ישיבת מליאה, כנסת 16, פרוטוקול מספר הישיבה המאה-ושישים-ושש של הכנסת השש-עשרה, 2004-10-11 00:00

ראובן ריבלין: היום יום שני, כ"ו בחודש תשרי התשס"ה, 11 בחודש אוקטובר 2004 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

אריה האן: בבקשה לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

אריה האן: ) בבקשה לשבת.

אריה האן: תודה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, כבוד הנשיא, נעלה את זכרם של שניים מחברינו, שהסתלקו מאתנו במהלך הפגרה, שאול עמור וגד יציב, זיכרונם לברכה.

ראובן ריבלין: אבקש לכבד את זכרם בקימה.

ראובן ריבלין: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרם של המנוחים.

ראובן ריבלין: )

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: שאול עמור, חבר, שר בממשלת ישראל, חבר הכנסת, שגריר, ראש עיר ומנהיג, הלך לפני שבוע לעולמו והוא רק בן 64.

ראובן ריבלין: הולך תמים ופועל צדק ודובר אמת בלבבו, לא רגל על לשונו, לא עשה לרעהו רעה וחרפה לא נשא על קרובו.

ראובן ריבלין: כזה היה, על אף היותו איש ציבור שחי ופעל בזירה הפוליטית.

ראובן ריבלין: בונה מגדל-העמק לתפארת, ומי שהפך אותה לפנינה של ממש.

ראובן ריבלין: נאמן הנחשלים והדחויים, הראשון למאבק למען השכבות החלשות.

ראובן ריבלין: אוהב ואהוב היה שאול על כל חלקי הבית.

ראובן ריבלין: בטרם עת נעקר מאתנו, ואנחנו נותרנו אבלים וכואבים.

ראובן ריבלין: צר לי עליך, שאול, נעמת לנו מאוד.

ראובן ריבלין: יעמדו לך, לסוזן ולמשפחתך היקרה זכויותיך הרבות בבניין הארץ והעם.

ראובן ריבלין: תהא נשמתך צרורה בצרור החיים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, רק שנה אחת כיהן גד יציב, כחבר הכנסת האחת-עשרה.

ראובן ריבלין: בתקופה קצרה זו, כנציג מפלגתו, מפ"ם, הוא בלט בכושר הניתוח שלו, בניסוחיו הבהירים ובמחשבתו המקורית.

ראובן ריבלין: ידידיו ויריביו הפוליטיים האזינו בעניין לדבריו.

ראובן ריבלין: לאחר שפרש מהפוליטיקה שב פרופסור גד יציב למחוזות האהובים עליו, לאקדמיה ולתלמידיו.

ראובן ריבלין: גד יציב, איש ערכי ובעל מצפון, איננו עוד.

ראובן ריבלין: חבל על דאבדין ולא משתכחין.

ראובן ריבלין: יהי זכרו ברוך.

ראובן ריבלין: רבותי וגבירותי, נמנענו היום מקישוט אולם המליאה בפתיחת מושב זה בגלל אירועי טאבה וסיני.

ראובן ריבלין: כבוד נשיא המדינה והגברת קצב, אדוני ראש הממשלה והשרים, אדוני ראש האופוזיציה וראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת שמעון פרס, חברות וחברי הכנסת, ראשי הסגל הדיפלומטי, נציגי יישובי קו העימות בדרום, ראש המועצה האזורית שער-הנגב, אלון שוסטר, ונציגים מיישובי האזור, ראש המועצה האזורית חוף-עזה, אבנר שמעוני, ונציגים מיישובי גוש-קטיף; ראש העיר שדרות, אלי מויאל, ביקש להתנצל, שכן הוא תכנן אירועים של הזדהות הנערכים היום בעירו, שדרות, ולכן הוא אינו נוכח אתנו כאן, אבל אנחנו כמובן הזמנו אותו.

ראובן ריבלין: כבוד הנשיא, אדוני ראש הממשלה, היום אנו פותחים את כנס החורף, שבו – כך הכול צופים – ייחתכו גורלות, ועל המדינות בו ייאמר: האם לשלום, או שמא, חלילה, לחרב.

ראובן ריבלין: דומה כי שנים רבות לא עמדנו בפני הכרעות כה גורליות, כה נוראות, כמו אלו שנצטרך לקבל כאן, כנראה, בשבועות ובחודשים הקרובים.

ראובן ריבלין: הוויכוח יהיה נוקב מאי-פעם.

ראובן ריבלין: קרב על כל הקופה.

ראובן ריבלין: זו איננה עוד התנגשות אידיאולוגית.

ראובן ריבלין: אמת, בימי המדינה והיישוב כבר ידענו כמה וכמה התנגשויות אידיאולוגיות חריפות ביותר, מהן שקרעו משפחות והפכו אוהבים לאויבים בנפש.

ראובן ריבלין: אך הפעם אין מדובר בעוד אשדות-יעקב, גבעת-חיים או אפילו יד-חנה.

ראובן ריבלין: הפעם מזכירים הצלילים הצורמים את ה"סזון", את "אלטלנה", וגם, אבוי, את קיץ 1995, לפני רצח רבין.

ראובן ריבלין: ולא רק הצלילים, גם התחושות.

ראובן ריבלין: מאז אותו יום דמים נורא, על חוף ימה של תל-אביב, שבו נשברו כל הכלים, עת ירו יהודים אש תותחים באחיהם הטובעים בים, ניצבת לנגד עינינו מצוותו של מנחם בגין: להיות אחרים.

ראובן ריבלין: לשמור, גם נוכח גלים של שנאה ודה-לגיטימציה, על נצחו של העם הזה, על אחדותו, בהביננו כי ללא הערבות ההדדית לא יהיה לנו, לכולנו, קיום כאן בכלל.

ראובן ריבלין: גם היום אנו עומדים על סף טרגדיה, חלילה, ושוב נשמעת דה-לגיטימציה של ציבור שלם, ודווקא של ציבור חלוצי, ציוני ומסור ביותר.

ראובן ריבלין: יובל שנים ויותר אחרי יומה הארור של "אלטלנה", נראה – והלוואי שנתבדה – כי שוב אנו עלולים לעמוד בפני מבחן נורא.

ראובן ריבלין: מה נעשה אפוא ביום פקודה, כדי שלא תשוב חרפה שכזאת להכתים אותנו בדם אחים?

ראובן ריבלין: לקחה של "אלטלנה" חד וברור, והיום, דווקא היום, הוא רלוונטי יותר מתמיד.

ראובן ריבלין: לקראת הימים הנוראים שאולי, חלילה, לפנינו, אנו מצווים – גם אם בלב נשבר, גם אם בדמע, גם אם נחוש שגבנו אל הקיר – לומר בקול ברור ורם: בל יעז איש, ובל יעלה במחשבתו של אדם, להפנות חלילה נשק אל אחים.

ראובן ריבלין: גם אם ישפילו, יבוזו ויסיתו; גם אם יחרפו ויגדפו את כל היקר לכל אחד מאתנו והקדוש לכל אחד מאתנו לפי ראות עיניו; וגם אם נגזר על המפעל החלוצי המפואר – עלינו, שלוחי הציבור, מוטלת אחריות רבה, אחריות היסטורית - ראשית, לעצם ההכרעה הדמוקרטית.

ראובן ריבלין: שהרי לא בסקרים ולא במשאלים ייחתכו הדברים, אלא כאן, באולם הזה, על-ידי שלוחי הציבור שנבחרו לכך; שנית, ולא פחות חשוב מכך, לדרך שבה תתקבל ההכרעה הקשה הזאת.

ראובן ריבלין: יש מי שיאמרו, כי שום מלים יפות, אוהבות, מחבקות, לא ימתיקו את מר הגורל.

ראובן ריבלין: אחרים יאמרו, כי דווקא כדי למנוע חורבן יש לבצע את הכריתה מהר, באבחה חדה וללא היסוסים.

ראובן ריבלין: עלולים להיות כאן, בבית הזה, שלוחי ציבור שיחושו, וחשים כבר עתה, באמת ובתמים, כי הנסיבות המיוחדות, הנוראות, מחייבות, או מצדיקות, פעולות מיוחדות, ואף שבירה של הכלים.

ראובן ריבלין: זה הזמן למנהיגות.

ראובן ריבלין: זה הזמן לאחריות.

ראובן ריבלין: כולנו מבינים, כי לצד גורלם האישי של אלפי החלוצים, מיטב העם, שמפעלם ייגזר כאן לשבט או לחסד, מונח על הכף גורלה של המדינה, גורלו של המפעל הציוני כולו.

ראובן ריבלין: ומכאן ההבנה, כי המעשים שייעשו, והדברים שייאמרו, יכו גלים הרבה מעבר לזמן, למקום ולנסיבות.

ראובן ריבלין: ראוי, אם כן, כי ניתן אל לבנו את מילות התפילה: אלוהינו ואלוהי אבותינו, היה עם פיפיות שלוחי עמך בית ישראל - - - הורם מה שיאמרו, הבינם מה שידברו - - - שלא ייכשלו בלשונם, ולא יינקשו בשינונם - - - ואל יאמר פיהם דבר שלא כרצונך.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד נשיא המדינה לשאת את דבריו.

משה קצב: אדוני יושב-ראש הכנסת, מכובדי ראש הממשלה, ראש האופוזיציה, ראש הממשלה לשעבר, כנסת נכבדה, בתחילת דברי אני מבקש להביע, בשם העם בישראל, את תנחומינו לנפגעי הטרור בסיני ולחללים שנפלו בזירות האחרות עקב פיגועי הטרור, ולאחל החלמה לפצועים.

משה קצב: הפיגוע בסיני הוא הוכחה נוספת כי לטרור אין גבולות, אין מגבלות, וכי אין מדינה בעולם המחוסנת בפני טרור.

משה קצב: אני מבקש לשלוח, בשם אזרחי ישראל, מעל במה נכבדה זו, את אהבתנו והוקרתנו לכוחות הביטחון, הלוחמים ללא הפסקה בכל הגזרות, כדי להגן על האזרחים ועל ביטחון המדינה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מברך אתכם, נבחרי העם, עם כינוס מושב הכנסת.

משה קצב: עיני העם, ואף עיני העולם, נשואות אליכם.

משה קצב: בידיכם ההכרעות, מן החשובות והגורליות לחיי האומה, ומוטלת על שכמכם אחריות לאומית והיסטורית.

משה קצב: בין שאר הנושאים, שני נושאים הרי-גורל מונחים לפתחכם: המצוקות החברתיות והטרור הפלסטיני.

משה קצב: אין לי ספק שאנו יכולים להתמודד ולהתגבר עליהם.

משה קצב: לכם, חברי הממשלה וחברי הכנסת, יש היכולת להתמודד עם האתגרים.

משה קצב: אתם יכולים לקבוע שהמושב הזה יהיה אחת משעותיה החשובות של המדינה.

משה קצב: הדמוקרטיה הישראלית ניצבת בפני אחד מרגעי המבחן הקשים שלה.

משה קצב: אין לבטל את חילוקי הדעות, אך אין לתת למחלוקות לשסע את העם ואת החברה בישראל.

משה קצב: עלינו לדעת לחלוק, אך גם להכריע באמצעות הליכים דמוקרטיים.

משה קצב: הנתונים על המצוקה החברתית קשים, ואני רואה בדאגה ובחרדה את מצבן של השכבות החלשות.

משה קצב: אין ספק שיש הכרח לנקוט צעדים להבראת הכלכלה, ואני משבח את הממשלה על סימני ההתאוששות הכלכלית, אולם בד בבד אנו חייבים לשפר את מצבן של השכבות הנתונות במצוקה ובעוני.

משה קצב: אדוני ראש הממשלה, שר האוצר, אני יודע את רגישות

משה קצב: כם לעוני ולמצוקה, אני יודע שיש חשיבות עליונה להבראת הכלכלה, אך עלינו להבטיח כי בשנת 2005 תפחת המצוקה החברתית ויינתן פתרון הולם לעניים.

משה קצב: אין להטיל נטל על מי שאינו יכול לשאת בנטל.

משה קצב: היעדים החברתיים אינם נופלים בחשיבותם הכלכלית והמוסרית מהיעדים הכלכליים.

משה קצב: מדינות המנהלות מדיניות חברה מתקדמת צומחות מהר יותר.

משה קצב: אני מאמין כי זעזועים חברתיים מונעים מאתנו יציבות כלכלית.

משה קצב: צמיחה כלכלית איננה מובילה בהכרח לצמצום העוני.

משה קצב: על מדינת ישראל להציב יעדים ברורים בתחום החברתי, כפי שעשו מדינות מפותחות רבות בעולם.

משה קצב: עלינו להכיר בכך שצדק חברתי הוא תנאי לחוסנה הלאומי של ישראל.

משה קצב: עלינו להכיר בכך שאי-שקט חברתי מונע את הבראת הכלכלה.

משה קצב: עלינו להכיר בכך שדאגה לשכבות החלשות היא חובה מוסרית של כולנו, ועלינו לחתור לחברה יציבה וצודקת יותר.

משה קצב: אנו גם עומדים בפני הכרעות גורליות בנושאים הקשורים לביטחון המדינה.

משה קצב: הממשלה פועלת על-פי סמכותה כאשר היא דנה בתוכנית ההתנתקות.

משה קצב: התוכנית תהא בת-תוקף, כמובן, רק באישור הכנסת.

משה קצב: בידיכם, חברי הכנסת, הסמכות לדון ולהכריע.

משה קצב: בפניכם תונחנה ההצעות לאשר את תוכנית ההתנתקות, לדחותה או להביאה למשאל עם.

