ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-וחמישים-ותשע של הכנסת השש-עשרה, 2004-07-26 00:00

ואיכות הסביבה): הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 31), התשס"ד–2004; 40

טלב אלסאנע: אורי יהודה אריאל (האיחוד הלאומי - ישראל ביתנו): 47

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הצעת חוק איסור שידורים שלא כדין (תיקוני חקיקה), התשס"ד–2004 53

שלום שמחון: מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת 56

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, היום יום שני, ח' באב התשס"ד, 26 בחודש יולי 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – תשלום פנסיה תקציבית לעובדי מועצות דתיות), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת אורי יהודה אריאל, עמיר פרץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תיקון – מתן הטבת מס הכנסה לגמלאים שיצאו לפרישה מוקדמת), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת בנימין בן-אליעזר, חיים כץ וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגבלת שכר לעובדי חברות ממשלתיות (תיקוני חקיקה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לסטודנטים), התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת אורית נוקד; הצעת חוק הטבות ליישובי קו העימות (תיקוני חקיקה), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק יום העובד, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק איסור העברת כספים לרשות הפלסטינית, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון – מס רכישה על דירת מגורים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת דוד אזולאי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – הזכאים לתגמול), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אבשלום וילן; הצעת חוק המרשם הישראלי לתורמי מוח עצם, התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת דוד טל, אילנה כהן ועמיר פרץ; הצעת חוק שיווי זכויות האשה (תיקון – ייצוג הולם בתהליכים מדיניים), התשס"ד–2004, מאת חברות הכנסת אתי לבני ויולי תמיר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון (תיקון – מכירת טבק), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו) (תיקון – הצבת תמונת חוזה המדינה בכיתות לימוד), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת בנימין בן-אליעזר ומיכאל גורלובסקי; הצעת חוק שירותי תיירות (תיקון – הקלות בתשלומים על אספקת החשמל), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת נעמי בלומנטל ודניאל בנלולו; הצעת חוק פטור ממס למשפחות אומנות (תיקוני חקיקה), התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת גילה פינקלשטיין; הצעת חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (עונש מזערי), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת יצחק הרצוג ודני יתום; הצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (עונשין), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז;

אריה האן: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חגורות בטיחות באוטובוס המיועד להסעת ילדים), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת אהוד רצאבי ורשף חן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חתימה על התחייבות לציית לחוקי התנועה), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת יאיר פרץ, מאיר פרוש ואליעזר כהן; הצעת חוק-יסוד: חופש העיסוק (תיקון – סייגים לחופש העיסוק), מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – פרסום החלטת הוועדה לבדיקת מינויים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הוראות בנוגע להסעת ילדים באוטובוס), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (רכב המסיע תלמידים), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת ישראל אייכלר; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – העדפת אזרח ששירת בצה"ל או בשירות לאומי), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (רשיון נהיגה על אופנוע לקטין), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק המפלגות (תיקון – הגבלה בנוגע לנושא תפקיד במפלגה), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת יגאל יאסינוב, אהוד רצאבי וחמי דורון; הצעת חוק המים (תיקון – מחיר אחיד למים שפירים לכלל אזרחי ישראל), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת איוב קרא; הצעת חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה) (תיקון – סייג לדירות גדולות), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק התפזרות הכנסת השש-עשרה, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון – איסור תעמולה הקשורה במתנות), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מועדי מסירת חשבונות ודוחות), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת משה גפני; הצעת חוק עסקאות גופים ציבוריים (תיקון – איסור התקשרות עם גורם מפלה), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת עסאם מח'ול, מוחמד ברכה ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות [נוסח חדש] (תיקון – אמרת נאשם מחוץ לבית המשפט), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – הכללת ארגון מקצועי כגוף מבוקר),

אריה האן: התשס"ד–2004, מאת חברת הכנסת אתי לבני וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (כבישים מסומנים בקרבת בתי-ספר), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת שאול יהלום; הצעת חוק מוזיאון הכנסת, התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת יורי שטרן; הצעת חוק הקולנוע (תיקון – תמיכה בקבוצות מיעוט ותקציב שנתי מינימלי), התשס"ד–2004, מאת חברי הכנסת קולט אביטל ויורי שטרן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכסי המדינה (תיקון – תוקף הרשאה לחציבה באבן), התשס"ד–2004, מאת חבר הכנסת עמיר פרץ.

אריה האן: מסקנות הוועדה לענייני ביקורת המדינה בעקבות דיון מהיר בנושא: הרס אוצרות הטבע באילת.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה למזכיר הכנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, היום נדון בהצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: נקיים גם ישיבת כנסת מקוצרת, שכן לא מעט מחברי הכנסת מבקשים להיות בביתם בשעה מוקדמת יותר, עקב צום תשעה באב.

ראובן ריבלין: לכן נקיים את ישיבת הכנסת עד השעה 14:00, וכמה שנספיק מסדר-היום – ואני מקווה שנספיק – נקיים.

ראובן ריבלין: א.

ראובן ריבלין: מדיניותה בתחום החברתי והכלכלי;

ראובן ריבלין: ג.

ראובן ריבלין: ההחלטה להאריך את תוקפו של צו האזרחות והכניסה לישראל;

ראובן ריבלין: על סדר-היום, בראשית הישיבה, כבכל יום שני, הצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: הוגשו הצעות אי-אמון של ארבע סיעות.

ראובן ריבלין: הסיעה הראשונה היא סיעת העבודה-מימד – הצעת אי-אמון בנושא מדיניותה של הממשלה בתחום החברתי-הכלכלי.

ראובן ריבלין: יציג את ההצעה חבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: לכל סיעה ניתנות שש דקות להנמקת ההצעה.

ראובן ריבלין: סיעת העבודה ביקשה לצרף את שלוש הדקות שניתנו בדיון הכללי לנימוקי ההצעה כפי שהם באים לידי ביטוי בדבריו של המנמק מטעם הסיעה, ולכן לרשותך תשע דקות ולסיעתך אין עוד דקות לדיון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, האם הבנתי נכון?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הישיבה בכל מקרה תתפזר ב-14:00?

ראובן ריבלין: בכל מקרה הישיבה תיפסק סמוך ל-14:00, או ב-13:55 או ב-14:05 – אם נימצא במצב שבו ניתן לגמור.

ראובן ריבלין: סמוך לשעה 14:00, בכל מקרה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא חצי שעה או שעה אחר כך?

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אם נסיים את סדר-היום לפני כן – דבר שלא יקרה – בסדר.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, בשעה 14:00 נראה: אם אפשר לסיים בתוך כמה דקות, נסיים את הישיבה גם אחרי השעה 14:00.

ראובן ריבלין: אם נראה שהישיבה עתידה להתארך זמן רב, נפסיק את הדיון בעודו באבו ונקיימו ביום אחר, מהמקום שבו נעצור.

ראובן ריבלין: אני מקווה שנוכל להסתדר.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת הרצוג, לרשותו תשע דקות.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, היום כשאתה פותח את העיתון אתה רואה כותרת ראשית, שמסמלת לדעתי בצורה ברורה מאוד את המצב החברתי-הכלכלי שבו אנחנו נמצאים.

יצחק הרצוג: ארגון שנחשב אחד החשובים ביותר בארץ לטיפול בנפגעי סמים, ארגון "אל-סם" – בעצם הוחלט על סגירתו.

יצחק הרצוג: מדובר בארגון שפועל כבר 30 שנה, וכל מטרתו לטפל בבני-נוער ובבנות-נוער שנקלעו למערבולת הסמים.

יצחק הרצוג: הארגון הזה מטפל באלפי בני-נוער בשנה.

יצחק הרצוג: הוא מורכב כמעט כולו ממתנדבים, וכמובן ממינהלה מקצועית, שמטפלת בבני-הנוער.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, בשנים האחרונות יש עלייה דרמטית מאוד בשימוש בסמים בקרב בני-נוער מכל שכבות האוכלוסייה ובכל רחבי הארץ.

יצחק הרצוג: הארגון הזה, "אל-סם", נחשב הארגון העיקרי, החשוב ביותר, שעוסק בנושא הזה.

יצחק הרצוג: ובכן, אדוני היושב-ראש, זו עוד דוגמה ברורה לכל אלה שטוענים שצריך לקצץ.

יצחק הרצוג: הרי תמיד אומרים: צריך לקצץ.

יצחק הרצוג: הם פשוט לא מבינים את המחיר של אותם קיצוצים.

יצחק הרצוג: הרי המשוואה מאוד הגיונית: אתה לא מטפל בנער בגיל העשרה שנקלע לעולם הסמים – אתה תממן אותו אחר כך, כנרקומן וכנתמך סעד, כל חייך.

יצחק הרצוג: כלומר הממשלה היא זאת שתישא אותו על גבה עשרות שנים, במקום להוציא אותו מהמצוקה בטיפול נכון, כפי שפועלת מדינה נאורה.

יצחק הרצוג: מדוע אני מעלה את הנושא הזה?

יצחק הרצוג: מכיוון שהוא דוגמה, אדוני היושב-ראש, דוגמה ברורה מאוד לאטימות ולחוסר החשיבה ולתפיסת העולם המעוותת שהממשלה הזאת מובילה במדיניותה הכלכלית והחברתית.

יצחק הרצוג: הרי מדובר בנושא שנקרא סדר עדיפויות.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, ניקח למשל תחום אחר.

יצחק הרצוג: תמיד נוהגים לדבר על הצורך לפתח את הנגב והגליל.

יצחק הרצוג: בואו נסת

יצחק הרצוג: כל מה קרה בשנה וחצי האחרונה בנגב ובגליל.

יצחק הרצוג: ניקח לדוגמה את נושא הדירות לזוגות צעירים וזכאי משרד השיכון.

יצחק הרצוג: כדי לאפשר להם לרכוש דירה במחיר סביר ולפתוח דרך חיים חדשה באזורי פריפריה, הממשלה אפשרה עשרות בשנים לזכאים מהסוג הזה לקבל מענקים לצורכי רכישת הדירה.

יצחק הרצוג: מדובר בעשרות אלפי רוכשי דירות בכל שנה.

יצחק הרצוג: אגב, כך גם נשמרה היכולת של חברות בנייה באזור הזה לבנות דירות, ונשמרה היכולת של משרד השיכון לתקצב פעולות.

יצחק הרצוג: כך גם היישובים מצליחים לשרוד כי נכנסים ציבורים חדשים, והם גם משלמים ארנונה וכו'.

יצחק הרצוג: בשנה וחצי האחרונה, בניגוד לעמדת האופוזיציה, החליטה הממשלה – וזאת היתה הצעה של שר האוצר נתניהו ושל שר השיכון אפי איתם – לבטל לחלוטין את המענקים לזכאים.

יצחק הרצוג: מדובר בסעיף תקציבי של כמה מאות מיליוני שקלים.

יצחק הרצוג: הזהרנו ללא הרף מפני הדבר הזה.

יצחק הרצוג: הסברנו בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים שהכורת יעלה על ערי הפיתוח במדינת ישראל.

יצחק הרצוג: לא יהיה ניתן עוד לשווק דירות במקומות האלה.

יצחק הרצוג: זוג צעיר צריך להיות מטורף, באמת, כדי לרכוש דירה במקום הזה, כי ההחזר של המשכנתה שייקח יהיה שווה להחזר של המשכנתה שייקח באזור גוש-דן.

יצחק הרצוג: ואכן, לא חלפה שנה, אדוני היושב-ראש, ומשרד השיכון – בדוח שהוציא אך ברבעון זה – דיווח שבאזורים האלה פסקה מכירת הדירות לחלוטין, הן בשל ביטול המענקים והן בשל ביטול חוקי הנגב והגליל, שמפלגתנו יזמה והובילה.

יצחק הרצוג: המשמעות היא הרס מוחלט של האזורים האלה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, אני מציע לכל חברי הכנסת לסייר במקומות האלה, לא רק בדימונה, באופקים ובנתיבות, אלא בבאר-שבע, בערד ובמקומות נוספים.

יצחק הרצוג: הנגב הולך וקמל, ומתייבש לנגד עינינו, שלא לדבר על אזורים אחרים בארץ, כאשר 3 מיליארדי ש"ח, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת מפנה ליישובים מעבר ל"קו הירוק", בעדיפות – מעל לשוויון בין כל האזרחים.

יצחק הרצוג: כלומר, יש כאן סדר עדיפויות עקום ומעוות מבחינה כלכלית וחברתית.

יצחק הרצוג: במהלך השנה וחצי האחרונה לא פסק שר האוצר מלהטיח בנו: אז תגידו לי מאיפה הכסף, מאיפה להביא כסף.

יצחק הרצוג: ברור שהצענו את המקור התקציבי שכרגע פירטתי, דהיינו כסף שמושקע מעבר ל"קו הירוק", אבל הצענו לו גם חלופה בהקשר של מדיניות המיסוי של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: העובדה שהרפורמה במסים, שהיה מוסכם כי תהיה פרוסה על פני שבע שנים, בעצם אינה פרוסה על פני שבע שנים, אדוני היושב-ראש – שר האוצר החליט שהיא תיעשה בשנה אחת.

יצחק הרצוג: העלות היא 2.5 מיליארדי ש"ח לשנה.

יצחק הרצוג: 2.5 מיליארדי ש"ח לשנה, שהיה אפשר להפנותם לחינוך, לבריאות, למגזר המיעוטים, לגמלאים, וכמובן לרשויות המקומיות.

יצחק הרצוג: כאן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לייחד מלה לנושא הרשויות המקומיות, מכיוון שאני מלווה באופן אישי הן את הרשויות המקומיות הקורסות והן את המועצות הדתיות הקורסות.

יצחק הרצוג: גופות של מתים, אדוני היושב-ראש, תתחלנה להיות מונחות בפתחי בתים בכל מיני נקודות בארץ.

יצחק הרצוג: אם בעיית חצור-הגלילית נפתרה זמנית, אני מודיע לך, אדוני היושב-ראש, שראש-העין או מבוא-מודיעין או עכו הם המקומות הבאים שבהם, מכיוון שעובדי המועצות הדתיות לא קיבלו משכורת 11 חודשים, יונחו גופות לפתחנו.

יצחק הרצוג: המצב נעשה מטורף, שעה שממשלה מסודרת היתה יכולה לפתור את הבעיה בקלות – לכנס ישיבה של ועדת הכספים, להעביר את הסיוע הנדרש ולגמור את הנושא הזה, אם צריך גם בחקיקה.

יצחק הרצוג: גם בנושא הרשויות המקומיות – יותר מ-100 רשויות מקומיות עדיין לא הסתדרו, לא מבחינה תקציבית ולא מבחינת תוכנית הבראה.

יצחק הרצוג: מדובר באלפי עובדים בכל רחבי הארץ, שבאים לעבודה בבוקר ואינם מקבלים שכר בסופו של יום או בסופו של חודש.

יצחק הרצוג: הם נותנים שירות במקומות שבהם מצוקות האזרחים מגיעות לשיאים שלא ייאמנו – מצוקות של עוני, מצוקות של פשע, מצוקות של משפחות חד-הוריות, מצוקות של תלמידים שאינם הולכים לבית-הספר, וודאי מצוקות של מרפאות טיפת-חלב שנסגרות.

יצחק הרצוג: זוהי תמונה עגומה בצורה בלתי רגילה, שהביאה למצב שבו יש פתיחת פערים שלא היתה כמוה בחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: מי שיש לו – ישרוד, מי שאין לו - פשוט לא יתקיים.

יצחק הרצוג: זו מדיניותו של נתניהו, זו מדיניותו של אריאל שרון, זו המדיניות שהממשלה הזאת מובילה.

יצחק הרצוג: מי שיש לו – ישרוד, מי שאין לו – יקרוס או יתקרב אל קו העוני.

יצחק הרצוג: הרבה יותר מכך, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת בעצם החליטה שהכסף יענה את הכול.

יצחק הרצוג: היא לא מבינה שזה לא רק הכסף, אלא חלוקת הנטל בצורה הוגנת ושווה.

יצחק הרצוג: לא יכול להיות מצב שבו אנחנו מקבלים – גם אתה, גם אני וגם שאר חברי כנסת – מכתבים מאזרחים תמימים וטובים שעובדים קשה ואינם מצליחים לחיות בגלל מכת גזירות בלתי אפשרית.

יצחק הרצוג: ניקח לדוגמה את נושא הגמלאים – העדכון של הקצבאות, שהגמלאים הם הראשונים שסובלים ממנו, שוחק את קצבתם ב-20%.

יצחק הרצוג: גמלאי שחי רק ממה שהוא חסך כל חייו, היום ירדה לו הקצבה ב-20%, אז ממה הוא יתקיים?

יצחק הרצוג: ממה?

יצחק הרצוג: הרי קיצצו בכל המעגלים שסובבים את חייו.

יצחק הרצוג: אם הוא רוצה לקבל שירות מהעירייה – גם זה כבר בתשלום, כי אין לעירייה כסף.

יצחק הרצוג: מחלקות הרווחה ממוטטות.

יצחק הרצוג: הוסף על כך את העובדה שהוא צריך כסף גם לתרופות, ובעצם עליו לבחור בין תרופות לבין אוכל.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, היום גמלאים מתלבטים בין תרופה לבין אוכל.

יצחק הרצוג: זו לא ססמה.

יצחק הרצוג: זו מכה של גזירות בחוק האזרחים הוותיקים, בקרנות הפנסיה, בתנאים של קופות-החולים, וכמובן בקיצוץ של 4% מהגמלאות.

יצחק הרצוג: המצב הזה מוטל על כתפי הגמלאים, שחסכו כל חייהם כדי להגיע לקיום בסיסי בכבוד לעת זיקנה, וזה מגיע למצב חולני.

יצחק הרצוג: כך אנחנו רואים, בפינות בכל רחבי הארץ, שהממשלה הזאת יצרה בעצם תבערה אדירה בחברה הישראלית.

יצחק הרצוג: היא מביאה אותנו אל עברי פי פחת.

יצחק הרצוג: לסיום אני רוצה לומר מלה על המגזר הערבי, הדרוזי והבדואי.

יצחק הרצוג: אם יש מגזר שסובל בצורה קיצונית ביותר מכל הגזירות האלה גם יחד, זה המגזר הזה.

יצחק הרצוג: לא זו בלבד שקשה מאוד לצעירים הערבים למצוא עבודה, לא זו בלבד שהרשויות המקומיות הערביות מתמוטטות בצורה שמביישת כל חברה מתוקנת, לא זו בלבד שהבעיות הסוציאליות, המתח החברתי, תקרת הזכוכית וגם תחושת הקיפוח מחלחלים, אלא שהממשלה הזאת לא עשתה דבר – לא רק לא נקפה אצבע – היא אפילו לא יוזמת מהלך מתקן כלשהו.

יצחק הרצוג: במצב הזה אנחנו הולכים וקורעים את החברה הישראלית לגזרים.

יצחק הרצוג: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שהממשלה אינה ראויה לאמון הבית הזה.

יצחק הרצוג: היא לא ראויה שאנחנו נתמוך בה.

יצחק הרצוג: בערבו של היום הנורא, יום תשעה באב, יום שצריך לעשות בו קצת "חושבים", להרהר לא רק איכה ישבה בדד בין הגויים, אלא איכה ולאן הובלנו את החברה הישראלית.

יצחק הרצוג: אני מבקש מהכנסת שלא לתת אמון בממשלה הזאת.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

ראובן ריבלין: שר המשפטים יענה על שתי ההצעות יחד.

ראובן ריבלין: אני מזמין את נציג יחד, חבר הכנסת רן כהן, לבוא ולנמק.

ראובן ריבלין: בבקשה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח מאוד ששר המשפטים הוא שישיב על הצעת האי-אמון הזאת, משום שאנחנו ניצבים לפני מצב מדהים.

רן כהן: בעצם – מה קורה?

רן כהן: שרים בממשלה, ראש השב"כ ואנשי המחתרת מתריעים מפני סכנה נוראה שעלולה לקרות בארץ, מקנה-מידה של רצח כמעט, נניח, במקרה של יונתן בשיא, ועד חורבן, חלילה, במקרה של מלחמת גוג ומגוג בהר-הבית.

רן כהן: עם כל הכבוד, תפקידו של שלטון הוא לא להתריע, תפקידו של שלטון הוא להגן על האזרחים ועל הדמוקרטיה, ואת זה הממשלה אינה עושה.

רן כהן: מי שממונה לעשות את זה אינו יכול רק להתריע.

רן כהן: אפשר להתריע, אבל לא רק להתריע.

רן כהן: קודם כול יש לומר לעם שאנחנו עושים דברים מסוימים כדי להגן על המדינה ועל ביטחונה.

רוני בר-און: אפילו במערבונים כבר למדו את זה.

רן כהן: נכון, אם אתה רוצה לשלוף, תשלוף.

רן כהן: אתה רוצה לירות, תירה.

רן כהן: פעמיים בחודש האחרון בא ראש השב"כ לוועדת החוץ והביטחון ואמר דברים משמעותיים מאוד.

רן כהן: חוץ מהשמות של הטרוריסטים הוא אמר הכול: עשרות אנשים מייחלים למותו של ראש הממשלה.

רן כהן: נו, אז אם בדברים האלה אבי דיכטר לא היה דוקטור לספרות, בעצם מה שהוא התכוון לומר זה שעשרות אנשים רוצים, ואולי גם פועלים, לרציחתו של ראש הממשלה.

רן כהן: אבי דיכטר גם הוסיף ואמר: אין לי הכלים ומערכת המשפט אינה עוזרת לי לעצור את רוצחי ראש הממשלה.

רן כהן: זה לא במדינה שבה מדברים על זה תיאורטית, אלא במדינה שכבר נרצח בה ראש הממשלה, במדינה שכבר היה בה רצח פוליטי, במדינה שכולה רוצה למנוע את הרצח הבא.

רן כהן: אנשים גם לא שותקים – אלה שמדברים מטעם הימין הקיצוני, ברוך מרזל ודומיו, אומרים: השטח חם, אנשים לא מחויבים לשום דבר, גם לא לשלטון החוק.

רן כהן: ברוך מרזל אומר שהוא הגורם הממתן.

רן כהן: עכשיו תארו לעצמכם כמה הם קיצונים אם ברוך מרזל הוא הגורם הממתן.

רן כהן: אבל מה נעשה לגביהם?

רן כהן: שום דבר.

רן כהן: אמנון שפירא, לשעבר מזכ"ל "בני עקיבא", אומר כלפי יונתן בשיא, שגם בשואה עסקו פקידים בעניינים הטכניים.

רן כהן: רבותי, אם יש מדינה ועם בעולם שלא צריך להזכיר בהם את השואה בשום הקשר אלא בהקשר של השואה, זה אנחנו.

רן כהן: אז יונתן בשיא צריך להיות הקורבן הבא לרצח הבא, לאחר הדברים האלה של אמנון שפירא?

רן כהן: והמערכת שותקת.

רן כהן: שופכים את דמו של האיש שכל מה שהוא עשה זה: קיבל על עצמו את תפקיד מנהל מינהלת ההתנתקות.

