ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וחמישים-ושש של הכנסת השש-עשרה, 2004-07-19 00:00

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, היום יום שני, א' באב התשס"ד, ראש חודש, 19 ביולי 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: הודעה לפי סעיף 53, של חברת הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם היום, כבכל יום שני, כנסת ישראל לא שוכחת ולא תשכח את רב-סמל צבי פלדמן, את רב-סמל זכריה באומל, את רב-סמל יהודה כץ, את רב-סרן רון ארד, את רב-טוראי גיא חבר ואת יונתן פולארד.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, עוברות השנים, חולפים שבועות, ובני המשפחות חיים שעה-שעה את העובדה הבלתי-נסבלת שגורל יקיריהן אפוף ערפל כבד.

רוחמה אברהם-בלילא: הן נקרעות בין רסיסי תקווה לתהומות הייאוש.

רוחמה אברהם-בלילא: הנביא ירמיהו מתאר את רחל אמנו הבוכה על בניה: "קול ברמה נשמע, נהי בכי תמרורים, רחל מבכה על בניה, מאנה להנחם על בניה כי איננו".

רוחמה אברהם-בלילא: ומכאן, בשם כל עם ישראל, אני נושאת תפילה: יהי רצון שגם הסיפא של תיאורו של ירמיהו תתקיים בנו במהרה: "כה אמר ה', מנעי קולך מבכי ועניך מדמעה, כי יש שכר לפעלתך נאום ה', ושבו מארץ אויב; ויש תקוה לאחריתך נאום ה' ושבו בנים לגבולם".

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחברת הכנסת רוחמה אברהם.

ראובן ריבלין: נזכור שעזאם עזאם עדיין יושב בכלאו בקהיר.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון - איסור התבטאות חיילים וקצינים בנושאים מדיניים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות בקה-אל-ע'רביה וג'ת), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - סימון בר-קיימא של טובין), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - דברי פרסומת בבתי צרכנים), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - חובת הודעה מוקדמת), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון - העברת עניין לבדיקת היועץ המשפטי לממשלה), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת אתי לבני ורשף חן; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון - מסירת מידע על משכנתאות), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הדרכים (שילוט) (תיקון - שלט דיגיטלי), התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת רומן ברונפמן, אהוד יתום וענבל גבריאלי; הצעת חוק לתיקון חוק ההגבלים העסקיים (תיקון - הוראות שונות), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת שלום שמחון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון - מפגע נופי), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מועד קובע לפיצוי מפוני יישובי יהודה, שומרון וחבל-עזה, התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת איתן כבל; הצעת חוק פרסום מקבלי היתרים להזרמה לים, התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת לאה נס ויורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק כביש אגרה (כביש ארצי לישראל) (שלטי הכוונה), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת חמי דורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - העברת שר או סגן שר מכהונתו), מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הקולנוע (תיקון - תקציב הקולנוע), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת ענבל גבריאלי; הצעת חוק שימור אנרגיה במוסדות ציבור, התשס"ד-2004, מאת חברי הכנסת רומן ברונפמן, עמרי שרון, איתן כבל ומיכאל מלכיאור;

אריה האן: הצעת חוק המועצות המקומיות (תיקון - מנהל תחום קליטה), התשס"ד-2004, מאת חברת הכנסת קולט אביטל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון - סמכויות הוועדה לבדיקת מינויים), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת רוני בר-און; הצעת חוק נכסי המדינה (תיקון - תוקף הרשאה לחציבה באבן), התשס"ד-2004, מאת חבר הכנסת אלי אפללו וקבוצת חברי הכנסת.

אריה האן: הצעת ועדת הכנסת לתיקון תקנון הכנסת על-פי סעיף 151 לתקנון הכנסת.

אריה האן: דוח מסמינר נציגי פרלמנטים של נאט"ו, מטעם חבר הכנסת דני יתום.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: המשבר המתמשך ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות;

ראובן ריבלין: ג.

ראובן ריבלין: האמינות של ראש הממשלה וממשלתו בתחומי המדיניות השונים;

ראובן ריבלין: ה.

ראובן ריבלין: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות והמועצות הדתיות והתרחבות העוני בישראל;

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסדר-היום, ובראשו כמובן, כמדי יום שני, הצעות אי-אמון בממשלה.

ראובן ריבלין: ההצעה הראשונה היא הצעת סיעות העבודה-מימד בנושא: המשבר המתמשך ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות.

ראובן ריבלין: ינמק בשם סיעות העבודה-מימד את הצעת האי-אמון חבר הכנסת אופיר פינס.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, לפני שאגע בנושא הצעת האי-אמון שלנו, הרשויות המקומיות, אני רוצה להקדים שני משפטים.

אופיר פינס-פז: האחד, יש בוודאי מי שישאל מדוע אנחנו גם מקיימים משא-ומתן עם הליכוד וגם מגישים הצעות אי-אמון.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר על כך בצורה הכי ברורה, שאנחנו למודי ניסיון, והניסיון לא תמיד היה מוצלח.

אופיר פינס-פז: היו פעמים שעשו בנו שימוש לצרכים אחרים, ואנחנו חייבים להיות מאוד-מאוד זהירים.

אופיר פינס-פז: ברור לי מדוע הליכוד רוצה שהאופוזיציה תפסיק לתפקד, זה נכון, כל ממשלה רוצה בזאת.

אופיר פינס-פז: אבל אנחנו לא צריכים להתנדב, אין לנו אמון בממשלה הזאת, גם לא נצטרף לממשלה הזאת.

אופיר פינס-פז: אם יקרה משהו, ואני עדיין מסופק מאוד אם יקרה ומתי, זה יהיה על בסיס קווי-יסוד חדשים וממשלה חדשה, ולא על בסיס הדברים שמתרחשים יום-יום, שעה-שעה לנגד עינינו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אם הממשלה תבקש היום להביא לסדר-היום הצבעה על תוספת שר לממשלה ומינוי שר למשרד התשתיות, מפלגת העבודה תצביע נגד.

אברהם פורז: כי אתם מנצלים דבר לא סימפתי.

אופיר פינס-פז: שרים לא משתמשים בקריאות ביניים.

אופיר פינס-פז: אני אסביר למה, למה אתה צריך לצעוק?

ראובן ריבלין: כבוד השר יוכל להשיב לו כהנה וכהנה.

ראובן ריבלין: למען הצופה הסביר אני רוצה להבין דבר.

ראובן ריבלין: הרי לא מקיימים משא-ומתן אם אין מפגש רצונות.

ראובן ריבלין: זה דבר שאני לא יכול להבין.

ראובן ריבלין: אם אין מפגש רצונות, לא יושבים.

אופיר פינס-פז: יש פנייה של ראש הממשלה למפלגת העבודה לקיים משא-ומתן.

אופיר פינס-פז: מפלגת העבודה החליטה, על בסיס תוכנית היציאה מעזה – אדוני היושב-ראש, אני יודע שזה לצנינים בעיניך – שזה בסיס לפתיחת משא-ומתן.

אופיר פינס-פז: זה לא אומר שבאותו רגע צריך להתפשט מכל הכלים הפרלמנטריים העומדים לרשותנו, כי אנחנו ממש לא משוכנעים שהמשא-ומתן יעלה יפה ודרישותינו ייענו בחיוב.

אופיר פינס-פז: לא ברור לנו בכלל לאן העניין הזה יתקדם.

אופיר פינס-פז: דבר אחד אנחנו יודעים, שברגע שנוריד את הצעות האי-אמון, נגמרה האופוזיציה בבית הזה, או מה שעוד נשאר ממנה, וזאת תהיה שגיאה מאוד-מאוד מרכזית ביום הזה.

אופיר פינס-פז: זאת הדעה הרווחת בסיעת העבודה.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שלמעט הסתייגות אחת, לא נשמעה דעה אחרת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזאת דעה נכונה, ואם יש בליכוד מי שמלין על העניין הזה, אני אומר כך: לצערי אנחנו מורגלים בניהול משאים-ומתנים תחת אש חיה, אז כל מי שמלין על קיום משא-ומתן תחת אש פרלמנטרית, נו, באמת, זה לא סוף העולם ואפשר לחיות עם זה.

אופיר פינס-פז: לעניין ההצבעה על השרים, אדוני היושב-ראש, אנחנו נצביע נגד.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר למה.

אופיר פינס-פז: ראשית, פרשת פריצקי, כפי שאנחנו הבנו אותה בתחילה, ואולי זה יהיה מובנה גם בסופו של דבר, היא ניסיון, הייתי אומר, פרשת עוקץ על השר פורז.

אופיר פינס-פז: אנחנו הצטערנו כולנו לשמוע את הדברים, ונדמה לי שהזדהינו עם השר פורז.

אופיר פינס-פז: כרגע יש התפתחות בפרשה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שיש כאן גם פרשת עוקץ לשר פורז, וגם פרשת עוקץ לשר לשעבר פריצקי.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוד לא יודעים.

אופיר פינס-פז: על דבר אחד, לפי דעתי, אדוני השר, תסכים אתי, אין סיבה להזדרז למנות שר תשתיות, קודם כול, חס וחלילה.

אופיר פינס-פז: אגיד לך מדוע - משום שאני סבור שכל זמן שיש חקירת משטרה סביב הנושא הגדול והסבוך הזה, ואני עוד לא יודע איך הוא יסתיים, אני מציע לממשלה לא להזדרז למנות שר תשתיות, קל וחומר לסיעת שינוי - לדרוש את זה.

אופיר פינס-פז: חכו רגע.

אברהם פורז: - - -

אופיר פינס-פז: חכו רגע, חכו רגע.

אופיר פינס-פז: קרה משהו בשינוי.

אופיר פינס-פז: תמתינו רגע.

אופיר פינס-פז: ערפתם מהר מאוד ראש.

אופיר פינס-פז: או.

אופיר פינס-פז: קיי.

אופיר פינס-פז: , עכשיו אנחנו רוצים לראות מה תעלה חקירת המשטרה.

אופיר פינס-פז: ואני רוצה שמשרד התשתיות ייבדק, וכל העניין ייבדק.

אופיר פינס-פז: ואם זה ייקח עוד שבוע, שבועיים, שלושה - - -

אברהם פורז: - - -

אופיר פינס-פז: אני לא מדבר כרגע עליו בכלל.

אופיר פינס-פז: אתה יודע היטב על מה אני מדבר.

אופיר פינס-פז: ולכן, אני מציע בעניין הזה להתאפק.

אופיר פינס-פז: שנית, ודאי שאם אנחנו מצביעים אי-אמון בממשלה, אנחנו גם מצביעים נגד בקשות הממשלה מהסוג הזה של הגדלת הממשלה או תוספות שרים.

אופיר פינס-פז: אנחנו במשחק הזה לא צריכים לשחק, ואסור לנו לשחק, וזה לפי דעתי דבר ברור.

אופיר פינס-פז: ואגב, שינוי נהגה בדיוק כך בזמן היותה באופוזיציה, גם במינוי שרי מפלגת העבודה, אגב; גם במינוי שרי מפלגת העבודה.

אופיר פינס-פז: עכשיו לנושא עצמו.

אופיר פינס-פז: אדוני שר הפנים, אני זוכר אותך כאן, מעל הבמה הזאת, מנסה להסביר לנו באותות ובמופתים, במשך חודשים ארוכים, שהדברים על מסלול של עשייה והם לקראת פתרון והם מתקדמים.

אופיר פינס-פז: אז הואל נא, במטותא ממך, לנסוע לחורפיש ולהסביר להם למה שנה שלמה אנשים שם לא מסוגלים להסתכל לילדים שלהם בעיניים.

אופיר פינס-פז: זה הכול.

אופיר פינס-פז: לא פה לספר לנו סיפורים.

אופיר פינס-פז: סע לשם.

אופיר פינס-פז: לשם ולחצור-הגלילית ולכל רחבי הארץ.

אופיר פינס-פז: אתה ממתין לתוכניות ההבראה.

אופיר פינס-פז: כל הכבוד.

אופיר פינס-פז: באמת יפה מצדך.

אופיר פינס-פז: יש רשויות מקומיות שלא מסוגלות בכלל לייצר תוכנית הבראה, מסיבות אובייקטיביות וסובייקטיביות.

אופיר פינס-פז: השאלה היא אם משרד הפנים צריך להיות משרד פעיל או משרד סביל שממתין לראות כיצד יתפתחו הדברים.

אופיר פינס-פז: אגב, ברור לך שאני לא מתכוון רק למשרד הפנים; גם למשרד האוצר, בוודאי למשרד האוצר, אולי קודם כול למשרד האוצר, בראשותו של השר נתניהו.

אופיר פינס-פז: המדיניות שלכם היא מדיניות הרת-אסון.

אופיר פינס-פז: אתם לא מתמודדים עם הבעיה.

אופיר פינס-פז: יש לכם תשובות כאלה וכאלה, אבל אתם לא פותרים את הבעיות ואתם לא מתמודדים אתן כמו שצריך.

אופיר פינס-פז: אני פניתי בשבוע שעבר לראש הממשלה בשם מפלגת העבודה והצעתי לו להקים ועדת חקירה ממלכתית לנושא קריסת השלטון המקומי במדינת ישראל, משום שהגעתי למסקנה לא שצריך לחקור בדיוק מה קרה, אף שזה מאוד חשוב, אלא בעיקר חשוב לנסות ולייצר פתרונות, כלים, כדי לתת תשובות על קריסת השלטון המקומי במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אתם לא מסוגלים.

אופיר פינס-פז: חבל על הזמן.

אופיר פינס-פז: אין סיכוי בעולם שמהממשלה הזאת אפשר יהיה לקבל יותר מכמה כדורי "אקמול" למחלה הנוראה שפוקדת את השלטון המקומי וגורמת לקריסת עשרות רשויות מקומיות במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אגב, זה לא רק עניין של הלנת שכר.

אופיר פינס-פז: זה לא רק עניין של פיטורי עובדים.

אופיר פינס-פז: יש כאן קודם כול עניין אלמנטרי, שהיום מיליוני תושבים במדינת ישראל לא מקבלים שירותים מוניציפליים.

אופיר פינס-פז: פשוט לא מקבלים את הדברים הכי אלמנטריים שמקבלים בתל-אביב, ברמת-גן ובגבעתיים - לא מקבלים בירושלים, בחצור-הגלילית ובחורפיש ובדימונה ובאלף ואחד מקומות אחרים במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: וכלום לא קורה, מחינוך, דרך אלף ואחת בעיות אחרות.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים שבלוד, למשל, אין אספקת מים סדירה בכלל בבתים.

אופיר פינס-פז: כי אף אחד לא טורח לשלם ל"מקורות".

אופיר פינס-פז: ואלף ואחת צרות.

אופיר פינס-פז: יש היום ערים שהתושבים שלהן נוטשים אותן, עוזבים אותן, בדיוק על רקע הקריסה של השלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: הממשלה תמיד יכולה לבוא ולהגיד, זה ממשלות העבר, זה לא מתקופתי, זה לא בגללי, זה לא אני, זה הוא, זה הם.

אופיר פינס-פז: חברים יקרים, יש צורך לשאת באחריות מיניסטריאלית למציאות קיימת.

אופיר פינס-פז: זה לא התחיל היום.

אופיר פינס-פז: אתם שנה וחצי בשלטון; יותר משנה וחצי בשלטון.

אופיר פינס-פז: המערכות החברתיות-הכלכליות במדינת ישראל קורסות, ואין לכם מזור, ואין לכם תשובה, ואין לכם ראשיתה של תשובה.

אופיר פינס-פז: ולכן אנחנו מגישים הצעת אי-אמון.

אופיר פינס-פז: לו הייתם ממשלה רצינית, הייתם מקימים ועדת חקירה ממלכתית בראשות שופט בית-המשפט העליון, ולידו כל הכלים שיש לוועדת חקירה ממלכתית, כדי באמת לייצר תשובות, באמת להרים את השלטון המקומי, להחזיר אותו לתפקוד מלא.

אופיר פינס-פז: אבל אתם מסתפקים במין התנהלות מוזרה שיש בה אדישות בצירוף לאטימות, בצירוף של ציניות.

אופיר פינס-פז: אנשים התאבדו בגלל מה שקורה בשלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: אנשים פשטו רגל בגלל מה שקורה בשלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: אנשים לא יכולים לפרנס את משפחותיהם בגלל מה שקורה.

אופיר פינס-פז: אנשים נוטשים את בתיהם בגלל מה שקורה.

אופיר פינס-פז: אנשים אין להם מים זורמים בבתים שלהם בגלל מה שקורה.

אופיר פינס-פז: ומה קורה אצלכם?

אופיר פינס-פז: כלום.

אופיר פינס-פז: עולם כמנהגו נוהג.

אופיר פינס-פז: יותר מזה, אדוני היושב-ראש, סיעת שינוי לפני שבועיים - אתה זוכר, השר פורז?

אופיר פינס-פז: - באה לכאן, למליאה, והציעה הצעת חוק, שבמצב שתיארתי אותו עד עתה, אנחנו ניתן לכל סיעות האופוזיציה בשלטון המקומי עובדים ומשרדים ומחשבים ודואר חינם ופקסים.

אופיר פינס-פז: היום, במציאות הזאת, בלי להתבייש.

אופיר פינס-פז: ומה היתה עמדת הממשלה, אדוני היושב-ראש?

אופיר פינס-פז: בעד.

אופיר פינס-פז: בהתלהבות, בחפץ לב.

אופיר פינס-פז: חברים, מה קורה כאן?

אופיר פינס-פז: מה קורה כאן?

אופיר פינס-פז: אנשים מתמוטטים ואתם מעבירים מיליונים מכסף שאין לפעילות פוליטית ברשויות המקומיות?

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שלא צריך לעזור לחבר מועצה שאין לו כלי עבודה.

אופיר פינס-פז: אני לא אשחק את המשחק הזה.

אופיר פינס-פז: אבל היום, במציאות הזאת, זה מה שנמצא בראש סדר העדיפויות של משרד הפנים ושל סיעת שינוי.

אופיר פינס-פז: חברים, תתעוררו, תתעשתו, תבינו מול מה אתם מתמודדים.

אופיר פינס-פז: ולכן, אין לנו אמון בממשלה הזאת, משום שזו ממשלה שפשטה את הרגל.

אופיר פינס-פז: אגב, זו ממשלה שסיימה את תפקידה.

אופיר פינס-פז: זה ברור לגמרי שגם אם המשא-ומתן בין הליכוד לעבודה יעלה יפה, וגם אם הוא לא יעלה יפה, הממשלה הזאת הולכת הביתה.

אופיר פינס-פז: זה יכול להיגמר בממשלה אחרת, וזה יכול להיגמר בבחירות מוקדמות מהר מאוד.

אופיר פינס-פז: אלה הן שתי האפשרויות.

איוב קרא: - - -

אופיר פינס-פז: הממשלה הנוכחית והקואליציה הנוכחית סיימו את דרכן, סיימו את תפקידן, ונראה מה יקרה בשבועות הקרובים.

אופיר פינס-פז: או ממשלה חדשה או בחירות חדשות - כל אופציה היא - - -

איוב קרא: - - - לממשלה.

אופיר פינס-פז: אף אחד לא זוחל לממשלה, תאמין לי, הפרובוקציה הזאת היא מיותרת.

אופיר פינס-פז: סלח לי, מי שפנה אלינו זה ראש הממשלה.

איוב קרא: אתם פניתם אליו.

אופיר פינס-פז: לנו יש עמדות ברורות בפתיחת המשא-ומתן הזה.

אופיר פינס-פז: נראה איך הוא יסתיים.

אופיר פינס-פז: אבל אני יכול להבטיח לך נאמנה, שאם הממשלה של שרון - - -

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, מספיק.

ראובן ריבלין: הוא שמע אותך.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך כאן ועכשיו, שאם לא נהיה משוכנעים מקווי היסוד של הממשלה בהסכם הקואליציוני, וההרכב של הממשלה, גם ההרכב של הממשלה, שתוכנית היציאה מעזה מתקיימת במאה אחוז, מאה אחוז - לא תשעים ותשע, לא תשעים ושמונה - לא נהיה בממשלה הזאת.

אופיר פינס-פז: ואם לא נראה בקווי היסוד - - -

איוב קרא: או הסכם אוסלו - - -

אופיר פינס-פז: אם לא נראה בקווי היסוד בהסכם הקואליציוני שינוי של המדיניות הכלכלית, כדי שתהיה בה גם מדיניות חברתית, חבר הכנסת קרא, שלא תתהדר בה לחינם, אלא שתתהדר בה על בסיס עשייה, לא על בסיס דיבורים, בוודאי ובוודאי לא נשב בממשלה.

חיים אורון: אל תטפס יותר מדי גבוה.

אופיר פינס-פז: אני אטפס.

אופיר פינס-פז: חשוב לי לטפס.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אף פעם לא נפגשים שניים אלא אם נועדו.

ראובן ריבלין: אתמול נפגשו נציגי ראש הממשלה עם נציגיו של חבר הכנסת פינס.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אל תאמר לו: אתם, והוא יאמר לכם: אתם.

ראובן ריבלין: כך נאמר במקורות: הילכו יחדיו בלתי אם נועדו?

יעקב מרגי: השאלה למה הם נועדו.

אופיר פינס-פז: לפיכך, אני חושב שאם ראש הממשלה היה באמת בא להצבעת האי-אמון הזאת בראש נקי ובדעה צלולה וללא עכבות, וללא מחויבויות, הוא היה מצביע אתנו אי-אמון בממשלתו, כי היא גמרה.

אופיר פינס-פז: זהו, היא לא מסוגלת לזוז עוד מילימטר בשום תחום.

אופיר פינס-פז: זהו, תקועה.

אופיר פינס-פז: הוא מבין את זה.

אופיר פינס-פז: הרי אם הוא לא היה מבין את זה הוא לא היה פונה אלינו.

אופיר פינס-פז: הוא מבין את זה.

אופיר פינס-פז: תמיד אמרתי שראש הממשלה הוא אדם רב-ניסיון ואינטליגנטי - - -

ראובן ריבלין: במקום שהוא יזמין אותך לממשלה, אתה מזמין אותו להצטרף לאי-אמון?

אופיר פינס-פז: לא, הוא מבין את זה.

אופיר פינס-פז: היום הכנסת צריכה להביע אי-אמון בממשלת ישראל, ואני מקווה שסוף-סוף היום יתגבש הרוב – אני מאוד מקווה – שאכן יבטא את דעת רוב חברי הכנסת בהתנגדות לממשלה - - -

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: מספיק.

ראובן ריבלין: אל תשיב לו.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת אברהם, את לא יכולה לקרוא קריאת ביניים.

ראובן ריבלין: הוא סיים.

ראובן ריבלין: אם לא הייתם מפריעים לו, היה מסיים מזמן.

ראובן ריבלין: אני רוצה להסביר לאדוני, כדי שגם הציבור יבין.

ראובן ריבלין: אתה קורא לכנסת לקבל את הצעת האי-אמון.

ראובן ריבלין: אדוני ממליץ על אי-אמון קונסטרוקטיבי שבו יהיה ראש הממשלה חבר הכנסת פרס.

ראובן ריבלין: אז יכול להיות שהלילה, אם יתקבל האי-אמון, פרס יזמין את שרון לנהל משא-ומתן.

אופיר פינס-פז: בעזרת השם.

אופיר פינס-פז: למה לא? אגב, אני אמליץ לו לעשות זאת.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת אופיר פינס.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלמה בניזרי ינמק הצעת ש"ס לאי-אמון בממשלה בעניין המשבר המתמשך ברשויות המקומיות והמועצות הדתיות והפגיעה בשירותים המוניציפליים והדתיים.

ראובן ריבלין: אחריו יעלה חבר הכנסת יוסי שריד, אשר ינמק את הצעת סיעתו לאי-אמון בממשלה, שחלקה נוגע לשר הפנים, ועל כך ישיב שר הפנים, ועל חלקה ישיב מאוחר יותר השר גדעון עזרא.

אופיר פינס-פז: אני יכול להגיד משהו לחבר הכנסת איוב קרא?

ראובן ריבלין: לא, אדוני אחרי זה יאמר לו, כי אין שומעים.

יוסי שריד: - - -

ראובן ריבלין: אדוני יוכל לכתוב בעצמו מכתב לאיוב קרא והוא ודאי ישיב לו.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת בניזרי.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אפתח בציטוט מדברי רבותינו על הפסוק - גלתה יהודה מעוני.

שלמה בניזרי: רבותינו מסבירים שני פשטים: גלתה יהודה מעוני - על שלא אכלו לחם עוני בפסח, אלא אכלו לחם; אתם לא ראויים להישאר בארצנו.

שלמה בניזרי: גלתה יהודה מעוני, אומרים רבותינו, על שלא דאגו לעניים, לא האכילו את העניים, אלא איש לעצמו דאג.

שלמה בניזרי: שלום עלייך נפשי.

שלמה בניזרי: לא הסתכלו על החברים, לא הסתכלו על אף אחד.

שלמה בניזרי: אמר הקדוש-ברוך-הוא: אם אין לכם מצפון, אינכם ראויים להישאר פה בארצנו הקדושה.

שלמה בניזרי: לצערנו הרב, זה מה שקורה היום.

שלמה בניזרי: אני לא גדלתי על אותם ערכים שהממשלה הזאת מתנהגת לפיהם.

שלמה בניזרי: עוד בילדותי בתיכון לימדו אותי תמיד, גם בתנועת הנוער, כשהייתי ב"צופים", או בכל דרך אחרת - - -

אברהם פורז: היה תיכון טוב?

שלמה בניזרי: היה תיכון מצוין.

שלמה בניזרי: לא חזרתי בתשובה מפני שהיה לי רע.

שלמה בניזרי: חזרתי בתשובה מפני שחיפשתי משהו אחר, קצת שונה משלך.

שלמה בניזרי: אותי לימדו לתת.

שלמה בניזרי: אפילו בעברית האוכל היה נקרא "קניידלך", "בייגלך", "רוגלך".

שלמה בניזרי: הכול לַך.

שלמה בניזרי: היום יש בכול אגואיסטיות: "פרילי", "קינלי", "ביסלי", זה סימבולי אולי, אבל זה אמיתי ומציאותי.

חיים אורון: יצא לך טוב.

חיים אורון: כל הכבוד.

שלמה בניזרי: אבל זאת המציאות.

שלמה בניזרי: המציאות הזאת היא מציאות כואבת.

שלמה בניזרי: על מה מדברת הממשלה הזאת כל הזמן?

שלמה בניזרי: העיקר הצמיחה הכלכלית.

שלמה בניזרי: נו, בסדר.

שלמה בניזרי: אני רואה שיש צמיחה כלכלית.

שלמה בניזרי: למי?

שלמה בניזרי: לעשירים.

שלמה בניזרי: אבל צניחה חופשית לתהום של העניים.

שלמה בניזרי: זו המציאות שאני רואה היום.

שלמה בניזרי: אני מסתכל על השר.

שלמה בניזרי: אדוני השר, ישבתי היום בביתי ומגיע אלי אדם מלווה באחיו.

שלמה בניזרי: הוא אומר לי: אני רוצה שתדבר אתו, תעודד אותו, תחזק אותו.

שלמה בניזרי: שאלתי אותו: מה קרה?

שלמה בניזרי: הוא אומר: אני מביא אותו עכשיו מבית-חולים לאחר ניסיון התאבדות.

שלמה בניזרי: אמרתי לו: הייתי שר הבריאות פעם, אבל אני עדיין לא מומחה בתחום הזה.

שלמה בניזרי: הוא אומר: לא, תדבר אתו, תחזק אותו.

שלמה בניזרי: שאלתי את הבן-אדם: למה חשקה נפשך להתאבד? יש לך ילדים, יש לך משפחה.

שלמה בניזרי: הוא אומר לי: הגעתי למצב של פת לחם.

שלמה בניזרי: אני מתבייש.

שלמה בניזרי: אני רץ מגמ"ח לגמ"ח, מאדם לאדם, שייתן לי.

שלמה בניזרי: איפה הכבוד העצמי שלי?

שלמה בניזרי: אני רואה את ילדי שאין לי במה להלביש אותם ואין לי מה להאכיל אותם.

שלמה בניזרי: הוא לא דוגמה אחת.

שלמה בניזרי: אנחנו שומעים ומתבשרים כל יום על אנשים שהתאבדו או מתו מהתקפי לב כתוצאה ממחסור בביתם.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש זוכר איך פתחתי בשבוע שעבר, בהשראה של נעמי שמר וכל הנפש הפיוטית בזמן האחרון, ודיברתי על "יש אנשים עם לב של אבן"?

שלמה בניזרי: על זה דיברתי.

שלמה בניזרי: אני חי את המציאות יום-יום ורואה איך אנשים נוברים באשפות.

שלמה בניזרי: אני רואה את האנשים החולים, הבוכים, הכואבים.

שלמה בניזרי: אנחנו מפעילים גמ"חים שמסייעים לאנשים להאכיל אותם, אבל על מה מדברת הממשלה הזאת?

שלמה בניזרי: על צמיחה?

שלמה בניזרי: בינתיים מי צומח פה?

שלמה בניזרי: ו"בפרח רשעים כמו עשב ויציצו כל פועלי און".

שלמה בניזרי: אתה רואה צמיחה רק אצל סוג מסוים של אנשים, אבל אותם אנשים מסכנים שמתמוטטים כלכלית במדינה, למי אכפת מהם?

שלמה בניזרי: אדוני השר, מתי היית בפעם אחרונה עני?

שלמה בניזרי: ראית איך זה חוץ מאשר בתמונות?

שלמה בניזרי: מתי ראית אולי חוץ מאשר בסרטים?

שלמה בניזרי: שמעתי שבשבוע שעבר היית בהצגה.

שלמה בניזרי: החבר'ה העניים שלנו אינם מגיעים לשם.

שלמה בניזרי: שמעתי שהיית עם אשתך.

שלמה בניזרי: אני מקווה שנהנית.

אברהם פורז: אתה יודע איזו הצגה זו היתה?

שלמה בניזרי: אינני יודע.

שלמה בניזרי: אני לא הולך.

שלמה בניזרי: פה ההצגה הכי טובה בעיר.

אברהם פורז: אולי כדאי שתדע: זו היתה הצגה של אנשים עם פיגור שכלי.

שלמה בניזרי: לא זלזלתי בך, רק אמרתי לך, אדוני, אני לא הולך להצגות, אני הולך למציאות.

שלמה בניזרי: בוא אספר לך קצת גמרא, הרי אתה אוהב גמרא.

שלמה בניזרי: הגמרא בברכות דף כ"ח מספרת שהיה ויכוח תלמודי מאוד קשה בין רבי יהושע לבין רבן גמליאל.

שלמה בניזרי: רבן גמליאל הודח בסוף מנשיאותו ומונה רבי אלעזר בן עזריה.

שלמה בניזרי: אחרי תקופה רבן גמליאל אמר: אולי אני לא בסדר, אני רוצה לבדוק מה לא בסדר אתי.

שלמה בניזרי: מה עשה רבן גמליאל?

שלמה בניזרי: הלך לביתו של רבי יהושע כדי לבדוק - אולי טעיתי במשהו.

שלמה בניזרי: אמר: אני מוכן לבדוק את עצמי.

שלמה בניזרי: נכנס לביתו וראה את קירות הבית, הכול פחם שחור – לא מפני שהוא היה שחור "דוס" – הכול שחור.

שלמה בניזרי: שאל אותו: מכותלי ביתך ניכר שפחמי אתה.

שלמה בניזרי: כלומר, מהקירות של הבית נראה שאתה עושה פחמים כדי למכור אותם, לעשות "על האש", מה שנקרא.

שלמה בניזרי: אמר רבי יהושע לרבן גמליאל: אוי לו לדור שאתה פרנסו, שאי אתה יודע בצערם של תלמידי חכמים במה הם מתפרנסים וממה הם ניזונים.

שלמה בניזרי: זה בדיוק מה שצריך להגיד לכם: אוי לו לדור שאתם הפרנסים שלו.

שלמה בניזרי: אני נפגש עם אנשים והם אומרים: איפה הימים שאתם הייתם?

שלמה בניזרי: היתה נשמה לממשלות.

שלמה בניזרי: גם כשמרצ היו שם, גם כשמפלגת העבודה היתה.

שלמה בניזרי: לא היה השילוב הנורא הזה שאתם הכנסתם פה, את האיבה ואת השנאה לאותם אנשים מסכנים, לאותם אנשים עניים, כשדאגתכם היא אך ורק לעשירים, בשונה ממה שהבטחתם – מעמד הביניים.

שלמה בניזרי: זו ממשלה של בולענים.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה יש בים-המלח?

שלמה בניזרי: ממשלה שרק בולעת, מכניסה לתוך ה"קעקורה" שלה את הכסף של העשירים.

שלמה בניזרי: או, בוא נלך למשהו אחר, לא בולענים.

שלמה בניזרי: שמעת שביום רביעי סטיבן הוקינג הולך להגיד משהו לגבי התיאוריה שלו, או שאתה עסוק יותר מדי עם פריצקי?

שלמה בניזרי: סטיבן הוקינג הולך להגיד משהו על התיאוריה של "החורים השחורים".

שלמה בניזרי: אני קצת חובב אסטרונומיה ידוע.

שלמה בניזרי: אתה יודע מה זה "חור שחור"?

שלמה בניזרי: התיאוריה אומרת שלכוכב מסיבי ודחוס די הצורך יש שדה כבידה, יענו כוח משיכה חזק עד כדי כך, שהאור שנמצא בתוכו לא יוכל לצאת ממנו, להימלט ממנו, בגלל כוח המשיכה החזק שבתוכו.

שלמה בניזרי: זה בדיוק אתם הממשלה.

שלמה בניזרי: יש בתוככם הרבה כוח, עוצמה, יש תקציבים.

שלמה בניזרי: יש לכאורה הרבה אור, שאתם אמורים כמו שמש או כל כוכב אחר לפלוט אותו החוצה - את האנרגיה הזאת השמש נותנת ומחממת את כולם.

שלמה בניזרי: מה אתם עושים עם העוצמה שניתנה בידיכם?

שלמה בניזרי: אתם בולענים, אתם "חור שחור", אינכם יכולים להוציא שום דבר החוצה, שום אור, לא להעניק משהו טוב לעם, חיוך אחד.

שלמה בניזרי: מסכן הציבור הזה.

שלמה בניזרי: אוי לו לדור שאתם הפרנסים שלו.

שלמה בניזרי: לכן כששואלים אותי: מה אתם באים להצביע אי-אמון - איפה חברת הכנסת רוחמה אברהם - אז מה אם אנחנו במשא-ומתן?

שלמה בניזרי: חוץ מהצהרת כוונות שרוצים לדבר אתנו, ומדברים עם כולם, לך תדע מה הולך לצאת.

שלמה בניזרי: האם השתנה משהו מבחינת העניים, מבחינת החלשים, מבחינת מערכת הבריאות?

שלמה בניזרי: בשבוע שעבר הבאתי מה קורה במערכת הבריאות, עם הקריסה של מערכות ושל קופות, או כל שאר הדברים שפירטנו בשבוע שעבר – עיין בנאום משבוע שעבר.

שלמה בניזרי: למה שלא נצביע אי-אמון?

שלמה בניזרי: יש משא-ומתן, בבקשה.

שלמה בניזרי: שאלו גם את אופיר פינס: למה אתם מנהלים משא-ומתן?

שלמה בניזרי: פשוט, רוצים להיכנס, להשפיע, להוציא את האנשים שאין להם שום רגישות חברתית.

שלמה בניזרי: אני אומר לכם שהיום מאוד התרגשתי מדבריו של ראש הממשלה.

שלמה בניזרי: ראש הממשלה אמר: די לפסילות, די לחרמות – ראש הממשלה הקדים קצת את "כל נדרי" – בואו, תפסיקו להחרים האחד את השני.

שלמה בניזרי: זה ראש הממשלה, אתם מבינים?

שלמה בניזרי: שנה וחצי הוא יושב בתוך ממשלה עם אנשים שחרתו על דגלם: "לא לחרדים", "לא לש"ס".

שלמה בניזרי: אני הרי יודע קצת היסטוריה, ובתיכון למדתי שהיתה מפלגה אחת באירופה בשנות ה-30, שאתם יודעים מה היא חרתה על דגלה?

שלמה בניזרי: ממשלה בלי יהודים.

חיים אורון: עזוב את זה.

שלמה בניזרי: כשאנחנו לומדים את זה היום, מה אומרים לנו?

שלמה בניזרי: זו אנטישמיות.

שלמה בניזרי: אישרו לי במזכירות הכנסת לדבר ביום רביעי על אנטישמיות בניו-זילנד.

שלמה בניזרי: שאלתי אותם: למה אתם הולכים כל כך רחוק?

שלמה בניזרי: כי קרוב אליך הדבר, בפיך ובלבבך לעשותו - פה, פה יושבת מפלגה שפוסלת אותנו.

שלמה בניזרי: למה?

שלמה בניזרי: כי אנחנו חרדים, או כי אנחנו מזרחיים, אני כבר לא יודע, ואף אחד לא קם ולא זועק.

שלמה בניזרי: כל זה נעשה בחסות התקשורת ובחסות הכנסת, וכולם היו צריכים להזדעק.

שלמה בניזרי: אם תקום היום באירופה ממשלה שתגיד: ממשלה בלי יהודים, מה כולם יגידו?

שלמה בניזרי: איך כולם יגיבו?

שלמה בניזרי: איך כל העולם יגיב?

שלמה בניזרי: אתם מבינים את המציאות?

שלמה בניזרי: לפעמים מתחשק לי ללכת לאו"ם או למקום כזה, לעשות הפגנה ולהגיד: רבותי, עובדים עליכם.

שלמה בניזרי: אנטישמיות יש פה, בתוך המדינה.

אברהם פורז: נדמה לי שנסחפת.

שלמה בניזרי: מה, אתה בורח?

שלמה בניזרי: אתה שומע את האמת ואתה לא יכול לשמוע אותה?

אברהם פורז: עם כל הכבוד לך, יש גבול למה שאתה יכול להשוות.

יצחק כהן: הוא צודק, הוא צודק.

שלמה בניזרי: יש גבול?

שלמה בניזרי: יש מציאות.

שלמה בניזרי: תענה לי – עוד מעט, כשתעלה לבמה – אני רוצה לשמוע מה יש לך לענות.

שלמה בניזרי: ממשלה בלי חרדים.

שלמה בניזרי: מה מעניין אותך בתור שר הפנים?

שלמה בניזרי: תגיד לי.

שלמה בניזרי: השר עזרא, אתה לא אוהב שמפריעים לך כשאתה מדבר.

שלמה בניזרי: אני מדבר אליו, הוא הנושא פה.

שלמה בניזרי: סליחה, כן, אני מדבר אליו, והוא השר שצריך לענות לי.

שלמה בניזרי: אליו אני מדבר, ואתה מפריע לו לשמוע.

שלמה בניזרי: שר הפנים – כל שבוע אנשים בוכים פה שחצי שנה, שנה ושנתיים לא מקבלים משכורות.

שלמה בניזרי: מה מעניין את שר הפנים?

שלמה בניזרי: בשבוע שעבר הוא היה אתי בטלוויזיה בנושא חוק מיסוד הזנות.

שלמה בניזרי: תגידו, יש זנות יותר גדולה מההתנהגות שלכם?

שלמה בניזרי: זה מה שמעניין אותו עכשיו – חוק מיסוד הזנות.

שלמה בניזרי: מה עוד מעניין אותו?

שלמה בניזרי: אם שעון קיץ יוקדם בשעתיים.

שלמה בניזרי: איך נקום בבוקר, הוא אומר, עם השמש שקופחת על ראשינו?

שלמה בניזרי: תגיד לי, מה אכפת לי אם השמש קופחת על ראשי או לא, תן לי לאכול, אומרים לך האנשים.

שלמה בניזרי: זה מה שמעניין אותך?

שלמה בניזרי: שעון קיץ?

שלמה בניזרי: מיסוד הזנות?

שלמה בניזרי: זה שר הפנים?

שלמה בניזרי: כל היום הוא מתעסק – רץ מאולפן לאולפן לספר לנו מה הוא הולך לעשות בתוכניות שלו במשרד הפנים, לתת עוד אשרה לכמה אנשים.

שלמה בניזרי: אגב, אין לי התנגדות.

שלמה בניזרי: הייתי אתו בטלוויזיה ואמרתי, שאם זה למעטים, בואו נהיה הומנים גם אנחנו, אבל איפה ההומניזם כלפי האנשים ששלחו אותך?

שלמה בניזרי: כלפי העם שלך?

שלמה בניזרי: כלפי האזרחים של המדינה, יהודים, ערבים או כל אחד אחר?

שלמה בניזרי: התפקיד שלך הוא לדאוג לכולם.

שלמה בניזרי: תראו איך הוא בורח.

שלמה בניזרי: ראיתם?

שלמה בניזרי: כי יראה חכמים יברח, אומר הפסוק.

שלמה בניזרי: הוא לא מסוגל לשמוע קצת דברי חוכמה או קצת דברי טעם.

שלמה בניזרי: בכלל, כל המכות שנחתו על שינוי בזמן האחרון, פרשת פריצקי, וביום שני שעבר דוח מבקר המדינה – דוח שלילי ביותר שמראה שגם הם פשעו בבחירות ברשויות המקומיות, בבחירות המוניציפליות.

שלמה בניזרי: מעניין, אתם יודעים מה?

שלמה בניזרי: בזמנו, כשש"ס היתה מקבלת דוח שלילי, שבועות וחודשים לא הפסיקו לדבר.

שלמה בניזרי: חודשים היו מדברים על הדוחות השליליים שש"ס קיבלה.

שלמה בניזרי: פה דיווחו על זה פעם אחת בתקשורת.

שלמה בניזרי: סליחה, מרצ – אנחנו חברים היום – גם אתם בדוח השלילי.

שלמה בניזרי: שינוי, מפד"ל, כולם קיבלו דוח שלילי, והצדיקים היחידים שבדור לא קיבלו - נכון, גם האיחוד הלאומי היו בסדר.

משה גפני: גם דגל התורה.

שלמה בניזרי: גם דגל התורה.

שלמה בניזרי: יש צדיקים.

שלמה בניזרי: איפה ההדגשה?

שלמה בניזרי: על שינוי אמרו פעם אחת שיש להם דוח שלילי.

שלמה בניזרי: שאלתי את אחד מחברי הכנסת שלהם איך הם קיבלו דוח שלילי.

שלמה בניזרי: אתם יודעים מה הוא אמר לי?

שלמה בניזרי: משהו גזעני: "אה, מישהו מדליית-אל-כרמל עשה לנו את זה".

שלמה בניזרי: זאת התגובה שלהם.

שלמה בניזרי: זאת התגובה שלהם, במקום להתמודד ולהגיד: טעינו.

שלמה בניזרי: מה יש?

שלמה בניזרי: בכלל, אחרי שנחתו כל המכות על שינוי, יש לי הצעה לשינוי: לכו תבדקו את המזוזות שלכם.

שלמה בניזרי: תודה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת בניזרי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יוסי שריד, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם זה יבוא היום או לא יבוא היום, אבל גם אנחנו נצביע נגד צירוף השר לממשלה.

יוסי שריד: אין פה עניינים אישיים.

יוסי שריד: באופן אישי אין שום קושי להצביע, וגם אם יש קושי – אפשר להתגבר עליו, אבל קודם כול הפרשה צריכה להתפענח עד תומה, לפני שהכנסת מחליטה כך או אחרת, וודאי – אולי לשינוי יש סיבות למהר – לנו, ואני מניח שגם לסיעות אחרות, אין עניין מיוחד בהאצת התהליכים, ובמקרה הזה המהירות היא באמת מן השטן.

יוסי שריד: חוץ מזה, אחרי הכול מדובר בצירוף לממשלה, ואין לנו מושג באיזו ממשלה מדובר.

יוסי שריד: גם ראש הממשלה אמר אתמול שיכול מאוד להיות שיהיו חילופים, המועמד עצמו אמר שיכול להיות שהוא עומד להיות שר במשך שבועיים.

יוסי שריד: אני לא חושב שבתנאים האלה צריך לצפות מהכנסת שהיא תצביע בעד הצעה מן הסוג הזה.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, בכל יום שני אנחנו מגישים את הצעות האי-אמון שלנו, ובכל יום שני עולה השר המקשר, גדעון עזרא, ומחרה מחזיק אחריו או לפניו גדעון סער ואומר: איך יכול להיות שבכל שבוע מגישים הצעת אי-אמון?

יוסי שריד: אני מוכן לומר שיש בזה משהו, כי כל השבוע – לא פעם בשבוע – כל השבוע היה צריך להתנהל בסימן של אי-אמון קבוע.

יוסי שריד: לו היה יכול כל נושא שעולה על סדר-היום של הכנסת להיות מלווה באי-אמון, כך צריך היה להיות.

יוסי שריד: לכן החליטה סיעת מרצ-יחד שהיא רוצה לסקור פעם אחת את מצב האמינות, האמון, חוסר האמון, חוסר האמינות, באופן קצת יותר מקיף מאשר בהתייחסות לנושא כזה או אחר, והציבור ישפוט.

יוסי שריד: לפי התרשמותנו, יכול מאוד להיות שאפילו השר גדעון עזרא ישתכנע – מדובר בחוסר אמון או בחוסר אמינות שטבוע כל כך עמוק, הייתי אומר שחוסר האמינות, השקר, תרבות השקר מלווה את הממשלה הזאת כמו האד שעולה ומלווה דרך קבע – האד העכור – את הביצה, את המדמנה.

יוסי שריד: הייתי אומר שתרבות השקר מלווה או מאפיינת את הממשלה הזאת כמו ריח גוף דוחה, כמו הבל פה – כמו ריח רע מן הפה.

יוסי שריד: לכן, לא מדובר כאן בריבוי של הצעות אי-אמון, אלא במצב מאוד בסיסי ועמוק של חוסר אמון, וגדעון עזרא, השר המכובד, ודאי יודע שלא פעם עמדתי כאן על הדוכן ואמרתי שאמינות או אי-אמינות הן לא עניין של מידה יפה.

יוסי שריד: אמינות היא מידה יפה בהחלט, וראוי לדבוק במידות יפות, אבל היא כלי שלטוני ממדרגה ראשונה.

יוסי שריד: בלי אמינות – במצב קבוע ומתמיד של חוסר אמינות – אי-אפשר לנהל מדינה בכלל.

יוסי שריד: אי-אפשר לנהל שום דבר, אפילו חנות מכולת אי-אפשר לנהל.

יוסי שריד: מי ילך לבעל חנות מכולת שיודעים שהוא אדם לא אמין?

יוסי שריד: אבל ודאי שאי-אפשר לנהל כך מדינה.

יוסי שריד: כל העניין מבוסס על כך שאזרחים, פעם סקטור זה ופעם סקטור אחר, יאמינו לממשלה או בממשלה.

יוסי שריד: כדי לא לדבר בהכללה אני רוצה לתת כמה דוגמאות, דווקא דוגמאות צנועות – מיקרוקוסמוס.

יוסי שריד: אני לא יודע במה לבחור כדוגמה הראשונה, לכן אולי אבחר בדוגמה שקרובה ללבי באופן מיוחד.

יוסי שריד: השר גדעון עזרא, בתרועות גדולות, כמקובל אצלכם, מונה כוח משימה לאומי; לא סתם ועדה, סתם ועדה כל ממשלה יכולה להרכיב, אלא כוח משימה לאומי להצלת החינוך בישראל, או לתקומת החינוך בישראל, ועדת-דברת, כפי שהיא ידועה בציבור.

יוסי שריד: יפה מאוד.

יוסי שריד: במסקנות של ועדת-דברת יש דברים טובים, יש דברים רעים.

יוסי שריד: את הדברים הטובים ראוי לקבל, את הדברים הרעים ראוי שלא לקבל.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני אספר לך איך מערכת החינוך בישראל עומדת לעשות את הצעד הראשון שלה: ב-1 בספטמבר, בפעם הראשונה בתולדות מדינת ישראל - ומדינת ישראל כבר ידעה זמנים כאלה ואחרים, מצוקות, רעות חולות - בפעם הראשונה כל תלמיד ותלמידה ילכו לבית-הספר שש שעות פחות מכפי שזה עכשיו.

יוסי שריד: אז מה לי ועדת-דברת, מי לי ועדת-דברת, מה זה משנה מה היא מעלה, מה היא מורידה, לכל השדים והרוחות.

יוסי שריד: הרי זה המבחן, קודם כול, כמה לומדים, וכמובן גם מה לומדים.

יוסי שריד: אז זו דוגמה אחת.

יוסי שריד: ומי לא התייצב לעניין הזה?

יוסי שריד: ראש הממשלה התייצב, שר האוצר התייצב ושרת החינוך התייצבה, וכולם כאילו דקלמו אותו דקלום והתנבאו בסגנון אחד, ומתחילים בקיצוץ של שש שעות לכל ילד וילדה.

יוסי שריד: אתן לך עוד דוגמה, כבוד השר, דוגמה קטנה.

יוסי שריד: אולי היא גדולה, לאנשים הנוגעים בדבר היא גדולה מאוד - - -

עמיר פרץ: אני מוכרח לומר שזה פשוט החזיר אותנו לימים הכי טובים.

עמיר פרץ: תמשיך.

יוסי שריד: תודה.

יוסי שריד: אני אתן לך דוגמה, השר עזרא, ולחברי הכנסת, את העיר לוד.

יוסי שריד: יום אחד קם ראש הממשלה, וזה לא קורה בכל יום, זה לא עניין של מה בכך, ואומר ראש הממשלה בכבודו ובעצמו: אני מאמץ עיר.

יוסי שריד: זה דבר קל בעיניכם, שראש ממשלה מאמץ עיר?

יעקב מרגי: - - -

יוסי שריד: כי גם אני אידיוט.

יוסי שריד: אמרתי לעצמי: לוד נושעה.

יוסי שריד: באה ישועה ללוד.

יוסי שריד: ראש ממשלה, עיר אחת, גם לא הכי גדולה; בעייתית, אבל לא הכי גדולה.