משה קצב: הכנסת היא הגוף הריבוני המוסמך להכריע בכל מחלוקת.

משה קצב: אני מאמין כי המתיישבים ברחבי יש"ע, ככלל, הם אנשי חוק ומוסר, חדורי אמונה ואידיאלים.

משה קצב: הם התיישבו ברחבי יש"ע על-פי החלטות של ממשלות ישראל משנת 1967, והם עומדים מאז בגבורה ובכאב במאבק יומיומי בחזית קשה.

משה קצב: הם סיכנו את חיי נשיהם וילדיהם והקריבו קורבנות.

משה קצב: הם הפריחו שממה, הקימו משפחה, דור שלישי ואף דור רביעי.

משה קצב: עלינו להכיר בזכותם הלגיטימית להיאבק באמצעים לגיטימיים נגד החלטות הממשלה.

משה קצב: הם עומדים בגבורה ובאומץ מול הטרור האכזרי במשך 1,500 יום בלי להישבר.

משה קצב: איש מאתנו אינו רשאי להיות אדיש לכאבם של המתיישבים ביש"ע.

משה קצב: החזון הציוני טרם הוגשם במלואו, ואנו עדיין זקוקים לערכים שמבטאים המתיישבים, ערכים החיוניים לקיום המדינה, ומוטב שערכים אלה לא ייפגעו, גם אם תמומש החלטת הממשלה.

משה קצב: לגיטימיות המאבק של המתנגדים לתוכנית הממשלה מחייבת גם להתייצב בנחרצות, שכם אחד, נגד מעשים בלתי לגיטימיים, כיוון שיש מיעוט קיצוני המתבטא באופן מסוכן.

משה קצב: מי שמדבר על סירוב פקודה, פולסא דנורא, או אלימות, מעניק ניצחון לטרור ופוגע במפעל ההתיישבות, בערכי היהדות ובחזון הציוני.

משה קצב: אני קורא למנהיגים לשמור על הדמוקרטיה, לבלום התבטאויות קיצוניות בעודן באבן.

משה קצב: הפעילו את מלוא השפעתכם ועצרו כל פעולה בלתי חוקית או אמירה בלתי לגיטימית.

משה קצב: נכווינו קשות בעבר ומאז אנו מיוסרים.

משה קצב: אני מסתייג ומתחלחל מן ההאשמות הקשות המוטחות בראש הממשלה, כמו פשע נגד האנושות או סיכון ביטחון המדינה וקיומה.

משה קצב: די ברפה-שכל או בחלש-אופי שיתפתה להאמין כי צריך לסלק מן השלטון בכל אמצעי את מי שמסכן את קיום המדינה.

משה קצב: אפשר לדבר על סיכונים ביטחוניים, אך אין לעודד אלימות.

משה קצב: אני קורא לכל המחנות, הרפו מכוחות הביטחון והרפו מן הקריאה לסרבנות.

משה קצב: בחרתם ממשלה וכנסת, הן הכתובת לכל מחאה וטענה.

משה קצב: אל תערבו את צה"ל והשב"כ במחלוקות בתוך החברה.

משה קצב: אני קורא לחברי הכנסת ולממשלה, תרמו גם אתם להרגעת הרוחות, למניעת הסתה.

משה קצב: הקפידו גם אתם לשמור על כללי הדמוקרטיה ולחזק את ערכיה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קורא לפלסטינים להתפכח ולחדול מדרך הטרור.

משה קצב: בשבע השנים שלאחר הסכמי אוסלו הגעתם להישגים היסטוריים חסרי תקדים.

משה קצב: לעומת זאת, בארבע השנים האחרונות מצבכם הידרדר מכל בחינה: בין-לאומית, לאומית, מדינית, כלכלית וחברתית.

משה קצב: עליכם לערוך חשבון נפש על דרככם בשנים האחרונות.

משה קצב: עליכם, הפלסטינים, להכריע אם תמשיכו ללכת בדרך האובדן וההרס, בדרכם של הממיטים עליכם אסון אחרי אסון, או ללכת בדרכם של הכוחות השפויים בקרבכם, הפועלים להפסיק את הטרור וללכת בדרך המדינית.

משה קצב: העולם עוקב אחר המאבק המתחולל בתוככם בין הכוחות הקונסטרוקטיביים לבין הכוחות הדסטרוקטיביים.

משה קצב: מי שינצח במאבק הזה בתוככם הוא שיקבע את גורלכם והוא שיקבע את גורל התהליך המדיני.

משה קצב: אני קורא לכוחות השפויים, הקונסטרוקטיביים, בקרב הפלסטינים: גלו מנהיגות ואחריות.

משה קצב: בכך תשרתו את האינטרס הפלסטיני, תפעלו למניעת הידרדרות במצבם של הפלסטינים בתחומים שונים.

משה קצב: אם תפסיקו את הטרור נוכל לחדש את התהליך המדיני.

משה קצב: אם תמשיכו בטרור לא תהיה לנו ברירה, כולנו נעמוד מאוחדים ונחושים להיאבק נגד הטרור.

משה קצב: ממשלות ישראל הלכו בעשור האחרון כברת דרך היסטורית וארוכה לטובת הפלסטינים.

משה קצב: אומנם הגענו ביחסינו עם הפלסטינים לשפל העמוק ביותר מאז 1967, אך הפערים הפוליטיים בין ממשלות ישראל לפלסטינים הם גם הקטנים מאי-פעם.

משה קצב: אתם לא תכריעו אותנו במעשי טרור ואין אנו דורשים מכם להניף דגל לבן.

משה קצב: אנו מעדיפים לקבל את ההחלטות יחד עם מנהיגות פלסטינית אמינה ובעלת יכולת.

משה קצב: אני מאמין בשלום בינינו לבין הפלסטינים.

משה קצב: בימים אלה של זעם, תסכול ואכזבה, אני חש כי העם מפגין אחדות, נחישות ואמונה.

משה קצב: אני קורא לאזרחי ישראל: הבה נמשיך לעמוד איתנים ולהיות גאים בהישגיה של המדינה למרות הקשיים.

משה קצב: העולם הערבי יותר ויותר משלים עם קיומה של מדינת ישראל.

משה קצב: התשתית הכלכלית איתנה, בנינו מדינה מפותחת, מודרנית, וישראל זוכה להערכה רבה בעולם על הישגיה המדעיים.

משה קצב: בהזדמנות זו אני שמח לברך את שני המדענים מן הטכניון, פרופסור אהרן צ'חנובר ופרופסור אברהם הרשקו, על ההחלטה להעניק להם פרס נובל לכימיה.

משה קצב: אני מבקש לסיים מתוך תפילת הימים הנוראים: "אבינו מלכנו, זכור רחמיך וכבוש כעסך, וכלה כל קטטה ושנאת חינם מעלינו ומעל כל בני בריתך, וכתוב לחיים טובים כל בני בריתך".

משה קצב: אמן.

ראובן ריבלין: אני מודה לנשיא המדינה.

ראובן ריבלין: אני מזמין את כבוד ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, לשאת את דברו.

ראובן ריבלין: הודעתו זו של ראש הממשלה ניתנת הפעם על-פי סעיף 34 לתקנון הכנסת, כמתחייב בפתיחת כל מושב של הכנסת.

אריאל שרון: אדוני נשיא המדינה והגברת קצב, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להתייצב היום בפני הכנסת כדרישת החוק, כדי לדווח על פעולות הממשלה העיקריות בתקופה האחרונה, ובעיקר על אלה שצפויות במהלך המושב הקרוב של הבית הזה.

אריאל שרון: במוצאי החג האחרון התעוררנו כולנו בהלם ובבעתה נוכח השיא החדש של הזוועות שחוללו פיגועי הטרור בסיני.

אריאל שרון: שוב נאלצנו לחשוק שפתיים ולקמוץ אגרוף אל מול מראות התופת.

אריאל שרון: שוב נדרשנו להקריב קורבן נורא למולך הטרור, השנאה והרצח.

אריאל שרון: כי פעמיים הותקפנו – פעם אחת כיוון שאנחנו ישראלים וכיוון שאנו מתעקשים על זכותנו לחיות חיים נורמליים במדינה יהודית משלנו, לחיות בה, לעבוד בה, לנפוש בחגיה.

אריאל שרון: פעם שנייה - משום שאנחנו חלק מהעולם הנאור, עולם של מדינות חופשיות שהעמיד את החירות, הסובלנות והדמוקרטיה כערכים הנעלים מול הברבריות, העריצות והקנאות שלהן סוגדים הטרוריסטים כולם מכל העולם ובכל העולם.

אריאל שרון: את לפיד החירות שאותו אנו נושאים לבדנו בחשכת המזרח התיכון מבקשים המרצחים לכבות, אבל הוא לא יכבה, משום שאנחנו מסרבים להיכנע לאלימות, מסרבים, ולעולם נסרב, לנטוש את חיינו כיהודים, כישראלים וכאנשים בני-חורין, ומשום שלא נשמוט מידינו לעולם את החרב המגינה על לפיד עצמאותנו.

אריאל שרון: בעצם עומדנו בבית הזה, המסמן יותר מכול את ריבונות העם היהודי בארץ-ישראל ואת חירות אזרחינו במשטר דמוקרטי, אנו מביסים את המתקפה הנמשכת עלינו.

אריאל שרון: הבית הזה יידרש לקבל כבר בשבועות הקרובים החלטות קשות ביותר שהן חיוניות לביטחון ישראל, לשגשוגה ולעתידה.

אריאל שרון: הממשלה תביא להכרעה דמוקרטית את הסוגיות הקשות שיקבעו את דמותה של המדינה ואת אופי חיינו בה בשנים הקרובות.

אריאל שרון: החלטות כאלה אינן קלות.

אריאל שרון: אנו חייבים להביא בחשבון גם את המתנגדים להן, את אלה שייפגעו מן ההחלטות שלנו.

אריאל שרון: מוטל עלינו לעשות הכול כדי להבין ללבם ולהקל עליהם את כאבם בסיוע ממשי.

אורי אריאל: אולי תמצא זמן לפגוש אותם?

אריאל שרון: אבל תפקידה של המנהיגות הלאומית, שמתמצה כאן בבית הזה, הוא לקבל החלטות בראייה לאומית רחבה.

אריאל שרון: הכנסת היא המוסד העליון של הדמוקרטיה הישראלית.

אריאל שרון: עד להחלטתה – מחלוקת; ממנה ואחריה - אחדות.

אריאל שרון: הכרעת רוב בהצבעה דמוקרטית של הבית הזה היא המפתח ליצירת הסכמה לאומית רחבה, שהיא היסוד הראשון לקיום המדינה ולהצלחתה.

צבי הנדל: אתה מכבד רוב, כן.

אריאל שרון: חברי הכנסת, בימים אלה פועלים כוחות צה"ל בעומק רצועת-עזה, כדי לסכל ולשבש את איומי הירי על היישובים היהודיים סביב רצועת-עזה ובתוכה.

אריאל שרון: אלפי חיילי צה"ל, יחד עם אנשי זרועות הביטחון האחרות, מחרפים את נפשם באומץ ובכשרון כדי לאפשר לתושבי שדרות, היישובים סביבה ויישובי חבל-עזה להמשיך בחייהם.

אחמד טיבי: לרוקן מחסנית בגוף של ילדה, זה מה שהם עושים.

אריאל שרון: אזור העימות האזרחי בישראל נודד מגזרה לגזרה, מהצפון לדרום, ממרכזי הערים ליישובי הספר.

אריאל שרון: בכל פעם נדרשת אוכלוסייה אחרת לעמוד במסה הכבדה.

אריאל שרון: המצב בעזה מלמד שאין די בהתגוננות פעילה ובסיוע לאזורי העימות, וגם לא בפעילות ההתקפית של צה"ל.

אריאל שרון: בשניהם יקשה עלינו להתמיד אם ישראל תשקע בקיפאון מדיני ותמצא את עצמה מבודדת בקהילה הבין-לאומית.

אריאל שרון: הנכונות של חברות רבות במועצת הביטחון לגנות את ישראל על פעולות המגן שלה מלמדת שאת העולם כבר לא מעניינת השאלה מי התחיל ומי אשם.

אריאל שרון: העולם לא מתרגש יותר מירי טילים ורקטות על יישובים יהודיים, מרצח נשים וילדים.

אריאל שרון: יותר מזה, הוא מגנה אותנו על מה שאנו עושים כדי להגן על עצמנו ועל ילדינו.

אריאל שרון: זו המציאות הבין-לאומית.

אריאל שרון: לכן חשוב להבטיח שידידינו בעולם, ובראשם ארצות-הברית, יתייצבו לצדנו ויעזרו לנו להדוף את המתקפה הדיפלומטית בשעה שצה"ל הודף את מתקפת הטרור.

אריאל שרון: ההבנה הזאת באה לידי ביטוי רק בשבוע שעבר בווטו האמריקני במועצת הביטחון.

אריאל שרון: היא קיימת רק בזכות כך שארצות-הברית יודעת שישראל פועלת מיוזמתה ומתוך תיאום בין-לאומי רחב ככל האפשר כדי לייצר שינוי חיובי.

אריאל שרון: מדיניות הממשלה בראשותי היתה תמיד, שלא יכולה להיות שום התקדמות מדינית לפני שיחוסל הטרור.

אריאל שרון: עיקרון זה הוכר במלואו בחזון הנשיא בוש ובתוכנית מפת הדרכים, ואנו מחויבים לכך.

אריאל שרון: ישראל דבקה בתמיכתה במפת הדרכים, שהיא התוכנית היחידה שתאפשר התקדמות לקראת הסדר מדיני בר-קיימא.