רן כהן: לאחרונה גם השר לביטחון פנים, צחי הנגבי – והוא לא נחשב "שלום עכשיו", אף אחד לא יכול לחשוד בו בכך, וגם לא אוהד גדול של ההתנתקות, והוא אומר שהיום יש אנשים שרוצים, וראוי – הוא אומר, ראוי – לפוצץ את הר-הבית.

רן כהן: זה מה שהוא אומר.

רן כהן: לא אדם תימהוני אומר את הדברים.

רן כהן: רבותי, יהודה עציון הוא פושע שכבר ישב בכלא על פשעו.

רן כהן: הוא היחיד מכל אנשי המחתרת היהודית שלא הביע חרטה, והוא ישב בכלא עוד שלוש שנים, כמדומני, מכיוון שלא רצה להביע חרטה.

רן כהן: למיטב ידיעתי, כל ההלכות אומרות שאסור למי שרוצה לשמור הלכות לעלות להר-הבית.

רן כהן: אבל הבן-אדם אומר את הדברים האלה, ויימצא מי שיצא לשם ויעשה את מה שיהודה עציון מייחל שיקרה.

רן כהן: כי במקרה זה הוא כבר לא ראש המחתרת היהודית, אלא ראש המובילים לזה שתהיה מחתרת יהודית שתעשה את הפיצוץ על הר-הבית.

רן כהן: נדמה לי שאנשים עדיין לא מבינים.

רן כהן: אומרים: מלחמת גוג ומגוג.

רן כהן: רבותי, זאת תהיה מלחמת העולם המוסלמי נגד מדינת ישראל והעם היהודי.

רן כהן: זו תהיה כמעט סכנת חורבן.

רן כהן: אבל מה עושה שר המשפטים בעניין הזה, ומה עושה השר לביטחון הפנים בעניין הזה?

רן כהן: הרי אם יש זעקה, היא מופנית כלפי שניים – כלפי מערכת אכיפת החוק, שהיא מערכת המשפט והחוק והמשטרה, וכלפי ראשי ארגוני הימין למיניהם, שיעקרו את העשבים הרעילים והמסוכנים האלה מקרבם.

רן כהן: אני רוצה לומר באופן הפשוט ביותר לגבי מנהיגי הימין – אני מודה, אתמול נסעתי קילומטרים לאורך השרשרת, שמעתי את נשיא המדינה מקבל את נציגיהם, נדמה לי שגם יושב-ראש הכנסת הזדהה, זו בהחלט מחאה לגיטימית ביותר.

רן כהן: אני לחלוטין לא מסכים אתה, אבל היא לגיטימית – נעשתה בדרך החוק, הייתי אומר אפילו בדרך שמכבדת את האנשים, בדבקות, בעוצמה, לצאת אל רחובות ישראל ולעשות את המהלך הזה.

רן כהן: אגב, אני מקווה שזה מהלך הפרידה מרצועת-עזה ומההתנחלויות ביהודה ושומרון.

רן כהן: מבחינתי זו חגיגה מצוינת לעשות את המהלך הזה כאחרון להיפרדות – אבל זכותם לבטא את זה בדרך שבה בחרו לעשות זאת.

רן כהן: מה עושים היום ראשי מועצת יש"ע וראשי מחנה הימין כדי לעקור את הסכנה הזאת, של פיצוץ כיפת הסלע, של רצח ראש הממשלה, של מחול השדים סביב יונתן בשיא?

רן כהן: מה הם עושים?

רן כהן: ברגע שאבי דיכטר דיבר, הם יצאו נגדו.

רן כהן: כשצחי הנגבי דיבר, הם יצאו נגדו.

רן כהן: ומי שמפעיל את ציד המכשפות כלפי יונתן בשיא זה ראשי האנשים האלה, מחנה הימין.

אורי אריאל: מאיפה אתה ממציא את זה?

רן כהן: אני אומר לכם, אתם לא תרחצו בניקיון כפיכם ביום שהאסון הזה חלילה יתרחש במדינת ישראל.

רן כהן: אבל בעיני, אדוני היושב-ראש, האכזבה הנוראה היא משר המשפטים יוסף טומי לפיד.

רן כהן: אני אומר לך, זה שאתה עסוק בלקיחת הקולות ממפלגת העבודה בבחירות הבאות מעניין את זקנתי – בכלל לא מעניין אותי.

רן כהן: זה שאתה לא מזעיק שמים וארץ היום, ולא אוסף את כל מערכת אכיפת החוק יחד עם השר לביטחון הפנים כדי להגיד לראש השב"כ: אני, טומי לפיד, הולך להעמיד לרשותך את הכלים האלה והאלה כדי שהאנשים האלה יהיו בכלא – אגב, על-פי החוק, כבר על-פי החוק הקיים אפשר לעשות את זה, ואם אין חוק קיים, אתה, טומי לפיד, חייב להעמיד את החוק החדש, כדי שהאנשים האלה יהיה מאחורי סורג ובריח ולא יסתובבו חופשיים.

רן כהן: אתה יודע למה, שר המשפטים?

רן כהן: כי האנשים האלה חמושים.

רן כהן: שאלתי את אבי דיכטר בוועדת החוץ והביטחון – הם חמושים, הם בעלי ידע צבאי וביטחוני, הם נגישים לנשק מאוד מקרוב, הם בעלי מיומנות להערים על השב"כ ועל מערכת אכיפת החוק, ואם הדמוקרטיה לא תהיה חמושה בחוק כדי לעצור אותם, הם יבצעו את זממם וירצחו את ראש הממשלה או שרים – ירצחו פוליטיקאים, ואז אף אחד מכם לא יוכל לרחוץ בניקיון כפיו.

רן כהן: שר המשפטים, אם אתה מסוגל לתת לזה פתרון, עשה זאת מהר.

רן כהן: למה?

רן כהן: כי הדמוקרטיה צריכה את הגנתך.

רן כהן: אם אתה לא מסוגל, תתפטר.

רן כהן: אבל ממשלה שלא יכולה לקיים את ההגנה על הדמוקרטיה, אין לה זכות קיום.

רן כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

ראובן ריבלין: רציתי להזכיר שאיננו נוהגים לצטט את דבריהם של חברי ועדת החוץ והביטחון מהוועדה עצמה.

ראובן ריבלין: אדוני היה יכול לדבר בלי לצטט, ואני מציע לעשות כך.

ראובן ריבלין: הערתי זאת גם לחברת הכנסת אתי לבני בשבוע שעבר, אבל היא עדיין בחניכה בוועדה.

ראובן ריבלין: לא נהוג לצטט מוועדת החוץ והביטחון, מסיבות כאלה ואחרות.

רן כהן: אני ציטטתי מהעיתון.

ראובן ריבלין: אדוני לא חרג משום דבר, אדוני אמר את אשר הוא אמר.

ראובן ריבלין: שר המשפטים, אשר מוזמן לעלות, ודאי ישיב.

ראובן ריבלין: כבוד שר המשפטים, אדוני משיב על שתי ההצעות הראשונות של האי-אמון – ההצעה השנייה עסקה ישירות בנושא משרתך.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נשמע את הנימוקים לשתי ההצעות הנוספות, שעליהן ישיב שר הפנים, האחת מטעם סיעת תע"ל-חד"ש והאחרת מטעם סיעת בל"ד.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, מוזר שמי שנאם פה והציע הצעת אי-אמון בעניינים כלכליים אינו טורח להישאר פה כדי לשמוע את תשובת השר.

ראובן ריבלין: מוזרות דרכי הפוליטיקה.

המשפטים יוסף לפיד: אתה חושב שאני צריך - - -

ראובן ריבלין: אם הוא היה נושא נאום אישי, אדוני היה פטור מלהשיב לו, כמובן, כל דבר שהיה במסגרת חברותו כחבר הכנסת או על-פי הזכויות של חבר הכנסת – אבל הוא נאם בשם מפלגתו.

ראובן ריבלין: הנה, חבר הכנסת הרצוג הגיע.

המשפטים יוסף לפיד: - - - היעדרו של חבר הכנסת הרצוג.

המשפטים יוסף לפיד: אני מברך אותך, אני שמח שאתה מתעניין בהצעת האי-אמון שאתה מגיש.

המשפטים יוסף לפיד: ברוך הבא לכנסת, מר הרצוג.

ראובן ריבלין: אדוני לא יודע כמה הוא צודק, שכן אם השר לא היה, למשל, הייתי מפסיק את הישיבה.

ראובן ריבלין: אדוני צודק, הוא מכה אותנו בנשק שאנחנו מכים בו את הממשלה.

יצחק הרצוג: אדוני השר, אני לפחות אקשיב לשרים שאינם מקשיבים לנאומים.

ראובן ריבלין: גם השרה ציפי לבני עדיין לא עברה לשינוי, ואין לה שום כוונה כזאת.

המשפטים יוסף לפיד: לא בטוח.

המשפטים יוסף לפיד: המבנה החיובי ברמת הפעילות במשק במהלך השנים 2003-2004 נתמך במהלכים נחרצים שנקטה הממשלה לריסון ההוצאה הציבורית, כצעד הכרחי לחזרה למסלול הפחתת הגירעון התקציבי והחוב הציבורי ובשינויים מבניים ביוזמתה, שעתידים להאיץ את ההתאוששות ולתמוך בצמיחה בת-קיימא.

המשפטים יוסף לפיד: באמצע שנת 2003 יושמה תוכנית כלכלית שנועדה להתמודד עם העלייה החדה בשיעור הגירעון התקציבי.

המשפטים יוסף לפיד: נקיטת מדיניות פיסקלית נחרצת במסגרת תוכנית זו, כמו גם צעדי המדיניות במסגרת התקציב לשנת 2004, תרמו רבות להגברת האמינות הפיסקלית ולהקטנת האי-ודאות הכלכלית.

המשפטים יוסף לפיד: בתוכנית הכלכלית ניתן משקל רב הן לצעדי ההפחתה המיידית של הגירעון והן לצעדים הצפויים להפחיתו באופן פרמננטי, ומשום כך היא הגבירה את האמינות של המדיניות הפיסקלית.

המשפטים יוסף לפיד: התוכנית כללה קיצוץ תקציבי, קיצוצים בקצבאות הביטוח הלאומי, תוכנית להצלת קרנות הפנסיה, הקפאה נומינלית של חלק מתקציבי המשרדים בשנים הבאות, הורדת שכר פרוגרסיבית בסקטור הציבורי, התייעלות ובלימת הגידול של התעסוקה בשירות הציבורי, האצת יישומן של הרפורמה במס הכנסה ורפורמות מבניות שנועדו להגביר את התחרות ולהחליש את כוחם של המונופולים.

המשפטים יוסף לפיד: אני רוצה להדגיש, אדוני היושב-ראש, את עניין הצלת קרנות הפנסיה, כי היתה חגיגה גדולה של מפלגת העבודה ושל יחד ושל חבר הכנסת עמיר פרץ על פגיעה בפנסיונרים.

המשפטים יוסף לפיד: האמת היא שההסתדרות וקרנות הפנסיה שלה הגיעו לפשיטת רגל גמורה.

המשפטים יוסף לפיד: אם זה היה תלוי רק בהסתדרות ובמפלגות שכל כך תמכו בהסתדרות, הפנסיונרים לא היו היום מקבלים גרוש על הנשמה.

חיים אורון: בצרפת הם גם ניהלו את הפנסיה?

המשפטים יוסף לפיד: לעשות תעמולה נגד ממשלה שנרתמת - - -

חיים אורון: אתה לא מבין שיש בעיה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, תודה רבה.

המשפטים יוסף לפיד: קרנות הפנסיה של ההסתדרות גבו במרוצת דורות כספים מפועלים שביזע עמלם - -

חיים אורון: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

חיים אורון: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

המשפטים יוסף לפיד: - - תרמו לקרנות האלה, שאחר כך לא נשאר מהן זכר.

המשפטים יוסף לפיד: הממשלה הזאת, שאתם מכנים אותה ממשלה ימנית, הצילה את קרנות הפנסיה של הפועלים, שממשלות השמאל בזבזו בצורה בלתי אחראית, פושעת.

המשפטים יוסף לפיד: זה מה שעשתה הממשלה.

המשפטים יוסף לפיד: ואתם באים ומדברים על פגיעה בפנסיונרים?

חיים אורון: - - -

המשפטים יוסף לפיד: אם היינו משאירים - - -

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, נא לא להפריע לשר.

המשפטים יוסף לפיד: - - - בידי ההסתדרות, הפנסיונרים כולם היו היום קבצנים.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו הצלנו את כספם, אתם יודעים את זה.

חיים אורון: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אני הרי לא רוצה לקרוא את אדוני לסדר.

ראובן ריבלין: הוא עונה לחבר הכנסת הרצוג.

המשפטים יוסף לפיד: בשנת 2003 הופחתו קצבאות הביטוח הלאומי והוחמרו הקריטריונים לקבלת גמלה להבטחת הכנסה, וזאת כדי לצמצם את הוצאות הסקטור הציבורי ולשפר את מערכת התמריצים בשוק העבודה במטרה להגדיל את שיעור ההשתתפות הנמוך בישראל בכלל ובקרב גברים בפרט, יחסית למדינות מתקדמות אחרות, בין השאר מפני שהציבור החרדי, הגברים, רובם אינם עובדים ורק נהנים מהקצבאות שהילדים שלהם מקבלים.

המשפטים יוסף לפיד: אחת התוצאות של המדיניות הכלכלית היתה העלייה בשיעור ההשתתפות בכוח העבודה.

המשפטים יוסף לפיד: ברבעון הראשון של שנת 2004 עלה שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ב-55.1%.

המשפטים יוסף לפיד: הגידול הניכר בשיעור ההשתתפות ברבעון האחרון בשנת 2003 וברבעון הראשון בשנת 2004 והגידול באותה תקופה במספר המועסקים הישראלים, מצביעים על מפנה חיובי בשוק העבודה, תוך כדי חזרת ישראלים למעגל התעסוקה ויצירת מקומות עבודה חדשים.

המשפטים יוסף לפיד: מספר המועסקים הישראלים גדל בשלושה הרבעונים האחרונים בכ-70,000 נפש, ועיקר הגידול היה במספר המועסקים במגזר העסקי, שהוא נשמת הכלכלה הישראלית.

המשפטים יוסף לפיד: נתונים אלו מלמדים על הצלחתה של התוכנית הכלכלית ושיפור ממדי התעסוקה במשק.

המשפטים יוסף לפיד: שיעור האבטלה עמד על 10.8%, בהשוואה ל-10.9%, שזאת אומנם - -

חיים אורון: ירידה דרמטית.

המשפטים יוסף לפיד: - - ירידה מאוד לא דרמטית, אבל המגמה היא הדרמטית.

המשפטים יוסף לפיד: ברבעונים השלישי והרביעי של שנת 2003 ירד מספר העובדים הזרים, לרבות הלא-חוקיים, ברבעון הראשון עוד בכ-10,000 איש, והגיע ל-180,000.

המשפטים יוסף לפיד: מאז השיא ברבעון הראשון של שנת 2002, ירדה מצבת העובדים הזרים ב-65,000, שזה 27%.

המשפטים יוסף לפיד: התוכנית הכלכלית, יחד עם מפנה בצמיחה העולמית, הביאו לחידוש הצמיחה בתוצר ובצריכה הפרטית ולעלייה ברמת החיים של תושבי ישראל.

המשפטים יוסף לפיד: ברבעון הראשון של שנת 2004 צמח המשק בקצב מהיר של 5.1% בשיעור שנתי, תוך כדי עלייה מרשימה ביותר ביצוא, יותר מ-25% - -

חיים אורון: זה בגלל ביבי, נכון?

המשפטים יוסף לפיד: - - ובתוצר העסקי - 7.2%.

חיים אורון: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, אדוני מפריע.

המשפטים יוסף לפיד: שיעור הצמיחה מאז אמצע 2003, במיוחד ברבעון הראשון של שנת 2004, מהווה שיפור משמעותי לעומת השנים 2001 ו-2002, שבהן שיפור הצריכה היה שלילי.

המשפטים יוסף לפיד: בצריכה הפרטית נמשכה ההאצה במהלך הרבעון הראשון של שנת 2004.

יצחק הרצוג: אבל לא ברבעון השני, יש האטה.

המשפטים יוסף לפיד: הגורמים המרכזיים להאצה זו הם עליית השכר הריאלי, הורדת שיעורי המס והמכס - בין השאר הורדנו את המע"מ - הגידול בערך תיקי הנכסים של הציבור והירידה בריבית הריאלית.

המשפטים יוסף לפיד: העלייה בצריכה הפרטית ברבעון הראשון ביטאה גם עלייה בצריכה לנפש, ובאה בהמשך לעליות רצופות בשלושת הרבעונים הקודמים.

המשפטים יוסף לפיד: המשך מדיניות כלכלית אחראית ונחושה במסגרת הכנת התקציב לשנת 2005 צפוי להשפיע לטובה על צמיחת המשק בשנת 2005 ובשנים הבאות, כל זה הודות למדיניות משותפת של הליכוד ושל שינוי, של נתניהו ושלי.

המשפטים יוסף לפיד: אני רוצה להביע, אדוני היושב-ראש, את תודתי העמוקה למפלגת העבודה ולחבר הכנסת הרצוג, שאפשרו לי לשטוח בפני הכנסת את הישגיה הגדולים של הממשלה הזאת בנושאים הכלכליים - - -

חיים אורון: שיחליפו את הטקסט.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, הוא עונה עכשיו - - -

חיים אורון: את הטקסט הזה כל שבוע מישהו קורא.

ראובן ריבלין: שייקספיר מעולם לא החליף את הטקסט שהיה טוב.

המשפטים יוסף לפיד: לולא יוזמתו הברוכה של חבר הכנסת הרצוג, היה נמנע מהציבור הרחב שרואה אותנו בטלוויזיה - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר, העניין הזה הוא ברור.

ראובן ריבלין: האם אדוני מתכוון להשיב גם לחבר הכנסת רן כהן?

המשפטים יוסף לפיד: - - - שאחרי הכלכלה הכושלת שנוהלה בתקופת שותפם היקר בממשלת ברק ושרון דאז - העבודה והליכוד, חל הודות לשינוי מפנה מכריע במדיניות הכלכלית - -

דני יתום: כל המלים היפות האלה לא יכסו על ערוות הכלכלה ששלחה אלפי אנשים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דני יתום.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מח'ול.

ראובן ריבלין: כבוד השר - - -

המשפטים יוסף לפיד: - - ואני בטוח שהכנסת תדחה את הצעת האי-אמון ותשלח את ברכותיה לממשלת שינוי, הליכוד, שרון, נתניהו, לפיד, שהוציאה את הכלכלה מהבוץ שאתם השקעתם אותה בה באשמתכם.

המשפטים יוסף לפיד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני, היתה הצעת אי-אמון של סיעת יחד.

המשפטים יוסף לפיד: אני האזנתי לרן כהן, ואני מודיע לך, שאני שותף לדאגתך לנוכח האיומים מהימין הקיצוני על השלטון, על ראש הממשלה אישית.

המשפטים יוסף לפיד: אני אומנם לא יכול להעיד שאני יודע על דברים קונקרטיים, אבל אני חי מפי אותם אנשי ביטחון, שכן יודעים על מה הם מדברים.

המשפטים יוסף לפיד: האיום המזעזע לפגוע בהר-הבית, בקודשי המוסלמים, האיומים על שלמות השלטון - אין לי בכלל מלה להתווכח אתך על החרדה שאתה מביע.

המשפטים יוסף לפיד: כמובן, אתה בא אלי ואומר: למה שר המשפטים לא עושה משהו נגד זה?

המשפטים יוסף לפיד: הרי אתה יודע כמוני, שהטיפול בנושא הזה נמצא בידי שני שרים אחרים.

המשפטים יוסף לפיד: האחד, ראש הממשלה, שממונה על שירותי הביטחון, והשני, השר לביטחון פנים, שממונה על המשטרה; ואם תרצה, השלישי הוא שר הביטחון, שממונה על צה"ל.

המשפטים יוסף לפיד: לכן, אם יובאו חשודים למאסר או למעצר או לבית-משפט, אני מבטיח לך שמשרד המשפטים יגיש את כל העזרה הדרושה שפרקליטות המדינה יכולה להגיש.

המשפטים יוסף לפיד: אבל לפנות אלי בעניין זה, רק מפני שאני ישבתי במקרה באולם, היה מיותר, כי זה לא בידי.

דני יתום: יש כלים משפטיים בידי השב"כ להתמודד - - -

המשפטים יוסף לפיד: הטיפול הישיר בנושא הוא בידי גורמים אחרים.

המשפטים יוסף לפיד: עכשיו אני אשאל אותך, מאין אתה יודע על הסכנה הזאת?

המשפטים יוסף לפיד: הרי אתה מאשים את הממשלה הזאת.

המשפטים יוסף לפיד: מאין אתה יודע על הסכנה?

המשפטים יוסף לפיד: מנין היית יודע על כך שיש איום מוגבר על חיי ראש הממשלה, אילולא קם אבי דיכטר, ראש השב"כ, והודיע על זה?

רן כהן: אבי דיכטר הוא ראש השב"כ גם שלי וגם שלך.

המשפטים יוסף לפיד: מנין היית יודע על האיום על אל-אקצא לולא צחי הנגבי, השר לביטחון פנים, אמר זאת לציבור?

המשפטים יוסף לפיד: אז אתה בא להזעיק את הגורמים שמפיהם אתה בכלל לומד על העניין.

המשפטים יוסף לפיד: מה ההיגיון בזה?

רן כהן: אדוני היושב-ראש, תרשה לי משפט אחד: את האינפורמציה אני יודע מאיפה שאתה אומר.

רן כהן: הבעיה היא, שמה שאומר אבי דיכטר ומה שאומרים אנשים אחרים זה שאין כלים משפטיים כדי לעצור אותם.

רן כהן: לכן פניתי אליך.

רן כהן: לא רק להזהיר, אלא גם לפעול.

המשפטים יוסף לפיד: תשמע, אני רוצה לומר לך, שהכלים המשפטיים שישנם מספיקים.

המשפטים יוסף לפיד: הוכחות - אין.

המשפטים יוסף לפיד: אני חושב, שדווקא המפלגה שלך לא כל כך ששה להרחיב את הכלים המשפטיים המאפשרים לעצור בני-אדם ללא הוכחות, כי אתה הרי, לכאורה לפחות, חרד לזכויות האדם בישראל, או שאתה חרד רק לזכויות הפלסטינים בישראל?

רן כהן: טומי, באמת.

רן כהן: עזוב את הדברים האלה.

רן כהן: יש היום חוק.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת רן כהן, אתה הסברת, שאלת, תאפשר לשר לסיים בבקשה.

עסאם מח'ול: - - -

המשפטים יוסף לפיד: אתה יכול לזעוק ואתה רשאי ואתה צודק.

המשפטים יוסף לפיד: לבוא בהאשמות לממשלה שהיא האחראית ולכן מזעיקה את תשומת לב הציבור לסכנות, תסלח לי, זה מגוחך.