יוסי שריד: מאז לקח ראש הממשלה לידיו את העיר לוד, העיר לוד קרסה, נפלה.

יוסי שריד: מצבה נעשה בלתי נסבל.

יוסי שריד: גם קודם היה רע.

יוסי שריד: אני אומר: איך זה יכול להיות?

יוסי שריד: בכלל, ראש הממשלה הזה סיגל לעצמו איזה מנהג, איזה מין ריטואל בכל יום ראשון, כותבים לו משהו ולפעמים הוא קורא ואני לא בטוח אם הוא מבין מה הוא קורא, ויש לו איזו פתיחה כזאת פומבית לעיתונות של כל ישיבת ממשלה, ובדרך כלל יש לזה נוסח אחד: ראש הממשלה מנחה.

יוסי שריד: הנחיתי את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, שר האוצר - אני יודע.

יוסי שריד: הנחיתי את, ובאה גאולה לעולם.

יוסי שריד: שום דבר.

יוסי שריד: לא כלום.

יוסי שריד: אני יכול להוכיח רשימה ארוכה - שום דבר.

יוסי שריד: הנחיתי.

יוסי שריד: יש תאונות דרכים - הנחיתי.

יוסי שריד: אני זוכר שראש הממשלה מצא לנכון, וגם זה חיזיון נדיר במקומותינו, לפני כמה שבועות להתייצב כאן, בכבודו ובעצמו, ועדיין היה שר תחבורה, כדי שלא תהיה טעות; ליברמן עדיין היה על מכונו.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי היתה ירידה, השבח לאל.

יוסי שריד: היתה ירידה מסוימת, לכאורה, במספר תאונות הדרכים, אז הוא חשב שהוא יכול לעשות על זה איזה קפיטל קטן.

יוסי שריד: למרבה הצער ושיברון הלב, כמה שבועות לאחר מכן הסתבר שהסטטיסטיקה היא לא סטטיסטיקה, ולמרבה הצער דווקא יש עלייה בתאונות הדרכים.

יוסי שריד: אני אומר, הכול שקר.

יוסי שריד: תרבות שקר.

יוסי שריד: אתן עוד דוגמה: יום אחד ראש הממשלה הנחה - אלא איך אפשר אחרת?

יוסי שריד: רק הנחה ובכלל, כבאורח פלא, כבמטה קסם ברגע שהוא מנחה, הכול נהיה בדברו והכול מסתדר.

יוסי שריד: הוא הנחה, שמעכשיו ואילך לא יהיו בחירות במרכז הליכוד.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי היתה שם שחיתות והיה לחץ ציבורי, ולא יהיו בחירות יותר במרכז הליכוד, כי גם הוא הבין שמרכז הליכוד זה לא בדיוק מקום הגון כדי להיבחר בו; ובכלל, הוא משנה את כל השיטה והוא הנחה את השר שטרית להוציא מתחת ידו תוכנית אחרת, איך יבחרו ויכינו חוק.

יוסי שריד: והשר שטרית הופיע וראש הממשלה הופיע אתו - הם תמיד מופיעים בצוותים, בזוגות ובשלשות, כדי לתת יתר תוקף לדברים.

יוסי שריד: שום דבר.

יוסי שריד: הנחיתי.

יוסי שריד: אז אני שואל אותך, אתה יכול להסביר לי את זה?

יוסי שריד: אני אזרח במדינה הזאת, אתה יכול להסביר לי את הדבר הזה?

יוסי שריד: איפה זה?

יוסי שריד: למה זה נעלם?

יוסי שריד: כי חברי מרכז הליכוד אמרו לכם מה דעתם על ההצעה ועליכם?

יוסי שריד: ראיתי אותך פעם באיזה מעמד מאוד מביך, ובאמת, לבי היה אתך, במזנון כאן, לפני שלושה, ארבעה שבועות - -

אלי בן-מנחם: חבר כנסת שריד, אנא ממך, השתדל לסיים.

יוסי שריד: - - כאשר מכלימים אותך בפומבי, ובאמת, לא היה כדבר הזה, אבל אני שואל, הרי ראש הממשלה הגיע למסקנה, הוא הבטיח שתהיה הזנה.

יוסי שריד: מישהו הכריח אותו להבטיח?

יוסי שריד: תראה מה קורה פה, הרי זה לא יכול להיות עניין של מקרה.

יוסי שריד: מקרה רודף מקרה, הרי זה דפוס של התנהגות, לא?

יוסי שריד: כך אני חושב.

יוסי שריד: אף אחד לא הכריח אותו.

יוסי שריד: הוא בא למרכז הליכוד, ובמובן מסוים, אוי לנו כי הושברנו, הבמה הכי רמה היום במדינת ישראל - מרכז הליכוד.

יוסי שריד: הוא אומר: הממשלה הזאת תנהיג הזנה בבתי-הספר.

יוסי שריד: עכשיו מעבירים איזה חוק עלוב.

יוסי שריד: לא הזנה ולא שום דבר.

יוסי שריד: הכול מבוסס על תרומות וחסדים, על חיזור על הפתחים, על רצון טוב או לא כל כך טוב של נדיבים, ואל תבטח בנדיבים, כפי שאתה יודע.

יוסי שריד: אבל לא זו היתה הכוונה.

יוסי שריד: הרי אנחנו יודעים למה היתה הכוונה.

יוסי שריד: אז אם אי-אפשר, לא צריך להבטיח.

רן כהן: - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת שריד צריך לסיים.

יוסי שריד: תן לי עוד כמה דקות, אדוני היושב-ראש.

אלי בן-מנחם: הוספתי לך עוד שתי דקות.

יוסי שריד: אני בכוונה לא רציתי לדבר היום על ההבטחות הגדולות, כי כשמדברים על ההבטחות הגדולות, אתה לא יודע איפה אתה נמצא.

יוסי שריד: חוץ מזה, תמיד יש מחלוקת באנחנו אשמים, אחרים אשמים - חלוקת האשמה, ערפאת וכו'.

יוסי שריד: לא רציתי לדבר על זה, אבל בכל זאת.

יוסי שריד: אנשים שמכבדים את עצמם.

יוסי שריד: אתם מכבדים את עצמכם?

יוסי שריד: אתם מפקידים מכתב בידי הממשל האמריקני - אף אחד לא הכריח אתכם, אבל נראה שכן.

יוסי שריד: אתה רואה, אני מביא לכם דוגמאות מכל התחומים, מלוד ועד וושינגטון, מוושינגטון ועד לוד.

יוסי שריד: מפקידים מכתב של דב וייסגלס בידי קונדוליסה רייס, שכולל שלוש התחייבויות מפורשות, והכול צריך להתבצע בתוך 30 יום מיום הביקור של ראש הממשלה בוושינגטון.

יוסי שריד: 30 יום כבר חלפו עברו להם, התאנה חנטה פגיה.

יוסי שריד: זה כבר מזמן עבר.

יוסי שריד: צוות ישראלי בשיתוף פעולה עם השגריר קרצר יבחן תצלומי אוויר של התנחלויות ויגדיר יחדיו את גבולות הבנייה של כל אחת מההתנחלויות; לא היה ולא נברא.

יוסי שריד: התחייבות שנייה: ראש הממשלה ושר הביטחון יכינו במשותף רשימה של מאחזים בלתי חוקיים, וכן תאריכי יעד לפינוים; הרשימה האמורה תוגש לשגריר קרצר בתוך 30 יום.

יוסי שריד: לא היה ולא נברא.

יוסי שריד: אתם משקרים.

יוסי שריד: אתם אומרים שמאחזים פונו.

יוסי שריד: לא פונה ולו מאחז אחד.

יוסי שריד: אין נפש חיה שפונתה, מאחז שפונה, ואם בכלל פונה, חזר והתמקם, ואם לא אחד, אז שניים תחתיו.

יוסי שריד: אם הוא פונה, אז הזיזו אותו 50 מטר והוא אלף פעמים כבר קם מחדש.

יוסי שריד: הרי אתם יודעים שזה שקר.

יוסי שריד: אז למה תרבות שקר?

יוסי שריד: זה לא נכון.

יוסי שריד: אחר כך, מה ועדת-דברת תועיל?

יוסי שריד: אם יש דוגמה אישית, אין צורך בחינוך, ואם אין דוגמה אישית, כל החינוך שבעולם לא יעזור, אין צורך בוועדה.

יוסי שריד: אני כבר מסיים, אדוני.

יוסי שריד: אחר כך היתה התחייבויות לאמהות החד-הוריות ולאחרים ולנכים וכו'.

ג'מאל זחאלקה: אתה עדיין זוכר את זה?

יוסי שריד: אני זוכר הכול.

יוסי שריד: תאמין לי, זו אחת הבעיות שלי.

יוסי שריד: לפני הניתוח ואחרי הניתוח, הזיכרון שלי זה אחת הבעיות הכי רציניות שלי.

יוסי שריד: הלוואי שהיה לי זיכרון אחר.

יוסי שריד: האמן לי, כל הרשימה הזאת היא - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת שריד, אתה מדבר כבר 50% יותר מהזמן המוקצב לך.

אלי בן-מנחם: אני מבקש לסיים.

יוסי שריד: אני כבר מסיים.

יוסי שריד: זו הדוגמה האחרונה, אדוני היושב-ראש, אני מבטיח לך נאמנה, ובזה אני מסיים.

יוסי שריד: אז יש נכים ויש זקנים ויש ילדים ויש אמהות חד-הוריות.

יוסי שריד: הרי בכלל, מלכתחילה, היתה הבטחה שלא פוגעים בשכבות החלשות.

יוסי שריד: הרי מזה התחלנו, שלא פוגעים בשכבות החלשות.

יוסי שריד: אנחנו יודעים שהפגיעה היא קשה ומרה, ולפעמים אפילו פגיעה אנושה.

יוסי שריד: אבל אני רוצה לספר לך, השר עזרא, שאתמול קיבלתי מכתב.

יוסי שריד: אנחנו כבר לא מדברים על שיבושים, על קלקולים.

יוסי שריד: אנחנו מדברים על סדום.

יוסי שריד: זה סדום.

יוסי שריד: מה שאני אקרא לך עכשיו זה סדום, אלא אם כן תוכל להסביר לי את זה.

יוסי שריד: מטעמים של צנעת הפרט, אני כמובן לא אומר שמות.

יוסי שריד: מדובר באשה בת 36, ולא אציין מאיפה היא.

יוסי שריד: היא לא מצפון תל-אביב, כפי שעכשיו אתם מחליפים האשמות ביניכם.

יוסי שריד: היא אם חד-הורית לשלושה ילדים.

יוסי שריד: הילד הכי קטן או הילדה בן או בת שנתיים.

יוסי שריד: היא, לא תאמינו, חוצפה מצדה, היא הלכה בגילה, מתוך רצון לצאת ממעגל המצוקה והעוני, כך היא כותבת, ועברה מכינה קדם-אקדמית במכללת "ספיר" – "ולאחר שעברתי אותה בציונים גבוהים, המשכתי ללמוד במכללה לתואר ראשון במינהל ובמדיניות ציבורית.

יוסי שריד: לא ידעתי שעל-פי החוק" - זה משהו שבא לבכות – "אסור לי ללמוד.

יוסי שריד: חשבתי שבמדינת ישראל מעודדים לימודים ומעודדים את האנשים לתרום בחברה שבה הם חיים.

יוסי שריד: במהרה בא הקץ לתמימותי.

יוסי שריד: המוסד לביטוח לאומי שלח לי מכתב שבו התבקשתי להפסיק את לימודי לאלתר, והפסיקו לי את קצבתי לאלתר.

יוסי שריד: אולי לא ציינתי זאת במכתבי, אני אם לכך וכך - - - אמרו לי שאפילו מומנתי ב-100% על-ידי שיקום שכונות ואני לא זכאית להמשך הבטחת הכנסה.

יוסי שריד: הגעתי למצב יותר גרוע ממה שהייתי קודם".

גדעון עזרא: למה היא לא הולכת לעבוד?

יוסי שריד: מה פתאום שהיא תלמד?

יוסי שריד: זו חוצפה.

יוסי שריד: קמתי ואמרתי: סקנדל, היא רוצה ללמוד.

יוסי שריד: אתה רוצה שהיא גם תהיה אם חד-הורית, גם תהיה אם לשלושה ילדים וגם תלך ללמוד, שזה כנראה לא כל כך קל, וגם תעבוד.

יוסי שריד: אפילו שר בלי תיק לא עושה את זה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת שריד, זה משפט ארוך מאוד.

יוסי שריד: "אני רוצה לציין כי אני מעוניינת מאוד לעבוד, אך בעיר מגורי אין עבודה לספק לי, לא באמצעות לשכת התעסוקה, לא באמצעות חברות של כוח-אדם וכו'.

יוסי שריד: הודעתי על הפסקת הלימודים" - ריבונו של עולם – "אך עשיתי כן בצער רב.

יוסי שריד: אציין כי הציונים שלי היו גבוהים, וזה מעיד על יכולתי לעשות את התואר בשלמותו ולתרום לחברה בה אני חיה ולצאת ממעגל התמיכה של הביטוח הלאומי ולעמוד על הרגליים".

יוסי שריד: הרי היו הבטחות.

יוסי שריד: אמרו שייתנו להם ללמוד, שייתנו להם תנאים, שיאפשרו להם לצאת.

יוסי שריד: היא לא חייבת לעבוד בעבודת הדחק שאתה מועיד לה או ששר האוצר מועיד לה.

יוסי שריד: היא רוצה ללמוד, מותר לה, היא בת 36, ושומטים את הקרקע מתחת לרגליים.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, לו היה לי זמן הייתי מציין עוד כהנה וכהנה, התחייבויות מפורשות, גדולות, קטנות, כולן גדולות.

יוסי שריד: לגבי רופאים, מה עשו לרופאים.

יוסי שריד: יש איזה דוח - - -

אלי בן-מנחם: זה בשבוע הבא.

יוסי שריד: אני מודיע כאן:

יוסי שריד: אין התחייבות אחת שהממשלה קיבלה על עצמה ופרעה את השטר.

יוסי שריד: במצב כזה, אופוזיציה, לא כמו מפלגת העבודה, בוודאי היתה מועלת בתפקידה אלמלא הגישה לפחות פעם בשבוע הצעת אי-אמון.

יוסי שריד: תודה, אדוני.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת שריד.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אני מבקש שלא תיקח דוגמה מחבר הכנסת שריד.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לפני חודשים מספר עמדתי על הדוכן הזה ודיברתי בהצעת אי-אמון ואמרתי שיש מאה סיבות להצביע אי-אמון בממשלה.

ג'מאל זחאלקה: מאז רק נוספו סיבות.

ג'מאל זחאלקה: כל יום, אבל ממש כל יום, מספק לנו סיבה חדשה מדוע להצביע אי-אמון בממשלה הזאת.

יוסי שריד: חשבתי לדבר על הרשויות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: אני אדבר במקומך.

ג'מאל זחאלקה: אבל, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על נושא אחד ויחיד היום, שהוא כשלעצמו סיבה מספקת כדי שהממשלה הזאת תעבור מן העולם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב, שרבים מחברי הכנסת יסכימו אתי שמעולם, בלי הגזמה, לא היה מצבן של הרשויות המקומיות כל כך גרוע.

ג'מאל זחאלקה: מעולם לא עמדנו בפני משבר כזה.

ג'מאל זחאלקה: המשבר הזה מתעצם ומעמיק לאור או בצל התוכניות של האוצר ושל משרד הפנים ושל הממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: לא שיש לנו משבר ובאה הממשלה ואומרת, יש לי תוכנית כזאת וכזאת לצאת מהמשבר הזה.

ג'מאל זחאלקה: מה שהממשלה מבטיחה לנו זה עוד קיצוצים, פחות מענקי איזון; היא מאיימת בשוט של פירוק מועצות, פיטורי ראשי ערים וזלזול עמוק בהליך הדמוקרטי.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שיש לנו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא משבר שיש בו אור בקצה המנהרה, אלא חושך בסוף המנהרה, שלא רואים את סופו.

ג'מאל זחאלקה: כל המדיניות הקיימת רק מחריפה אותו עוד ועוד.

ג'מאל זחאלקה: המשבר מסתכם בגירעונות אדירים, בהלנת שכר ובפגיעה חמורה בשירותים ובתוכניות הפיתוח.

ג'מאל זחאלקה: לפי הנתונים, הגירעונות של המועצות או הרשויות המקומיות בארץ מסתכמים ב-20 מיליארד שקל, לא פחות ולא יותר; 6 מיליארדים חובות לספקים והלנות שכר ו-14 מיליארד חובות לבנקים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לומר כמה משפטים על החובות לבנקים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכל מנהל בנק היה שמח מאוד על המדיניות של משרד הפנים.

ג'מאל זחאלקה: מדוע?

ג'מאל זחאלקה: משום שהבנקים ניצלו באופן ציני את המצב הקשה של הרשויות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: הם נתנו להם הלוואות בריבית נשך, ריבית גבוהה מאוד, והיום רשויות לא יכולות לצאת מהחובות לבנקים.

ג'מאל זחאלקה: והממשלה, מה היא עושה?

ג'מאל זחאלקה: שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: דוברי הממשלה עולים כאן, משרד האוצר ומשרד הפנים מדברים על ניהול כושל ועל כל מיני דברים ברשויות המקומיות, על אי-גביית ארנונה, ואני שואל שאלה פשוטה אחת:

ג'מאל זחאלקה: איפה היה משרד הפנים כל השנים האלה?

ג'מאל זחאלקה: הרי רשות מקומית שהגיעה לחוב של 100 או 150 מיליון, לא עשתה את זה ביום אחד ולא בשנה אחת ולא בשנתיים ולא בשלוש שנים.

ג'מאל זחאלקה: זה רק נצבר והלך ותפח, ומשרד הפנים עמד מנגד והסתכל.

ג'מאל זחאלקה: הוא התעורר היום ומה הוא רוצה לעשות?

ג'מאל זחאלקה: הוא בא עם פתרון הקסם: תוכניות ההבראה.

ג'מאל זחאלקה: אילו תוכניות הבראה?

ג'מאל זחאלקה: לא תוכנית מדורגת, לא גזירה שהציבור יכול לעמוד בה, אלא חיתוך בבשר החי, שיכול לגרום לשטף דם נימי, מחסל.

ג'מאל זחאלקה: אלה לא תוכניות הבראה, אלה תוכניות חיסול.

ג'מאל זחאלקה: והן נסחטות.

ג'מאל זחאלקה: ראשי המועצות המקומיות נתונים לסחיטה - או שאתה מגיש תוכנית הבראה, או שמפרקים את המועצה המקומית; או שאתה מגיש תוכנית הבראה, או שלא תקבל גרוש שחוק אחד שכר לעובדים ותקציב למועצה.

ג'מאל זחאלקה: נתנו להם dead line עד 31 ביולי.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו שמעתי שמדובר על כך שהאריכו את זה בשבועיים, עד 15 באוגוסט, ומשרד הפנים מכריז כבר היום: מי שלא מגיש תוכנית הבראה, סופו שיקבל ועדה קרואה ופירוק המועצה המקומית, וביטול מינוי ראש המועצה הנבחר.

ג'מאל זחאלקה: לא הולכים יד ביד עם ראשי המועצות בשביל לפתור את הבעיה שלהם, אלא כופים מלמעלה, מהמשרדים - משרד הפנים.

ג'מאל זחאלקה: מתעללים.

ג'מאל זחאלקה: פשוט מתעללים בראשי המועצות המקומיות, מהם ראשי מועצות חדשים, שלא עשו שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: הם קיבלו גירעונות, והם באים עם רצון טוב ורוצים לפתור את הבעיות.

ג'מאל זחאלקה: מנחיתים עליהם תוכניות שהם פשוט לא יכולים לעמוד בהן.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להיות כלכלן גדול.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך אפילו להכיר את השלטון המקומי מקרוב בשביל להבין שאלה תוכניות שאי-אפשר לעמוד בהן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זחאלקה, נותרו לך ארבע דקות.

אלי בן-מנחם: אני מודיע לך מראש.

ג'מאל זחאלקה: תודה, אדוני.

ג'מאל זחאלקה: זה זמן טוב.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה רק לצטט מה נאמר בדוח כמעט רשמי, דוח אפרתי, המנכ"ל לשעבר של משרד הפנים, והיו שותפים בכתיבת הדוח והמחקר שלו אנשים מבנק ישראל, מהאוניברסיטה וממכוני מחקר.

ג'מאל זחאלקה: המסקנה, השורה התחתונה של המחקר אומרת, שהעלאת הארנונה והקיצוץ בשכר היטיבו עם החזקים, נתנו יותר כסף לרשויות החזקות ממילא.

ג'מאל זחאלקה: קיצוץ מענקי האיזון החליש את החלשים.

ג'מאל זחאלקה: השורה התחתונה – שאנחנו בתחילתו של עידן חדש בשלטון המקומי.

ג'מאל זחאלקה: לא הפערים שהכרנו פעם.

ג'מאל זחאלקה: את הפערים שהכרנו פעם אנחנו צריכים לשכוח.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו עכשיו בפני מירוץ, בפני האצה חסרת תקדים בפערים או בהגדלת הפערים בין רשויות חזקות וחלשות.

ג'מאל זחאלקה: ומה עושה השלטון המקומי?

ג'מאל זחאלקה: - מחליש עוד יותר את החלשות.

ג'מאל זחאלקה: הם אמרו בדמגוגיה זולה: אנחנו מקצצים שכר ומעלים ארנונה בשביל לעזור לרשויות החלשות, ולא היא.

ג'מאל זחאלקה: נהפוך הוא.

ג'מאל זחאלקה: יש דוח מפורט שלפחות כדאי לשר הפנים, אם הוא יבוא לשמוע פה - לפחות באי-אמון הוא צריך להיות נוכח, כי נושא האי-אמון הוא הרשויות המקומיות.

ג'מאל זחאלקה: לפחות שיהיה נוכח באולם וישמע את מה שיש להגיד.

ג'מאל זחאלקה: מצבן של הרשויות המקומיות הערביות - אני חושב שאני צריך להפסיק לדבר, אין שר פה.

אלי בן-מנחם: אתה לא צריך להפסיק לדבר.

אלי בן-מנחם: אתה יכול להמשיך לדבר.

ג'מאל זחאלקה: צריך להיות שר פה, זה מצב בלתי תקין.

אלי בן-מנחם: זו לא הפעם הראשונה שאין שר.

אלי בן-מנחם: ביקשתי להכניס את השר התורן.

אלי בן-מנחם: תמשיך בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, מצבן של הרשויות המקומיות הערביות הוא הכי גרוע.

ג'מאל זחאלקה: כל פעם אומרים – גביית ארנונה וגביית ארנונה.

ג'מאל זחאלקה: נכון, היום יש.

ג'מאל זחאלקה: כל הרשויות המקומיות הערביות עושות מאמצים אדירים כדי להגביר את גביית הארנונה.

ג'מאל זחאלקה: יש פנייה של הוועד הארצי בכרוז לכל האוכלוסייה הערבית לשלם ארנונה.

אלי בן-מנחם: הנה, שר הפנים נכנס.

אלי בן-מנחם: נותרה לך עוד דקה.

ג'מאל זחאלקה: אבל הנתון הבסיסי, שהוא באחריות של הממשלה, שברשויות מקומיות יהודיות בארץ, 70% מהארנונה הם מעסקים ומתעשייה ורק 30% ממגורים.

ג'מאל זחאלקה: ביישובים הערביים - תקשיב טוב - רק 12% מעסקים ומתעשייה ו-88% ממגורים.

ג'מאל זחאלקה: זו הסיבה העיקרית לפערים בגביית הארנונה.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו, אם רוצים לקצץ 28% קיצוצים בתקציבי האיזון, ועושים את זה בלי שום צעדים, בצורה דרסטית, חד-פעמית, שיכולה להפיל שלטון מקומי, בלי שום נכונות או התחלות אפילו, לעשות את זה באופן מאוזן; אם רוצים לקצץ בתקציבי איזון, בבקשה, אבל צריך לכסות את זה בפיתוח של מקורות הכנסה, מקורות ארנונה חדשים.

ג'מאל זחאלקה: היינו, פיתוח מקורות מעסקים ומתעשייה, פיתוח אזורי תעשייה, מתן - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זחאלקה.

אלי בן-מנחם: הזמן המוקצב לך הסתיים.

אלי בן-מנחם: אנא ממך.

ג'מאל זחאלקה: טוב.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, בדבר שאני קורא לו – ההנאה שבהונאה.

ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי, כל פעם שמדברים על היישובים הערביים - עולים השרים ונציגי הממשלה אומרים: יש לנו תוכנית 4 המיליארדים.

ג'מאל זחאלקה: והם עושים את זה בהנאה גדולה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אבל מי שרואה - אני מחפש, לא נעים כל כך לדבר על זה - אין שם דבר חוץ מהונאה.

ג'מאל זחאלקה: ניתוח פשוט.

ג'מאל זחאלקה: רק שני מספרים.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן נתונים רשמיים של הממשלה, לא שלי, של משרד ראש הממשלה ושל המשרדים הממשלתיים, שמדברים על כך שבשנת 2003 היה צריך להיות מוקצב סכום של מיליארד ו-15 מיליון ו-800,000.

ג'מאל זחאלקה: קיצצו את זה ל-732.4 לתקציב מאושר - - -

אלי בן-מנחם: מיליון.

ג'מאל זחאלקה: מיליון, כן.

ג'מאל זחאלקה: ומזה - רק 591 מיליון בוצעו בפועל.

ג'מאל זחאלקה: אם לוקחים בחשבון שכמחצית, יותר ממחצית, אבל נניח שמחצית, מהסכום של 4 מיליארדים הוא תקציב שוטף, לא תקציב פיתוח, מוצאים שמהמיליארד הגדול של פיתוח המגזר הערבי - 91 מיליון היו בפועל.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן הונאה, ואני לא מבין למה נהנים לדבר על הונאה.

ג'מאל זחאלקה: אלא שיש אנשים, איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: - עוברים את החוויה מול המיקרופונים והתקשורת, של ההנאה שבהונאה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אני אתן התרעות בדרך, כמה זמן נשאר.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השרים, אני באמת מתפלא על חברי, חבר הכנסת זחאלקה.

עמיר פרץ: אני מתפלא עליך שאפילו לעשות חישוב אתה לא יודע.

עמיר פרץ: אני לא יודע אם לא שמת לב שהממשלה הקציבה לך כמה מאות מיליונים בשנים האחרונות.

עמיר פרץ: הבטיחו לכם 4 מיליארדים, אבל היתה אינפלציה שלילית - לא שמת לב - אז הסכום ירד.

עמיר פרץ: אתה עוד תקבל חשבון.

עמיר פרץ: יבקשו ממך לשלם.

עמיר פרץ: אז אני ממש מופתע מהעובדה שאתה באמת חשבת שהממשלה הולכת לעשות תוכנית רב-שנתית לטפל במגזר הערבי.

עמיר פרץ: אני חושב שבהחלט מדובר באחת ההחלטות היותר מבישות, כי דווקא בנושא שמדינת ישראל היתה צריכה להשקיע בו, ולהוכיח לכולם שבמדינה שיש בה רוב יהודי יודעים איך לטפל במיעוט שנמצא בתוכה, כי זה המבחן של רוב - רוב שלא יודע לטפל בכולם מאבד את התוקף המוסרי שלו להיות מה שנקרא רוב באותה ארץ.

עמיר פרץ: אבל אני מאוד מקווה שיגיעו ימים שאכן הטיפול בנושאים הכלכליים-החברתיים לא יבחין בין עדה לעדה, או בין דת לדת, אלא יטפלו בבני-אדם כבני-אדם וייתנו להם את צורכיהם לפי מפתח שוויוני.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, בעצם למה אנחנו באים בכל שבוע מחדש להגיש את הצעת האי-אמון?

עמיר פרץ: יושב פה שר הפנים, שמה לעשות, אדוני שר הפנים - ברוב כנותך באת ואמרת, ואתה חזרת על כך ואמרת - אני מודה: בתקציב המדינה באמת עשו לי תרגיל.

עמיר פרץ: תקצבו את השלטון המקומי בכמעט 1.5 מיליארד שקלים פחות מהתקציב שנדרש.

עמיר פרץ: בסדר, מודה ועוזב ירוחם.

עמיר פרץ: זה בסדר.

עמיר פרץ: אבל, איך בכל זאת פותרים את הבעיות הקשות שאנחנו חווים היום, עם עשרות אלפי עובדים במועצות הדתיות, ברשויות המקומיות, שעדיין לא מקבלים שכר?

עמיר פרץ: הכנסת אינה יכולה להשתחרר מהאחריות שלה.

עמיר פרץ: אני אחזור ואומר לחברי הכנסת: אתם לא שמים לב איך משתמשים בכנסת ככלי ליחסי ציבור בלבד.

עמיר פרץ: מרגע שהחוק לטיפול בעובדי הרשויות עבר בכנסת, לא רק שהחוק אינו משמש מנוף לקידום תשלום השכר לעובדי הרשויות והמועצות הדתיות, להיפך, בהרבה מאוד מקרים הוא לא מאפשר אפילו לבנקים לתת לרשויות שבעבר קיבלו עזרה וסיוע מהבנקים.

עמיר פרץ: אני רוצה לספר לחברי הכנסת, ביום רביעי בשבוע שעבר, כשהצבעתם על חוק הנמלים – וכולם אוהבים להיות נגד עובדי הנמלים, וכולם ששים אלי קרב, כי כל אחד בטוח שזה מאוד פופולרי.

עמיר פרץ: אני יודע שלכאורה זה מאוד לא פופולרי להתייצב מול העמדה של הרפורמטור הגדול, שר האוצר.

עמיר פרץ: כל אחד מכם יודע היום ששר האוצר תכנן את המשבר, שר האוצר קבע את העיתוי של המשבר, כי אין מבחן ציבורי שונה לנושאים שונים.

עמיר פרץ: שר האוצר יכול לנסות לשחק את הקוזק הנגזל, שמגיע מסכן, כולם פתאום תוקפים אותו, כולם צולבים אותו – ראיתם את ההופעות – ממש רחמים.

עמיר פרץ: שר האוצר יודע שהוא היחיד שמרוויח מהמשברים האלה.

עמיר פרץ: שר האוצר בונה את הרייטינג שלו על בסיס יצירת משברים, אחד לאחד, כדי לבוא כמו הגואל הגדול.

עמיר פרץ: הוא לקח את פרנסתן של החד-הוריות, והיום הוא משדר להן שאולי הוא יחזיר להן משהו.

עמיר פרץ: את הקשישים הוא עשק והשאיר אותם חסרי כול, והנה, אולי עוד מעט הוא יאמר שהוא נותן להם משהו.

עמיר פרץ: דרך אגב, פגשתי את הקבצנית שקיבלה 50 ש"ח משר האוצר.

עמיר פרץ: התלבטתי אם לשאול אותה אם כדאי להחזיר לשר האוצר את 50 הש"ח, כי בכל זאת, שר האוצר שכל כך התנגד למדיניות של קצבאות – מה שנקרא לחנך את האנשים לדלות – ופתאום שיירה שלמה עוצרת, ובמקרה היתה שם קבצנית, ובמקרה היו שם צלמים – אפילו המבחן הבסיסי הפשוט ביותר של מתן בסתר כבר לא קיים.

עמיר פרץ: יש מישהו מחברי הכנסת שלא נותן?

עמיר פרץ: יש מישהו מחברי הכנסת שאין לו משפחה או גורם שהוא תורם לו?

עמיר פרץ: אחד-אחד אני מכיר – כולם, אבל אף אחד מחברי הכנסת לא יעז לעשות מזה תקשורת שלמה.

עמיר פרץ: הנה הנורמה – בני ישראל, צאו עכשיו לרחובות, שכל אחד יחפש קבצנית, ייתן לה 50 ש"ח ונפתרו כל הבעיות של כלכלת ישראל, נפתרו הפערים החברתיים, הכול בסדר.

עמיר פרץ: זה אותו שר האוצר שמטיף נגד מדיניות הקצבאות, שניסה לתאר את הביטוח הלאומי כמוסד שמשחית, שגורם לאנשים לרצות להיות מחוברים לעטינים שהופכים אותם לפרזיטים.

עמיר פרץ: איש לא שואל את עצמו מדוע במבחן הבסיסי ביותר של יצירת מקומות עבודה לאותם אנשים, לתת להם את התשובות האמיתיות שכולם מדברים עליהם, אין כלום.

עמיר פרץ: לצערי הרב, אנחנו באים הנה, ומהשבוע שעבר המצב רק יחמיר.

עמיר פרץ: קצבאות הילדים יופחתו; נכון, אדוני שר הפנים?

עמיר פרץ: לפי תוכנית הממשלה ירדו קצבאות הילדים עוד במנה.

עמיר פרץ: בסדר, אני מבין שכולם יעמדו כאן צוהלים כאשר דוח הביטוח הלאומי יראה שמאות אלפי ילדים ייתוספו לילדים - - -

אברהם פורז: לא לכולם זה יורד – רק למשפחות מרובות ילדים.

יעקב מרגי: זה לא ברמה שלו – להם מותר.

יעקב מרגי: לפי השר פורז, להם זה מותר.

אברהם פורז: זה לקראת השוויון.

עמיר פרץ: יש בעיה, יש קורלציה בין הדברים.

עמיר פרץ: זה כך שמשפחות מרובות ילדים, בדרך כלל גם יותר קשה להן - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עמיר פרץ, ברוכות ילדים, ולא מרובות ילדים.

עמיר פרץ: השר פורז אמר כך.

אלי בן-מנחם: עזוב את השר פורז.

אלי בן-מנחם: אתה תגיד, משפחות ברוכות ילדים.

עמיר פרץ: ברוכות ילדים.

עמיר פרץ: מאה אחוז, התיקון מקובל.

עמיר פרץ: זה אפילו ירגיז קצת את השר פורז, כי הוא יגיד לך שלא כל ילד הוא ברכה.

עמיר פרץ: הוא יגיד לך שהוא ממליץ אחרת בכלל.

עמיר פרץ: תשמע, למה אתה צריך לתת לו הזדמנות להכות בילדים ולהשפיל אותם?

עמיר פרץ: אנחנו חושבים שילדים זה ברכה.

עמיר פרץ: אנחנו מכירים משפחות ברוכות ילדים שמדינת ישראל יכולה להתגאות בהן.

עמיר פרץ: אני מכיר משפחות בערי פיתוח עם עשרה ילדים, שכולם מוצלחים, כולם בוגרי אוניברסיטה, אחד קצין בצה"ל, כל אחד הפך לאיש יצרני, איש שמדינת ישראל יכולה רק להתגאות בו.

רוני בר-און: מה הדמגוגיה הזאת, מה, זה שוב אנחנו ואתם?

רוני בר-און: אתה מכיר ואנחנו לא מכירים?

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת בר-און, הוא לא אמר שאתה לא מכיר.

אלי בן-מנחם: הוא אמר שהוא מכיר.

אלי בן-מנחם: גם אתה מכיר.

עמיר פרץ: חבר הכנסת בר-און, אני אשמח שתעלה ותספר על מי שאתה מכיר.

עמיר פרץ: אני מדבר עם שר הפנים, שאומר שאסור להביא לעולם הרבה ילדים כי זה ינציח את המצוקה.

עמיר פרץ: אני רוצה רק לספר לו, ואני אשמח אם תחזק אותי וגם אתה תספר לו, שיש משפחות ברוכות ילדים שהלוואי שהתוצאות אצל כל משפחה אחרת היו אותן תוצאות – שהילדים שלהן הפכו אזרחים יצרניים ומועילים שהחברה יכולה להיות גאה בהם.

עמיר פרץ: אם אתה מכיר, אדרבה ואדרבה, תחזק אותי.

עמיר פרץ: יכול להיות שיחד נצליח לשכנע את השר פורז לשנות את עמדתו.

עמיר פרץ: אני אומר לכם, חברי הכנסת – בשבוע שעבר, כשהצבעתם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, ידעתם שאתם משמשים כלי משחק בידי שר האוצר.

עמיר פרץ: ידעתם שאפשר למנוע את השביתה המיותרת שמתקיימת היום בנמלים.

גדעון עזרא: זה בידיים שלך, אתה אשם.

עמיר פרץ: השר עזרא, אני לא רוצה להשתמש בביטויים ששייכים - - -

גדעון עזרא: אתה מדבר על כספים?

גדעון עזרא: את הכספים הגדולים אתה הוא מי שמבזבז למדינה.

עמיר פרץ: השר עזרא, זה כבר לא מרשים אותי.

עמיר פרץ: לצערי הרב, פעם הרשמתם אותי, אבל עכשיו אתם אפילו לא מרשימים אותי.

עמיר פרץ: פעם התרשמתי מההשמצות, מהגידופים, אבל הגעתי למסקנה שלא משנה מה אני אומר ומה יהיו הנסיבות, ממילא תגידו אותם דברים.

עמיר פרץ: השר גדעון עזרא, כולם יודעים שהמפסיד העיקרי מהשביתה הזאת הוא אני, והמרוויח העיקרי ממנה הוא שר האוצר.

עמיר פרץ: לכן, מי שמעוניין בשביתה הזאת – מי שהיה מעוניין לפתוח אותה, מי שהיה מעוניין להאריך אותה, מי שמעוניין היום לגרום לכך שהיא תימשך – הוא שר האוצר בכבודו ובעצמו.

עמיר פרץ: אף אחד אחר לא.

עמיר פרץ: הוא המרוויח העיקרי.

עמיר פרץ: את זה תמיד צריך למדוד – לא יעזור לך שום דבר.

עמיר פרץ: אני ודאי לא נהנה מהשביתה הזאת, אבל אני צריך לעמוד על העקרונות שאתם ככנסת ואתה כממשלה קבעתם.

עמיר פרץ: אני מודיע לך שאתה לא תאמין, אבל בישיבה שהיתה עם שר האוצר, עם שר התחבורה ועם כל הפקידות הבכירה במשרד האוצר, שר התחבורה הביט ימינה ושמאלה ושאל: תגידו, על זה פרצה השביתה?

עמיר פרץ: הוא פנה אל פקיד האוצר ושאל: הייתכן?

עמיר פרץ: על ויכוח על ניסוח של שורה כלשהי, כאשר צד אחד טען כך וצד אחר טען אחרת, על ויכוח כזה גוררים מדינה שלמה – כנסת שלמה – להיות גורם במערכת יחסי העבודה?

עמיר פרץ: אני חושב שהגיע הזמן שהכנסת תבין, שהנזקים שנגרמים לאורך זמן – ויגיד לך השר פורז שיש בינינו חילוקי דעות קשים מאוד לאורך כל הדרך, שנים, יש לו תפיסת עולם שאינה מקובלת עלי, אבל מעולם לא אמרתי על השר פורז שהוא או עמדותיו מסכנים את מדינת ישראל.

עמיר פרץ: מעולם.

עמיר פרץ: גם הוא לא אמר זאת עלי.

עמיר פרץ: כששר בישראל עומד מול אזרחי ישראל ואומר: הם חונקים אתכם, זה כמעט התרת דמם של אנשים – אין פירוש אחר.

עמיר פרץ: אין פירוש אחר.

עמיר פרץ: לא כל מה שמותר לכל אדם ברחוב מותר לשר בישראל.

גדעון עזרא: - - -

עמיר פרץ: לא יעזור לך שום דבר.

עמיר פרץ: ההסתה הביאה אותנו למשבר הגדול ביותר שהיה במדינת ישראל.

עמיר פרץ: שום תוכנית כלכלית לא תעמוד מול העובדה שההסתה היא המתכון לאסון למדינת ישראל, ושום גורם במדינה הזאת – גם אם יש לו המטרה הכי חשובה – לא בכל מקרה המטרה מקדשת את האמצעים.

עמיר פרץ: ואני מציע לכולם – לא משנה מה תהיה מטרת

עמיר פרץ: כם, ההסתה לא צריכה להיות חלק מהאמצעים שלכם.

עמיר פרץ: ואני אומר לשר פורז – גם הוא ודאי יגיד זאת – השר פורז יודע שיש לנו חילוקי דעות, הוא חושב אחרת, יש לו תפיסת עולם שונה, אבל בכל סיכום שהגענו אליו – עמדנו.

עמיר פרץ: הוא יגיד לך איזו עבודה קשה אנחנו עושים יחד כדי לקדם נושאים שאיש לא היה מצליח לפתור בלי עבודה משותפת, ואני בטוח שאמינותו מקובלת עליך.

עמיר פרץ: לכן, אין קשר בין הוויכוח הלגיטימי שצריך להתרחש בבית הזה על תפיסת העולם, על הדרך, לבין העובדה שהגיע הזמן שנשתמש בכלים שאינם מפרקים את מדינת ישראל כמדינת חוק.

עמיר פרץ: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו ישיב השר גדעון - -

קריאות: - - -

אלי בן-מנחם: השר פורז?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שניהם ישיבו.

גדעון עזרא: השר פורז.

אלי בן-מנחם: - - השר פורז, ואחרי השר פורז – השר גדעון עזרא.

גדעון עזרא: אני אשיב, ואחר כך השר פורז.

אלי בן-מנחם: זה מה שאמרתי.

אלי בן-מנחם: אתה הפכת.

אלי בן-מנחם: אין בעיה, תחליטו ביניכם.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שהממשלה תסתדר - - -

אופיר פינס-פז: מה קורה עם האי-אמון פה?

רוני בר-און: לא ייאמן.

רוני בר-און: למה מביאים את ועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון?

רוני בר-און: מה זה?

רוני בר-און: היה צריך לסיים את הצגת הדברים, אנחנו לא נסיים את זה בשלוש שעות.

אלי בן-מנחם: תקצרו בזמנים בוועדת הכנסת.

רוני בר-און: מה זה תקצרו?

רוני בר-און: אי-אפשר לקבוע עשר דקות לכל מציע – חמישה מציעים: 80 דקות.

גדעון עזרא: שישה.

רוני בר-און: חמישה הציעו עד עכשיו – 80 דקות - - -

אלי בן-מנחם: אני לא ישבתי מתחילת הדיון.

רוני בר-און: אין לי טענות אליך.

אלי בן-מנחם: בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: אני אוסיף לך חצי דקה, כי זה היה על חשבונך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, אני מבקש לשים לב שהכול על חשבוני עכשיו.

אלי בן-מנחם: אמרתי לך שאוסיף לך חצי דקה – עוד לא עברה חצי דקה.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, כבוד השר עזרא - -

גדעון עזרא: אני שומע אותך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - בראשית היה המסגד הגדול במכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר שהקדוש-ברוך-הוא ציווה על אדם לרדת מגן-עדן, מהשמים לארץ, לכדור-הארץ, נבנה מייד המסגד הגדול – בית-אלוהים במכה – ו-40 שנה לאחר מכן נבנה מסג'ד אל-אקצא, המסגד הגדול בירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ומאז שימשו המסגד הזה, והאתר הזה, והרחבה הזאת, להעלאת שם שמים – כל השנים, כל הזמן, מתקופות פה ושם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש כאלה שטוענים שהארכיאולוגיה מעידה, משנה או מאששת השערות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רק בשבוע שעבר מצאתי לנכון ללכת ולראות שם, אפילו באתר שיוחד למקום הזה, וגם המפיק עצמו, הדובר, אמר: זו ורסיה אחת – גרסה אחת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, אין בגרסה שום דבר, רק הנחות, מין דמיון כזה, איך ארכיאולוג מדמה לעצמו שהיו שם דברים והיו שם פתחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, כל מה שראיתי שם – ואני נמצא במקום הזה כמעט יום-יום, כשאני בירושלים – זה עמודים קיימים, של המסגדים עצמם, כפי שהם, כפי שהם היום, כפי שרואים אותם – בין במסגד שנקרא בלשון עממית "אורוות שלמה", ובין במסגד שאתם קוראים לו קדום, למעשה אלה אותם המסגדים, זו אותה רחבה ואותה שרשרת מסגדים שבגדול נקראת מסג'ד אל-אקצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וזהו נושא הדיון שלנו היום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה התחלתי בזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי במזכירות, כאשר הגשתי את ההצעה וכתבתי "מסג'ד אל-אקצא" ו"חארם-א-שריף", מצאו לנכון לשנות את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בהתחלה שינו באופן גורף אפילו, והתעלמו מכל השם ומכל המסגדים, אף שזו המציאות הקיימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שילך לשם עכשיו ימצא את המסגדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לאחר פנייה נוספת ודיון הגענו לנוסחה שבה גם שני השמות יוזכרו – אז המסגדים, רחבת המסגדים – והיושב-ראש, זכותו גם לפי התקנון להוסיף או לשנות, קבע את השם כפי שזה מופיע לפנינו עכשיו, ברחבת המסגדים ובהר-הבית, כפי שזה נקרא גם בלשון האנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה עכשיו להיכנס למחלוקת ההיסטורית – לא זה העניין שלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהמציאות – גם ההיסטוריה וגם העובדות בשטח – מדברת בעד עצמה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קיימים שם מסגדים, והיה הסדר כלשהו גם לאחר הכיבוש ב-1967 לגבי המקום הקדוש הזה – המקום הקדוש ביותר בארץ הזאת לדעת כולם, לכל הדתות לדעתי – איך לכבד את הקדושה של המקום, והיה סטטוס-קוו מסוים, בן עשרות שנים, וזה הלך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המוסלמים קיימו את מצוות התפילות שלהם בתוך המסגדים, ואנשים שהם לא מוסלמים הורשו להיכנס בשעות מסוימות ובתיאום עם שלטונות הווקף – בין כתיירים בין כמבקרים – אנשים שרצו לראות את המקום הזה נכנסו, בהסדר ובהבנה ובתיאום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מתי השתנו הדברים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רוצה לדבר על כך שהיו ניסיונות של רצח אנשים ושל פיצוץ של המסגדים – כל זה לא זה הנושא – אבל המצב הזה נמשך כהווייתו וכהסדר מוסכם עד 28 בספטמבר 2000.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ב-28 בספטמבר, באותו יום חמישי, עלה ראש האופוזיציה דאז, ראש הממשלה של היום, מר שרון, עם כל הלהוטים והמלהטטים אתו, רצה ממש לנגח את ברק ולתת לו דקירה גורלית בגב, וברק נהג בטיפשות, או לא בטיפשות – לא יודע, לא צריך לנתח את ברק – אבל ברק תמך בו והביא את אלפי החיילים והשוטרים להגן על מר שרון כדי לעלות לחלל את המקום הקדוש הזה – בכוח הזרוע, בכוח הנשק, בצלם של חיילים – ולהתחיל את האש, שמאז איננה נכבית, ולמחרת היא הפילה עשרות קורבנות באותה רחבת מסגדים בידי אנשי ביטחון ובירי חם, ובשבת שלאחר מכן בכל רחבי הארץ – בפרט במקומות הכבושים – וביום שאחרי כן, ביום ראשון, גם כן – 1 באוקטובר, היום הידוע – שבו נפלו אצל הערבים קורבנות גם בתוך מדינת ישראל: שבעה, נדמה לי, ביום הראשון, ועוד שלושה או ארבעה ביום השני, ועוד שניים לאחר שבוע – 13 הרוגי מאורעות ה-1 באוקטובר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל זה היה בתכנון מראש, ובידיעה מראש ובצפייה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין ילד שלא היה יכול לצפות את הדברים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואני, אגב, התרעתי על זה כמה פעמים, גם מהדוכן הזה וגם במכתבים למר שרון עצמו, לראש הממשלה, לברק: אל תניח לעניין הזה לקרות, כי זה יביא אש שאף אחד לא יוכל לעצור לאחר מכן, ולדאבוני זה מה שקרה לאחר מכן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אותה נורמליות – אותו סטטוס-קוו שהופר באותו יום, לא חזר מאז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היו פניות, ואנשי ווקף אמרו:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל עוד זו הדרך וזה היחס, והכוח והנשק הם שקובעים פה, אנחנו לא יכולים להרשות חזרה לשגרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ובצדק: אי-אפשר לחזור לשגרה בצל המאורעות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד אשר לפני שנה מצא השר לביטחון הפנים – אגב, באותו זמן ובשנים האלה, גם קצת לפני כן, לדעתי, מנעו מאנשי הווקף לתחזק את המסגדים הקדושים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה בניינים, בניינים קדומים, ישנים, 40 שנה לאחר רדת אדם מהשמים, אולי משעת בריאת העולם, והם חייבים בבנייה מחודשת, חייבים בתיקונים, חייבים בשיפוצים, חייבים באחזקה כמו כל בניין קדוש וקדום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וממשלת ישראל עמדה בשלה – שום דבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שום גרגיר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וגם הסיתו מי שהסיתו – ואני הייתי עד לזה – בוועדת החינוך של מר אורלב בשעתו, כל שבוע, כל שני וחמישי – גם זו הצתת אש מחודשת – ואוויר, ולא אוויר, והמוסלמים בונים שם, והם לא בונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נבנה שום דבר חדש, אגב, ומה שנקרא המסגדים - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, נותרו לך שלוש דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני.

אלי בן-מנחם: אני אוסיף לך את חצי הדקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסדר, אני אלך במסורת של חברי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אני אלך, בדיוק כפי שהם עשו.

אלי בן-מנחם: לא, אל תלך.

אלי בן-מנחם: אני אפסיק, כי פשוט - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: טוב, אדוני רוצה ממש להוציא אותי מהכלל – זה כבר יהיה עניין שלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הולך לפי מה - - -

אלי בן-מנחם: זה שוב על חשבונך.

אלי בן-מנחם: יש לנו יום ארוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבל על הזמן, לא נתווכח עכשיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאמין שאדוני לא ינהג אתי באופן יוצא דופן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מאמין שיש לו סיבה לעשות את זה.

