכון, שעכשיו, בגלל קריסת כל המערכות, הם בסכנה.

מיכאל מלכיאור: כבר לא יוכלו להציל אותם, שום תוכנית "יניב".

מיכאל מלכיאור: ואני חושב שראויה תשומת הלב גם של משרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פשוט לא זוכים לקבל מענה.

מיכאל מלכיאור: יש משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות, כולם משתתפים.

מיכאל מלכיאור: משרד האוצר פשוט נעלם מאתנו.

מאיר שטרית: ראשית, אין שום ספק, אדוני, שראוי לענות על כל מכתב.

מאיר שטרית: אני כך נוהג לפחות לגבי מכתבים שמופנים אלי.

מאיר שטרית: וכשאני רואה את המכתב, המכתב מונח לפני, אני מוכרח להודות שיש איזו בעיה במכתב.

מאיר שטרית: המכתב מופנה באמת לשר האוצר.

מאיר שטרית: למטה כתוב "בכבוד רב", ומצורפת אליו רשימה של 81 חברי כנסת.

מאיר שטרית: לא כתוב מי יוזם את המכתב ולמי צריך לענות.

מאיר שטרית: האם לפי דבריך צריך להבין ששר האוצר צריך לענות 81 מכתבים, לכל אחד מחברי הכנסת?

אורי אריאל: אם הבעיה היא הבולים, אז זה על חשבון המכסה.

אורי אריאל: ..

מאיר שטרית: לא, הבעיה היא לא בולים.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אריאל, אני מכיר את הפעולות בכנסת.

מאיר שטרית: בדרך כלל נהוג שמי שיוזם את המכתב, הוא חותם למטה בשם המציעים ומבקש תשובה, אז גם קל מאוד לענות ולהתמקד.

מיכאל מלכיאור: במקור הייתי חתום, וגם התקשרנו עשרות פעמים ללשכת השר בשביל לקבל תשובה.

מאיר שטרית: אני עונה על כל מכתב שאני מקבל, חבר הכנסת מלכיאור, מכל אזרח.

מיכאל מלכיאור: אתה עונה בשם שר האוצר.

מאיר שטרית: לא, אני עונה על מכתבים שמופנים אלי.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה עונה בשמו.

מיכאל מלכיאור: זה שאתה עונה על מכתבים, זה לא עוזר.

מאיר שטרית: חבר הכנסת מלכיאור, אני הרי עניתי לך ואמרתי לך שבעיני זה לא מוצדק שלא ניתנה תשובה.

מוחמד ברכה: מעבר ובהמשך לתשובתו של השר שטרית, אני חושב שמזכירות הכנסת צריכה להפנות את תשומת לב השר שיענה כראוי על פניות של חברי כנסת, במיוחד כשמדובר בכמות גדולה כל כך של חברי כנסת שמתעניינים בנושא מסוים.

מיכאל מלכיאור: גם של הקואליציה.

מוחמד ברכה: אנחנו ממשיכים הלאה, רבותי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את שר האוצר ביום ב' בניסן התשס"ד (24 במרס 2004):

מוחמד ברכה: בתשובה שניתנה ב-21 בינואר 2004 על שאילתא ישירה מס' 254 בנושא: דוחות סביבתיים של חברות ציבוריות, עמד שר האוצר על חשיבות הדיווח הסביבתי.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם מחובתן של חברות ממשלתיות כזרועות המדינה להגיש לציבור דיווח על היבטים סביבתיים של פעילותם?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם יחויבו חברות ממשלתיות להגיש דיווח סביבתי?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: החובה למתן גילוי נאות לסוגיות איכות הסביבה, המשפיעות על פעולות החברה, חלה על חברות ציבוריות בהתאם לחוק ניירות ערך ומדיניות רשות ניירות ערך.

מוחמד ברכה: חברות ממשלתיות אינן חברות ציבוריות, למעט אלו מהן שמניותיהן רשומות למסחר בבורסה - "אל על", "עשות אשקלון".

מוחמד ברכה: לפיכך, החובה מכוח חוק ניירות ערך אינה חלה על חברות ממשלתיות, למעט הציבוריות שבהן.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: בסעיף 4(א) לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, נקבע כי חברות ממשלתיות מחויבות על-פי דין לפעול על-פי השיקולים העסקיים שלפיהם פועלת חברה לא ממשלתית.