אריאל שרון: תוכנית זו מחייבת את הפלסטינים לנקוט שורה של צעדים מעשיים לחיסול הטרור ולבצע רפורמה ממשלית יסודית לפני שניתן יהיה להתקדם לעבר משא-ומתן מדיני.

אריאל שרון: עד היום הפלסטינים לא עשו דבר ולא קיימו את ההתחייבות שלהם על-פי מפת הדרכים, אלא להיפך - העצימו את התקפות הטרור, האלימות וההסתה בכל גזרה ונמנעו מלקדם את הרפורמה.

אריאל שרון: לכן, האשמה בקיפאון המדיני ובחוסר יכולתם להתקדם למימוש שאיפותיהם הלאומיות מוטלת אך ורק עליהם.

צבי הנדל: למה מגרשים את תושבי גוש-קטיף?

ראובן ריבלין: רבותי, יש זמן דיון לאחר מכן.

ראובן ריבלין: יש זמן דיון.

טלב אלסאנע: מה דעתך על דברי דב וייסגלס?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ראש הממשלה על-פי מצוות תקנון הכנסת מוסר פה אותם דברים שהוא מחויב בהם על-פי החוק, מה אתם קופצים?

טלב אלסאנע: חשוב לשמוע את דעתו על דברי דב וייסגלס.

ראובן ריבלין: שמעתי, אין על זה ויכוח, תשמע אותו, אחר כך תדבר.

ראובן ריבלין: רבותי, כל אחד יביע את דעתו ונאפשר לראש הממשלה למלא אחר מצוות התקנון.

אחמד טיבי: למה הקצין לא בכלא?

אחמד טיבי: למה הקצין לא בכלא?

ראובן ריבלין: יהיה זמן כל המושב לשאול את השאלות האלה.

ראובן ריבלין: אישרתי גם הצעה לסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, הבהרת את עמדתך.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, מרגע זה אני מתחיל לקרוא לסדר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, אמרת את דברך, בזה אנחנו מסתפקים.

ראובן ריבלין: אתה תסתפק, זה יותר חשוב.

ראובן ריבלין: אותו דבר חבר הכנסת טלב אלסאנע; אם אחמד טיבי אמר, אתה לא צריך לומר גם.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: ישראל רוצה בחידוש המשא-ומתן להסדר מדיני על-פי מפת הדרכים.

אריאל שרון: אבל כל עוד ימשיכו הפלסטינים להתחמק מביצוע כל התחייבויותיהם כולן, כפי שניתנו גם לנו, גם לארצות-הברית ולקהילה הבין-לאומית, הן בנושא המלחמה בטרור והן ביחס לרפורמות המקיפות, לא תוכל להיות התקדמות במשא-ומתן המדיני.

אריאל שרון: כל עוד אין פרטנר אמיתי לשלום, ועד לזמן שבו יימצא שותף פלסטיני שימלא את כל ההתחייבויות של מפת הדרכים ויהיה ניתן לנהל אתו משא-ומתן מדיני ולהתקדם לשלום, נאלצת ישראל ליזום צעדים משלה לביצור מעמדה המדיני והבין-לאומי, לשיפור יכולתה לתת ביטחון לאזרחיה, להילחם בטרור ולשפר את מצבה של האוכלוסייה האזרחית.

אריאל שרון: אני חוזר ומדגיש, מפת הדרכים היתה והינה התוכנית המדינית היחידה המקובלת על מדינת ישראל, והיא דבקה בה.

אריאל שרון: המשא-ומתן על-פי מפת הדרכים יחודש רק כאשר יקיימו הפלסטינים את כל אותם תנאים מוקדמים שפירטתי.

אריאל שרון: אבל אני רוצה לומר לכם, זה לא הנושא שעליו אנחנו מצביעים היום.

אריאל שרון: לכן יזמה הממשלה את התוכנית להתנתקות מרצועת-עזה.

אריאל שרון: אין זה סוד שהתוכנית הזאת מעוררת מחלוקת קשה ביותר בציבור.

אריאל שרון: כפי שהבטחתי בעבר, אני מתכוון להניח אותה לדיון ולהכרעה בכנסת בעוד שבועיים בלבד, ב-25 באוקטובר.

אורי אריאל: אתה קורע את העם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל.

יצחק כהן: מה אתה אומר, זבולון?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, זו איננה שעת שאלות לשר זבולון אורלב.

אריאל שרון: בכנסת יתקיים דיון חופשי בתוכנית שעליה החליטה הממשלה.

אריאל שרון: שם אציג במלואם את כל השיקולים שהניעו את הממשלה ליזום את התוכנית.

צבי הנדל: גם את הרוח הגבית לטרור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, זאת הזעקה האחרונה שלך לישיבה זו, כמובן.

אריאל שרון: כל אחד יוכל לעיין בכל המסמכים, ללמוד את הנושא לעומקו, להביע את דעתו ולהצביע.

אריאל שרון: כך פועל משטר דמוקרטי.

אריאל שרון: וזו תהיה ההכרעה הראשונה בשורת הכרעות קשות שהממשלה תניח בפני הכנסת במושב הקרוב.

אריאל שרון: אדוני הנשיא, חברי הכנסת, לאחר שהכנסת תאשר - כפי שאני מאמין שכך יהיה - את התוכנית, נוכל לגשת ליישומה על-פי לוח זמנים מעשי ומפורט.

אריאל שרון: כך נוכל לממש את החלטות הממשלה והכנסת במהלך שנת 2005, תוך ליווי ובקרה צמודים לאור ההתפתחויות בשטח.

אריאל שרון: עלינו לשמור בידינו את היכולת לבחון בכל רגע את המצב הביטחוני והמדיני ולהתאים את מעשינו למציאות שמתפתחת כדי לשרת בצורה הטובה ביותר את האינטרסים הישראליים, שבראשם היכולת להגן על עצמנו ולהתמודד טוב יותר עם הטרור.

אופיר פינס-פז: אז אולי לא יהיה פינוי התנחלויות?

אריאל שרון: ההכרעה השנייה שתידרש הכנסת לקבל היא על חוק המכונה חוק פינוי-פיצוי.

אריאל שרון: חוק זה יובא לכנסת כבר בשבוע הראשון של נובמבר, ובו יפורטו כל ההסדרים לפיצוי התושבים שייאלצו לפנות את בתיהם ויישוביהם.

אחמד טיבי: איזה פיצויים?

אחמד טיבי: הם צריכים לפצות אותנו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אולי לא הבנת קודם, אבל גם מכסת קריאות הביניים שלך תמה.

אחמד טיבי: כולה שבועיים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, לא קרה שום דבר, גם מכסת קריאות הביניים שלך לישיבה זאת נסתיימה.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

אריאל שרון: אני יודע, ועל כולנו להבין, עד כמה קשה למשפחה להתנתק מאורח חייה.

אריאל שרון: הרי מדובר באנשים שנשלחו לחבל-עזה על-ידי ממשלות ישראל.

אריאל שרון: חלקם חיים שם כבר כ-30 שנה, יש גם יותר.

אריאל שרון: כל אחד בנה בית, הקים משפחה, ילדים נולדו שם כשם שלעתים קבורים שם.

אורי אריאל: למה רק אתה הורס?

אריאל שרון: אני יודע ומבין ללבם, עד כמה קשה להיפרד מבית שבנית במו-ידיך, משדה שאתה חרשת, מחממה שאתה טיפחת, מעץ שאתה נטעת, מערוגה שהשקית, מאדמה, מנוף, מזיכרונות.

מוחמד ברכה: מאדמה שגזלת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה.

אריאל שרון: אני מצטער על כל אלה שמסרבים להבין זאת, אלה הששים אלי עקירה, שכל חפצם לראות את התמונות של מתיישבים יהודים נעקרים מאדמתם.

אריאל שרון: אני לעומתם כואב את כאבם, שהוא אמיתי ועמוק מכל מה שאפשר לשער - -

אורי אריאל: לא מדובשך ולא מעוקצך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל.

אריאל שרון: - - ואני אומר לאחינו המתיישבים כאן, למרות הדיבורים הקשים, למרות הרגשות הסוערים, שידי תמיד תהיה מושטת להם ולבי תמיד יהיה פתוח לקראתם, להבין, לעזור ולסייע להם לעמוד בשינוי שהם ייאלצו לעבור.

אריאל שרון: זו גם הסיבה שבחרתי ביונתן בשיא לעמוד בראש המינהלת.

צבי הנדל: שמאלני ידוע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל.

אורי אריאל: לא נשכח ולא נסלח.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל וחבר הכנסת הנדל.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הסיעה, חבר הכנסת שטרן, תסביר לחבריך שלא אוכל לשאת יותר קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל, ממלא-מקום יושב-ראש הסיעה, אתה לא יכול להעיר ליושב-ראש הסיעה.

יורי שטרן: - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה, בזה קריאות הביניים הובנו והועברו בצורה בלתי מתפשרת לראש הממשלה, והוא ממשיך בדבריו.

אריאל שרון: זאת גם הסיבה, כפי שאמרתי, שבחרתי ביונתן בשיא לעמוד בראש המינהלת - איש התיישבות, אדם מאמין, תושב הספר, שיודע ומבין את שאני יודע ומבין.

אריאל שרון: הנחיתי אותו ואת כל הגורמים שעוסקים בכך לפעול במלוא הרגישות ובמלוא הנדיבות כלפי המתיישבים, וכך נעשה.

אריאל שרון: אני מבקש להודות לו מעל במה זו על שהסכים לעסוק במלאכה הזאת, קורעת הלב, כן, גם את לבו שלו.

בנימין אלון: זה לא נשמע פאתטי קצת, אדוני?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת.

אריאל שרון: כנסת נכבדה, לא רק בהכרעות מדיניות וביטחוניות תידרש הכנסת לעסוק בזמן הקרוב.

אריאל שרון: אמרתי עוד טרם בחירתי לראשות הממשלה, שלישראל אין היכולת או הפריווילגיה להניף רק את הדגל הביטחוני-המדיני או רק את הדגל החברתי-הכלכלי.

אריאל שרון: ישראל חייבת להניף את שניהם בו-זמנית.

אריאל שרון: הממשלה בראשותי מצאה משק על סף קריסה פיננסית מוחלטת, עקב המשבר העולמי והמקומי של שנת 2000.

אריאל שרון: לא רבים יודעים עד כמה היו קרובים הגלים הכלכליים לשטוף את ספינת המשק ולהורידה למצולות.

אבשלום וילן: סילבן היה שר האוצר שלך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אתה חושב שראש הממשלה לא יודע מי היה שר האוצר?

חיים רמון: עושה רושם כזה.

קולט אביטל: שוכח.

אריאל שרון: היה שר אוצר, ושר אוצר טוב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

אריאל שרון: נדרשנו לצעדי חירום קשים, שהכאיבו מאוד לשכבות רבות באוכלוסייה.

אריאל שרון: נדרשנו לקצץ, ולא תמיד יכולנו לסייע גם לאלה מתוכנו שבאמת זקוקים לסיוע כאוויר לנשימה.

אריאל שרון: לא היססנו לגעת בשורה של נושאים, שבהם - אני יכול להגיד כמי שהיה שר בממשלות רבות ובתפקידים רבים - לא נגעו מאז קום המדינה.

יצחק כהן: מיליון איש.

יצחק כהן: מיליון איש מחכים - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, שמענו.

יצחק כהן: מיליון איש.

יצחק כהן: מיליון איש - - - שזה ביזיון.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן - - - מספיק, שמענו.

יצחק כהן: מיליון ילדים רעבים.

דוד אזולאי: - - -

יאיר פרץ: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת פרץ, הערתכם ברורה ונשמעה.

ראובן ריבלין: נשמעה, מספיק.

ראובן ריבלין: הרי אתה לא תאפשר כאן הפרעה לדיון.

ראובן ריבלין: אתה קראת קריאה וזעקתך נשמעה.

ראובן ריבלין: בזה נסתפק.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד ראש הממשלה.

אריאל שרון: אני משוכנע שהממשלה הזאת תיזכר כממשלה המהפכנית ביותר בתחום הכלכלי זה שנים רבות.

אריאל שרון: הרפורמות שביצענו - ואלה שאנחנו עתידים לבצע בשנה הקרובה - בלמו את ההידרדרות והעמידו את המשק על בסיס יציב לחידוש הצמיחה.

נסים זאב: מיליון תהפוכות - - - של הממשלה הזאת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת.

אריאל שרון: פעלנו בשוק ההון להצלת קרנות הפנסיה ולהצלת החסכונות האמיתיים מגירעונות עתק.

אריאל שרון: ביצענו רפורמה מקיפה בשוק העבודה, לרבות הוצאתם של 40% מהעובדים הזרים, ויצרנו בשנה שחלפה - -

אופיר פינס-פז: עבודה יש רק לחברי הליכוד במדינה.

אריאל שרון: - - כ-90,000 מקומות עבודה - - -

אילנה כהן: אדוני ראש הממשלה - - -

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו מתחילים לאבד את - חברת הכנסת אילנה כהן, לא שומעים אותך.

ראובן ריבלין: אחרי זה, בנאומך, כאשר את תבואי ותתייחסי כאן, ודאי ראש הממשלה יאזין בקשב רב.

אילנה כהן: - - -

ראובן ריבלין: מספיק עם קריאות הביניים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אופיר פינס, אומנם אתה עושה את זה במינון, אבל אנא.