המשפטים יוסף לפיד: אני מודיע לך בשם הממשלה, שהיא עוקבת בדאגה רבה אחרי ההתארגנויות האלה, שהשלטון יעשה הכול כדי למנוע פגיעה בשלטון החוק במדינת ישראל, פגיעה בשרי ישראל, פגיעה בקודשי המוסלמים בישראל ובכלל, בהפרת חוק בישראל.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו עושים זאת כמיטב יכולתנו.

המשפטים יוסף לפיד: אני יכול להבטיח לך, ואתה חבר בכל מיני ועדות שמהן אתה יכול לקבל גם פרטים.

המשפטים יוסף לפיד: אני לא יכול להבטיח לך שלא יקרה שום דבר.

המשפטים יוסף לפיד: אף אחד בעולם לא יכול להבטיח את זה, ואני כבר אומר לך, שאם יקרה משהו, חלילה, ואתה תעמוד פה ותאמר, הזהרתי אתכם; אנחנו מוזהרים גם בלעדיך.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו יודעים, שאנחנו נכנסים לתקופה קשה ביותר מבחינת הביטחון הזה, האישי והציבורי.

המשפטים יוסף לפיד: אנחנו ערים, אנחנו עוקבים, אנחנו ערניים ומערכת המשפט עומדת מאחורי הגורמים הביצועיים, שהם אחראים ישירות לאבטחת ביטחונם של אזרחי ישראל, של השלטון בישראל ושל המקומות הקדושים.

המשפטים יוסף לפיד: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לשר טומי לפיד.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אחמד טיבי, לרשותך שש דקות.

אלי בן-מנחם: אני מבקש לעמוד בזמנים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, עם כל הכבוד לשר טומי לפיד, מי שעונה לי, אדוני, זה שר הפנים.

אחמד טיבי: זה אי-אמון הקשור לשר הפנים.

אחמד טיבי: הוא היה פה ויצא, אז אני מוכן להפסיק ולדבר יותר מאוחר, עד שאברהם פורז יגיע לפה, כי זה חשוב.

אחמד טיבי: אני פונה אליו באופן אישי - הנה הוא.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השרים, רבותי חברי הכנסת, אין ספק שצריך לעשות משהו כדי לעצור את ההסתננות של פושעים יהודים לארצות-הברית.

אחמד טיבי: מדובר במעשי רצח, רועי זונות, הימורים, מאפיות.

אחמד טיבי: "פושעים יהודים בארצות-הברית", אמר ראש ה-FBI לשר הפנים, שאוזנו היתה כרויה, פוגעים בביטחונם של אזרחי ארצות-הברית.

אחמד טיבי: ביטחון ארצות-הברית, אדוני היושב-ראש, חשוב ולכן אסור לתת לפושעים היהודים אפשרות לפגוע בביטחון המדינה.

אחמד טיבי: הקשיב שר הפנים ואמר: אתה צודק.

אחמד טיבי: שוב אתה צודק, אדוני, ראש ה-FBI, כי אסור לתת לאף אחד, גם אם הוא יהודי, לפגוע בביטחונם של תושבי ואזרחי ארצות-הברית.

אחמד טיבי: היהודים האלה, אמר ראש ה-FBI, שאוזנו היתה כרויה, יוצאים עם הבחורות שלנו, פוגעים באזרחים שלנו, עובדים על הבנקים, עושים מעשי רמאויות, ארוכי האף האלה, היהודים.

אחמד טיבי: צריך למנוע מהיהודים לפגוע בביטחונה של ארצות-הברית.

אחמד טיבי: ולכן, אמר ראש ה-FBI, חייבים לנקוט צעד חשוב כדי לשמור על הביטחון.

אחמד טיבי: אמר ראש ה-FBI ושר הפנים הקשיב ואוזנו היתה כרויה.

אחמד טיבי: זה היה שר פנים שעד אז חשבו שהוא אחד השרים הליברליים בממשלת ארצות-הברית.

אחמד טיבי: לפני שנהיה שר פנים, הוא הקשיב קשב רב לצרכים ההומניים של תושבי ארצות-הברית.

אחמד טיבי: אפילו גילה התעניינות רבה בצרכים של בעלי-חיים.

אחמד טיבי: מדובר בשר פנים אמריקני בעל שיקולים הומניים.

אחמד טיבי: עד שהגיע ראש ה-FBI ואמר לשר הפנים, שאוזנו היתה כרויה לתביעתו של ראש ה-FBI, שחייבים לעצור את הגל הזה.

אחמד טיבי: היהודים האלה הם פושעים, הם פוגעים בביטחונם של אזרחי ארצות-הברית.

אחמד טיבי: לכן, אמר שר הפנים: איך אני יכול שלא להקשיב לראש ה-FBI?

אחמד טיבי: מדובר בשיקולי ביטחון, ולכן, כל היהודים מהיום והלאה לא יקבלו אשרת כניסה או שהייה או איחוד משפחות או התאזרחות בארצות-הברית.

אחמד טיבי: הבנת את זה, הרב גפני?

משה גפני: - - -

אחמד טיבי: תאר לעצמך שזה מה שהיו עושים בארצות-הברית - אוסרים על מתן אשרה ליהודים באשר הם יהודים.

אחמד טיבי: גם יהודים שלא רצחו, גם יהודים שלא פשעו, אבל יהודים.

אחמד טיבי: בדרך כלל, בארצות-הברית לפעמים מוצאים יהודים שפשעו, שעברו עבירה, נגד ביטחונם של אזרחי ארצות-הברית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה אנשים כאלה יש?

אחמד טיבי: תיכף.

משה גפני: הוא רק אמר - - -

אחמד טיבי: אוזנו של שר הפנים תמיד היתה כרויה - -

משה גפני: כרויה.

אחמד טיבי: - - ופיו היה פעור מרוב הקשבה.

אחמד טיבי: דיברו אתו חבריו ויריביו ואמרו לו: אדוני, לא טוב שהחוק הזה יהיה על שמך.

אחמד טיבי: ברקורד יהיה כתוב, השר אברהם פורז הביא חוק שחור, דרקוני ודורסני, ש"אמנסטי" אומרת עליו שהוא כתם שחור לכנסת.

אחמד טיבי: לפחות באותו יום תברח ותן לגדעון עזרא להציג.

אחמד טיבי: בכל זאת, הוא נציג השב"כ.

אחמד טיבי: לא, הוא לא רצה.

אחמד טיבי: הוא עמד על כך ונלחם בוועדת הפנים ועלה לדוכן.

אחמד טיבי: אני אישית אמרתי לו: אברהם, החוק הזה מביש ומביך.

אחמד טיבי: אתה מודה שהוא מביש ומביך.

אחמד טיבי: תברח מהכנסת באותו יום.

אחמד טיבי: אתה לא רוצה להתנגד בממשלה?

אחמד טיבי: אל תראה את זיו פניך כאן.

אחמד טיבי: לא, השר פורז עמד על כך שהוא נלחם את המלחמה הזאת של אבי דיכטר בוועדת הפנים.

אחמד טיבי: הוא גם הביא את דיכטר לוועדת הפנים, ודיכטר נתן לנו הסברים.

אחמד טיבי: הוא חשב שעלינו הוא יכול לעבוד.

אחמד טיבי: 160,000 ערבים פלסטינים עשו חוק השבות, זכות השיבה, ונכנסו לישראל על-פי החוק הזה.

אחמד טיבי: אלה מספרים מטעים, כי אפילו לפי המספרים שלו - 16,000 בקשות.

אחמד טיבי: כידוע, יש ילדים ומשפחה.

אחמד טיבי: אז, מה שומע הישראלי באשקלון?

אחמד טיבי: הוא שומע ש-120,000 איש ביקשו וקיבלו אישור, וזה נקרא זכות שיבה.

אחמד טיבי: אני מעריך מאוד את אלי ישי.

אחמד טיבי: אני חולק על דעתו.

אחמד טיבי: אלי ישי, גם הוא שר פנים שאוזנו היתה - -

משה גפני: כרויה.

אחמד טיבי: - - כרויה לראש ה-FBI, הקשיב, ביצע ואמר: החוק הזה הוא נגד זכות השיבה.

אחמד טיבי: הוא לא אמר שזה משיקולי ביטחון בכלל.

אחמד טיבי: הוא אמר שזה משיקולים דמוגרפיים.

אחמד טיבי: כך עלה גם השר המקשר גדעון עזרא לכאן ואמר: החוק הזה הוא חוק אנטי-דמוגרפי.

אחמד טיבי: הוא חוק נגד זכות השיבה.

אחמד טיבי: מה אומר החוק הזה הלכה למעשה?

אחמד טיבי: - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, אני מוסיף לך דקה.

אחמד טיבי: אדוני, אני מודה לך.

אחמד טיבי: - - ערבי באשר הוא ערבי, פלסטיני, לא יוכל להתאחד עם אשתו או היא עם בעלה ועם הילדים - לא להתאזרח ולא לקבל אשרת שהייה.

אחמד טיבי: אדוני השר, אתה יודע מה הדבר הנורא ביותר שקרה לי לאחרונה בתור נבחר ציבור?

אחמד טיבי: מאז קבלת החוק הזה אני מקבל טלפונים מהורים.

אחמד טיבי: הדבר הכואב ביותר הוא שאומרים לי בפניות: אני פונה אליך בשאלה.

אחמד טיבי: אני צריך שתענה לי ותעזור לי.

אחמד טיבי: בני עומד להתארס עם מישהי משכם או בני מאורס עם מישהי מקלקיליה.

אחמד טיבי: מה לעשות?

אחמד טיבי: להמשיך או להיפרד?

אחמד טיבי: אתה יודע איזה מין דבר נורא אתם יצרתם?

אחמד טיבי: אתה יודע שזה לא אפשרי יותר לבני-זוג להתאחד בגלל החלטה גורפת?

אחמד טיבי: 23 מקרים - 0.02 פרומיל.

אברהם פורז: חבר הכנסת טיבי, הם יכולים לעבור לגור בקלקיליה.

אחמד טיבי: שאתה תעבור לקלקיליה.

אחמד טיבי: אתה תעבור לשווייץ.

אחמד טיבי: מקום יפה שווייץ - אז תעבור לגור שם.

אברהם פורז: לא רוצה.

אחמד טיבי: יש חוק.

אחמד טיבי: אתה היית ממונה על חוק שקוראים לו - הליך מדורג.

אחמד טיבי: שבעת מדורי גיהינום היה צריך לעבור כדי לקבל אזרחות.

אחמד טיבי: אבל אבי דיכטר רצה גדר בתוך המשפחה.

אחמד טיבי: כמו שהוא הקים גדר בטון, הוא הקים גדר בתוך המשפחה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אדוני, אני אסיים.

אחמד טיבי: אני מודה לך, ואני מתנצל.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אין לחוק הזה עילה ביטחונית.

אחמד טיבי: עילתו היחידה היא מה שקרוי - השד הדמוגרפי.

אחמד טיבי: השב"כ החליט ליטול תחת חסותו גם את השמירה על טוהרו האתני של המחנה, ולמרבה הכלימה נמצאו די חסרי חוליות בבית-המחוקקים אשר סרו למרותו.

אחמד טיבי: החוק הזה כה בוטה בגזענותו: על-פי החוק נשללה זכותם של פלסטינים מן השטחים לחיות עם בני-זוג בעלי אזרחות ישראלית.

אחמד טיבי: לא לגור עמם, לא לקבל אישור שהייה, בוודאי לא לקבל אזרחות.

אחמד טיבי: רק בערבים מדובר, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: מי שיישא לו לאשה את אחת מיהודיות השטחים יוכל להביאה לביתו בישראל.

אחמד טיבי: גם אם מדובר בפרבוסלבית ממולדובה - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טיבי, הוספתי לך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: אני מבקש שתסיים את המשפט.

אחמד טיבי: אני מסיים את המשפט.

אחמד טיבי: - - אשר גילתה את קסמי הקבלה אצל המהרישי יושי-פישי והתאהבה שם באמריקני מחסידי הרב כהנא, למשל, אשר הביאה עמו למאחז שזיף ליד צומת שפטים, כדי להקים שם מחתרת טרור לגאולת ישראל.

אחמד טיבי: היא בסדר, אדוני השר, אבל ערבי באשר הוא ערבי - לא.

אחמד טיבי: תגיד, אתה לא מתבייש?

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת טיבי.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

עסאם מח'ול: התשובה על ההצעה הזאת קלה: לא.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האי-אמון שאנחנו מגישים היום הוא בגין פשע חמור מאוד שנעשה בשבוע שעבר.

ואסל טאהא: זירת הפשע הזה היא מליאת הכנסת, כאשר עשרות מחברי הבית הזה נתנו יד לחקיקת חוק גזעני ואנטי-דמוקרטי שמטרתו היחידה היא לפגוע בפלסטינים ובערבים במדינה הזאת.

ואסל טאהא: למה אני אומר שמטרתו לפגוע בערבים, אך ורק בערבים ופלסטינים?

ואסל טאהא: בוועדת השרים לענייני מינהל אוכלוסין, לענייני אוכלוסין, קבעו אזרוח של ילדי העובדים הזרים, וזה מעמיד את המדינה בפני דילמה.

ואסל טאהא: זה נותן אפשרות גם לאזרוח ילדים פלסטינים.

ואסל טאהא: על מנת שלא לאזרח ילדים פלסטינים, קבעו גם לא לאזרח את ילדי העובדים הזרים.

ואסל טאהא: לכן, מטרת החוק היתה אך ורק לפגוע בילדים הפלסטינים, במשפחות הפלסטיניות, בערבים במדינה הזאת.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רק הבוקר קיבלתי טלפון מעמאן - אשה מתחננת כבר חודשיים לקבל אשרת כניסה לישראל כדי לבקר את אביה הגוסס בבית-החולים.

ואסל טאהא: עשרות שנים היא לא ראתה אותו, והיא מבקשת להיכנס כדי לבקר את אביה הגוסס בבית-החולים, ולא נותנים אשרה.

ואסל טאהא: אדוני השר, הרבה משפחות בכפרים שונים, ילדים מסתתרים ולא לומדים, ונשים מסתתרות וגם גברים, מפחד שיפרידו אותם ממשפחותיהם.

ואסל טאהא: זה בסאלם, זה בברטעה, זה בבקה וזה בכל הכפרים שבהם אחוז הנישואים גבוה יותר מבכפרים אחרים.

ואסל טאהא: אני לא רוצה להגיד עוד ולמנות עוד כפרים ועוד ערים בארץ.

ואסל טאהא: רבבות ילדים ובני-משפחה מסתתרים, לא לומדים, ומפחדים מפני החוק הזה הגזעני, האנטי-דמוקרטי, המופנה אך ורק נגד המשפחות האלה.

ואסל טאהא: כאשר נותנים לגיטימציה חוקית וכאשר הופכים את הפשע נגד רבבות אזרחים בגלל הלאום שלהם ובגלל גזעם - ובגלל הגזענות של החוק הזה, הופכים הילדים האלה, המשפחות האלה, לסוטים, לעבריינים, שעוברים על החוק.

ואסל טאהא: אלו שחוקקו את החוק הזה, שנתנו יד לחוק הזה, הם בעצם העבריינים שאפשרו את העבירות האלה בחוק והפכו אותן למעוגנות בחוק.

ואסל טאהא: תארו לעצמכם שחוק זה היה נחקק באנגליה או ברוסיה נגד היהודים.

ואסל טאהא: מה היה קורה כאן?

ואסל טאהא: זעקתם של היהודים על אנטישמיות היתה ממלאת את העולם.

ואסל טאהא: אבל חוק נגד הערבים, נגד הפלסטינים – זה חוק לא גזעני, זה חוק דמוקרטי, זה חוק אנושי, מפני שהוא מופנה נגד הלא-יהודים.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, זאת הלא-דמוקרטיות, זאת האנטי-אנושיות, זאת הגזענות – אי-מתן אפשרות לאזרח ילדים ומשפחות, אי-מתן אשרות כניסה למי שרוצים לבקר את אבותיהם, את המשפחות שלהם, שעשרות שנים לא התראו, שאחדים מהם חולים וגוססים.

ואסל טאהא: החוק הזה הוא חוק גזעני, אנטי-דמוקרטי.

ואסל טאהא: החוקים האלה שאתה, אדוני השר, נתת להם יד, הם גזעניים ואנטי-דמוקרטיים.

ואסל טאהא: אנחנו חושבים שעם החוקים האלה מדינת ישראל נכנסה לקטגוריה של דרום-אפריקה, במיוחד אחרי בניית הגדר.

ואסל טאהא: בונים עוד גדרות פסיכולוגיות בתוך המשפחות, בין שני העמים.

ואסל טאהא: כל זה הופך את ישראל לדרום-אפריקה, ומי שמזלזל במה שאנחנו אומרים – סופו שישכיל וידע:

ואסל טאהא: כך נפלה דרום-אפריקה, כך עלו השחורים על הבמה וכך השתנו הדברים בדרום-אפריקה.

ואסל טאהא: לכן אנחנו פונים אל חברי הכנסת בקריאה להצביע אי-אמון בממשלה הזאת, שמובילה את המדינה לאפרטהייד, למדינת גזענות על רקע לאומי.

ואסל טאהא: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת טאהא.

אלי בן-מנחם: ישיב שר הפנים אברהם פורז.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנראה נגזר עלי לחזור פעם אחר פעם על אותם הדברים, משום שלאחרונה כמעט מדי שבוע אני משיב פה על הצעות אי-אמון.

אברהם פורז: יש משבר ברשויות המקומיות, והמשבר מתמשך, וכך בכל שבוע יש הצעות אי-אמון.

אברהם פורז: הפעם מדובר בחוק הוראת השעה בעניין האפשרות של איחוד משפחות.

אברהם פורז: בישיבה ביום שלישי בשבוע שעבר הסברתי בפירוט רב מדוע הממשלה מציעה לכנסת להאריך את תחולת החוק בחצי שנה, ואחזור על עיקרי הדברים.

אברהם פורז: הצעת החוק, כפי שהובאה בשעתה, ואף שאני מביא אותה לכנסת, היא אינה יוזמה של משרד הפנים אלא של שירותי הביטחון, אשר טוענים שהסיכון באנשים המגיעים לכאן באיחוד משפחות, והם בשורשיהם פלסטינים – הפוטנציאל לטרור הוא בשיעורים גבוהים הרבה יותר מאשר בקרב ערביי ישראל.

אברהם פורז: הנתונים האלה הוצגו בכנסת לפני כשנה, וגם אני הצגתי אותם בישיבה ביום שלישי.

אברהם פורז: בעניין זה אני מסכים ש"פוטנציאל" לא אומר שכל אחד עושה את זה, ודאי שלא.

אברהם פורז: אבל פוטנציאל הסיכון, כפי ששירותי הביטחון הציגו לפנינו ולפני הממשלה, וגם יציגו את זה כאן - - -

עסאם מח'ול: אתה מכיר את הפוטנציאל הזה מההיסטוריה של העם היהודי?

עסאם מח'ול: דווקא אתה – הרי זה מה שעשו ליהודים.

אברהם פורז: אני יכול להבין לרוחך, אבל אני יכול גם להבין את המשל היפה של חבר הכנסת אחמד טיבי על אמריקה ועל היהודים עם האף העקום.

עסאם מח'ול: לא על אמריקה, על גרמניה, על היהודים.

אברהם פורז: אני יכול להבין, אבל כאשר צריך לשקול את השיקול של פגיעה בחיי אדם מול הדבר הלא-נעים, שאנשים אינם יכולים לחיות בארץ - - -

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין פה שיקול ביטחוני, אדוני השר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אל תיתמם.

אברהם פורז: הרי בסופו של דבר, חבר הכנסת דהאמשה, אותו זוג יכול לעבור לגור גם בקלקיליה או בשכם.

אברהם פורז: הם לא בהכרח חייבים להיפרד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זהו בדיוק.

אברהם פורז: משום מה הסתבר שכולם רוצים לחיות בישראל, או כמעט כולם, וזה די מובן.

אברהם פורז: אבל מאחר שאנחנו, בממשלה, הגענו למסקנה שהצעת החוק היא גורפת מדי, כפי שהסברתי בשבוע שעבר, ביקשה הממשלה להאריך את תחולת החוק רק בחצי שנה, כדי לאפשר לה להביא בינתיים הצעה מרוככת יותר, שתהיה יותר הומנית ותיתן פתרון במקרים קשים, ותתחשב גם בעניין הזה, של פוטנציאל הסיכון.

אברהם פורז: בדקנו את זה גם במקומות אחרים בעולם.

אברהם פורז: ישראל אינה המדינה היחידה שאינה מאפשרת לבן-זוג להתאזרח אוטומטית.

אברהם פורז: הטענה האמיתית היא: מדוע אפליה?

אברהם פורז: אם כבר, שאף אחד לא יקבל.

אברהם פורז: אני יכול להבין את הטענה הזאת, ויש בה גם גרעין לא קטן של אמת.

אברהם פורז: אבל כפי שאני מסביר היום, בתוך חצי השנה הקרובה תובא לכנסת הצעת חוק מתוקנת, שתהיה יותר רכה, יותר מתחשבת, יותר הומנית, והיא תאפשר איחוד משפחות במקרים הקלים יותר מבחינה ביטחונית.

אברהם פורז: אני רוצה לקוות, חבר הכנסת טיבי – ואולי יש לך השפעה בעניין הזה – שנגיע למצב של רגיעה.

אברהם פורז: הרי איחוד המשפחות צבר תאוצה מאז תהליך אוסלו.

אברהם פורז: התהליך של עצירה וחקיקה נולד בשלוש השנים האחרונות; הוא לא היה קודם.

אברהם פורז: קודם פתחה מדינת ישראל את דלתותיה ואפשרה איחוד משפחות.

אברהם פורז: אם תצליח לשכנע מישהו בצד השני, בצד הפלסטיני, שאפשר גם אחרת, ולא הכול חייב להיות דרך טרור ודרך אלימות, יהיה אפשר להגיע להישגים גם בתחום הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עשרות משפחות ממתינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם לפני האינתיפאדה לא נתנו להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה דמוגרפיה – אלי ישי עשה את זה לפניך, אבל אתה עושה את זה בחוק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה ההבדל.

אברהם פורז: רבותי, אני מסביר לכם שהשיקול שהנחה את הממשלה הוא השיקול הביטחוני.

אברהם פורז: אם אתם טוענים שמתחת לשיקול הביטחוני מסתתר משהו אחר, אדרבה, תתרמו לכך שלא תהיה אלימות, תתרמו לכך שלא יהיה טרור, תתרמו לכך שתהיה אווירה אחרת, ואז לא תהיה הצדקה גם בנימוקי הביטחון; לא תהיה אפשרות לטעון: נימוקי ביטחון.

אברהם פורז: אבל כל עוד ניסיונות הפיגוע נמשכים, וכל עוד אנחנו יודעים שהפוטנציאל הוא גבוה יותר, אין מנוס מהחקיקה הזאת.