אלי בן-מנחם: תראה, עברה דקה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, אפילו מה שהמסיתים והמעלילים אומרים – שבנו מסגד חדש – לא נבנה שום מסגד חדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שאתם קוראים "אורוות שלמה" – אל-מסג'ד אל-מרוואני, או אל-מוסאללה אל-מרוואני – בניין קדום וישן וקיים, כל מה שהיה זה שפתחו שם את הפתחים שאטמו לפני 300–400 שנים, מסיבות שלהם – הווקף אטם אותם – פתחו את הפתחים וניקו את הלכלוך, את האבק, מה שהיה בפנים, והנה לך המסגד, שכולו כאילו נבנה מחדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא נבנה שום דבר חדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה שם ריצוף של חלק, ומה שנעצר באמצע, אגב, מכער את המקום ודוקר את הלב, וכל אדם שמסתכל אומר:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה זה לא הושלם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה במקום להשאיר את זה בעפר ובלכלוך לא הרשו להשלים את הרחבה הזאת בריצוף, כפי שיאה למקום הזה ונאה למקום קדוש?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לממשלת ישראל יש דרכים ויש מחשבות, ואני יודע שגם המסיתים האלה מבעירים את האש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר הנגבי, השר לביטחון פנים, כפה בכוח הזרוע ובכוח שוטרים זה כשנה כניסת – הוא קורא לזה תיירים – אני יודע שנכנסים לשם יהודים מטורפים, אני לא מגזים, שמנסים בכל שבת ובכל חמישי ובכל הזדמנות להבעיר שם אש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם מנסים גם להתעמר בציבור המתפללים המוסלמי, והם אנשים שמחפשים רק פרובוקציות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא צריך להעיד יותר מראש השב"כ לשעבר, שאמר דברים מפורשים בעניין הזה.

אורי אריאל: למה אתה משקר?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שהם החברים שלך, חבר הכנסת אריאל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שאתה וכמוך הם אלה שמציתים את האש שם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא צריך להגן על אף אחד.

אורי אריאל: למה אתה צריך לשקר?

אורי אריאל: הרי בשבת לא עולים יהודים.

אורי אריאל: אתה גם משקר וגם קורא להם משוגעים.

אורי אריאל: אתה בעצמך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עולים, עולים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה יודע מה, אולי לא בשבת, אז ביום חמישי עולים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יכול להיות שבשבת לא עלו יהודים, אז ביום חמישי עלו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ביום שישי עלו?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה לא נקרא שקר.

אורי אריאל: לא עולים ביום שישי, למה אתה משקר?

אורי אריאל: אתה שקרן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורי אריאל, אולי הוא התכוון לשבת שלו, לא לשבת שלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה לא מתבייש, גם כאשר אני מדבר בתום לב ומוכן לקבל שאולי בשבת לא עלו, אתה קורא לזה שקר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין פה שום שקר, המציאות מדברת, הטירוף של החברים שלך מדבר, הקיצוניות, האש שבעיניים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אגב, ראיתי את זה במו-עיני שם, ראיתי אנשים כמוך, בדיוק חברים שלך, אותה צורה, אותם אנשים, עם אש בעיניים מנסים לעורר פרובוקציות ומנסים לעורר אש במקום הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הסטטוס-קוו הזה, אשר הופר, כבוד השר, ומה שממשלת ישראל מנסה לקבוע עכשיו, גם ביקורים וגם עליות וגם מתפללים לפעמים – המשטרה לפעמים מונעת ולפעמים לא מונעת, מתפללים שם גם בחצר הזאת ומנסים לעשות את זה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, הוספתי לך שתי דקות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפרת הסטטוס-קוו הזאת, כפי שהתרענו לפני 28 בספטמבר, יכולה להצית שוב אש, או לעורר שם דברים שאף אחד לא יכול לדעת לאן יגיעו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הסדר בן מאות שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנשי הווקף כיבדו את המקום וכיבדו את קדושת המקום, וכל עוד היה מדובר בדברים מתואמים ובדברים בתחום הסבירות הם אפשרו למבקרים לעלות לשם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם לא אטמו את המקום, אפילו מבחינה היסטורית, הם לא מנעו בכלל עלייה של אנשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל הדבר חייב להיות מתואם אתם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עכשיו שמו שם שוטרים, גם בצורה מוגנת, שמו שם שוטרים 24 שעות ביממה בתוך רחבת המסגדים, מה שלא היה קיים אף פעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: טוענים שזה בא להגן כביכול על העבודות ועל התיקונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני, מי שרוצה להגן על העבודות, מגן עליהן מפני אנשים שינסו לעלות על הפיגומים האלה או להיכנס לתוך מתחם המסגדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא בתוך המסגדים הוא יגן עליהם, אלא ימנע את זה מבחוץ, כפי שעשו את זה בעבר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה צריך להושיב בתוך המסגדים, בתוך הרחבה, 24 שעות ביממה, שוטרים שמפגינים נוכחות, מפגינים עוינות ומפגינים שינוי הסטטוס-קוו והמצב במקום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שוב מתריע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השינוי הזה, אי-כיבוד הסטטוס-קוו, הניסיון לכפות בכוח עובדות בשטח, לא יצלח.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא גם לא יאריך ימים, אבל הוא בוודאי יביא פירות באושים, יביא עלינו אסון נוסף, כפי שמר שרון הביא בשעתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מזהיר שלא צריך להמשיך בדרך הזאת, זה לא ישרת אף אחד, זה לא ישרת את קדושת המקום, זה בוודאי לא ישרת ציבור מאמינים כלשהו, אם מוסלמים ואם אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המקום הקדוש הזה חייב להישמר מכל משמר, ומה שהונצח שם במאות שנים, עם סטטוס-קוו מוסכם ומתואם ומסודר, חייב להימשך, ואוי ואבוי למי שישחק בזה וינסה לקבוע עובדות בשטח, כי בוודאי במקום הזה זה לא ילך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

אלי בן-מנחם: ישיב על חלק מהצעות האי-אמון השר גדעון עזרא, בבקשה.

אורי אריאל: הם יכולים לבקש מראזי ג'באלי שישמור שם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה והמתנחלים – אל תציתו אש והכול יהיה בסדר.

גדעון עזרא: אתה יחד אתו באופוזיציה, מה אתם מפריעים?

גדעון עזרא: חבר הכנסת דהאמשה, הוא חברך לאופוזיציה.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה אני אענה לחבר הכנסת דהאמשה על הצעת האי-אמון שלו, ולאחר מכן על הצעתו של חבר הכנסת יוסי שריד.

גדעון עזרא: אם לא הייתי שם, הייתי אולי מאמין לדברים שלך.

גדעון עזרא: מאחר שאני הייתי עם ראש הממשלה בהר-הבית ב-28 בספטמבר - לא נעשה שום חילול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה היית ואני הייתי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נעשה חילול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דם ירד שם.

גדעון עזרא: מי שחילל זה אתה, חבר הכנסת דהאמשה, ועוד כמה אנשים - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ירד שם דם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא ירדתם מהמדרגות עד שנפצעו אנשים.

גדעון עזרא: - - אתה ועוד כמה אנשים אשמים במה שקרה.

גדעון עזרא: במקום לשבת עכשיו בשקט - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה נקרא לשקר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ירד דם.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, אתה דיברת, אף אחד לא הפריע לך.

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך להקשיב לשר.

אלי בן-מנחם: אתה מדבר יותר ממנו עכשיו.

אלי בן-מנחם: תאפשר לשר להשיב.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד שמיקי לוי, שהוא שוטר גדול, הגיע, לא יצאתם.

אורי אריאל: דהאמשה, תקרא לכל חברי הכנסת.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אורי אריאל.

גדעון עזרא: ראש הממשלה עלה להר-הבית, לא נכנס למסגד אל-אקצא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא רצה להיכנס, לא נתנו לו להיכנס.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גדעון עזרא: הוא לא התכוון להיכנס.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא גם לא יכול היה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, אני מדבר אליך.

אלי בן-מנחם: אולי תצא לשתות כוס מים?

גדעון עזרא: אתה בראש המסיתים על הר-הבית, עם מעט מאוד אנשים, בעיקר חברים שלך, חברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה ראש הפורעים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתם הפורעים ואתם המסיתים.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת דהאמשה, אני מבקש שתפסיק להפריע.

אלי בן-מנחם: אני מבקש ממך בפעם הרביעית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלא ישקר, אני לא אפריע.

אלי בן-מנחם: כשאתה דיברת 13 דקות, הוא לא הפריע לך.

גדעון עזרא: הר-הבית קדוש למוסלמים, לא פחות קדוש ליהודים, ואנחנו צריכים לחיות אלה בצד אלה במדינה הזאת, בדילמות ובבעיות בלתי רגילות.

גדעון עזרא: אתה כחבר כנסת בישראל, הראשון שצריך למצוא דרך להסכמות ולהליכה של זה לקראת זה.

גדעון עזרא: אתה בא לכאן ומספר לציבור שמדינת ישראל לא נתנה למוסלמים לתחזק את הר-הבית.

גדעון עזרא: על איזו תחזוקה אתה מדבר?

גדעון עזרא: בנו שם בניגוד לחוק את "אורוות שלמה", עשו שם שיפוצים בלי לקבל רשות של אף אחד, ואז למדינת ישראל לא היתה ברירה והיא אמרה: אנחנו נבדוק שייעשו רק העבודות ההכרחיות, עד אשר האנשים על הר-הבית, הווקף - אבל מי שהסית אותם היה ראאד סלאח, שלשמחתי היום הוא בכלא, והוא עשה את מה שעשה בהר-הבית.

גדעון עזרא: היו שם ערמות עפר שהוצאו מתוך "אורוות שלמה", היו שם ערמות עפר בעלות ערך ארכיאולוגי ממדרגה ראשונה.

גדעון עזרא: במקום לקרוא לארכיאולוגים ולהראות להם את החומרים, בחשכה לקחו את כל הערמות הללו וזרקו אותן למזבלה במקום כלשהו, במקום לתת לאנשי המדע לחקור ולבדוק את העניין.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יודעים שנזרק למזבלה, נכון.

גדעון עזרא: ישראל לא הפסיקה את הביקורים על הר-הבית, ולישראל יש עניין רב שהביקורים ייערכו בהר-הבית, וייערכו בהר-הבית על-פי חוק ועל-פי דין ועל-פי ההסכמים.

גדעון עזרא: למרות ההסכמות שהיו בהתחלה עם הווקף, בסופו של דבר פתחנו את ההר לביקורים חד-צדדיים, ואני מקווה שהביקורים האלה יימשכו ולא תיערכנה שם תפילות ולא יהיו דברים אחרים.

גדעון עזרא: מה לעשות, בנו שם שני פיגומים לטובת הר-הבית, פיגום בצד המזרחי ופיגום בצד הדרומי.

גדעון עזרא: מאחר שמדינת ישראל לא רוצה ששום גורם יוכל לחדור להר-הבית בלי אישור ובלי רשות ובחסות החשכה - ניסיונות שהיו בעבר - הציבו במקום הזה יותר שוטרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על הפיגומים שיציבו.

גדעון עזרא: אתה הראשון שצריך לברך על כך שאנחנו רוצים שיהיה שלטון וסדר בהר-הבית.

גדעון עזרא: אני לא יודע מה המטרה של העלאת הנושא של האי-אמון היום, אבל אתה בנושא הזה לא משרת את המטרה המשותפת של כולנו.

גדעון עזרא: אני מדבר על שקט בירושלים, שקט במדינה הזאת, שנשוב לחיות בשלום.

גדעון עזרא: תשאל את הסוחרים בעיר העתיקה מה הם חושבים עליך, תשמע מהם סיפורים שלמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם מה חושבים עליך.

גדעון עזרא: אני מציע לכולנו שנהיה שפויים ונעשה לטובת השקט והשלווה.

גדעון עזרא: אני מבקש לענות לחבר הכנסת יוסי שריד, שהאשים את הממשלה בתרבות השקר, בריח רע, בחוסר אמינות.

גדעון עזרא: אם היה יכול, היה מציע אי-אמון בממשלה כל יום.

גדעון עזרא: חבר הכנסת שריד, מדינת ישראל נמצאת זה ארבע שנים במלחמה, ומי שנושא בעול המלחמה הזאת הוא בראש ובראשונה הממשלה, על כל שלוחותיה.

גדעון עזרא: מה לעשות, הממשלה הזאת לקחה על עצמה משימות שאתה כשהיית בממשלה לא לקחת אותן עליך ולא הגעת לשום הישג בדברים החשובים ביותר למדינת ישראל.

גדעון עזרא: בתקופה הזאת מדינת ישראל נלחמת באויבים מרים ובעייתיים, בטרור.

גדעון עזרא: במלחמה הזאת הממשלה הזאת רשמה, לדעתי, הישגים שאף מדינה שנלחמה בטרור לא השיגה.

גדעון עזרא: אבל זה לא מעניין אותך, פשוט לא מעניין אותך; הממשלה הזאת החליטה ללכת על פרויקט של בניית גדר, פרויקט שעולה מיליארדים והוא בא על חשבון משהו, אבל זה פשוט לא מעניין אותך; הממשלה הזאת צריכה לתת מענה ליישובים שסופגים הפגזות כאלה ואחרות, כמו בעיירה שדרות, דברים שאתה לא מביא אותם בחשבון, וזה פשוט לא מעניין אותך; הממשלה הזאת עוסקת עכשיו בהתנתקות מחבל-עזה, פרויקט לא קטן, וזה פשוט לא מעניין אותך.

גדעון עזרא: על מה אתה מדבר?

גדעון עזרא: אתה מדבר על היוזמה של ראש הממשלה בנושא לוד.

גדעון עזרא: הייתי עד לניסיונות של ראש הממשלה עם חבר הכנסת מקסים לוי, זיכרונו לברכה, להעמיד את העיר הזאת על הרגליים.

גדעון עזרא: הניסיונות של ראש הממשלה היו כנים ואמיתיים.

יוסי שריד: - - - חלק מהניסיון לאפל - - -

גדעון עזרא: בדרך, לצערנו, חבר הכנסת מקסים לוי נפטר, זיכרונו לברכה, וראש הממשלה המשיך בניסיונות לטפל בלוד.

גדעון עזרא: נכון להיום אני יכול להגיד לך שנושא אחד מטופל בלוד - המשרד לביטחון פנים מטפל בלוד כפי שהיא לא טופלה מעולם.

יעקב מרגי: בגלל זה היא נראית ככה.

גדעון עזרא: אני יכול להגיד לך גם דבר שני.

גדעון עזרא: לולא נטפלו לראש הממשלה – וכאן אני אומר את הערכתי, ראש הממשלה לא אמר לי את הדברים – לולא הדביקו לראש הממשלה סיפורים כאלה ואחרים כאילו יש לו עניין בהתפתחותה של לוד, הוא היה מטפל בלוד עד עצם היום הזה.

גדעון עזרא: אבל התחילו הסיפורים המרושעים והלא-נכונים, ואז לדעתי ראש הממשלה בשלב הזה נותק בצורה כזאת או אחרת מלוד.

גדעון עזרא: דיברת על ועדת-דברת.

גדעון עזרא: אני חושב שזאת עבודה ברוכה שיזמה שרת החינוך.

גדעון עזרא: ממשלת ישראל קיבלה את המלצותיה, ממשלת ישראל רוצה להגשים אותן, והיא תגשים אותן כמידת יכולתה.

גדעון עזרא: אבל הכסף לא מצוי ברשותנו.

גדעון עזרא: שר הפנים ידבר עוד מעט על הסיפור של הרשויות המקומיות, דבר שחוזר על עצמו, ועל המועצות הדתיות, שאני אמור לדבר עליהן.

גדעון עזרא: זה לא דבר שהתחיל בממשלה הזאת.

גדעון עזרא: החובות האלה לא התחילו לא אתמול ולא שלשום.

גדעון עזרא: אנחנו חשפנו את האמת ואמרנו: לא עוד.

גדעון עזרא: לא יהיו עוד שערורייה וניצול כספי המדינה בצורה לא צודקת ולא נכונה.

יעקב מרגי: מה אשמים העובדים?

יוסי שריד: בשנה הבאה ילמדו שש שעות פחות.

יוסי שריד: לא הבנתי את התשובה שלך.

גדעון עזרא: ידידי, במידה שנצטרך לקצץ בתקציבים לטובת ההתנתקות, לטובת הגדר, לטובת התשתיות, לטובת עם ישראל - - -

יוסי שריד: למה התחייבו לבצע את ועדת-דברת?

גדעון עזרא: ועדת-דברת תתבצע.

גדעון עזרא: מה שקורה בכל השטחים - יש תוכניות כאלה ואחרות שבגלל קשיים תקציביים יעוכבו בצורה כזאת או אחרת.

גדעון עזרא: הנושא של החינוך הוא נושא ראשון במעלה, אבל לפני החינוך נמצא הנושא של החיים, ואנחנו נמצאים עכשיו בהרבה מקומות במאבק על החיים.

גדעון עזרא: יכולים להטיח בממשלה מה שרוצים, בפני הממשלה עומדות משימות רציניות וגדולות, ואני מקווה מאוד שתהיה לה תמיכה בכל פינות הבית.

גדעון עזרא: אני דוחה מכול וכול את הצעות האי-אמון.

גדעון עזרא: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר גדעון עזרא.

אלי בן-מנחם: שר הפנים, חבר הכנסת אברהם פורז, בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מוזמן שבוע אחר שבוע לענות, בשם הממשלה, על הצעות האי-אמון המוגשות בנושא המשבר ברשויות המקומיות.

אברהם פורז: אכן, יש משבר.

אברהם פורז: כפי שהשר גדעון עזרא ציין בצדק, המשבר הזה הוא תולדה של בעיות קשות מן העבר, שאנחנו מנסים היום לרפא, ובדרך לא פשוטה, בדרך כואבת מאוד.

אברהם פורז: הממשלה החליטה, וזה מקובל עלי לחלוטין, שאנחנו מוכנים לעזור למי שמוכן לעזור לעצמו.

אברהם פורז: אנחנו עוזרים לרשות מקומית במצוקה אך ורק אם היא מגישה תוכנית הבראה ואנו מאשרים אותה.

אופיר פינס-פז: ומי שלא מסוגל לעזור לעצמו?

אברהם פורז: מטרתה של תוכנית ההבראה לגרום לכך שבסופו של התהליך הרשות תהיה מאוזנת, שהרי אם הרשות איננה מאוזנת לא עשינו שום דבר, והמשבר יחזור פעם אחר פעם.

אברהם פורז: אפשר כמובן לומר, שאם חסר כסף לרשויות המקומיות, שהמדינה תשלם.

אברהם פורז: כל סכום שהממשלה משלמת לרשויות המקומיות בא על חשבון משהו אחר.

אברהם פורז: זה על חשבון חינוך, על חשבון רווחה, על חשבון תשתיות, על חשבון ביטחון, על חשבון דברים חיוניים אחרים.

אברהם פורז: אנחנו רוצים לוודא שהרשויות המקומיות באמת יעילות, באמת גובות את הארנונה מהתושבים, באמת גובות את תשלומי המים מהתושבים ובאמת חוסכות ומתייעלות.

אברהם פורז: חלק מהרשויות צריכות לנקוט צעדי הבראה מאוד קשים.

אברהם פורז: אחד המציעים פה היה חבר הכנסת עמיר פרץ, והוא דיבר בין היתר על עיריית לוד.

אברהם פורז: בימים אלה נחתמה בלוד תוכנית הבראה מאוד כואבת, שכוללת פיטורי הרבה מאוד עובדים, על דעת ההסתדרות.

אברהם פורז: אני רוצה לומר, שבדרך כלל אין לי הרבה דברים טובים לומר על פעולותיו של חבר הכנסת פרץ כיושב-ראש ההסתדרות, אך הפעם אני רוצה לשבח אותו על כך שנתן יד לתוכנית הבראה בעיר הבעייתית הזאת.

אורי אריאל: מתי יעבור הכסף?

אברהם פורז: ברגע שתוכנית הבראה נחתמת, מתחילים תשלומים ומתחילים אשראים והדבר הזה מתחיל לזרום.

אברהם פורז: אבל לעיריות או רשויות מקומיות שלא חותמות על תוכנית הבראה, אנחנו לא מעבירים.

אברהם פורז: חלק מהבעיות הוא משום שראש רשות פוחד שכאשר הוא יחתום על תוכנית הבראה ולא יעמוד בה, הוא עלול להיות מודח על-ידי ועדה קרואה; או כאשר יש לו מועצת רשות לעומתית, דהיינו מועצה שבה אין לו רוב, ואז בגלל העדר הרוב הוא לא מסוגל לאשר את תוכניות ההבראה.

יוסי שריד: יש רשויות מקומיות מכובדות לא פחות ממשרד הפנים או ממשרד אחר, והן כורעות תחת הנטל.

אברהם פורז: מי למשל?

אברהם פורז: יש לנו 17 רשויות בלבד, מתוך 250, שאינן נעזרות בכספי המדינה, מה שנקרא "נטולות מענק".

אברהם פורז: למשל, עיריית תל-אביב, עיריית חיפה.

אברהם פורז: עיריות כאלה אתה לא שומע.

אברהם פורז: עיריית תל-אביב, זאת העיר שאתה גר בה, וגם אני, משלמת משכורות בזמן, מבצעת עבודות פיתוח בזמן, משום שיש לה הכנסות עצמיות גדולות, גם מארנונת מגורים, אבל בעיקר מארנונת עסקים בהיקף גדול.

אברהם פורז: יש רשויות שלפי כל הדיווחים ולפי כל הבדיקות – וזה הרוב הגדול – אינן יכולות לחיות בלי כספי מדינה, והן נעזרות במשרדנו.

אברהם פורז: אבל אנחנו לא עוזרים אלא למי שעוזר לעצמו, ואנחנו לא נותנים כסף לריק.

אברהם פורז: אנחנו אישרנו עד עכשיו תוכניות הבראה ל-88 רשויות.

אברהם פורז: רק 36 מהן חתמו על התוכנית ומתקדמות במסלול הנדרש.

אברהם פורז: בכל הרשויות שחתמו על תוכניות ההבראה טופלה בעיית המשכורות והוזרמו כספים, או יוזרמו, למעט רשות אחת בשם סאג'ור, שמשום מה סירבה לפתוח תוכנית הבראה, וכל עוד היא מסרבת, תהיה בעיה.

אברהם פורז: רק שש רשויות, ובהן לוד, ביקשו עד עכשיו לפתוח להן חשבון מיוחד בהתאם לחוק, ומוזרמים להן כספים על חשבון מענק שוטף וכן תקבולים שוטפים אחרים.

אברהם פורז: אלה רשויות שחתמו על החשבון המיוחד שפתחנו בעקבות החקיקה של הכנסת.

אברהם פורז: נכון שפה יש לנו בעיה עם המערכת הבנקאית.

אברהם פורז: אני חושב שהבנקים בעניין הזה הגזימו לגמרי.

אברהם פורז: הם ראו בחקיקה שאנחנו העברנו בעניין הזה בכנסת אקט מופרז, מוגזם, והתגובה שלהם מופרזת.

אברהם פורז: אין לנו כוונה לשלול מהבנקים את הזכויות שיש להם, הממוניות והרכושיות, אלא שנוצר מצב שבגלל העיקולים, לא רק של הבנקים, גם של אחרים, לא היתה לנו שום אפשרות לשלם משכורות.

אברהם פורז: בחלק גדול מהרשויות שולמו מקדמות בשיעורים שבין 40% ל-80%, ועובדים בשכר נמוך קיבלו 100%.

אברהם פורז: רשויות נמנעות מפתיחת חשבונות בנק מוגנים, למרות אפשרות שניתנת להן, מחשש של ראשי הרשויות, שאם לא יפעלו כאמור, ולא יעמדו בהתחייבויותיהם, יפעל משרד הפנים לסיום כהונתם בהתאם לחוק והתקנות.

אברהם פורז: אני רוצה להסביר, שבימים אלה שלחנו הודעות לרשויות המקומיות, באמצעות הממונים על המחוז, באותן רשויות שמועצת הרשות לא אישרה תקציב – אגב, זה לא שייך להבראה או לא הבראה, אלא אם בכלל אין תקציב – והסברנו את הסמכות שניתנה לשר הפנים לפזר את מועצת הרשות המקומית.

אברהם פורז: ואכן יש בכוונתי - אני אומר זאת בצורה הגלויה ביותר, שבאותם מקרים שאנחנו במשרד ניווכח שראש הרשות המקומית רוצה לבצע תוכנית הבראה מקומית, ומועצת הרשות המקומית, מטעמים בלתי ענייניים, מונעת זאת ממנו, אנחנו נשקול את האפשרות לפזר את מועצת הרשות המקומית.

אלי אפללו: מה קורה עם הסגנים?

אברהם פורז: הסגנים הם חלק ממועצת הרשות.

אלי אפללו: למה הם צריכים לשלם את המחיר?

אברהם פורז: בכנסת לפעמים קורה שלממשלה אין רוב, כמעט אין רוב, וראש הממשלה והממשלה מזיעים.

אברהם פורז: הנה, היום אנחנו מזיעים כדי שיהיה לנו רוב לקראת ההצבעה שתהיה בעוד כשעתיים.

אברהם פורז: אבל אנחנו בקואליציה עושים כל מאמץ כדי שלא ניפול בהצבעות.

אברהם פורז: אותו נטל מוטל על ראש רשות מקומית שבמובן מסוים הוא ראש הממשלה של הרשות המקומית – לדאוג שתהיה לו קואליציה ויהיה לו רוב והוא יוכל לנהל את העיר על בסיס הרוב.

אלי אפללו: אבל אולי יש לו אינטרס להוריד בכוונה את מועצת העיר כדי שלא תהיה לו אופוזיציה ולא תהיה ביקורת?

אלי אפללו: נוח לו לעשות זאת והוא בכוונה עושה זאת.

אברהם פורז: חבר הכנסת אפללו, אנחנו לא עובדים בטייס אוטומטי.

אברהם פורז: בכל רשות מקומית נשקול את הדברים לגופם.

אברהם פורז: אם יתברר שראש הרשות מטעמים ציניים עושה את מה שאתה מתאר, רק כדי להיפטר ממועצת הרשות, לא ניתן לו.

אברהם פורז: אבל באותם מקרים שנשת

אברהם פורז: כנע שמועצת הרשות היא המכשול – ואני אומר לך, מגיעים אלי ראשי רשויות ואומרים לי: תראה, יש לי קואליציה, רק מה?

אברהם פורז: חסר לי אחד כדי להשיג רוב, והאחד הזה קשה לי להשיג אותו, כי יש לי שבע סיעות שכל אחת בת חבר אחד.

אברהם פורז: כל אחד מהשבעה אומר: אני מוכן לבוא לקואליציה, רק תן לי סגן בשכר, ואני יכול לתת לאחד או לא יכול לתת אף לא לאחד כי כבר נתתי.

אברהם פורז: אני אומר לו: במקרה כזה, אם יתברר שהדרישה היא בגלל הדבר הזה, לתת סגן בשכר או לתת דבר אחר, וראש הרשות יש לו כוונות טובות, לא תהיה לנו ברירה אלא לפזר את מועצת הרשות.

אברהם פורז: הנחינו את הממונים על המחוזות לשלוח התראות, כדי שהנבחרים ידעו שהדבר הזה עלול לקרות, שהדבר הזה אפשרי.

אברהם פורז: רבותי, אני מודה בדבר אחד, שמענקי האיזון שקוצצו, קוצצו באופן חריף מדי.

אברהם פורז: הקיצוץ החריף הזה נעשה על-ידי הממשלה בתקופה שבה היינו במשבר מאוד חמור והיתה סכנה של קריסה כלכלית, ובמסגרת קיצוצים כואבים מאוד בתחומים רבים קוצצו גם המענקים לרשויות המקומיות.

אברהם פורז: חשבתי שכאשר מקצצים בקצבאות ומקצצים בתשלומי רווחה ומקצצים בבריאות ובחינוך, יש מקום גם שהשלטון המקומי, עם כל אהבתי ואהדתי, יתרום ויהיה חלק מהמאמץ.

אברהם פורז: לשמחתנו, בחצי השנה האחרונה, אולי אפילו קצת יותר מזה, יש התאוששות בכלכלה.

אברהם פורז: ההתאוששות נובעת, לדעתי, גם מהעובדה שרמת הביטחון עלתה.

אברהם פורז: בכל זאת, עם כל הבעיות והפיגועים שיש מדי פעם בפעם, כשאנחנו מסתכלים על הטבלאות אנחנו רואים שרמת הטרור שמתבצע ירדה - לא הכוונות, כי לפי דיווחים שאנחנו מקבלים מראשי מערכת הביטחון, הרצון לבצע טרור עדיין נמשך, אבל היכולת כנראה קטנה בהרבה ויש הרבה פחות.

אברהם פורז: גם מסיבות אחרות יש התאוששות בכלכלת ישראל, יש גידול בהכנסות המדינה ממסים, ולכן במידה מסוימת אנחנו יכולים היום להיות קצת יותר נדיבים.

אברהם פורז: נפגשתי היום, רבותי חברי הכנסת, עם ראשי השלטון המקומי.

אברהם פורז: אתמול נפגשתי עם ועד ראשי הרשויות הערביות.

אברהם פורז: אני נפגש אתם מפעם לפעם, ואני יודע שמושמעות טענות כלפי שאני לא נפגש אתם מספיק.

אברהם פורז: אני מודה בזה שאני לא נפגש אתם מספיק, כפי שהם היו רוצים, אבל זה לא נעשה בגלל רצון רע, אלא בגלל מצוקה של זמן.

אברהם פורז: בכל מקרה, אתמול נפגשתי עם ועד ראשי הרשויות הערביות, היום עם מרכז השלטון המקומי.

אברהם פורז: הדרישות שהם העלו - רק שתדעו, הם מבקשים שבתקציב משרד הפנים בשנה הבאה ייתוסף סכום של 3.75 מיליארדי שקלים, לתקציב החינוך שמופנה לרשויות המקומיות ייתוסף סכום של 1.93 מיליארד שקלים, לסכומי הרווחה – 460 מיליון, ולתקציבים שונים של תחבורה, שיכון, תעשייה ומסחר – עוד 150 מיליון.

אברהם פורז: בסך הכול הם תבעו 6.29 מיליארדי שקלים.

אברהם פורז: אמרתי להם, שעם כל הרצון הטוב, נדמה לי שאלה דרישות מוגזמות.

אברהם פורז: גם הם הבינו.

אברהם פורז: הם אמרו שאלה דרישות פתיחה.

אברהם פורז: אבל אני בהחלט מתכוון במסגרת הטיפול לנסות להגדיל את מענק האיזון.

אברהם פורז: יש לנו רשויות שמענקי האיזון והקיצוץ גרמו להם לצרות צרורות.

אברהם פורז: אני יודע, רבותי חברי הכנסת, שיש לפעמים גם עיוותים בחלוקה בין הרשויות.

אברהם פורז: מביאים את הדוגמאות – הנה פה רשות מקומית עם מעט מאוד תושבים, יש לה מפעלים גדולים, יש לה הכנסות אדירות מארנונה, מחלקים את ההכנסות לתושב ומגיעים לסכום עצום, ולידה רשויות אחרות, הרבה יותר עניות, שההכנסות הן מאוד קטנות.

אברהם פורז: יש פה בעיה רצינית מאוד.

אברהם פורז: כרגע אין לי אפשרות לפי החוק לכפות על רשות מקומית להתחלק בהכנסותיה מארנונה עם מישהו אחר, אלא אם כן יש הסכמה.

יוסי שריד: תביאו חוק.

אברהם פורז: אנחנו שוקלים את האפשרות הזאת.

אברהם פורז: הדרך היחידה כרגע היא פשוט להעביר את הטריטוריה.

אברהם פורז: אני יכול, לאחר שיש ועדת גבולות ושימוע, לקחת אזור מסוים ולהעביר אותו מרשות אחת לרשות שנייה.

אברהם פורז: אבל גם פה יש מידה לא קטנה של אי-צדק: הרי רשות מקומית שפיתחה ושקדה על פיתוחו של אזור, ועשתה מאמץ שיהיו לו הכנסות מארנונה שלא למגורים, ופתאום אחרי שהצליחה במיזם הזה באים ולוקחים לה אותו.

אברהם פורז: יש פה בעיה, ואני לא בטוח שזה יכול לעמוד בכל מבחן.

יוסי שריד: למשל "מפעלי ים-המלח"?

יוסי שריד: ים-המלח היה שם מאז ומעולם.

אברהם פורז: חבר הכנסת שריד, אני מציע לך להיפגש גם עם אנשי המועצה האזורית תמר ותשמע את הגרסה השנייה.

יוסי שריד: נפגשתי אתם הרבה פעמים וכתוצאה מהמפגש הגשתי הצעת חוק כדי לחלק.

אברהם פורז: היושב-ראש מבקש ממני לסיים.

אברהם פורז: אני פועל בעניין הזה כדי לנסות לעשות קצת יותר צדק.

אברהם פורז: מינינו ועדה בראשותו של יעקב גדיש, והיא אמורה להמליץ בפנינו על עניין החלוקה.

יוסי שריד: כמה אנשים אינם מקבלים היום שכר?

אברהם פורז: גם אלה שאומרים שלא קיבלו שכר שנה, אין אף לא אחד מהם שלא קיבל כלום כל השנה.

אברהם פורז: הם מתכוונים שהם לא קיבלו חודשים רבים את מלוא שכרם, וזה נכון.

אברהם פורז: רובם הגדול, אין כמעט אחד בישראל ששנה שלמה לא קיבל כלום.

אברהם פורז: רובם קיבלו במשך התקופה הזאת מקדמות, והמקדמות נעות מיישוב ליישוב.

אברהם פורז: אני רוצה לומר דבר נוסף:

אברהם פורז: אני חושב שחובתנו כממשלה להבהיר שהשלטון המקומי הוא שלטון נבחר ולשמור על כך.

אברהם פורז: האחריות היא של הנבחרים, האחריות היא של התושבים.

אברהם פורז: זו איננה אחריות של המדינה.

אברהם פורז: אנחנו לקראת פתרונות בתחום השלטון המקומי, אבל מדובר בתהליך ארוך וממושך.

אברהם פורז: אי-אפשר להבריא בעיות כל כך קשות בפרק זמן כל כך קצר.

אברהם פורז: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה לשר הפנים.

מיכאל נודלמן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון), התשס"ד-2004; הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: א.

ירדנה מלר-הורוביץ: המשבר המתמשך ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות; ב.

ירדנה מלר-הורוביץ: המשבר המתמשך ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות והפגיעה בשירותים המוניציפליים והדתיים; ג.

ירדנה מלר-הורוביץ: האמינות של ראש הממשלה וממשלתו בתחומי המדיניות השונים; ד.

ירדנה מלר-הורוביץ: מצוקת הרשויות המקומיות; ה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות והמועצות הדתיות והתרחבות העוני בישראל; ו.

ירדנה מלר-הורוביץ: מדיניותה המובילה לשינוי הסטטוס-קוו ברחבת המסגדים בהר-הבית

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אנחנו מתחילים דיון משולב בהצעות האי-אמון.

מיכאל נודלמן: הדובר הראשון הוא חבר הכנסת דני יתום.

מיכאל נודלמן: בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברי הכנסת יחיאל חזן ואחריו רשף חן.

דני יתום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הדוברים שלפני כבר הציגו את כל תחלואיה של הממשלה הזאת.

דני יתום: זו ממשלה כושלת, ממשלה שלא ראוי לתת בה אמון - -

רוני בר-און: אתה רוצה להצטרף אליה.

דני יתום: - - ממשלה שלא ראוי להצטרף אליה כמו שהיא, למרות קריאות הביניים של הצד השמאלי שלי, שהוא כנראה הצד הימני של הבית הזה.

דני יתום: המדינה, רבותי חברי הכנסת, מתנהלת ללא הנהגה, וגם אני, חבר הכנסת אפללו, הייתי צוחק אם המצב היה מצחיק, אבל המצב עצוב.

אלי אפללו: מצחיק אותי שאתה אומר שאתה לא רוצה להצטרף.

דני יתום: חבל שאתה לא מצליח להבין שהמצב הוא כזה עצוב, וחבל שאתה נמנה עם קואליציה של ממשלה אטומה, שאין בה שמץ לחלוחית של אנושיות.

דני יתום: ודאי שאנשים כמוך, שבאים מהפריפריה, לא יכולים להגן על מדיניות כל כך רעה, כל כך רשעה, כל כך מתנכלת לשכבות החלשות של האוכלוסייה.

דני יתום: יש הבדל ענק בין מה שאתם טוענים, כאשר רוממות טובת הציבור בגרונכם, לבין מה שקורה בשטח, לצערי הרב.

דני יתום: גם אתם ודאי אינכם יכולים להתעלם מהמראות הנוראיים שניבטים אל כולנו כשאנחנו באים לבקר בלוד, באופקים ובמקומות אחרים; אני מקווה שגם אתם מבקרים שם.

דני יתום: ודאי שאיננו יכולים להתעלם מהמראות הנוראיים שניבטים אלינו ממסכי הטלוויזיה: משפחות שלמות שאינן מסוגלות לסיים את החודש, משפחות שבעבר התפרנסו פרנסת כבוד, והנה, ראש המשפחה, בין גבר ובין אשה, אינו מסוגל עוד לכלכל את בני ביתו.

דני יתום: המשבר ברשויות המקומיות – לא יכול להיות שבבית הזה יושב מישהו שלבו הוא לב אבן, קשה עד כדי כך שהמשבר הזה לא נוגע בו.

דני יתום: ובכל זאת, המשבר הזה נמשך, לא בגלל אוזלת ידם של ראשי הרשויות המקומיות, כאילו הם עצמם אחראים לגורלם.

דני יתום: ומה עם השלטון המרכזי?

דני יתום: והיכן הממשלה?

דני יתום: ומדוע אין הממשלה יוצאת מגדרה כדי לפתור את המשבר הזה?

דני יתום: לא די בכל מיני הצעות שלכאורה אמורות לפתור ולמעשה אינן פותרות את המשבר ברשויות המקומיות.

דני יתום: הרי אם רשות מקומית אחת היתה רשות שסרחה, היה אפשר לומר שמדובר ברשות מקומית אחת, בשתיים, או בשלוש שיש בהן אנשים לא קומפטנטים, שלא יודעים לנהל את הרשויות.

דני יתום: כאשר מדובר במגוון כל כך רחב של רשויות מקומיות, כאשר הנגע הזה פושה ברשויות המקומיות הקטנות וברשויות המקומיות הגדולות, אי-אפשר לומר, ולא נכון לצאת ידי חובה ולהגיד, שהממשל המרכזי לא צריך לנקוט צעדים, או צריך לנקוט צעדים אבל לא כאלה שיפתרו מייד את המצב ויכבו את התבערה.

דני יתום: אין מי שמוטרד היום בממשלה מזעקתם הכואבת של החלשים.

דני יתום: איך אני יודע?

דני יתום: כי לו באמת היו בממשלה ובקואליציה חברות וחברים שהזעקה הנוראה שיוצאת מגרונותיהם הניחרים של מי שכבר אינם מסוגלים להחזיק מעמד – ואנחנו רואים שהם מתעלפים במסדרונות, יוצאים מגדרם, מאבדים שליטה.

דני יתום: יש טענה שבמקרה מסוים אדם אף נפטר משום שלבו וגופו לא היו מסוגלים לעמוד בעומס ובתחושה הנוראה של מי שאינו מסוגל לכלכל את משפחתו.

דני יתום: אילו נגעו הדברים האלה ללב השרים, אילו נגעו הדברים האלה ללב חברי הכנסת, ללב חברי ועדת הכספים וועדות נוספות, היה אפשר למצוא פתרון.

דני יתום: יש אנשים שלא קיבלו את שכרם יותר משנה, והארץ שותקת – והארץ לא מתהפכת.

דני יתום: הדברים אמורים בעשרות אלפי אנשים, גם אותם אלפים שהם עובדי הרשויות המקומיות, וודאי כל מי שנסמכים עליהם ומצפים שבסוף השבוע יהיה אפשר לקיים את החיים כשגרתם ובאמצע השבוע יהיה אפשר לקיים את החיים כשגרתם.

דני יתום: לצערי הרב, הדבר הזה לא קורה.

דני יתום: ראינו עובדי רשויות מקומיות ובני משפחותיהם שממש מחטטים בפחי הזבל.

דני יתום: הם לא עשו לנו הצגות.

דני יתום: מצבם הידרדר עד כדי כך שלמרות השפלתם הנוראה הם עדיין נאלצים להסתובב באותם מקומות מכיוון שיצר החיים והתחושה שהם חייבים לדאוג לאלה שנסמכים עליהם גוברים על הבושה, על ההשפלה ועל התחושה הנוראה שבחיטוט בפחי הזבל.

דני יתום: נדמה כאילו השלטון המקומי הפך להיות אויב העם – השלטון המקומי לא בסדר, השלטון המקומי צריך לדאוג – אבל היכן הממשלה?

דני יתום: אפשר לחשוב שידיה נקיות והיא כבר עשתה הכול כדי לפתור את הבעיות.

דני יתום: היא לא עשתה דבר וחצי דבר.

דני יתום: גם כאשר חוקקנו כאן חוק וחשבנו שהבעיה נפתרה, מרוב הרשויות המקומיות אני שומע שלרבים עדיין לא הגיעה אגורה שחוקה אחת.

דני יתום: יכול להיות שיש מי שכבר קיבלו, ואני יודע שיש מי שכבר קיבלו מקדמות מסוימות, אבל זה המיעוט ולא הרוב.

דני יתום: הרוב עדיין ממשיכים להתכופף ולהתקפל תחת הנטל.

דני יתום: הדברים אמורים ביהודים, בערבים, בדרוזים, בבדואים ובצ'רקסים.

דני יתום: הם אמורים בחילונים ובדתיים; בגברים ובנשים.

דני יתום: אין כמעט מגזר ואין כמעט מגדר שהרעה החולה הזאת לא פגעה בו.

דני יתום: אבל לא רק כך – מה עם הגמלאים, עם החולים ועם הנכים?

דני יתום: מה עם המשפחות החד-הוריות?

דני יתום: מה עם מערכת החינוך הקורסת?

דני יתום: מה על העתיד של המדינה – הילדים?

דני יתום: מדוע איננו רואים כאן התנערות של הממשלה כדי להבטיח לא רק את ההישרדות הפוליטית מדי יום ביומו ומדי שבוע בשבוע – היכן הדאגה לעתידנו ולעתיד ילדינו?

דני יתום: רבים מדי שואלים את עצמם יום-יום, וניצבים לפני הברירה הנוראה, פרוסה או תרופה – אינם יכולים לקנות גם פת לחם וגם תרופה שהם זקוקים לה, בשל קיצוץ דרסטי ואכזרי של סל הבריאות.

דני יתום: לציבור בישראל, חברי חברי הכנסת, מגיעה ממשלה טובה הרבה יותר.

דני יתום: אם מפלגת העבודה חושבת להצטרף לממשלה כזאת – אני אומר לכם שהיא אינה חושבת להצטרף לממשלה שכזאת.

דני יתום: לא לממשלה הזאת נצטרף.

דני יתום: לא נצטרף לממשלה שדרכה הכלכלית-החברתית היא דרכו של בנימין נתניהו, ולא נצטרף לממשלה שההתנתקות היא בשבילה בינתיים גיבוב של רעיונות וחוות דעת אבל לא תוכנית.

דני יתום: אני מוכן להניח שכוונותיו של ראש הממשלה שרון בעניין ההתנתקות מעזה הן כוונות אמיתיות, אבל עדיין אינני רואה את הצעדים שנעשים כדי להפוך את הכוונות, נכונות ואמיתיות ככל שתהיינה, לתוכנית פעולה.

דני יתום: הממשלה לא דנה בהתנתקות וודאי שהיא לא דנה בהיפרדות, מכיוון שהיא דחתה את הדיון האמיתי, שפינוי ההתנחלויות יהיה כלול בו, לחודש מרס בשנה הבאה.

דני יתום: ולא פינוי ההתנחלויות הוא הדבר העיקרי – הדבר העיקרי הוא ההתנתקות מן הפלסטינים, זה הדבר החיוני.

דני יתום: דומה כאילו הממשלה מדברת על התנתקות מהפלסטינים, אבל בעצם היא התנתקה מאזרחי מדינת ישראל.

דני יתום: הסיבה שבגללה נכנסנו למשא-ומתן – ובכך אני אסיים, אדוני היושב-ראש – היא לבחון את האפשרות להביא לכך שבדרך של משא-ומתן תהיה ממשלה אחרת, עם רעיונות אחרים ועם דרך אחרת.

דני יתום: אם נצליח, נצטרף.

דני יתום: לממשלה הזאת לא נצטרף, וראוי שהיא תיפול.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לחבר הכנסת דני יתום.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יחיאל חזן, בבקשה.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמדי שבוע בשבוע סיעות האופוזיציה מעלות לדיון את האי-אמון בממשלה מטעם האופוזיציה, והנושאים חוזרים על עצמם בכל פעם.

יחיאל חזן: אני חושב, חברי חבר הכנסת דני יתום, שנושא הרשויות המקומיות כסיבה לאי-אמון עלה כבר פעמים מספר.

ואסל טאהא: אבל הוא לא נפתר.

יחיאל חזן: אני מסכים אתך.

יחיאל חזן: המשבר שעוברות הרשויות המקומיות הוא בלתי נסבל.

יחיאל חזן: זהו משבר קשה מנשוא למאות משפחות במדינת ישראל, ואין לו מקום במדינה מתוקנת.

יחיאל חזן: לפי נתוני מרכז השלטון המקומי, במאי 2004 לא הצליחו כ-70 רשויות מקומיות, שהן 35% מתוך 245 רשויות, לשלם את שכר עובדיהן.

יחיאל חזן: על-פי נתוני משרד האוצר ומשרד הפנים, הגירעונות השוטפים של הרשויות המקומיות הם יותר ממיליארד ש"ח.

יחיאל חזן: החובות האלה הם לא תוצאה של פעילות ממשלת שרון.

יחיאל חזן: החובות האלה הם בעיקר תוצאה של האופן שבו ראשי רשויות פעלו במשך שנים, יותר משנות דור – בעיניהם זה נראה אולי טובת היישוב או טובת הרשות, אך בפועל הגירעונות האלה הביאו את הרשויות לקריסה, ובכל פעם ממשלות ישראל נדרשו לשים את הפלסטר על הפרונקל – להזרים עוד קצת תקציבים ועוד קצת כסף לתקופה מסוימת.

יחיאל חזן: כולנו, כאזרחים במדינה, ראינו שמדי פעם בפעם, כמעט בכל שנה, הריטואל חוזר.

יחיאל חזן: ראשי הרשויות אינם משלמים משכורות, שוב שובתים, המשפחות קורסות, העובדים אינם משלמים משכנתאות, העובדים אינם משלמים את ההתחייבויות שלהם, ושוב אנחנו מוצאים עובדים שבכל יום הולכים לעבודה ובכל יום משרתים את האזרח ומשלמים את המחיר.

יחיאל חזן: אני חושב שהגיע הזמן שהממשלה באמת תעשה לזה סוף.

יחיאל חזן: בסופו של דבר אנחנו רואים שגם משרד הפנים וגם משרד האוצר עומדים על כך שראשי הרשויות יקיימו תוכניות הבראה וגם יכבדו אותן.

יחיאל חזן: רשות שאינה מקיימת את תוכנית ההבראה שלה, לא מגיע לה שהממשלה תסייע בידה.

יחיאל חזן: כולנו יודעים שתמיד לפני מערכות בחירות פתאום הופכים את המדרכות, מקבלים עוד עובדים ועושים פעולות שהן אולי לטובת הציבור אבל אינן לפי תוכניות ההבראה.

יחיאל חזן: ראינו ראשי רשויות שחתמו על תוכניות הבראה, ומי ששילם את המחיר היו העובדים.

יחיאל חזן: לא ייתכן שעובדים יעבדו ולא יקבלו תמורה על עבודתם.

יחיאל חזן: אנשים מגיעים עד פת לחם, על מה?

יחיאל חזן: על זה שהם אינם מתבטלים?

יחיאל חזן: כך אנו מעודדים אנשים לעבוד?

יחיאל חזן: אני קורא לראש הממשלה ולממשלה כולה, בפרט בימים אלה, כאשר תלמידים יוצאים לחופשה מהלימודים, לספק להורים לפחות חלק מהשכר, כדי שיוכלו לנצל את החופשה עם ילדיהם ולכלכל את ילדיהם בכבוד.

יחיאל חזן: יש לנהוג זהירות גם בהיקף הקיצוץ במענקי האיזון, כי הוא מקשה על הרשויות תשלום משכורות לעובדיהן.

יחיאל חזן: בד בבד עם זה אני קורא לראשי הרשויות, כפי שאמרתי, לעשות חשבון נפש, לתת כתף לשר האוצר, לאמץ את תוכנית ההבראה ולנהוג בכספי הציבור באותה יראת כבוד ובאותה זהירות שהם נוהגים בכספם שלהם.

יחיאל חזן: בהזדמנות זאת אני מברך שוב את ראש הממשלה ואת שר האוצר שהקצו לרשויות בסוף מרס מענק בסך קרוב ל-400 מיליון ש"ח לטובת עובדי הרשויות המקומיות.

יחיאל חזן: עם זאת, הפתרון חייב להיות קבוע.

יחיאל חזן: יש צורך במאמץ של שני הצדדים כדי לעקור את הבעיה מהשורש.

יחיאל חזן: למרות מאמצי האוצר, עדיין נותרו קרוב ל-60 רשויות עם בעיית משכורות של יותר מחודש, וזהו מצב בלתי נסבל.

יחיאל חזן: אומנם משרד הפנים אישר תוכנית הבראה ל-89 רשויות, אך רק 36 מהן חתמו ומתקדמות במסלול הנדרש.

ואסל טאהא: חלק גדול מאלה שחתמו על תוכנית הבראה עדיין לא קיבלו.

יחיאל חזן: אני מודע לכך שחלקם חתמו ועדיין לא קיבלו, אבל אני יכול רק לקוות שמשרד הפנים ומשרד האוצר יקיימו את ההתחייבות שלהם, והרשויות יקיימו את ההתחייבות שלהן.

יחיאל חזן: אתה יודע טוב מאוד שהכסף כבר הוזרם למשרד הפנים, והם צריכים לקיים צעדים בתוך התוכנית.