ראובן ריבלין: כי יש פה היום 108 חברי כנסת, שזה - - -

אריאל שרון: הפחתנו את נטל המס על מעמד הביניים - -

יצחק הרצוג: אבל לא על הגמלאים.

יצחק הרצוג: מה עם הגמלאים?

אריאל שרון: - - ונמשיך בהפחתות המס, שיגיעו לכל אזרח עובד.

קריאה: - - -

יצחק הרצוג: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג.

אריאל שרון: בכך עודדנו את היזמות והעבודה במשק.

ראובן ריבלין: זו לא שעת שאלות לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: הוא אומר את מה שהוא מבקש לומר, בהתאם לתקנה 34.

משה גפני: אדוני ראש הממשלה, אנחנו מדברים על אותה מדינה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני.

אריאל שרון: חידשנו את תנופת ההשקעות הזרות, אשר לפי ההערכות תגענה ל-5 מיליארדי דולר השנה, בעוד אנו נערכים לרפורמה מקיפה בעידוד השקעות הון והפיכת ישראל לתחרותית בזירה העולמית בנושא זה.

קולט אביטל: הצלחות מרשימות.

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן.

אריאל שרון: הפרטנו את "אל על" ואת "צים", ונמשיך השנה בהפרטת הבנקים ו"בזק".

אריאל שרון: ביצענו שורה של פרויקטים - -

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן.

אריאל שרון: - - בתחום התשתית, שבראשם הכנסת גז טבעי למשק החשמל ומפעלי התפלת מים, שחלקם יתחילו לפעול כבר השנה.

אריאל שרון: גיבשנו תוכנית חומש, בהשקעה כוללת של 20 מיליארד ש"ח לפיתוח מערך הרכבות בישראל.

אריאל שרון: השבוע יצאה לדרכה הרכבת המחברת את תל-אביב לנמל התעופה בן-גוריון.

אריאל שרון: זו הרכבת שתיסע למודיעין, ומשם לירושלים.

צבי הנדל: כל מה שיקרה זה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל.

רן כהן: אם כל כך טוב, אז למה - - -

אריאל שרון: אדוני הנשיא, חברי הכנסת, אנו נמצאים ברגע מכריע מבחינה כלכלית וחברתית.

אריאל שרון: ההתייצבות הכלכלית הושלמה עם ריבית יציבה של כ-4%.

אריאל שרון: שער חליפין יציב, אינפלציה אפסית, השקעות זרות גוברות, לצד הערבויות שקיבלנו מממשלת ארצות-הברית - -

יצחק כהן: מיליון איש רעבים.

דוד אזולאי: מיליון איש רעבים.

יצחק כהן: מיליון איש רעבים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, זו הערה אחרונה שלי אליך.

ראובן ריבלין: הערה אחרונה.

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: זאת אומרת - אתה נשאר אדיש להערתי.

ראובן ריבלין: רבותי, ראש הממשלה מצווה, על-פי הוראות התקנון, להביא בפנינו את הדברים שהוא חושב שצריך להביא אותם לסיכום השנה החולפת ולקראת השנה הבאה.

ראובן ריבלין: זה מה שקובע.

קריאות: - - -

דוד אזולאי: אנחנו חיים - - - הזאת.

ראובן ריבלין: מתקיים אחרי כן דיון על הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה לא ימסור בהודעתו מה שאתם רוצים לשמוע, או מה שאתם מבקשים לשאול.

ראובן ריבלין: הוא אומר מה שהוא רוצה, ובכך מסתיים העניין.

ראובן ריבלין: וצריך לכבד את התקנון שכולנו אחראים לו וכולנו מגבים אותו.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: מספיק, מספיק.

אורי אריאל: זה ממש גן-עדן, אבל מה תפקידו של ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: אתה תשאל, יש לך הרבה הזדמנויות.

ראובן ריבלין: יש הצעת אי-אמון, אחרי זה אדוני יכול לעשות כפי שעולה על רוחו בקשר לממשלה.

יצחק הרצוג: מה עם האבטלה?

ראובן ריבלין: אבטלה אחרי זה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה קודם כול יתייחס לאותם דברים שהוא רוצה.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אמר ראש הממשלה שהוא מבין ללבם של המתנחלים.

רן כהן: למה הוא לא מבין ללבם של העניים?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, אמרת - תודה רבה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה שמע את מה שאמרת.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: - - -

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת פינס.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, האם אתם רוצים לקיים דיון כשאתם יושבים על ספסלי המליאה?

קריאה: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: שמעתי אתכם.

ראובן ריבלין: עכשיו אתם עוזרים לי.

ראובן ריבלין: רבותי, מרגע זה, כל קריאת ביניים המפריעה לראש הממשלה למסור את הודעתו על-פי החוק - אני אקרא לסדר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: מרגע זה אני קורא לסדר.

אריאל שרון: - - ואמון גובר של השווקים הבין-לאומיים, שבא לידי ביטוי, בין השאר – ומעניין, ואני מציע לכולם לעיין בכך - בדירוג ה"אקונומיסט", שהעמיד את ישראל במקום השלישי בין המשקים המתעוררים.

אריאל שרון: ואני גם מציע לראות את הצמיחה והגידול - - -

איתן כבל: - - - למובטלים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כבל, דווקא אתה?

איתן כבל: מה אני אעשה, אדוני היושב-ראש?

איתן כבל: היה לי קשה.

ראובן ריבלין: בסדר.

ראובן ריבלין: אז עכשיו, שיהיה לך קשה יותר.

חיים כץ: הזכרת את כולם, אבל אותו לא הזכרת.

אריאל שרון: אמרתי, שהעמיד את ישראל במקום השלישי בין המשקים המתעוררים.

ראובן ריבלין: אופיר.

אריאל שרון: השנה הקרובה יכולה להיות שנת המפנה בתהליך המעבר הקשה מבלימה לצמיחה, מיציאה מן המיתון והשפל לתקופה חדשה של פריחה ושגשוג.

אריאל שרון: המגמות האלה באות לידי ביטוי בתקציב המדינה שיונח בפני הכנסת במועד, בשבוע הראשון של נובמבר.

אריאל שרון: אישור התקציב והרפורמות הנלוות אליו הם חיוניים להשגת המפנה הדרוש.

אריאל שרון: אני קובע שהיעד הלאומי העליון ברגע זה, אחרי שהצלחנו בייצוב המשק, הוא יצירת מקומות עבודה חדשים, כדי להקל את מצוקת האבטלה.

אריאל שרון: ברבע השני של השנה היו במדינת ישראל כ-288,000 מובטלים, שהם 10.7% מכוח העבודה.

קולט אביטל: וכמה רעבים?

קולט אביטל: כמה רעבים?

אריאל שרון: זה שיעור גבוה מדי.

אריאל שרון: כל פעולות הממשלה בשנה הקרובה בתחום הכלכלי מיועדות להתחיל ולהוריד את השיעור הזה לרמה נסבלת.

אריאל שרון: יצירת מקומות עבודה במשק מודרני אינה עניין לתכתיב של הממשלה.

אריאל שרון: נדרשת מדיניות כלכלית כוללת, שתיצור למשק ובעיקר למגזר הפרטי את היכולת והעידוד לייצר יותר, למכור יותר, לייצא יותר, וכך ליצור מקומות עבודה חדשים לישראלים.

אריאל שרון: לכן נמשיך השנה להפנות מקורות למשק היצרני על-ידי המשך קיצוץ - - -

ג'מאל זחאלקה: מה זה נדרשת?

ג'מאל זחאלקה: מה זה נדרשת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה נדרשת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא אותך לסדר.

אריאל שרון: - - - על-ידי המשך קיצוץ המגזר הציבורי, יצירת תחרות גוברת שמביאה לצמיחת העסקים, הפרטה ועידוד ההשקעות מבחוץ, בעיקר באזורי היתרון היחסי שלנו בתחום הטכנולוגי.

אריאל שרון: נמשיך ביתר שאת ברפורמות המבניות הגדולות, ובראשן ברפורמה מקיפה בשוק ההון ובבנקאות – להפחתת הריכוזיות, וברפורמה מקיפה בתחום המקרקעין, שעיקרה ניצול מיטבי, ללא ביורוקרטיה מיותרת, של עתודות הקרקע של ישראל לצמיחה.

אריאל שרון: הגענו להסכמות עם הנהגת השלטון המקומי, שנכללת בהן הקצאת מאות מיליוני ש"ח נוספים לתהליך משותף של הבראת הרשויות המקומיות וייעולן.

אריאל שרון: בצד הרפורמות הכלכליות נתחיל בשנת 2005 ביישום הרפורמה החשובה מכולן, זאת שבתחום החינוך.

אריאל שרון: לבבות כולנו התרחבו בשבוע שעבר על ההישג המדעי היוצא-דופן של המדענים הישראלים שזכו בפרס נובל לכימיה, פרופסור אברהם הרשקו ופרופסור אהרן צ'חנובר.

אריאל שרון: הם מוכיחים לעולם, וקודם כול לנו עצמנו, לאילו הישגים מפוארים המוח היהודי יכול להוביל אותנו.

אילנה כהן: אז למה לסגור בתי-ספר לאחיות?

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: לא לא, חבר הכנסת טיבי.

אריאל שרון: רפורמת דברת, שלביצועה הקצינו רק השנה 1.7 מיליארד ש"ח, היא המפתח להבטחת עתידנו הערכי, לצד היותה צעד חיוני לסגירת הפערים החברתיים.

אריאל שרון: מטרתנו היא לתת לכל ילד ולכל ילדה בישראל את הבסיס הטוב ביותר, הזדמנות שווה לקיים את עצמם ולתרום לחברה, ובעיקר למצות את מלוא יכולתם וכשרונותיהם.

אריאל שרון: אדוני הנשיא, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשם שבתחום הביטחוני והמדיני אין הכרעות קשות בלי כאב, כך גם בתחום הכלכלי-החברתי.

אריאל שרון: הרפורמות המבניות הן שינוי סדרי עולם, ועובדים רבים חשים, בצורה מובנת, שהם עלולים להיפגע מהן.

אריאל שרון: אני מבין את החששות.

אריאל שרון: אני מודע, אולי יותר מכמה ממבקרי הממשלה, למצוקות הקשות ביותר שחלק מהאזרחים, ודאי אלה שהם חלשים יותר, חווים יום-יום.

אריאל שרון: אני מזדהה עם תחושת הייאוש של מי שאין להם עבודה, ועם החרדה של מי שעלולים לאבד את מקום עבודתם ואת מטה לחמם.

אריאל שרון: לכן, יש צורך לבצע את כל הרפורמות מתוך הידברות עם העובדים, אבל גם מתוך הבנה שלהם שהרפורמות האלה תתבצענה, כולן, עד תום.

אריאל שרון: הניסיון לשתק את המשק בשביתות פראיות לא יצלח.

אריאל שרון: השביתות האלה, בעיקר בשירותים החיוניים, פוגעות בעובדים, בעיקר בעובדים בשוק הפרטי, שמפעליהם משותקים בשל שביתות במגזר הציבורי.

אופיר פינס-פז: אתם אשמים בזה.

אופיר פינס-פז: אתם אשמים בשביתות.

אריאל שרון: לכן, אני מתכוון ליזום הצעה לכינון מערכת הידברות והסכמה בין הממשלה, המעסיקים והעובדים, כך שנוכל לבצע את הרפורמות החיוניות, ועם זאת למנוע פגיעה במגזרים החיוניים של המשק הישראלי.

אופיר פינס-פז: קודם תשלם שכר לעובדים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פינס.

דוד אזולאי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, מספיק.

ראובן ריבלין: אתה רואה, קריאת ביניים אחת מובילה לעשר קריאות ביניים.

ראובן ריבלין: בשביל מה?

אריאל שרון: אני פונה אליכם, חברי הכנסת, בבקשה לנקוט עמדה נחרצת בתחום המדיני, כמו בתחום הכלכלי.

אריאל שרון: מותר להתווכח, מותר למחות, מותר להשמיע צעקה וזעקה, אבל אסור לפגוע פגיעה אנושה במרקם החיים המשותף וביכולת שלנו לפעול יחד למען האינטרסים הלאומיים.

צבי הנדל: אתה פוגע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל.

אריאל שרון: חברי הכנסת, אנו עומדים לפני הכרעות קשות.

אריאל שרון: אתם המנהיגות הלאומית של אזרחי ישראל, ולכן תידרשו להכריע ולהוביל את הציבור לביצוע ההחלטות.

אריאל שרון: אמרתי כבר בתחילת דברי, כי זאת המשמעות של חיים דמוקרטיים: נפרדים בוויכוח עד להכרעה, ומתאחדים בביצוע לאחר ההכרעה.

אריאל שרון: הכנסת היא המוסד הנבחר, רק היא תדון ותחליט, וכולנו נקבל את הדין ונפעל יחד באחדות אמיתית לביצוע ההחלטות.

אריאל שרון: יש לנו מנדט להחליט, יש לנו מנדט להכריע, יש לנו מנדט לפעול יחד, בעצה אחת, למען העם כולו.

אריאל שרון: תודה לכם.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, הרשו לי, לפני שאזמין את חבר הכנסת פרס, לברך את יושבי-ראש הכנסת לשעבר דב שילנסקי ודן תיכון, את חברי הכנסת והשרים לשעבר – קודם כול את השר שם-טוב – ועוד חברי כנסת רבים, שאחד מהם היה שר, אז אני מתנצל, ידלין, שר החינוך לשעבר, ואני מברך ב"ברוכים הבאים" וב"ברוכים הנמצאים" כאן, בכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, כבוד הנשיא, אני מתכבד להזמין את יושב-ראש האופוזיציה וראש הממשלה לשעבר, חבר הכנסת שמעון פרס, להשמיע את דבריו.