מוחמד ברכה: על כן, כמדיניות, משרד האוצר נמנע מלהחיל על החברות הממשלתיות חובות נוספות, מעבר לחובות החלות באופן אחיד על כלל החברות במשק, למעט כאלו הנובעות מהיבט ספציפי הנוגע לסביבה העסקית של חברה מסוימת או של קבוצת חברות.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מגלי והבה שאל את שר האוצר ביום ט' בניסן התשס"ד (31 במרס 2004): התפרסם, כי בעקבות איחוד הרשויות במגזר הדרוזי צורף היישוב כסרא-סמיע לקטגוריית יישובי קו עימות, וככזה הוא ייהנה מהנחה של 13% במס הכנסה.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם בעקבות איחוד הרשויות יוגדר היישוב כסרא-סמיע כיישוב קו עימות?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: אם כן – האם ייהנו תושביו מהנחה במס הכנסה?

מוחמד ברכה: שר התחבורה מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להשיב על השאילתא של חבר הכנסת מגלי והבה, שגם הוא המתין עד השעה הזאת כדי לקבל תשובה על השאילתא, ואני מעריך את זה מאוד.

מוחמד ברכה: נושא השאילתא הוא הכללת היישוב כסרא-סמיע בקטגוריית יישובי קו העימות.

מוחמד ברכה: השאילתא שלו אומרת, שבעקבות איחוד הרשויות במגזר הדרוזי, צורף היישוב כסרא-סמיע לקטגוריית יישובי קו העימות, וככזה הוא ייהנה מהנחה של 13% במס הכנסה.

מוחמד ברכה: הוא רוצה לשאול אם בעקבות איחוד רשויות יוגדר היישוב כסרא-סמיע כיישוב קו עימות, ואם כן - אם ייהנו תושביו מהנחה במס הכנסה.

מוחמד ברכה: אני מקריא את השאילתא כדי שאנשים ידעו, בעיקר אלה שצופים בנו, מה השאילתא ומה התשובה.

מוחמד ברכה: ובכן, התשובה היא, חבר הכנסת מגלי והבה, שהיישוב כסרא-סמיע אוחד בעבר ולא נכלל במסגרת איחוד הרשויות החדש.

מוחמד ברכה: היישוב לא נכלל ברשימת יישובי קו עימות - יותר מ-9 ק"מ מהגבול.

מוחמד ברכה: לאור זאת, אין לתושביו הנחת יישוב על-פי פקודת מס הכנסה.

מוחמד ברכה: מה שקרה, כאשר בוטלו הנחות המס השנה בתוכנית הכלכלית הגדולה, נקבע קו של 9 ק"מ, ומי שנופל בתוך הקו של 9 ק"מ חלה עליו הנחה במס; מי שמתחת לקו של 9 ק"מ, לא חלה עליו.

מוחמד ברכה: תמיד יש השאלה מה קורה עם האחד שנמצא 5 מטרים מתחת לקו של 9 ק"מ.

מוחמד ברכה: אין מנוס, איפה שתחתוך, תמיד יהיה עוד אחד.

מוחמד ברכה: לכן, ברגע שקבעו קו, חייבים לקבוע קו שאפשר להגן עליו גם בבג"ץ, גם בכל מקום אחר.

מוחמד ברכה: לא עושים חריגים, כי אם אתה עושה חריגים ופורץ פעם אחת, זה ייפרץ לרוחב בכל מקום, כי ההצדקות לתת מעמד או הנחות לפלוני או אלמוני הן טובות.

מוחמד ברכה: אגב, אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי לנצל את זמנו של הבית עוד דקה אחת, אני רוצה לומר, שאני נמנה עם אלה שחושבים שאין הצדקה לכל הטבות המס הללו, מכיוון שהטבות המס הללו ניתנות רק לאוכלוסייה שמרוויחה הרבה.

מוחמד ברכה: ביישובי המצוקה, 62% מהאוכלוסייה בכלל לא מגיעים לסף המס ולא קיבלו פרוטה הנחה מכל הכספים שניתנו כהנחות, מאות מיליונים כל שנה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, דווקא היותר חזקים, מי שמרוויחים יותר, קיבלו הנחה עוד יותר גדולה.

מוחמד ברכה: היה הרבה יותר הגיוני לקחת את הכסף הזה ולתת אותו ליישובים האלה, לכל האוכלוסייה, לחינוך, לתרבות, שכל הילדים ייהנו, גם הילדים של משפחות עניות, שלא עוברות את סף המס, או שמקבלות הנחה של 20-30 שקלים, שאין לזה משמעות.

מוחמד ברכה: אני נאבק על זה הרבה שנים בכנסת, 20 שנה פלוס, על הדעה הזאת באופן עקבי.