יחיאל חזן: כולי תקווה שבסופו של דבר אותם מסכנים – אותם עובדים – יקבלו את מה שמגיע להם.

יחיאל חזן: אין לנו מחלוקת על כך.

יחיאל חזן: אתה היית ראש רשות, ואני הייתי סגן ראש רשות, ואני מכיר בעובדה שקודם כול צריך לתת לנותני השירותים את שכרם, כי לא יעלה על הדעת שעובדים אחרים יקבלו והם לא יקבלו.

יחיאל חזן: אני משוכנע שהטיפול המעמיק של הממשלה בגירעונות של אותן רשויות יביא בסופו של דבר מזור לעובדים.

יחיאל חזן: רק לפני יומיים קראתי שבעיריית לוד נחתם הסכם עם העובדים ושולחים הביתה 245 מהם.

יחיאל חזן: נכון, כואב לשלוח עובדים, אבל אם אין ברירה, וכדי לפתור אחת ולתמיד את בעיית הרשות, צריך לעשות ניתוח כואב.

יחיאל חזן: כמו שאומרים, החולה, ברגע שמנתחים אותו, לא אוהב את הרופא, אבל אני משוכנע שבסופו של דבר, כאשר הרשות תשלם את המשכורות ותתייעל, זה יהיה לטובת התושבים ולטובת מי שמקבלים את השירותים.

יחיאל חזן: אני רוצה להוסיף מלה.

יחיאל חזן: בכל שבוע אני רואה שכאילו הממשלה אשמה.

יחיאל חזן: צריך לשים את הדברים על השולחן.

יחיאל חזן: לא הממשלה אשמה בבעיות הרשויות.

יחיאל חזן: אשמים חברי המועצה, שאינם מבקרים כראוי את הרשות שלהם ומצביעים עם ראש הרשות.

יחיאל חזן: ראש הרשות רוצה לנהל את הרשות כפי שהוא רוצה, ולא לטובת האזרח.

יחיאל חזן: לכן אנחנו מוצאים את עצמנו כל פעם מחדש נותנים גיבוי לראש הרשות, אבל אנחנו יודעים שהתוכנית שהוא מוביל היא לא בדיוק התוכנית שנכון להוביל.

יחיאל חזן: יש הרבה אינטרסים אישיים, ואנחנו, כמחוקקים, צריכים לעשות סוף לדבר הזה.

יחיאל חזן: אני חושב שאנחנו לא צריכים לגבות את ראשי הרשויות שחוגגים לפני מערכות בחירות ובאים לבית הזה לקבל מאתנו גיבוי כדי להזרים להם את התקציבים.

יחיאל חזן: מצד שני, אני יודע שלרשויות יש מטלות כבדות מאוד, גם בתחום החינוך וגם בתחום הרווחה.

יחיאל חזן: נכון, כאשר ראש הרשות רואה בעיה הוא פותר אותה בכך שהוא מזרים כספים מתוך גירעונות או הלוואות שהוא מקבל מהבנקים, ואומר: הבעיה היא לא רק שלי אלא של כל מדינת ישראל, אנחנו לא צריכים לתת יד לזה.

יחיאל חזן: הגיע הזמן שראשי הרשויות ינהלו את הרשויות כמו שמנהלים עסק כלכלי.

יחיאל חזן: לא יכול להיות מצב שבו ראש רשות יבוא למשרד הפנים, יגיש תקציב מסוים ויפעל בתקציב אחר.

יחיאל חזן: יפה שעה אחת קודם – שיפעלו, כדי שמצד אחד העובדים יקבלו שכר ולא ייקחו אותם כבני ערובה.

יחיאל חזן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לחבר הכנסת יחיאל חזן.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו – חברי הכנסת יעקב מרגי ואבשלום וילן.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, סיעת שינוי תצביע נגד הצעות האי-אמון ותביע אמון בממשלה מהסיבה הפשוטה, שאנחנו מאמינים בממשלה ומאמינים בעומד בראשה.

רשף חן: אני מאמין בממשלה שבה מכהנים חמישה שרים של שינוי, שעושים, כל אחד במשרדו, עבודה מצוינת.

רשף חן: אני מאמין בממשלה שבה פועלים ביחד שינוי והמפד"ל - - -

ואסל טאהא: - - - פריצקי.

רשף חן: כן.

רשף חן: אגב, אם אתה מזכיר את פריצקי - פריצקי עשה עבודה טובה.

רשף חן: הוא נכשל במעשה חמור מאוד, אבל במשרדו הוא עשה עבודה טובה.

רשף חן: העבודה הטובה שלו היא כנראה שהביאה אותו למקום שבו הוא נמצא, וחבל.

רשף חן: אני מאמין בממשלה שבה פועלים ביחד שינוי והמפד"ל ומוכיחים שהוויכוח שלנו עם המפלגות החרדיות איננו על דת אלא על ציונות, על שירות, על עבודה; לא על דת.

רשף חן: המפד"ל, אני אזכיר לכם, היא לא פחות דתית מש"ס או מיהדות התורה.

רשף חן: אני מאמין בממשלה שיוצאת מעזה - ממשלה שיוצאת מעזה לא כי היא נבהלת מהטרור, ולא כי היא אדישה לכאב של המתנחלים, ויש כאב רב למתנחלים שיצטרכו לעזוב את בתיהם, אלא כי הבינה והיא מכירה בכך שישראל יהודית ודמוקרטית איננה מתיישבת עם שליטה ארוכת זמן בעם הפלסטיני; ממשלה שבפעם הראשונה, לפחות מאז 1967, מתמודדת עם הבעיה הפלסטינית בראייה אסטרטגית ארוכת טווח; ממשלה שלא דוחה למחר את ההכרעות שהיינו צריכים לקבל מזמן; ממשלה שלא מוכנה להשאיר יותר לפלסטינים ולעם הפלסטיני את זכות הווטו למניעת פתרון, הפתרון שכה דרוש למדינת ישראל; ממשלה שמבינה שרק גדר בינינו לבין אויבינו הפלסטינים תביא לביטחון ואולי גם לשלום, אבל לכל הפחות - לביטחון.

רשף חן: אני מאמין בממשלה שעושה את מה שצריך כדי להציל את המשק; ממשלה שלא נכנעת לפופוליזם שמעודד אבטלה ובטלה; ממשלה שמבינה שהמגזר הציבורי מקולקל מהיסוד, שהוא איננו יכול להיות יעיל, שהוא איננו יכול להיות טוב, ורק הפרטה תציל אותנו ואת המשק; ממשלה שמבינה שהמס בישראל עבר כל גבול סביר, ויש צורך דחוף להפחית את המס במדינת ישראל, מס שהורס כל חלקה טובה.

רשף חן: אני מאמין בממשלה גם בתחום הרשויות המקומיות, שהוא היום תחום מאוד-מאוד כואב.

רשף חן: אין קל מלהעביר כסף ולהצדיק בדיעבד שחיתות ובזבוז, על-ידי זה שנכסה את הגירעונות שנוצרו על-ידי אותם שחיתות ובזבוז.

רשף חן: הרבה יותר קשה לעמוד איתן ולדרוש מהרשויות המקומיות להתייעל ולהתנקות.

רשף חן: הרשויות המקומיות משתמשות בעובדי הרשויות המקומיות - וכאן המקום להזכיר גם את עובדי הקבלנים, שעובדים לא פחות מעובדי הרשויות המקומיות ומצבם לא פחות קשה, וגם הם מוחזקים בעצם; הן העובדים של הרשויות המקומיות, הן העובדים של הגורמים הפרטיים שנתנו שירותים ברשויות המקומיות מוחזקים במצב של מעין בני-ערובה בידי אותן רשויות בלתי יעילות, שלא לומר מושחתות.

רשף חן: אומרים לנו: תראו, חייבים להציל אותם.

רשף חן: כאן הממשלה עושה דבר שהוא כואב לכולנו, והוא כואב לנו ואנחנו משלמים עליו מחיר בציבור, אבל המחיר הזה שווה.

רשף חן: הממשלה אומרת: לא, אנחנו לא ניכנע לסחיטה.

רשף חן: אנחנו דורשים מכם, לפני שנעביר לכם את הכסף, נכסה את הגירעונות והשחיתות, תראו לנו שאתם מתייעלים.

רשף חן: לכל הפחות תראו לנו שמכאן ואילך התופעה הזאת תיפסק ולא תחזור.

רשף חן: ואני מאמין בכך.

רשף חן: יותר מכך, לפחות אני מאמין במי שעומד בראש משרד הפנים, ואני יודע שכל רשות שתגיש תוכנית התייעלות, תזכה ממנו לתמיכה ולגיבוי מלאים.

רשף חן: אשר לעתיד, נדמה לי שלכולנו ברור שהקואליציה הנוכחית אינה מסוגלת להמשיך ולקדם אותם שני דגלים מרכזיים שהממשלה הזאת מובילה, ואשר בגינם סיעת שינוי תומכת בה - הדגל המדיני והדגל הכלכלי.

רשף חן: יש צורך דחוף בהרחבת הקואליציה.

רשף חן: זה ברור לכולנו.

רשף חן: לטעמי, הקואליציה האפשרית היחידה להמשך הובלת שני הדגלים האלה היא קואליציה מרכזית של שלוש המפלגות הגדולות בבית, שלוש מפלגות שזוכות לאמון של קרוב ל-70% מהאוכלוסייה במדינת ישראל, שלוש מפלגות שהדעה המצרפית שלהן היא דעת מרכז – הן בתחום המדיני, הן בתחום הכלכלי.

רשף חן: כל אפשרות אחרת למעשה תביא להפסקה מוחלטת הן של המהלך המדיני והן של המהלך הכלכלי, וסיעת שינוי לא תיתן לכך יד.

רשף חן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה לחבר הכנסת רשף חן.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יעקב מרגי.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו – חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבוע שעבר קיימה הוועדה לקידום מעמד הילד סיור בעיר לוד ועמדה מקרוב על מצבה של העיר ועל מצב הילדים בה.

יעקב מרגי: ולמה אני מעלה את זה היום?

יעקב מרגי: מצבה של העיר לוד הוא הבבואה של כל מה שקורה בשלטון המקומי במדינת ישראל.

יעקב מרגי: יש רשויות שלא שילמו שכר במשך חודשים מספר, ויש גם רשויות שעברו את מניין השנה, ואם לא שילמו שכר, אז ודאי וודאי גם לא קיימו את חובתן השלטונית בתחום התברואה, בתחום הרווחה, ובוודאי בתחומים שהם מצילי חיים.

יעקב מרגי: האם מישהו מחברי הבית סייר בתחום הרשויות האלה, שלא שילמו שכר, ובדק איך הן נראות?

יעקב מרגי: קשה לומר, כמו פח אשפה אחד גדול.

יעקב מרגי: אבל זה כנראה לא מפריע לחברי הבית ולשרים לעלות ולהטיח אשמות קשות באותן רשויות, לומר – הגירעונות והשחיתות.

יעקב מרגי: רק אדם יהיר שבא ממפלגה יהירה יכול להטיל דופי בשלטון המקומי, שמרים ונושא על גבו את מטלות השלטון המקומי.

יעקב מרגי: רק איש שינוי יכול להעז ולהטיל דופי בראשי רשויות.

יעקב מרגי: אדרבה, אם יש לך שר כל כך טוב ושר כל כך אמין שאתה מאמין בו, שיתערב באותן רשויות ויבער את השחיתות, אם היא קיימת.

יעקב מרגי: לא ייתכן לומר לעובדי רשויות – ראש העיר שלך היה מושחת, אני לא אתן לך כסף, תמשיך לעבוד ללא כסף.

יעקב מרגי: רק איש שינוי יהיר ושחצן יכול לדבר כך.

יעקב מרגי: אבל מה לעשות?

יעקב מרגי: הם חושבים כנראה שיושבים פה 120 איש שלא מבינים ואפשר לספר להם בדותות.

יעקב מרגי: העיר לוד, אני אזכיר לכם - בחרתי דווקא בעיר לוד; כתבתי נאום ואני לא אשתמש בו.

יעקב מרגי: הרי את עיריית לוד, אלי אפללו - ראש עיריית לוד, בני רגב, קודמו המנוח, מקסים לוי, קיבל את שרביט הניהול של עיריית לוד בבחירות, מידי מי?

יעקב מרגי: מידי הממשלה.

יעקב מרגי: הרי היתה ועדה קרואה.

יעקב מרגי: היה שם ראש עיר ממונה מטעם הממשלה.

יעקב מרגי: הוא הביא אותה אל פי פחת.

יעקב מרגי: רבותי, אני שירתי קצת בעזה, בח'אן-יונס.

יעקב מרגי: תאמינו לי, הרשמים שלי מהעיר לוד לא רחוקים.

יעקב מרגי: זה נראה כמו מחנה פליטים.

יעקב מרגי: עיר ואם בישראל, בטבורה של מדינת ישראל, ליד שער הכניסה של ארץ-ישראל, אבל כנראה זה לא עוזר לאף אחד.

יעקב מרגי: לקום ולזעוק: ילדים בסיכון, ילדים בסכנת חיים בעיר לוד.

יעקב מרגי: אפשר לדבר על זה 80 פעם בבית הנכבד הזה, אבל אין ממשלה, אין קול ואין עונה.

יעקב מרגי: אין קשב.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה הזאת מודעת למשבר ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות הקיים כבר יותר משנה, ולפני יותר מחודש עבר פה בקול תרועה רמה חוק שיאפשר לשלם את שכר עובדי הרשויות המקומיות ועובדי המועצות הדתיות.

יעקב מרגי: ונו, מה קרה?

יעקב מרגי: נאדה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אפללו, אני אומר לך: עד היום שום עובד מועצה דתית לא קיבל - - -

אלי אפללו: מה זה נאדה?

יעקב מרגי: יסביר לך אחר כך יושב-ראש הישיבה.

יעקב מרגי: כלום.

יעקב מרגי: כלום, גורנישט.

אלי אפללו: מה זה גורנישט?

יעקב מרגי: לכן, אני אומר לכם: אמרנו אז שהחוק הזה הוא עבודה בעיניים, כי אמרנו - אז יש חוק, אבל שר הפנים יתנה את זה בתוכניות הבראה.

יעקב מרגי: ברוך השם, יותר מ-30 רשויות חתמו על תוכניות הבראה, אבל כמה מהן קיבלו כספים?

יעקב מרגי: תשאלו אותם.

יעקב מרגי: ואם נדבר על המשבר במועצות הדתיות, אני אומר לכם: הממשלה הזאת היא הממשלה הכי אטומה שהיתה עד היום כלפי שירותי הדת והמועצות הדתיות.

יעקב מרגי: אפילו בממשלת ברק, עם הכותרת "המהפכה החילונית" והגיוס לכו-לם - זוכרים את זה?

יעקב מרגי: אז נעשתה בדיקה מעמיקה על מצב שירותי הדת, ודווקא אז היה חיזוק; חיזוק בתקציבי המועצות הדתיות.

יעקב מרגי: אבל הממשלה הזאת, שביטלה את מורשי החתימה במועצות הדתיות בתחילת מאי, לא הפריע לה להחזיק את המצב שלושה חודשים.

יעקב מרגי: עובדי מועצות דתיות נותנים שירותי דת ללא מורשי חתימה, ללא נבחרים.

יעקב מרגי: רק לאחרונה עשו איזה מעשה של אנדרוגינוס: רואה-חשבון עצמאי פרטי, שלא מעניין אותו דבר, עם מזכיר המועצה, כשמחר, מחרתיים היושב-ראש שייבחר יתנכל לו, כי הוא היה מזכיר, נתנו לו סמכויות והוא התנגד לעשות דברים שהם בניגוד להוראות של אחרים.

יעקב מרגי: ברגע שתקום מועצה דתית, יפטרו גם את המזכיר שהיה.

יעקב מרגי: הממשלה הזאת יכולה לעשות רק מעשים חלמאיים.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לסיום, עובדי המועצות הדתיות סמוכים על שולחנן של הרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: במשבר שנוצר בשלטון המקומי ודאי וודאי שראשי הרשויות לא יעבירו את התקציב הנדרש על-פי חוק למועצות הדתיות, ובכל זאת עובדי המועצות הדתיות ממשיכים לעבוד: קוברים את מתינו, משיאים את בנינו ואת בנותינו, ועוד בהרבה תחומים של עבודה.

יעקב מרגי: הם עובדים ועובדים.

יעקב מרגי: אין להם לוביסטים, אין להם כסף ליחסי ציבור, הם עובדים.

יעקב מרגי: אני מציע לשרת החינוך לתת פרס ישראל ביום העצמאות הבא לא לאלה שמגדפים הכי הרבה את מדינת ישראל, אלא לעובדי המועצות הדתיות, שהעלימו את עלבונה ואת קלונה של הממשלה הזאת.

יעקב מרגי: לסיום, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הממשלה הזאת נולדה בחטא, בחטא השנאה, בחטא השטנה, בחטא היוהרה, ולאחרונה גם בחטא תימהון הלבב, כשגם ילדים בסכנת חיים לא מזיזים לה.

יעקב מרגי: לכן, חברי חברי הכנסת, הממשלה שנולדה בהרבה חטאים, צריכה ללכת עם 61 מצוות של "וביערת הרע מקרבך", היום בהצבעת האי-אמון.

יעקב מרגי: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אבשלום וילן, ואחריו - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מיכאל נודלמן: אחריה - חבר הכנסת אלי אפללו.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הממשלה הזאת צריכה ללכת.

אבשלום וילן: היא צריכה ללכת בגלל המדיניות הכלכלית-החברתית שלה, והיא צריכה ללכת בגלל האין מדיניות מדינית שלה, והיא צריכה באמת ללכת משום שהיא הגיעה לסוף דרכה, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: לממשלה הזאת אין רוב בכנסת.

אבשלום וילן: מפלגת השלטון המרכזית, הקרויה הליכוד, מאוד-מאוד לא מלוכדת.

אבשלום וילן: מ-40 חברי כנסת שסחב ראש הממשלה על גבו, יש לו נכון לעכשיו כ-20 מורדים.

אבשלום וילן: במי המורדים האלה בדיוק מורדים?

אבשלום וילן: אני מודה שאני רואה את הפארסה הזאת, שנמשכת כבר למעלה מחודשיים, ואני מודה שכך לא מתנהל שלטון.

אבשלום וילן: אדוני ראש הממשלה, העברת בממשלה החלטה על התנתקות?

אבשלום וילן: תביא אותה למליאת הכנסת.

אבשלום וילן: חבריו של חבר הכנסת אפללו רוצים להצביע נגדה, חברת הכנסת רוחמה אברהם רוצה לא לתמוך בתוכנית?

אבשלום וילן: שתרים את ידה באומץ, שיהיו מוכנים לשלם את המחיר.

אבשלום וילן: ילכו לבחירות?

אבשלום וילן: ילכו לבחירות.

אבשלום וילן: תקום ממשלה אחרת?

אבשלום וילן: תקום ממשלה אחרת.

אבשלום וילן: המשחק הכפול הזה של לשבת במפלגת שלטון, ליהנות מכל מנעמי השלטון, אבל להגיד: תחזיקו אותי, כי אני לא יכול, חס וחלילה, לראות בפינוים של יישובים - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אוי באמת, אתה לא מדבר לעניין.

אבשלום וילן: הרי בסופו של דבר הכול קם ונופל סביב מה יגידו חברי המרכז.

אבשלום וילן: אז לפני שבוע איימו עלינו במלחמת עולם שלישית.

אבשלום וילן: השבוע עלינו מדרגה - זאת כבר לא מלחמת עולם שלישית, זאת מלחמת אשכנזים בספרדים, כי אם חס וחלילה שר החוץ, שהוא במקרה ספרדי, יוזז ממקומו, תתחולל סערה.

אבשלום וילן: אני שואל, איזו סערה, אדוני, מה הקשר בין דבר אחד לשני?

אבשלום וילן: כמדומני ששר החוץ הוא מאחת המשפחות העשירות בארץ.

אבשלום וילן: אז אני מבין שיש ויכוח מעמדי בתוך הממשלה בין שרים שמייצגים בעלי הון, בעלי ממון, לבין שרים שמייצגים שכבות חלשות.

אבשלום וילן: נו, את זה אני עוד יכול להבין.

אבשלום וילן: אבל כל הביטויים הארכאיים של הממשלה הזאת - ואז קם פורז, שר הפנים, ובנאום חוצב להבות הוא מגן על האשכנזים.

אבשלום וילן: נו-נו, עורכי-הדין ורואי-החשבון המסכנים של שינוי.

אבשלום וילן: קום התנערה עם חלכה, עם עבדים ומזי רעב, אנשי שינוי.

אבשלום וילן: כל הפוליטיקה הזאת מתנהלת בצורה גרוטסקית, מגוחכת.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, הרי כולנו יודעים את התסריט: מושכים את השבועיים הקרובים, כדי להגיע - -

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע שהאופוזיציה לוחמנית - - -

אבשלום וילן: - - לפגרה, ובינתיים מזחילים את שמעון פרס, שהחליט להיכנס לממשלה ויהי מה, כאשר בעצם החיתוך האמיתי בימין עדיין לא נעשה.

אבשלום וילן: אם יש ויכוח אידיאולוגי אמיתי בימין, אדרבה שייעשה, אדרבה שיתקבלו ההחלטות.

אבשלום וילן: אני מבין שקמה ממשלה, שמחליטה שהיא בעצם רוצה לקדם את תוכנית ההתנתקות, שהיא רוצה לצאת מעזה.

אבשלום וילן: איך אמר ראש הממשלה אתמול ליושב-ראש האופוזיציה, נכון לדקה זאת?

אבשלום וילן: גם הוא חושב שהמדיניות הכלכלית-החברתית של הממשלה שלו שגויה, והוא מעוניין לשנות אותה.

אבשלום וילן: מי מפריע לו לשנות?

אבשלום וילן: מי לעזאזל נמצא בשלטון?

אבשלום וילן: אני מודה שאני לא יודע.

אבשלום וילן: הליכוד בשלטון או לא בשלטון?

אבשלום וילן: חברת הכנסת אברהם, את בשלטון או לא בשלטון?

אבשלום וילן: שינוי בשלטון או שהם האשכנזים המסכנים, הצפונים?

אבשלום וילן: מי בשלטון?

אבשלום וילן: הדבר היותר חמור הוא, שעם כל הדיבורים, הרי הם מרמים את כולם.

אבשלום וילן: קרא פה קודם חבר הכנסת שריד את המכתב לקונדוליסה.

אבשלום וילן: היו כמה מכתבים לקונדוליסה.

אבשלום וילן: איזה מאחז בלתי חוקי אחד פינו?

אבשלום וילן: שמעון פרס בקדנציה הקודמת הסביר שלוש שנים את האין-מדיניות של שרון.

אבשלום וילן: מה יקרה עכשיו?

אבשלום וילן: שוב לא תהיה התנתקות?

אבשלום וילן: שוב הוא יסביר את האין-מדיניות?

אבשלום וילן: איך הוא יסביר?

אבשלום וילן: אבל אסור להזיז את שר החוץ, כי הכישור היחיד של שר החוץ – לפי מה שאני שומע - זה המוצא, כי אם חס וחלילה ייפגע המוצא, תהיה מלחמת עולם שלישית.

אבשלום וילן: אני מודה שאני בגרוטסקה הזאת לא משחק ולא מבין.

אבשלום וילן: אני מאוד מאוד מודאג, אדוני היושב-ראש, כי אני לא רואה איזו ממשלה יש לנו.

אבשלום וילן: אני לא רואה איך באמת מקדמים את ההתנתקות, איך באמת מקדמים את תהליך השלום.

אבשלום וילן: אני רואה את שפיכות הדמים נמשכת.

אבשלום וילן: אני רואה את הכלכלה, עם כל הדיבורים על הצמיחה, ואת התוצאות החברתיות הקשות מנשוא.

אבשלום וילן: אני לא רואה איך מתקנים אותן.

אבשלום וילן: אני נדהם כל פעם מחדש, אדוני היושב-ראש, איך אותו ליכוד, אותה מפלגה עם 40 המנדטים שלה, מ-1977 נמצאת בשלטון, וכל הזמן נמצאת בפוזה של המפלגה הבכיינית.

אבשלום וילן: אנחנו בשלטון, אבל בעצם לא.

אבשלום וילן: מי בשלטון?

אבשלום וילן: מפא"י.

אבשלום וילן: מי בשלטון?

אבשלום וילן: מפלגת העבודה, המערך.

אבשלום וילן: כבר אין, הם זוחלים פנימה, כבר לא נשאר דבר.

אבשלום וילן: אבל עדיין המיתוסים והסמלים עובדים, ובמסכנות לא תעשו מדיניות, מה לעשות.

אבשלום וילן: הגיע הזמן לקבל בכנסת באומץ החלטות על ההתנתקות ולצאת לדרך.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לחבר הכנסת אבשלום וילן.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריה - חבר הכנסת אלי אפללו.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודמי, חבר הכנסת אבשלום וילן, שמע אותי מספרת על השרשרת, שרשרת אוהדי גוש-קטיף שנראה אותה ביום ראשון מגוש-קטיף עד ירושלים.

גילה פינקלשטיין: באותו יום, כשהסברתי את כל הפרטים על השרשרת, הוא שאל אותי היכן הוא יכול להירשם כדי להצטרף לשרשרת הזאת.

אבשלום וילן: כן, ולעמוד עם שלט נגדי.

גילה פינקלשטיין: גם היום, כמדי יום שני, עולות על שולחן הכנסת הצעות שמתיימרות לפזר את הכנסת.

גילה פינקלשטיין: שוב, בדומה לנושאים שעלו בשבועות האחרונים, מספקים שירותי הדת את העילה ליוזמת ההצעה.

גילה פינקלשטיין: אומנם נכון, אין לנו הזכות להסיר נושא זה מסדר-יומה של הכנסת.

גילה פינקלשטיין: אדרבה, ראוי וצריך שמצבם של שירותי הדת והמועצות הדתיות, שגורלן של עשרות אלפי משפחות תלוי בו, ימשיך לעלות בכל פורום אפשרי עד שנפתור את הנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: אולם ההתרחשויות הפוליטיות האחרונות, ובייחוד המשא-ומתן הקואליציוני שמתנהל בקול רעש גדול, מעידים כמאה עדים שאין פניהן של סיעות האופוזיציה לפתרון המשבר; כלל וכלל לא.

גילה פינקלשטיין: סיעות האופוזיציה רותמות שוב ושוב באופן ציני את המשבר במועצות הדתיות למען מטרה אחת ויחידה, לסמן לראש הממשלה ולציבור כי לפניהם אופוזיציה לוחמת, שמופקדת על שמירת נורמה ראויה במוסדות השלטון.

גילה פינקלשטיין: אנא מכם, אל תטעו אותנו ואת ציבור האזרחים.

גילה פינקלשטיין: הצעות האי-אמון בנושא שירותי הדת במדינת ישראל, אין מקורן בדאגה כנה ואמיתית לשלומם של עובדי המועצות הדתיות ולהסדר מתן השירותים במדינת ישראל; מקורן בדאגה לשלומה ולתדמיתה הציבורית של האופוזיציה, למצב המגעים הקואליציוניים להקמת ממשלת אחדות.

גילה פינקלשטיין: אם אכן היה משבר המועצות הדתיות מעורר דאגה עמוקה בקרב סיעות האופוזיציה, לא היו אלה רותמות את מאבקן של המועצות לקידום אינטרסים מפלגתיים כאלה או אחרים.

גילה פינקלשטיין: אם אכן היו מעוניינות סיעות האופוזיציה לפתור את המשבר הנוכחי, לא היו מרימות יד לתמיכה בהצעת החוק הפופוליסטית של עמיר פרץ לתקצוב פנסיות של עובדי המועצות הדתיות, כי לא ייתכן שאנשים שאינם עובדי מדינה יקבלו שכר מהמדינה.

גילה פינקלשטיין: אי-אפשר לקחת פנסיונרים שאינם עובדי מדינה ולשלם להם פנסיה כאילו היו עובדי מדינה, אין כאילו בחוק.

גילה פינקלשטיין: חוק זה לא היה מביא אפילו שקל אחד.

גילה פינקלשטיין: המפד"ל הכריזה כבר פעמים מספר שבנושא כאוב זה יש לשלב ידיים, אופוזיציה וקואליציה, במטרה להביא לפתרון המשבר של המועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: לאחר הסבל הרב של עובדי וגמלאי המועצות הדתיות, יש לפעול בכל הכלים להבטיח שהמדינה, ורק היא, תיקח על עצמה את המחויבות המלאה, המחויבות הכספית הישירה, למתן שירותי דת ולתשלום ההוגן לעוסקים בכך.

גילה פינקלשטיין: חובה על סיעות האופוזיציה להחליט על מגמת פניהן.

גילה פינקלשטיין: אם יש בכוונתן להצטרף לקואליציה, במטרה לקדם פתרון במשבר המועצות הדתיות, הרי שאין מקום ותכלית להצעת האי-אמון המונחת לפנינו כאן היום, ואולם אם החליטו לתפקד ולהצטייר כאופוזיציה לוחמת, הרי שהחלטה אסטרטגית זאת כרוכה בהימנעות מכל המגעים הקואליציוניים להקמת ממשלת אחדות.

גילה פינקלשטיין: נכון לעכשיו סיעות האופוזיציה מתפקדות באופן תמוה ביותר.

גילה פינקלשטיין: יד אחת דוחקת בקיום משא-ומתן להקמת ממשלת אחדות, ויד אחרת מעלה הצעת אי-אמון נגד הממשלה שבה רוצים להיות חלק פעיל.

גילה פינקלשטיין: אין הסבר להתנהלות זו, מלבד החשד שמדובר כאן

גילה פינקלשטיין: בהצעות אי-אמון שנועדו לשמש מנוף ואמצעי לחץ לצירוף מפלגות מסוימות לקואליציה במסגרת המשא-ומתן הקואליציוני - ובמחיר הטוב ביותר שאפשר להשיג.

גילה פינקלשטיין: אני בטוחה שסיעות האופוזיציה מודעות לעובדה, כי 26 מיליון שקלים ישמשו שלב ראשון בתוכנית ההבראה, ותשלום שכר העובדים כבר אושר והועבר למועצות הדתיות בשבועות האחרונים.

גילה פינקלשטיין: כבר הזכרנו שראש הממשלה חתם על תקנה, שלפיה מנהל או מזכיר עם רואה-חשבון יוכלו להוציא כספים עד שימונו הממונים בכל המועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: כמו כן, אנשי המועצה הדתית צורפו לחוק הרשויות המקומיות בנושא של חשבונות מוגני עיקול.

גילה פינקלשטיין: כך מתבטאת דאגה כנה למעמדם של עובדי המועצות הדתיות.

גילה פינקלשטיין: חתירה אמיתית לפתרון המשבר אינה מסתכמת בהעלאת הצעת אי-אמון ממוחזרת שרובה ככולה אינטרס מפלגתי צר, אלא בעשייה חיובית ויעילה באמצעות הכלים העומדים לרשות הקואליציה והממשלה.

גילה פינקלשטיין: ראוי שסיעות האופוזיציה יפנימו כיצד יש להתמודד עם המשבר עד סיומו בדרך הטובה ביותר.

גילה פינקלשטיין: תודה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אלי אפללו.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, שמעתי עכשיו בהתלהבות רבה את דבריו של חבר הכנסת אבשלום וילן, שאמר דברים שפשוט נדהמתי לגלות.

אלי אפללו: נדהמתי לגלות דברים חדשים, כאילו הוא מגלה פה סודות, שמפלגת העבודה רוצה להיכנס לקואליציה עם הליכוד.

אלי אפללו: חבר הכנסת אבשלום וילן, הצחקת אותי.

אלי אפללו: גם אתם הייתם רוצים להיכנס לקואליציה, אבל אנחנו לא רוצים אתכם.

אלי אפללו: הרי אתה יודע את האמת.

אלי אפללו: ההצגות וכל מה שאמרת לפני רגע, אלה הצגות לתקשורת.

אלי אפללו: הרי כשדיברתם על קואליציה, אפילו עם החרדים נכנסתם לקואליציה.

אלי אפללו: בלעתם, אתם אומרים, צפרדע?

אלי אפללו: – לא צפרדע, אלא תנין.

אלי אפללו: ואתם באים להטיף לנו?

אבשלום וילן: אתכם מעולם לא ישבנו.

אלי אפללו: אתם באים להטיף לנו ולומר לנו עם איזו מפלגה להיכנס לקואליציה?

אלי אפללו: לשינוי אתם באים להטיף?

אלי אפללו: אתם מדברים על יושר ציבורי?

אלי אפללו: חבר הכנסת אבשלום וילן, תקשיב לי, כשאתה בא להטיף למישהו, תסתכל קודם כול בראי.

אלי אפללו: תסתכל על עצמך, אם אתה נקי.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד לך, שאני חבר כנסת חדש יחסית, אבל אני רואה את מה שהולך פה במסדרונות הכנסת.

אלי אפללו: מה שאתם אומרים שם, זה לא מה שאתם אומרים פה.

אלי אפללו: הרי זאת הצגה גדולה שאתם עושים לתקשורת.

אלי אפללו: להעמיד פנים ולשאול איך זה ששינוי יושבת עם הדתיים?

אלי אפללו: אתם הראשונים שהביאו את הנורמות האלה.

אלי אפללו: אז אל תטיף לנו, תטיף קודם כול לעצמך.

אלי אפללו: לנו יש דרך.

אלי אפללו: אם ראש הממשלה החליט, למרות מה שתנועת הליכוד אמרה בתחילת הדרך, שיהיו ויתורים - והוא אמר את הדברים האלה, שיהיו ויתורים כואבים - אתם רואים שהוא אומר והוא עושה.

אלי אפללו: אתם אומרים ולא עושים.

אלי אפללו: הוא אומר בכל היושר, אפילו דברים שאתם לא האמנתם שיאמר.

אלי אפללו: אולי היה לו יותר נוח להישאר בקואליציה עם המפד"ל, עם המפלגות הלאומיות, ולא לקחת את מפלגת העבודה ולא לעשות שום מהלך מדיני, חבר הכנסת אבשלום וילן.

אלי אפללו: אבל הוא עושה את זה, כי אחריותו כלפי המדינה שלו חשובה לו יותר מהקואליציה שלו.

אלי אפללו: על מה אתם מסתכלים?

אלי אפללו: על הקואליציה.

אבשלום וילן: הליכוד נותן לו?

אלי אפללו: ההבדל הוא, שלראש הממשלה יש עוז ללכת קדימה ולהגיד את האמת, ואתם רק מדברים וצועקים, ולא יותר.

אלי אפללו: אז בואו לא נשכח את הדברים, כדי שלא נצחק מהדברים שאמרת.

אלי אפללו: ידידי, אדוני היושב-ראש, אנחנו באנו לדבר על המשבר בשלטון המקומי; באמת יש משבר קשה וכואב.

אלי אפללו: מה שנעשה היום לא פותר את הבעיה באופן יסודי.

אלי אפללו: אני מסכים – וגם שר הפנים אמר – שזאת תקופת מעבר לשינוי השיטה, כשאף ראש עיר לא שילם את המחיר על מה שעשה.

אלי אפללו: דיברתם על לוד.

אלי אפללו: נכון, הוחלפו בתקופה קצרה חמישה ראשי רשויות - בתקופה של חמש שנים.

אלי אפללו: איך אתם רוצים שבתקופה כזאת, כשמתחלף עוד ראש עיר ועוד ראש עיר ועוד ראש עיר – לצערנו, גם בגלל מקרה של מוות של ראש עיר – לא יהיה משבר?

אלי אפללו: אז יש רשויות שיש בהן משבר צודק.

אלי אפללו: חבר הכנסת אבשלום וילן, אני מכיר רשות שיש בה 4,300 תושבים, וכמה עובדי מועצה יש שם?

עזמי בשארה: תסביר לנו מה זה משבר צודק.

אלי אפללו: אם אתה לא יודע, אני אסביר לך.

אלי אפללו: אתה יודע כמה עובדי מועצה יש שם?

אבשלום וילן: תגיד לי את השם של העירייה.

אלי אפללו: יש שם 340 עובדי מועצה.

אלי אפללו: האם זה הגיוני?

אלי אפללו: האם זה שפוי?

אלי אפללו: לא.

אלי אפללו: עד שלא יוגשו תוכניות הבראה לתיקון המעוות והבעיות שבאמת קיימות בשלטון, לא יהיה פתרון לעוול ההיסטורי של חלק גדול מהרשויות, שהיה – איך אמרו פה?

אלי אפללו: - אולי פתרון לתפקידים פוליטיים.

אלי אפללו: נכון, אתה צודק, מה זה משבר?

אלי אפללו: משבר שגם הפתרון הזה לא יפתור אותו.

אלי אפללו: אני חושב שכל התקציב שהעבירו עכשיו לא מספיק לשלטון המקומי.

אלי אפללו: זאת בעיה שאי-אפשר לפתור אותה במכה.

אלי אפללו: אתם מדברים על המצב הכלכלי שבו אנחנו נמצאים ושואלים איך אנחנו מקצצים בקצבאות הילדים ואיך אנחנו מקצצים לאמהות חד-הוריות ובכל נושא.

אלי אפללו: יש פה איזה חבר כנסת שהיה רוצה לקצץ?

אלי אפללו: לא, גם לא שר האוצר.

אלי אפללו: אף אחד לא רוצה לקצץ.

אלי אפללו: אבל בואו לא נשכח שהיינו לפני הידרדרות או התרסקות כמו בארגנטינה.

אלי אפללו: המצב הכלכלי היה לקראת התרסקות.

אלי אפללו: מה לעשות, כשאין לך תקציב בכיס אתה חייב לעשות קיצוצים.

אלי אפללו: גם בבית שלך או בבית שלי, במשק הפרטי שלנו, חייבים לעשות קיצוץ כדי להתאזן בדרך כלשהי.

אלי אפללו: במה עושים קיצוץ?

אלי אפללו: במה שיש לנו בו הכי הרבה הוצאות.

אלי אפללו: להפוך את המשק הזה למשק יצרני זה תהליך כואב, קשה, אבל צריך לנסות להוציא את האנשים שחיו על קצבאות סעד בלבד ולא יצאו לעבודה.

אלי אפללו: אין לנו אפשרות להמשיך לשאת את המשקל הזה.

אלי אפללו: אין לאף מדינה אפשרות לשאת את המשקל הזה.

אלי אפללו: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שמה שנאמר פה, ואני לא רוצה להרחיב בנושא של הר-הבית, שאני חושב שזו חוצפה לומר - כשאנחנו הריבון במדינה הזאת, גם על הר-הבית.

אלי אפללו: זה שאנחנו מכבדים את כל הדתות לא אומר שאנחנו לא ריבון.

אלי אפללו: יש לנו זכות להיות שם, ואם המשטרה באה לשם כדי לעשות סדר, אני מברך על כך.

אלי אפללו: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להסיר את האי-אמון.

אלי אפללו: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אחריו - חברי הכנסת אחמד טיבי, עזמי בשארה, טלב אלסאנע ורוני בר-און.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראש הממשלה קרא היום ליהודי צרפת לעלות לישראל, כי יש אנטישמיות בצרפת.

ישראל אייכלר: מה קרה בצרפת?

ישראל אייכלר: האם שר המשפטים הצרפתי אמר שהיהודים הם סחטנים?

ישראל אייכלר: האם שר המשפטים הצרפתי אמר שאת היהודים לא מעניין שום דבר רק כסף וכסף ואלוקים הוא הגזבר שלהם?

ישראל אייכלר: מה קרה בצרפת?

ישראל אייכלר: יש בצרפת ערבים, פלסטינים ומרוקנים שתוקפים יהודים?

ישראל אייכלר: גם פה יש ערבים ופלסטינים שתוקפים יהודים.

אליעזר כהן: שם הרבה פחות.

ישראל אייכלר: שם הרבה פחות.

ישראל אייכלר: אז מה אנחנו רוצים?

ישראל אייכלר: איזה מין צביעות יש במסר הזה לקרוא ליהודי צרפת לעלות לארץ בגלל האנטישמיות?

ישראל אייכלר: אנחנו עדים למצבים שמסיתים את ההמונים וזה בא לידי ביטוי ברחובות ואצל צעירים.

ישראל אייכלר: בוועדה לפניות הציבור קיבלתי מכתב מאחד האנשים המטורפים ביותר שנתקלתי בהם.

ישראל אייכלר: במכתב יש איומים שהוא הולך לרדת מהארץ ולהתנצר.

ישראל אייכלר: יש שם דברי בלע נוראיים נגד החרדים יימח שמם, כך הוא כותב.

ישראל אייכלר: שאלתי את עצמי, מאיפה הטירוף הזה, מאיפה השנאה הזאת?

ישראל אייכלר: אותו מטורף שכתב את המכתב מכיר אנשים חרדים?

ישראל אייכלר: לא, הוא שומע פה, מהממשלה - - -

מל פולישוק-בלוך: משינוי.

ישראל אייכלר: חברת כנסת משינוי אומרת שהוא שמע משינוי.

ישראל אייכלר: אם לא אמרתי את זה, אז חברת כנסת משינוי אומרת את זה.

ישראל אייכלר: הם שומעים את הדברים של שינוי והם מגיעים למצב שהם כותבים דברים שבצרפת לא כותבים.

ישראל אייכלר: צרפתים לא כותבים כך.

ישראל אייכלר: ראש הממשלה אומר: אני נגד החרמות; מי שיחרים אחרים, לא יהיה בממשלה.

ישראל אייכלר: מי מחרים יותר גדול מתנועת שינוי שהודיעה שהם לא יושבים עם חרדים?

ישראל אייכלר: לא היום, לפני שנה וחצי.

ישראל אייכלר: הם לא אמרו שהם לא יושבים עם מפלגת יהדות התורה או עם מפלגת ש"ס, שזה לגיטימי, כי כל אחד יש לו המפלגה שלו ויש לו המפלגות שהוא לא אוהב.

ישראל אייכלר: הם אמרו שעם חרדים הם לא יושבים, קרי - יהודים.

ישראל אייכלר: כולנו יהודים, אבל למה הם אומרים חרדים?

ישראל אייכלר: כי כנראה בעיניהם חרדים הם יותר יהודים מהם.

ישראל אייכלר: אנחנו נמצאים בימי בין המצרים, היום הוא גם יום ההילולה של אהרן הכוהן.

ישראל אייכלר: אהרן הכוהן היה "אוהב שלום ורודף שלום, אוהב את הבריות ומקרבן לתורה".

ישראל אייכלר: הוא לא סתם אהב, הוא לא אהב אנשים שגזלו כסף מילדים, מאלמנות, מיתומים, מסתם עניים.

ישראל אייכלר: זאת לא אהבה, אנחנו לא נוצרים שמגישים את הלחי השנייה.

ישראל אייכלר: על פנחס בן אלעזר בן אהרן הכוהן נאמר: "השיב את חמתי מעל בני ישראל", והקדוש-ברוך-הוא נותן לו "את בריתי שלום".

ישראל אייכלר: שלום אין פירושו השלמה עם עוול הזועק לשמים.

ישראל אייכלר: שלום אין פירושו הסכמה עם חירוף וגידוף כלפי שמיא, לומר שאלוקים הוא גזבר של היהודים אוהבי הכספים.

ישראל אייכלר: שלום פירושו לדאוג לכל יהודי ולכל אזרח באשר הוא אזרח - הזקן, החולה.

ישראל אייכלר: שלום פירושו לדאוג לצדק ולשוויון בין בני-אדם.

ישראל אייכלר: יושב מזכיר הממשלה עם מנהל לשכת ראש הממשלה חודשים, ימים ולילות, לדאוג לקריטריונים כדי לאפשר העברת התקציבים הזעומים, המקוצצים, לישיבות, לאחר שהיועץ המשפטי עיכב והפסיק את התשלומים האלה.

ישראל אייכלר: אז על מה הוא יושב?

ישראל אייכלר: על כל סעיף קטן.

ישראל אייכלר: אחר כך באים בטענות למה החרדים עוד לא מרוצים.

ישראל אייכלר: אני שואל: מאות מיליוני דולרים עולה כביש.

ישראל אייכלר: יש מכרז לכביש, האם מזכיר הממשלה יודע מה כתוב במכרז?

ישראל אייכלר: האם תפקידו לדעת מה כתוב במכרז?

ישראל אייכלר: ברור שיש משרדי ממשלה, יש פקידי ממשלה והם צריכים לשבת ולדון במכרזים.

ישראל אייכלר: למה צריך ראש הממשלה לשבת על מועצות דתיות?

ישראל אייכלר: למה צריך מזכיר הממשלה לשבת ולדון בשאלה מה דינו של אברך כולל שהגיע באיחור של עשר דקות?

ישראל אייכלר: יש כאן מגמה שלטונית של רדיפה נגד היהדות הדתית והחרדית.

ישראל אייכלר: כל התוכנית הכלכלית שהיתה כיוון שאנחנו כאילו כמעט כמו ארגנטינה, ואחרי שנה רק הורידו מהעניים והחולים והזקנים וכבר אנחנו עומדים בצמיחה עצומה שאין כמותה בעולם - מתברר בסופו של דבר שכל התפקיד של הממשלה הזאת הוא להיות ממשלת כיבוש; לא ממשלת כיבוש ביהודה ושומרון, אלא ממשלת כיבוש בירושלים ובתל-אביב.

ישראל אייכלר: מי כבש?

ישראל אייכלר: שינוי כבשה את הליכוד, 15 כבשו 40.

ישראל אייכלר: כל הקואליציה הזאת היתה לשירות קבוצה קטנה של עשירים שהשתלטו על כספי העם והעבירו לעשירים.

ישראל אייכלר: מי שחושב שפרשת פריצקי היא סוף הסיפור, אני רוצה לגלות לו שפרשת פריצקי היא תחילת הסיפור.

ישראל אייכלר: עוד יתברר פה כמה מיליארדים המדינה הזאת העבירה לאנשים עשירים, אילו זיכיונות נתנו לכמה משפחות.

ישראל אייכלר: עוד יתברר מי היה מעוניין בזה ומי הקליט את מי.

ישראל אייכלר: הבעיה היא שעד שהדברים האלה יתבררו, בינתיים אין תרופות לבתי-חולים, אין תרופות בסל הבריאות, בינתיים אין עבודה.

ישראל אייכלר: מדברים פה על כך שרוצים שאנשים לא יחיו מקצבאות, אלא מעבודה - תנו לנו מקומות עבודה.

ישראל אייכלר: על כל מקום עבודה אני אביא לכם עשרה אנשים שרוצים לעבוד.

ישראל אייכלר: המגזר הציבורי חסום בפני הציבור החרדי, וזה אותו ציבור שאומרים לו ללכת לעבוד.

ישראל אייכלר: 700,000 משרות סגורות בפניו.

ישראל אייכלר: כן, המגזר הפרטי פתוח, אבל הוא עמוס ומלא.

ישראל אייכלר: לכן אני אומר שעכשיו יש לראש הממשלה הזדמנות לשנות את הטעות ההיסטורית שהוא עשה כאשר הכריז מלחמה נגד היהדות הדתית כולה, לתקן את העוול ולשלוח את המחרימים של שינוי למקום שבו הם צריכים להיות - בפינה הגזענית, המתנשאת והשונאת, לחזור אל העם ולהתחבר אל עם ישראל, אל ההמונים, אל הציבור, אל העולים, אל שכונות השיקום, אל עיירות הפיתוח, אל הציבור החרדי והדתי ואל המתנחלים; כן, גם אליהם.

ישראל אייכלר: בזה אנחנו נזכה - על-ידי שלום פנימי בין יהודים אנחנו נזכה לגאולה שלמה ולבניין בית-המקדש במהרה בימינו אמן.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיכאל נודלמן: אחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא יכול למצוא כמעט סעיף אחד שבו הממשלה יכולה להציג הישגים, לא בתחום החברתי-הכלכלי, לא בתחום המדיני, לא בתחום הביטחוני.

אחמד טיבי: כישלון רודף כישלון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה להראות לך את כל ההישגים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל, חבר הכנסת טיבי, שקט ברחובות – תודה לאל – יש?

רוחמה אברהם-בלילא: זה כבר הישג.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רוחמה אברהם, מעולם לא היתה ממשלה שדרדרה והיתה אחראית להרג, הן של ישראלים, הן של פלסטינים, כמו הממשלה הזאת.

אחמד טיבי: ובתקופתה, אם זה ההישג שאת מציגה, הרי נהרגו יותר ישראלים מאשר בכל תקופה אחרת לאחרונה.

אחמד טיבי: אז זה לא הישג שאת יכולה להתהדר בו.

אחמד טיבי: לא בכדי פתחתי, אולי כדי לזכות בהקשבה, אולי באמפתיה של האגף שלך, בתחום החברתי-הכלכלי.

אחמד טיבי: איך שיעורי האבטלה עולים חודש אחר חודש, למרות הצגת נתונים חדשים ואולי צמיחה קוסמטית קלה ושינוי במאזן התשלומים - נו, ביג דיל.

אחמד טיבי: בסופו של דבר מועצות מקומיות ויישובים קורסים.

אחמד טיבי: אנשים חיים 11, 12, 15, 16 חודשים ללא משכורת.

אחמד טיבי: איך אפשר?

אחמד טיבי: אתם, שהגעתם לכנסת בזכות הקולות של הנדכאים – עיירות פיתוח הצביעו עבורכם, לא הצביעו עבור מפלגת העבודה, לא עבור מרצ ולא עבור שינוי, עבורכם, הביאו אתכם לכנסת, ואתם, פעם אחר פעם, מצביעים נגדם.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, ביום ראשון חידשה הממשלה חוק, הוראת שעה, הקרוי בשם מטעה: חוק האזרחות.

אחמד טיבי: חוק זה מונע איחוד משפחות ופוגע בעיקר באזרחים ערבים של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

אחמד טיבי: אני תיכף אתייחס לזה.

אחמד טיבי: אני חושב שהיועץ המשפטי מזוז ושר הפנים פורז נתנו יד, כמו שאר מי שהצביעו וחידשו, לעגן בחוק את אחד החוקים הגזעניים ביותר מאז קום מדינת ישראל.