אברהם פורז: כפי שאמרתי, גם אם לא יהיה הסדר, וגם אם לא תהיה רגיעה, במהלך חצי השנה הקרובה בכוונתנו להביא משהו מרוכך יותר, משהו הומני יותר, משהו מתחשב יותר.

אברהם פורז: תודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו, במגבלות שלנו, תורמים, אבל אתם נושאים באחריות, אדוני השר.

אלי בן-מנחם: תודה לשר פורז.

אלי בן-מנחם: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

אלי בן-מנחם: לרשותך שלוש דקות.

יצחק כהן: כבוד היושב-ראש, ידידי חבר הכנסת אלי בן-מנחם, חברי חברי הכנסת, היום אנחנו בערב תשעה באב.

יצחק כהן: לפני 1,936 שנים חרבה ירושלים ועם ישראל הוגלה מארצו.

יצחק כהן: קשה שלא להיזכר בדבריו של רבי יוחנן בן זכאי, נשיא ישראל, שפנה לקיסר לפני החורבן ואמר לו: תן לי את יבנה ואת חכמיה.

יצחק כהן: בזכות אותו משא-ומתן שניהל נשיא ישראל, רבי יוחנן בן זכאי, על יבנה וחכמיה, רק בזכות אותו גדול בישראל אנחנו פה היום.

יצחק כהן: שבנו לארץ אבותינו לאחר 1,900 שנות גלות.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו פה בחבל ארץ זה בכוח הזכות ולא בזכות הכוח.

יצחק כהן: מה שקורה בממשלה הזאת הוא, שהיא מתנתקת מכל ערך יהודי, שהיא מתנתקת בצורה בלתי נסבלת מתורת ישראל, מרבי יוחנן בן זכאי, מיבנה וחכמיה, ולמעשה מסכנת את ישיבתנו פה, בארץ-ישראל, כי אנחנו מאבדים פה את כוח הזכות.

יצחק כהן: רק אתמול שמענו, שאותה חבורה, טומיסלב למפל, המכונה טומי לפיד, והגונדא דיליה משינוי, העבירו עוד החלטה של המשך החורבן של הזהות היהודית בארץ-ישראל, ודווקא ערב תשעה באב; כמה שזה סמלי.

יצחק כהן: אדוני, אין לנו אמון בממשלה של שרון-מפד"ל-שינוי.

יצחק כהן: אין לנו בה אמון, כיוון שבסך הכול בשנה וחצי – אם אנחנו נמצאים עכשיו ערב תשעה באב, וזה הזמן לעשות חשבון נפש – הם הרסו כמעט כל מה שהושג בעמל רב במדינה הזאת על-ידי כל ממשלות ישראל בעבר.

יצחק כהן: אם זה בתחום המדיני, אדוני, לא היתה ישראל מבודדת מבחינה בין-לאומית כמו היום.

יצחק כהן: די לראות מה קרה בבית-הדין הבין-לאומי בהאג, איך התאחדו כל אומות העולם, בלי יוצא מן הכלל, והם שם אינם שופטים, הם שגרירים של מדינותיהם.

יצחק כהן: זה ברור לך, נכון?

יצחק כהן: הם אינם שופטים על-פי משפט צדק.

יצחק כהן: הם שליחים של מדינותיהם.

יצחק כהן: כל מדינות העולם, בלי יוצא מן הכלל, הוציאו החלטה חמורה מאוד נגד ישראל.

יצחק כהן: זה בתחום המדיני.

יצחק כהן: בידוד בין-לאומי כזה מעולם לא היה.

יצחק כהן: אומנם אנחנו מתרפקים פה על החיבוקים של בוש, שגם הוא נמצא בזמן שאול, כפי שנראה העניין, אבל התוצאה של בית-הדין בהאג טפחה על פנינו, ואנחנו נמצאים בבידוד הגדול ביותר מאז קמה מדינת ישראל.

יצחק כהן: כל מדינות העולם התאחדו נגד מדינת ישראל כתוצאה מהמדיניות של הממשלה הזאת.

יצחק כהן: המצב החברתי, אדוני היושב-ראש - לא היה מצב כזה חמור בחברה הישראלית.

יצחק כהן: הממשלה הצפון-תל-אביבית המתנשאת הזאת - - -

מיכאל רצון: אתם תיכנסו לממשלה ותתקנו את זה.

יצחק כהן: לא, תירגע.

יצחק כהן: בשום אופן לא.

יצחק כהן: לא לממשלה הזאת.

יצחק כהן: ניכנס, אבל לא לממשלה הזאת.

אלי בן-מנחם: סגן השר מיכאל רצון, אם היית יכול לנהל את המדינה רק עם הליכוד, תאמין לי, אף אחד לא היה נכנס.

אלי בן-מנחם: אבל יש בעיה, מה לעשות?

אלי בן-מנחם: זאת המערכת הפוליטית.

יצחק כהן: הממשלה - - -

אלי בן-מנחם: סליחה, חבר הכנסת יצחק כהן, הזמן הסתיים.

יצחק כהן: אתה מפריע לי, אתה נואם במקומי.

יצחק כהן: תן לי, אני מסכם.

אלי בן-מנחם: אני מבקש לזמן שר למליאה.

משה גפני: חבר הכנסת רצון, ניכנס לקואליציה שאתם רוצים.

יצחק כהן: הממשלה החילונית הצפון-תל-אביבית המתנשאת, המנותקת מכל ערך, גם ערך יהודי וגם כל ערך אוניברסלי - מכיוון שמי שעוקב אחרי התקשורת בימים האחרונים רואה מה זה ממשלה עם כזה טוהר מידות; די לעקוב אחר הפרשיות האחרונות שמתפרסמות, שמככבים בהן חלק גדול מחברי הכנסת והשרים של אותה מפלגה משונה שינוי – הממשלה הצפון-תל-אביבית המתנשאת החילונית הזאת, מתנכרת - - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת יצחק כהן, אני מבקש משפט לסיום, כי הזמן הסתיים.

יצחק כהן: אני מסיים.

יצחק כהן: מבחינה יהודית, אדוני, אין מה להוסיף.

יצחק כהן: די לראות את ההחלטה של אתמול לגבי ההפקרות בכל מה שקשור לנישואים.

יצחק כהן: במצב הביטחוני היה נורא מוזר לשמוע את ראש הממשלה מבקש מיהודי צרפת לעלות לארץ, מכיוון ששם לא בטוח.

יצחק כהן: בצרפת לא נהרגו בשלוש שנים 1,000 יהודים, אדוני היושב-ראש.

יצחק כהן: פה, לצערי הרב, נהרגו 1,000 יהודים בשלוש השנים האחרונות, כשהקדוש-ברוך-הוא אמר לצרותינו די.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת כהן, נא לסיים.

יצחק כהן: אדוני, אין לנו אמון בממשלה המתנשאת הצפון-תל-אביבית החילונית הזאת.

יצחק כהן: אנחנו מבקשים מחברי הבית להצביע אי-אמון היום, ערב תשעה באב, 1,936 לחורבן הבית - -

אלי בן-מנחם: 1,934.

יצחק כהן: - - 1,936, ולהעביר את הממשלה הזאת ולבחור בממשלה טובה ממנה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת יצחק כהן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת משה כחלון, בבקשה.

רוני בר-און: חותכים לי את הראש בוועדת הכנסת על עמידה בלוח זמנים, ואחר כך כל אחד עושה שבת לעצמו.

רוני בר-און: אז בוא לא נחליט, יהיה סדר דיון פתוח וכל אחד ידבר כרצונו.

אלי בן-מנחם: אפשר להכניס שר לכאן?

מיכאל רצון: אני סגן שר.

אלי בן-מנחם: מיכאל רצון, אתה יודע שאני מכבד אותך - - -

רוני בר-און: תפסיק את הדיון.

אלי בן-מנחם: לא, אני מבקש שיכניסו שר.

רוני בר-און: תפסיק את הדיון, ולא יהיו לכם אחר כך קריאה שנייה ושלישית.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, תפסיק את הדיון.

רוני בר-און: הממשלה לחוצה על הצעות החוק שלה.

רוני בר-און: אם הדיון יתחדש ב-14:50 לא יהיו להם הצעות החוק, ובפעם הבאה הם לא יעשו את הביזיון הזה לכנסת.

רוני בר-און: תפסיק את הדיון, זאת הצעתי.

אלי בן-מנחם: אני לא מפסיק את הדיון.

אלי בן-מנחם: אני ממתין לשר שייכנס.

אלי בן-מנחם: אהוד אולמרט הוא השר התורן.

רוני בר-און: היה שר המשפטים.

אלי בן-מנחם: לא.

אלי בן-מנחם: אהוד אולמרט.

אברהם רביץ: לפי התקנון היו מסתפקים גם בסגן שר.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת כחלון, תתחיל.

אלי בן-מנחם: אני אוסיף לך זמן.

משה כחלון: אני יכול גם בלי שר.

אילנה כהן: מה אתה כל כך שמח?

משה כחלון: לי אין בעיה.

רוני בר-און: ספר לנו על אתמול.

משה כחלון: חבר הכנסת בר-און מתעניין במה שקרה אתמול בכנס של מורדי הליכוד.

רוני בר-און: מה זה "מורדי"?

רוני בר-און: אל תגיד את המלה הזאת.

משה כחלון: איך זה נקרא?

משה כחלון: מה השם החדש, חבר הכנסת בר-און?

רוני בר-און: ממריצי הליכוד.

משה כחלון: ממריצי ההתנגדות להתנתקות.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת כחלון, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אני אוסיף זמן כשהשר ייכנס.

אלי בן-מנחם: אני מבקש להתייחס דווקא לנושא חוק האזרחות.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זכויות אדם, חשובות ככל שיהיו, לעולם אינן עומדות בפני עצמן - -

אלי בן-מנחם: הנה השרה ציפי לבני נכנסה.

אלי בן-מנחם: אנחנו ממתינים לשר ונכנסה השרה.

משה כחלון: - - אלא כמעט תמיד תלויות ועומדות מולן זכויות חשובות לא פחות של בני-אדם אחרים.

ציפי לבני: יבוא שר עוד יותר חשוב.

אלי בן-מנחם: אין יותר ממך.

אלי בן-מנחם: בבקשה.

משה כחלון: ברוך הבא, ממלא-מקום ראש הממשלה.

משה כחלון: כבוד גדול יש לי עכשיו לדבר כשממלא-מקום ראש הממשלה פה.

משה כחלון: אף פעם לא דיברתי נגד הממשלה.

משה כחלון: במקרה הגרוע אני נגד איזו תוכנית, אבל לא נגד הממשלה.

ציפי לבני: אדוני היושב-ראש, הבטחתי לכם - - -

משה כחלון: חוכמתו של המחוקק היא לא לעשות את הצדק המוחלט, כי זה, לצערנו, אינו בנמצא, אלא למצוא את האיזון הנכון בין הזכויות.

משה כחלון: הזכות לאיחוד משפחות היא זכות חשובה, אבל האם היא עומדת מעל כל הזכויות האחרות של בני-האדם?

משה כחלון: האם היא עומדת מעל זכות האדם לחיות בביטחון?

משה כחלון: האם היא עומדת מעל זכותו של ילד שלא להתפוצץ?

משה כחלון: אך לא רק אלו השאלות העומדות בפנינו.

משה כחלון: השאלה המהותית והעיקרית היא כיצד לאזן בין האינטרסים הלגיטימיים של בני עם אחד להינשא ולהקים משפחה מול האינטרס הלגיטימי של עם אחר לזכות להגדרה עצמית.

משה כחלון: בל נשכח, ערבי משכם הרוצה להינשא לבת-זוגו מישראל יכול לעשות זאת בשכם, במרחק של 20 דקות נסיעה מזרחית לטול-כרם.

משה כחלון: הוא יכול, רשאי וזכאי לעשות זאת בקרב בני עמו.

משה כחלון: מעשית זה כמו לומר לאדם חיפאי: תתחתן בחדרה, מרחק של 20 דקות נסיעה.

משה כחלון: בכל הכבוד לעיקרון, צריך גם לראות אם יש פתרון מעשי וקל בלי להתעקש על העיקרון.

משה כחלון: כלומר, ברור שיש לתושבים הערבים בישראל כמה פתרונות פשוטים, קלים ונוחים לממש את זכות איחוד המשפחות, אלא שהערבים מבקשים לממש זכות זאת תוך כדי רמיסה של זכות יסוד של עם אחר.

משה כחלון: הערבים מבקשים לבטל את זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית, וזה בעצם נושא הדיון.

משה כחלון: הערבי תושב ארץ-ישראל, המכונה לעתים, בטעות או שלא בטעות, גם פלסטיני, רשאי לממש את זכות ההגדרה העצמית שלו ב-22 מדינות, לרבות ירדן, או אפילו באוטונומיה, האוטונומיה שלצערי קמה בתוככי מדינת ישראל.

משה כחלון: כמובן, כערבי הוא רשאי לגור, לבחור ולהיבחר בכל אחת ממדינות אלו.

משה כחלון: שפת המדינה היא שפתו, התרבות היא תרבותו, הלאום הוא הלאום שלו ודת המדינה היא הדת שלו.

משה כחלון: ליהודי, לעומת זאת, יש רק מקום אחד בעולם שבו יש לו האפשרות לממש את זכות ההגדרה העצמית שלו, והוא מדינת ישראל.

משה כחלון: כלומר, השאלה האמיתית אינה אם מותר או אסור איחוד משפחות של ערבים פלסטינים או המכונים פלסטינים.

משה כחלון: ברור שמותר, ויש מקומות רבים שבהם אפשר לעשות זאת.

משה כחלון: השאלה האמיתית היא אם מותר או אסור לאפשר זכות אחת תוך כדי הרס זכותו הלגיטימית האחרת של עם אחר.

משה כחלון: השאלה האמיתית היא – ביטוי שבתי-המשפט אוהבים להשתמש בו – האיזונים: אם יש כאן איזון של אינטרסים.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, אין ספק בלבי שאיזון נכון של האינטרסים הוא לאפשר לזוג ערבים החפצים להינשא לעשות זאת בכל מקום שהם חפצים, ובלבד שלא יתעקשו לעשות זאת דווקא בצורה שתפגע בזכות היסוד של עם אחר להגדרה עצמית.

משה כחלון: ואני ממליץ גם לשר הפנים וגם לממשלת ישראל לשים את הדברים על השולחן ולא להתייפייף.

משה כחלון: יש כאן מדינה יהודית שאנחנו צריכים לשמור על הזהות שלה, וכל אדם שמגיע לכאן בצורה בלתי חוקית ומנסה לרכוש אזרחות וכך להביא הנה את הדודים ואת בני הדודים – צריך לעשות לזה סוף.

משה כחלון: אין מדינה פרוצה יותר ממדינת ישראל בנושא ההגירה, וממשלת ישראל צריכה לשים את הדברים על השולחן, כי רק כך אפשר לפתור את הבעיה.

משה כחלון: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת משה כחלון.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אילן ליבוביץ, בבקשה.

אלי בן-מנחם: לרשותך שלוש דקות.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, שוב אנחנו נמצאים, כמו בכל שבוע, בריטואל של הצעות האי-אמון, ושוב אני רואה את הצעת האי-אמון של מפלגת העבודה-מימד – בשל מדיניותה של ממשלת ישראל בתחום החברתי והכלכלי, אותה הצעה שהיתה גם בשבוע שעבר ולפני שבועיים, ואני מסתכל גם אל ספסלי מפלגת העבודה, ואני רואה שממש-ממש לא מעניין אותם, את חבריך, אדוני היושב-ראש, כל הנושא הזה.

אילן ליבוביץ: הכול הוא רק הצגה אחת גדולה לצופים אשר בבית.

אילן ליבוביץ: וצר לי, צר לי שכך הדברים מתנהלים, כשמצד אחד מדי ערב מתנהל משא-ומתן בין מפלגת העבודה לבין הליכוד על איך נכנסים לממשלה כמה שיותר מהר – יש שם אנשים, במפלגת העבודה, שאצה להם הדרך והם רוצים להיכנס לממשלה – ומצד שני, בכל יום שני, במקום לעסוק בהצעות חוק חשובות שמונחות על שולחננו, מטריחים את הבית הזה בדיוני סרק שנמשכים שעות, כשאף אחד, אפילו מהמפלגה שמגישה את הצעת האי-אמון, אינו טורח להיות באולם.

אילן ליבוביץ: צר לי, צר לי על כך.

אילן ליבוביץ: אני רוצה להתייחס לגופו של עניין, להצעתה של סיעת מרצ בדבר הטיפול בפרשת המחתרת היהודית.

אילן ליבוביץ: בשבועות האחרונים עמדתי – אני לפחות – על הבמה לא פעם ולא פעמיים, במסגרת הצעות לסדר, וחזרתי והתרעתי על מה שקורה בימין הקיצוני.

אילן ליבוביץ: צר לי שהיועץ המשפטי החדש לממשלה לא מצא עד היום לנכון להעמיד את הדברים בצורה ברורה וחד-משמעית.

אילן ליבוביץ: צר לי, כי לדעתי יש, חבר הכנסת אורון, קומץ קטן בקרב הימין הקיצוני שמכפיש ומכתים ציבור גדול הרבה יותר.

אילן ליבוביץ: ראיתי אתמול את מה שנקרא השרשרת האנושית - ציבור גדול שמביע מחאה בצורה לגיטימית ודמוקרטית.

אילן ליבוביץ: אני חולק עליהם, אבל זכותם להביע את מחאתם בדרך הזאת.

אילן ליבוביץ: בתוך הציבור הזה יש קומץ קטן של צעקנים, דוגמת יהודה עציון, דוגמת אחרים שהזכיר כאן היום חבר הכנסת רן כהן, שמכתימים את כל הציבור הזה.

אילן ליבוביץ: היועץ המשפטי לממשלה צריך לבוא ולשים את הדברים בצורה ברורה וחדה, ולומר: עד כאן.

אילן ליבוביץ: אנחנו לא נותנים לדברים האלה להימשך, וצריך להעמיד את האנשים האלה למשפט.

אילן ליבוביץ: רק בשבוע שעבר אמר ראש השב"כ, שאם פלסטינים, חס וחלילה, היו אומרים את הדברים האלה, הם כבר היו מוצאים את דרכם למעצר מינהלי.

אילן ליבוביץ: לצערנו, מכיוון שמדובר ביהודים ישראלים, הם מצליחים לחמוק מזרועות אכיפת החוק ולהמשיך להסית – איתמר בן-גביר, מרזל, ואתמול שמענו גם את יהודה עציון, שרוצה להמיט עלינו אסון בעניין הזה.

אילן ליבוביץ: לכן אני חושב שהיועץ המשפטי לממשלה צריך לעשות כאן צעד חד-משמעי, להעמיד את הדברים בצורה הברורה ביותר ולהכניס את האנשים האלה אל מאחורי סורג ובריח.

אילן ליבוביץ: אנחנו כסיעה, למרות כל מה שאמרתי כאן, נבקש להביע אמון בממשלה.

אילן ליבוביץ: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת אילן ליבוביץ.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: נתנו את הזמן שלי לרן כהן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי – אינו נוכח.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת אברהם רביץ, לרשותך שלוש דקות.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ברשותכם, אני מבקש להתייחס לנושאים אקטואליים דרך הלוח העברי, ואנחנו נמצאים היום ביום מאוד מיוחד לעם היהודי, שבעבר צוין, הייתי אומר, כמעט על-ידי כל העם היהודי, כל אחד לפי דרכו, לפי מנהגו, אבל לא היתה קהילה ולא היה קיבוץ של אנשים בישראל שלא ציינו את חורבן הבית בתשעה באב.

אברהם רביץ: וכל זאת למה?

אברהם רביץ: אנחנו עם לא רגיל.

אברהם רביץ: אולי יש עוד עמים כאלה, אינני רוצה לקחת זכותו של אף אחד, אבל אנחנו תמיד שואלים את עצמנו את השאלה: למה אנחנו קיימים כעם?

אברהם רביץ: איזה מסר אנחנו צריכים לומר, ראשית כול לעצמנו ואולי גם לעמים אחרים שירצו לשמוע?

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, המסר שלנו הוא שאין אנו קיימים רק כדי להיות קיימים, אלא שבגולת הכותרת ובמטרה של הקיום שלנו נמצא העולם הרוחני.

אברהם רביץ: והעולם הרוחני, יש לו ביטויים מעשיים בתוך החיים.

אברהם רביץ: הסמל והעשייה בימים ההם – זכינו לקיומו של בית-המקדש.

אברהם רביץ: לאחר שהגענו למה שהגענו ובית-המקדש נחרב, מצאנו לו תחליף, שליווה אותנו וכנראה ימשיך ללוות אותנו עד קץ הימים, וזה לימוד התורה, קיום התורה ומצוותיה.

אברהם רביץ: זה בעבורנו מסר להסתכלות על כל מערכות החיים.

אברהם רביץ: אני רוצה לומר רק זאת: יש לנו כאן ויכוח קשה מאוד בעולם הפוליטי שלנו.

אברהם רביץ: היום זה אקטואלי לגבי כן קואליציה, לא קואליציה; אתמול זה היה משהו אחר.

אברהם רביץ: אבל אני רוצה לומר לכל החברים, גם היום אנחנו רואים את בית-המקדש כקיים באופן הרוחני, לאמור: אנחנו רואים את חובתנו להמשיך ולשים את העולם הרוחני בראש מעיינינו, וכיום זה נעשה על-ידי מרכזי התורה, קרי הישיבות.

אברהם רביץ: אם, חס וחלילה, יש מישהו שינסה להחריב את עולם התורה, אנחנו רואים את זה כחורבן הבית, ואפילו יותר גרוע.

אברהם רביץ: על זה נאמר:

אברהם רביץ: כל מי שנבנה בית-המקדש בימיו, כאילו נחרב בימיו.

אברהם רביץ: ואנחנו לא רוצים להגיע לחורבן נוסף, לכן אנחנו פה, לכן אנחנו קיימים, ומי שמבין את השפה הזאת יודע לדבר אתנו.

אברהם רביץ: מי שמדבר אתנו בשפה אחרת, מפספס, ואנחנו לא אתו.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת רביץ.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת עסאם מח'ול, בבקשה.

אלי בן-מנחם: אחריו – חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

עסאם מח'ול: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ממשלת חורבן הבית צריכה ללכת, אם תרצו, חורבן הבית השלישי, אבל היא בטח ממשלת חורבן הבית האישי של רבים מאזרחי מדינת ישראל היום, גם ערבים, גם יהודים; חורבן הבית האישי של עובדים, של מובטלים, של מקבלי קצבאות, של אנשים שסובלים את זרוע הממשלה הזאת, הברוטלית.

עסאם מח'ול: השבוע כתבה אורית שוחט ב"הארץ" בעניין חוק האזרחות של השר פורז, שאי-אפשר לקיים מדינה דמוקרטית כשהשד הדמוגרפי נושף כל הזמן בעורף, בסיועם הפופוליסטי של מקבלי ההחלטות.

עסאם מח'ול: היא קבעה שפחד דמוגרפי מוביל למדיניות גזענית.