שמעון פרס: כבוד הנשיא והגברת קצב, אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, חברי הכנסת, ימים קשים עוברים עלינו.

שמעון פרס: האמת היא שהיום קשה לבקר, הייתי מעדיף לדבר על נחמו נחמו עמי.

שמעון פרס: מה שקרה בסיני – אל נשלה את עצמנו – הוא הרחבת החזית.

שמעון פרס: זה גורם נוסף, וזה מקשה על כולנו.

שמעון פרס: הלב נקרע למראה הילדים והמשפחות שעל לא עוול בכפם נקרעו ונהרסו בצורה כל כך ברוטלית.

שמעון פרס: במצב כזה אני מתפלל שיהיה לנו הכשרון לחיות יחד, לחוש יחד, להתווכח כראוי ולהכריע בזמן.

שמעון פרס: אדוני ראש הממשלה, אני מוכרח להגיד שנאומך בצד הכלכלי היה הרבה יותר מרשים מאשר נאומך בצד הפוליטי, בעיקר מפני שזה לא קרה – זה הכול לגבי העתיד.

שמעון פרס: תרשה לי להזכיר לך שזה 20 שנה הליכוד מנהל את המשק.

שמעון פרס: אמרת שמצאתם משק הרוס, מתי מצאתם את זה?

דליה איציק: הוא לא התכוון אלינו, הוא התכוון אליהם.

איוב קרא: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איוב קרא.

שמעון פרס: ממי קיבלתם את זה?

שמעון פרס: ואני אומר לך, אם לא היתה בישראל אבטלה כזאת, לא היו בתי-תמחוי, לא היה קיפוח ולא היתה פגיעה בשכבות החלשות.

שמעון פרס: וזה לא מפני שהמצב בעולם היה קשה, אלא מפני שההוצאות בישראל היו מעוותות.

שמעון פרס: השקעתם בשטחים ולא השקעתם במדינה – 60 מיליארד דולר.

יחיאל חזן: אתה השקעת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן.

אורי אריאל: - - -

שמעון פרס: זו היתה כלכלה פוליטית, לא כלכלה חברתית.

שמעון פרס: אל תטילו על אחרים.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד לך – חבר הכנסת אריאל, אני מכבד את כולם, תכבד גם אתה את דעתי – כמו שאתה חרד ליישובים ברצועת-עזה, מותר לי להיות חרד לכך שלא נפסיד את הרוב בישראל, ושלא נאבד את מה שהשגנו ב-60 שנה בגלל הקיצוניות והפנאטיות.

שמעון פרס: מה אתה חושב, שרק לך אכפת?

שמעון פרס: אני לא רוצה שתהיה בן-ערובה שלנו, ואני גם לא רוצה להיות בן-ערובה שלך.

שמעון פרס: תבין שגם לנו יש תביעה לגיטימית, לא פחות משלך, והרוב יכריע.

ראובן ריבלין: כבוד יושב-ראש האופוזיציה, אם אדוני יתייחס למישהו והוא יענה לו, לא אוכל להסות אותו.

שמעון פרס: אני מקבל את עצתך הטובה.

שמעון פרס: אני יודע שימים קשים עוברים על ישראל, ימי חשבון נפש, ואני מוכרח להגיד – שמעתי היום את דברי ראש הממשלה על התוכנית, והיה לי יותר קל לשמוע אילולא קראתי קודם לכן דברים שהתפרסמו בשמו בדבר תוכנית ההתנתקות, דברים שעוררו ספקות גדולים מאוד.

שמעון פרס: נאמר שם, שההתנתקות נועדה ליצור קיפאון מדיני לטווח ארוך.

שמעון פרס: אם זה היעד, אז אנחנו לא שותפים לו.

שמעון פרס: ונמצא נוסחה, איזו נוסחה בלתי רגילה, השמה בצד את מפת הדרכים.

שמעון פרס: טוב שאמרת שאתה הולך על מפת הדרכים, אבל אתמול או שלשום נאמר אחרת.

שמעון פרס: ואפשר להכניס את כל תהליך השלום בבקבוק של פורמלין.

שמעון פרס: בקבוק אחד, את כל תהליך השלום, והוא יקפא וייגמר.

שמעון פרס: אדוני, ראש הממשלה, הממשלה יוצרת רושם שהיא רוצה לברוח מהשלום ולא להתקדם לעבר השלום.

שמעון פרס: הטענה שנמצא פטנט בשיתוף עם הנהלת העולם, כל הנהלת העולם, שלא יהיה כאן שעון חול, שלא יהיה כאן לוח זמנים שאפשר להעביר את כל החבילה מעבר להרי הזמן, כל ההנחות האלה אין להן על מה לסמוך.

שמעון פרס: גם הטענה שחינכנו את העולם לכך שאין עם מי לדבר וקיבלנו תעודת בגרות שאין עם מי לדבר, גם זאת אשליה.

שמעון פרס: העולם לא יתחנך על הקפאת תהליך השלום.

שמעון פרס: זה סיפור בדים.

שמעון פרס: זו אשליה לחשוב שהצלחנו להוריד את התהליך המדיני מעל סדר-היום, וכל מה שאנחנו צריכים לעשות, נא לשים לב, זה לחכות עד אשר הפלסטינים יהיו לפינלנדים.

שמעון פרס: חזון ציוני חדש.

איוב קרא: - - -

שמעון פרס: שמעתי שמדיניות זו עוצבה על-ידך בעצבות ובנחישות.

שמעון פרס: מילא נחישות, אבל מדוע עצבות?

שמעון פרס: כנראה בצדק, כי אין כל ודאות לכך שביצת הטרור תיובש לפני שהתהליך המדיני יתחיל.

שמעון פרס: אין ערובה לכך שהשחיקה הבין-לאומית תיבלם והאמריקנים יבואו לשאר העולם הרועש והגועש ויאמרו לו: מה אתם רוצים?

שמעון פרס: ואתה יודע שלא יהיה צד פלסטיני לתוכנית המוצעת אם כל אשר מוצע להם זה נתח אדמה עם רציפות, כדי שיוכלו לדהור עם ה"פרארי" שלהם מקצה הנתח עד קצהו.

שמעון פרס: שוב, חזון גדול של שלום.

שמעון פרס: לא מובן באמת, מדוע המתנחלים לא מבינים זאת, אחרת הם היו יוצאים בריקודים סביב משרד ראש הממשלה, כי ישראל, על-פי הנוסחה החדשה, כבר לא תכבד את התחייבותה לסייע בהקמת מדינה פלסטינית, והתחייבנו לזה, והיא תסמוך על אמירה אמריקנית מסוגה, המבטיחה כביכול שהגושים הגדולים יהיו חלק מישראל.

שמעון פרס: אין הבטחה כזאת.

שמעון פרס: מה שנאמר במכתב הנשיא הוא שדברים כאלה ייתכנו אם יושגו בהסכמה הדדית עם הפלסטינים.

שמעון פרס: גם אין לומר ש-190,000 לא יזוזו ממקומם.

שמעון פרס: זה עומד בסתירה למחויבות הממשלתית במפת הדרכים ובחילופי המכתבים שלך עם נשיא ארצות-הברית.

שמעון פרס: הנוסחה נוצרה מפני שאתה סברת, כך נאמר לנו, שלא יניחו לנו, לא ירפו מאתנו - - -

רוני בר-און: - - - מה הדמגוגיה הזאת?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און.

שמעון פרס: יש שחיקה בין-לאומית ושחיקה פנימית.

שמעון פרס: בארץ, בינתיים הכול קורס, ואני מצטט: הכלכלה על הקרשים, וכשמופיעה יוזמת ז'נבה, יש לה תמיכה גדולה.

שמעון פרס: ועכשיו, לאחר הנוסחה הזאת, כל העולם כלא היה?

שמעון פרס: ההתנתקות, שלא ברור עדיין מהי ואם בכלל תצא לפועל תתקן את הכול?

שמעון פרס: הזמן ייסוג לאחור?

שמעון פרס: לא תהיינה יותר בעיות כלכליות?

שמעון פרס: לא תהיה שחיקה בין-לאומית?

שמעון פרס: לא תקומנה יותר יוזמות ז'נבה?

שמעון פרס: וכולם יסכימו שמפת הדרכים תוחלף בערפל השטחים.

שמעון פרס: אשליה אינה מדיניות וחד-צדדיות אינה תחליף לדו-צדדיות.

שמעון פרס: אני רוצה לשאול אותך, אדוני ראש הממשלה, האם הנוסחה החדשה הזאת תעצור למשל את הריבוי הטבעי של הפלסטינים?

שמעון פרס: הרי תהליך דמוגרפי הוא גם תהליך מדיני.

שמעון פרס: איך תוקפא הדמוגרפיה?

שמעון פרס: מילא השטחים.

שמעון פרס: מאז יציאת מצרים, דרך גילוי אמריקה ועד לנדידת העמים בימינו, הפכה הדמוגרפיה לתמצית ההיסטוריה.

שמעון פרס: ואנו, חברי הכנסת, שגלינו מארצנו, צריכים להיזהר שלא להפוך להיות גולים בארצנו.

שמעון פרס: אם נפסיד את הרוב, נהיה גולים בארצנו.

שמעון פרס: לא זו מטרת הציונות.

שמעון פרס: נכבוש שטחים ונפסיד את עצמאותנו.

שמעון פרס: ואיך תיובש ביצת הטרור?

שמעון פרס: הרי זו ביצה שנוצרה מייאוש ולא ממים.

שמעון פרס: אם הייאוש יישאר, גם הביצה תישאר ויתושים יגדלו בה, ומה יהיה אם יתושים גלובליים ייתוספו ליתושים הלוקאליים - -

גלעד ארדן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

שמעון פרס: - - כפי שקרה בטאבה רק תמול-שלשום?

שמעון פרס: איך נטפל בהם, ביתושים הגלובליים האלה?

שמעון פרס: לבדנו?

שמעון פרס: באופן חד-צדדי?

שמעון פרס: לחד-צדדיות היה ערך כאשר היא אמורה היתה לשמש פתיחה לדו-צדדיות.

מיכאל רצון: - - -

ראובן ריבלין: סגן השר רצון, אתה פה בתוקף תפקידך כחבר כנסת.

שמעון פרס: להתהפך מצד לצד באופן חד-צדדי – זו איננה תכלית.

שמעון פרס: ואם העולם הגדול שחונך על-ידינו יגלה שהקיפאון הוא מוסווה ועומד בסתירה גדולה לכל עמדותיו האמיתיות, הוא יסלח לנו?

שמעון פרס: וארצות-הברית תחשוב שזה הילד שהיא פיללה לו בחזון הנשיא, והם יישארו אדישים ולא אכפתיים כשיתגלה שהמלך הוא עירום והממלכה ריקה?

שמעון פרס: המצוקה, ההסתייגות והגינוי ימהרו לשוב למקומנו.

שמעון פרס: בישראל, שהידלדלה גם כתוצאה מההשקעות המופלגות בשטחים, ישאלו: מה הטעם לשאת הלאה במחיר החזקת השטחים?

שמעון פרס: הרי קיומם של שני משקים, משק ישראלי צומח ומשק פלסטיני מקופח, שניהם בהנהגה ישראלית, יצר יחסי גומלין בלתי נסבלים לשני הצדדים, גם להם וגם לנו.

שמעון פרס: האם באמת מישהו חושב שאפשר לקפח את העם בפנים כדי ליצור אשליה שנישאר בשטחים בעתיד, כאשר אמרנו שלא נישאר בהם, ואתם ממשיכים בזה.

שמעון פרס: לא נוכל להימלט מאחריות.

שמעון פרס: גם מצבם של הפלסטינים ייתפס כהשפלה בלתי נסבלת של מיליוני בני-אדם החיים תחת שלטון ישראלי, ובהעדר כתובת פלסטינית, ישראל תשמש כתובת לכל ההאשמות האלה - - -

גלעד ארדן: אתה רוצה להציע - - -

שמעון פרס: - - - אשליה עצמית, אפילו ארוזה בעטיפה נאה, לא תחזיק מעמד.

שמעון פרס: מה אתה כל כך מתגאה במה שעשינו עד עכשיו?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן, הוא לא פנה אליך.

שמעון פרס: חברי הכנסת, יש אלטרנטיבה למדיניות זו.

רוני בר-און: אהוד ברק?

שמעון פרס: יש אלטרנטיבה לתעודה שאין עם מי לדבר.

שמעון פרס: ניתן ליצור מישהו שעמו אפשר לדבר, אם ניצור מצב שיהיה על מה לדבר, אם נבין שהפלסטינים לא יהפכו לפינלנדים ואנחנו לא נהפוך להיות שבדים, וצריך לדבר עם הדור הקיים, ולא עם הדורות הבאים שטרם נולדו, וספק אם כאשר הם ייוולדו הם ייסוגו מתביעות אבותיהם ויקבלו את הפקודה של ישראל.

מיכאל רצון: שמעון פרס, כמה שנים אתה מדבר?

שמעון פרס: והם, הדורות שלא נולדו, ייענו לתביעה הישראלית: הכה קודם – דבר אחר כך.

שמעון פרס: הרי אפשר לדבר עם אנשים כמו אבו-מאזן או אבו-עלא, המעדיפים פתרון מוסכם על פני אלימות חסרת תוחלת.

שמעון פרס: הם יוכלו להיות בני-שיח אם נעניק להם הזדמנות רצינית לכך.