אחמד טיבי: תארו לעצמכם שבצרפת, באוסטרליה או בקונגו-ברזוויל היו אומרים שקבוצה אתנית מסוימת אינה יכולה להתאזרח בשל העובדה שאחד ממנה גנב או רצח – אחד או עשרה.

אחמד טיבי: נגיד שבצרפת יגידו: אין איחוד משפחות והתאזרחות ליהודים, למשל בשל העובדה שיש יהודייה שעשתה הצגה נגד מוסלמים וגרמה לכאוס מחשבתי וקונספטואלי בצרפת, עד כדי כך שנשיא המדינה, אמצעי התקשורת, כולם כשלו והתרסקו אחד אחרי השני.

אחמד טיבי: תארו לעצמכם, למשל, שבגלל איש עסקים יהודי שמעל וברח ונעשה חבר הכנסת במדינה אחרת יגידו: אין איחוד משפחות.

אחמד טיבי: או, למשל, שבגלל יהודי שרצח צרפתי אין איחוד משפחות ליהודים.

אחמד טיבי: מה היה קורה?

אחמד טיבי: לא רק שדנקנר היה כותב מאמר מערכת ששיראק הוא אנטישמי, היו מבקשים לנתק מגע עם צרפת, כמו שעשו עם אוסטריה – הובילו מהלך לניתוק מגע; איזולציה של ממשלה ומדינה שלמה, ובעקבותיה גם ארצות-הברית וחלק ממדינות מערב-אירופה.

אחמד טיבי: על מה?

אחמד טיבי: על דברים חמורים נגד זרים שאמר יורג היידר, שפי-עשרה מחומרתם אמר אדם שהפך להיות שר כאן, אביגדור ליברמן שמו.

אחמד טיבי: עכשיו הוא לא שר, והוא לא מגיע לכנסת.

אחמד טיבי: לכן, המוסר הכפול חוגג, והגזענות מותרת בתנאי שהגזען הוא יהודי.

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

אחמד טיבי: היא לא תיקרא גזענות אם הגזען הוא יהודי; היא תיקרא: שמירה על ערכי הביטחון, שמירה על חיי אדם.

אחמד טיבי: אבל יהודי יכול להיות גזען?

אחמד טיבי: רק ערבים יכולים להיות גזענים.

אחמד טיבי: רק צרפתים.

אחמד טיבי: ומי שמתנגד למדיניות ממשלת ישראל, אוטומטית נחשב אנטישמי.

אחמד טיבי: נכון, מדיניות ממשלת ישראל מעודדת אנטישמיות, אבל לא כל מי שמתנגד למדיניות ממשלת ישראל, צריך להכתים אותו באנטישמיות.

אחמד טיבי: אני מכיר את האמרה, שיצאה מניו-זילנד עכשיו - עכשיו תוקפים את ניו-זילנד, אומרים: היא תקפה.

אחמד טיבי: ביום הראשון תוקפים את ממשלת ישראל, ולאחר מכן - את העם היהודי.

אחמד טיבי: קשקוש מקושקש.

אחמד טיבי: איזה מין מחשבה עקומה.

מיכאל נודלמן: תסיים בבקשה.

אחמד טיבי: אני מייד מסיים.

אחמד טיבי: היום פנו אלינו בכירים בשינוי וביקשו שלא נתנגד למינוי המועמד שלגי לשר.

אחמד טיבי: אני חושב – באנדרסטייטמנט אני אומר – שעצם הפנייה היא לא במקום, ולו בשל העובדה שאנחנו אופוזיציה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים להציק לכם כמה שיותר, רוצים לערער את היחסים בין הליכוד לבין שינוי כמה שיותר.

אחמד טיבי: אם הדבר יביא לנפילת הממשלה – כמה שיותר מהר.

רוני בריזון: אם הוא לא יהיה שר, איך תציל אותו?

אחמד טיבי: אין לנו משהו אישי נגד השר שלגי – אני מדבר בשם סיעתי.

אורי אריאל: הוא עוד לא שר.

אחמד טיבי: נגד האופציה הווירטואלית בשלב זה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת המועמד להיות שר.

אחמד טיבי: אשמח מאוד אם ההצעה הזאת תיפול.

אחמד טיבי: אגב, יש סיכוי, כי יש בעיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יכול לשכוח מזה.

אחמד טיבי: הדבר החשוב ביותר הוא ששינוי, במשך כל כהונתה, אדוני היושב-ראש – רוחמה, שינוי, וגם חבר הכנסת בריזון היה פה, הוא יצא - -

רוני בריזון: מי יצא?

אחמד טיבי: - - אה, לא.

אחמד טיבי: בריזון זוהר בנוכחותו.

אחמד טיבי: מפלגת שינוי רק עשתה רע למגזר הערבי.

אחמד טיבי: רע.

אחמד טיבי: חוק האזרחות בתקופת שר הפנים, ועדת-אור, ועדת-לפיד, שהיה ראש של ועדה של שונאי ערבים - תן לי התחשבות אחת של שינוי בצרכים של האזרח הערבי.

אחמד טיבי: אחת.

אחמד טיבי: אני אגיד לך מתי, ובזה אני אסיים, ואתה תשמח, באופן אישי: יש רק שר אחד לשעבר משינוי שהקשיב לצרכים של המגזר הערבי, ביקר שם, מינה ערבים בחברת החשמל, מינה דירקטורים, והוא יוסף פריצקי.

אחמד טיבי: אותו הדחתם כמו קניבלים, אף שהוא עשה מעשה טעות.

אחמד טיבי: הייתם קניבלים.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת טיבי, תודה.

רוני בריזון: אתה רואה מה אתה עושה?

רוני בריזון: עכשיו אני מקבל קומפלימנטים מאורי אריאל.

מיכאל נודלמן: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, בחוץ יש חדר שאפשר לדבר בו.

מיכאל נודלמן: פה צריך להיות שקט.

מיכאל נודלמן: תנו לחבר הכנסת בשארה לדבר.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מובן שקשה לשמוע את הצעקות בצד הזה של הבית בזמן הגיוס להצבעות האי-אמון - כאשר חבר כנסת כמו טלב אלסאנע נעדר יש צעקות ורעידת אדמה ממש.

עזמי בשארה: הם חייבים להגיע לאיזון עם החלק הזה של הבית.

עזמי בשארה: אחר כך מתברר שכל הצעקות היו כי לא היית כלי שרת בהדחת הליכוד, כדי לדחוף את הליכוד לנהל אתם משא-ומתן בשביל שייכנסו לממשלה.

עזמי בשארה: עכשיו, לא נחמד, לא נעים שבסך הכול כל הגיוס – וככה, לפעמים אנחנו מתלהבים, מטלפנים אלינו, שלא תעז להיעדר, אתה חושש מהציבור שלך, מה יגידו אם לא הופעת בהצבעת האי-אמון...

טלב אלסאנע: השאלה היא מי מפחד יותר מהפלת הממשלה, הקואליציה או האופוזיציה?

עזמי בשארה: בסך הכול יוצא שכל המשחקים האלה – 55:54, והצעקות, ואנחנו מתלהבים פה – כל המשחק הוא שידיחו את הליכוד, שיצטרך להיכנס למשא-ומתן לממשלת איחוד לאומי.

עזמי בשארה: הם לא יכולים להגיד: זהו, זה העניין, בשביל להיכנס לממשלת אחדות.

עזמי בשארה: חייבים כותרות, למשל כותרת מצחיקה – אפשר למות מצחוק – כמו: לזרז את היציאה מעזה.

עזמי בשארה: מה השטויות האלה?

עזמי בשארה: הרעיון הוא רעיון של שרון.

עזמי בשארה: לזרז?

עזמי בשארה: לא יהיה שום זירוז.

עזמי בשארה: לא יהיה שום שינוי.

עזמי בשארה: לא יהיה שום שינוי בקווי היסוד של הממשלה, אבל הכול פתוח לדיון.

עזמי בשארה: ממש "שרונים".

עזמי בשארה: מה זה "שרונים" - מפא"יניקים.

עזמי בשארה: הכול פתוח לדיון, אבל קווי היסוד לא ישתנו.

עזמי בשארה: הכול פתוח לדיון, אבל זו לא הממשלה שמקימים אחרי בחירות, זו ממשלה שתצטרפו אליה, ותצטרפו בקווי היסוד הקיימים.

עזמי בשארה: כלכלית, לא יהיה שום שינוי.

עזמי בשארה: אולי תהיה התחשבות פה ושם בכמה עניינים, אבל בסך הכול לא יהיה שום שינוי.

עזמי בשארה: לכן, אדוני היושב-ראש, כל הווריאציות שמוצעות עכשיו, אחת אחרי השנייה, מראות את האבסורדיות וחוסר התוחלת בעצם בפעילות פרלמנטרית, באווירה האידיאולוגית והפוליטית הקיימת היום.

עזמי בשארה: מצד אחד, יש לנו האפשרות המתרחקת יום אחרי יום של ממשלת ליכוד-עבודה-שינוי - אפשרות שמתרחקת יום אחרי יום.

עזמי בשארה: עלו פה אפילו אנשים ודיברו בצורה מפורשת על כך שזו תהיה קואליציה אשכנזית.

עזמי בשארה: אני לא יודע איפה חיים פה.

עזמי בשארה: באיזו מדינה עוד מדברים ככה על עדות וכו'?

עזמי בשארה: זו תהיה ממשלה אשכנזית שתרחיק את הליכוד ממצביעיו, כלומר שהם באים מעדה מסוימת.

עזמי בשארה: מוזר ביותר.

עזמי בשארה: ככה מדברים במדינה ששלטת בה אידיאולוגיה מסוימת, כור היתוך וכו'.

עזמי בשארה: בסדר.

עזמי בשארה: אבל, לא דיברו פוליטיקה, למשל על כך שאנשי הליכוד שהתנגדו ליציאה מצד אחד מעזה, פתאום התנגדותם היא לכניסת העבודה - לא כל כך ליציאה מצד אחד מעזה, לא כל כך ליציאה חד-צדדית - מוכנים אפילו לתמוך ביציאה חד-צדדית מעזה, רק תשאירו את העבודה בחוץ.

עזמי בשארה: מעניין.

עזמי בשארה: על זה אנחנו מבזבזים את כל השבועות, את כל הימים בכנסת?

עזמי בשארה: הווריאציה השנייה - ליכוד-עבודה-ש"ס, כי שינוי לא מוכנה לשבת עם ש"ס, שני עמים.

עזמי בשארה: במקרה כזה, ש"ס - מתברר שכל ההתנגדות שלה לפירוק התנחלויות, לא פירוק התנחלויות, סתם שטויות.

עזמי בשארה: היא רוצה להיכנס לממשלה.

עזמי בשארה: הנושא הזה נופל לגמרי.

עזמי בשארה: עם ישראל צריך להבין, שכל מה שפטפטו פה כביקורת מימין לליכוד, היה שטויות.

עזמי בשארה: הם לא יכולים לבקר את הליכוד משמאל, הם ביקרו אותו מימין, אבל המטרה היתה להיכנס לממשלה.

עזמי בשארה: וריאציה שלישית - במקום ש"ס ובמקום העבודה, ישאירו את הקואליציה על כנה ותיכנס יהדות התורה.

עזמי בשארה: יהדות התורה - היא אמורה להיות מפלגה חרדית, אבל ששינוי כן מוכנה לשבת אתה.

עזמי בשארה: למה?

עזמי בשארה: אף אחד לא יודע למה.

עזמי בשארה: לא יודעים, אי-אפשר להבין למה, אבל ככה אמור להיות.

עזמי בשארה: אבל יהדות התורה צריכה גם לוותר על הקטעים של פרוש פה כל השנתיים בענייני ביקורת מהימין לליכוד, בעניין פירוק ההתנחלויות מצד אחד - צריך לתמוך ביציאה חד-צדדית מעזה.

עזמי בשארה: אני רוצה להבין, אדוני היושב-ראש, חוץ מהביקורת שלנו על הממשלה בנושאי האוכלוסייה הערבית והביקורת הכלכלית והביקורת המדינית – בכלל זה על תוכניתו האחרונה של שרון - איזו ביקורת רצינית היתה פה בכנסת הזאת?

עזמי בשארה: באמת.

עזמי בשארה: הרי את כל הווריאציות אמרתי לכם - אלה כולן וריאציות אפשריות, ושרון מתנהג כאילו כל האופציות פתוחות וכאילו הבחירות התנהלו אתמול.

עזמי בשארה: על מה בדיוק מתנהלת הפוליטיקה הישראלית, אם באמת כל העניינים שעליהם היו סערות בבית הזה הם בעצם עניין שולי?

עזמי בשארה: עניין שולי, בכלל אפילו לא בדרגה גבוהה באג'נדה של כל מפלגה, אם העניין העיקרי הוא להיכנס לממשלה.

עזמי בשארה: ככה אי-אפשר, אדוני היושב-ראש, לנהל אופוזיציה ולא להציע אלטרנטיבות - לא בעניין המדיני ולא בעניין הכלכלי.

עזמי בשארה: לבי לבי לעם אשר חשב ששלח לכנסת אופוזיציה, ובכלל נציגים אשר הוא חשב שענייניו הם בראש מעייניהם - גם בכלכלה, גם בעניינים המדיניים וגם בשאר הדברים.

עזמי בשארה: זה שצוותי המשא-ומתן סיכמו שיגידו: כל הנושאים ניתנים לדיון, בשביל להציל את הפנים של מפלגת העבודה ואחרים ולהגיד: כל הנושאים - אין אף נושא שהוא מחוץ לדיון, הכול למשא-ומתן בין העבודה לליכוד - זה לא אומר שום דבר.

עזמי בשארה: אם קווי היסוד לא ישתנו, בעצם קווי הביקורת של האופוזיציה היו סתם מראית עין של אופוזיציה.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת בשארה, שסיים גם בדיוק במועד המתאים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: לרשות אדוני חמש דקות.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת רוני בר-און.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, לאור המתפתח לאחרונה, לדעתי זכותנו וגם חובתנו לעשות חשבון נפש.

טלב אלסאנע: אנחנו באופן אוטומטי רואים את עצמנו באופן פוטנציאלי שותפים למפלגת העבודה, כאילו זאת האפשרות של קואליציה או לפחות גוש חוסם עם מפלגת העבודה, כי יש לנו תפיסה שמפלגת העבודה היא יותר מפלגה התומכת או קרובה מדינית לציבור הערבי - קרובה יותר בהיבט החברתי-הכלכלי לציבור הערבי.

טלב אלסאנע: אבל אם אנחנו בוחנים לעומק את הגישה או התפיסה שמפלגת העבודה מאמצת, הרי מפלגת העבודה מאמצת את התפיסה שאין פרטנר פלסטיני.

טלב אלסאנע: מפלגת העבודה איננה מוכנה לנהל משא-ומתן עם הרשות הפלסטינית, מפלגת העבודה תומכת בצעדים חד-צדדיים, אז בהיבט הזה אין שום הבדל בין מפלגת העבודה לליכוד.

טלב אלסאנע: בדבר השני, בעניין החומה - - -

ראובן ריבלין: אני עצרתי את השעון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני מבין שמפלגת העבודה יותר קרובה לנושא הפלסטיני, אבל - -

טלב אלסאנע: אני אגיע, אני אגיע.

טלב אלסאנע: אדוני כועס על זה שאנחנו מביאים את הליכוד - - -

ראובן ריבלין: - - מפלגת העבודה יותר קרובה לנושא הערבי מחברי כנסת אחרים?

טלב אלסאנע: אני רוצה להבין - - -

ראובן ריבלין: זה עניין אישי.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש חולק על זה - -

ראובן ריבלין: לעניין הפלסטינים אני מסכים, אבל - - -

טלב אלסאנע: - - שאנחנו מנסים לקרב את הליכוד לעבודה או את העבודה לליכוד?

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אני דיברתי בנושא אחר לגמרי.

טלב אלסאנע: - - שמבחינתנו אנחנו, כמפלגות ערביות, יש לנו תפיסה שבאופן אוטומטי מפלגת העבודה היא בעדיפות ראשונה, היא יותר קרובה, ואנחנו - לאור יכולת היסטורית, יכול להיות לאור התקופה של ממשלת רבין, שהיינו חלק מהגוש החוסם - המשכנו באותה התפיסה כאילו לא חל שינוי במפלגת העבודה.

טלב אלסאנע: אבל אם נתייחס באמת לגופן של העמדות המדיניות, אז מה ההבדל?

טלב אלסאנע: אם אנחנו בעניין של התפיסה הבסיסית שאין פרטנר, מי שהוציא את הססמה הזאת היה אהוד ברק בסוף תקופת כהונתו, כשאמר שאין שותף פלסטיני למשא-ומתן - הפלסטינים לא רוצים שלום, ולכן הוא הגיש את השלטון על מגש של כסף לליכוד, ומפלגת העבודה ממשיכה לדגול בדבר הזה.

טלב אלסאנע: העניין של החומה, שכולנו מתנגדים לה ואנחנו רואים בה חיסול מוחלט של כל תקווה או סיכוי לשלום בעתיד, כי בעצם זאת חומת הפקעה, חומה לשינוי המציאות הגיאוגרפית והדמוגרפית הפלסטינית - זו לא חומת ביטחון ולא שום דבר.

טלב אלסאנע: מפלגת העבודה היא אשר יזמה את הרעיון של החומה והיא לא מתנגדת בתוקף לתוואי.

טלב אלסאנע: אני לא מאמין שהיא תכניס את שינוי התוואי בקווי היסוד של הממשלה העתידית, אם יהיה שינוי תוואי כזה או התייחסות בכלל, או בכלל אם ייפתחו קווי היסוד לקואליציה העתידית.

טלב אלסאנע: בעניין השלישי, בעניין של ההתנתקות מרצועת-עזה, הרי דיברו, אבל הליכוד היום מבצע.

טלב אלסאנע: אז אני באמת שואל את עצמי: מה ההבדל, מדינית, היום, בסוגיה של שותף פלסטיני, בסוגיה של החומה, בסוגיה של ההתנתקות?

טלב אלסאנע: מה ההבדל בין מפלגת העבודה למפלגת הליכוד?

טלב אלסאנע: מה ההבדל?

טלב אלסאנע: ואני שואל את עצמי, אני לא שואל את הליכוד או את מפלגת המורדים מתוך הליכוד - ואני חושב שהמניע הוא יותר כיסאולוגיה ואינטרסים מאשר שינוי מהותי בעמדות.

טלב אלסאנע: כי אני מודע לעובדה שמי שרוצה את הנסיגה מרצועת-עזה בעצם לא רוצה שלום עתידי.

טלב אלסאנע: הוא רוצה להציג ולמכור לעולם דבר שבלאו הכי הוא נטל ולא נכס.

טלב אלסאנע: עזה מעולם לא היתה איזו שאיפה להשתלטות ישראלית - יש צפיפות אוכלוסין, יש 7,500 מתנחלים, יש עשרות אלפי חיילים - ולכן רוצים לשווק את זה כוויתור ישראלי ועל-ידי זה לחזק את השליטה הישראלית וההתנחלויות בתוך הגדה המערבית.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, לכן אני חושב שכל המשחקים שנעשים לאחרונה על-ידי מפלגת העבודה, הם לא נעשים מתוך רצון להוביל אופוזיציה רצינית להפיל את הממשלה, אלא מתוך רצון להאיץ את המשא-ומתן והקמת ממשלת אחדות.

טלב אלסאנע: מי שרוצה בהפלת הממשלה צריך להתנגד למהלך הזה.

טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת אני רוצה לציין, רבותי, שכל השמחים לאור האירועים אשר התרחשו לאחרונה ברצועת-עזה - אני רוצה לציין שהשמחה הזאת מאוד מוקדמת.

טלב אלסאנע: אין שום אינטרס ישראלי - -

רשף חן: מי שמח?

טלב אלסאנע: - - כשאין שלטון מרכזי אשר שולט ברצועת-עזה ובגדה המערבית.

טלב אלסאנע: אני רוצה להפנות אצבע מאשימה אל ממשלת ישראל באחריות ישירה למה שמתרחש ברצועת-עזה.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להאשים את הפלסטינים.

טלב אלסאנע: צריך להתייחס לזה כאל תוצאה ישירה הכרחית מהגישה השיטתית של ראש הממשלה הנוכחי, שמאז שהגיע לשלטון החל לפגוע ולהרוס כל סממן שלטוני פלסטיני, למנוע כל ניסיון לשלטון מרכזי פלסטיני, והמשך המצור שהוא מטיל על הרשות הפלסטינית, ועל ידי-זה גרם כמעט לחיסול, או לפגיעה קשה באפשרות של השלטון המרכזי הפלסטיני.

טלב אלסאנע: אם תהיה אנרכיה כזאת, לא רק הפלסטינים ישלמו את המחיר, אלא שני העמים – הסיכוי לשלום באזור הזה.

טלב אלסאנע: אבל, מצד שני, אני רוצה להרגיע את כל אלה שמהמרים שיכול להיות שליאסר ערפאת אין שליטה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, שאפילו כשהוא היה בתוניסיה היתה לו שליטה כאן.

טלב אלסאנע: השליטה נובעת לא מהכוח הצבאי, אלא מהאמונה ברקורד של המנהיג, שהוכיח שהוא מצליח להוביל את העם שלו, למרות ההתקפות הקשות מבחינת מוקדי הכוח במזרח התיכון ובעולם כולו.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, שמעולם לא היה לנו אמון בממשלה הזאת, והיא לא עשתה שום דבר שיביא לשינוי בעמדה שלנו.

טלב אלסאנע: כל מה שהיא עושה רק מחזק את העובדה שהיא הגיעה לשלטון במקרה.

טלב אלסאנע: להמשך השליטה שלה יש מחיר כבד, שמשלמים גם העם בישראל אבל גם העם הפלסטיני והעמים באזור.

טלב אלסאנע: ולכן, ככל שנקצר את חייה כך ייטב לעמים ולסיכוי ולתקווה לשלום באזור.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: באופן יחסי היה לי קל עם חבר הכנסת טלב אלסאנע הרבה יותר מאשר עם אחרים.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא אחרון הדוברים, חבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: בתום דבריו של חבר הכנסת בר-און, אם הממשלה לא תבקש לדבר, נעבור להצבעות מדורגות.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, היתה לנו היום בצהריים זכות לשמוע נאום ממש מצוין, אם יותר לי, של יושב-ראש האופוזיציה, ראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת שמעון פרס.

רוני בר-און: הנאום היה טוב, תיאורטי בעיקרו, ונושאו – הדורות הבאים.

רוני בר-און: הנאום היה כמעט אקדמי, על גבול האינטלקטואלי.

רוני בר-און: נכון שהיו בו כמה רמיזות קונקרטיות, אם הצלחנו לזהות אותן.

רוני בר-און: עם רוב הרמיזות האלה לא הסכמתי, אבל בעיקר הרעיונות המרכזיים בנאום היו שסר חינה או בטלה קדושתה של הקרקע.

רוני בר-און: הקרקע, במציאות הפוליטית היום, כבר אינה קדושה.

רוני בר-און: יושב-ראש האופוזיציה הוכיח במספרים, שהחקלאות מפרנסת היום 1% מכלל האוכלוסייה; לפני 50-60 שנה היא פרנסה יותר מ-50% מכלל האוכלוסייה.

רוני בר-און: אני בטוח שאפשר למצוא בעניין הזה גם מספרים אחרים, ואני באמת לא בא להתפלמס עם ראש האופוזיציה.

רוני בר-און: העניין של בטלות הקרקע או בטלות קדושת הקרקע, ככל שניסית לרמוז שהיא מתעסקת גם באיכות או בחשיבות של הטריטוריה, ודאי שאינו מקובל עלי.

רוני בר-און: אבל אני באמת לא מתווכח היום.

רוני בר-און: אני רוצה לדבר רק על דבר אחד.

רוני בר-און: אמר ראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת שמעון פרס, שהיום אף אחד כבר לא נלחם את המלחמות של העתיד.

רוני בר-און: יודעים שאין מה להשיג במלחמות, לא נלחמים על העתיד.

רוני בר-און: כל המלחמות היום הן מלחמות על העבר.

ראובן ריבלין: הוא גם אמר שאין מלחמה טריטוריאלית.

רוני בר-און: אמרתי שאני לא מסכים לזה, כמובן, אבל אני לא רוצה להתפלמס אתו.

רוני בר-און: אבל אם אומר יושב-ראש האופוזיציה, קבל עם ועולם, שאין טעם במלחמות העבר, אני שואל: על מה המלחמה הזאת, על מה האי-אמון הזה, על מה הצעות האי-אמון האלה?

רוני בר-און: בבוקר אתם הולכים למשא-ומתן, אתם יושבים מצוות אנשים מלומדה, חמישה מול חמישה ושישה מול שישה, וחיוכים, וחיבוקים, וכמעט נשיקות, ואוכלים ושותים, ובלילה אתם נעמדים כאן, ואומר חבר הכנסת יתום: אוי, איזו ממשלה נוראה; אוי, איזה אסון אתם ממיטים על העם; אוי, איזו בושה ואיזו חרפה.

רוני בר-און: ועם כל הבושה והחרפה הזאת אתם פשוט רצים כך שאי-אפשר לאחוז בכם.

רוני בר-און: אי-אפשר ביד אחת לחבק אותנו וביד השנייה לנופף לנו כל הזמן את האצבע מול הפנים.

רוני בר-און: איפה ה"נאה דורש" ואיפה ה"נאה מקיים"?

רוני בר-און: יכול להיות שזה עוד פעם "כן ולא", "כן ולא"?

רוני בר-און: אני מדבר גם אל ש"ס ואל יהדות התורה, וגם אל העבודה.

רוני בר-און: כולכם עומדים פה ומייסרים אותנו בשוטים ובעקרבים, מצליפים בנו בלא רחם, ואין אפילו נקודת זכות אחת שאתם מוצאים בממשלה הזאת, וראה זה פלא, כמה אתם רצים, כמה אתם נדחפים, כולם – עבודה, ושינוי, וש"ס, ואגודה – ולאף אחד כבר לא נשארה צלע שלמה מהמרפקים שאתם כל הזמן ממרפקים כדי להגיע ראשונים אל השולחן ולשבת.

רן כהן: - - -

רוני בר-און: אני לא מדבר אליכם.

רוני בר-און: הצעת האי-אמון שלכם - - -

רן כהן: למה אתם מדברים אתם?

מיכאל מלכיאור: למה אתם רצים אחרינו?

מיכאל מלכיאור: אפשר להפסיק את זה.

רוני בר-און: אנחנו?

רוני בר-און: אנחנו?

רוני בר-און: ממש רצים, מה זה?

רוני בר-און: פשוט לא ייאמן.

רוני בר-און: תקראו כמה אנחנו רצים.

ראובן ריבלין: אף פעם לא ראיתי מזוכיזם כזה, שכולם לא רוצים – כולם, אני לא מדבר על חלק – שכולם לא רוצים, ורצים.

ראובן ריבלין: כל אחד מהצדדים יכול לומר: טול קורה מבין עיניך.

רוני בר-און: אני חושב שאנחנו מתנהגים בהחלט בסדר.

רוני בר-און: אנחנו ה"בעלבתים", אנחנו שליש מהכנסת הזאת, ואנחנו לא פוסלים אף אחד.

רוני בר-און: כל מי שרוצה לבוא בתנאים שלנו – יבוא בתנאים שלנו: בתוכנית המדינית של ראש הממשלה, ובתוכנית הכלכלית של שר האוצר בתמיכת ראש הממשלה.

רוני בר-און: הדלת פתוחה.

רוני בר-און: נשמח מאוד לקבל תמיכה – בתנאים שלנו.

מיכאל מלכיאור: אם אתם מסתדרים כל כך טוב, מה הבעיה?

רוני בר-און: את התפריט אנחנו קובעים.

רוני בר-און: רוצים – תאכלו; לא רוצים – תמשיכו לרעוב ולצעוק.

רוני בר-און: העבודה רוצה נורא.

רוני בר-און: שינוי כל כך רוצה שפתאום העבודה מסכלת אותה, ואז לשינוי יש תנאים ולעבודה יש תנאים ולש"ס יש תנאים ולאגודה יש תנאים.

רוני בר-און: תגידו, באמת, אין לכם בושה בעניין הזה?

רוני בר-און: אין לכם קצת בושה?

בנימין בן-אליעזר: - - -

רוני בר-און: כל הכבוד, אמרת.

רוני בר-און: איש הגון.

גלעד ארדן: הם למדו מאתנו.

רוני בר-און: אין לכם בושה.

רוני בר-און: קיבלתי, אתה מודה.

רוני בר-און: עכשיו אשאל אותך שאלה: איך תסבירו לציבור המצביעים שלכם את ההתנהגות הדואלית הזאת?

רוני בר-און: המיסטר ג'קיל וד"ר הייד?

רוני בר-און: איך תסבירו את זה?

גלעד ארדן: כמו שאנחנו נסביר לשלנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, אני לא מרשה לך להפריע לחבר הכנסת בר-און.

רוני בר-און: אתה יודע מה?

רוני בר-און: היה ויקרה הגרוע מכול, ולא ספרנו נכון, וחס וחלילה וחס הצלחתם היום, מה יהיה?

רוני בר-און: אחרי מי תרוצו?

רוני בר-און: אתם מסוגלים להרכיב את הממשלה בלי אריאל שרון?

רן כהן: אנחנו לא רצים לא אחריכם ולא אחריהם.

רוני בר-און: אתם יודעים שזו בדיחה, אתם מודים שזו בדיחה.

רוני בר-און: תרדו מזה.

רוני בר-און: אני מציע לדחות את האי-אמון שהצעתם.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת רוני בר-און.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כבוד השרים, נא לשבת במקומותיכם.

ראובן ריבלין: לפני שנתחיל בהצבעות אבקש מכם לעשות הצבעת ניסיון בלבד.

ראובן ריבלין: לא חשוב מה כל אחד יצביע, אני רוצה רק לראות מה מספר המצביעים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעות אי-אמון בזו אחר זו.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו שמבקש הצבעה שמית?

קריאות: לא.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכולם לשבת על מקומותיהם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרוש.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, לא תישמע טענה אחת שמישהו לא הצליח להצביע או לא הצביע.

ראובן ריבלין: בדקנו את כל העמדות וכל העמדות מסודרות.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה בשל המשבר המתמשך ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה – 53 נגד – 56 נמנעים – 2 הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 56 נגד, 53 בעד, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים, גבירותי ורבותי חברי הכנסת, להצביע על הצעת סיעות ש"ס ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה בשל המשבר המתמשך ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות והפגיעה בשירותים המוניציפליים והדתיים.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעות ש"ס–יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה – 54 נגד – 56 נמנעים – 2 הצעת סיעות ש"ס–יהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 54 בעד, 56 נגד, שני נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצעת אי-אמון מטעם סיעת יחד, להביע אי-אמון בממשלה בשל האמינות של ראש הממשלה וממשלתו בתחומי המדיניות השונים.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת יחד להביע אי-אמון בממשלה – 54 נגד – 56 נמנעים – 1 הצעת סיעת יחד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 54 בעד, 56 נגד, אחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת אי-אמון מטעם סיעת בל"ד - להביע אי-אמון בממשלה בשל מצוקת הרשויות המקומיות.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 5 בעד הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 48 נגד – 56 נמנעים – 6 הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 48 בעד, 56 נגד, שישה נמנעים.

ראובן ריבלין: הצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שסיעת האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו לא השתתפה בהצבעה.

ראובן ריבלין: חמש דקות לסיעת האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו לנמק את הימנעותה מהצבעה, כאשר היא לא השתתפה בדיון.

צבי הנדל: מכובדי היושב-בראש, אדוני ראש הממשלה, שרים, חברות וחברי כנסת, במהלך הימים האחרונים, אדוני ראש הממשלה, אנחנו רואים לנגד עינינו את האנרכיה בחבל-עזה, את חוסר היציבות המשווע, את הרציחות ההדדיות.

צבי הנדל: לא בדיוק הבנתי איך אנחנו מסוגלים להשאיר חבל ארץ בארץ-ישראל בידיים כאלה של רוצחים ומסיתים.

צבי הנדל: אבל יש עוד כמה דברים שאני לא מבין עוד הרבה יותר, אדוני ראש הממשלה.

צבי הנדל: אנחנו, בעזרת השם, ביום ראשון, הפוך מתוכנית ההתנתקות, עושים התחברות, אדוני ראש הממשלה: חיבור של עם ישראל כולו, שיעמוד לאורך עשרות ולמעלה מ-100 קילומטרים מגוש-קטיף, יד ביד, בשרשרת אנושית חיה עד ירושלים ועד הכותל המערבי.

צבי הנדל: יהודים מכל הארץ יעמדו לאורך הכביש, ייתנו יד ביד ויחברו בשרשרת של אנשים חיים את ירושלים לגוש-קטיף.

צבי הנדל: כי עם ישראל חושב כנראה הפוך מהתנתקות.

צבי הנדל: וראה זה פלא, אדוני ראש הממשלה, עד כדי כך הגענו.

צבי הנדל: רצינו לפרסם תשדיר שירות ברדיו, השר אולמרט, וסיכמנו וחתמנו הסכם, והפרקליטים אישרו, כי מה אומרים שם?

צבי הנדל: – אני, סוניה מקריית-שמונה, גם אהיה בשרשרת; אני, ז'נט מדימונה, גם אהיה בשרשרת ביום ראשון.

צבי הנדל: שמענו אתמול פתאום שזה דבר נורא, זה מסית, ופסלו – אף שהמשפטנים אישרו – את תשדיר השירות.

צבי הנדל: איזה ניצחון אדיר לממשלה.

צבי הנדל: איזה יופי.

צבי הנדל: הצלחתם לקעקע הסכם חתום, שאין לי ספק שהבג"ץ יאשר אותו, אבל אני מכיר את החוכמות, הנה הרווחתם, ביום ראשון לא היה שידור, וביום שני כבר לא היה שידור.

צבי הנדל: ביום שלישי אולי יהיה בג"ץ.

צבי הנדל: אולי השידורים יתחילו ביום רביעי.

צבי הנדל: אילו אנשים קטנים, עד כאן הגעתם?

צבי הנדל: וכל זה אחרי שלפני שבועיים אישרת, אדוני ראש הממשלה, בממשלה, עזרה בפסיכולוגים, קייטנות לילדים הקטנים בכל הקיבוצים בסביבה, עוטף חבל-עזה.

צבי הנדל: הילדים בגוש-קטיף אינם זקוקים לפסיכולוגים?

צבי הנדל: אין שם צורך בקייטנה?

צבי הנדל: הם לא עוברים לחץ?

צבי הנדל: רק הקיבוצים בסביבה, בשער-הנגב ובאשכול, הם המסכנים שזקוקים לפסיכולוגים?

צבי הנדל: לאן נעלמה הבושה, ריבונו של עולם?

צבי הנדל: מינימום של מינימום.

צבי הנדל: הנהגה של העם היהודי בארץ ישראל, לאיזו קטנות הגעתם?

צבי הנדל: נזקקים לכל מיני מכתבים וחילופי מכתבים, אם זה חוקי או לא חוקי, איזה מוסר ירוד.

צבי הנדל: אני מתבייש שאני עומד בכנסת ישראל.

צבי הנדל: אין לי ספק שהשמאל הכי קיצוני לא היה עושה כדבר הזה בסיטואציה הזאת.

צבי הנדל: טיפת בושה כבר אין, וכל זה למה?

צבי הנדל: כדי שיהיה אפשר להשניא את מתיישבי גוש-קטיף על עם ישראל, להוציא אותם, כאילו, מהקטגוריה של האנשים הנורמליים, כדי שסוף-סוף יהיה אפשר לגרש יהודים בידי יהודים.

צבי הנדל: סתם, אדוני ראש הממשלה – לא תמורת הסכם שלום, אי-לוחמה, שקט או ביטחון.

צבי הנדל: לא הרמטכ"ל חושב שיהיה שקט, לא ראש השב"כ, לא אלוף הפיקוד, אין לובש מדים אחד שיש עליו אחריות ביטחונית, פוליטיקאי שהיה פעם קצין – אין אחד שחושב שתצמח מכך תועלת.

צבי הנדל: הגענו לשלב שבו איבדנו את המודיעין.

צבי הנדל: אין משתפי-פעולה, כי מה פתאום שיהיו נאמנים לישראל?

צבי הנדל: הרי ראש הממשלה אמר שב-2005 נעזוב.

צבי הנדל: אחד הקצינים בוכה לי ואומר: האם בימים כתיקונם היה אפשר לחפור מנהרה מתחת למוצב שלי במשך חודש שלם בלי שאני אדע?

צבי הנדל: אבל המודיעין נהרס, הוא אומר, וכבר אין ממי לקבל נתונים.

צבי הנדל: ומה יקרה כשלא נהיה שם בכלל?

צבי הנדל: צר לי עליך, ראש הממשלה.

צבי הנדל: אולי כדאי לשקול פעם נוספת, לחשוב היטב.

צבי הנדל: המדינה הזאת היא לא שלי.

צבי הנדל: גוש-קטיף הוא לא נכס פרטי של מישהו.

צבי הנדל: יושבים שם מתיישבים בגבורה במשך שנים, וחוטפים טרור, כי הם מאמינים באמונה שלמה שהם עושים שליחות לאומית חשובה.

צבי הנדל: חבל שאתם איבדתם את הדרך.

צבי הנדל: אתם תובילו התנתקות, ואנחנו נוביל התחברות – לעם ישראל, ולא תהיה נסיגה.

צבי הנדל: בחיים לא תזכו לזה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל סיים את דבריו.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכל השרים וחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם, כל אחד מול מחשבו ומול מערכת ההצבעה שלו.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת עם אחד בשל הפגיעה המתמשכת בעובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות והתרחבות העוני בישראל.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד הצעת סיעת עם אחד להביע אי-אמון בממשלה – 55 נגד – 56 נמנעים – 1 הצעת סיעת עם אחד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 55 בעד, 56 נגד ואחד נמנע.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא התקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הצעת אי-אמון של סיעת רע"ם בשל מדיניות הממשלה המובילה לשינוי הסטטוס-קוו בהר-הבית.

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד הצעת סיעת רע"ם להביע אי-אמון בממשלה – 11 נגד – 63 נמנעים – 30 הצעת סיעת רע"ם להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 63 נגד, 11 בעד, 30 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעות האי-אמון כולן לא נתקבלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, ההצעה היא על המסגדים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הסכמתי לכתוב הר-הבית, אבל אתה לא יכול - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, דיברת על חראם אל-שריף, ואנחנו קבענו שזה הר-הבית.

ראובן ריבלין: הר-הבית הוא מקודש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - - אתה לא יכול לשנות - - -

ראובן ריבלין: לא, אני יכול.

ראובן ריבלין: אדוני יראה את התקנון.

ראובן ריבלין: אני לא מבין, הרי זה היה כתוב כל היום.

ראובן ריבלין: כל היום הוצגה הצעת האי-אמון כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא, בטופס שלנו היה כתוב אחרת.

ראובן ריבלין: אנחנו קבענו זאת, כתבנו זאת – זה היה על כל עמוד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בטופס שלנו היה כתוב אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסעיף 6 כתוב: "ברחבת המסגדים".

ראובן ריבלין: אדוני יכתוב לי מכתב, ואני לא אקפח אותו אם הוא צודק.

ראובן ריבלין: ועל מינוי חבר הכנסת אילן שלגי לשר המדע והטכנולוגיה במקומו

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, נמסר לי מידי ישראל מימון, מזכיר הממשלה הנכבד: "שלום רב, אני מתכבד להודיע כי הממשלה בישיבתה היום, 18 ביולי 2004, החליטה בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי השר אליעזר זנדברג יהיה בתפקיד שר התשתיות הלאומיות במקום בתפקיד שר המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: החלטה זו טעונה אישור הכנסת.

ראובן ריבלין: כמו כן החליטה הממשלה בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, על-פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חבר הכנסת אילן שלגי לממשלה בתפקיד שר המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: הודעה על צירוף השר ועל תפקידו טעונה אישור הכנסת".

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הואיל וכולכם בקיאים ומלומדים, שתי סיעות, סיעת שינוי וסיעת הליכוד, הגישו לי בקשה לקיים דיון סיעתי בעניין זה, כך שאין דיון אישי.

ראובן ריבלין: לפיכך קבעה ועדת הכנסת את מסגרת הדיון המשולב, והסיעות קיבלו חמש דקות כל אחת.

ראובן ריבלין: אני מזמין את ראשון הדוברים, חבר הכנסת חיים רמון, מטעם סיעת העבודה, לומר את דבריו.

ראובן ריבלין: אחריו יבוא חבר הכנסת אהוד רצאבי, אם ירצה לדבר, ואחריו – חבר הכנסת יאיר פרץ.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה להדגיש, שאין לסיעת העבודה דבר וחצי דבר נגד חבר הכנסת אילן שלגי, ואני מעריך שבסוף הדיון, למרות הצבעתה של מפלגת העבודה נגד הצירוף, הוא יושבע, ואני מאחל לו הצלחה.

חיים רמון: האמת היא שהתלבטנו.

חיים רמון: אני רוצה לדבר בעיקר עם השר המיועד, חבר הכנסת שלגי.

חיים רמון: האמת היא שהיתה פנייה אלינו מצד סיעת שינוי, והשר פורז ביקש מיושבת-ראש הסיעה שנימנע בהצבעה.

חיים רמון: האמת היא ששקלנו את בקשתו.

חיים רמון: לא בקלות הגענו למסקנה שצריך להתנגד.

חיים רמון: אני רוצה לומר, שהגענו למסקנה שאנחנו מתנגדים משתי סיבות: האחת, שאני לא ארחיב בה, היא שסיעת העבודה החליטה שבשלב הזה, למרות המצב המסובך והמורכב, היא פועלת נגד הממשלה; היא מצביעה אי-אמון וגם מצביעה נגד הרחבת הממשלה שאין לה אמון בה.

חיים רמון: אבל אני לא אכחד מכם, חברי סיעת שינוי, שהיתה עוד סיבה; אני אומר את זה גם לחבר הכנסת שלגי וגם לשר פורז.

חיים רמון: תראו את ההתנהלות שלכם: בא ראש הממשלה, ומטעמיו הוא החליט – סגן השר בוים, אני ממש, יש לי שיחה כמעט אישית אתו, ואתה מפריע לי.

חיים רמון: אני ממש מבקש.

זאב בוים: הוא יראה את זה בפרוטוקול.

חיים רמון: לא יפה, נו, סגן השר.

חיים רמון: ואומר ראש הממשלה – הוא רוצה לפתוח במשא-ומתן עם סיעות חרדיות.

חיים רמון: מה עושה סיעת שינוי, ובראש ובראשונה מי שעומד בראשה?

חיים רמון: הוא לא בא ומתנפל על ראש הממשלה וזועק: כיצד אנחנו, שהיינו השותפים הטובים, הנאמנים, אתה בא ורוצה להחליף אותנו?

חיים רמון: אלא מה עושה יושב-ראש הסיעה?

חיים רמון: מתנפל.

חיים רמון: אני רוצה לדבר אליהם, והם מפריעים לי.

ראובן ריבלין: כבוד חבר הכנסת הנכבד אילן ליבוביץ.

חיים רמון: הוא פנה אלינו בבקשה להימנע.

חיים רמון: אני רוצה להסביר לו למה לא נמנענו, בין היתר.

חיים רמון: מתנפל על מפלגת העבודה בכלל, ועל יושב-ראש מפלגת העבודה, בצורה בוטה, בשפה מלוכלכת שלא יאה אפילו לתגרן בשוק, אפילו ראש הממשלה הביע את פליאתו, בשפה – באמת – שלא נשמעה פה, והוא שר המשפטים, ומזהיר, ומאיים – לא נגד ראש הממשלה.

חיים רמון: כאילו יושב-ראש האופוזיציה חייב לו משהו, כאילו סיעת העבודה חייבת לו משהו.

חיים רמון: הוא עושה את הדבר הזה.

חיים רמון: מלה אתם לא מוציאים נגדם.

חיים רמון: מלה לא נגד ראש הממשלה, מלה לא נגד הליכוד.

חיים רמון: כל המתקפה שלכם – על סיעת העבודה, וזה כשאתם ישבתם עד לא מזמן בממשלה הכי קיצונית ימנית שיש, ומזהירים אותנו בחרמות, בנידויים ובקבורת חמור.

חיים רמון: אז איך אתה רוצה שחמורים קבורים יצביעו בעד השר?

חיים רמון: קשה להם, קשה להם מאוד.

חיים רמון: אילו היית בא ומתנצל בשמו, מבקש, אומר: לא נהגנו כיאות, אולי היינו שוקלים.

חיים רמון: עכשיו – מה קרה?

חיים רמון: עד הבוקר – למה ביקשת מאתנו שנימנע?

חיים רמון: כי חבריך לקואליציה, סיעת הליכוד – אני לא מדבר על המפד"ל – סיעת הליכוד, חברה לקואליציה, לא רצו להצביע בעד מינוי חבר הכנסת שלגי לשר.

חיים רמון: אז נגדם, נגד מי שמפירים את ההסכמה הקואליציונית, שלא רצו להצביע, שום מלה.

חיים רמון: שקט ושלווה.

חיים רמון: עד לפני שעתיים היתה בעיה.

גדעון סער: אתה עשית מעשה נבלה – עשית מעשה מכוער.

ראובן ריבלין: רק רגע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אדוני רוצה לקרוא קריאות ביניים?

חיים רמון: חבר הכנסת סער, למה אתה מתערב בעניינים שבינינו ובין שינוי?

חיים רמון: תן לנו לדבר עם שינוי.

חיים רמון: תעזוב אותי.

חיים רמון: היתה בקשה של שינוי, לא שלך, ואנחנו עונים.

חיים רמון: אני עונה על השאלה למה ענינו בשלילה.

חיים רמון: גם היום, כשהוא בא ואמר: הליכוד לא מצביע, אלינו הם באו, מאתנו הם ביקשו.

חיים רמון: אני חושב שביחסים פוליטיים בין סיעות לא נוהגים כך.

חיים רמון: בהזדמנות הזאת, אם מותר לי, אני רוצה להבהיר לחברי הכנסת של סיעת שינוי שיש הבדל בינינו ובינם.

חיים רמון: אנחנו לא פוסלים סיעות בבית לפי מוצאן, לפי אמונתן.

חיים רמון: אנחנו לא פוסלים אשכנזים, לא פוסלים מזרחים, לא פוסלים חרדים ולא פוסלים חילונים.

חיים רמון: אני פוסל מכול וכול את הפסילה של יהדות התורה את שינוי.

חיים רמון: אני פוסל גם את הפסילה של שינוי את יהדות התורה.

חיים רמון: עמדתנו היא פשוטה.

חיים רמון: אני רוצה לתת לכם, לשינוי, מחמאה, אומנם מסויגת.

חיים רמון: ההסכם הקואליציוני שחתמתם עם המפד"ל הוא בהחלט ראוי.

חיים רמון: עשיתם ויתורים גדולים.

חיים רמון: יש פער גדול בין מה שהלכתם אתו לבוחר לבין מה שחתמתם עליו, ואני מברך אתכם.

חיים רמון: כשבאתם לעולם העשייה, ידעתם שצריכים להתפשר.

חיים רמון: אותו דבר עשתה המפד"ל.

חיים רמון: וההסכמים האלה תקפים, בעינינו.

חיים רמון: אולי זה בקווי היסוד של הממשלה.

חיים רמון: זה הדבר שאנחנו לא רוצים לשנות.

מיכאל מלכיאור: הם לא קיימו אותם.

חיים רמון: אמרתי: הלוואי שהיו מקיימים.

חיים רמון: א.

חיים רמון: הם לא קיימו את מצעם, וב.

חיים רמון: אחרי שחתמו על ההסכם, הם לא קיימו את ההסכם.

חיים רמון: שני הדברים גם יחד.

חיים רמון: אבל ההסכם, כהסכם, הוא דבר טוב.

חיים רמון: גם כי הוא מסייג את ההתלהמות שהיתה, של שינוי נגד החרדים, והבטיחו שמים וארץ, וחתמו מעט מאוד, וגם מתוך המעט מאוד – לא קיימו הרבה.

חיים רמון: לכן, אנחנו, גם במשא-ומתן שננהל - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, פשוט קשה לי לעצור את השעון כל כך הרבה פעמים.

חיים רמון: הנה, אני כבר מסיים.

חיים רמון: אני פשוט רוצה להבהיר, מכיוון ששמעתי היום שוב איומים מצד יושב-ראש שינוי – או ואבוי למפלגת העבודה אם תעז להיכנס לממשלה בלי שינוי – ואני רוצה להגיד לכם: אני לא יודע אם ניכנס לממשלה, אבל אנחנו, אם ניכנס לממשלה, בנושאי דת ומדינה נאמץ את הההסכם שאתם חתומים עליו ונתבע שהוא יחייב את הממשלה.

חיים רמון: אם נהיה בממשלה, אנחנו גם מבטיחים לקיים את מה שאתם לא קיימתם.

חיים רמון: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת רמון, שסיים 21 שניות לפני הזמן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אהוד רצאבי, האם אדוני מבקש לדבר ולעכב את בחירתם של חבריו?

אהוד רצאבי: אני אדבר פחות מחמש דקות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אהוד רצאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, איני יכול לוותר על זכותי לברך את חברי על המינוי, שאני מקווה שיעבור בשלום בעוד דקות ספורות.

אהוד רצאבי: אני רוצה כמובן לברך את שני חברי לסיעה, את השר זנדברג, שאינו נמצא כאן כרגע, שיעבור לתפקיד חדש, שר התשתיות, ואת חברי הטוב אילן שלגי, שאני מקווה שהבית הזה אומנם יאשר את מינויו בקרוב.

אהוד רצאבי: קודם כול אברך אותך, אילן, על החלטת הממשלה למנות אותך לשר בממשלת ישראל.

אהוד רצאבי: אילן, אנחנו הולכים יחד שנים רבות, ואני שמח להיות חבר בכנסת הזאת ולראות אותך מתמנה לשר.