עסאם מח'ול: אבל היא תפסה את השור בקרניו בקביעה חשובה יותר, כאשר היא כתבה שפוליטיקאים תמיד השתמשו בדמוגרפיה - ואני מוסיף: בתורת הגזע לפעמים - כדי להסיט את תשומת לבם של האזרחים ממצוקותיהם האמיתיות – החברתיות, הכלכליות והמדיניות.

עסאם מח'ול: הימין, בדרכו הייחודית, מתמקד בשנאת ערבים טהורה שאינה יודעת בושה, אבל הוא משתמש בה כדי לחפות על הפשעים החברתיים, על המדיניות החברתית הברוטלית, הכוחנית, שמנהלת הממשלה.

עסאם מח'ול: אתמול ביקרתי בנמל חיפה, נפגשתי עם ראש ועד העובדים, דודו פרץ, ועמדתי על הכיוון שאליו מוליכה הממשלה, לא רק את האזרחים שלה, אלא איך היא פוגעת פגיעה אנושה בזכותם של העובדים לחיות בכבוד, להתפרנס בכבוד, פשוט להתפרנס.

עסאם מח'ול: אני שומע הבוקר שהמשטרה הזמינה את דודו פרץ אליה, אל המשטרה, ומייד העובדים שיתקו את כל העבודה בנמל חיפה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להזכיר, בזמן הקצר שיש לי, שפאשיזם זה לא רק שאלה של לאומנות וגזענות בוטה, אלא זאת שאלה שהיסודות שלה, התשתית שלה, היא תשתית חברתית, תשתית של ניסיון ברוטלי לשבור את העבודה המאורגנת, לשבור את האיגודים המקצועיים, לשבור את הכלים שבהם מעמד העובדים יכול להגן על זכויותיו, וזה מה שעושה הממשלה כאשר היא מחסלת את המשא-ומתן הקיבוצי עם העובדים על-ידי חקיקה כאן, ואחר כך מנסה להכתיב את התוצאות.

עסאם מח'ול: היא מביעה נכונות להגיע להסכמה במשא-ומתן, והיא עוצרת את המשא-ומתן מתי שהיא רוצה, והיא ממשיכה אותו כשהיא חושבת שהעובדים מגיבים.

עסאם מח'ול: הממשלה הזאת, גם בענייני עובדים, כמו בכל עניין אחר, קובעת שאין פרטנר, ואחר כך היא יוצאת לחסל את הצד השני – היא יוצאת לחסל את העובדים, את זכויותיהם, להפוך אותם לעבדים.

עסאם מח'ול: זאת האמירה של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: אני קובע שזכות העובדים לכבוד, לעבודה בכבוד ולהתפרנס בכבוד, עולה על כל חוק, ולכן מי שאומר שהם עושים סנקציות או לא עובדים במלוא התפוקה, הוא מטעה וטועה.

עסאם מח'ול: מי שמנסה לשבור הוא שפוגע בכלכלה והוא שפוגע במשק, והעובדים מגינים על הכבוד של אזרחי מדינת ישראל.

עסאם מח'ול: תודה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת מח'ול.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, ואחריו – חברת הכנסת אילנה כהן.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, אנחנו ערב תשעה באב, יום שבו נחרבו שני בתי-המקדש – בית ראשון ובית שני.

ניסן סלומינסקי: אומרת הגמרא, שבית ראשון חרב משום שלא קיימו את שלוש המצוות או עשו עבירות קשות ביותר: שפיכות דמים, גילוי עריות ועבודת אלילים.

ניסן סלומינסקי: ובית שני, שואלת הגמרא, למה חרב?

יוסי שריד: עבודה זרה.

ניסן סלומינסקי: בית שני למה חרב?

ניסן סלומינסקי: בגלל שנאת חינם.

ניסן סלומינסקי: שואלת הגמרא: מה חמור ממה, האם שלוש העבירות הגדולות שבגינן חרב בית ראשון או שנאת חינם שבגינה חרב בית שני?

ניסן סלומינסקי: ועונה הגמרא תשובה מאוד מעניינת: תסתכל כמה זמן ארך חורבן בית ראשון וכמה זמן חורבן בית שני.

ניסן סלומינסקי: בית ראשון – אחרי 70 שנה נבנה בית שני.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, בית שני, שחרב בגלל שנאת חינם, כבר אלפיים שנה עברו ועדיין לא נבנה הבית.

ניסן סלומינסקי: זה בא לומר ששנאת חינם חמורה משלוש העבירות הקשות ביותר.

ניסן סלומינסקי: ולכן אנחנו מצווים להיות זהירים כל כך בשנאת חינם.

ניסן סלומינסקי: אני פונה לממשלתנו, שבימים אלה, בתקופה זאת, הולכת במצח נחושה, בניגוד לתפיסת עולמה, בניגוד למה שהיא הבטיחה לבוחריה, בניגוד לכל כללי הדמוקרטיה שמחייבים אותה - היא הולכת לבצע פינוי יישובים בגוש-קטיף, פינוי תושבים שנשלחו על-ידי המדינה, אנשים שכבר דור רביעי שם.

ניסן סלומינסקי: היא הולכת לפנות אותם ולהכניס את עם ישראל לשנאה כזאת שלא היתה כדוגמתה.

ניסן סלומינסקי: הרי אף אחד לא מעלה על דעתו שברגע שחס ושלום הממשלה תחליט על פינוי, זה מתבצע.

ניסן סלומינסקי: המדינה הזאת תיקרע לגזרים.

ניסן סלומינסקי: כבר עכשיו כל מפלגות הימין קרועות ושסועות – תראו את הליכוד איך הוא חתוך וקרוע, תראו את מפלגתי שלי איך היא קרועה.

ניסן סלומינסקי: כל זה עוד טרום החלטה על פינוי.

ניסן סלומינסקי: ברגע שתהיה החלטה וינסו להגיע לשטח, תהיה כאן מלחמת אחים נוראה.

יוסי שריד: לא אחים, לא אחים.

ניסן סלומינסקי: מה לא?

ניסן סלומינסקי: אני לא מתכוון למלחמה במובן של מלחמה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת סלומינסקי, תשתדל לסיים בבקשה.

יוסי שריד: מי שמתנחל הוא לא אח שלי.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על מלחמה.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי – לא מלחמה במובן שאנחנו רגילים, אלא המושג הזה: כזאת שנאה, כזה קיטוב, כזה קרע שיהיה בעם.

ניסן סלומינסקי: וכל זה כשאנחנו נמצאים כאן ויודעים מה גרם לחורבננו.

ניסן סלומינסקי: כמו שאומר הרב קוק: אם חרב ביתנו וחרב עולמנו בגלל שנאת חינם, הרי ייבנה ביתנו ואתו ייבנה עולמנו על-ידי אהבת חינם.

ניסן סלומינסקי: במקום להרבות באהבת חינם, הולכים ומגבירים את שנאת החינם הזאת, שתגיע לשיאים נוראיים שלא ידעו כדוגמתם.

ניסן סלומינסקי: שוב אני פונה לראש הממשלה ולממשלה: פקחו עיניים כל עוד אפשר, לפני ההרס הנורא שיהיה, חס ושלום.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת סלומינסקי.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת אילנה כהן, בבקשה.

אלי בן-מנחם: לרשותך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: אחריה - חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אילנה כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד ראש הממשלה, חברי הכנסת, אני נורא שמחה שתשמע אותי עכשיו.

אילנה כהן: אני מאוד שמחה.

אילנה כהן: כי שמעתי את נציג הממשלה היום, שאמר שהכול כל כך פורח – מה זאת אומרת: הכול צומח, כל הקקטוסים, הכול במדינה כל כך טוב.

אילנה כהן: אז אני שואלת: מדוע אנשים מתאבדים?

אילנה כהן: מדוע אנשים משאירים מכתבים כל כך כואבים שהם לא רוצים להיות נטל על בני המשפחה שלהם?

אילנה כהן: מדוע אנשים שבסל הבריאות כבר לא נותנים להם תרופות, והם כבר מוכנים לשלם את הסכום בכסף האחרון שלהם ולהזמין אותן מחוץ-לארץ – כשזה מגיע לארץ, במכס אומרים להם: עצור, שלם, אף-על-פי שהמדינה היתה צריכה לתת להם?

אילנה כהן: מדוע אותם האנשים הזקנים – השר אולמרט, תן לי אפשרות שראש הממשלה ישמע אותי.

אילנה כהן: הוא לא שומע אותי הרבה פעמים.

אהוד אולמרט: גם ראש הממשלה וגם אני שומעים.

אילנה כהן: תאמין לי, תן לי שהוא ישמע אותי, כי זה חשוב מאוד.

אילנה כהן: אני רוצה להגיד לכם, ואני אומרת את זה תמיד: אין אופוזיציה ואין קואליציה לחיי אדם.

אילנה כהן: אדם שהולך לא חוזר.

אילנה כהן: אם זה כל כך טוב, מדוע אנשים יושבים בבית שלהם ואין להם כסף לקנות תרופות?

אילנה כהן: מדוע אנשים יושבים בבית שלהם ואין להם בכלל מי שיטפל בהם?

אילנה כהן: ואחר כך זה עולה למדינה יותר, כשמביאים אותם לבתי-החולים.

אילנה כהן: ועכשיו אני באה ושואלת, מדוע האנשים צריכים לאיים שהם לא יקברו את המתים שלנו עד שלא יקבלו שכר?

אילנה כהן: הרי בבית הזה חוקקו חוק, וכולנו חשבנו שאחרי העברת החוק במהירות הזאת כל עובדי הרשויות המקומיות והמועצות הדתיות מייד יקבלו את הכסף.

אילנה כהן: והנה, מה שמענו אתמול?

אילנה כהן: שאפילו את המתים לא רוצים לקבור.

אילנה כהן: ופתאום מייד שלחו 100 מיליון.

אילנה כהן: אז למה לא עשו את זה קודם?

אילנה כהן: ואני שומעת שנציג הממשלה, כשהוא עולה לפה, אומר כמה הכול כל כך יפה.

אילנה כהן: אני חושבת שמי שלא כואב לו לא צועק "איי", ומי שטוב לו, יכול להסתכל רק מעצמו למעלה ולהרגיש שהחברה נהדרת.

אילנה כהן: אוי ואבוי למדינה שכך מרגישים אזרחיה.

אילנה כהן: אני פונה שוב לראש הממשלה.

אילנה כהן: גדעון סער, פעם אחת יש לאנשים הזדמנות להשמיע לראש הממשלה דברים על החולים, על המסכנים - אני רוצה שהוא יקשיב.

אילנה כהן: לא יכול להיות שמקצצים ומקצצים בבריאות ובחינוך ובכל המקומות האלה, ובאים ואומרים שבזכות הממשלה הזאת הכול פורח.

אילנה כהן: הגיע הזמן שראש הממשלה ידע, שאפילו קקטוס לא צמח.

אילנה כהן: אני מסכימה עם חברי, שבשבוע שעבר דיבר על רובין הוד, על מי שדואג לעניים וכן הלאה.

אילנה כהן: רבותי, תסתכלו קצת למטה, על האנשים שאין להם מה לאכול.

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת אילנה כהן, אני מבקש.

אילנה כהן: אני כבר מסיימת, עוד משפט אחד.

אילנה כהן: תסתכלו על האנשים שאין להם כסף לקנות תרופות, על האנשים שכל השנה עובדים ואין מי שייתן להם משכורת.

אילנה כהן: ותזכרו, אני אומרת: אתם לא מחוסנים.

אילנה כהן: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחברת הכנסת אילנה כהן.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

אלי בן-מנחם: לרשותך שלוש דקות.

אלי בן-מנחם: אחריו - חבר הכנסת טלב אלסאנע, האחרון.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו דנים כאן - - -

אלי בן-מנחם: חברת הכנסת אילנה כהן, מה שלא אהבת שעשו לך, למה את עושה את זה לזחאלקה עכשיו?

אלי בן-מנחם: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו דנים כאן באי-אמון בממשלה, ונספרות האצבעות – לפעמים יש שוויון, ואני מקווה שהיום הממשלה תובס.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש כבר הצבעות אחרות שהביעו אי-אמון מוחלט, כמעט חסר תקדים, בממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: יש כנסת, אבל יש גם דברים אחרים בעולם.

ג'מאל זחאלקה: ממשלת ישראל מייצגת את מדינת ישראל בעולם.

ג'מאל זחאלקה: ומה אומרות אומות העולם על הממשלה הזאת?

ג'מאל זחאלקה: בהצבעה בעצרת הכללית של האו"ם 150 מדינות הביעו אי-אמון בממשלת ישראל ובמדיניות שלה.

ג'מאל זחאלקה: 150 מדינות.

ג'מאל זחאלקה: רק שש מדינות התנגדו – אפילו לא תמכו בממשלה הזאת – חוץ מהממשלה, שתומכת בעצמה.

ג'מאל זחאלקה: רק שש מדינות התנגדו להבעת האי-אמון באו"ם.

ג'מאל זחאלקה: סקרים באירופה: הרוב המכריע של הציבור האירופי הביע אי-אמון בממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: יותר מ-60% באירופה אומרים שזאת הממשלה המסוכנת ביותר בעולם.

ג'מאל זחאלקה: המסוכנת ביותר בעולם.

ג'מאל זחאלקה: זו ממשלה שהארגונים של זכויות האדם בעולם פה-אחד – פה-אחד – הצביעו נגדה, והגדירו את חוק האזרחות שהיא העבירה כאן בכנסת כחוק גזעני.

ג'מאל זחאלקה: העולם כולו, העולם הנאור, האנשים והארגונים שנאבקים למען זכויות האדם בכל מקום בעולם, הצביעו בבירור שזו הממשלה שמעבירה מדיניות גזענית במיוחד בעניין חוק האזרחות.

ג'מאל זחאלקה: בית-הדין הבין-לאומי בהאג הביע אי-אמון בממשלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהגיע הזמן שגם הכנסת תביע אי-אמון ותעביר את הממשלה הרעה הזאת מן העולם.

ג'מאל זחאלקה: אגדיר בבירור מדוע צריך להצביע אי-אמון בה: לפתחה מונח מטמון, אפשרות היסטורית לצאת ממעגל הדמים - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: - - ולהגיע לשלום צודק ואמיתי.

ג'מאל זחאלקה: והיא זונחת אותו, בועטת בו ברגליים, והולכת בדרך המוות, דרך השכול - -

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: - - דרך הזנת מעגל הדמים.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך להביע בה אי-אמון.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: תודה לחבר הכנסת זחאלקה.

אלי בן-מנחם: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

אלי בן-מנחם: לרשותך שלוש דקות.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השרים, ראש הממשלה, אני שואל את עצמי למה בעצם שואף אדם שרוצה להתקדם ולהגיע למעמד המכובד והרם של ראש ממשלה.

טלב אלסאנע: למה הוא רוצה להגיע למעמד הזה?

טלב אלסאנע: האם הכיסא הזה הוא מטרה בפני עצמה, או שזה אמצעי להשיג מטרות אחרות?

טלב אלסאנע: ואם זה אמצעי להשיג מטרות, אילו מטרות אלה?

טלב אלסאנע: לדעתי, אחת המטרות החשובות ביותר היא רווחתו של האדם במדינה שהוא רוצה להיות ראש הממשלה בה; מערכת היחסים החברתית במדינה שהוא ראש הממשלה שלה; מערכת היחסים האזורית בין המדינה לבין המדינות אחרות; מערכת היחסים הבין-לאומית – מעמדה של המדינה בין מדינות העולם בתקופת כהונתו.

טלב אלסאנע: והשאלה הנשאלת היא, מה עשה ראש הממשלה בכל הרמות האלה ובכל המישורים?

טלב אלסאנע: מה הוא עשה לרווחתו של האדם או האזרח?

טלב אלסאנע: מה הוא עשה כדי לקדם מערכת יחסים חברתית בתוך המדינה, מערכת יחסים בין המדינה לבין האזרחים הערבים, נגד הקיטוב החברתי שיש, לקידום מערכת היחסים בין מדינת ישראל לבין מדינות ערב, לקידום תהליך השלום?

טלב אלסאנע: בכל הרמות האלה הממשלה הזאת, וראש הממשלה, נכשלו כישלון חרוץ.

טלב אלסאנע: בכל התחומים.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים שמעמדו של האזרח הוא בתחתית התחתיות – על סף פת לחם.

טלב אלסאנע: מערכת היחסים החברתית – למרות המלצות ועדת-אור, הממשלה הזאת מכריזה מלחמה נגד אזרחיה הערבים, אם זה בהריסת בתים ואם בחקיקת חוקים אנטי-אזרחיים, אנטי-חברתיים ואנטי-ערביים.

טלב אלסאנע: הממשלה הזאת היא ממשלה שנותנת לגזענות גושפנקה מלאה בחקיקת חוקים, ממשלה שתחת מעטה של ביטחון המדינה מנהלת מלחמות על גב ילדים ותינוקות.

טלב אלסאנע: אני רוצה להבין – מדינת ישראל היא מעצמה צבאית; היא חזקה לכל הדעות.

טלב אלסאנע: יש לה ארסנל צבאי קונבנציונלי ולא קונבנציונלי - לא צריך את ואנונו בשביל זה, חבר הכנסת עסאם מח'ול - ותחת הכותרת של ביטחון המדינה היא פוגעת באיחוד משפחות, מביאה לפיצול משפחות, גורמת נזק אדיר לילדים.

טלב אלסאנע: מה, ילד בן שנה או שנתיים מאיים על ביטחונה של המדינה?

טלב אלסאנע: המדינה היא כל כך חלשה שהיא לא יכולה לסבול איחוד משפחות?

טלב אלסאנע: זה דבר שלדעתי הוא לא עניין של ביטחון המדינה.

טלב אלסאנע: זה נובע משיקולים גזעניים פסולים.

טלב אלסאנע: הממשלה מנהלת מדיניות גזענית פסולה.

טלב אלסאנע: ומה שיותר מפתיע הוא, שמי שעושה את העבודה המלוכלכת זו מפלגה שמתיימרת להיאבק למען שוויון זכויות.

טלב אלסאנע: המפלגה הזאת, מפלגתו של אברהם פורז, כבוד היושב-ראש, מגלה ליברליזם בכל מה שקשור לזכויות של הומוסקסואלים, לסביות ובעלי-חיים, אבל היא גזענית בכל מה שקשור לאזרחים הערבים.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

טלב אלסאנע: ולכן אין אמון בממשלה הזאת, לנוכח כישלונה בכל הרמות – גם ברמה של מערכת היחסים האזרחית, גם ברמה של מערכת היחסים האזורית וגם ברמה הבין-לאומית.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: כבוד שר הפנים - בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להתיישב.

ראובן ריבלין: בתום דברי השר אנו עוברים להצבעות.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מאחר שאני עולה לדוכן כמעט בכל שבוע כדי לנמק את עמדת הממשלה בהצעות האי-אמון המוגשות נגדה, אני מתחיל להרגיש שאולי משרד הפנים באמת מתפקד כל כך רע, שדווקא בנושאים שלי מציעים בכל פעם להביע אי-אמון.

אברהם פורז: כבר התרגלתי לכך שבכל שבוע יש הצעת אי-אמון בנושא הרשויות המקומיות, ולא של סיעה אחת אלא יותר, וכבר חזרתי והסברתי בעבר.

ראובן ריבלין: ברשות כבוד השר.

ראובן ריבלין: יושבת-ראש סיעת העבודה, אני מבקש – בתום דברי השר אנו מצביעים, אמרתי זאת גם ליושב-ראש הקואליציה, שלא יאמרו אחר כך שרוצים לחכות עוד קצת.

ראובן ריבלין: נא להושיב את האנשים, וכבוד השר יכול להמשיך כרצונו.

אברהם פורז: הסברתי, אדוני היושב-ראש, שאומנם יש בשלטון המקומי מצוקה, והמצוקה נובעת מסיבות רבות, והסיבות הראשונות הן חובות גדולים של העבר וניהול לא תקין בעבר.

אברהם פורז: חלק מראשי הרשויות שנבחרו באמת אינם אשמים במחדלים או בכישלונות של קודמיהם, אבל מה לעשות – גם כאשר לחברה מתמנה מנכ"ל או מנהל חדש, והחברה בצרות, המנהל אינו יכול לומר: לא מעניינות אותי הצרות, נתחיל הכול מהתחלה, בואו נמחק את כל החובות, נמחק את כל ההתחייבויות, אני רוצה דף חדש.

אברהם פורז: מי שהתמודד על תפקיד ראש רשות מקומית היה יכול גם לבדוק את מצבה הכספי של אותה רשות ולדעת שבמקרים רבים הוא נכנס למצב קשה מאוד ושחטאי העבר יכבידו גם עליו.

אברהם פורז: ולכן הטענה: אני ראש עיר חדש, לא ידעתי - יש בה הרבה מן האמת, אבל אין בה אמת מוחלטת.

אברהם פורז: דבר נוסף הוא, שגם אם ראש העיר החדש הוא הכי מצטיין והכי טוב, בכל זאת איננו יכולים להתחיל אתו מההתחלה, ואנחנו מצפים ממנו שיעשה צעדי הבראה ויכין תוכנית הבראה, ורק אז אנו יכולים לסייע.

אברהם פורז: ואני מודע, אדוני היושב-ראש, לכך שבחלק גדול מהרשויות המקומיות יש מועצות לעומתיות, וחברי מועצת הרשות אינם מאפשרים לראש הרשות לתפקד.

אברהם פורז: נתקלתי במקרים שבהם באו חברי מועצת עירייה שהיה להם מנדט אחד ואמרו: אדוני ראש העיר, אם אתה רוצה אותי בקואליציה, תמורת המנדט שלי תן לי סגן בשכר.

אברהם פורז: במקרה כזה אומר ראש הרשות המקומית: מה ההצדקה לכך שאתה, עם מנדט אחד, תקבל סגן בשכר?

אברהם פורז: התשובה היא: בלעדי אין לך רוב, לכן תן לי.

אברהם פורז: זה מסוג הדברים שלדעתי איננו יכולים להשלים אתם, ולכן ברשויות מקומיות שבהן התקציב לא יאושר, ותוכנית הבראה לא תאושר, אנחנו חייבים לנקוט צעדים.

אברהם פורז: אנחנו לא נוקטים את הצעדים משום שאנחנו רוצים לפגוע בשלטון דמוקרטי.

אברהם פורז: אני מאמין שעם כל החסרונות, יש לדמוקרטיה יתרונות רבים, ולפיכך אני רוצה לכבד ככל האפשר את הבחירה של תושבי העיר, תושבי הרשות המקומית, שבחרו מועצת רשות מקומית ובחרו ראש רשות מקומית, ואת זכותם של אלה לנהל את העיר.

אברהם פורז: אלא מה, כאשר מסתבר שראש הרשות המקומית, מטעמים אלה ואחרים, אינו מסוגל לנהל את העיר, אנחנו צריכים לעשות משהו.

אברהם פורז: ומה פירוש "אינו מסוגל"?