שמעון פרס: אין סיכוי שהם או הבאים אחריהם יהיו בני-שיח, אם לא נעניק להם מעמד רצוי וראוי של צד למשא-ומתן.

שמעון פרס: אם כל מה שיוכלו להגיד לעמם יהיה שיש להם רשות להכות בטרור אבל אין להם רשות לנהל משא-ומתן, הם לא יקבלו מנדט מעמם.

שמעון פרס: אין סיכוי שהם ואלה שיבואו אחריהם יוותרו על היותם עם, על היותם צד למשא-ומתן, ויסתפקו בפריווילגיה החד-צדדית שאנחנו מציעים להם.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, להציע מדיניות של מקל במקום מדיניות של מקל וגזר - זו שגיאה חמורה.

שמעון פרס: ברוב המקומות בעולם שיש בהם טרור – אירלנד, ספרד, הודו ואפילו עירק – נעשה מאמץ מדיני בצד המאמץ הכוחני.

שמעון פרס: הם הבינו כי "ברוגז" אינו מדיניות, והידברות חד-צדדית זה רק לדבר עם עצמך.

שמעון פרס: כדי להילחם בטרור, שלצערנו לא פסק ואף התרחב, צריך לבדוק אופציות נוספות.

שמעון פרס: לא רק לנו עניין בחיסול הטרור.

שמעון פרס: יש לא מעט פלסטינים הטוענים שהטרור עלול להוריד אותם שאולה.

שמעון פרס: ואם יינתן להם להשתתף בקביעת גורלם שלהם, כפי שהבטיח מר בגין, עליו השלום, בקמפ-דייוויד, יהיה להם מניע למשא-ומתן ולמלחמה בטרור, כדי להשיג את אשר יוסכם.

שמעון פרס: גם העולם הערבי עובר שינויים.

שמעון פרס: בעבר עזרו מדינות ערב לפלסטינים באמצעות מלחמות.

שמעון פרס: היום רבים מבינים שכדי לסייע לפלסטינים צריך לשחררם מהטרור, לאפשר להם להיכנס למשא-ומתן.

גלעד ארדן: 77% מהם בעד התאבדות.

דניאל בנלולו: מי מדבר?

דניאל בנלולו: איזה הצעות יש לו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

דניאל בנלולו: מי מדבר?

ראובן ריבלין: לא, אל תשאל אותי שאלות עכשיו.

שמעון פרס: מה שקרה בטאבה הוא פגיעה קשה בנו; הוא פגיעה חמורה במצרים ובכלכלתה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

שמעון פרס: ענף התיירות שנפגע הוא עמוד תווך בשיקומה הכלכלי של מצרים.

שמעון פרס: מצרים כבר הביעה נכונות לסייע ביציאה מעזה, אם זו תהיה תנועה לעבר השלום.

שמעון פרס: ירדן פועלת הלכה למעשה נגד הטרור, המסכן את יציבותה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, את מפריעה.

שמעון פרס: טורקיה היום, האלטרנטיבה המוסלמית לאייטולות שבאירן - היא הוכיחה שאפשר להיות מוסלמי ומודרני כאחד, שאפשר להיות דתי ולקיים יחסים טובים עם ישראל.

שמעון פרס: לוב ויתרה על מאמציה לייצר נשק לא קונבנציונלי, היא שינתה טעמה לחיוב.

שמעון פרס: ובסופו של דבר גם העם העירקי יזכה בחופש ובעצמאות, לאחר שהאמריקנים ישחררו אותו - -

גלעד ארדן: למה לוב עשתה את זה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

שמעון פרס: - - מעולה של דיקטטורה אכזרית ואלימה.

שמעון פרס: כל אחד מאתנו יודע שארצות-הברית הלכה לעירק כדי לשחרר עם, לא כדי לכבוש שטחים.

שמעון פרס: במועצת הביטחון האחרונה התקבלה החלטה, חלקית אומנם, הקוראת להסגיר טרוריסטים, למסור אותם לארץ המאוימת על-ידם.

שמעון פרס: החלטה זו נתמכה גם על-ידי שתי החברות הערביות במועצת הביטחון.

שמעון פרס: העולם המוסלמי מתקרב לרגע שבו יצטרך להחליט אם להילחם בטרור, ההורס את העתיד המוסלמי, או לאפשר לטרור לסכל את עתיד מאמיניו.

שמעון פרס: וגם אם ישנו עולם מוסלמי אחד, יש בו, כבר היום, לפחות שתי אסכולות שונות.

שמעון פרס: ישראל הלוחמת בטרור צריכה להילחם גם במניעיו, ומניעי הטרור אינם רק עוני כלכלי אלא גם דלות מדינית.

שמעון פרס: הצבא צריך להיאבק בטרור; הממשלה צריכה להילחם במניעיו.

שמעון פרס: אנשי הביטחון בישראל עושים מלאכה קשה, הראויה לכל הערכה ולכל כבוד, ומן הדין שתהיה גם זרוע מדינית, שתפעל במקביל ובהתאם.

שמעון פרס: העולם הגדול השתנה אף הוא: לא עוד פילוג בין מערב למזרח ולא בין צפון לדרום.

שמעון פרס: היום החלוקה היא בין משלימי הטרור – טרור בין-לאומי, דתי או לאומני – ובין הלוחמים בו, צבאית ומדינית כאחת.

שמעון פרס: אם נספר לעולם שההתנתקות איננה אלא התחמקות מתהליך מדיני, יניחו לנו לנהל את המאבק לבדנו.

שמעון פרס: אנו מעוניינים שהעולם יתאחד בתמיכה בשלום ובמלחמה בטרור, ולא יתפלג לפי עמדות חד-צדדיות.

שמעון פרס: גם אנחנו וגם הפלסטינים תלויים בעולם, והעולם תלוי בשלום, ושלום אין משיגים רק בכוח הכוח.

שמעון פרס: במקום האמירה שלנו, הכה בטרור ודחה את המשא-ומתן, צריך לומר: הכה בטרור וקרב את השלום.

שמעון פרס: מה שדרוש לישראל הוא לא אשליה עצמית אלא מדיניות ריאלית, אקטיבית, חיובית ויצירתית כאחד.

שמעון פרס: דרושה מדיניות שתנסה לגייס את האופציות השונות, מלאות וחלקיות, מקומיות, אזוריות ועולמיות, למען השלום.

שמעון פרס: אם נעדיף קיפאון על פני מדיניות, נמצא עצמנו רועדים מקור לבדנו, וניראה יותר כחריג מאשר כשותף.

שמעון פרס: חברי הכנסת, אנו בוויכוח עם הליכוד, אני לא אקל בו.

שמעון פרס: יש לנו רשות לזכור את שגיאותיו ההיסטוריות והעכשוויות.

שמעון פרס: כל היום תוקפים אותנו.

שמעון פרס: הוא האמין בשתי גדות לירדן, וחדל; הוא עמד על ארץ-ישראל השלמה, וויתר; הוא סבר שירדן היא פלסטינה, ונסוג; הוא בנה מפת התנחלויות שאינה נכנסת למפת השלום, ומנסה לתקן; הוא הבטיח אי-נסיגה מסיני, ונסוג; הוא סירב לשמוע על פינוי עזה, ועכשיו הוא מביא את זה לכנסת.

בנימין אלון: בראבו.

שמעון פרס: הוא השקיע כספי העם בשטחים, הזניח את פיתוח הנגב והגליל.

שמעון פרס: ועכשיו הוא שוב נוטה לחזור ולהיות נביא האתמול, הליכוד.

שמעון פרס: הוא מקשה על התנועה לעבר השלום.

שמעון פרס: הוא שולל אחדות לאומית.

שמעון פרס: הוא משלים בפועל עם כלכלה העושקת את החלשים, פוגעת בעניים, מקפחת ילדים, נכים, גמלאים, מובטלים.

שמעון פרס: הוא מעניק שפע לבעלי השפע.

שמעון פרס: הוא תומך בממשלה שהקטינה את תקציבי המחקר.

שמעון פרס: הוא פגע קשות בהשכלה הגבוהה.

שמעון פרס: שני בעלי פרס נובל, שקיבלו עכשיו – בזכותם - במקום להלל ולהתפאר, הם הזהירו את הממשלה ואת העם: אל תעשו מה שאתם עושים להשכלה הגבוהה.

שמעון פרס: לא יהיו לנו בעתיד בעלי פרס נובל.

שמעון פרס: הפגיעה עכשיו, המחיר יהיה מחר.

רוני בר-און: תמיד יהיה לנו פרס נובל לשלום.

רוני בר-און: פרס נובל לשלום יהיה לנו, עם נסיגה ובלי נסיגה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און, למה לך לקלקל קריאות ביניים טובות.

שמעון פרס: ועכשיו הוא רוצה להעביר את סמכות ההכרעה מהכנסת למרכז המפלגה ולהכניס פוליטיזציה במנגנון הממשלתי.

טלב אלסאנע: אבל איך אתם הולכים להצביע?

גלעד ארדן: - - - את הקול שלך.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

שמעון פרס: אדוני ראש הממשלה, אי-אפשר לחיות מעבר להרי הזמן - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ארדן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן.

שמעון פרס: - - הערפל שנוצר יתפזר, וזה עלול לקרות כבר למחרת הבחירות בארצות-הברית – זה די קרוב.

שמעון פרס: הקיצוץ בתקציב לא יועיל אם התקציב יישאר פוליטי, כלומר יפרנס את הגושים הגדולים בשטחים, תוך כדי המשך קיפוח השכבות הדלות בישראל.

שמעון פרס: הרבה מהשגיאות נוצרו מפני שהליכוד סבור שהוא רוב לנצח.

שמעון פרס: אתם לא רוב לנצח.

שמעון פרס: אל תשכחו שאת מחיר שגיאות הליכוד משלם העם כולו.

יחיאל חזן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חזן.

שמעון פרס: ועל כן עלינו לעשות הכול כדי להיחלץ מימת השגיאות של המפלגה שהיתה גדולה בבחירות הקודמות.

שמעון פרס: נתמוך במדיניות, נתמוך במדיניות ההתנתקות כפי שתיארת היום, אדוני ראש הממשלה - -

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גבריאלי.

שמעון פרס: - - אם היא תהווה פרק בתהליך השלום, צעד במפת הדרכים, כפי שהבטחת.

שמעון פרס: לא נתמוך בכל תוכנית שתהיה התחמקות ותיקרא התנתקות.

טלב אלסאנע: איך תצביע?

שמעון פרס: אנחנו מוכנים להעניק רשת ביטחון, לא רשת הסוואה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת, השאלה שלך היתה ברורה.

טלב אלסאנע: זה מעניין.

ראובן ריבלין: היא היתה ברורה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלסאנע, שאלתכם היתה ברורה.

שמעון פרס: אדוני וידידי רן כהן, אנחנו אופוזיציה לממשלה, לא אופוזיציה לשלום.

שמעון פרס: ואנחנו יודעים להבחין בין השניים, אל תדאג.

טלב אלסאנע: אדוני מאוד משכנע, אבל איך תצביע?

איוב קרא: תביאו עוד "מיצובישי".

שמעון פרס: יהושע בן נון הסביר לעם את מדיניותו: שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון.

שמעון פרס: ואכן, "וידם השמש וירח עמד".

שמעון פרס: אבל זו היתה תופעה חד-פעמית, שלוותה באזהרה: לא היה כיום ההוא לפניו ואחריו.

שמעון פרס: אי-אפשר להגדיר נסים כמדיניות.

שמעון פרס: מה שדרוש זה לא נס מן השמים, אלא מאמץ על פני הקרקע המציאותית.

שמעון פרס: העם לא צריך לשלם את מחיר הזמן, הדרוש מטעמים מפלגתיים כדי לתקן את השגיאות ולצאת לדרך המלך – דרך שסימן בן-גוריון כבר לפני 56 שנים.

שמעון פרס: הוא צדק אז, הוא צודק היום, ואנחנו נוסיף ללכת בדרכו.

שמעון פרס: תודה.

ראובן ריבלין: אני מודה ליושב-ראש האופוזיציה וראש הממשלה לשעבר שמעון פרס.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מכריז על חמש דקות הפסקה לאחר צאת הנשיא.

אריה האן: בבקשה לקום.

אריה האן: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

אריה האן: ) (הישיבה נפסקה בשעה 17:20 ונתחדשה בשעה 18:27.

אריה האן: )

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: מדיניותה בתחום החברתי והכלכלי;

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, אני מבקש לחדש את הישיבה.

ראובן ריבלין: הצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: החלטנו על קיום דיון משולב, ולכן קודם יציעו המציעים את הצעות האי-אמון בשם סיעותיהם.

ראובן ריבלין: הראשונה היתה אמורה להיות חברת הכנסת דליה איציק - - -

מאיר שטרית: - - -

ראובן ריבלין: ברור.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אמרו לי שאתה תהיה ראשון, אבל אני מבקש כי שר האוצר – אני מבקש לקרוא לחברת הכנסת דליה איציק כדי שהיא תגיש - - -

מאיר שטרית: - - -

ראובן ריבלין: הואיל והם עשו סידור שהתקבל על דעתו, אני מבקש לקרוא לחברת הכנסת דליה איציק.

מוחמד ברכה: שר האוצר אמור לענות על ההצעה של דליה איציק?

ראובן ריבלין: הצעתך, בשם סיעת יחד, סיעתך וסיעת בל"ד, היא בתחום החברתי-הכלכלי.

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר, חבר הכנסת ברכה מבקש לדבר באותו נושא של חברת הכנסת.

ראובן ריבלין: הוא ידבר, ואדוני ישיב לו.