מוחמד ברכה: אז עכשיו ביטלו את ההנחות.

מוחמד ברכה: הזהרתי לפני 20 שנה שזה יקרה, ביטלו את רוב ההנחות, והכסף גם לא הלך לצרכים שאני חושב שצריך לתת אותו - לחינוך, לתרבות, ליום חינוך ארוך, חוגים לילדים וכן הלאה.

מוחמד ברכה: לא זה ולא זה, וחבל.

מוחמד ברכה: שאלה נוספת?

מוחמד ברכה: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני רוצה לאחל לך בפתח דברי הצלחה בתפקיד חדש-ישן; בכל תפקיד שתעשה, תמשיך להצליח.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מגלי והבה: לגבי השאילתא, שני היישובים, בית-ג'ן וכסרא-סמיע, מבחינת קו העימות, הם נופלים על הקו.

מגלי והבה: אני מקווה שבשנה הבאה, בסיוע גם שלך וגם של היושב-ראש, נצליח להכניס אותם - - -

מוחמד ברכה: להרחיב את שטח השיפוט צפונה.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: נקודה שנייה, אדוני, הרבה זמן חיכיתי לתשובה הזאת.

מגלי והבה: בתקשורת התפרסם, בעקבות דיוני התקציב של השנה שעברה - הרבה אנשים פנו אלינו גם כחברי כנסת, אני מניח שגם אליך כשר, באו בטענות, שמישהו כנראה הבטיח להם ולא קיים.

מגלי והבה: בשאלה שלי אני מקווה שתוכל לסייע לנו להכליל את שני היישובים האלה, גם בית-ג'ן, גם כסרא-סמיע, בהנחה של 13%.

מגלי והבה: אלה אוכלוסיות שעונות על מה שאתה הגדרת, אוכלוסיות הזקוקות לסיוע.

מגלי והבה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: אנחנו ממשיכים הלאה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל נודלמן שאל את שר האוצר ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): מעת לעת מחרים המכס סחורות המיובאות לישראל.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: לאן מועברת הסחורה שהוחרמה על-ידי המכס?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: מה הוא הערך הכספי השנתי הממוצע של הסחורה המוחרמת?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: מה הן דרכי הטיפול בסחורה המוחרמת, והאם היא מוצעת למכירה, לחלוקה ללא תמורה ו/או להשמדה?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: סחורות המוחרמות על-ידי אגף המכס ומע"מ מועברות למחסני אחסנה ומכירות באשדוד ובחיפה, המופעלים על-ידי זכיין שנבחר במכרז.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: הערך הכספי של הסחורה העומדת למכירה עומד על 10 מיליוני ש"ח בשנה בממוצע.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: אופי הטיפול בסחורה כפוף לחוקי היבוא של מדינת ישראל, בהתאם לפירוט כדלקמן: א.

מוחמד ברכה: סחורה המותרת למכירה בישראל תימכר במכרז פומבי, בהתאם לכללים שנקבעו; ב.

מוחמד ברכה: סחורה שאינה עומדת בתנאי חוקיות היבוא של מדינת ישראל תימכר ליצוא בלבד; ג.

מוחמד ברכה: סחורה מזויפת ו/או סחורה האסורה ביבוא תושמד, בהתאם לנוהלי האגף; ד.

מוחמד ברכה: אין חלוקה לתרומות מהסחורות המוחרמות.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מאיר פרוש שאל את שר האוצר ביום ד' בתמוז התשס"ד (23 ביוני 2004): פורסם, כי מאות חולי סרטן מאזור הצפון נדרשים לנסוע שעתיים לבית-החולים "רמב"ם" כדי לקבל טיפולי הקרנות.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: האם יאשר האוצר את התקציב להקמת מרכזי הקרנות בבתי-החולים "העמק" בעפולה ו"זיו" בצפת?

מוחמד ברכה: תשובת שר התחבורה מאיר שטרית: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) הנושא ייבחן בדיונים על תקציב המדינה לשנת 2005, בהתאם לסדרי העדיפויות של הממשלה, לאחר שמשרד הבריאות יגיש תוכנית כוללת בנושא.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני השר.

מוחמד ברכה: תודה רבה לחברי הכנסת.

מוחמד ברכה: בזה, רבותי, תם סדר-היום.

מוחמד ברכה: הישיבה הבאה - מחר, יום שלישי, י"ז בתמוז התשס"ד, 6 ביולי 2004, בשעה 16:00.

מוחמד ברכה: ישיבה זו נעולה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.