אברהם פורז: בחלק מהמקרים האשפה נערמת ברחובות, במקרים רבים משכורות אינן משולמות, ופה העברנו חקיקה מיוחדת, שמאפשרת תשלום משכורות, ואני רוצה לומר בהערת אגב: אני יודע שהעניין נמצא בבית-המשפט.

אברהם פורז: אני חושב שתגובת הבנקים לחקיקה שעברה פה בכנסת והעובדה שהם הפסיקו לתת אשראי – לחדש אשראי גם לרשויות מקומיות חזקות, לרשויות שאין שום חשד או חשש ליכולת הפירעון שלהן – אני חושב שזה צעד פזיז, נמהר, קיצוני ולא ראוי.

אברהם פורז: אנחנו באים בדברים עם הבנקים ונשתדל לשכנע אותם, ואני רוצה לומר שאם יתברר שהם עומדים במריים והם רוצים להעניש את השלטון המקומי על החקיקה שהעברנו פה, שמטרתה היתה בסך הכול לאפשר תשלום משכורות ותשלומים חיוניים אחרים, אם הם ירצו כך להמשיך להטיל עונשים, אנחנו, בממשלה, נמצא את הדרך.

אברהם פורז: אני מקווה מאוד שהדיאלוג שאנו מקיימים עם הבנקים יעלה יפה ובסופו של דבר האשראי יחודש – בסופו של דבר לא מחקנו חובות, ואין לנו כוונה למחוק חובות, מדובר פה בצעדים שהיו צריכים לאפשר לרשויות לשלם את שכר העובדים.

אברהם פורז: מובן שלא יכולנו לקחת על עצמנו את המשימה לשלם שכר ישירות.

אברהם פורז: הרי לכאורה יכולנו לקבל מרשות מקומית את רשימת העובדים ולהתחיל לשלם את שכרם, אבל חשבנו שהדבר הזה אינו נכון.

אברהם פורז: אשר לנושא השני שאני נאלץ פעם אחר פעם להסביר, החקיקה שבגינה הוגשה פה גם היום הצעת אי-אמון על כך שתוקף החוק בעניין איחוד המשפחות עם הפלסטינים מוארך בחצי שנה, הסברתי לכנסת שאנחנו מאריכים את תוקף החוק בחצי שנה משום שיש לנו כוונה לעבד במהלך חצי השנה הזאת חקיקה חלופית שתהיה יותר רכה, יותר אפשרית, שתקל עם המבקשים ובד בבד עם זאת תיתן מענה לחשש מפני טרור.

אברהם פורז: פניתי פה, כשרובכם לא הייתם כאן, למציעים וביקשתי מהם - אם יש בידם לעשות משהו כדי שיהיה פחות טרור ולא נצטרך לעשות חקיקה כזאת.

אברהם פורז: ביקשתי מהם לפעול ככל שהם יכולים.

אברהם פורז: אני מודה לכם ומבקש להסיר את הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: תודה רבה לשר הפנים.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: ובינתיים: חברי הכנסת, מחר, תשעה באב, יציין בית ישראל את חורבן בית-המקדש הראשון ובית-המקדש השני ואת אובדן עצמאותו לדורות רבים עד להקמת מדינת ישראל המחודשת.

ראובן ריבלין: במסכת יומא נאמר: מקדש ראשון משום מה נחרב?

ראובן ריבלין: שהיו בו עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים.

ראובן ריבלין: אבל מקדש שני, שהיו עוסקים בתורה ובמצוות ובגמילות חסדים, מפני מה נחרב?

ראובן ריבלין: מפני שהיתה בו שנאת אחים חינם.

ראובן ריבלין: אי-אפשר כמובן להקיש מן העבר על ההווה.

ראובן ריבלין: תמורות רבות חלו מאז.

ראובן ריבלין: המציאות שונה.

ראובן ריבלין: אולם משגיאות העבר ניתן ללמוד על מהות השגיאות של היום, כי צל החורבן ממשיך ללוות אותנו זה 1,934 שנים.

ראובן ריבלין: הרב קוק אמר, שכפי שבית שני חרב משנאת חינם, כך ייבנה הבית השלישי מאהבת חינם.

ראובן ריבלין: אהבת חינם תבטל את הסיבות לחורבן.

ראובן ריבלין: תשעה באב, היום שבו חרב בית-המקדש, צריך להיות יום של אחדות וביחד.

ראובן ריבלין: עם השאלות הקשות הניצבות בפנינו עלינו להתמודד בדרך דמוקרטית; לא בדרך של שנאה הגוררת אלימות אלא בדרך של הבנה, כבוד הדדי וסובלנות של איש כלפי רעהו, גם כאשר הדעות חלוקות במחלוקת עמוקה ואדירה.

ראובן ריבלין: כולנו, אזרחי ישראל, יהודים, מוסלמים, נוצרים, דרוזים, צ'רקסים, כולנו נועדנו לחיות יחד בארץ הזאת, היא מדינת ישראל, מדינה יהודית דמוקרטית.

ראובן ריבלין: ולכל חברי הבית הנוהגים לצום – צום קל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים הצבעה ראשונה על הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה בתחום החברתי והכלכלי.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להצביע.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 1 בעד הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה - 48 נגד – 55 נמנעים – אין הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 48 בעד, 55 נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעת העבודה-מימד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעת אי-אמון - לצערי הרב המחשב פועל לפי הסדר שבו הוצגו ההצעות, אז הסליחה עם סיעת ש"ס, לא היתה כוונה להקדים אותה, שכן כאן הדבר נמדד על-פי הכמות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, חברי הממשלה, אדוני ראש הממשלה, הצעת סיעת יחד להביע אי-אמון בממשלה בשל טיפולה בפרשת המחתרת היהודית.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 2 בעד הצעת סיעת יחד להביע אי-אמון בממשלה – 35 נגד - 55 נמנעים – 11 הצעת סיעת יחד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 35 בעד, 55 נגד, 11 נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: סיעת האיחוד הלאומי נמנעה בהצבעת אי-אמון זו ולא השתתפה בדיון, לכן לרשות נציגה, חבר הכנסת יורי שטרן, שלוש דקות להנמקת הימנעותו.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, שרשרת ענקית של כרבע מיליון איש, כ-90 קילומטר, לכל מטר שניים, ועוד כמה אנשים בשורות שמאחוריהם - רבע מיליון איש יצאו אתמול לרחובות ויצרו שרשרת של התחברות.

יורי שטרן: התחברות בין גוש-קטיף, בין ההתיישבות היהודית, בין מסורת החלוצים - כי כפר-דרום נוסד עוד לפני מלחמת העצמאות - בין ביטחון המדינה, התחברות בין גוש-קטיף לעם ישראל כולו, התחברות לשורשים, התחברות לביטחון, התחברות להתיישבות.

יורי שטרן: זאת היתה התשובה האמיתית לתוכנית המוזרה שלך, כבוד ראש הממשלה, שיש לי בעיה קשה להסביר למה היא לא טובה.

יורי שטרן: הבעיה הקשה היא לא להסביר למה היא לא טובה, אלא להסביר איך אתה, ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, גיבור האומה הזאת, גיבור נעורי - איך אתה מקדם אותה?

יורי שטרן: איך להסביר זאת?

יורי שטרן: למה אתה מקדם תוכנית שאין בה שום היגיון, שכולה פרס לטרור, הגברת הטרור בכל רחבי יש"ע, כולה התנתקות מהעבר המפואר הציוני, כולה פגיעה במוסר של העם הזה, בחוליה הכי חזקה של ציבור המתיישבים, של הציבור הלאומי הדתי, של ציבור אוהדי יש"ע?

יורי שטרן: תוכנית שלא נותנת למדינת ישראל שום יתרון.

יורי שטרן: הרי צבא-הגנה לישראל יצטרך לחזור ולפעול בחבל-עזה.

יורי שטרן: ראינו אתמול שוב "קסאמים".

יורי שטרן: אם צה"ל לא יימצא שם יהיו "קסאמים" משופרים יותר, יהיו "קטיושות", ייפלו על אשקלון, על תחנת הכוח "רוטנברג" חס וחלילה, 40% מייצור החשמל של מדינת ישראל.

יורי שטרן: הצבא יצטרך לפעול שם, ואנחנו נשלם מחיר כבד מאוד על זה, בשביל מה?

יורי שטרן: מה נרוויח?

יורי שטרן: במישור הבין-לאומי - ראינו את ההצבעה באו"ם.

יורי שטרן: מישהו באו"ם הזכיר את נדיבות מדינת ישראל, שהיא מוכנה באופן חד-צדדי, ללא הסכם, ללא תמורה, להתקפל, לעשות טרנספר ליהודים, לאזרחים שלה, להתקפל בפני הטרור?

יורי שטרן: מישהו באו"ם נתן לנו קול אחד בעדנו בגלל זה?

יורי שטרן: הלחצים האירופיים נעשו חלשים יותר בגלל זה?

יורי שטרן: שום הישג בין-לאומי, פגיעה בביטחון המדינה, פגיעה במורל העם.

יורי שטרן: בשביל מה התוכנית הזאת, מישהו יכול להסביר?

יורי שטרן: בוודאי רבע מיליון איש שיצאו אתמול לרחובות לא מקבלים את התוכנית הזאת.

יורי שטרן: אני שוב קורא לך, ראש ממשלתנו, אריאל שרון, תיסוג מהתוכנית הזאת, אין בה היגיון, אין בה שום תועלת, היא כולה פגיעה בביטחון המדינה, שאתה התחייבת להעמיד בראש המדיניות שלך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יורי שטרן: אנחנו נמנעים בהצעת האי-אמון של יחד בנושא המחתרת היהודית.

ראובן ריבלין: לכן נמנעתם בהצעת האי-אמון.

יורי שטרן: נמנענו מסיבה אחת.

ראובן ריבלין: לא, זה כבר בפעם הבאה.

יורי שטרן: אני חייב להסביר את ההימנעות.

ראובן ריבלין: היו לכך שלוש דקות.

יורי שטרן: אנחנו מוחים נגד ההסתה הזאת כנגד הימין, שיוצאת מראש השב"כ, היום מידידי, השר לביטחון הפנים.

יורי שטרן: אין שום סיבה לממשלה לחבור להסתה נגד המחנה הלאומי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן דיבר היום במתינות רבה.

רן כהן: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רן כהן, הזכרתי שאתה אמרת שאתה מדבר על אותם מסיתים ספציפית ואישית.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: לא רוצים לשבת, לא צריך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה בשל ההחלטה להאריך את תוקפו של צו האזרחות והכניסה לישראל.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד האי-אמון?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 3 בעד הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד - 63 נמנעים – 4 הצעת סיעת חד"ש-תע"ל להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: 34 בעד, 63 נגד, ארבעה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת אי-אמון של סיעות תע"ל-חד"ש לא עברה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל מדיניותה בנושא מתן אזרחות ואישורי שהייה וכניסה לישראל.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 4 בעד הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה – 34 נגד – 62 נמנעים - 5 הצעת סיעת בל"ד להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד - 34, נגד - 62, חמישה נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון של סיעת בל"ד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

ראובן ריבלין: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 141), התשס"ד–2004; הצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 9), התשס"ד–2004; הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון מס' 6), התשס"ד–2004; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (הוראת שעה) (שידור משנה), התשס"ד–2004; הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גנבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד–2004.

אריה האן: מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בנושאים: א.

אריה האן: הרס וחילול קברים בהר-הזיתים בידי פלסטינים; ב.

אריה האן: ההזנחה, העזובה והוונדליזם בהר-הזיתים בירושלים.

אריה האן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: [מס' מ/117; "דברי הכנסת", חוב' ל"ה, עמ' 14078; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 36), התשס"ד–2004, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת הפנים יציג את ההצעה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

ואיכות הסביבה): כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 36), התשס"ד–2004.

ואיכות הסביבה): סעיף 2א לפקודת המועצות המקומיות מסדיר את ייסודה ואת הרכבה של מועצה מקומית תעשייתית.

ואיכות הסביבה): היום יש לנו שתי מועצות כאלה.

ואיכות הסביבה): סעיף 2א(ב)(3) לפקודה קובע, כי יושב-ראש המועצה יהיה נציג שר הפנים מקרב עובדי משרדו.

ואיכות הסביבה): מן הראוי להפריד בין השלטון המקומי לבין השלטון המרכזי.

ואיכות הסביבה): לכן לא נכון שראש המועצה יהיה מעובדי משרד ממשלתי ומקבל משכורת מהשלטון המרכזי ולא מהמועצה עצמה.

ואיכות הסביבה): על מנת להפריד, אנחנו מציעים תיקון לפקודת המועצות המקומיות שמשמעותו שנציג שר הפנים יהיה אדם שלא מעובדי משרד הפנים.

ואיכות הסביבה): זה גם מונע את ניגוד האינטרסים כאשר משרד הפנים הוא הגוף המפקח על המועצה המקומית, לרבות המועצה התעשייתית, ולכן מן הראוי להפריד בין עובדי המשרד, שהם המפקחים על ראש המועצה, לבין מי שימונה לראש המועצה מטעם שר הפנים.

ואיכות הסביבה): להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות.

ואיכות הסביבה): אבקש מחברי הכנסת לדחות הסתייגויות אלה ולאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת הפנים.

ראובן ריבלין: יש כמה הסתייגויות - חברי הכנסת עזמי בשארה, ג'מאל זחאלקה וואסל טאהא אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יאיר פרץ, אדוני מבקש לנמק את הסתייגותו?

יאיר פרץ: אני מסיר את ההסתייגות.

ראובן ריבלין: מסיר.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת עמרם מצנע ודוד אזולאי אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: לפיכך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

ראובן ריבלין: הואיל ואין הסתייגויות, אנחנו נצביע על הצעת חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 36) בקריאה שנייה.

ראובן ריבלין: מאחר שלחצתי בטעות על כפתור ההצבעה, אני מבטל את ההצבעה, אף שיש רוב.

ראובן ריבלין: נא להצביע עתה.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 6 בעד סעיף 1 - 57 נגד - אין נמנעים - אין סעיף 1 נתקבל.

ראובן ריבלין: 57 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה שנייה וקיבלה את הרוב הדרוש של 57 חברי כנסת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נא להצביע על הצעת החוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 36), התשס"ד–2004, בקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 7 בעד החוק – 58 נגד - אין נמנעים - אין חוק לתיקון פקודת המועצות המקומיות (מס' 36), התשס"ד–2004, נתקבל.

ראובן ריבלין: בעד - 58, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה ותיכנס לספר החוקים.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה, בבקשה.

ואיכות הסביבה): כבוד היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות לצוות ועדת הפנים - ליפה שפירא, מנהלת הוועדה, לשוש ודניאלה המזכירות וכן ליועצת המשפטית מרים פרנקל-שור.

ואיכות הסביבה): הימים האלה הם ימים טרופים, אנחנו מעבירים דרך הוועדה הרבה מאוד הצעות חוק.

ואיכות הסביבה): במושב הזה העברנו 70 הצעות חוק, ויש עומס בלתי רגיל על מנהלת הוועדה, על המזכירות, ובמיוחד על היועצת המשפטית.

ואיכות הסביבה): אני רוצה להודות להן מכל הלב על כך שהן מבצעות את המשימות האלה גם בשעות חריגות, גם מעבר לשעות העבודה.

ואיכות הסביבה): המסירות שלהן עוזרת לחברי הכנסת לתקן ולשפר את החקיקה במדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/112).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/122).

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: אדוני שר התקשורת, ממלא מקום-ראש הממשלה, על סדר-היום עכשיו הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים).

ראובן ריבלין: האם אדוני מבקש להציג אותה בפני הכנסת?

אהוד אולמרט: בשני משפטים.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אהוד אולמרט: האם אתה מוכן שאני אציג את שתי הצעות החוק אחת אחרי השנייה?

ראובן ריבלין: האם אדוני דוחה את ההצבעה?

ראובן ריבלין: האם ההצבעה תהיה היום או שהיא נדחית?

אהוד אולמרט: אנחנו לא מדברים על זה.

אהוד אולמרט: הבקשה שהופנתה אליך, אדוני היושב-ראש, חלה על הצעת חוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית לגבי איסור שידורים.

אהוד אולמרט: אני מוכן לדחות את ההצבעה אם היושב-ראש מוכן וקובע שזה יעלה בשבוע הבא להצבעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אני מתחייב שזה יעלה בשבוע הבא.

ראובן ריבלין: אין לי כל בעיה, הבעיה היא של הממשלה.

ראובן ריבלין: רק דע לך, זה יעלה בשבוע הבא ויכול להיות שתצטרך להעלות חוק אחר ולא יהיה מקום.

ראובן ריבלין: אנחנו נאריך את הישיבה עד אשר נסיים אותה.

ראובן ריבלין: אני מתחייב שחוק זה יהיה על סדר-היום בשבוע הבא.

אהוד אולמרט: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אהוד אולמרט: יש פה שתי הצעות חוק, שאם תרשה לי, אני אציג אותן יחד ויהיה דיון משולב.

אהוד אולמרט: לאחר מכן יהיו הצבעות אחת אחרי השנייה.

ראובן ריבלין: אדוני יציג אותן בין במשולב על-ידו ובין אחת-אחת.

ראובן ריבלין: הדיון בהן הוא משולב.

אהוד אולמרט: יש שתי הצעות חוק - הראשונה, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 31).

אהוד אולמרט: מה שיש בהצעת החוק הזאת - - -

ראובן ריבלין: הפנה את תשומת לבי יושב-ראש ועדת הכלכלה, ובצדק, החוק הופקע כבר מהממשלה והועבר לרשותה של הוועדה.

ראובן ריבלין: אם מדובר כאן בקריאה שנייה ושלישית, מי שצריך להציגה הוא יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: אדוני יציג את החוק ואחר כך יעלה יושב-ראש ועדת הכלכלה.

אהוד אולמרט: לא, יש כאן שני דברים שונים.

אהוד אולמרט: יש שני חוקים בקריאה ראשונה שאני מעלה עכשיו.

אהוד אולמרט: אחרי שני החוקים האלה אמור היה להעלות יושב-ראש ועדת הכלכלה של הכנסת, רב היכולת, חבר הכנסת שלום שמחון, הצעת חוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית - חוק הבזק בעניין איסור שידורים בלתי חוקיים.

אהוד אולמרט: היתה אלי פנייה מטעם סיעת ש"ס, בגלל נסיבות מיוחדות, היות שהיום הוא יום מיוחד ולא כולם נוכחים, והם ביקשו לדחות את הדיון בהצעת החוק בשבוע.

אהוד אולמרט: נאמר לי שזה על דעתו של יושב-ראש ועדת הכלכלה.

אהוד אולמרט: אם זה על דעתו של יושב-ראש הוועדה, ביקשתי מיושב-ראש הכנסת שיודיע מראש, שאכן ההצעה תעלה בשבוע הבא, משום שזה השבוע האחרון של המליאה לפני צאתנו לפגרה.

ראובן ריבלין: אדוני ממלא-מקום ראש הממשלה, ביקשתי לכבד את בקשתו של חבר הכנסת אזולאי בתנאי שהממשלה תסכים כאשר חשבתי שמדובר בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: לגבי קריאה שנייה ושלישית אני חייב לשאול את יושב-ראש הוועדה הנכבד.

שלום שמחון: אני מבקש להציג את ההצעה היום, ושההצבעה תהיה בשבוע הבא.

ראובן ריבלין: האם יש הסתייגויות?

שלום שמחון: - - -

ראובן ריבלין: זה יעלה, אל תדאג.

אהוד אולמרט: אני מוכן שהוא ינמק את ההצעה היום.

ראובן ריבלין: תיכף נראה.

ראובן ריבלין: רוני בריזון נמצא, הוא רוצה להסתייג?

ראובן ריבלין: בסדר, נעשה את הפשרה הבאה, כבוד ממלא-ראש הממשלה: על-פי בקשת יאיר פרץ ובהסכמת יושב-ראש הוועדה יציג יושב-ראש הוועדה את סעיף ז' היום לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון ינמק את התנגדותו, או שהוא מסיר את התנגדותו, ותשובה והצבעה יתקיימו בשבוע הבא.

אהוד אולמרט: רק הצבעה.

ראובן ריבלין: בסדר גמור.

אהוד אולמרט: אם כך, אדוני היושב-ראש, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 31), התשס"ד–2004 - הכוונה פה היא פשוטה מאוד: הרצון הוא להפחית את הרגולציה, במיוחד לאור התפתחות שירותי בזק חדשים מצד אחד ובעקבות השינוי בגישת האיחוד האירופי בכיוון של מתן היתרים כלליים במקום רשיונות פרטניים מצד שני.

אהוד אולמרט: שני השינויים המרכזיים שהחוק הזה מדבר עליהם הם אלה: א.

אהוד אולמרט: לפטור מרישוי פעולות שונות או שירותי בזק שונים שעומדים במבחנים שמפורטים בהצעת החוק, ואין טעם שאני אכנס אליהם; ב.

אהוד אולמרט: לגבי פעולות או שירותים אחרים, שעומדים בהגדרות שהחוק מציע, לתת היתר כללי, כלומר – במקום שכל מי שרוצה יצטרך לבקש רשיון ספציפי, יהיה היתר כללי, כך שכל מי שעומד בתנאים יוכל אוטומטית לפעול, לשדר או לעשות את הדברים שמפורטים.

אהוד אולמרט: זה יחסוך בביורוקרטיה ויחסוך בתלות של האזרח ובתלות של החברות ושל גורמים מעוניינים, ואני חושב שזה דבר נכון.

אהוד אולמרט: הצעת החוק השנייה היא הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (הוראת שעה) (שידור משנה), התשס"ד–2004.

אהוד אולמרט: לאחרונה, בדיון אזרחי שהתקיים בבית-המשפט העליון בתיק 6407/01, "ערוצי זהב" ואחרים נגד "Tele Event", פסק בית-המשפט העליון, שהעברת שידור על-ידי חברות כבלים בשידורי משנה - כלומר, יש שידור, וחברות הכבלים, במסגרת החיבור שלהן לכל מיני ערוצים ממקומות שונים, מעבירות אותו בשידורי משנה, ועל-פי הפסיקה של בית-המשפט העליון הדבר מחייב הסכמה מראש.

אהוד אולמרט: זה יוצר מצב קצת בעייתי, שגם בית-המשפט העליון היה ער לו.

אהוד אולמרט: חברות הכבלים, שהן הפלטפורמה שדרכה השידורים מכל מיני מקומות בעולם זורמים, אינן יכולות לדעת מראש, לגבי כל שידור, מה יהיה ומה לא יהיה בו ומתי הוא ישודר, והחברה לא יכולה לארגן מראש הסכמה מכל הגורמים שהם השדרנים הראשיים של אותו אירוע, כלומר שיש להם – כאילו – זיכיון לזה.

אהוד אולמרט: מה שנקבע הוא, שלא יהיה צורך בהסכמה מראש, אבל תהיה חובת תשלום תמלוגים על השידורים הללו למי שהיה לו הסכם הבלעדיות, למעט במקרים של שידורי ספורט ישירים בעלי עניין מיוחד.