בנימין נתניהו: מצוין.

ראובן ריבלין: והשר הנכבד, שר התחבורה, ישיב על הצעת האי-אמון של חברת הכנסת דליה איציק.

מאיר שטרית: אין בעיה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

ראובן ריבלין: אדוני יעלה.

קריאה: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: בהחלט.

ראובן ריבלין: מצאנו פתרון יצירתי.

ראובן ריבלין: האם צלצלנו?

ראובן ריבלין: אדוני יצלצל.

ראובן ריבלין: זכותו של חבר הכנסת ברכה להיות בטוח שכל חברי הכנסת המעוניינים לשמוע את דבריו יהיו כאן.

ראובן ריבלין: אדוני יצלצל, ואנחנו נמתין שתי דקות.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני פותח את הישיבה.

ראובן ריבלין: נקיים עכשיו את הדיונים על הצעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: ראשון מבקשי הצעת האי-אמון, בשם סיעתו, סיעת חד"ש-תע"ל, בשם הסיעות יחד, חד"ש-תע"ל ובל"ד, הוא חבר הכנסת מוחמד ברכה, סגן יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני, בבקשה.

ראובן ריבלין: ישיב שר האוצר.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני מבקש לשלוח תנחומים למשפחות הקורבנות של הפיגועים השפלים במצרים ולשלוח איחולי החלמה לפצועים.

מוחמד ברכה: אני רוצה גם להיות שותף למצוקתם ולאבלם של תושבי שדרות, בפרט לאחר הריגת שתי ילדות, ולהביע שותפות בסבלם של בני העם הפלסטיני בשטחים הכבושים, שסובלים יום-יום תחת אש ומשלמים מחיר דמים, מחיר הכיבוש הנורא והרצחני.

מוחמד ברכה: אלה אכן ימים אפוקליפטיים, שעה מכוערת ומאיימת של קנאות וחורבן.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, תוכנית ההתנתקות של שרון מהמציאות ומהתוצאות של מדיניותו נמשכת.

מוחמד ברכה: זוהי לפי שעה ההתנתקות היחידה, והיא מתרחשת הלכה למעשה יום-יום ושעה-שעה בכל תחום מתחומי חיינו: הרס, חורבן, ייאוש, ריקבון וחוסר תוחלת.

מוחמד ברכה: העיסוק האין-סופי בהתנתקות הפך למסך עשן המבקש לכסות על החידלון הקולוסלי של הממשלה, על פשעי המלחמה שלה, על התנערותה מאזרחיה ועל קריסת המערכות המוחלטת.

מוחמד ברכה: ממשלת ישראל טובחת בתושבי עזה, והקטל ההמוני של אזרחים חפים מפשע, זקנים, נשים וטף, הפך כאן לעניין של מה בכך.

מוחמד ברכה: גם המחזה המחריד שמול עינינו – ניקוב גופה של תלמידת בית-ספר בת 13 בכדורים של קבוצת חיילים ואחר כך וידוא הריגה של אותה ילדה – כל אלה ביטויים של ההתבהמות המוחלטת של הכיבוש וההתנערות שלו מכל מוסר אנושי.

מוחמד ברכה: כשהיא מפריחה דיבורים על התנתקות, הממשלה מנסה בעצם להסיח את הדעת מדברים אחרים, חמורים וקשים, שעלולים להביא חידלון וחורבן לשני העמים בארץ הזאת.

מוחמד ברכה: הפלישה לצפון רצועת-עזה, שמתבצעת גם בימים אלה, כדי לייצר שם את רצועת הרצועה, היא בעצם אחד הביטויים של התוכנית האמיתית של הממשלה של שרון.

מוחמד ברכה: תוכנית בניית הגדר, שמחלקת את הגדה המערבית ושמה את העם הפלסטיני בתוך גטו, היא בעצם התוכנית האמיתית של ממשלת שרון.

מוחמד ברכה: הכוונה לספח התנחלויות בגדה המערבית היא התוכנית האמיתית של שרון.

מוחמד ברכה: כל הפניית הזרקורים אל נושא ההתנתקות ואל פינוי כמה התנחלויות בעזה, גם היא באה לשרת אותה תוכנית, אבל ראוי ומועיל יותר לממשלה הזאת שהאורות יופנו דווקא אל הדבר השולי הזה בתוך רצועת-עזה – פינוי כמה יישובים – במקום שהזרקורים יופנו אל הפשעים האחרים ואל החסימה המוחלטת של כל אפשרות של השגת שלום בין שני העמים, שלום הבנוי על הסכמי שלום.

מוחמד ברכה: "ימי התשובה" הם ימי שפיכות דמים.

מוחמד ברכה: "ימי התשובה" הם ימי שפיכת דמו של העם הפלסטיני.

מוחמד ברכה: אלה ימי תשובה מדממת, שיש בהם כמה מאפיינים של רצח עם, כשיום-יום מוטלים פצצות ופגזים מהשמים, בלא הבחנה, על אזרחים חפים מפשע.

מוחמד ברכה: בעצם, אדוני היושב-ראש, יועצו, או ראש לשכתו, של ראש הממשלה, מר וייסגלס, חשף את מה שלא נאמר ולא ייאמר.

מוחמד ברכה: נאום ראש הממשלה לפני כמה דקות כאן הוא ניסיון נואל ופשטני להזים את החשדות שפשוט מתלבשים עליו.

מוחמד ברכה: תוכנית ההתנתקות היא תוכנית להקפיא כל פתרון וכל תהליך מדיני; היא תוכנית לנטרל אפילו את מפת הדרכים בגלגולה השרוני, עם 14 ההסתייגויות.

מוחמד ברכה: וייסגלס חשף בעצם את האמת שהיתה ידועה לנו, אבל היה חשוב שדווקא אחד ממחיצתו ומחבר מרעיו של ראש הממשלה יאמר את הדברים אשר נאמרו.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, כל זה אינו מונע משרון להציג את עצמו כמי שדוחף בנחישות, כביכול, מהלך מדיני שעיקרו התנתקות.

מוחמד ברכה: איזה כזב ואיזו הולכת שולל.

מוחמד ברכה: היום הופיע שר האוצר בוועדת הכספים ודיבר על כל דבר חוץ מאשר על הקשר הדיאלקטי המתבקש בין מצב הכלכלה לבין התרחקותו של תהליך השלום.

מוחמד ברכה: הוא הפריח כל מיני ססמאות בכל מיני כיוונים – על מצב אידיאלי זוהר, על ורדים שמוצבים בדרכנו, בדרכי הכלכלה, במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: הוא דיבר על כך שייטיבו עם הגמלאים, שייטיבו עם התלמידים וייטיבו עם החינוך.

מוחמד ברכה: רבותי, כל זה הוא אחיזת עיניים.

מוחמד ברכה: התקציב, שיונח על שולחן הכנסת בתחילת החודש הבא, ידבר בעד עצמו.

מוחמד ברכה: התקציב, שגם ראש הממשלה חזר עליו, של הוספת 700 מיליון ש"ח לתקציב החינוך, הוא לא כדי לחזק את החינוך ולא כדי לחזק את מערכת החינוך, אלא כדי לממן את החלק הקשה בתוכנית דברת, ואני לא יודע אם החלקים החיוביים בה יתבצעו לאחר מכן או לא.

מוחמד ברכה: זהו תקציב שמיועד לפיטורי מורים; זהו תקציב שמיועד לשינויים מערכתיים שנובעים מחטיבות הביניים, אבל זה לא תקציב שבא כדי לחפות על הכשלים החמורים במערכת החינוך בישראל.

מוחמד ברכה: גם התוספת לסל הבריאות, שמדברים עליה, כביכול, ושר האוצר דיבר עליה הבוקר – ואני חושב שהוא עוד ידבר עליה כאן – היא סוג של אחיזת עיניים.

מוחמד ברכה: היא ניסיון פשוט להכניס משהו ממה שכבר נגזל.

מוחמד ברכה: גם אחרי התוספת לא נחזור לאותם ימים שלפני שלוש שנים, מבחינת רמת סל הבריאות.

מוחמד ברכה: גם בנושא הגמלאים – לא נחזור לרמת הקצבאות שקיבלו הגמלאים לפני שלוש-ארבע שנים.

מוחמד ברכה: שר האוצר אוהב מאוד לדבר על השווקים בעולם ועל הצורך להתאים את עצמנו – שהכלכלה הישראלית תתאים את עצמה – לשיקולים הכלכליים העולמיים.

מוחמד ברכה: אבל הממשלה הזאת, ראש הממשלה ושר האוצר מובילים לעבדות לשוק הבין-לאומי החיצוני ומייצרים שוק של עבדים בכלכלה הפנימית במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: הכלכלה אמורה לשרת את האזרחים, ולא האזרחים אמורים לשרת ערכים כלכליים שבאים לשרת את ההון הגדול.

מוחמד ברכה: זה מה שביבי נתניהו ואריק שרון עושים כל הזמן מאז נכנסו לממשלה הזאת כשר האוצר וראש הממשלה, אבל גם לפני כן – זוהי המדיניות של הליכוד, לשרת את בעלי ההון ולדפוק את השכבות החלשות.

מוחמד ברכה: אי-אפשר לדבר על מצב אידיאלי, כביכול, כאשר יש מיליון אנשים שחיים מתחת לקו העוני, כשיש 600,000 ילדים שסובלים חרפת רעב וכשמערכת החינוך סובלת מכשל עמוק.

מוחמד ברכה: מערכת הבריאות, גם עם התוספת שאתה מתכוון לדבר עליה, עדיין אינה נותנת את המענים החיוניים לאותם חולים ולאותן תרופות חדשות ומתחדשות.

מוחמד ברכה: לכן אני אומר שזאת הונאה, זה ניסיון למכור לוקשים לציבור.

מוחמד ברכה: גם מה שהתפאר בו ראש הממשלה, על ההסכם עם הרשויות המקומיות – איזה הסכם היה?

מוחמד ברכה: היה הסכם על התייעלות.

מוחמד ברכה: התייעלות, זאת אומרת פיטורי עובדים; הבראה, זאת אומרת לצמצם, לצמק את הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: מי ייתן את השירותים שאותן רשויות מקומיות אמורות לספק לאזרחים – שירותי רווחה, שירותי תשתיות, שירותי חינוך, החזקת מערכת החינוך?

מוחמד ברכה: יהיו לנו רשויות מקומיות מאוזנות, יהיו לנו פיטורי עובדים, אבל יהיו לנו רשויות שאינן מסוגלות להגיש כל שירות לציבור.

מוחמד ברכה: ועל זה שר האוצר לא דיבר הבוקר, וגם לא ידבר, כי אין לו תשובה על כל הדברים האלה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת היא ממשלה של כישלון וממשלה של חידלון.

מוחמד ברכה: גם בתחום המדיני אין שום בשורה ואין שום תקווה, וגם בתחום הכלכלי-החברתי אין שום בשורה ואין שום תקווה, כי המדיניות בנויה על ערכים לא נכונים.

מוחמד ברכה: במדיניות, הערך העיקרי הוא ערך הכוח וההשתלטות והסיפוח, וברמה החברתית-הכלכלית הערך הראשון הוא שירות ההון הגדול ושירות אינטרסים כלכליים מחוץ למדינת ישראל, של ההון הגדול, וההשתלבות בתוך מערכת הערכים הנפשעת של ההון הגדול על חשבון השכבות החלשות במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו כאן מגישים הצעת אי-אמון על כישלונה וחדלונה של הממשלה הזאת, וכל שעה שמתקצרת מחייה של הממשלה הזאת – כך ייטב כנראה לעם בישראל, יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: אני פונה לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת האי-אמון שלנו.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מוחמד ברכה, סגן יושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: שר האוצר ישיב על שתי ההצעות יחדיו, או אדוני רוצה להשיב על הצעה זו?

בנימין נתניהו: אני מבקש להשיב.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: כבוד שר האוצר וראש הממשלה לשעבר, בנימין נתניהו, מתכבד לעלות ולהשיב על הצעת האי-אמון של סיעות בל"ד, חד"ש-תע"ל ויחד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: אנחנו לא הצטרפנו להצעת האי-אמון, חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה מצטרף גם הוא להצעת האי-אמון.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על גמישותך בסדר-היום וגם על נכונותך להתחשב בנסיבות אישיות.

בנימין נתניהו: אני רוצה לומר מלה אחת לעמיתי וידידי, חבר הכנסת פרס, יושב-ראש האופוזיציה.

בנימין נתניהו: אני מבין שהוא בא עם רשימה של כישלונות הליכוד, והייתי שמח לדון אתו על כל אחד ואחד מהנושאים הללו, שהוא מעלה אותם ככישלונות.

בנימין נתניהו: אבל דרושה מידה לא מבוטלת של תעוזה – על-מנת להישאר דיפלומטיים לא אגיד מלה אחרת – לעמוד כאן, כשהוא מימש את מה שהוא חושב שהוא התיקון לכל שגיאות הליכוד, והביא בתמצית את מדיניותו "הנכונה" לידי ביטוי בהסכם אוסלו.

בנימין נתניהו: והנה אנחנו נמצאים עכשיו אחרי עשר שנים נוראות, 1,000 קורבנות, רובם אזרחים - ילדים, נשים, משפחות שלמות שנגדעו מעל פני האדמה, והוא מדבר על טעויות, והוא מטיף לנו?

בנימין נתניהו: הוא אמר כך: את הטרור נפתור על-ידי כך שניתן לטרוריסטים את ההרים, את הגבעות מעל ערינו וסביב ירושלים.