אהוד רצאבי: המינוי שלך, אילן, הוא מינוי ראוי.

אהוד רצאבי: אני מכיר אותך שנים רבות בעבודתך, גם כעורך-דין עצמאי.

אהוד רצאבי: אני יודע בדיוק למה הגעת לכנסת הזאת, ואני בטוח שתוכל להמשיך בדרך שבה עבדת בוועדת החינוך, בצורה כל כך אינטנסיבית, בצורה כל כך חרוצה, והראית לבית הזה מה ערכם של חברי הכנסת של שינוי.

אהוד רצאבי: תוכל להמשיך לעשות זאת גם בתפקידך החדש.

אהוד רצאבי: לאחר ההצבעה, וכאשר הבית הזה יאשר את מינוי שני השרים לתפקידיהם החדשים - אני חייב לציין שחבל על עוגמת הנפש שגרמו חברים בבית הזה, ממפלגות באופוזיציה, לכל הבית כולו.

אהוד רצאבי: התלבטויות, אי-ודאות, התחשבנות – לדעתי התחשבנות שאינה מתאימה, התחשבנות קטנה של אנשים קטנים.

אהוד רצאבי: הרי ההצבעה נגד מינויו של אילן לשר לא היתה הצבעה שתפיל או תקים את הממשלה.

אהוד רצאבי: הממשלה תמשיך להתקיים גם אם תצביעו נגד.

אהוד רצאבי: המינוי הוא מינוי ראוי, ולכן לחלוטין לא ברורה לי ההתחשבנות הקטנה על חשבונם של שני שרים ראויים.

אהוד רצאבי: לא הכול הוא שחור ולבן, תרתי משמע, חיים.

אהוד רצאבי: מספיק עם העדתיות הזאת, והשחור והלבן.

אהוד רצאבי: מספיק עם זה.

אהוד רצאבי: זה פשוט מיותר.

אהוד רצאבי: אני בטוח בדבר אחד: גם אילן וגם מודי ימשיכו לשרת את ממשלת ישראל בתפקידם החדש וימשיכו לתת את הגב שאנו, חברי שינוי, נותנים לממשלה הקיימת, גם בנושא המדיני, גם בנושא הכלכלי.

אהוד רצאבי: שינוי היא היחידה שנתנה, ללא תנאי, במשך כל תקופת כהונתה של הממשלה עד כה, את הגב ואת הביטחון כדי לקיים את כל מה שנעשה עד היום, הן מהבחינה הכלכלית – ואני מקווה מאוד שנמשיך להיות שם גם הלאה, כדי שנוכל לתת את אותו גב ואת אותה יד לממשלה כאשר תחליט סוף-סוף בנושא ההתנתקות, במהרה בימינו.

אהוד רצאבי: תודה רבה ומזל טוב.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אהוד רצאבי.

ראובן ריבלין: אדוני שר המשפטים, אני מבין שקרה דבר בישראל שכנסת ישראל לא יכולה לעבור לסדר-היום או אפילו להמשיך בו עד אשר אדוני לא יאמר - - -

יצחק וקנין: מי שצריך לעלות זה שר המשטרה.

יצחק וקנין: שר המשטרה צריך לעלות.

ראובן ריבלין: מדובר בשופט בישראל.

ראובן ריבלין: האם זה כבר ידוע?

ראובן ריבלין: האם משפחתו יודעת?

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, בצער ומתוך זעזוע עמוק אני מודיע לכנסת על הירצחו של השופט עדי אזר היום אחר-הצהריים במכוניתו ליד ביתו ברמת-השרון.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו לא יודעים פרטים על נסיבות הירצחו.

המשפטים יוסף לפיד: הוא לא היה שופט שעסק בפלילים.

המשפטים יוסף לפיד: הוא היה איש יקר, שופט בפועל בבית-המשפט המחוזי בתל-אביב.

המשפטים יוסף לפיד: זה מקרה ראשון של רצח שופט בישראל.

המשפטים יוסף לפיד: זו עוד העלאת רף האלימות במדינה.

המשפטים יוסף לפיד: אני בטוח שאני מדבר בשם כל הבית כאשר אני אומר לכם, שהאלימות בישראל הגיעה לשיאים חדשים המזעזעים את אמות הספים של שלטון החוק במדינת ישראל.

המשפטים יוסף לפיד: אני בטוח שהמשטרה תעשה הכול כדי לשים יד על הרוצח או הרוצחים.

המשפטים יוסף לפיד: אני מביע את צערי למשפחתו ולמערכת המשפט ולמעשה לכל עם ישראל, כי זאת פגיעה בעם כולו.

המשפטים יוסף לפיד: יהי זכרו ברוך.

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: אני מזמין את חבר הכנסת מוחמד ברכה לדבר לפני אחרים, על מנת שיוכל להחליף אותי אחר כך עד תום הדיון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להצטרף לדברי שר המשפטים.

מוחמד ברכה: אני חושב שרצח שופט, יהיו הסיבות אשר יהיו - רצח בכלל הוא דבר פסול - הוא בעצם ערעור על שלטון החוק ועל הלגיטימיות של המשפט וערעור על הסדר הציבורי.

מוחמד ברכה: אני מאוד מקווה שהמשטרה באמת תניח את ידה על הרוצח, או הרוצחים, ותבוא אתו חשבון בכל חומרת הדין.

קריאה: - - -

מוחמד ברכה: עכשיו, ללא שום קשר לזהות ולמניעים של הרוצחים, אני רוצה להביע סלידה ולקרוא להענשת האחראים ולהשתתף בצער המשפחה ומערכת המשפט בכלל במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני חושב שכל מלה מעבר לזה מיותרת.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יצא לי לכהן בוועדת החינוך והתרבות בראשות חבר הכנסת אילן שלגי, ואני יכול להגיד עליו רק מלים טובות.

מוחמד ברכה: מצאתי בו איש קשוב ונעים הליכות.

מוחמד ברכה: אבל אין הדיון פה באישיות האיש אלא בתפקיד שהוא אמור למלא ובממשלה שהוא אמור למלא בה תפקיד.

מוחמד ברכה: הממשלה הזאת היא ממשלה כושלת ומסוכנת בכל התחומים, אם זה בתחום הפוליטי, המדיני - ההליכה על מנגנונים חד-צדדיים ללא שום ראייה שיש צורך בניהול משא-ומתן עם פרטנר ושיש עם בצד השני של "הקו הירוק" שאתו צריך לעשות שלום - ואם זה בתחום החברתי-הכלכלי.

מוחמד ברכה: זו ממשלה ימנית וקיצונית, שרוצה לשבור גם את הנכסים הציבוריים של כלל הציבור שנמצאים ברשות הממשלה וגם את העבודה המאורגנת.

מוחמד ברכה: הדוגמה האחרונה היתה בשבוע שעבר עם חקיקת חוק הספנות.

מוחמד ברכה: הפגיעה הקשה והמתמשכת ברשויות המקומיות והשקר הגדול שהופץ ושהוליכו בו שולל את הכנסת שהחוק שחוקקה הכנסת היה אמור כביכול לפתור את המצוקה האיומה של עובדי הרשויות - ואנחנו עדיין כל שבוע ושבוע מעלים את הנושא הזה אם בדברינו במליאה, אם בהצעות אי-אמון ואם בוועדות.

מוחמד ברכה: נושא החינוך והקיצוצים התכופים במערכת החינוך - כידוע, במהלך כהונת שרת החינוך הנוכחית קוצץ תקציב החינוך 14 פעמים.

מוחמד ברכה: הכרסום בדמוקרטיה וחוק האזרחות, הוראת השעה, שהממשלה אישרה את הארכת תוקפו אתמול, הם אמירה בוטה מאוד בכיוון של אימוץ גישה גזענית, גישת אפרטהייד.

מוחמד ברכה: חבל שדווקא מי שמוביל זאת הוא שר הפנים, איש שינוי, איש מפלגתו של השר המיועד.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה שאתם נותנים יד לתועבה כזאת יירשם בדברי הימים של שינוי כאחד הכתמים השחורים ביותר.

מוחמד ברכה: גם "אמנסטי" הוציא דוח קשה מאוד.

מוחמד ברכה: אפילו עיתון "הארץ" לא יכול היה להחריש אתמול וכתב מאמר מערכת מאוד נוקב.

מוחמד ברכה: כל ההצדקה של הדברים האלה בזה שכאילו זה ימנע טרור, זה שטויות במיץ עגבניות.

מוחמד ברכה: מדובר על עשרות אלפי אנשים שיצאו מהם בסך הכול אחד או שניים, אבל פה מדובר על תורת גזע שמכוונת את הממשלה, שקוראים לה: "שמירת האופי היהודי של המדינה", או "המאזן הדמוגרפי", או "הסכנה הדמוגרפית".

מוחמד ברכה: אין לזה שם אחר.

מוחמד ברכה: זו תורת גזע לשמה.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לכנות אותה בכינויים אחרים.

מוחמד ברכה: זו ממשלה, שלדעתי שום דבר שהיא עשתה לא יצא ממנו טוב.

מוחמד ברכה: שום דבר.

מוחמד ברכה: אני מעמיד אתגר בפני ראש הממשלה וכל שריה שיבואו ויעידו על הישג אחד.

מוחמד ברכה: גם ההתחכמויות וההצטעצעות של בנימין נתניהו בנושא הצמיחה ובנושאים של יציאה מהמיתון - בסופו של דבר, נכון שיש רווחים בבורסה, וזה כיוון שגלגלו את קרנות הפנסיה לתוך הבורסה ולא בגלל צמיחה כלכלית אמיתית.

מוחמד ברכה: מדברים על יצירת 70,000 מקומות עבודה.

מוחמד ברכה: אם הדבר הזה נכון, אני פשוט לא יודע חשבון, או אף אחד לא יודע חשבון, כי מספר המובטלים לא ירד באחד.

מוחמד ברכה: הוא עולה מחודש לחודש, והוא מספר לנו שהוא יצר 70,000 מקומות עבודה.

מוחמד ברכה: זו ממשלת השקרים.

מוחמד ברכה: זו ממשלת הפשעים.

מוחמד ברכה: זו ממשלת האפרטהייד.

מוחמד ברכה: זו הממשלה שמכרסמת בדמוקרטיה.

מוחמד ברכה: אתה, אדוני חבר הכנסת אילן שלגי, מצטרף לביצה הזאת, וחבל.

מוחמד ברכה: חבל לך.

מוחמד ברכה: אדוני, תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת ברכה, שיבוא להחליף אותי.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק כהן בשם סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: גם לאדוני חמש דקות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שלמה המלך, החכם באדם, אמר: באין חזון ייפרע עם.

יצחק כהן: לרמה כזאת של אטימות, לרמה כזאת של רשעות - 630,000 ילדים מתחת לקו העוני.

יצחק כהן: משפחות בחרפת רעב, משפחות שעד אתמול היו במעמד הביניים - שינוי.

יצחק כהן: דחסתם אותן באיוולת

יצחק כהן: כם מתחת לקו העוני.

יצחק כהן: מישהו פה מוכן להסביר לי - אולי אתה, חבר הכנסת שלגי, בכל אופן, אתה מצטייר כאדם הגון - כשלאמהות חד-הוריות אין איך לפתוח את היום ולא איך לגמור את החודש, כשלילדים אין ילקוט לבית-הספר, כשלמשפחות שלמות אין מה לאכול ומה להגיש לילדיהן בצלחות הריקות שלהם, מי צריך, לעזאזל, שר מדע עם תקציב עתק?

יצחק כהן: האם הממשלה הצפון-תל-אביבית הזאת לא משכילה להבין, טיפה להביט על השכונות הדרומיות של תל-אביב?

יצחק כהן: אתה יודע מה?

יצחק כהן: תסתכלו ימינה לרמת-השרון או טיפה אחרי הרצלייה - יש שם שכונת נווה-עמל.

יצחק כהן: מה אתם כל כך מסוגרים בתוך צפון תל-אביב?

יצחק כהן: זה פלא שחוקרי המשטרה כל כך עסוקים בכל מיני חקירות מוזרות?

יצחק כהן: רדפתם את משרד הדתות ואמרתם שזה חיסכון ושצריך לחסוך.

יצחק כהן: אז מה אתם עושים עכשיו?

יצחק כהן: משרד מדע?

יצחק כהן: אולי מישהו פה בבית הזה יכול להסביר לי לאיזה צורך מקימים משרד מדע?

יצחק כהן: מי צריך את משרד המדע?

יצחק כהן: האם גברת לימור לבנת, שרת החינוך, לא יכולה להקים עוד איזה בוטקה במשרד החינוך כך שאיזה פקיד שעומד לצאת לפנסיה או איזה פנסיונר בחצי משרה יטפל בכל מה שמטפל משרד המדע?

יצחק כהן: מה באמת זה בלתי אפשרי?

יצחק כהן: טחו עיניכם מראות?

יצחק כהן: ממשלה צפון תל-אביבית שכל מה שהיא עשתה בשנה וחצי האחרונה זה להרוס מפעל אדיר של למעלה מ-50 שנות יצירה.

יצחק כהן: אם מדינת ישראל הפכה להיות המרכז הרוחני הגדול ביותר בעולם אחרי החורבן בשואה, בשנה וחצי מחקתם את הזהות היהודית של מדינת ישראל.

יצחק כהן: בשנה וחצי הרסתם כל מה שקשור ליהדות.

יצחק כהן: דבר ראשון שזרקתם זה את התפילין ואת הטלית.

יצחק כהן: אתם לא מתביישים להקים משרד מדע כשלילדים אין מה לאכול?

יצחק כהן: איזה מדע?

יצחק כהן: אולי תלמדו קצת מוסר?

יצחק כהן: דרך אגב, בדקתי וביקשתי מהשר מודי זנדברג לראות את חלוקת התקציבים שלו לפני סעיף 3א, לתשומת לבו של היועץ המשפטי לממשלה, של ד"ר אמנון דה-הרטוך.

יצחק כהן: גם משרד המדע, המשרד הזניח הזה, המשרד שמתאים רק לשר צפון תל-אביב, מחלק תקציבים לפי סעיף 3א - בלי קריטריונים, כפל תקציבים, ומיליונים נשפכים שם.

יצחק כהן: אין פוצה פה ומצפצף.

יצחק כהן: הרשימה נמצאת אצלי בחדר.

יצחק כהן: בקרוב מאוד היא תהיה אצל חבר הכנסת אמנון כהן, יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה.

יצחק כהן: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אמנון דה-הרטוך, לא רואה מה קורה במשרד המדע?

יצחק כהן: לא רואה איך מחלקים שם את המיליונים?

יצחק כהן: ולמי?

יצחק כהן: לְמה?

יצחק כהן: מורי ורבותי, מבחינה כלכלית, לא היתה ממשלה גרועה כל כך.

יצחק כהן: מבחינה חברתית, לא היתה ממשלה גרועה כל כך.

יצחק כהן: מבחינת הזהות היהודית, כל מה שקשור לזהות היהודית, לא היתה ממשלה גרועה כל כך.

יצחק כהן: ועוד יש להם החוצפה לבוא היום ולבקש את אמון הכנסת למינוי שר מדע.

יצחק כהן: זה לא מזכיר לכם איזה קיסר רומי ששרף את רומא ולקח חליל והתחיל לנגן?

יצחק כהן: זה לא מזכיר לכם?

יצחק כהן: זה לא מזכיר לכם את מאמר שלמה המלך - באין חזון ייפרע עם?

יצחק כהן: אחר כך מתפלאים שיש אנרכיה, מתפלאים שאין חינוך, מתפלאים שהפשע גואה ומתפלאים שקורה מה שקורה, ואחר כך שר המשפטים עולה לפה ומתחיל לדבר?

יצחק כהן: זה באמת פלא בעיניכם?

יצחק כהן: מורי ורבותי, אנחנו נצביע נגד מינוי השר שלגי, ולו מהטעם שהמשרד הזה מיותר.

יצחק כהן: אותי מעניין לדעת מה קיבלה המפד"ל בתמורה.

יצחק כהן: כל היום שמענו שהמפד"ל - - -

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אל תפתח פרק חדש עכשיו.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: כל היום שמענו שהמפד"ל מתנגדת למינוי שלגי משינוי.

משולם נהרי: הוא אומר שלא.

יצחק כהן: אבל כנראה הם מוכנים להתנתק מכל דבר, ומדבר אחד הם לא רוצים להתנתק - מהכיסא.

משולם נהרי: מסתבר שלא.

יצחק כהן: מתנתקים - לא מהכיסא.

מוחמד ברכה: אדוני, תודה.

יצחק כהן: אני רוצה לדעת.

יצחק כהן: שאדוני ראש הממשלה יעלה ויאמר איזה הסכם עשתה שינוי עם המפד"ל כדי שהמפד"ל תתמוך היום במינוי שלגי לשר המדע המיותר, המיותר, המיותר.

מוחמד ברכה: אדוני, תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חברת הכנסת זהבה גלאון.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים כתיקונם דיון כזה על צירוף שר הוא דיון שהוא בעיקרון אישי.

בנימין אלון: בדיון אישי לא הייתי צריך אלא לשבח את ידידי השר זנדברג ואת חבר הכנסת שלגי, שאישית אני מכיר פחות זמן.

בנימין אלון: אבל הימים אינם ימים כתיקונם.

בנימין אלון: עמיתי השר לשעבר ליברמן ואני, לא בשל שיקולים אישיים הודחנו מממשלת ישראל, אלא כדי להשיג רוב להצבעה על התנתקות, על עקירה של יהודים.

בנימין אלון: מאז האקט ההוא של ראש ממשלת ישראל הוא ראש ממשלת מיעוט.

בנימין אלון: השר איתם פרש, ומאז הימים אינם כתיקונם.

בנימין אלון: זו ממשלת מיעוט שמחפשת כל פעם את ה"דיל" כדי להגיע לתיקו ולא להתבזות.

בנימין אלון: זו ממשלת מיעוט שמנסה לעשות צעדים היסטוריים שיובילו את כל האזור לשפיכות דמים נוראה.

בנימין אלון: זה ראש ממשלת מיעוט שהוא אטום, משיח חילוני.

בנימין אלון: מבחינה זו, הוא מתאים למפלגה הזאת - פעם ראשונה בכנסת ישראל יש מפלגת שינוי, שמגדירה את עצמה כמפלגת החילונים, משל אדם שאיננו שומר מצוות הוא סקטור בפני עצמו.

בנימין אלון: יהי כך.

בנימין אלון: משונה הדבר מאוד.

בנימין אלון: אבל המשיח החילוני הזה, כתפיסתו, ראש ממשלת המיעוט, הוא איננו מקשיב בכלל ולא קורא את המציאות.

בנימין אלון: הוא נעול.

בנימין אלון: לא משנה לו מה הם הנתונים.

בנימין אלון: לא משנה לו שזה לא יוסיף שום דבר לשלום או לאיזה אור בקצה המנהרה, לא משנה לו הסבל שיעברו אלפי יהודים, ולא משנה לו שאויבי ישראל לא יראו את הערבים במחנות הפליטים, שכבר מפרקים את מחנות הפליטים ומזיזים את הערבים לארצות ערב, אלא רק יהודים הם אלו שנעים ונדים פה בארץ, גם אם הם הקימו יישובים עם שלושה דורות.

בנימין אלון: האויבים יאמרו: זה רק סימן לבאות.

בנימין אלון: זה סימן לכל היישובים שייעקרו; וגם לירושלים, למזרח-ירושלים, ואחר כך גם למדינת ישראל.

בנימין אלון: ראש ממשלת המיעוט עסוק כל הזמן בהישרדות האישית שלו; בציניות, ללא שום חזון וללא שום קשר.

בנימין אלון: הוא הפך להיות שמאלן.

בנימין אלון: הוא מושך את הליכוד שמאלה.

בנימין אלון: הליכוד פוחד.

בנימין אלון: הוא מטיל אימה על-ידי פיטורי שרים כדי להשיג רוב.

בנימין אלון: הוא מפחיד שרים אחרים, שאם לא יצביעו כמו שהוא רוצה הוא ינהיג בהם כך וכך וינהג בהם כך וכך.

בנימין אלון: הנה, הוא מינה שרה למשרד השיכון, כדי שהיא תוכל לנתק, כי מנכ"ל משרד השיכון חשב שהדבר נוגד את המצפון ואת הכול, כך להתעלל במשפחות - עד שהדברים יהיו לפחות ברורים.

בנימין אלון: זו דרך השלטון של היום.

בנימין אלון: ממשלה שכזו?

בנימין אלון: אין אנחנו עוסקים פה בהצבעה.

בנימין אלון: המפד"ל, מה עובר עליכם?

בנימין אלון: אנחנו עוסקים פה בהצבעה רגילה שדנים בה אם אילן שלגי הוא בחור חביב ואם מודי זנדברג הוא בחור חביב?

בנימין אלון: אכן חביבים השניים.

בנימין אלון: זה הנושא?

בנימין אלון: אנחנו מחזקים ממשלת מיעוט שבראשה עומד איש ששום דבר לא עוצר אותו.

בנימין אלון: אני מודה שכשהשמאל אמר את זה עליו, אני עם השקפותי נטיתי לא לחשוב כך.

בנימין אלון: אני מודה.

בנימין אלון: אני מודה שהיום דברים נראים לי אחרת והיום אני חושב שהנהגתו של ראש ממשלת המיעוט שרון מסכנת את מדינת ישראל.

בנימין אלון: אנחנו יוצרים במו ידינו חבל ארץ של טרור - לא של הרשות הפלסטינית, היא כבר מפורקת, אלא חבל ארץ של "חמאס" שיהיה לא "פתחלנד", אלא "חמאסלנד" על חופי הים התיכון.

בנימין אלון: לא עם "קארין A" אחת, אלא עם נמל פתוח.

בנימין אלון: כולנו נתבייש בהתנהגות שלנו - הימין המדומה שכאן בליכוד והשמאל הרדום.

בנימין אלון: אני מתנצל במובן האנושי שאינני יכול להצביע בעד האחריות הלאומית המוטלת על חברי הכנסת שלגי וזנדברג.

בנימין אלון: אנחנו נצביע נגד חיזוק מלאכותי לממשלת מיעוט שצריכה לחלוף, ומהר.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריה - חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה בפתח דברי להביע זעזוע עמוק מהרצח של שופט במדינת ישראל.

זהבה גלאון: אני חושבת שנפל דבר.

זהבה גלאון: זה מעשה חסר תקדים, בעיני הוא מסמל פגיעה באושיות המשפט, בשלטון החוק, והייתי אומרת - במרקם העדין של הדמוקרטיה במדינת ישראל.

זהבה גלאון: זה עוד לא היה כאן, ולצערי, כל פעם מחדש אנחנו מתוודעים למשהו שעוד לא היה כאן.

זהבה גלאון: זה מדאיג, זה מפחיד, ואני מקווה שתהיה חקירה מהירה וממצה ומי שאחראי לרצח הנורא הזה ייתפס ויעמוד לדין במהרה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, במעבר חד מדי, לצערי, אני רוצה לומר שסיעת יחד תצביע נגד מינוים של חבר הכנסת שלגי והשר זנדברג - - -

חיים כץ: מה את אומרת?

חיים כץ: אתה מאמין בזה?

מוחמד ברכה: אני מאמין במה שאני מאמין, אבל את קריאות הביניים קוראים מהמושב שם.

מוחמד ברכה: זה לא שוק פה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, סיעת יחד תצביע נגד מינוים של שלגי וזנדברג, ולא בגלל - כמו שאמר קודמי - לא משום שהם לא בחורים טובים.

זהבה גלאון: הדיון אינו על בחורים טובים או מי בחור טוב.

זהבה גלאון: אני מודה שבמידה מסוימת לבי לבי על שינוי, אילו מינויים מבוזים אלה.

זהבה גלאון: הרי כולם יודעים שכנראה המינויים האלה לא יארכו יותר משבועיים.

זהבה גלאון: הכנסת תצא לפגרה ואחרי הפגרה כנראה תיכון כאן ממשלה חדשה.

זהבה גלאון: אז מה להיטות היתר הזאת לדרוש עכשיו תיקים ולרוץ לממשלה?

זהבה גלאון: ואם תישארו בממשלה, אני מסופקת.

זהבה גלאון: אני מודה שלבי לבי עליכם, אתם המפלגה שהיתה, כמו שאמר לי יוסי שריד קודם, השפחה החרופה של הממשלה הזאת.

זהבה גלאון: להכשיר כל שרץ הייתם מוכנים, להכשיר את השחיתויות של ראש הממשלה.

זהבה גלאון: אתם יושבים בממשלה שמכשירה את השחיתויות של ראש הממשלה.

זהבה גלאון: אתם יושבים בממשלה שבה תמורת הכיסאות שלכם והרצון להיות מיניסטרים, בעצם בגדתם בהבטחות הכי בסיסיות שלכם לבוחרים.

זהבה גלאון: איפה התמיכה שלכם בנישואים אזרחיים?

זהבה גלאון: חברי הכנסת ברונפמן ופינס העלו את חוק נישואים אזרחיים - איפה הייתם?

זהבה גלאון: הועלו כאן חוקים גם על-ידי וגם על-ידי חברי כנסת אחרים שבאים לשפר את מעמדם של נשים ופסולי חיתון, כל נפגעי חוק נישואים וגירושים, כל נפגעי המונופול של הרבנות על נישואים - איפה הייתם?

זהבה גלאון: הייתם פה והצבעתם נגד, חבר הכנסת בריזון, כן כן.

רוני בריזון: - - -

זהבה גלאון: אני יכולה לספר לך איך הצבעתם נגד חוקים שלי שבאים לסייע לנשים שמתגרשות.

רוני בריזון: על חבר הכנסת אופיר פינס - - -

זהבה גלאון: אז על אופיר פינס, אבל על חוקים אחרים - איפה ההבטחה שלכם לבוחרים?

זהבה גלאון: ישבתם בממשלה הזאת שנתנה לגיטימציה והכשר לפעולות שנעשו בשטחים, לרבות הקמת הגדר.

זהבה גלאון: באיזה שלב נזכר שר המשפטים למחות נגד תוואי הגדר?

זהבה גלאון: האם לא הממשלה שהוא חבר בה, וחבר בקבינט, קיבלה החלטות הן על תוואי הגדר והן על פעולות של חיסולים וסיכולים - אותה לשון נקייה?

זהבה גלאון: אתם הכשרתם כל שרץ, ועכשיו מתעללים בכם, הייתי אומרת מפרפרים אתכם.

זהבה גלאון: איך מתייחסים אליכם?

זהבה גלאון: אני רק רואה את איבוד העשתונות של שר המשפטים כשהוא רץ סמוק לחיים מערוץ למשנהו ומנסה להסביר למה אתם שותפים חיוניים לממשלה.

זהבה גלאון: אתם המפלגה הכי גזענית שהיתה כאן בכנסת.

זהבה גלאון: הכי גזענית, כן, חבר הכנסת בריזון.

זהבה גלאון: אתם מוכנים לפסול אנשים רק בשל השתייכותם העדתית - - -

רוני בריזון: אני מוחה בשם האשכנזים שבש"ס - - -

זהבה גלאון: או.

זהבה גלאון: קיי.

זהבה גלאון: אתם הוצאתם בימים האחרונים את השד העדתי מהבקבוק.

זהבה גלאון: אתם מנפנפים בו, תתביישו לכם.

זהבה גלאון: זה הסיכוי שלכם להמשיך ולשרוד בממשלה כשאתם מנפנפים בשד העדתי?

זהבה גלאון: אני מודה שאני מתמלאת רחמים עליכם בימים אלה.

זהבה גלאון: איך הולכים למנות שרים - חברי כנסת ישרי דרך, אנשים הגונים, הולכים להיות שרים, כשהם יודעים מראש שהם יהיו שרים לשבועיים, שרים על-תנאי.

זהבה גלאון: אוי לממשלה ואוי לשריה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריה - חבר הכנסת אברהם רביץ.

גילה פינקלשטיין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא בכל יום זוכה אדם מהיישוב להצטרף כחבר לממשלת ישראל.

גילה פינקלשטיין: גם לחבר כנסת פעיל זוהי זכות מיוחדת, הכרוכה כמובן בחובות ובאחריות ביצועית מורכבת.

גילה פינקלשטיין: אולם לעשות את קפיצת הדרך במהלך הקדנציה הראשונה בבית-המחוקקים, זהו זינוק מטאורי.

גילה פינקלשטיין: כחברת כנסת שהחלה את הדרך בכנסת השש-עשרה במקביל לאילן שלגי, למדתי להעריך את גישתו היסודית, העניינית והרצינית לעיסוקו החדש.

גילה פינקלשטיין: כחברת ועדת החינוך והתרבות בראשותו ובניצוחו של חבר הכנסת אילן שלגי, שלא צמח בשדה ההוראה, אני מתפעלת מעומק הרצון שלו ללמוד את מגוון הנושאים שבתחום עיסוקה של הוועדה.

גילה פינקלשטיין: המאמצים המושקעים על-ידי חבר הכנסת אילן שלגי בהבנת הבעיות ובמיצוי האופציות לפתרונן הם בעיני ערובה להצלחתו במשימות המצפות לו בתפקידו החדש כשר בישראל.

גילה פינקלשטיין: אני מאחלת לאילן הצלחה בהמשך דרכו.

גילה פינקלשטיין: גם לשר מודי זנדברג איחולי הצלחה כשר התשתיות הלאומיות.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת עמיר פרץ.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת שלגי, אני מוכרח לומר בגילוי פנימי, שלו הייתי חייב לבחור חבר כנסת מסיעת שינוי שיהיה לשר, אני חושב שהייתי בוחר בך.

אברהם רביץ: אני אגיד לך למה.

אברהם רביץ: אתה לא היחיד, אבל מדברים בך עכשיו.

אברהם רביץ: אתה יודע להתעלות פעמים לא מעטות לפחות מעל הסטיגמה - סטיגמה זה לפעמים דבר שהוא קיים, לא רק סטיגמה – של המפלגה שלך.

אברהם רביץ: אתה גם מסוגל לומר דבר חיובי על תפיסת עולם דתית יהודית שורשית, ואתה לא מפגין, כפי שלצערי יש בסיעתך אנשים שמתמחים בהפצת שנאה בין יהודים.

אברהם רביץ: אתה לא ידוע ככזה, ואתה יודע להיות ג'נטלמן, ואפילו לתת מחמאה לפעמים, ולצטט ממקורותינו באופן חיובי.

אברהם רביץ: מכיוון שאינני רוצה כיום לעסוק בביקורת עליך – יש לי גם ביקורת פה ושם – אני רוצה להישאר בתחום שמתוך שבחו אני אבוא לידי גנותה של מפלגתך, לא שלך.

אברהם רביץ: הסיבה לכך שאנחנו נצביע נגד איננה אילן שלגי.

אברהם רביץ: הסיבה לכך היא שמפלגתך עדיין לא השכילה להבין, לפי עניות דעתי, מה אנחנו עושים כאן בכלל בארץ הזאת, מדוע אנחנו נמצאים כאן.

אברהם רביץ: מפלגתך לא השכילה להבין, שגם אנשים שונים ומוזרים כמו הציבור החרדי – על הצורה שלו החיצונית והפנימית – יש להם זכות הקיום כאזרחים שווים לפחות וכאזרחים שרוצים לתת ביטוי, ומשתדלים לתת ביטוי יהודי שורשי שנסחב על גבינו כבר למעלה מ-3,000 שנה.

אברהם רביץ: היא איננה מבינה זאת, מפלגתך, ועושה יותר ויותר להילחם ולקעקע את כל העבר שלנו, למען לא נוכל חס וחלילה להרעיף את הדברים הנפלאים האלה על עמנו היום ולעתיד לבוא.

אברהם רביץ: אבל, כפי שאמרתי, זה יום חגך, אז אני רוצה לברך אותך ולומר לך, אילן אילן, במה אברכך?

אברהם רביץ: ואומר לך במה אני אברך אותך:

אברהם רביץ: שאותן התכונות הטובות שיש בך יגברו על תפיסות העולם המעוותות שמפלגתך מייצגת, ואתה פעמים גם כן עושה זאת.

אברהם רביץ: אני מברך אותך שכל הפנימיות העשירה שיש לך כבן-תרבות תוכל לכסות על דברים שהשתרבבו לתוך חיינו במלוא כיעורם, כאשר מה שמוביל בראש זה שנאת יהודים שומרי תורה ומצוות.

אברהם רביץ: הגיע הזמן, ואני מאוד מקווה שבתפקידך בממשלה יחד עם מודי זנדברג, שיש לו עבר מפואר עם יחס מאוד מיוחד שהיה בעבר – אינני יודע אם הוא התקלקל אצלכם או לא, אני לא עוקב אחר הצדדים של בני-אדם בכלל, יש לו הנתונים המספיקים - שבממשלה תוכלו לקרב כל דבר, לקרב כל אדם, ולדעת שבצלם אלוהים ברא את האדם, כל אדם, ואתה יודע מה?

אברהם רביץ: גם יהודים שומרי תורה ומצוות.

אברהם רביץ: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת עזמי בשארה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת אילן שלגי, אני רוצה לאחל לך הרבה הצלחה בתפקידך.

עמיר פרץ: יש יתרון גדול לעובדה שחבר כנסת הופך לשר, ולו רק בשל העובדה שהתפקיד, עצם כניסתך לתפקידך כשר, בוודאי יביא אותך למגבלות, שמטבע הדברים כשר אתה מחויב להן.

עמיר פרץ: כחבר כנסת אתה יכול לומר ככל אשר עולה על רוחך, אתה מייצג רק את מפלגתך, אבל מרגע שנבחרת לשר, אתה מייצג את כל האזרחים, שנמצאים בתחום הסמכות של המשרד שעליו אתה מופקד, ובוודאי בהצבעותיך בממשלת ישראל.

עמיר פרץ: כמי שמקבל את הזכות להצביע ולהכריע על עתידה של מדינת ישראל, אין לי ספק שגם שם תצטרך לשקול את השיקול הממלכתי הכולל, ואת הלוקסוס הזה שיש לך לריב אתי בכל מליאה כנראה תצטרך לאבד.

עמיר פרץ: אני עדיין אשמור לעצמי את הזכות לומר ככל אשר עולה על רוחי, ואתה תצטרך להטיל על עצמך את המגבלות הנדרשות.

עמיר פרץ: אין ספק שעבור חבר כנסת שזו לו הקדנציה הראשונה, זה בהחלט הישג יפה מאוד.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שכחבר כנסת שנמצא פה שנה וחצי, קצת יותר, אתה מצטרף לממשלה, ובוודאי מבחינתך באופן אישי זה הישג ציבורי מרשים ביותר.

עמיר פרץ: אני הייתי מציע לך עצות כאחד מוותיקי הבית עוד מעט כאן.

עמיר פרץ: אני בכל זאת נמצא כאן הרבה לפניך, אדוני היושב-ראש, מ-1988.

עמיר פרץ: הרב רביץ, יחד הגענו, אז כמה זמן אנחנו כאן?

אברהם רביץ: 16 שנה.

עמיר פרץ: אז תאמין לי שכבר ראיתי ממשלות מתחלפות וראיתי שרים בשיא הדרם, ופתאום הם חובשים את ספסלי האופוזיציה.

עמיר פרץ: את זה צריך לזכור תמיד.

עמיר פרץ: אסור שמישהו יחשוב שהשלטון הוא דבר שמונח לך לעולמי עד.

עמיר פרץ: אם תמיד כשתעלה על ה"וולבו" תזכור שיש גם אפשרות שלא תעלה על ה"וולבו", אני מניח שתוכל למלא את תפקידך בצורה הרבה יותר טובה.

עמיר פרץ: ליצור ריחוק מהנושאים האישיים - חשוב מאוד ששר ישפוט את דרכו בצורה הרבה יותר טובה, מכיוון שלשלטון יש תכונה גם ליצור ריחוק מבני-אדם, ליצור ריחוק מהנושאים האישיים.

עמיר פרץ: חשוב מאוד ששר ישפוט את דרכו בתפיסת מקרו, אבל לא ישכח לעולם שתפקידו לשרת את האדם כאדם ולראות תמיד מה המשמעויות לגבי המיקרו.

עמיר פרץ: אשר להרחבת הממשלה היום, הממשלה הזאת, שאני חולק על מדיניותה, אני חושב שהיא מביאה, לצערנו הרב, צעד אחר צעד להרס של רקמות חברתיות שנבנו במשך שנים רבות.

עמיר פרץ: שנים רבות עמלה מדינת ישראל להעמיד את ערך האדם במרכז העשייה שלה, ושנים רבות המדינה הזאת יכולה היתה לשמור על החוסן הביטחוני שלה, בראש ובראשונה בשל החוסן החברתי שהיא קיימה.

עמיר פרץ: גם בימים של מצוקה מאוד קשה במדינת ישראל וגם בימים של משברים הרבה יותר מסובכים והרבה יותר מורכבים מהמשברים שאנחנו נמצאים בהם היום, גם בימים אחרים עדיין אנשים הרגישו שהחלוקה, חלוקת הנטל, הרבה יותר צודקת.

עמיר פרץ: אני אזכיר בכל פעם, שלצערנו הרב שנת המשבר הקשה ביותר ב-2003, שבה כל אזרחי ישראל מכל השכבות ומכל הקבוצות, החל במובטלים, דרך האמהות החד-הוריות, דרך הקשישים, דרך הילדים, דרך מערכת הבריאות, דרך מערכת החינוך - כולם נדרשו לתת מעצמם על מנת להצליח להוציא את המשק מהמשבר שבו הוא היה.

עמיר פרץ: גם אני חתמתי על הסכם שאיש לא חתם לפני.

עמיר פרץ: אני לא חושב שיש מקום בעולם, שיושב-ראש איגוד מקצועי חתם על הסכם שמעביר לממשלה 2 מיליארדי שקלים בשנה, כדי להתמודד עם המשבר הכלכלי.

עמיר פרץ: אבל, לצערנו הרב, המשק הישראלי ב-2003 מצד אחד ייצר 600,000 עניים נוספים, ובאותה עת, באותה נשימה, מאותו משק, מאותה כלכלה, נוצרו לנו 6,000 מיליונרים חדשים.

עמיר פרץ: לכן, המבחן הוא גם לתת לכלכלה לצמוח, אבל גם לדעת שהמבחן שלה לסחוב את כל העם.

עמיר פרץ: כלכלה שתסחב רק את העשירון העליון, תיצור לנו חברה משוסעת, מסוכנת מאוד, שיכולה לערער את היציבות הכלכלית וגם את היציבות הביטחונית בעתיד.

עמיר פרץ: בכל מקרה, חבר הכנסת אילן שלגי, אני מאחל לך הצלחה בתפקידך, למען מדינת ישראל.

עמיר פרץ: אנחנו נישאר חלוקים בעמדותינו ובדעותינו, אבל אני מאחל לך כל טוב והצלחה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת, ואחרי זה יעלה חבר הכנסת בשארה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ד-2004.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 91), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת הפנים ואיכות הסביבה; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות (תיקון), התשס"ד-2004, הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 6), התשס"ד-2004, והצעת חוק לפיצוי נפגעי גזזת (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004 – שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: דין-וחשבון לשנת 2003/04 מטעם נציב הדורות הבאים לכנסת, על-פי סעיפים 32(5) ו-34(ט) לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: ועל מינוי חבר הכנסת אילן שלגי לשר המדע והטכנולוגיה במקומו

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עזמי בשארה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - אחרון הדוברים, חבר הכנסת גדעון סער.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מיותר לציין באמת – אבל אני כן אציין זאת – שאין לנו שום דבר אישי נגד חבר הכנסת שלגי, נהפוך הוא.

עזמי בשארה: אני לא הייתי חבר בוועדת החינוך והתרבות בקדנציה הזאת, אבל נכחתי בכמה ישיבות וגם שיתפנו פעולה כמה פעמים עם חבר הכנסת שלגי בנושאי האוכלוסייה הערבית והחינוך באוכלוסייה הערבית, וגילינו פתיחות, פתיחות שלא הפתיעה, כי אני גם שמעתי אותו בדיונים בכנסת בכמה נושאים, שהוא גילה בהם רגישות לנושאים של אפליה ומיעוטים וכו'.

עזמי בשארה: לכן אין לנו שום בעיה אישית עם כך שחבר הכנסת שלגי יכהן בממשלה.

עזמי בשארה: להיפך, אם הייתי משווה אותו לשרים אחרים, הייתי מוצא הרבה יתרונות אישיים.

עזמי בשארה: אבל, חבר הכנסת שלגי, אתה יודע טוב מאוד שהנושא הוא לא המיומנות שלך או הכשרון שלך להיות בממשלה, כפי שהוא לא הכשרון האישי של כל שר ושר - זה עניין של מדיניות הממשלה.

עזמי בשארה: אתה יודע שיש אחריות משותפת בממשלה שאתה נכנס אליה.

עזמי בשארה: אתה תהיה אחראי למדיניותה.

עזמי בשארה: אתה בעצם כבר אחראי למדיניותה בזה שהסכמת להיות שם וכן המפלגה שלך.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא זו בלבד שהממשלה הזאת היא ממשלה שלדעתנו עוצרת כל תהליך מדיני, מתנגדת לשלום ומביאה בעצם להסלמה של הדיכוי בשטחים בהשתתפותכם, בהשתתפות מפלגת שינוי, ולא זו בלבד שהממשלה הזאת בונה גדר שמספחת חצי מהגדה המערבית בתמיכה נלהבת שלכם – אולי לא למסלול, אבל לעיקרון - ולא זו בלבד שהממשלה הזאת מחליפה תוכניות שלום בצעדים חד-צדדיים בשביל לקעקע תוכניות שלום ובשביל לייתר תוכניות מדיניות, בתמיכה נלהבת של סיעת שינוי והמנהיג שלה בכנסת, אלא גם אתם והמפלגה שאתה מייצג בעצם מרימים את הדגל של הרפורמה הכלכלית של נתניהו.

עזמי בשארה: משכה את תשומת לבי בשבועיים האחרונים ההתרברבות של מנהיג שינוי, שמפלגת שינוי היא המפלגה הכי יציבה וחוט השדרה של הרפורמה הכלכלית של נתניהו.

עזמי בשארה: היא המפלגה היחידה שאפשר לסמוך עליה בתהליך הבלתי-אנושי שהולך בו השר נתניהו.

עזמי בשארה: אז לא רק שיש לנו בעיה עם הממשלה, אלא יש לנו בעיה עם הקו של מפלגת שינוי, בפרט בנושאים החברתיים.

עזמי בשארה: בנושאים המדיניים אין שום דבר שיהווה ערובה לכך שנוכל להתעלם לרגע מהנושאים הכלכליים ולהגיד: אבל היא מפלגת שלום עקבית, בעד פשרה מדינית וכו' - כי היא גם לא.

עזמי בשארה: יותר מכול, אתה תופתע אולי, אני חושב שאתם הולכים פחות מדי קדימה בנושאי הפרדת הדת מהמדינה, אבל יותר מדי באיבה לחרדים.

עזמי בשארה: כלומר, אני בעד הפרדת הדת מהמדינה יותר מכם, והייתי תומך בכך שתלכו עוד יותר קדימה, אבל גם אם אני חילוני ויותר קיצוני מכם בתמיכה בהפרדת הדת מהמדינה, יש לי ביקורת פנימית על האיבה לציבור החרדי, שאתה לא שותף לה.

עזמי בשארה: מבחינתך האישית - אנחנו לא ראינו ביטוי אחד של עוינות מצדך לציבור מסוים.

עזמי בשארה: סגן השר בוים עומד עם הגב אלי ומונע ממני לראות בפעם האחרונה את חבר הכנסת שלגי כחבר כנסת לפני שיהיה שר.

חיים כץ: זה כולו לחודשיים.

עזמי בשארה: אל תהיה יותר מדי אופטימי.

עזמי בשארה: על כל פנים, כל מה שאמרתי לא ימנע מאתנו גם לברך אותך בתפקידך וגם לרצות לשתף פעולה אתך עד כמה שאנחנו יכולים ועד כמה שתרצה.

עזמי בשארה: בהצלחה בתפקידך.

עזמי בשארה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת גדעון סער.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת שלגי, אכן במישור האישי אני יכול רק לשבח את המועמד למשרת שר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם יכול לומר מניסיוני, אף כי לא הייתי חבר ועדת החינוך והתרבות באופן רשמי, אבל מתוך שיתוף פעולה עם הוועדה הזאת, שלא במקרה אחד ולא במקרים מעטים אפשר לתת למר שלגי את המוניטין ואת האמון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חשתי שהוא ליברל ושאיננו בעל דעות קדומות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר את זה דווקא מפני שיש גם כאלה שנושאים את דגל הליברליזם בידם ונושאים את הדעות הקדומות בלבם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם הם חושבים שהם יכולים להסתיר את זה או לאחז את עיני הציבור, הם בוודאי טועים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא אקדיש יותר מלים במישור האישי, אלא אעבור לתפקיד הציבורי, ואני אעבור לממשלה שחבר הכנסת שלגי מצטרף אליה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כך הם פני הדברים, אני לא הייתי אומר לך "מברוכ" על ממשלה כזאת, על ממשלה שזאת מדיניותה ואלה הם מעשיה מראשית דרכה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מראשית דרכה של מפלגתך, מפלגת שינוי, אשר רצתה להיראות בעיני הציבור כמפלגה ליברלית, בהיותה בממשלה היא לא נראתה כך, ויותר נכון, היא גם לא היתה כזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: המפלגה הזאת הלכה בדרך הקשה ביותר ודחפה למצבים ולמעשים הקיצוניים ביותר לרעתו של רוב הציבור במדינה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא דחפה למדיניות כלכלית דרקונית, אשר מוביל שר האוצר - בעידודה המלא וכאילו מתוך השקפת עולם - מדיניות אשר הביאה רק ליותר עושר וליותר רווחה לשכבות העשירות, לעשירון העליון, ורוששה ומוטטה לגמרי את השכבות החלשות של העם: קיצוץ בקצבאות הנכים, קיצוץ בקצבאות הילדים, קיצוץ בקצבאות הזקנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממש רצח ומיגור מדינת הרווחה שפעם התפארו פה בקיומה ופעם ייחלו כולם - ואני ביניהם - לשמירתה ולהרחבת פועלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בנושא המדיני אני לא יכול לומר דברים טובים על שינוי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היא הולכת אומנם עם ראש הממשלה בעניין של ההתנתקות, כי רק זה היה חסר לה שהיא תהיה קתולית יותר מהאפיפיור ותלך עם המתנגדים והקיצוניים של הליכוד, את זה היא כמובן לא יכלה לעשות, אבל אני בטוח שבממשלה הזאת המפלגה של השר שלגי לא עשתה רבות וגם לא תעשה רבות בנושא המדיני ובנושא השלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפילו כאשר היו מצבים קריטיים, ושר המשפטים ומנהיג שינוי יכול היה להגיע לתוצאות ויכול היה לכפות מצבים על ראש הממשלה ולהראות שריר - כמו שאומרים בלשון מדוברת - הוא לא מיהר לעשות זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דווקא מי שהתבלטו בעניין הזה היו חברי כנסת אחרים משינוי, מהדרג השני ואולי השלישי, ואני לא רוצה פה לדרוך על הפצע המדמם של פריצקי, אין לי כל עניין בזה, אף כי ייאמר לזכותו שהיה בעל אומץ מדיני, והיו מצבים שהוא העז לומר את מה שמר לפיד לא העז לומר ולא העז לבטא - נערף ראשו בן-רגע, אנחנו עוד לא יודעים מה המצב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שצדקתו פעם תצא גם לאור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, אני מבין שזמני תם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני גם לא אנסה לגזול מהזמן הזה, ואני מודה לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה.

ראובן ריבלין: אני מבקש, בשם סיעת העבודה, להתנצל בפניך, חבר הכנסת דהאמשה, על כך שאתה לא מפריע לאף אחד מהדוברים שלהם, והם קיימו אספה בדיוק על-יד דוכן הנואמים שלך.

ראובן ריבלין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת גדעון סער, מטעם הכנסת.

ראובן ריבלין: לאחר מכן ביקש את רשות הדיבור שר הפנים, ולבסוף ידבר ראש הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: זה עוד שעתיים כך.

ראובן ריבלין: למה אתה מייחס לחבר הכנסת סער נאומים ארוכים, או לראש הממשלה?

קריאה: שר הפנים - - -

ראובן ריבלין: שר הפנים, אבל גם ראש הממשלה ביקש - ככה מסרו לי.

בנימין בן-אליעזר: בשביל מה אתה צריך לדבר?

גדעון סער: אני מחכה.

גדעון סער: אם שר הפנים פה - אני לא מדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, האם אדוני מבקש לעלות לדבר?

ראובן ריבלין: אם לא, ניגש להצבעה מייד.

גדעון סער: אני מדבר כי שר הפנים איננו באולם.

ראובן ריבלין: כתוב אצלי שאתה הדובר עכשיו, ואם אתה מוותר - אני עובר להצבעה.

לימור לבנת: - - -

ראובן ריבלין: שרת החינוך מהמתנדבים בעם.

לימור לבנת: אם צריך.

ראובן ריבלין: אבל זה רק בפרוע פרעות.

דני יתום: בשפוט השופטים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, העמדה של האופוזיציה, כפי שהובעה בדיון הזה, היא עמדה - - -

בנימין בן-אליעזר: דבר על הקואליציה.

גדעון סער: הקואליציה תדבר בהצבעה, חבר הכנסת בן-אליעזר.

בנימין בן-אליעזר: הנה, הוא הגיע.

גדעון סער: בסדר.

גדעון סער: השר פורז, אני מבין שאתה תרצה לדבר הערב.

אברהם פורז: אם אתה חושב שצריך - אז כדאי.

גדעון סער: כן, אתה תדבר.

גדעון סער: לכן אני רוצה לומר לבית - -

בנימין בן-אליעזר: מזל טוב.

גדעון סער: - - שהגישה הזאת של האופוזיציה כנגד אדם שצריך להתמנות לממשלה - חוץ מזה שהיא לא תצליח, היא גם גישה מאוד מכוערת.