אהוד אולמרט: במקרה הזה, בגלל המערכת המורכבת מאוד של זכויות שידור שנקנות לפעמים, סוכם שבמקרים אלה, ובהם בלבד, תהיה לשר התקשורת סמכות, בהתייעצות עם שר המשפטים, להחשיך את המסכים האחרים כדי לשמור על בלעדיות – על הזכות המיוחדת שניתנה למי שקנה אותה כאן בארץ.

אהוד אולמרט: אני מציע להעביר את שתי הצעות החוק האלה לדיון בוועדת הכלכלה, כדי שהיושב-ראש שלה, חבר הכנסת שמחון, ודאי במהירות וביעילות כהרגלו, יכין אותן לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מתי יוגש חוק התקשורת הגדול, אדוני השר?

אהוד אולמרט: חוק רשות התקשורת נמצא בדיון נוסף ביני לבין שר האוצר וכנראה גם שר המשפטים.

אהוד אולמרט: ככל שזה תלוי בי הוא מוכן; הוא כבר הוגש לוועדת השרים לחקיקה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לממלא-מקום ראש הממשלה ושר התקשורת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, ראשון הדוברים – שלוש דקות לדובר, כי היום אנחנו מוגבלים מאוד בזמננו.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חברי חברי הכנסת, בדיון כל כך קצר על שתי הצעות חוק ממשלתיות אני מתקשה לגבש עמדה מחייבת של תמיכה או התנגדות, לכן אני משאיר לעצמי את האופציה – כשהכנסת תעביר את החוק בקריאה ראשונה – להתמודד עם העניין בצורה יותר מקצועית ורצינית במסגרת ועדת הכלכלה של הכנסת.

אופיר פינס-פז: על פניו זה נראה לי מורכב, מסובך.

אופיר פינס-פז: נראה לי ששינוי ההסדרים, במיוחד בחוק השני שהציע השר אולמרט, דורש הסבר, התמקצעות וכניסה לפרטים, ולכן אני משאיר את זה טעון עיון להמשך תהליך החקיקה בוועדת הכלכלה ובמליאת הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לנצל את הבמה ולדבר, אדוני היושב-ראש, על כך ששני אנשים קשישים בעיר לוד לקחו השבוע את חייהם והתאבדו נוכח מצוקה אישית, קיומית וכלכלית קשה מאוד, שנמשכה זמן רב.

אופיר פינס-פז: אני אומר לממשלה, לראש הממשלה, לשר האוצר: אנחנו חיים בעולם שלנו.

אופיר פינס-פז: מטבע הדברים, אנחנו שומעים את הדברים, קוראים את הכותרות המזעזעות, אבל לא ממש נוגעים במצוקה.

אופיר פינס-פז: היא לא ממש נמצאת לידנו, לא בשכונה שלנו ולא בבית שליד.

אופיר פינס-פז: אני אומר, מוכרחים להבין מה קורה היום בחברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: אדוני ראש הממשלה, קראתי את קווי היסוד של הממשלה הנוכחית – לא של הבאה.

אופיר פינס-פז: אדוני ראש הממשלה, אתה יודע כמה פעמים מוזכרים בקווי היסוד של הממשלה הזאת זכויות הקשישים, עזרה לגמלאים, תמיכה במסכנים וכדומה?

אופיר פינס-פז: ואתם עושים את ההיפך הגמור.

אופיר פינס-פז: כמה ציניים אפשר להיות?

אופיר פינס-פז: כמה אפשר להתעלם מהמצוקה הנוראה שאנחנו חיים בתוכה יום-יום, שעה-שעה?

אופיר פינס-פז: הזוועות מציפות אותנו.

אופיר פינס-פז: מעשי הטרגדיה נוראים.

אופיר פינס-פז: אנשים לוקחים את חייהם על רקע מה שקורה.

אופיר פינס-פז: לכן אני מבקש שתקים צוות משימה למלחמה בעוני, שתטלטל את שר האוצר ותסביר לו, שבדרך שבה הוא הולך הוא ממיט עלינו כליה חברתית.

אופיר פינס-פז: לא הכול אפשר לראות דרך החור שבחור.

אופיר פינס-פז: אפשר לעשות כלכלה חזקה וצומחת בלי להרוס את החברה הישראלית.

אופיר פינס-פז: איך אני יודע?

אופיר פינס-פז: זה נעשה בעבר.

אופיר פינס-פז: זה דבר שאפשר לעשות אותו.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר הליכוד לא יכול להתכחש לכל המורשת שלו.

חיים אורון: זה סעיף בהסכם הקואליציוני - - -

אופיר פינס-פז: לכן, אני פונה אל ראש הממשלה, אל הממשלה, אל חברי הקואליציה: קחו את העניין החברתי בעדיפות גבוהה, כי אחרת לא נצליח לעצור את ההידרדרות הנוראה ואת מקרי הטרגדיה שפוקדים אותנו יום אחר יום במציאות הישראלית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דניאל בנלולו – אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו - חבר הכנסת אלי אפללו, ואם לא יהיה נוכח – חבר הכנסת איוב קרא.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין לי התנגדות להצעות החוק שמופיעות פה, אדוני שר התקשורת, ואני בטוח שהסעיף שהעלה חבר הכנסת אופיר פינס יהיה סעיף מרכזי בקווי היסוד של הממשלה העתידית.

חיים אורון: אבל אני רוצה לבשר לכנסת, על-פי מה שקראתי היום בעיתון, שיש סעיף אחד שלא יצטרך להופיע יותר בקווי היסוד.

חיים אורון: חבר הכנסת רוני בר-און, בקווי היסוד לא יצטרכו לדבר יותר על נישואים אזרחיים, כי כבר סידרנו את זה.

חיים אורון: זה כבר מסודר.

חיים אורון: ראיתי היום בעיתון, שביום ראשון מדווחים לממשלה – וזה מסודר.

חיים אורון: חבר הכנסת רוני בר-און, אתה זוכר שלפני שלושה שבועות הצגתי הצעת חוק דומה מאוד במליאת הכנסת?

חיים אורון: מה לא קיבלתי משר המשפטים?

חיים אורון: איך הסבירו לי מה אני לא מבין וכו', וחבר הכנסת רוני בריזון עדי.

חיים אורון: אני מבין שראש הממשלה מרפד את דרכו של טומי לפיד החוצה, לכן הוא נותן לו נייר אחד של הצעת חוק נישואים אזרחיים – קח וצא מהממשלה, תספר בציבור שזה שלך.

חיים אורון: תספר בציבור שזה שלך.

חיים אורון: אתה יודע ואני יודע, שזו הצעת חוק שנמצאת במשרד המשפטים מאז יוסי ביילין.

חיים אורון: אגב, היא שלכם ואני נותן לכם את כל הקרדיט.

חיים אורון: אין בה מלה אחת חדשה.

רוני בר-און: אולי אתה יודע, אני לא יודע.

חיים אורון: אני הקראתי אותה פה במליאת הכנסת.

חיים אורון: אתה יודע מה?

חיים אורון: אני מוותר כבר על הקרדיט.

חיים אורון: אבל, דחילכום, קצת כבוד לאזרח.

רוני בר-און: אתה יודע שאני מעריך אותך, אבל אני לא רוצה - אני מציע לך לא לדבר על מה שהוא לא מבין ואתה לא יודע.

חיים אורון: יכול להיות, אני יודע.

חיים אורון: אגב, זה חוק שאני תומך בו, זה חוק שהגשתי אותו.

חיים אורון: זה חוק שיש מבחן שבקואליציה העכשווית לא יעבור.

חיים אורון: איך אני יודע, אדוני היושב-ראש?

חיים אורון: כי חבר בוועדה קואליציונית לניסוח החוק, חבר הכנסת סלומינסקי, אמר: מה פתאום?

חיים אורון: זה עוד רחוק.

חיים אורון: אנחנו לא מסכימים, בכלל אין מה לדבר.

חיים אורון: אז אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, אין גבול?

חיים אורון: אני מבין, לשינוי יש בעיה.

חיים אורון: הדרך מהקואליציה החוצה לא פשוטה.

חיים אורון: ואני מבין את ראש הממשלה, שירתו אותו כל כך הרבה, שצריך לעזור לשותף, שכנראה אין ברירה.

חיים אורון: במתכונת של "השתמש וזרוק", עכשיו יש קומבינציה אחרת.

חיים אורון: אבל על זה לשים את הנושא הרגיש הזה של מאות אלפי משפחות שלא מוצאות פתרון, של משפחות שבמסגרת החוק הישראלי אין להן תשובה, של אזרחים שלא רוצים להתחתן בנישואין דתיים?

חיים אורון: כל זה כותרות בעיתון, ויהיה סמינר בממשלה.

חיים אורון: אגב, אני מציע גם להזמין חברי כנסת לסמינר הזה.

חיים אורון: חברי גדעון סער, אני רואה שאתה מחייך בהנאה, כי יש לך הנאה כפולה.

חיים אורון: איך להגיד את זה בעדינות?

חיים אורון: אתה קצת אוהב לתת סיבוב למישהו.

גדעון סער: אני?

ראובן ריבלין: לא יעלה על הדעת.

חיים אורון: קצת.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אז עכשיו, כאשר עושים משא-ומתן עם ש"ס ועושים משא-ומתן עם האגודה, והמפד"ל מתנדנדת על חוט, עכשיו שינוי מעבירה חוק נישואין אזרחיים, ויש עוד כמה אזרחים שיאמינו.

חיים אורון: טלפן אלי מישהו שאמר: האם יש סיכוי?

חיים אורון: מתי זה ייכנס?

חיים אורון: אז אני אומר לכם, חברי שינוי, זה שהמנהיג שלכם מ"פופוליטיקה" אין לו מגבלות, אני יודע.

חיים אורון: אבל ידידי רוני בריזון הוא בחור רציני, הוא יודע שאין חוק.

חיים אורון: יש הצעת חוק כמו שלי, כמו של עוד חברי כנסת, לא יותר, לא פחות.

ראובן ריבלין: זה עדיין תזכיר חוק אפילו.

אתי לבני: מה אתה רוצה?

אתי לבני: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת לבני, חבר הכנסת אורון כבר ירד.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מצווה לסיים את הישיבה בשעה 14:00 בדיוק, אלא אם כן יישארו דובר אחד או שניים.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מהאנשים להקפיד על הזמן, כי אנחנו רוצים לאפשר גם להצביע אם כולם יסיימו את דבריהם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלי אפללו - אינו נוכח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ישראל אייכלר - בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בערב תשעה באב אחר חצות זה הזמן לדבר על אחדות, וכולם דיברו פה על אחדות.

ישראל אייכלר: אבל אני חושב שחוק התקשורת, ובפרט החוקים שיבואו אחריו, שרוצים למנוע פרסום או שידור ברדיו שאיננו תחת שליטה ממשלתית, שלטונית, זו סכנה איומה לאחוות אחים, זה פתח למלחמה בין אזרחים.

ישראל אייכלר: כי כל העניין של דמוקרטיה שכל כך הרבה מדברים עליה בבית הזה הוא חופש הביטוי, וחופש הביטוי הוא כמובן לא מוחלט, כי הרי אסור להוציא דיבה רעה על אנשים אחרים, ולכן יש תקנות וחוק לשון הרע.

ישראל אייכלר: אבל לא לאפשר לדבר ברדיו, להביע דעות או השקפות או תורות או אמונות, זה דבר שערורייתי שאין כדוגמתו, זה סובייטי.

ישראל אייכלר: ברית-המועצות כבר התמוטטה, מה זה חוק התקשורת הזה?

ישראל אייכלר: הרי היושב-ראש יודע, הוא היה שר התקשורת, הוא ניסה לעשות כל מיני הסדרים.

ישראל אייכלר: אבל נכון להיום לא רק שלא מאפשרים לדבר, עוד הולכים היום להציע הצעת חוק, שמי שידבר או יפרסם ברדיו פיראטי דינו מאסר.

ישראל אייכלר: אני מודיע פה, שאני אשתמש בחסינות שלי, ואני אעבור על החוק הזה אם הוא יתקבל.

ישראל אייכלר: ואם זה לא אומר מספיק, אז נגיד עוד יותר, אבל לא עכשיו.

ישראל אייכלר: בינתיים זה מספיק.

ישראל אייכלר: אנחנו לא נקבל חוקים של סתימת פיות בצורה כזאת.

ישראל אייכלר: רוצה הממשלה להסדיר את השידורים?

ישראל אייכלר: בבקשה.

ישראל אייכלר: רוצים לעשות חוקים למנוע חס וחלילה איזה ספק ספיקא של סכנה למטוסים?

ישראל אייכלר: בכבוד אני אתמוך.

ישראל אייכלר: אבל חוקים שלטוניים דרקוניים אנחנו לא נקבל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר, הממשלה ניסתה להסדיר את העניין.

ראובן ריבלין: כאשר מדברים ברדיו לא דיגיטלי אלא ברדיו ערוצי, יש מספר מוגבל של ערוצים.

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא משאב בהגבלה.

ראובן ריבלין: ולכן ניסינו להסדיר זאת בהסכמת כל השידורים הפיראטיים, אבל הם לא הסכימו.

ראובן ריבלין: כי כל אחד מהפיראטיים רצה להיות בעל הזכות ואמר שאחרים פיראטיים.

ראובן ריבלין: זאת בעיה, בעיה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש יודע, ופניתי גם לשר התקשורת הנוכחי.

ישראל אייכלר: אנחנו מוכנים לקבל רשיונות לרדיו דיגיטלי, ואני מניח שתוך שנתיים הרדיו הדיגיטלי יהיה זול, וצריך להקים את התשתית.

ראובן ריבלין: - - - כל שנתיים יהיה הכול - - - ובא לציון גואל.

ישראל אייכלר: וגם עכשיו יש מספיק, אפשר לעשות אם היו רוצים.

ישראל אייכלר: הממשלה הזאת לא רוצה, כבר שנה וחצי שהממשלה הזאת לא הזיזה אצבע בעניין הזה, ועוד הם מוסיפים חוקים - חטא על פשע.

ישראל אייכלר: הולכים לסתום פיות לאנשים.

ישראל אייכלר: מה אתם רוצים?

ישראל אייכלר: אם אני רוצה היום לשמוע שיעורי תורה על עניין של תשעה באב, אם אני אעלה לשידור ב"קול ישראל" ואם ייתנו לי לעלות, ישאלו אותי: מה אתה אומר על ההתבטאות של הרב נבנצל?

ישראל אייכלר: או: מה תגיד על ההפגנה של אתמול?

ישראל אייכלר: אולי אני רוצה לדבר גם על המשמעות, אני רוצה ללמד מגילת איכה כמו שהייתי עושה תמיד ב"רדיו 10".

ישראל אייכלר: היום סגרו, באה משטרה – אגב, בניגוד לחוק, הם שידרו לתוך האינטרנט - והרסו את האולפן.

ישראל אייכלר: אין לי איפה לשדר את זה, ואני משדר כבר עשר שנים.

ישראל אייכלר: טוענים שיש לי רדיו אזורי שמשלמים תמלוגים גדולים.

ישראל אייכלר: אני בעד להוריד את התמלוגים.

ישראל אייכלר: המשאב הזה שנקרא תדרים לא צריך לעלות כסף, חוץ מדמי רישוי.

ישראל אייכלר: הרדיו האזורי צריך לממן מנגנון שלם של הרשות השנייה?

ישראל אייכלר: בשביל מה?

ישראל אייכלר: לפני שמציעים הצעת חוק חייבים להסדיר את חופש הביטוי, ויפה שעה אחת קודם.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע - בבקשה, אדוני.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אין ספק שצריך להסדיר את כל התקשורת, וכפי שציין גם היושב-ראש, יש הגבלה של הערוצים ואפשרות השידורים, אלא שהפרמטרים, הקריטריונים אינם ברורים.

טלב אלסאנע: יש גם חוסר איזון מוחלט, שגורם לתחושות צודקות של חתכים בחברה שאינם מוצאים את הבמה לביטוי המאוויים שלהם והחזון שלהם, אם זה האוכלוסייה הערבית או החרדים, ולכן יש תופעה של השימוש בשידורים הפיראטיים.

טלב אלסאנע: מה גם שבתקשורת הממלכתית אין ייצוג הולם לכתבים, לעיתונאים ולקריינים, ולכן אנחנו שומעים את הדו-שיח שהוא חדגוני.

טלב אלסאנע: יש קבוצה מסוימת עם השקפת עולם מסוימת שכל הזמן יש לה במה לשאול את השאלות או לתת תשובות, והחלק הנוסף של האוכלוסייה, שיש לו דעה אחרת, איננו מיוצג, ולכן הקול שלו לא נשמע.

טלב אלסאנע: הפתרון, לדעתי, הוא בשינוי מהפכני בהרכב המינהלתי של רשות השידור ושל התקשורת, וגם בהקצאת הערוצים, על מנת לאפשר ביטוי הולם לכלל האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני לא אקפיד על זה, אבל אין פה נציג לממשלה, אפרופו הדיון של שר המשפטים הבוקר.

ראובן ריבלין: היה פה שר התקשורת.

אורי אריאל: היו הרבה והלכו, ואני מתאר לי שהם פשוט רצים לאכול סעודה מפסקת, מעכשיו עד 19:30 הם אוכלים.

ראובן ריבלין: הם אוכלים סעודה מוקדמת, כדי שיוכלו לעשות סעודה מפסקת.

אורי אריאל: יש לכך חשיבות, זאת מצווה חשובה ואני מתאר לי שהם מקפידים עליה.

אורי אריאל: בעניין הצעות החוק הללו, אני רוצה לומר שיש להן בהחלט מקום.

אורי אריאל: אני מקווה שהן יגיעו גם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בהקדם.

אורי אריאל: אני רוצה לנצל את האפשרות לומר מפה לראש הממשלה, שאתמול עמדו יותר מ-200,000 איש, נציגים של ציבורים הרבה יותר גדולים, ביניהם חברי כנסת רבים ויחד אתם יושב-ראש הכנסת – כולם, אדוני ראש הממשלה, מייחלים לאהוב אותך.

אורי אריאל: כולם, ללא יוצא מן הכלל, מייחלים ורוצים לאהוב אותך, אלא שהם לעתים, אולי לעתים רחוקות אפילו, מתקשים בעניין.

אורי אריאל: וכל זאת למה?

אורי אריאל: כי בשעה שהם עומדים, אוחזים יד ביד בסימן של חברות וביחד וברצון לשיתוף פעולה, נופל טיל "קסאם" בנווה-דקלים ונפצעים, לצערנו הרב, חמישה ילדים מנווה-דקלים שלא נסעו לשרשרת האחדות, לשרשרת האהבה.

אורי אריאל: אבל אתה, אדוני ראש הממשלה, ויחד אתך הממשלה, מפלים אותם לרעה.

אורי אריאל: וכל זאת למה?

אורי אריאל: כי הם תושבים בגוש-קטיף.

אורי אריאל: אז לילדי סעד ושדרות וכפר-עזה ומקומות נוספים, ברוך השם נותנים סיוע, כי הם נמצאים באיום, אבל לילדי מורג ורפיח-ים ועצמונה ונווה-דקלים ועוד יישובים – בכוונה אתה מונע את הסיוע של הפסיכולוג שיטפל בהם, של המורה שתיתן להם עוד שעה שלא יסתובבו בחוץ.

אורי אריאל: אבל למרות זאת, אדוני ראש הממשלה, כולם מייחלים לאהוב אותך.

אורי אריאל: ערב תשעה באב, אולי ראוי שתעשה עוד חשבון-נפש, אדוני ראש הממשלה, שממלא גם את תפקיד שר הדתות, ותדאג לעובדי המועצות הדתיות.

אורי אריאל: חודש מנחם-אב התשס"ד – ראה לאן הגענו, אדוני ראש הממשלה ושר הדתות.

אורי אריאל: החברה-קדישא בחצור-הגלילית אינה קוברת את מתינו.

אורי אריאל: ובכל זאת, אדוני ראש הממשלה, הם מייחלים כולם לאהוב אותך.

אורי אריאל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת אורי אריאל.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת היא לא לטעמי.

איוב קרא: אני חושב שהצעת החוק של השידורים צריכה להיות בדומה לארצות-הברית.

איוב קרא: הגיע הזמן שתהיה רפורמה בשידורים בענייני הרדיו.

ראובן ריבלין: יש לך משאב מוגבל.

ראובן ריבלין: בארצות-הברית מפעילים רדיו דיגיטלי.

ראובן ריבלין: פה לך יש תדרים מוגבלים.

איוב קרא: בכל דבר אנחנו מנסים להידמות לארצות-הברית, דווקא בזה אנחנו לא רוצים ואנחנו לא מתאמצים לעשות את זה.

איוב קרא: שם משלמים אגרת רדיו, וכל אחד לפי הכוח הכלכלי שלו, לפי ההצלחה שלו, שורד או לא שורד.

איוב קרא: פה הזיכיונות והניסיון שיהיה מונופול בדרך לא דרך לאותו רדיו אזורי שקיבל זיכיון באזור מסוים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת קרא, אם הקימו את כביש 6, אפשר להקים על-ידו את כביש 7 ואת כביש 8, איפה שאפשר פיזית.

ראובן ריבלין: תדרים הם דברים שפיזית אינם קיימים, כי ברגע שאתה משדר על אותו תדר, אחד שומע את השני.

ראובן ריבלין: אין למדינת ישראל יותר משאבים.

ראובן ריבלין: אדוני מדבר על אמריקה, אבל באמריקה יש רדיו דיגיטלי, אתה יכול גם באינטרנט.

ראובן ריבלין: אבל כאשר אתה מבקש רדיו עם תדר, אין בנמצא, זאת אומרת, הפיזיקה לא מאפשרת זאת, מה נעשה?

איוב קרא: אנחנו מגבילים אנשים.

איוב קרא: במקום ללכת לחפש את התחנות ואת המשדרים או תחנות שמשדרות בצורה לא חוקית, אנחנו רוצים להגביל את האדם שאולי לפעמים הוא נאיבי, הוא לא יודע אפילו שזאת תחנה לא חוקית, ואתה אומר לו שהוא עבר על החוק.

איוב קרא: האם כשהוא בא להתראיין הוא צריך לשאול: האם אתם תחנה חוקית?

איוב קרא: האם יש לכם זיכיון מהמדינה?

איוב קרא: ואם הוא לא שאל והוא לא ידע, האם הוא עובר על החוק?

איוב קרא: אני חושב שיש סימני שאלה גדולים, וכמו שמדובר, למשל, על חוק איסור עישון לקטינים - הרי לא מחפשים את הילד לפגוע בו או להביא אותו למצב שייחשב שהוא עבר עבירה, אלא מחפשים את הסוחר.

איוב קרא: הסוחר הוא בעיני בעל התחנה, הוא צריך לעמוד לדין ואותו צריך לרדוף, אם כבר, ולא את האדם שמתראיין.

איוב קרא: לכן, את הסוגיה הזאת צריך לראות מהרבה היבטים, ולא רק מה שטוב לתקשורת או למשרד התקשורת צריך לעמוד לנגד עינינו.