גדעון סער: אני חושב שאין לזה תקדים ביחסים בבית הזה, אבל, חבר הכנסת שוחט, לדעתי זה לא מקדם את האינטרסים שלכם בכל המישורים - - -

אברהם-בייגה שוחט: - - - הצביע כך המון פעמים - - -

חיים אורון: בייגה, ההיסטוריה - - -

ראובן ריבלין: לשבת, לשבת.

ראובן ריבלין: מי שרוצה לקרוא קריאות ביניים - בישיבה.

גדעון סער: חבר הכנסת אורון, למה לך להתנשא?

גדעון סער: הרי אתם בהתנשאות לא הגעתם רחוק.

גדעון סער: אתם בהתנשאות הזאת הגעתם לממדים האלה שלכם - -

חיים אורון: מה אתה נותן לכולם ציונים?

חיים אורון: - - -

גדעון סער: - - ואתם ממשיכים בגישה הזאת.

גדעון סער: זו גישה לא טובה, אני אומר לך את זה כעצה חברית, טובה - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, לא שומעים אותך.

גדעון סער: - - נאמנה.

גדעון סער: תחדלו מההתנשאות הזאת.

גדעון סער: זה לא משרת אתכם.

גדעון סער: זה לא משכנע את הציבור.

גדעון סער: זה לא טוב.

חיים אורון: אתה לא יודע מה היה - - -

גדעון סער: רק אתה יודע, חבר הכנסת אורון - -

חיים אורון: אני אומר שאתם הצבעתם נגד - - -

גדעון סער: - - רק אתה יודע.

חיים אורון: אתם הצבעתם תמיד נגד - - -

גדעון סער: תאמין לי - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

גדעון סער: אבל רק כי אתה קפצת - חברי הכנסת ממפלגת העבודה הנהנו בראש ואמרו: נכון, נכון, אנחנו באמת עושים מעשה מכוער, אנחנו באמת עושים מעשה לא יפה, אנחנו באמת עושים מעשה לא חברי, אנחנו באמת עושים מעשה לא מוצדק, מכיוון שאין לנו אג'נדה.

גדעון סער: ואת זה אומרת תמיד חברת הכנסת יולי תמיר, והיא צודקת.

גדעון סער: כשאין אג'נדה, אז מתחילים לחפש כל מיני דברים - -

יולי תמיר: - - -

גדעון סער: - - מביכים, כמו התנגדות למינוי של חבר הכנסת שלגי - שבעוד דקות מספר יהיה שר בממשלת ישראל - -

אבשלום וילן: - - -

גדעון סער: - - וגם למינוי של השר זנדברג לשר התשתיות.

גדעון סער: זה לא מינוי טוב?

גדעון סער: אתם יודעים שזה מינוי טוב.

גדעון סער: זה טוב שהשר זנדברג יהיה שר התשתיות, אבל מה?

גדעון סער: אין לכם אג'נדה.

גדעון סער: אין לכם אג'נדה.

אבשלום וילן: אתה בעד האג'נדה של ראש הממשלה?

אבשלום וילן: אתה בעד ההתנתקות?

אבשלום וילן: חבר הכנסת סער, אתה בעד האג'נדה של ראש הממשלה?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, אם אדוני יפנה אליהם, הם יענו.

ראובן ריבלין: אני עצרתי את השעון.

גדעון סער: אבל זה בסדר.

גדעון סער: הרי אני לא מתנגד שהם יענו, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: אין בעיה.

גדעון סער: ובמיוחד כאשר - - -

חיים אורון: להם אין, וגם לכם אין - - -

בנימין בן-אליעזר: הנה, הוא רוצה לעלות.

גדעון סער: השר פורז, אבל רק רגע, יש לו סבלנות.

בנימין בן-אליעזר: לא, אין לו.

גדעון סער: הרי הפגישה שאליה הייתם צריכים להגיע הערב כבר בוטלה, אז אין לאן למהר, אפשר להישאר בכנסת.

בנימין בן-אליעזר: לא, לא.

בנימין בן-אליעזר: יש לנו עוד פגישה.

גדעון סער: אה, יש לכם עוד פגישה - אני מבין.

יולי תמיר: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שריד רצה לשאול אותך שאלה.

ראובן ריבלין: אתה רשום, אתה מייד אחריו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, מאחר שהגישה שלנו היא גישה ממלכתית וחברית, ואנחנו לא נוהגים כמנהג האופוזיציה - אני איעתר לפנייתו של חבר הכנסת בן-אליעזר.

גדעון סער: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: כבוד שר הפנים ביקש לומר כמה דברים, ולאחריו ראש הממשלה ביקש לשאת - - -

בנימין בן-אליעזר: לא כמה דברים.

בנימין בן-אליעזר: כמה מלים.

ראובן ריבלין: כל אחד יכול לומר דברים במלה - - -

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת שהדיון שהתקיים בשעה האחרונה העציב אותי מאוד באופן אישי.

אברהם פורז: אני לא אוהב להטיף מוסר, אבל יש סיטואציות שבהן משאירים את המחלוקות הפוליטיות בצד ומטפלים בנושא על בסיס ענייני ומוסרי.

ראובן ריבלין: נא לצלצל.

אברהם פורז: אתם יודעים שהעובדה שאנחנו מציעים היום - הממשלה מציעה היום - למנות או לבחור בחבר הכנסת שלגי לשר, היא לא משום שהיה לנו משבר פוליטי באיזה מקום, איזה חילוקי דעות פוליטיים כמו שהיה עם המפד"ל - שהשר איתם, על רקע אידיאולוגי, החליט לעזוב - -

יצחק וקנין: - - -

יצחק כהן: למה צריך שר מדע?

יצחק כהן: - - -

אברהם פורז: - - או שהשר ליברמן החליט, על רקע אידיאולוגי, והשר אלון, על רקע אידיאולוגי - החליטו לעזוב.

אברהם פורז: אתם יודעים שזה לא המקרה - -

אבשלום וילן: העזיבו אותם.

אברהם פורז: - - אלא אתם יודעים שפה היה משהו שכולכם יודעים מהו ואני לא רוצה לחזור עליו.

יצחק כהן: מה, מה?

יצחק כהן: מה היה?

יצחק כהן: מה היה?

אברהם פורז: ולכן - - -

יצחק כהן: מה היה?

יצחק כהן: מה היה?

אברהם פורז: כולכם יודעים בדיוק מה היה.

יצחק כהן: מה?

יצחק כהן: מה?

יצחק כהן: מה היה?

אברהם פורז: ולכן, באותה מידה שזה לא "פייר" לנצל מחלה של מישהו - והיו מקרים פה בכנסת שאנשים רצו להשיג רוב על-ידי זה שאחד מחברי הכנסת לא יכול היה להגיע להצבעה, ואני עצמי - חבל לי, אני לא רוצה לפאר את עצמי - התקזזתי בשעה שהייתי עם חבר כנסת חולה, כי באותם ימים היו אנשים שאמרו: הוא לא יבוא ונשיג רוב כי הוא לא מסוגל לבוא.

קריאה: ממשלה חולה - - -

אברהם פורז: ואני התקזזתי וישבתי פה באולם, ולא אפשרתי להביא אדם חולה מבית-החולים לפה.

אברהם פורז: ואני רוצה לומר לכם, המעשה שנעשה הוא מעשה בלתי מוסרי.

אברהם פורז: לא במקרה אני פניתי אתמול לכמה ראשי סיעות ואמרתי להם: אל תנצלו תקלה חמורה ובעייתית כדי לעשות מזה הון פוליטי.

אברהם פורז: זה לא שייך בכלל אם שרון הוא טוב או שרון הוא רע, אם הממשלה טובה או גרועה, אם אנחנו מוצלחים או לא מוצלחים - זה לא שייך בכלל.

אברהם פורז: יש סיטואציות שהמוסר והצדק והיושר מחייבים לא לתקוע מקלות.

אברהם פורז: אבל באופן ציני - הרי לא פניתי אליכם על רקע פוליטי.

אברהם פורז: לא פניתי אליכם על רקע זה שאני מצפה מכם להיות שותפים להשקפת עולם כלשהי.

אברהם פורז: פניתי אליכם לגלות הגינות, לגלות יושר, לגלות "פייריות", ואתם, לצערי הרב, החלטתם לנצל את זה כדי לעשות מזה הון פוליטי.

אברהם פורז: חבר הכנסת רמון, עם כל הכבוד לך, עם זה שאתה נפגעת ממה שאמר השר לפיד - - -

חיים רמון: כמי שמטיף להגינות ולמוסר, האם אתה חושב שיושב-ראש תנועתך גילה הגינות ו"פייריות" ומוסר בהתנפלות המכוערת?

חיים רמון: אז אל תטיף לנו.

אברהם פורז: חבר הכנסת רמון, התפקיד של מורה הדור לא נמסר לי, וגם התפקיד של מחנך הדור לא נמסר לי, ואני לא נוטה להטיף מוסר לאף אחד.

חיים רמון: אתה רוצה לחנך?

חיים רמון: תחנך את היושב-ראש שלך.

אברהם פורז: עם כל הכבוד, חבר הכנסת רמון, בבית הזה נשמעים ביטויים קשים לא פעם.

אברהם פורז: גם יושב-ראש המפלגה שלך, שאמר שאנחנו מנהלים מדיניות של קפיטליזם חזירי – זה לא בדיוק ביטוי הכי מעודן.

אברהם-בייגה שוחט: הוא לא אמר את זה עליך.

אברהם פורז: שמענו גם ביטויים יותר קשים מאלה.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לך, שתמיד אפשר לחפש תירוץ.

אברהם פורז: אם אתה מחפש תירוצים, תמיד תמצא תירוץ.

אופיר פינס-פז: לא הצבעתם בעד שרי העבודה בממשלת ברק.

אברהם פורז: זאת לא בעיה למצוא תירוץ, אבל כולם מבינים, כל מי שרואה אתכם יודע שאתם מנצלים פה סיטואציה מביכה כדי לעשות הון פוליטי.

גדעון סער: הם מנסים לנצל, הם לא מנצלים.

אברהם פורז: זה לא הוגן, זה לא ראוי, זה מעציב מאוד.

אברהם פורז: אין לכם מה להתגאות בהצבעה שלכם.

אברהם פורז: לא ביקשתי מכם לתמוך, ביקשתי מכם רק דבר אחד, שבהצבעה הזאת לא תצביעו נגד.

אברהם פורז: נגד מי אתם מצביעים פה?

אברהם פורז: אתם מצביעים נגד צירופו לממשלה של אילן שלגי.

אברהם פורז: הרי אפשר לתת לאחד משרי הממשלה להיות אחראי על תיק התשתיות גם בלי הכנסת.

אברהם פורז: לתקופה של שלושה חודשים יכול ראש הממשלה, בהסכמת הממשלה, להטיל את תפקיד שר התשתיות בפועל על כל שר.

רן כהן: השר פורז, זה לא פרסונלי, עם כל הכבוד.

אברהם פורז: זה כן.

רן כהן: לא.

אברהם פורז: זה כן, זה כן, זה כן.

ראובן ריבלין: למה פולמוס לפני רגע שבכל זאת יהיה בהחלט חגיגי?

ראובן ריבלין: אני מציע לסיים במשפט חיובי, אדוני שר הפנים.

אברהם-בייגה שוחט: תציע שנעשה הצבעה שנייה שאילן שלגי בחור טוב, ונצביע בעד.

אברהם פורז: זה שהוא בחור טוב - הוא לא צריך את זה מכם; זה שהוא בחור טוב כולכם יודעים.

יוסי שריד: שר התשתיות זה גם בארץ או רק בחוץ-לארץ?

אברהם פורז: אתה רוצה להגיד שהשר המיועד נוסע לחוץ-לארץ?

אברהם פורז: תיק התשתיות – ואני מדבר על זה מתוך ידיעה, כי הייתי יושב-ראש ועדת הכלכלה – הוא תיק שבין היתר עוסק בתחום האנרגיה.

אברהם פורז: כפי שאתה יודע, חבר הכנסת שריד, מאז גילוי הנפט בחלץ לא מצאנו הרבה נפט בארץ, ולשמחתנו, לפני כמה שנים נמצא גז טבעי בים.

אברהם פורז: כדי לדאוג לזה שתהיה לנו פה תאורה, אנחנו זקוקים בין היתר לייבא מחוץ-לארץ דלקים שונים.

אברהם פורז: מטבע הדברים שר התשתיות, כממונה על משק האנרגיה, צריך מדי פעם להיות בחוץ-לארץ.

אברהם פורז: אתה מציע לרתק אותו?

אברהם פורז: אגב, יש לי סמכות, אתה יודע שאני ממונה על חוק הכניסה לישראל.

אברהם פורז: אני יכול למנוע ממנו לצאת לחוץ-לארץ.

אופיר פינס-פז: למה אתה מחזיק אותנו?

אברהם פורז: אני מחזיק אתכם, כי אתם נהנים מכל רגע וגם אני נהנה מכל רגע.

אברהם פורז: אני לא נהנה, אגב, אני באמת עצוב, כי אתם פה, באופן לגמרי ציני - - -

שמעון פרס: מה אתה כל כך מתנשא?

ראובן ריבלין: אנחנו צלצלנו.

ראובן ריבלין: האם הממשלה מבקשת לסגת מהבקשה?

ראובן ריבלין: אנחנו צלצלנו, אנחנו שאלנו, אנחנו התרענו, אנחנו אמרנו.

ראובן ריבלין: כבוד השר, אני מבקש לסיים, כי אנחנו צריכים ללכת להצבעה.

ראובן ריבלין: אלא אם כן אתם מושכים את הבקשה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ביקש לדבר.

אהוד אולמרט: אם הוא שר, אתה לא יכול למנוע את יציאתו.

אברהם פורז: אם תוסר חסינותו.

אברהם פורז: אבל אני יכול לא לתת לו דרכון.

ראובן ריבלין: ממלא-מקום ראש הממשלה, אם אין לכם חדרים בממשלה אתם יכולים לבוא ללשכתי הצנועה.

אברהם פורז: אני פונה אליכם, חברי האופוזיציה, לא לנצל את האירוע הזה לניגוח.

אברהם פורז: אני מצפה מכם לא למנוע את בחירתו של אילן שלגי לשר בממשלה.

אברהם פורז: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר הפנים.

ראובן ריבלין: אנחנו לפני רגע שיכול להיות חגיגי, אני מבקש.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה מבקש לומר כמה מלים.

ראובן ריבלין: בתום דבריו של כבוד ראש הממשלה אנחנו נעבור להצבעות.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דבר נורא אירע בישראל הערב.

אריאל שרון: שופט ישראלי נרצח.

אריאל שרון: אני שולח, בשם ממשלת ישראל כולה, את תנחומינו למשפחתו של השופט עדי אזר, זיכרונו לברכה.

אריאל שרון: נפגשתי הערב עם שר המשפטים ועם השר לביטחון פנים, ואני משוכנע שהרוצח יובא לדין בהקדם.

אריאל שרון: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: כל רצח הוא איום, בוודאי אם שופט נרצח בגלל היותו שופט, אבל עדיין לא ברורים הפרטים.

ראובן ריבלין: נחמתנו למשפחה, ונמתין לממצאים.

ראובן ריבלין: לפי החוק, בכל פעם שראש הממשלה מדבר, ראש האופוזיציה רשאי לדבר.

צבי הנדל: אפשר לשנות את החוק.

ראובן ריבלין: אין שום צורך לשנות את החוק.

ראובן ריבלין: אתה יכול להיות ראש האופוזיציה מהר מאוד, חבר הכנסת הנדל.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בנושא הזה אין אופוזיציה.

שמעון פרס: אני בהחלט רוצה להצטרף לדברי ראש הממשלה ולהגיד שכל הבית מאוחד בצער ונחוש בדעה; מאוחד בצער על זה שנרצח אחד השופטים המבטיחים וההגונים ביותר במדינת ישראל, ונחוש בהחלטה שצריך לעשות כל אשר דרוש כדי לעלות על העקבות של הרוצחים כמה שיותר מהר.

שמעון פרס: מערכת המשפט עומדת כל הזמן בפני התקפה של פושעים ופשע, וכולנו מאוחדים גם בצער המשפחה וגם בעמידה המשותפת להגן על המשפט, על השופט ועל החיים.

שמעון פרס: יהי זכרו של עדי אזר ברוך.

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לראש הממשלה לשעבר ויושב-ראש האופוזיציה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: אדוני, לפני ההצבעה.

ראובן ריבלין: בטרם ההצבעה מבקש חבר הכנסת טיבי את רשות הדיבור, על-פי סעיף 1 לחוק הממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, עקב השינוי שחל בעמדת המפד"ל מהבוקר עד לפני ההצבעה בנושא ההודעה על מינוי השר שלגי, אני רוצה לברר ולשאול האם נערכו הסכמים קואליציוניים - -

ראובן ריבלין: בכתב.

דליה איציק: מה הם קיבלו?

אחמד טיבי: - - מה התמורה שקיבלו אלה ששינו את דעתם מהבוקר עד לפני שעתיים?

אחמד טיבי: תודה.

ראובן ריבלין: סעיף 1 לחוק הממשלה, התשס"א-2001, סעיף קטן (א): "נעשה הסכם בכתב בקשר לכינונה של ממשלה או בקשר להבעת אי-אמון בה או בקשר להצבעה על חוק התקציב, או בקשר לצירוף שרים נוספים לממשלה לאחר כינונה, או בקשר למינוי - - -" – תמסור הממשלה הודעה.

ראובן ריבלין: הממשלה לא מסרה לי הודעה, לכן כנראה אין הסכם כזה בכתב.

רן כהן: בכתב או בכל צורה.

ראובן ריבלין: אני מצטער שסעיף 1 מדבר על הסכם בכתב, אבל אתה שואל על "בכל צורה".

ראובן ריבלין: אתה רשאי לשאול.

ראובן ריבלין: הממשלה מחויבת על-פי החוק להגיש הסכם בכתב.

ראובן ריבלין: אתה יכול לשאול את זה, אבל לא בשלב ההצבעה.

גדעון סער: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת סער, למה אדוני צריך לעזור לי אם אני תומך בדעתו?

גדעון סער: עצה חברית.

ראובן ריבלין: כל ישראל חברים פה.

ראובן ריבלין: אני מציע שנוותר על החברות בשלב זה.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, האם נעשה הסכם בכתב?

אריאל שרון: שום הסכם.

ראובן ריבלין: לא נעשה הסכם, אומר ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: ההצבעה הראשונה היא על הודעת הממשלה על מינוי השר אליעזר זנדברג לתפקיד שר התשתיות הלאומיות, במקום שר המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: מי בעד מינויו של השר זנדברג לשר התשתיות הלאומיות?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד הודעת הממשלה – 55 נגד – 52 נמנעים – אין הודעת הממשלה על מינוי השר אליעזר זנדברג לשר התשתיות הלאומיות נתקבלה.

ראובן ריבלין: 55 בעד, 52 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהשר זנדברג הוא מעכשיו שר התשתיות הלאומיות, אבל אינו עוד שר המדע, שכן אין לנו שר מדע ויש לנו יושב-ראש ועדת חינוך.

ראובן ריבלין: לאחר ההצבעה ייתכן שלא יהיה לנו יושב-ראש ועדת חינוך מצוין.

איוב קרא: טעיתי.

ראובן ריבלין: טעית?

ראובן ריבלין: אז בפעם הבאה אל תטעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא טעה, אינני משנה את ההצבעה.

ראובן ריבלין: יש לך הזדמנות עכשיו לא לטעות.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על מינויו של אילן שלגי לשר בממשלה בתפקיד שר המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד הודעת הממשלה – 56 נגד – 51 נמנעים – אין הודעת הממשלה על מינוי חבר הכנסת אילן שלגי לשר המדע והטכנולוגיה נתקבלה.

ראובן ריבלין: 56 בעד, 51 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני מודיע שהכנסת מאבדת יושב-ראש ועדת חינוך מצוין, והממשלה זוכה בשר המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, אתה עדיין לא שר.

ראובן ריבלין: תעלה ותבוא על מנת להישבע אמונים כשר בממשלת ישראל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי מתכבד לעלות לדוכן.

ראובן ריבלין: אני מבקש להתייחס לרגע החשוב הזה בחייו.

ראובן ריבלין: האמינו לי, זה רגע חשוב בחייו של מי שעוד לא היה שר.

ראובן ריבלין: אדוני המזכיר, נא להשביע.

אילן שלגי: אני, אילן שלגי, בן יצחק שלגי שניבלג, זכרו לברכה, ומרים מירה שלגי לבית לויאן, תיבדל לחיים ארוכים, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אילן שלגי: (חותם על ההצהרה)

ראובן ריבלין: עכשיו יכולים לברך את שר המדע והטכנולוגיה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת שלגי, אני מציע לך ללכת לראש הממשלה ולהתברך על-ידיו.

ראובן ריבלין: זה עוזר בממשלה, האמן לי.

ראובן ריבלין: אני מברך את השר אילן שלגי ובטוח כי יצליח בתפקידו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: אנחנו בסעיף דוח נציבות הדורות הבאים.

ראובן ריבלין: על-פי חוק הכנסת, פרק ח', מונח היום על שולחנכם הדין-וחשבון השנתי של נציב הדורות הבאים ועלינו לקיים עליו דיון.

ראובן ריבלין: נבחרנו לכנסת כדי לייצג את בוחרינו, אולם אחריותנו וחובתנו אינם מתמצות בדאגה לשולחינו.

ראובן ריבלין: כמחוקקים אנחנו דנים בסוגיות ומקבלים הכרעות המשפיעות לא רק על חיינו, אלא גם על עתידם של בנינו ונכדינו ועל עתיד הדורות שיבואו אחריהם.

ראובן ריבלין: כחלק ממשפחת העמים אנחנו אמורים להשתלב במגמות עולמיות הצופות פני עתיד.

ראובן ריבלין: השתלבותנו חיונית לשמירת מעמדה של ישראל בין המדינות המובילות בחזית הדאגה לעתיד.

ראובן ריבלין: חשיבה קדימה, מעבר לאופק, תוך התייחסות לדורות הבאים, משמעותה תכנון ארוך טווח ובר-ביצוע.

ראובן ריבלין: יש לסלול כבישים, לבנות יישובים, לפתח תעשייה ולקיים את הביטחון.

ראובן ריבלין: כל אלה פוגעים לעתים באיכות הסביבה.

ראובן ריבלין: קיימת התנגשות בין פיתוח ושיפור רווחת התושבים ובין שימור ערכי טבע והגנה על מרחבים פתוחים.

ראובן ריבלין: נציבות הדורות הבאים ערה לכל חוק וחוק ושוקדת על מציאת דרך מאזנת בין הצרכים המיידיים של ההווה לערכים ארוכי הטווח של העתיד.

ראובן ריבלין: אסור לנו להניח להווה לשעבד את העתיד.

ראובן ריבלין: אני מודה לנציב הדורות הבאים בכנסת, השופט בדימוס שלמה שהם, ולצוות שעמו על עבודתם הברוכה.

ראובן ריבלין: אני פותח בדיון על עניין זה.

ראובן ריבלין: יישא דברים השר זבולון אורלב, שר הרווחה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בדרך כלל כשעולה חבר כנסת לדבר אחרי חבר כנסת שעלה בפעם הראשונה, נהוג שמברכים אותו.

זבולון אורלב: אני הראשון שעולה לדוכן אחרי המינוי של שר המדע והטכנולוגיה אילן שלגי.

זבולון אורלב: אני בהחלט מברך אותו, וגם אמרתי לו שתפקיד יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות הופך להיות עכשיו תפקיד נחשק, שהרי גם אני בא מהתפקיד הזה ועכשיו גם הוא בא מהתפקיד הזה, אולי גם ליושב-ראש הבא יש סיכוי לעניין הזה.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, לא רבים בציבור יודעים ומודעים לנציבות הדורות הבאים, לתפקידיה, לחשיבותה, לתרומה שלה לחיים הפרלמנטריים ולהשפעתה על הנעשה כאן בבית.

זבולון אורלב: בדרך כלל הכנסת מצטיירת דרך המסך הקטן רק בתחומי הפעילות הפרלמנטרית הפעילה כאן במליאה, ולעתים גם בוועדות.

זבולון אורלב: הציבור הרחב איננו יודע מה נעשה מאחורי המסך.

זבולון אורלב: מאחורי המסך עומדת נציבות הדורות הבאים, שתורמת תרומה מאוד משמעותית לפעולת החקיקה, ומאירה את פעולותינו באור ארוך טווח.

זבולון אורלב: נציבות הדורות הבאים היא זו שמציבה ראי בפני חברי הכנסת, בפני הבית, בפני תהליך החקיקה, בפני תהליך הדיונים, ואומרת לחברי הכנסת: ראו, אנחנו מייצגים את אלה שעדיין לא נולדו, את אלה שהם עדיין ילדים קטנים, ואנחנו רוצים להיות הסניגורים שלהם.

זבולון אורלב: אנא, דאגו לא רק להיום, לעכשיו, למחר ולמחרתיים, אלא ראו מה ההשלכות שיהיו על הדורות הבאים.

זבולון אורלב: באירוע שהיה בצהריים, שבו הוגש הדוח בטקס חגיגי ליושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין, שגם היה פעיל בחקיקת החוק בכנסת הקודמת, יחד עם עוד חברי כנסת, שגם אני נמניתי עמם, ציינתי כי צריכה להיות בדרך כלל יותר מחוצפה ישראלית להתחיל לחשוב במונחים של הדורות הבאים.

זבולון אורלב: זה כאילו לא נתפס שחבר כנסת יעזוב את הדחוף ואת החשוב ואת מהדורת החדשות הקרובה ואת העיתונות של מחר ועיתונות סוף השבוע, ויתחיל לעשות חשבונות מה הפעילות הזאת תועיל וכיצד היא תתרום לדורות הבאים.

זבולון אורלב: אני חושב שההחלטה על הקמת הנציבות, שהיום אנחנו מציינים זו השנה השנייה הגשת דוח מטעמה, היא בהחלט תעודת כבוד לכנסת ישראל.

זבולון אורלב: היא מייצגת את החיוב, את היפה ואת המועיל בעבודתה של הכנסת.

זבולון אורלב: אף שאנחנו אומה מאוד-מאוד עצבנית, אף שאנחנו אלופי העולם ביצירת סדר-יום חדש כמעט כל שעה, חדשות לבקרים, הנה אנחנו גם מסוגלים לקבל החלטות ראויות, החלטות נכונות, החלטות עם הרבה-הרבה גילוי סבלנות לדורות הבאים.

זבולון אורלב: פה באמת יש תפקיד חשוב מאוד לנציבות הדורות הבאים, לסייע לחברי הכנסת להתגבר על היצרים הרגעיים, להתגבר על התועלת המיידית, להתגבר על הצורך לקבל לעתים גם סיפוק ציבורי מיידי, ולעשות יותר את השיקול לטווח ארוך.

זבולון אורלב: זהו מבחן מנהיגות ממדרגה ראשונה.

זבולון אורלב: מנהיגות חייבת לגלות אחריות לעתיד, לעתיד הרחוק.

זבולון אורלב: לצערנו, יש לנו חולשות ניכרות מאוד בעניין.

זבולון אורלב: כבר ציינתי באותו אירוע את החולשות שבאות לידי ביטוי למשל בכך שמערכת התחבורה במדינת ישראל אין בה מערכת רכבות, כי ברור ששר התחבורה שיחליט היום על השקעות מסיביות בתחבורה לא יהיה אותו שר תחבורה שיחנוך את הרכבת.

זבולון אורלב: לכן גם יש לנו ליקויים קשים מאוד בכל סוגיית איכות הסביבה, ואינני רוצה להעיב על האווירה החגיגית ביום זה ולציין את כל המגרעות.

זבולון אורלב: אבל ברור שההצלחה של הנציבות היא אספקלריה המשקפת נכונה את פניה של החברה ושל המנהיגות הלאומית.

זבולון אורלב: יש לנו אינטרס עליון לקדם את מטרותיה של הנציבות.

זבולון אורלב: ככל שנדע לשמור עליה, ככל שנדע להתחשב בה, כך ניטיב עם הדורות הבאים.

זבולון אורלב: רבי שלמה אלקבץ, מחבר "לכה דודי", הפיוט שאנחנו אומרים בכל ליל שבת בבתי-הכנסת, טבע את המטבע "סוף מעשה במחשבה תחילה".

זבולון אורלב: כל מעשה חובה שייעשה מתוך מחשבה תחילה, והנציבות היא המופקדת על אותה מחשבה תחילה.

זבולון אורלב: העם היהודי לכאורה מחשיב מאוד את עברו, את מעשה בראשית, יציאת מצרים, מתן תורה, אבל כשמעיינים יותר לעומק מבינים, שכל מסורת העבר, כל ההסתכלות על ההיסטוריה הארוכה, כל ההסתכלות על המורשת של העם הזה - יש לה רק מטרה אחת: לבנות עתיד טוב יותר, בבחינת דור לדור יביע אומר.

זבולון אורלב: אנחנו עם בעל עבר מפואר, וחובה עלינו להבטיח עתיד מזהיר.

זבולון אורלב: זאת מחויבות מוחלטת גם במישור הפרטי לילדינו, אבל גם במישור הלאומי: להבטיח את עתיד אומתנו, להבטיח את ביטחונה של מדינתנו.

זבולון אורלב: הצלחת נציבות הדורות הבאים, שהיום, עם הגשת הדוח השני, בהחלט כבר ניתן לזקוף לזכותה הישגים רבים - ויש דוח ארוך, ממצה, שמשקף את ההישגים האלה - היא בזכות אנשים, אנשים טובים ומוכשרים, שחלקם נמצאים אתנו כאן בשולחן המומחים, ובעיקר בזכות מי שייסד את הנציבות, פעל להקמתה ועומד בראשה עד היום, השופט בדימוס, עורך-הדין שלמה שהם, שכאילו ממש נולד לתפקיד הזה.

זבולון אורלב: מעל במה נכבדה זו אנחנו רוצים בהחלט להוקיר את עבודתו, את פעולתו, וגם את עבודת כל האנשים שעובדים בנציבות.

זבולון אורלב: אנחנו יודעים כמה סבלנות ואיזו אמונה עמוקה צריך לגלות בתפקיד כפוי טובה זה, כשצריכים לעבוד מול חברי כנסת שמתרוצצים כדי להשיג את הסיפוק המיידי.

זבולון אורלב: מתוך ניסיוני בכנסת הקודמת, כשהיתה לי זכות להיות נוכח בערש לידתו של החוק, וגם לעבור את חבלי הלידה הראשונים כדי לעצב ולגבש את הדרך, אני יודע מה הוא המאמץ הדרוש, ואנחנו בהחלט מוקירים זאת.

זבולון אורלב: אני רוצה לאחל לעצמנו, לאחל לכנסת שלנו, שנדע להיות ראויים להנחלת המורשת, לגילוי האחריות לדור הבא, כדי לתת לו מדינה בטוחה יותר ועם יהודי ואומה ישראלית משגשגת.

זבולון אורלב: כל טוב.

מוחמד ברכה: תודה לשר אורלב.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רוני בר-און - בבקשה, אדוני.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, מכובדי נציב הדורות הבאים בכנסת, השופט בדימוס שלמה שהם, סגל הנציבות, הרגעים האלה הם רגעים חגיגיים.

רוני בר-און: זה עתה אישרנו מינויו של שר לתפקיד אחר, אישרנו מינוי של חבר כנסת לתפקיד שר, אבל במציאות הקשה שלנו אין אף פעם שמחה שאיננה מהולה בעצב.

רוני בר-און: והערב נפל דבר, אדוני היושב-ראש, בישראל - רצח בדם קר של שופט, שופט שהופעתי מולו, הכרתי אותו, שופט מבריק, עם עתיד מזהיר, חשיבה נפלאה, איכויות מצוינות.

רוני בר-און: חבל על דאבדין ולא משתכחין.

רוני בר-און: אבל, הערב הזה, פרט לשופט, נפל דבר קשה במציאות הישראלית.

רוני בר-און: אם אכן הרצח הזה הוא על רקע של חיסול חשבונות מצד עבריינים, מצד אנשים שאינם מרוצים מתוצאות השפיטה, המקום שבו היינו עד הרצח הזה לא יהיה עוד אותו מקום לעולם.

רוני בר-און: זהו רצח שפוגע בערכים שלנו, בשלטון החוק שלנו, בדיוק באותה מידה שבה פגע בעקרונות הדמוקרטיה שלנו ובערכים שלנו רצח אחר שהיה כאן במקומותינו לפני שמונה שנים וחצי, רצח ראש הממשלה המנוח יצחק רבין.

רוני בר-און: מעניין מצער זה לעניין נציבות הדורות הבאים.

רוני בר-און: המעמד של הגשת הדוח השנתי של נציבות הדורות הבאים, אדוני הנציב, שהיה היום באולם שאגאל, היה במידה רבה מעמד משמח, אבל בעיקר מעמד שמשרה אופטימיות, אופטימיות שיש בפעילות של הנציבות, שעל חשיבות פועלה ועל הדרך שבה אתם מנהלים את העניינים ועושים למען הדורות הבאים אין צורך להכביר כאן מלים.

רוני בר-און: החשיבות היא בכך שאתם באמת גורמים לנו, המחוקקים, שעסוקים יום-יום בעניין של החקיקה, בטרדה של החקיקה, בטכנאות של החקיקה, בפוליטיקה של החקיקה, לפתוח את העיניים גם לצדדים, גם למטה וגם למטה.

רוני בר-און: שנים עסקו במדינה הזאת – אני אומר זאת גם בלשון המטאפורה וגם בלשון הלכה למעשה – בייבוש ביצות ובכיבוי שרפות.

רוני בר-און: תמיד היתה ביצה שהיה צריך מייד לייבש ותמיד היתה שרפה שהיה צריך לכבות.

רוני בר-און: יש לנו פה איום ביטחוני מתמשך, גלי עלייה המוניים, וישראל צמחה והיתה למדינה ולחברה מערבית מודרנית, מפותחת ומתפתחת.

רוני בר-און: אבל תמיד בין שפל למשבר, בין משבר קואליציוני לעוד מה שאנחנו קוראים לו תמיד צו השעה, יום-יום יש אתגרים חדשים, ואף פעם הם לא קשים פחות מקודמיהם.

רוני בר-און: לעתים, תוך כדי אותה עבודה פרלמנטרית ובשל הלהט לחוקק מעשה חקיקה שנותן פתרון לכאן ועכשיו, למצוקות של היום, קשה וכמעט בלתי אפשרי להישיר מבט קדימה אל העתיד ולצפות את ההשלכות בטווח שמעבר לאופק הנראה לעין.

רוני בר-און: אתם גורמים לנו תמיד, אבל תמיד, לראות למרחוק דרך אותם משקפיים, דרך אותה משקפת ארוכת טווח, בכל מעשה חקיקה, בכל עבודה פרלמנטרית.

רוני בר-און: אל לנו להמעיט בערכו של העתיד ולחכות שאותם גשרים יעמדו בפני הילדים שלנו ובפני הנכדים שלנו, גשרים שהם לא בהכרח יוכלו לעבור.

רוני בר-און: במהות שלה החקיקה אמורה לבנות את העתיד, לשרת את המדינה ואת האזרחים לדורות הבאים.

רוני בר-און: היום, אם תרצו, אנחנו בעצם מציעים את המיטה שעליה יצטרכו לישון, ובנחת ככל האפשר, הילדים והנכדים שלנו, את החינוך וההשכלה שיוכלו לרכוש, את האוויר שינשמו, את השטחים הפתוחים ואת החופים שבהם יוכלו להתהלך ולטבול, את הפנסיה שתעמוד להם לעת זיקנתם, ואלו רק כמה דוגמאות.

רוני בר-און: כמוכם, אני מלא גאווה על שכנסת ישראל לקחה על עצמה את הזכות ואת החובה לעשות את המלאכה תמיד מתוך כריכה של ההשלכות שיהיו לה לגבי הדורות הבאים ומתוך חשיבה עליהן.

רוני בר-און: לאט לאט, באופן מושכל ושקול, הופכת הנציבות לחלק חשוב ודומיננטי בנוף הכנסת, בדיוני הוועדות, בתהליכי החקיקה, בחוות הדעת ובסיוע הישיר והאישי שאתם מגישים לחברי הכנסת כשהם עושים במלאכת החקיקה.

רוני בר-און: לא תמיד אנחנו נותנים את דעתנו לחשיבות ולעוצמה שיש בעניין זה.

רוני בר-און: כעת, במעמד הזה, אנחנו חולקים לכם מעט מהכבוד והרבה הערכה שאתם ראויים להם על העבודה המאומצת, על העקשנות החשובה כשלעצמה שאתם מתעקשים עמנו שעה שאתם עושים את מלאכתכם, כל הצוות בראשות השופט שלמה שהם, יום-יום, שעה-שעה.

רוני בר-און: אני מבקש לאחל לכם, אדוני הנציב וסגל הנציבות, עוד ימים רבים של עבודה פורייה ומועילה, הצלחה בביסוס ובהשרשת החשיבות של הראייה ארוכת הטווח בעבודת הכנסת ובתודעה הציבורית.

רוני בר-און: תודה, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת לאה נס, בבקשה.

מוחמד ברכה: לאור ניסיון העבר לא הפסקתי את חבר הכנסת רוני בר-און, שדיבר יותר משלוש דקות, אבל אני אקפיד להבא.

לאה נס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השופט בדימוס שלמה שהם, בפתח דברי אני רוצה לברך את שר המשפטים יוסף לפיד - וחבל שהוא לא נמצא - שהגה את הרעיון והוביל להקמת נציבות הדורות הבאים.

לאה נס: אני רוצה לברך גם את יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת רובי ריבלין, שתמך בחוק בקדנציה הקודמת וממשיך לתמוך גם בהווה.

לאה נס: אני רוצה לברך את השופט בדימוס שלמה שהם, שפועל ללא ליאות ובמקצועיות ראויה לכל שבח למען הדורות הבאים.

לאה נס: את הפירות של העבודה המבורכת הזאת יקטפו ילדינו וילדי ילדינו בשנים הבאות.

לאה נס: לנציבות הדורות הבאים תפקיד חשוב מאוד בכנסת ישראל.

לאה נס: להחלטות שאנו מקבלים כאן היום השפעה עצומה על הדורות הבאים, ולכן חשוב שבמקום רגיש וחשוב כמו בית-המחוקקים יהיה מי שיישא את קולם של כל אותם ילדים שטרם נולדו, על מנת שאלה לא יעמדו בבוא היום בפני שוקת שבורה.

לאה נס: הנציבות פועלת בתחומים רבים, וחותמה מורגש בהחלטות ובחקיקה בנושאי תכנון ובנייה, מדע, פיתוח וטכנולוגיה, חינוך, בריאות, משק וכלכלה, דמוגרפיה, איכות חיים, משפטים, וכמובן בתחומי איכות הסביבה, שבהם אני, כיושבת-ראש הוועדה למפגעי איכות הסביבה, זוכה לשיתוף פעולה מבורך עם הצוות המוכשר של הנציבות.

לאה נס: בתחום איכות הסביבה אני נתקלת מדי יום בחשיבות של השמירה על האינטרסים של הדורות הבאים.

לאה נס: יושבי הבית הזה אינם יכולים להתעלם מכך שארץ-ישראל שהכרנו בנעורינו בטיולים הרבים בטבע אינה אותה ארץ-ישראל שאותה אנו מותירים לילדינו.

לאה נס: ב-50 השנים האחרונות הבאנו במו ידינו להרס של מרבית פניני הטבע בארץ-ישראל.

לאה נס: הנחלים הרבים שפיארו את הארץ הפכו לתעלות ביוב, והפיתוח המואץ דרס לא מעט אתרי טבע ייחודיים ופגע במשאבי טבע רבים.

לאה נס: וכך, לצערי, אף שבכל העולם המערבי המודעות לבעיות איכות סביבה גבוהה מאוד, בישראל, בקרב מקבלי ההחלטות והציבור הרחב, היא עדיין נמוכה למדי.

לאה נס: לכן, מתוקף אחריותנו למען הדורות הבאים, אנו נדרשים לשינוי בכללי ההתנהגות שלנו ולהתאמתם למציאות המשתנה.

לאה נס: בכך חשיבותה הרבה של נציבות הדורות הבאים, ששמה לה למטרה להזכיר לנו בכל החלטה שאנו מקבלים ובכל הצעת חוק שאנו מחוקקים את ההשפעה שיש להחלטות ולחוקים על צאצאינו.

לאה נס: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת הנכבדים, אלה שעוד נמצאים באולם, כי לאחר תום הברכות ביום החגיגי הזה, נדרשת גם מחויבות אמיתית בתמיכה בהצעות חוק רבות שעניינן הגנה על זכויותיהם של הדורות הבאים.

לאה נס: חוקים כמו חוק פיתוח בר-קיימא, חוק סביבה חינוכית בריאה, חוק מידע סביבתי, וחוקים נוספים חשובים, כמו חוק החופים, יעלו להצבעות במליאה, והמחויבות של כולנו למען הדורות הבאים צריכה לבוא לידי ביטוי בהצבעות אלה.

לאה נס: בסיום דברי אני רוצה שוב לברך את השופט בדימוס שלמה שהם על פעילותה המבורכת של הנציבות ואת חברי הכנסת הנכבדים שתורמים מדי יום ממרצם וכשרונם למען הדורות הבאים.

לאה נס: תודה.

מוחמד ברכה: תודה, גברתי.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

קריאה: - - -

מוחמד ברכה: אני כבר קראתי לאורי אריאל, ואני לא אשנה את זה.

מל פולישוק-בלוך: אחריו אני?

מוחמד ברכה: לא.

מוחמד ברכה: אחריו - חברת הכנסת ענבל גבריאלי, ואם היא לא תהיה - חבר הכנסת מלכיאור.

מל פולישוק-בלוך: אבל רשום פה סדר אחר.

מוחמד ברכה: הסדר המחייב הוא הסדר שנמצא לפני.

מוחמד ברכה: אם יש הערות, תפני לסגנית המזכיר.

מוחמד ברכה: בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני נציב הדורות הבאים ועובדי הנציבות, זה בהחלט יום, שמעבר להנחת דוח והדיון בו כפי שהחוק מחייב, הוא יום חשוב, כאשר עוצרים לרגע ובודקים את הדברים בראייה קצת יותר ארוכת טווח.

אורי אריאל: אני בוחר לדבר ולהתמקד בנושא אחד - כי רבים הם הנושאים, ולא נוכל להקיפם בשלוש דקות שיושב-ראש הישיבה הקצה לנו - והוא שיתוף הפעולה עם הפלסטינים, אדוני נציב הדורות הבאים.

אורי אריאל: יש פניות רבות לשיתוף פעולה בנושאים של איכות הסביבה ושמירתה, החל משפכים, פסולת מחצבות, סתם מזבלות, כמו שקוראים לזה, ודברים רבים נוספים.

אורי אריאל: לצערנו, גם בתחום הזה אין שיתוף פעולה, ואפילו לא מועט.

אורי אריאל: מי שרואה את קולחי חברון שזורמים ומגיעים עד למיתר ויוצרים נזקים איומים למקורות המים שהם שותים מהם וגם אנחנו שותים מהם – אין הבדל.

אורי אריאל: קשה להאמין כשרואים את שפכי שכם וערים אחרות, כפרים אחרים, שזורמים באין מפריע, אפילו ללא טיהור ראשוני.

אורי אריאל: עם כל הכבוד לנציבות שקמה במקומותינו, במדינת ישראל, לפי החוק, נדמה לי שהנציב הראשי לדורות הבאים שלנו הוא הקדוש-ברוך-הוא.

אורי אריאל: מי שאמר: בראשית ברא אלוקים את השמים ואת הארץ, הוא זה שקבע שלא תשחיתו את עצה כאשר אתם צרים על עיר, הוא זה שקבע בחוק ובמשפט את השמירה על בעלי-החיים, בוודאי על בני-אדם, הוא זה שציווה - בראשית ברא, פתח המדרש ואמר: כדי לומר שנתן אותה לנו, ולא לאחרים.

אורי אריאל: בזכות.

אורי אריאל: על-ידי הקדוש-ברוך-הוא.

אורי אריאל: אנחנו מחויבים לשמור על זה.

אורי אריאל: ולכן יש חשיבות גדולה לשמור, ככל שנוכל, על ארצנו מכל בחינה - גם מבחינה טריטוריאלית, גם מבחינת איכות החיים, המים, האוויר, הקרינה.

אורי אריאל: לכן, אני וחברי, כמו רבים וטובים, נהיה ביום ראשון הקרוב בשרשרת חיה שתבטא את זיקת העם לארצו ושמירת כל הערכים שעליהם חונכנו כולנו.

אורי אריאל: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת ענבל גבריאלי - לא נמצאת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כבוד נציב הדורות הבאים השופט שלמה שהם, לאור הדברים ששמענו בשעות האחרונות, אני חשבתי על אמרה מפורסמת של רבי נחמן מברסלב: אם אתה מאמין שאתה יכול לקלקל ולהרוס, אז תאמין גם שאתה מסוגל לתקן.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שבתקופה הזאת, גם של בין המצרים, וגם אחרי החדשות המזעזעות של השעות האחרונות, אפשר באמת להאמין שאנחנו מסוגלים לקלקל ולהרוס.

מיכאל מלכיאור: ואז השאלה היא אם אנחנו מאמינים לעומק שאפשר באמת לתקן.

מיכאל מלכיאור: עצם זה שיש נציב הדורות הבאים – כולם בירכו על העניין.

מיכאל מלכיאור: הלוואי שהברכות החגיגיות שנאמרות ביום כזה, שיש בו באמת מן החגיגיות, הלוואי שזה היה בא לידי ביטוי בעבודה היומיומית פה בכנסת.

מיכאל מלכיאור: אבל אין ספק שהעובדה שיש נציב ויש דוח ויש מעורבות ומסירות, וכל האנשים שנעדרים, שעוד לא נולדו, יש להם לוביסט פה בכנסת, יש להם מי שרואה למרחוק, כנביא שצריך לדאוג את דאגתם, לייצג אותם, לדאוג שלא ירמסו את זכויותיהם, שלא יתעלמו מהחשיבה לטווח ארוך – היא כשלעצמה חשובה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאין ספק שאתה, כבוד השופט, מייצג אותם על הצד הטוב ביותר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לברך אותך קודם כול ברמה אישית, שאנחנו נמשיך, בכל התחומים שאנחנו עובדים בהם, לחזק את הקשר בינינו לתועלת הנושאים שאנחנו עובדים עליהם.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה לברך אותך על חלק מהדברים שכתובים פה, על מעשים שעשיתם והכנתם במשך השנה, ובכללם הצעות חוק חשובות ביותר - ואני רוצה להזכיר אולי רק אחת:

מיכאל מלכיאור: חוק פיתוח בר-קיימא, שהוא חשוב ביותר.

מיכאל מלכיאור: אני מצטער שאין פה כרגע יותר חברי ממשלה שישמעו את דברי, אבל אני מאמין שאנחנו על סף הסכמת הממשלה גם לעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: זו הצעת חוק שהגשתי יחד עם חברת הכנסת לאה נס, אבל בהחלט בעידוד ובתמיכה וביוזמה של שלמה שהם.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מקווה שבדוח של השנה הבאה תוכל לכתוב, יחד עם הצוות הנפלא שלך, שכל הדברים האלה עברו והם כבר חוקים קבועים בספר החוקים של מדינת ישראל למען הדורות הבאים.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת עמרי שרון – לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים דהן - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך - בבקשה, גברתי.

מוחמד ברכה: אחריה - חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מל פולישוק-בלוך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי בנציבות הדורות הבאים, השופט בדימוס שלמה שהם וכל הצוות הנהדר שלו, אין כמו תחום המדע והטכנולוגיה כתחום שבו יש לנציב הדורות הבאים חלק חשוב ביותר.

מל פולישוק-בלוך: ואכן, בוועדת המדע והטכנולוגיה קיימנו הרבה ישיבות בשיתוף פעולה מלא, מתוך ראייה לטווח הבינוני והארוך, מתוך חשיבה מה המחשבות של היום יעשו - מה המחשבות, ההחלטות והביצוע היום יעשו לדורות הבאים.

מל פולישוק-בלוך: אין ספק שבמיוחד בתחומי המדע יש לנו בעיות מוסריות, אתיות, מבחינת ההשלכות שיהיו לפעילות שלנו על הדורות הבאים.

מל פולישוק-בלוך: אני אתן דוגמה אחת שבה היה לנו שיתוף פעולה מעולה.

מל פולישוק-בלוך: חשבנו אותו דבר, השתדלנו להילחם ביחד, ולצערי גם לא לגמרי הצלחנו ביחד - בחוק השיבוט.

מל פולישוק-בלוך: החוק הזה הוא לחלוטין עניין ערכי-מוסרי, ויש לו השפעה מאוד-מאוד מכרעת על הדורות הבאים.

מל פולישוק-בלוך: שמחתי על החשיבה המשותפת שלנו.

מל פולישוק-בלוך: שמחתי לקלוע לדעת גדולים ממני.

מל פולישוק-בלוך: ואני מודה לך, במיוחד לך, שלמה, על כל התמיכה שקיבלתי.

מל פולישוק-בלוך: היתה לנו הצלחה חלקית.

מל פולישוק-בלוך: שינינו את מטרות החוק, שינינו חלקים חשובים בחוק, בהחלט עשינו שינוי, אבל אנחנו לא צריכים להרים ידיים, וצריכים להמשיך להיאבק ביחד למען הדורות הבאים.

מל פולישוק-בלוך: תחום נוסף, שהוא אומנם לא מדע פרופר, אבל יש לו השלכות על המדע, הוא כל הנושא של מחקרים, במיוחד בתחום איכות הסביבה, שגם להם יש השלכות לטווח הארוך, למשל חשיבה על קומה נוספת לישראל, על דאגה לנוף ומציאת פתרונות חלופיים.

מל פולישוק-בלוך: מינהור קטע 18 - זו אחת המלחמות, עוד מלחמה משותפת שיש לנו.

מל פולישוק-בלוך: עדיין לא צריכים להרים ידיים גם בנושא הזה ואפשר להמשיך ואולי גם לנצח.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסכם ולומר: הכנסת הזאת, שכל יום נאלצת לכבות שרפות ולעסוק באירועים שקורים תוך כדי הפעילות שלנו - ראינו היום את הרצח המזוויע שקרה ברמת-השרון, של שופט בישראל.

מל פולישוק-בלוך: זה קרה בזמן שאנחנו יושבים פה ודנים בנושאים אחרים לגמרי.

מל פולישוק-בלוך: ושוב, כבר יש לנו התנהלות אחרת ומחשבות אחרות.

מל פולישוק-בלוך: ובכל זאת, אנחנו תמיד צריכים לעצור לרגע, לחשוב מה אנחנו עושים היום שמשפיע על מחר.

מל פולישוק-בלוך: חשוב שאתם פה, חשוב שאתם נמצאים ומזכירים לנו את זה כל רגע ורגע, ומחובתנו לחשוב גם מתוך ראייה ארוכת טווח.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

מוחמד ברכה: הכרזה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

רות קפלן: תודה רבה.

רות קפלן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 75), התשס"ד-2004, והצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 76), התשס"ד-2004, שהחזירה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רות קפלן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אחרי חבר הכנסת מח'ול - חבר הכנסת איתן כבל.

מוחמד ברכה: בבקשה.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, כבוד השופט שלמה שהם והצוות החביב והנפלא שעובד אתו, ואני יכול להעיד, כמי ששוכן בחדר על-יד נציבות הדורות הבאים, מבחינתי אני יכול להגיד, שאתה לא רק נציב הדורות הבאים, אתה גם איכשהו נציב הדור הנוכחי.

עסאם מח'ול: קיומו של המוסד הזה בכנסת הוא חשוב היום.

עסאם מח'ול: הוא חשוב היום, כדי להציל את מה שאפשר להציל.

עסאם מח'ול: הוא חשוב, ובלעדיו קשה יותר בכנסת הקשה הזאת, בפוליטיקה הקשה הזאת שאנו חיים.

עסאם מח'ול: הקיום של נציב הדורות הבאים כנציב הדור הנוכחי בכנסת הוא חשוב לקיום איזונים נחוצים בכנסת, כשכמעט לכל זיהום יש הלוביסטים שלו, לכל פגיעה בדורות הבאים, באופקים שלהם, בעתיד, יש קבוצות לחץ, ולנו יש נציבות הדורות הבאים ושלמה שהם והצוות שעובד אתו.

עסאם מח'ול: אני אומר את זה לא רק כי זה היום, והיום צריך לברך אתכם, אלא אני חושב שצריך לשים לב לזה יום-יום, בצל מציאות וממשלה, שכאן נכון להגיד את זה תרתי משמע, שהיא בכי לדורות הבאים, לדורות שיבואו, כאשר הכול מאוים - חיסול זכויות הילדים, חיסול קצבאות הילדים, חיסול זכויות העובדים, חיסול המנגנונים, מנגנוני ההגנה והאיזון של החברה, גם ברמה החברתית, גם ברמה הסביבתית, גם ברמה הדמוקרטית, הייתי אומר.

עסאם מח'ול: והייתי אומר, אולי זאת תהיה האמירה לקראת פתיחת שנה חדשה של נציבות הדורות הבאים, שאין דמוקרטיה בלי צדק סביבתי ובלי צדק חברתי.

עסאם מח'ול: אני חושב שזאת המשוואה וזה האתגר שעומד בפני כולנו, מול האיום הקשה שאנחנו עומדים בפניו, מול האיום בחיסול הסביבה, בזיהום בים, באוויר, ביבשה.

עסאם מח'ול: אנחנו קראנו השבוע ב"ידיעות אחרונות" על "דגים רדיואקטיביים" בנגב, למשל.

עסאם מח'ול: במחקרים שנעשו על-ידי אוניברסיטת בן-גוריון מתברר, או האמירה היא, שזה זיהום מהטבע, זאת אומרת, מצאו שם בדגים חומרים רדיואקטיביים - אורניום, פלוטוניום וכו', אבל מי שקצת רגיש יכול לדעת, שפלוטוניום לא נמצא בטבע כאלמנט.

עסאם מח'ול: אז צריך לחפש איפה המקורות של זה, והגיע הזמן לשבור את חומת האטימות גם בנושאים רגישים.

עסאם מח'ול: אין דבר שהוא יותר חשוב ויותר רגיש ויותר בעל משקל משלמה שהם ומהדאגה לדורות הבאים ומנציבות הדורות הבאים.

עסאם מח'ול: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת איתן כבל - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יגאל יאסינוב - בבקשה, אדוני.

אברהם רביץ: איפה אני נמצא, בדורות הבאים?

יגאל יאסינוב: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השופט בדימוס, נציב הדורות הבאים, שלמה שהם, וכל הצוות המעולה והעובד ביותר, עובד הרבה - אני גאה שיצא לי גם להיעזר בעבודתכם.

יגאל יאסינוב: היום החלטתי לדבר על דבר שהוא בעיני סמל של הדורות הבאים במדינת ישראל, והוא החינוך והקליטה בחינוך של ילדים עולים, כי בעצם הקליטה הזאת תביא אותנו מתישהו להיות עם אחד, בלי המלחמות הדתיות, בלי מלחמות צבע, עור, מבטא, ואני חושב שאם אנחנו נגיע מתישהו למצב שלא תהיה בעיה של אי-קבלת השונה, אנחנו נהיה מאושרים, ואז אולי אפילו לא נצטרך את נציבות הדורות הבאים, אבל עד להשגת המטרה הזאת אנחנו עוד נצטרך לעבוד הרבה, וגם אתם.

יגאל יאסינוב: היום היה לנו דיון משותף של ועדות העלייה והקליטה, החינוך וקידום מעמד הילד.

יגאל יאסינוב: אנחנו דנו על כך שבעצם ילדים בריאים, טובים, מופנים לחינוך המיוחד, ולפעמים לא בצדק.

יגאל יאסינוב: בעצם פוגעים בעתיד הילדים האלה והופכים אותם לילדים בעייתיים, כי הם לא יכולים לקבל לא את תשומת הלב ולא את החינוך הדרוש.

יגאל יאסינוב: אני חושב שנציבות הדורות הבאים וכל הבנות היפות והחכמות האלה, בראשות נציב הדורות הבאים, השופט בדימוס שלמה, יכולים לעשות הרבה.

יגאל יאסינוב: תודה שאתם עובדים.

יגאל יאסינוב: תודה.

מוחמד ברכה: רשות הדיבור לחבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחר כך אני מרגיש שאני הולך לסדרה של חברי כנסת שלא נמצאים באולם.

מוחמד ברכה: הראשון בהם הוא חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי, ואחריו - חבר הכנסת אפללו.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, השופט בדימוס, נציב הדורות הבאים, שלמה שהם, רצתי כדי שלא להפסיד את זכות הדיבור, כי אני חושב שזו זכות לדבר היום על נציבות הדורות הבאים.

איתן כבל: אני מאמין ורוצה לקוות שלא ירחק היום – וגם חלק מאתנו שבשלב כזה או אחר הביעו פליאה על התפקיד הזה, אני חושב שככל שיחלוף הזמן הם יבינו שהתפקיד הזה לא רק נחוץ, אלא נדרש מאוד, וגם מי שעומד בראשו עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

איתן כבל: אנחנו כאן בכנסת, ואמרתי את זה כבר היום, מקדשים את ההווה ושוכחים שיש גם עתיד.

איתן כבל: זה הרבה מעבר לשאלה אם מדינה נדרשת לעשות תוכניות חומש בצורה מסודרת בכל נושא ובכל פרויקט שלה.

איתן כבל: יש כאן עניין, מה אנחנו עושים באמת בעשייה שלנו, מתוך ראייה שמה שאנחנו עושים היום באמת ישרת בבוא העת את הדורות הבאים.

איתן כבל: זה לא בהכרח הדורות, כמו שאנחנו אומרים, נכדינו ונינינו, אלא בטווחים שהם הרבה מעבר לכך.

איתן כבל: השאלה היא איך אנחנו עושים היום פעולות שלא תגרומנה בבוא העת - או פעולות שהן פעולות בלתי הפיכות.

איתן כבל: כמעט בכל עניין, בכל תחום הנוגע לחיינו, הכנסת עוסקת בכל תחום מתחומי החיים שלנו – שלום, ביטחון, חברה, כלכלה, איכות הסביבה – וכשאתה מסתכל על הדברים, רוב הפעולות שאנחנו עושים, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נוגעות למחר בבוקר.

איתן כבל: כיוון שמדובר בתקציבים, אין כסף לאיכות הסביבה, למשל.

איתן כבל: מה לעשות, אין כסף.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, הלוואי שהיינו נותנים לנציב הדורות הבאים סמכויות נוספות, שתהיה לו היכולת לפקוח גם את עינינו, חברי הכנסת, כי גם אני חוטא בזה, אני מודה, אני לא מנסה להיות סוג של סופרמן, ואנחנו מגישים חקיקות ועושים דברים שהסיטואציה הפוליטית לעתים מאלצת אותנו לעשות.

איתן כבל: נדרש באלאנס שהוא הרבה לפני.

איתן כבל: גם בוועדות אנחנו מקבלים חקיקה שלא עוברת את המסננת של נציבות הדורות הבאים, עם אנשי המקצוע שבה והראייה הטהורה, הנקייה - ויש לה באמת רק דבר אחד מול העיניים: איך להיטיב לדורות הבאים ולהוריש להם מדינה לתפארת.

איתן כבל: תודה רבה ובהצלחה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת כבל.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת גורלובסקי, אפללו, דני יתום, חזן, פרוש, גפני ופינס - אינם נוכחים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

מגלי והבה: חשבתי - - - יגיע בדורות הבאים, אבל הוא הגיע בזמן.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי השופט שלמה שהם, באמת ידידי, בעצם יש לנו הבטחה שהתפקיד שאתה ממלא, אם הוא יקבל את הכיוון הנכון, יעמוד לעולמי עד.

אברהם רביץ: כתוב, הבטחה מהקדוש-ברוך-הוא, שלא תישכח תורה מזרעו ומזרע זרעו עד עולם.

אברהם רביץ: מה שאנחנו עושים היום ומה שלומדים היום אינו רק להיום.

אברהם רביץ: ידוע הפתגם של אבן עזרא: העבר אין, ההווה כהרף עין והעתיד עדיין.

אברהם רביץ: לבנות את העתיד על ההווה, על דבר שהוא כהרף עין, זה לא דבר חכם.

אברהם רביץ: אנחנו אמורים לבנות את עתידנו על העבר המפואר שהיה לנו, ועל העבר הזה לבנות את העתיד.

אברהם רביץ: מובן שאני מדבר עכשיו במושגים רוחניים, אינני מדבר במאטריה שאתם עוסקים בה כיום, שבעיקרה היא בחינת השפעת חוקים שונים על ההתנהגות העתידית שתהיה לנו.

אברהם רביץ: אני מדבר על עצם קיומנו כעם, על עצם קיומנו כעם שמוביל במשך דורות רבים את הקיום הרוחני, ובמשך הדורות האלה הנחיל לעמים רבים את עולמנו הרוחני במידה כזאת או אחרת.

אברהם רביץ: אני חושב, אם זה ניתן בכלל, שיש לשים דגש במציאת דרכים, אולי אפילו במסגרת הוועדה שלך, כיצד אנחנו בונים את העתיד על סמך ההתנהגות שלנו כיום.

אברהם רביץ: יש הרבה דברים לשנות, והייתי רוצה לראות בנציבות תוכנית שאכן תדאג ותפעל כדי לשמר את העבר המפואר שלנו לדורות הבאים.

אברהם רביץ: אני חושב שאתה, שלמה, איש מתאים לכך.

אברהם רביץ: אתה שתול מתחילת בריאתך על פלגי מים, ואין מים אלא תורה.

אברהם רביץ: משם צמחת, זה היה העבר.

אברהם רביץ: ההווה, אתה יודע שהוא כהרף עין, הוא יעבור, אבל העתיד - אותו אנחנו צריכים לבנות על בסיס העבר המפואר של עמנו, למען עתידנו ועתיד ילדינו.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת רביץ.

מוחמד ברכה: חברי הכנסת וילן, קרא, פינקלשטיין, זחאלקה, אלסאנע, ברונפמן, ברכה - אני אשמח שמישהו יחליף אותי, אבל אני לא רואה שמישהו פה יכול לעשות את זה - וטיבי - אינם נוכחים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, נציב הדורות הבאים השופט בדימוס שלמה שהם וצוותו, התוודעתי לנושא הפיתוח הבר-קיימא כשהיינו יחדיו בוועידה ביוהנסבורג, עת הייתי מנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראינו איך העולם כולו מגויס, וכל נציגיו, ואולמות הדיונים לא היו פנויים לרגע, בשל החשיבות שרואים בנושא הפיתוח הבר-קיימא והעתיד שיש לו השפעה על כל נושא ונושא כמעט בחיינו.

מגלי והבה: מה הפלא?

מגלי והבה: לפעמים, חוסר המודעות הוא הסיבה העיקרית שמביאה את האנשים לא להבין ולא להטמיע בתוכם את נושא העתיד, וכיצד כל דבר, אם לא נחשוב על הדורות הבאים, יכול להשפיע עלינו בתוצאות שלא ייטיבו, לא אתנו ולא עם הדורות הבאים.

מגלי והבה: ידידי שלמה שהם, אני יכול לנחם אותך שגם נושא איכות הסביבה - אני זוכר אותו בחיתוליו במדינת ישראל ואיך בכל הרמות לא ייחסו לו חשיבות רבה, ולאט לאט התחילו להבין שחיינו יכולים להיהפך לבלתי נסבלים אם לא נדאג לאיכות הסביבה.

מגלי והבה: לכן היום אין כמעט מדינה במערב שאין בה נציבות לפיתוח בר-קיימא ונציבות לדורות הבאים בצורת ארגונים שונים.

מגלי והבה: יש באמת ממשלות שמייחסות חשיבות לנושא, תוך הקצאת תקציבים, בניית תוכניות וביצוע תכנונים קצרי טווח וארוכי טווח.

מגלי והבה: כל התכנונים האלה חשובים מאוד למדינה שרוצה להיחשב מדינה מערבית מפותחת.

מגלי והבה: מדינת ישראל היא גם מדינה מפותחת וגם יכולה בהרבה תחומים ללמד ולהיות מובילה בעולם.

מגלי והבה: חשוב ביותר שבנושא נציבות הדורות הבאים נמשיך לפעול.

מגלי והבה: ראיתי את הדוח השנתי שהוצאתם, ואני רוצה לברך על כך.

מגלי והבה: ראיתי את תחומי החקיקה ואת הדגשים השונים.

מגלי והבה: אבל אני חושב שזו עדיין טיפה בים.

מגלי והבה: צריך לעבוד ולעשות הרבה על מנת - כמו ששמעתי כאן - שאלה שחושבים על הדורות הבאים ייטיבו עם הדורות הבאים ויעשו את הכול שכל צעדינו יהיו מנומקים, מלומדים ובפיקוח של נציבות הדורות הבאים, ושיהיה בהצלחה לכולם.

מגלי והבה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת צבי הנדל - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דהאמשה - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אייכלר - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת יחיאל חזן - לא נמצא.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חמי דורון, בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריו - חבר הכנסת נסים זאב.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, אדוני שר התשתיות, אדוני הנציב, בראש ובראשונה ברצוני לשבח את הרעיון שעומד מאחורי נציבות הדורות הבאים, רעיון שבסיסו עשייה ודאגה לעתיד מתוך הבנה עמוקה של חשיבות התכנון לטווח ארוך.

חמי דורון: הנציבות, בראשות השופט בדימוס שלמה שהם, עושה עבודה נפלאה, חשובה ומסורה מאין כמוה, ולעתים קרובות יוצא לנו לשבת יחד בעיקר בוועדת הפנים, ושם אני רואה את המאבקים שידידי שלמה שהם מנהל.

חמי דורון: צר לי לומר, שהממשלה טרם הפנימה את חשיבות הנציבות ואת חשיבות העבודה.

חמי דורון: דוגמה לחוסר ההבנה הזה קיימת, למשל, בחוק שמירת הסביבה החופית, או חוק שמירת החופים, כפי שמקובל לקרוא לזה בסלנג.

חמי דורון: זה תקופה ארוכה אנו בוועדת הפנים עובדים על חוק זה, חוק שהוא חשוב מאין כמוהו כדי ליצור חוף נקי ופתוח, של שטחים פתוחים, לעתיד, לדורות הבאים, אבל חוק שלצערי הרב בעלי אינטרסים, דוגמת קבלנים, עסקנים, חברות דלק וראשי רשויות, מנסים לעקר ולעקור, והכול כדי למנוע מהדורות הבאים, למען רווחי ההווה, את היכולת להשתתף ולהיות חלק מחופי מדינת ישראל, חופים שהולכים ונגמרים לאט לאט.

חמי דורון: אדוני היושב-ראש, מאבק הנציבות למען החוק בוועדת הפנים ראוי להערכה.

חמי דורון: שלמה שהם, תודה על כך ותודה על העזרה שאתה נותן לנו במלחמה שלא תמיד מצליחה.

חמי דורון: דוגמה נוספת, המדגימה את חשיבות פעילותה וחשיבותה של הנציבות, היא התמיכה בהקמת פארק איילון - הריאה הירוקה העתידית היחידה של כל גוש-דן.

חמי דורון: אדוני הנציב, בתור יושב-ראש השדולה, אני מתכבד להזמין אותך להיות חבר בשדולה הזאת.

חמי דורון: לצערי הרב, זו שדולה שלא חלק גדול או לא מספר רב של חברי כנסת הצטרף אליה.

חמי דורון: אני מקווה שלאחר היום הזה, יום שבו מסרת את הדוח שלך, חברי כנסת רבים יותר יצטרפו כדי להציל את הריאה הירוקה האחרונה שנשארה באזור גוש-דן.

חמי דורון: אני קורא היום לממשלה להשכיל ולמהר להפנים את הרעיון הניצב בבסיס הנציבות, שכן למעשינו היום יש השלכות בלתי הפיכות על דור העתיד.

חמי דורון: אני קורא לממשלה: אנא, אמצו את הרעיון, את הפעילות ואת החוקים שאנחנו מבקשים להעביר כאן לצורך השמירה על העתיד של ילדינו ושל כולנו.

חמי דורון: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כבוד השר - אני מאחל לך הצלחה בתפקידך החדש שהוא גם ישן - והשופט בדימוס שהם, שהכרתי אותו בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

נסים זאב: התפקיד פשוט תפור עליו ומתאים לאיש בעל הליכות ונעים הליכות, ובעצם הוא באמת יכול לומר לדורות הבאים איך צריך להתנהג.

נסים זאב: המסרים שלו כן יכולים לעבור.

נסים זאב: דרך אגב, אני רוצה לומר לגבי היסוד של הדורות הבאים, שיש מקרא שאומר: "ולא אתכם לבדכם אנכי כרת את הברית הזאת ואת האלה הזאת.

נסים זאב: כי אם את אשר ישנו פה עמנו עמד היום לפני ה' אלקינו ואת אשר איננו פה עמנו היום".

נסים זאב: כאשר מעבירים מסר, המסר צריך להיות למי שנמצא ולמי שלא נמצא.

נסים זאב: צריכים לראות את מידת ההשפעה על בנינו, על עתידנו, על דור העתיד.

נסים זאב: בעצם, בנציבות הדורות הבאים, בראשות השופט שלמה שהם, רואים את הצרכים הרבים של הדורות הבאים; הם מעירים את הערותיהם ומאירים את עיני הממשלה הזאת.

נסים זאב: למשל, אני רוצה להעיר הערה בנושא החינוך - יום לימודים ארוך.

נסים זאב: הממשלה חרתה על דגלה ליישם יום לימודים ארוך בבתי-ספר יסודיים, בגני-ילדים באזורים של מעוטי יכולת ובמוסדות חינוך בשכונות שיקום.

נסים זאב: המטרה היא ליישם את התוכנית על כלל הילדים באופן הדרגתי על פני ארבע שנים.

נסים זאב: בעצם, המטרה היתה לצמצם את הפערים החברתיים.

נסים זאב: אנחנו נמצאים במצב שאין שוויון הזדמנויות בין קבוצות שונות.

נסים זאב: אם הממשלה הזאת לא תקצה משאבים כדי ליישם את ההערות הנפלאות של נציבות הדורות הבאים - ההערות יפות וטובות, אבל לצערי הן יהיו רק כפרוטוקולים לדורות הבאים.

נסים זאב: בעצם, מה הממשלה הזאת היתה אמורה ליישם, צריכה ליישם, אבל לא יישמה?

נסים זאב: בעצם, זה יהיה אולי ועדת ביקורת שנמצאת בפרוטוקול הדורות הבאים.

נסים זאב: אדוני השופט שהם, שאני מאוד מעריך אותך ואת אישיותך, אני מאחל לך הצלחה רבה.

נסים זאב: אני מקווה שדבריך ייפלו על אוזניים קשובות.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: יחתום את הדיון השר אליעזר זנדברג.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אינני מדבר כאן בשם הממשלה או כנציגה.

אליעזר זנדברג: אני חושב שהשר אורלב פתח את הדיון.

אליעזר זנדברג: אבל מצאתי לנכון לנצל את זכותי על-פי הפרוטוקול ולעלות ולדבר, כי אני ליוויתי, כחבר הכנסת, כמי שראש מפלגתו יזם והציע את הרעיון, את כל הליך הקמת נציבות הדורות הבאים.

אליעזר זנדברג: אני עוד זוכר את הימים שאנשים כאן התווכחו סביב השאלה אם הדבר הזה ראוי או לא - - -

מוחמד ברכה: - - -

אליעזר זנדברג: לגלגו או התנגדו.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, נכון.

אליעזר זנדברג: אני זוכר את הימים שאנשים כאן אמרו: בשביל מה אנחנו צריכים?

אליעזר זנדברג: מה התועלת?

אליעזר זנדברג: השופט בדימוס, חברי, נציב הדורות הבאים שלמה שהם, אני מסתכל עליך ואני אומר:

אליעזר זנדברג: תראה את כברת הדרך שנעשתה.

אליעזר זנדברג: כל אחד מחברי הכנסת קיבל כאן את הדוח.

אליעזר זנדברג: זו השנה השנייה של פעילות שמעוגנת במסמך, שמלמדת על ההישגים ועל שינוי פאזה.

אליעזר זנדברג: כמו שכתבת בדברי הפתיחה שלך, במבוא לדוח, ודיברת על המעבר לחשיבת עתיד: נטילת אחריות פשוטה לעתיד מדינת ישראל ולעתיד ילדינו והדורות הבאים במישור החברתי, הכלכלי והסביבתי.

אליעזר זנדברג: אני חושב שבאמת יש מעבר של פאזה, וזה לא קל.

אליעזר זנדברג: זה לא קל להטמיע את חשיבת העתיד.

אליעזר זנדברג: זה לא קל להטמיע את החשיבות שבחשיבה הזאת.

אליעזר זנדברג: אבל, שלב אחר שלב וצעד אחר צעד, אני חושב שהנציבות בהנהגתך מתקדמת בכיוון הזה.

אליעזר זנדברג: אתה יכולת לשמוע את האימפקט פה בדברי חברי הכנסת.

אליעזר זנדברג: יכולת לשמוע את האימפקט גם היום וגם בדיונים לאורך השנה כולה בהתייחסות גם של הממשלה וגם של הכנסת.

אליעזר זנדברג: זה לא בכל דבר, כפי שהנציבות סבורה ורוצה, וגם אנחנו התעמתנו במהלך השנה הזאת לפחות סביב נושא אחד.

אליעזר זנדברג: אבל זה בדיוק התפקיד - לבוא ולומר דברים, גם אם דרגים מקצועיים חושבים אחרת.

אליעזר זנדברג: זהו בדיוק התפקיד לדעת עד מתי ועד איפה מצליחים - לפעמים כן, לפעמים יותר ולפעמים פחות - להטמיע את חשיבת העתיד.

אליעזר זנדברג: אבל ההגנה על הזכות לחשוב ולדבר בשם העתיד, בעיני, צריכה להיות והיא מכנה משותף לחברי הבית; אולי פרט לכמה אנשים קטנוניים, אני חושב שכבר אין אנשים שמתייחסים בזלזול לפעילות נציבות הדורות הבאים.

אליעזר זנדברג: בעיני זה הישג חשוב מאוד על ציר הזמן.

אליעזר זנדברג: אני רוצה לברך את נציב הדורות הבאים שלמה שהם, וגם את נירה לאמעי, הממונה על החקיקה -אני חושב שהיא היחידה שמלווה את הנציבות מהיום הראשון - וגם את הצוות כולו, ולאחל לכם עוד דוחות מוצלחים ופוריים שישפיעו על העתיד למען ילדינו ולמען מדינת ישראל.

אליעזר זנדברג: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: בסוף הדיון, שעליו כמובן לא מתקיימת הצבעה, במיוחד לאור הדברים ששמענו מכל חברי הכנסת - דברי שבח וגאווה במוסד ובעומדים בראשו - נשמע הודעת סיכום, אם אפשר לקרוא לזה כך, של יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד הילד, חבר הכנסת מלכיאור.

מוחמד ברכה: אדוני, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, עמיתי חברי הכנסת, לסיכום הדיון - הודעה, שאני מקווה שמאחר שאנו לא מצביעים, היא תהיה מקובלת על כולנו:

מיכאל מלכיאור: הכנסת מאשרת הנחת הדוח של נציבות הדורות הבאים על שולחן הכנסת על-פי הוראות סעיף 32(5) לחוק הכנסת.

מיכאל מלכיאור: לאחר שנתקיים דיון במליאת הכנסת על-פי הוראות סעיף 34(ט), הכנסת מאמצת את הדוח שהוגש ותעשה הכול לפעול על-פי המלצותיו.

מיכאל מלכיאור: הכנסת מברכת את נציבות הדורות הבאים ומחזקת את ידיה בפעולותיה בעתיד לטובת ילדינו ולטובת הדורות הבאים.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מלכיאור, תודה.

מוחמד ברכה: גם אני רוצה להצטרף לברכות לכבוד השופט שהם ולצוות שעובד אתו.

מוחמד ברכה: אנחנו מאוד זקוקים לכם היום בשביל העתיד.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: רבותי, אנחנו עוברים לנושא הבא, להצעה לסדר-היום בנושא: הצורך לאכוף את חוקי הרשויות בנושא האנטנות, מאת חבר הכנסת איוב קרא.

מוחמד ברכה: אני רואה שחבר הכנסת איוב קרא לא נמצא כאן.

מוחמד ברכה: לכן אנחנו נדלג ונעבור לנושא האחרון.

מוחמד ברכה: נעבור לשאילתות שהופנו לשרה לאיכות הסביבה וישיב עליהן עליהן שר הטכנולוגיה והמדע לשעבר ושר התשתיות בהווה.

מוחמד ברכה: שאילתא ראשונה היא שאילתא מס' 1332, מאת חבר הכנסת נסים זאב, בנושא: מוסדות חינוך השוכנים בסמיכות לקווי מתח גבוה.

מוחמד ברכה: אדוני, בבקשה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת נסים זאב שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ד באדר התשס"ד (17 במרס 2004): פורסם ב"ידיעות אחרונות", כי 33 מוסדות חינוך ברחבי הארץ שוכנים בסמיכות לקווי מתח גבוה.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם המידע נכון?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: אם כן – מה ייעשה כדי להבטיח את שלומם של התלמידים במוסדות אלה?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: האם נבדקת רמת הקרינה ב-33 המוסדות המוזכרים במאמר?

מוחמד ברכה: 4.

מוחמד ברכה: אם כן – מה העלתה הבדיקה לגבי כל אחד מהם?

אליעזר זנדברג: 1.

אליעזר זנדברג: המידע שפורסם בדבר הסמיכות בין קווי מתח עליון למוסדות חינוך הוא מידע נכון.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: כיום אין למשרד לאיכות הסביבה סמכויות חוקיות לפקח על רמות הקרינה הנפלטות ממתקני חברת החשמל.

אליעזר זנדברג: השרה לאיכות הסביבה הגישה לאישור הממשלה הצעת חוק להסדרת סמכויות הפיקוח של המשרד בנושא מקורות קרינה בלתי מייננת, כגון מתקני חשמל, אנטנות ולייזרים, אך אישור ההצעה מתעכב עקב התנגדות משרד התשתיות.

אליעזר זנדברג: 3-4.

אליעזר זנדברג: נעשתה בדיקה בבתי-הספר על-ידי חברת החשמל והמשרד לאיכות הסביבה.

אליעזר זנדברג: מצורף כאן קובץ עם נתונים שאין טעם שאקריא אותם, והם גם ארוכים.

אליעזר זנדברג: אני מציע שאעביר אותם אליך, חבר הכנסת זאב.

אליעזר זנדברג: מדובר בקובץ תוצאות המדידה שבוצעו על-ידי חברת החשמל.

אליעזר זנדברג: הקובץ כולל נרמול לפי זרם ממוצע צפוי ולפי זרם מרבי אפשרי.

אליעזר זנדברג: אמסור לך זאת כשארד מהדוכן.

אליעזר זנדברג: [נספחות.

אליעזר זנדברג: ]

מוחמד ברכה: תעביר אותם אליו וכמובן גם לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זאב, שאלה נוספת.

נסים זאב: אדוני השר, אולי בעקבות זה שאתה היום מכהן כשר התשתיות אפשר לקבל איזו הבטחה שאתה תזרז את העניין הזה, כשהיום הסמכות היא בידך.

אליעזר זנדברג: חבר הכנסת זאב, אני מבטיח לך שאדרש לעניין הזה כמו לשורה של עניינים אחרים שעומדים שם על הפרק.

אליעזר זנדברג: גם העניין הזה לא ייגרע.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1555, מאת חבר הכנסת ברונפמן, שאינו נמצא - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת רומן ברונפמן שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום י"ג בסיוון התשס"ד (2 ביוני 2004): בשנת 2001 קבע ארגון בין-לאומי לחקר סרטן, כי מתקני חשמל החושפים את הציבור לקרינה בלתי מייננת העולה על 2-4 מיליגאוס הם גורם אפשרי לסרטן.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מדוע, ועל סמך מה, המליץ משרדך על חשיפה שלא תעלה על 10 מיליגאוס? 2.

מוחמד ברכה: האם יש בחשיפה של ילדים סכנה גדולה יותר מאשר בחשיפה של מבוגרים?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: האם נשקל לנקוט תקן מחמיר יותר בכל הנוגע לחשיפת ילדים?

אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אליעזר זנדברג: המשרד לאיכות הסביבה פועל בנושא הקרינה על-פי עקרון הזהירות המונעת.

אליעזר זנדברג: אחת ממטרותינו העיקריות היא למזער ככל האפשר, באמצעות הטכנולוגיות הקיימות ובעלות סבירה, את חשיפת הציבור לקרינה.

אליעזר זנדברג: לפיכך, בעקבות המחקרים המדעיים שתוצאותיהם מצביעות על אפשרות של קיום השפעות בלתי רצויות על הבריאות, ובהתבסס על התקנים הקיימים במדינות מפותחות, קבע המשרד לאיכות הסביבה סף חשיפה סביבתי לשדה מגנטי אשר עומד על 10 מיליגאוס.

אליעזר זנדברג: הסף הסביבתי מתייחס למתקנים חדשים, שהוקמו החל מאוגוסט 2001, והינו מיצוע של 24 שעות ביממה.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: אין בחשיפת ילדים סכנה גדולה יותר מאשר בחשיפה של מבוגרים.

אליעזר זנדברג: על-פי מחקרים אפידמיולוגיים, שבעקבותיהם קבע הארגון הבין-לאומי לחקר הסרטן שקרינה ממתקני חשמל הינה גורם אפשרי לסרטן, נמצא שאצל ילדים התגלו מקרים של לוקמיה ואצל מבוגרים התגלו סוגי סרטן אחרים.

אליעזר זנדברג: 3.

אליעזר זנדברג: בקביעת סף החשיפה הסביבתי מתייחס המשרד לאיכות הסביבה אך ורק לחשיפה של אוכלוסייה חלשה - כלומר ילדים, זקנים וחולים - ומחיל על כלל האוכלוסייה את סף החשיפה המחמיר.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1563, מאת חבר הכנסת מלכיאור, בנושא השרפה במפעל בצמח.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מיכאל מלכיאור שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ' בסיוון התשס"ד (9 ביוני 2004): בעקבות השרפה במפעל בצמח עולה כי יש לבדוק בדקדקנות את הסיכונים באזור הכינרת – מאגר המים הגדול היחיד בישראל – על מנת למנוע את זיהום האגם.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם בוצע סקר סיכונים כדי למצוא נקודות כשל אפשריות ומזהמים קיימים?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: כיצד מטופלים נקודות הכשל והמזהמים הידועים?

אליעזר זנדברג: 1.

אליעזר זנדברג: אגן היקוות הכינרת מטופל על-ידי מחוז צפון במשרד לאיכות הסביבה בעדיפות גבוהה, מתוך מודעות להשפעות הפעילות התעשייתית והחקלאית על הכינרת.

אליעזר זנדברג: במסגרת זו מושם דגש בכל התחומים - מניעת אירועי חומרים מסוכנים, מניעת הזרמות שפכים ומניעת זיהום אוויר.

אליעזר זנדברג: במפעלים המחזיקים חומרים מסוכנים באזור נערכו סקרי סיכונים, פליטת שפכים ופליטת מזהמים לאוויר, על-פי הצורך.

אליעזר זנדברג: 2.

אליעזר זנדברג: למפעלים ניתנים היתרי רעלים ותנאים לרשיון עסק, שבהם מפורטות דרישות המשרד בתחום החומרים המסוכנים ובכל שאר תחומי השפעת המפעלים על הסביבה.

אליעזר זנדברג: על המפעלים מתבצע פיקוח באופן שוטף, וננקטים אמצעי אכיפה לפי הממצאים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מלכיאור, שאלה נוספת.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות גם להודות על ההקראה היפה של התשובה - וזה באמת נושא חשוב ביותר - וגם לברך את השר על התפקיד החדש, כשאין ספק שמסירות בנושא של עתיד ילדינו, עתיד איכות הסביבה ועתיד המדינה שלנו - הרבה מאוד תלוי בתשתיות.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מאוד מקווה שתהיה שם רוח חדשה, ונוכל להגיע באמת להישגים שנוכל אחר כך להתגאות בהם.

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שהמשרד בידיים טובות.

אליעזר זנדברג: תודה.

אליעזר זנדברג: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: לא צריך להשיב על זה, נכון?

מיכאל מלכיאור: לא.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1629, של חבר הכנסת טלב אלסאנע - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ז בסיוון התשס"ד (16 ביוני 2004): הכפרים אום-בטין, אל-גורען ועמרה בנגב סובלים מנחילי היתושים שמקשים על חיי התושבים, בייחוד התינוקות והילדים.

מוחמד ברכה: מקור הבעיה הוא ביוב נחל חברון הזורם מאזור העיר חברון דרך הכפרים הנ"ל.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם יוקצו משאבים לפתרון הבעיה?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם ירוססו הנחלים?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: מה ייעשה בנדון?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: מטרדי היתושים בכפרים אום-בטין, אל-גורען ועמרה מוכרים במשרד לאיכות הסביבה.

מוחמד ברכה: מקור המטרד הוא בשפכי חברון ויישובי דרום הר-חברון, אשר חוצים את "הקו הירוק" ועוברים דרך כמה רשויות מקומיות ובשטחים גליליים, שבהם נמצאים היישובים הבדואיים המוזכרים בשאילתא.

מוחמד ברכה: פסולת המושלכת על-ידי התושבים באזור גורמת להצפה ולאיגום שפכים, המהווים בית גידול נוח להתרבות יתושים.

מוחמד ברכה: החוק מטיל על הרשות המקומית המחזיקה בשטח את חובת הטיפול במפגעי היתושים שבשטחה.

מוחמד ברכה: תפקידו של המשרד לאיכות הסביבה מסתכם בפיקוח ובמתן הנחיה מקצועית וכן בביצוע פעולות אכיפה.

מוחמד ברכה: המשרד לאיכות הסביבה אינו עוסק בביצוע פעולות הדברה והסדרה כלשהן, וכן אינו מקצה תקציבים לשטחים גליליים.

מוחמד ברכה: משרד הפנים מקצה בכל שנה כספים להדברת היתושים בנחל חברון.

מוחמד ברכה: המשרד לאיכות הסביבה פנה למשרד הפנים כדי שזה יקצה שוב את הכספים הנדרשים גם בשנה זו.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: בשנת 2004 כבר בוצעה הדברת יתושים בנחלים, וככל הנראה יתבצעו פעולות הדברה נוספות בהמשך השנה.

מוחמד ברכה: תפקיד המשרד לאיכות הסביבה הינו לנטר ולפקח על הדברת היתושים, ואין הוא עוסק בביצוע פעולות הדברה או הסדרה.

מוחמד ברכה: המשרד ימשיך להפעיל את סמכותו על מנת שהרשויות המחזיקות בשטח יבצעו את פעולות ההדברה לשם הפחתת מפגעי היתושים.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: המשרד לאיכות הסביבה יוזם הקמה של התאגדות אזורית להדברת יתושים, כך שיינתן פתרון שוטף להדברת היתושים.

מוחמד ברכה: במקביל, מתקיימים גם מגעים בנושא זה עם הרשות הפלסטינית, באמצעות הסוכנות לסיוע בין-לאומי של ממשלת ארצות-הברית.

מוחמד ברכה: במסגרת זו גובש פתרון להקמת מכון טיהור שפכים מערבית לעיר חברון ולניצול הקולחים להשקיה חקלאית, במימון ממשלת ארצות-הברית.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1643, של חבר הכנסת דוד אזולאי - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ז בסיוון התשס"ד (16 ביוני 2004): בשבועון "קול העיר" פורסם, כי משאיות עם חומרים מסוכנים חונות מדי לילה דרך קבע בבני-ברק, תוך סיכון סביבתי, מעבר לחסימת הכביש והמדרכות.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם משרדך מפקח על מפגעים כעין אלו?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: כמה דוחות נרשמו בשל חניית משאיות עם חומרים מסוכנים בשנת 2003?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: האם ייבדק מקרה זה?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) המשרד לאיכות הסביבה איננו מפקח על חניית משאיות עם חומרים מסוכנים.

מוחמד ברכה: נושא זה מוסדר באמצעות תקנות שירות הובלה, התשס"א-2001, ונמצא בסמכותו של משרד התחבורה.

מוחמד ברכה: בתקנות נקבע, כי "נהג רכב המוביל חומר מסוכן לא יחנהו במרחק קטן מ-400 מטרים מבניין מגורים או ממבנה ציבורי, אלא לצורך פריקה או טעינה של החומר המסוכן לבניין או למבנה האמורים או ממנו".

מוחמד ברכה: שאלות הקשורות באכיפת התקנות האמורות יש להפנות אל שר התחבורה.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1658, של חבר הכנסת אברהם הירשזון - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהם הירשזון שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום כ"ז בסיוון התשס"ד (16 ביוני 2004): בוצה רעילה שהיתה אמורה לעבור ללב ים ושכוללת מתכות כבדות ורעילות, שפכי ביוב וחומרים כימיים אחרים המסוכנים לבריאות, הוטמנה ביסודות של בית-ספר בקריית-שמואל שליד חיפה.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מה עושה משרדך לטיפול במקרה הזה?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם חקר המשרד לאילו מקומות נוספים הגיע החומר הרעיל?

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: אילו לקחים הפיק המשרד בעקבות המקרה החמור הנ"ל?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: מייד כשנודע למשרד לאיכות הסביבה על הפעולה, נדרשה רשות הנמלים להחזיר את הקרקע לנמל, ובמקביל לבצע בדיקות לקביעת רמת הזיהום בקרקע.

מוחמד ברכה: נמצא שכמות המתכות הרעילות אינה חורגת לרמה המצריכה פינוי לאתר פסולת רעילה, וכי עיקר הבעיה הינו נוכחות של שאריות דלקים.

מוחמד ברכה: רשות הנמלים נדרשה לטפל בקרקע כך שניתן יהיה לסלקה לאתר פסולת ביתית.

מוחמד ברכה: במשרד לאיכות הסביבה נפתחה חקירה למציאת האשמים בהעברת הקרקע אל מחוץ לשטח הנמל, ורשות הנמלים נדרשה לחזור ולבדוק את איכות הקרקע שנחפרה מהנמל, לצורך הערכה מחודשת באשר לסילוקה.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: ככל הידוע למשרד לאיכות הסביבה, לא הועברה קרקע למקומות אחרים.

מוחמד ברכה: עם זאת, כאמור, הנושא עדיין בבדיקה.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: המשרד יגביר את הפיקוח על בדיקות הקרקע הנחפרת מנמל חיפה והקישון, על מנת למנוע הישנות מקרים מעין אלו.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1703, של חבר הכנסת אברהם רביץ - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אברהם רביץ שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום ד' בתמוז התשס"ד (23 ביוני 2004): פורסם כי ב-80% מבתי-הספר בבת-ים נמצאים חומרים המורכבים מאזבסט, המסוכן לבריאות.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם הידיעה נכונה?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: אם כן - מה ייעשה למיגור הסכנה באופן מיידי?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: המשרד לאיכות הסביבה ביצע סקר לבדיקת מצב האזבסט במוסדות החינוך בבת-ים, ואכן נמצא כי בכ–80% ממוסדות החינוך שנבדקו - 61 מתוך 76 - נמצאים מבנים העשויים אזבסט.

מוחמד ברכה: חשוב לציין, כי בבת-ים קיימים עוד 44 מוסדות חינוך שלא נבדקו על-ידי המשרד, וככל הנראה הם אינם מכילים מבנים מאזבסט.

מוחמד ברכה: יש לציין גם כי ייתכן שהממצאים בבת-ים משקפים תמונת מצב דומה ברשויות מקומיות אחרות.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: בצד ממצאי הסקר, נמסרו לעיריית בת-ים ולמשרד החינוך הנחיות לביצוע, בהתאם לחומרת המצב ולסדרי העדיפויות, שנקבעו על-פי שיקולים מקצועיים – מבנים שהיוו סכנה מיידית: הוצאו צווים לסילוק המפגע עוד במהלך תקופת עריכת הסקר - מבנה בבית-הספר "בן-גוריון", שאכן פורק וסולק על-ידי עיריית בת-ים, בהתאם להנחיות המשרד; מבנים הדורשים טיפול בטווח מיידי: 15 מבנים, הנמצאים בתשעה מוסדות חינוך, נדרשו לטיפול בהתאם להנחיות בטווח המיידי - במהלך חופשת הקיץ; מבנים הדורשים טיפול בטווח הארוך: ב-43 מוסדות חינוך נדרש טיפול, בהתאם לממצאים המפורטים בדוח לגבי כל מבנה ומבנה.

מוחמד ברכה: למשרד לאיכות הסביבה אין סמכות לחייב ביצוע המלצות הסקר, אלא במקרים חמורים שבהם מצבו הפיזי של האזבסט יש בו משום סכנה מיידית לבריאות הציבור.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1725, של חבר הכנסת אריה אלדד - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אריה אלדד שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום י"א בתמוז התשס"ד (30 ביוני 2004): בהודעה רשמית שהוציאה השרה לאיכות הסביבה, צוטטה השרה כמי שמאמצת את ההמלצות להמשיך את הזרמת השפכים ישירות לקישון, על פני האופציה של בניית צינור הזרמת שפכים אל הים.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: מדוע לא ייבנה הצינור עם מוצא ימי?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: כיצד יתמודד המשרד לאיכות הסביבה עם זיהום הנחל, במקרה של תקלה בטיהור השפכים?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: אנשי מקצוע של המשרד לאיכות הסביבה ביקרו לאחרונה באירופה, על מנת ללמוד את הדרך שבה מפעלי התעשייה שם מזרימים את הקולחים המטופלים שלהם לנחלים ולים.

מוחמד ברכה: על-פי שיטה זו מאחדים את הקולחים המטופלים עם ביוב עירוני מטופל או גולמי, מטפלים בהם יחד ומביאים אותם לרמה המאפשרת הזרמה לנחל.

מוחמד ברכה: השיטה אומצה על-ידי המשרד, והוא פועל כרגע על מנת ליישם אותה ולהביא לאיכות טובה יותר של הקולחים המוזרמים לנחל.

מוחמד ברכה: יצוין, כי על-פי החוק למניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, אין לאפשר הזרמה לים אם קיימת חלופה יבשתית.

מוחמד ברכה: השיטה הנ"ל מהווה חלופה יבשתית, ולכן על-פי החוק אין אפשרות לבנות צינור מוצא ימי.

מוחמד ברכה: כן יש לציין, כי כיום המזהם העיקרי של נחל הקישון הוא מתקן טיהור השפכים של חיפה, המזרים כמויות גדולות של קולחים ברמת טיהור לא מספיקה, ולא מפעלי הקישון.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: מפעלי הקישון מזרימים זה כשלוש שנים את הקולחים המטוהרים שלהם לנחל הקישון, תוך שימוש בטכנולוגיות הטובות ביותר הקיימות והידועות לנו ועל-פי תנאי היתר ההזרמה לים.

מוחמד ברכה: בשנים האחרונות אירעו במהלך ההזרמה תקלות בודדות וזניחות.

מוחמד ברכה: מפעלי הקישון הקימו מערך מקוון לגילוי תקלות, ובמקרה של תקלה יש לכל מפעל אוגר של שלושה ימים האמור לקלוט את הקולחים.

מוחמד ברכה: אם לא יספיקו שלושה ימים לתיקון התקלה, על המפעל להפסיק את הייצור ואת ההזרמה.

מוחמד ברכה: הפיקוח על המפעלים מתבצע במשך כל ימות השנה על-ידי פקחי אגף ים וחופים במשרד לאיכות הסביבה.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1746, של חבר הכנסת טלב אלסאנע - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת טלב אלסאנע שאל את השרה לאיכות הסביבה ביום י"א בתמוז התשס"ד (30 ביוני 2004): בכניסה לכפר אכסאל שבגליל קיים מאגר מי שופכין של האזור, הגורם לריחות וליתושים ומהווה מפגע תברואי וסביבתי.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: כיצד יטופל הנושא?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בימים אלה משדרגים את המתקן לטיפול בשפכי אכסאל ונצרת ומרחיבים אותו.

מוחמד ברכה: עם גידול אוכלוסיית הכפרים והעלייה בצריכת המים הביתית, מיצה המתקן הקיים את יכולתו לטהר את השפכים עד לאיכות הנדרשת ונוצר צורך בהרחבתו ובשדרוגו.

מוחמד ברכה: תהליך הרחבתו של המתקן, לרבות פינוי הבוצה שהצטברה בבריכות הקיימות והפעלת הבריכות החדשות, אשר עדיין אינן מכילות את ריכוז החיידקים הנדרש לפירוק חומר אורגני בשפכים, גורם להיווצרות ריחות.

מוחמד ברכה: בנוסף, תנאי מזג האוויר מאטים את התייצבות התהליך הביולוגי במתקן ומהווים גורם נוסף לריחות.

מוחמד ברכה: המצב המתואר הוא זמני בלבד, ועם התייצבות תהליך הטיהור במתקן וסיום עבודות פינוי הבוצה, אמור הריח להיפסק.

מוחמד ברכה: חשוב לציין, כי אי-התאמת המתקן לספיקת השפכים המגיעים מהיישובים הנ"ל מנעה מהרשויות אפשרות של הרחבת אזורי המגורים והתעשייה.

מוחמד ברכה: הרחבתו של המתקן הקיים לטיפול בשפכי היישובים תאפשר פיתוח שכונות ותעשייה ביישובים, ללא גרימת נזקים לסביבה.

מוחמד ברכה: שאילתא מס' 1781, של חברת הכנסת לאה נס - לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת לאה נס שאלה את השרה לאיכות הסביבה ביום י"ח בתמוז התשס"ד (7 ביולי 2004): בימים אלה מוקם מתקן לשרפת פסולת ביישוב אעבלין שבצפון הארץ.

מוחמד ברכה: זו משרפה בטכנולוגיה ניסיונית, ולא ידוע מה יהיו השפעותיה הסביבתיות.

מוחמד ברכה: רצוני לשאול: 1.

מוחמד ברכה: האם נעשה תסקיר סביבתי במסגרת תהליכי אישור המשרפה?

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: האם ניתן למשרפה רשיון עסק? 3.

מוחמד ברכה: איזה סוג של פסולת יטופל במשרפה?

מוחמד ברכה: תשובת שר התשתיות הלאומיות אליעזר זנדברג: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

מוחמד ברכה: במהלך אישור ההקמה הוכן מסמך סביבתי, הבודק את ההשלכות הסביבתיות של המתקן על האזור, בעיקר בהקשר של מניעת זיהום אוויר.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: כבר בהיתר הבנייה הציב המשרד לאיכות הסביבה תנאים אשר יבטיחו הקמה של המתקן לטיפול תרמי בהתאם להנחיות למתקנים השורפים פסולת.

מוחמד ברכה: למשרפה עדיין אין רשיון עסק, מאחר שרשיון כזה ניתן בדרך כלל לפני תחילת ההפעלה.

מוחמד ברכה: בכוונת המשרד לעשות כל שביכולתו על מנת להבטיח את השמירה על בריאותם של תושבי האזור ועל הסביבה.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: המתקן יטפל טיפול תרמי בפסולת ביתית, והוא אושר לצורך הדגמה בלבד, לטיפול בכמות של עד 10 טונות ליום ובמשך 75 יום בשנה בלבד.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני השר.

אליעזר זנדברג: נותרה הצעה לסדר, אדוני היושב-ראש.

מוחמד ברכה: המציע לא כאן, לכן אתה פטור מלענות על הצעה שלא הועלתה.

אליעזר זנדברג: תודה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: רבותי, בזה תם סדר-היום.

מוחמד ברכה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ב' באב תשס"ד, 20 ביולי 2004, בשעה 15:00.

מוחמד ברכה: ישיבת הכנסת נעולה.