איוב קרא: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לחבר הכנסת איוב קרא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחריו – חבר הכנסת נסים זאב, חבר הכנסת בני אלון וחבר הכנסת דהאמשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, יש לי הרבה מה להגיד בעניין הזה, בעיקר בנושא העונשים הנוגעים לרדיו שאינו חוקי והפרסומים בו, שהיתה מעין הסכמה, מעין אתנן לשר המשפטים על מנת להעביר את חוק רדיו ייעודי, ששר התקשורת הוביל אותו על מנת שיהיה אפשר לתת רדיו גם לאוכלוסיות שמרגישות שאין להן מענה בתקשורת, ובאורח מדהים הטרמפיסט הפך למוביל והרדיו הייעודי ירד מסדר-היום.

צבי הנדל: מסביר לי יושב-ראש ועדת הכלכלה, ביושרו: שר התקשורת פנה אלי ומאוד ביקש לדחות ולא להעלות ולהמשיך בחקיקה, כי הוא מעוניין למנות ועדה ציבורית בשביל לקבור את הנושא הזה, כי הרי האיחוד הלאומי עכשיו לא בממשלה, אז למה הוא צריך להיות נחמד ויפה וטוב?

צבי הנדל: אבל התרגלנו לזה, ואתם רואים, ברוך השם, שאף שאין לנו עכשיו ערוץ-7 ואף שאין לנו עכשיו תקשורת, ברוך השם, עם ישראל הצליח להתגייס.

צבי הנדל: אף שניסו לסתום את הפה גם ברדיו הממלכתי, אף שאנחנו משלמים הרבה מאוד כסף על שניות ספורות, הצלחנו לגייס, ברוך השם, למעלה מרבע מיליון יהודים, מכל קצווי הארץ, שנעמדו לאורך כמעט 100 קילומטרים, יד ביד.

צבי הנדל: ברוב האזורים קבוצות גדולות הרבה מעבר לשורה אחת – שתיים, שלוש וארבע שורות.

צבי הנדל: לא היה לזה אח ורע מאז קום המדינה.

צבי הנדל: אני לא מכיר הרבה מדינות בעולם שעשו מערך לוגיסטי כזה ענק.

צבי הנדל: אתה לא מכנס רבע מיליון איש לכיכר, דבר שלא היה כמוהו במדינה.

צבי הנדל: בכיכר מלכי-ישראל, שדיברו על 400,000 איש, לא נכנסים שם יותר מ-70,000-80,000.

צבי הנדל: כאן אפשר היה לספור שזה 250,000, ולמרות זאת ניסו לגמד, כי יש מטרים, אפשר לספור, יש תצלומי אוויר.

ראובן ריבלין: 100 קילומטרים כפול מטר לאיש זה 100,000 איש.

ראובן ריבלין: זאת כימיה.

צבי הנדל: והיו יותר משלוש וארבע שורות ברוב המקומות.

צבי הנדל: לכן אני אומר: קבוצה כל כך גדולה, של רבע מיליון איש, בפריסה כל כך מסודרת, לאורך מסלול ארוך כזה – רק אם עם ישראל באמת דבק בארצו, רק אם עם ישראל מאוחד למען טובתו וטובת מדינתו, הוא היה מוכן למאמץ כזה ביום של שמש.

צבי הנדל: אסיים בסיפור.

צבי הנדל: סיפרו לי ישראלים, שכאשר הם טיילו ברומניה הם ראו שבכל פינה יש תמונה גדולה של צ'אושסקו מאותה תקופה.

צבי הנדל: תמונה אחת אומרת שהוא עשה טוב לעם, ואחרת אומרת שהוא עשה כך וכך – מאדירים את שמו.

צבי הנדל: שאלו אותי: למה הוא זקוק לזה?

צבי הנדל: הרי הוא דיקטטור, למה הוא צריך כל הזמן לפרסם שהוא טוב למדינה וכו'?

ראובן ריבלין: נא לסיים.

צבי הנדל: הסביר לי אחד שמבין בדיקטטורות - -

ראובן ריבלין: צ'אושסקו.

צבי הנדל: - - שגם דיקטטור זקוק לאמון העם, ואי-אפשר להוביל מהלכים דיקטטוריים בלי הסכמת העם.

צבי הנדל: לכן, בעזרת השם, לא ייעקרו יהודים מגוש-קטיף.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת צבי הנדל, תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, 1,940 שנה לחורבן בית שני.

נסים זאב: החורבן הזה לא פסק.

נסים זאב: הממשלה הזאת ממשיכה במדיניותה הקלוקלת.

נסים זאב: הנביא, בהפטרת השבוע, אומר: "בנים גדלתי ורוממתי והם פשעו בי.

נסים זאב: ידע שור קנהו וחמור אבוס בעליו.

נסים זאב: ישראל לא ידע עמי לא התבונן".

נסים זאב: ההבדל בין החמור לשור הוא ש"ידע שור קונהו" – השור הוא קצת יותר פיקח, הוא יודע מי הקונה שלו, ואילו החמור מכיר את מי שמאכיל אותו.

נסים זאב: לא אאריך במדרש על רבי יוחנן בן-תורתא, ולמה זה נקרא "בן-תורתא" – שהשור הזה היה רגיל לשמור שבת, וכאשר הוא נמכר לגוי הוא לא רצה לחלל שבת, ולכן הוא נקרא על שם יוחנן בן-תורתא - אותו גוי התגייר כאשר ראה שאפילו אותו שור יכול להבחין בעניין של שמירת שבת, מנוחת השבת.

נסים זאב: "חמור אבוס בעליו", זה על חמורו של רבי פנחס בן יאיר, שלא היה אוכל אלא תבן מעושר.

נסים זאב: בדיוק נכנס כבוד השר טומי לפיד – "ישראל לא ידע עמי לא התבונן".

נסים זאב: אתה מעלה הצעת חוק ומתפאר, "הוי גוי חוטא", אתה מביא את השואה היהודית על עם ישראל.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: לא.

נסים זאב: אתה מביא את החורבן על עם ישראל.

ראובן ריבלין: - - -

נסים זאב: חורבן רוחני.

נסים זאב: אני לא מתכוון, חס ושלום – כל פעם שאומרים את המלה שואה נזכרים - - -

ראובן ריבלין: לא צריך.

נסים זאב: חורבן חברתי הוא לא פחות חמור.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, חברי דיברו על ערוצי התקשורת – הצעת החוק שבאה דווקא היום לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ושאולי עשו עמנו חסד ודחו זאת לשבוע הבא.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, סתימת פיות היא דבר אנטי-דמוקרטי.

נסים זאב: אתה מדבר על תדרים שמפריעים זה לזה.

נסים זאב: תאמין לי, היה אפשר למצוא את הדרך ואת השביל, אם באמת היה רצון טוב, ולא לפגוע - - -

ראובן ריבלין: תשאל את חבר הכנסת חוגי כמה רציתי לעזור, ולא יכולתם – זה הסתדר - - -

נסים זאב: תאמין לי שלא היו נותנים לך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אתה לא יודע איך רצו למכור אותך.

נסים זאב: אני מאמין שהיית רוצה לעזור.

נסים זאב: אני מאמין שגם עכשיו אתה רוצה לעזור, אבל לא ייתנו לך לעזור.

ראובן ריבלין: נא לסיים.

נסים זאב: מדיניות הממשלה הזאת - -

ראובן ריבלין: אני אדבר בשבוע הבא.

נסים זאב: - - היא להשתלט באופן מוחלט, ולתת לאותם ערוצים, שכבר מבינים, שימשיכו להוביל אותנו ולהוביל את ראש הממשלה באף.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, הרי אדוני לא סובל מחוסר דיבור בכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, השר לשעבר בני אלון, במהרה בימינו, בבקשה.

ראובן ריבלין: בשלב ראשון תהיה שר, ואחר כך נראה מה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה יסיים.

ראובן ריבלין: אני רוצה להספיק.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברשותך, הואיל והחוק שנדחה לשבוע הבא הוא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, ואין בו דיון, גם אני רוצה להתייחס אליו, ולאו דווקא לאלה של קריאה ראשונה שמזכים אותנו בדיבור.

בנימין אלון: אני באמת יודע ומעיד שניסית לסייע.

בנימין אלון: אני חושב שהנקודה היא, שהבסיס לתפיסה הפלורליסטית הדמוקרטית האמיתית הוא, שתפיסה אמיתית של דמוקרטיה לא מדברת על דמוקרטיה – רוממות הדמוקרטיה בגרונם – אבל בפועל יוצרת מין מדורת שבט מלאכותית שמי שאינו מתחמם לאורה הוא לא משלנו, והוא לא מבין ולא שייך לתרבות הישראלית שאנחנו יוצרים כאן.

בנימין אלון: הניסיון המלאכותי הזה ליצור בכלי התקשורת מונופול של סגנון תרבות ישראלי שהוא המחייב וכל השאר – אני זוכר איך שבח וייס קרא בזמנו לממשלה הזאת של ביבי: "ממשלת המיעוטים" – הם "בני המיעוטים", שהם לא ממלכתיים: ערוץ-7, שמדבר בשפה משלו, הוא לא ממלכתי; גם ערוצי הקודש, שרוצים לטעת תוכן ותרבות משל עצמם, הם לא ממלכתיים.

אהוד אולמרט: אבל זה לא שייך להצעת החוק הזאת.

בנימין אלון: אדוני ממלא-המקום, לא הקשבת.

ראובן ריבלין: בקריאה ראשונה כבוד השר יכול לומר מה שהוא רוצה.

בנימין אלון: אדוני ממלא-המקום, אמרתי שאנצל את זכות הדיבור לעניין הזה, ולא לקריאה הראשונה.

בנימין אלון: לכן, אני באמת פונה בזאת אליך, השר אולמרט, אם תואיל – אני פונה אליך, ואני חושב שזו תהיה לך תעודת כבוד – אני לא יודע מהי בדיוק הוועדה הציבורית הזאת שהקמת - -

אהוד אולמרט: למה?

בנימין אלון: - - לגבי ערוץ-7 והרדיו הרגיל, זה שהעם רוצה לשמוע, כל ערוצי הקודש וכו', אני יודע רק שבהצעת החוק שאתה מעלה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בשבוע הבא נשאר רק מה שקוראים חוק פריצקי, לגבי הפרסומים, וכל הדברים שאתה בזמנך תמכת בהם נעלמו, אלא אם כן תתקן אותי – היכן עומדת על סדר-היום הציבורי האפשרות של עיגון מה שבזמנו התחייבת לו, שתמצא מסלול חוקי כדי לעגן אפשרות לערוצים ייעודיים שייתנו מענה לדבר הזה?

צבי הנדל: - - - בקריאה ראשונה.

ראובן ריבלין: אדוני, נא לסיים.

ראובן ריבלין: יש עוד ארבע שניות, אני מתנצל.

בנימין אלון: אני חושב שזו תעודת עניות, וזה באמת מעיד על הפחד של הממשלה מדעות שונות, על הרצון לסתום פיות ועל זה שגם ממשלה שלכאורה דיברה אחרת הולכת ומתכנסת לאותה מדורת שבט קטנה, מצומצמת ומצמצמת.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אנחנו חייבים להספיק, כי אני רוצה לסיים את הישיבה ב-14:00.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, נתתי לך אפשרות לדבר כי אמרת לי שתקצר.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לגשת מייד לנושא, ואני צריך עוד להעלות את חבר הכנסת שמחון רק כדי להציג את הצעת החוק, לפי בקשתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, מכובדי השרים, חברי חברי הכנסת, אעשה זאת בשיא הקיצור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מרגיש חובה לעצמי, וגם לנו, להעביר היום מסר אחד ברור, ואני מפנה את דברי לשרים, לממשלה, לבעלי האחריות ולממלאי התפקידים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מספיק שהשר לביטחון הפנים מתריע מפני הסכנה של פגיעה במסג'ד אל-אקצא ובחרם א-שריף, מה שנקרא: המסגדים בהר-הבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מספיק שאדוני מצביע על הסכנה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שחובתו היא קודם כול למגר כל אפשרות שסכנה זו, חס וחלילה, תתממש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זוהי גם אחריותו של ראש הממשלה ושל כל ממלא תפקיד באשר הוא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאמין שלרובנו המוחלט – אם לא לכולנו – אף אחד אין לו רצון ואפילו אפשרות של הבלגה או מוכנות להשלים עם כך שיקרה אסון כזה קטסטרופלי ויפגעו במסגדים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לא מספיק שאין רצון שכך יקרה, אלא חייבים לעשות כולנו, כל אחד ממקומו ולפי אחריותו וסמכותו, כל מה שניתן כדי שאפשרות כזאת לא תהיה קיימת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדבריו של השר לביטחון פנים ולדבריו של ראש השב"כ, הסכנה הזאת כן קיימת, והיא לא רק בגדר של חלום או מחשבות או פילוסופיה, אלא בגדר של תוכנית ממשית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן לא נקים ועדות חקירה ולא נרחץ בניקיון כפיים, זאת שעת הכושר לפעול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש למדינה הזאת חוק ויש כל הכלים למנוע סכנה זאת ולגדוע אותה עוד באיבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שלא יעשה כן יהיה גם אחראי ויהיה אולי גם פושע ראשי, כי בידיו היו הכלים לעשות זאת והוא לא עשה ונתן, חס וחלילה, לאסון כזה שיקרה.

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלילה שלא יקרה אסון כזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על שני החוקים, כל חוק בנפרד.

ראובן ריבלין: תחילה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 31), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 3 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 31), התשס"ד–2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: 26 בעד, שלושה נגד, אין נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (הוראת שעה) (שידור משנה), התשס"ד–2004.

ראובן ריבלין: הצבעה מס' 9 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26 נגד – 5 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (הוראת שעה) (שידור משנה), התשס"ד–2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

ראובן ריבלין: בעד – 27, בצירוף קולו של חבר הכנסת שלום שמחון, נגד – 5, ללא נמנעים.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: [מס' מ/79; "דברי הכנסת", חוב' ט"ז, עמ' 9659; נספחות.

ראובן ריבלין: ]

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נציג עכשיו את הצעת חוק איסור שידורים שלא כדין (תיקוני חקיקה), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אולי אפשר להכניס גם את הצעת החוק שלי?

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים, משום שעכשיו השעה 14:00, והתחייבתי לנעול את הישיבה בשעה 14:00.

ראובן ריבלין: אנחנו נגלוש אולי חמש עד עשר דקות, אבל לא יותר.

ראובן ריבלין: קודם כול תנו לו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, אתה מתנגד?

נסים זאב: כן.

נסים זאב: אמרת בשעה 14:00.

ראובן ריבלין: הוא עלה כבר לפני השעה 14:00.

ראובן ריבלין: רבותי, אחרי זה לא יהיה עוד נושא על סדר-היום.

ראובן ריבלין: חבל על הזמן.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק איסור שידורים שלא כדין (תיקוני חקיקה), התשס"ד–2004.

שלום שמחון: הנושא של שידורי הרדיו הבלתי-מורשים, המכונים גם שידורים פיראטיים, הגורמים להפרעות לתעופה עד כדי גרימת סכנה מוחשית לחיי אדם, ידוע לכול, ומטרת הצעת חוק חשובה זו היא לתת לגורמי אכיפת החוק כלים יעילים לצורך ההתמודדות עם התופעה החמורה הזאת.

שלום שמחון: נציין כי גם כיום קיימת תשתית חוקית להעמדה לדין של גורמים המשדרים שידורי רדיו בלא רשיון, הן בפקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל"ב-1972 - המתייחסת לכלל השידורים בתדרי הרדיו - והן בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 - המתייחס לשידורים לציבור בלבד.

שלום שמחון: אולם מסתבר כי בשל ריבוי תחנות הרדיו הבלתי-חוקיות המשדרות שידורים לציבור, והסיכונים המיוחדים הכרוכים בשידורי רדיו בלא רשיון, כלים אלה לא היו מספיק אפקטיביים.

שלום שמחון: ראוי לציין, כי שמענו בוועדה על פעילות ענפה שנעשתה בשנה החולפת בתחום זה, אך התחנות שנסגרות חוזרות לשדר בשל העדר חקיקה ההולמת את ממדי התופעה.

שלום שמחון: לפיכך, בהצעת חוק זו כלולים תיקונים, הן לפקודת הטלגרף האלחוטי והן לחוק הרשות השנייה, ובהם אמצעים משלימים שיסייעו במיגור התופעה האמורה.

שלום שמחון: בהצעת החוק הוראות בנוגע למפעילים של הרדיו הפיראטי, הוראות בנוגע לסמכויות חיפוש של המשטרה וכן הוראות שמטרתן לפגוע בהכנסות של מפעילי הרדיו הפיראטי - הגבלות בנוגע לפרסום ברדיו הפיראטי.

שלום שמחון: לפי הצעת החוק, המפעיל מכשיר לטלגרף אלחוטי בלא רשיון או שלא בהתאם לתנאיו, בתחום תדרים המיועד לקשר עם כלי טיס או לפעולת מכשיר עזר לתעופה, או בנסיבות אחרות שיש בהן כדי לגרום לשיבוש או להפרעה לקשר עם כלי טיס או לפעולת מכשיר עזר לתעופה, דינו - מאסר חמש שנים, ואם הוא עשה כן ברשלנות, דינו - מאסר שלוש שנים.

שלום שמחון: עוד מוצע, כי שוטר יהיה רשאי להיכנס למקום ולערוך בו חיפוש, בלא צו שופט, אם יש לו יסוד להניח, על סמך תלונה מטעם גוף פיקוח האחראי במשרד התקשורת לפיקוח אלחוטי, שבאותו מקום מופעל, או הופעל זה מקרוב, מכשיר לטלגרף אלחוטי שיש בהפעלתו כדי לגרום לשיבוש או להפרעה בתחום תדרים המיועד לקשר עם כלי טיס או לפעולת מכשיר עזר לתעופה או כדי לסכן חיי אדם.

שלום שמחון: הצעה נוספת מיועדת לפגוע בכיסן של תחנות הרדיו הפיראטי, באמצעות ניתוקן ממקור הכנסותיהן, המאפשר את קיומן, והוא נוגע לפרסומות.

שלום שמחון: לפי הצעת החוק יחול איסור לספק תשדיר פרסומת לשידור בתחנת שידור שלא ניתן לה זיכיון, וכן איסור נתינת תמורה בעד שידור תשדיר פרסומת בתחנה שכזאת.

שלום שמחון: אני משוכנע שמכלול הכלים והחמרת הענישה הכלולים בהצעת חוק זו אכן יסייעו, ואני מקווה שבעוד זמן קצר נוכל להיווכח שהתופעה החמורה של שידורים פיראטיים הפכה נחלת העבר.

שלום שמחון: אני מבקש להזכיר, שבסמוך לאחר שהצעת החוק הממשלתית עברה במליאה בקריאה הראשונה, התקבלה במליאה, בדיון מוקדם, גם הצעת חוק שמספרה פ/918, של חבר הכנסת רוני בריזון, אשר כללה הוראות בנוגע לפרסום ברדיו פיראטי, ושהונחה על שולחן הכנסת עוד ב-9 ביוני 2003.

שלום שמחון: בהתחשב בכך שהקריאה הראשונה של הצעת החוק הממשלתית התקיימה קודם להצבעה בדיון המוקדם בהצעת החוק של חבר הכנסת בריזון, הוועדה לא יכלה לפעול למיזוג ההצעות לפי סעיף 122 לתקנון הכנסת.

שלום שמחון: עם זאת, בהתחשב בקרבת הנושאים של שתי הצעות החוק, התחשבה ועדת הכלכלה גם בהצעת החוק של חבר הכנסת בריזון בדיוניה, ואני מבקש לברך אותו על יוזמתו ומציין בסיפוק שרוח הצעת החוק שלו נמצאת גם בהצעת החוק שהכינה הוועדה.

שלום שמחון: להצעת החוק הוגשו הסתייגויות לדיבור בלבד, ואני מבקש מהכנסת להסירן מסדר-היום כבר היום, כדי שהכנסת תוכל להצביע ביום שני בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שלום שמחון: אני מאוד מקווה שעד יום שני לא יקרה שום אסון תעופה ודחיית ההצבעה ליום שני לא תעלה בחיי אדם.

ראובן ריבלין: למה ביום שני?

ראובן ריבלין: נצביע ביום רביעי הקרוב.

שלום שמחון: נכון.

שלום שמחון: סליחה, ביום רביעי.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, אפשר שאלה?

ראובן ריבלין: בבקשה.

בנימין אלון: אדוני יושב-ראש הוועדה, רציתי לשאול אותך, ותקן אותי אם אני טועה: בזמנה, בקריאה ראשונה, הצעת החוק באה יחד עם העניין של רדיו ייעודי.

בנימין אלון: מה דין הסוגיה הזאת של רדיו ייעודי?

שלום שמחון: הגיעה חבילה שלמה של הצעות חוק, בין היתר, הרדיו הייעודי.

שלום שמחון: שר התקשורת הודיע במכתב לוועדת הכלכלה של הכנסת, שהוא מקים ועדה ציבורית שתעסוק בכל מכלול נושא הרדיו במדינת ישראל, לרבות "גלי צה"ל", לרבות פתיחת שידורי הרדיו הארציים לתחרות, לרבות נושא הרדיו הייעודי והרדיו האזורי.

שלום שמחון: הוא הבטיח להניח את מסקנות הוועדה עד פתיחת המושב הבא, כדי שוועדת הכלכלה תוכל לאפשר את הרדיו הייעודי גם למגזר הדתי וגם למגזר החרדי וגם למגזרים אחרים.

שלום שמחון: לכן אני חושב שמכלול הטענות שהעליתם פה ממילא יבוא לידי ביטוי בהצעת החוק הממשלתית.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת שלום שמחון.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, להצעת החוק כמה הסתייגויות.

ראובן ריבלין: יש הסתייגויות לחבר הכנסת דוד טל, לחבר הכנסת מוחמד ברכה, לחבר הכנסת עסאם מח'ול ולחבר הכנסת אחמד טיבי.

ראובן ריבלין: הם אינם נוכחים.

ראובן ריבלין: יש גם הסתייגות לחבר הכנסת רוני בריזון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בריזון, הואיל ונקיים את ההצבעה בישיבה הבאה של הכנסת, ביום רביעי, אדוני יתחיל בהסתייגות שלו, שהיא ההסתייגות היחידה שנותרה, ואז נצביע על הצעת החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

ראובן ריבלין: הודעה לסגן מזכיר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעת חוק האזרחות (ביטול אזרחות על-ידי בית-משפט), התשס"ד–2004, של חברי הכנסת אתי לבני, רשף חן ואילן ליבוביץ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 24), התשס"ד–2004, שהעבירה ועדת הכספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תודה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה - ביום רביעי, י' מנחם-אב התשס"ד, 28 ביולי 2004 למניינם, בשעה 11:00.

ראובן ריבלין: לכל הצמים צום גדול, ננוחם בבניין הארץ ובבניין ירושלים, בירת העם היהודי ובירת מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: הישיבה נעולה.