בנימין נתניהו: אנחנו ניתן להם נשק, והם יילחמו בטרור - הטרוריסטים יילחמו בטרור; אנחנו נחתום אתם על הסכם, והם יכבדו אותו; אנחנו נשמע מהם התחייבויות, והם ימלאו אותן; אנחנו נזרים להם כספים, והם ישתמשו בהם לצורכי שלום; אנחנו נביא אותם להכרה בין-לאומית, וההכרה הזאת תביא אותם למתן את דרכם; אנחנו נפתח להם את שערי הבית הלבן ואת שערי העולם כולו, וזה יחייב אותם למתינות.

בנימין נתניהו: כל אחת מההנחות הללו התנפצו על סלע המציאות.

בנימין נתניהו: הן התנפצו בנפץ אדיר ובשיטפון אדיר של דם של אזרחים חפים מפשע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הבעיה שהוא עשה את כל הדברים - - -

בנימין נתניהו: הוא עשה את כל הדברים הללו, ותחת השלטון של מפלגת העבודה, תחת שלטונו של יצחק רבין וממשלתו של שמעון פרס, הוא קיבל את הפיצוץ בפרצוף.

בנימין נתניהו: זה מה שקרה.

בנימין נתניהו: מתי היה "המהנדס"?

בנימין נתניהו: מתי היתה התופת הנוראה הזאת?

בנימין נתניהו: מתי זה התחיל?

בנימין נתניהו: כל אחת מההנחות שלו שגויה, כל אחת מהן, מההתחלה ועד הסוף.

בנימין נתניהו: הן שגויות בצורה איומה, משום שהטרור כוונתו לא להשיג שלום, כוונתו להשמיד את מדינת היהודים.

בנימין נתניהו: משום שאש"ף לא נוצר כדי להקים פה מדינה, הוא נוצר כדי להשמיד פה מדינה.

בנימין נתניהו: משום שאש"ף יכול היה להתבסס יפה מאוד ביהודה ובשומרון.

בנימין נתניהו: השטחים הללו היו בשליטה ירדנית, הוא לא דיבר על הפיכת המקום הזה למדינה לצד מדינת ישראל, הוא דיבר על שחרור פלסטין ב-1964.

בנימין נתניהו: שם החוויה המכוננת, שם הרגע שהכול נחשף, ב-1964.

בנימין נתניהו: כשאש"ף הוקם, כשערפאת וחבריו הקימו אותו, הם אמרו: מטרתנו לשחרר את פלסטין.

בנימין נתניהו: זאת היתה מטרתם אז, זו מטרתם היום, ופלסטין שנועדה לשחרור היא בתוך מה שקרוי "הקו הירוק".

בנימין נתניהו: זו היתה מטרתם אז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חתמת אתם הסכמים.

בנימין נתניהו: גם היעד היה בלתי לגיטימי, וגם השיטה היתה בלתי לגיטימית, קרימינלית מלכתחילה.

בנימין נתניהו: טרור למען השמדה – זו היתה האמת אז, ולצערי זו נשארה האמת גם היום.

בנימין נתניהו: שום דבר לא השתנה.

בנימין נתניהו: מה שהשתנה הוא רק שפרס, בעיוורון שקשה להאמין שקיים, נתן לארכי-טרוריסט, לראש מחנה ההשמדה, את הכלים כדי לבצע את זממו, ואחר כך הוא מתפלא.

בנימין נתניהו: הוא מאשים את שרון, מאשים את נתניהו, מאשים את הליכוד – אינני יודע את מי הוא מאשים – על כך שערפאת אינו משחק, ולא שיחק בתקופתו של פרס כראש ממשלה ושל רבין כראש ממשלה, לפי הכללים שהוא מדמיין בדמיונו באיזה עולם שאיננו קיים היום.

בנימין נתניהו: הטרור מקורו בשאיפה הטוטליטרית של השמדה.

בנימין נתניהו: הטרור אינו מצוי בדיכוי, הטרור אינו נובע מעוני, הוא איננו נובע מאובדן זכויות או מהעדר זכויות לאומיות או פרטיות.

בנימין נתניהו: אם היה נובע מהדברים האלה, היית רואה טרור אצל גנדי בהודו.

בנימין נתניהו: הוא נקט אמצעי טרור?

בנימין נתניהו: מרתין לותר קינג נקט אמצעי טרור?

בנימין נתניהו: מאציני וגריבלדי נקטו אמצעי טרור?

בנימין נתניהו: כל לוחמי החופש של המאה ה-19 נקטו אמצעי טרור?

בנימין נתניהו: לגויה יש תמונה מפורסמת מהמאה ה-19, רוויית מלחמות שחרור, מלחמות אמיתיות.

בנימין נתניהו: צבאות נלחמו בגבורה בלתי רגילה, וגויה צייר תמונה שזעזעה את כל העולם הנאור, איך מוציאים להורג אזרחים, יורים על אזרחים.

בנימין נתניהו: זה דבר מזעזע.

בנימין נתניהו: מלחמות אין-קץ באירופה – מי השתמש בטרור?

בנימין נתניהו: המחתרת הצרפתית נגד הכיבוש הנורא ביותר בהיסטוריה השתמשה בטרור?

בנימין נתניהו: מה, הם הרגו אזרחים?

בנימין נתניהו: הם הרגו את הילדים של המשת"פים של הנאצים?

בנימין נתניהו: אפילו זה לא.

ואסל טאהא: הם לא התנגדו לנאצים?

בנימין נתניהו: הם התנגדו לנאצים, הם הרגו קצינים, הם הרגו חיילים, אבל הם לא נגעו באזרחים, והיה להם שפע של אזרחים.

ואסל טאהא: הם התנגדו לכיבוש.

ואסל טאהא: גם הפלסטינים מתנגדים לכיבוש.

בנימין נתניהו: להיפך, הם לא נגעו באזרחים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה אזרחים פלסטינים נהרגו עכשיו?

בנימין נתניהו: הם נלחמו בצבא, אבל לא רצחו ילדים, לא רצחו נשים.

ואסל טאהא: מי רוצח ילדים ואזרחים?

בנימין נתניהו: הטרור אינו נובע מכל הדברים הללו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הטרור זה רק פלסטינים, צה"ל זה לא טרור.

ראובן ריבלין: אתה רוצה אחר כך לומר את דברך?

ראובן ריבלין: אתן לך רשות לומר את דברך אחרי כן.

ראובן ריבלין: אתה רשום לדיון.

בנימין נתניהו: הטרור של "אל-קאעידה", כמו הטרור של חאג' אמין אל-חוסייני, כמו הטרור של ערפאת, כמו הטרור של חבש, כמו הטרור של ה"חמאס", כמו הטרור של "גדודי חללי אל-אקצא", הטרור הזה נובע משאיפת ההשמדה.

בנימין נתניהו: זה נכון שיש הבדל בין הטרור הפלסטיני הלאומני, ששואף רק להשמיד את מדינת ישראל - אין לו שאיפות מעבר לזה – או למנוע את הקמתה, לבין הטרור האסלאמי הרדיקלי, ששואף להשמיד את המערב.

ואסל טאהא: למה מסרת את חברון?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טאהא.

בנימין נתניהו: יש ביניהם זהות, כי ישראל היא מבחינתם העמדה הקדמית של המערב, ויש להשמיד אותה.

בנימין נתניהו: על כך שניהם מסכימים, ומכאן זהות המטרה בענייננו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השטויות האלה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה, שטויות, שטויות, אבל לעת עתה אנשים נהרגים.

ראובן ריבלין: גם אדוני טוען שאנשים נהרגים.

ראובן ריבלין: לעת עתה אנשים נהרגים.

ראובן ריבלין: אין פה שום שטויות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ראובן ריבלין: שמענו, קריאת הביניים ברורה.

ראובן ריבלין: אדוני לא יכול לנאום מהכיסא.

ראובן ריבלין: עכשיו נואם שר האוצר.

ואסל טאהא: אני רוצה רק להזכיר.

ראובן ריבלין: אתה לא צריך להזכיר לו.

ואסל טאהא: שעה שאמין אל-חוסייני לא היה wanted, שמיר היה wanted.

בנימין נתניהו: אדוני, אני לא זקוק לעזרה, אבל אני מודה לך על רצונך לעזור.

בנימין נתניהו: בכל אופן, אני חושב שמר פרס היה מיטיב לעשות לו הצטייד בקצת צניעות אחרי שהביא עלינו בעצם את האסון הנורא ביותר מאז הקמת המדינה, או יותר נכון, מאז מלחמת יום הכיפורים, כדי להיות מדויק.

בנימין נתניהו: אבל מבחינת הפגיעה באזרחים, הפגיעה בעורף, הפגיעה בחפים מפשע, אין להעלות על הדעת שהפגיעה הזאת היתה מתרחשת אלמלא רצף השגיאות העצום והטרגי שמר פרס וחבריו הביאו עלינו, והטרגדיה הגדולה ביותר היא שהם לא למדו שום דבר מהשגיאות שלהם.

בנימין נתניהו: כאילו שום דבר לא קרה.

בנימין נתניהו: ובכן, אנחנו למדנו, ואנחנו מפחיתים את הטרור.

בנימין נתניהו: זה נכון שמעת לעת עדיין מתרחשות טרגדיות, אבל זה גם נכון שהיקף הנפגעים מפעולות טרור המתאבדים צומצם בלמעלה מ-80%, בקרוב ל-90%, ולא כתוצאה מזה שהטרוריסטים אינם רוצים להשמיד אותנו או לרצוח בנו, אלא כתוצאה מזה שאנחנו פוגעים בהם, כתוצאה מהגדר שאנחנו מקימים, כתוצאה מפעולות המודיעין.

בנימין נתניהו: זו הסיבה שהטרור פוחת, זו הסיבה שעם השלמת הגדר והמשך הפעולות שלנו הוא יפחת עוד יותר.

בנימין נתניהו: הייתי שמח מאוד אם היה לנו, כפי שמר פרס מדמיין במוחו, שותף לשלום.

בנימין נתניהו: אבל אין לנו.

בנימין נתניהו: אין לנו לא משום שאנחנו צריכים מישהו שיסכים על קו גבול כזה או אחר, אלא משום שאנחנו צריכים מישהו שיסכים עם קיומה של ישות ציונית עצמאית, כלומר מדינת ישראל, ואין בהנהגה הפלסטינית היום דמות כזאת, או מישהו שמוכן להתייצב מול העולם, ובעיקר מול עמו, ולומר להם: הפנטזיה של זכות השיבה מתה, הקיום של מדינת ישראל הוא עובדה קיימת.

בנימין נתניהו: אנחנו מחפשים בנרות, וללא הצלחה, סאדאת פלסטיני, או כמלך ירדן, עבדאללה.

בנימין נתניהו: דמויות כאלה איננו מוצאים.

מוחמד ברכה: על מה אתה מדבר?

מוחמד ברכה: אין שאלה של קיום עם ישראל.

מוחמד ברכה: יש שאלה של קיום העם הפלסטיני.

בנימין נתניהו: אנחנו מוצאים דבר שמביא טרגדיה, קודם כול לנו, אבל אני מוכרח להגיד, גם לפלסטינים עצמם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, כך לא חשב ערפאת בקמפ-דייוויד עם ברק?

גאלב מג'אדלה: - - -

ראובן ריבלין: אבל הוא סירב לראש הממשלה לשעבר אהוד ברק.

מוחמד ברכה: איזה שלום הוא רוצה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, עכשיו עונים לו על הצעת האי-אמון שלו.

בנימין נתניהו: חבר הכנסת ברכה, ייחדת את דבריך למצב הכלכלי, למצב החברתי.

בנימין נתניהו: קודם כול, אני מסכים, ואתה בוודאי מסכים, שיש קשר הדוק בין השניים, אבל ייתכן שאינך מסכים אתי על אופי הקשר.

בנימין נתניהו: כשאני מסתכל בעולם מי יוצא מעוני, מי יוצא מעוני למעמד ביניים, מי יוצא מעוני לפרנסה בכבוד, אני מזהה בכל העולם אותו דבר, אם כי אני רואה יציאה מעוני היום בעולם שלא היתה בתולדות האנושות, שמאות מיליונים יוצאים בתוך עשור ממצב של אנשים שאין להם שום דבר – במקרה הטוב הם עשירים אם יש להם זוג אופניים – והם פתאום משנים בבת-אחת את מצב חייהם.

בנימין נתניהו: את השינוי הזה שאנחנו רואים בהרבה יבשות, ובראש ובראשונה באסיה, אנחנו מזהים עם דבר אחד: המעבר מתלות כלכלית ליצירה כלכלית, לעבודה, להשקעה, ליזמות.

בנימין נתניהו: זה הדבר שמוציא את האנשים מהעוני.

בנימין נתניהו: אנחנו הלכנו במשך שנים ארוכות בדרך הפוכה: אמרנו שהדרך להוציא אנשים מהעוני היא לתת להם כסף בקצבאות, ונתנו את הקצבאות.

חיים אורון: הורידו את האבטלה ל-5%.

חיים אורון: שר האוצר, אתה שוב חוזר - - -

בנימין נתניהו: לא כולם היו בוועדת הכספים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, הוא שמע.

בנימין נתניהו: לא כולם היו בוועדת הכספים.

בנימין נתניהו: הדבר שעשינו, נתנו קצבאות בהיקף גדל והולך, בהיקף עולה, וראה זה פלא, ככל שנתנו יותר קצבאות, מדד האי-שוויון התרחב וגם העוני התרחב.

בנימין נתניהו: זה לא פלא בעיני, זה ברור.

בנימין נתניהו: חינכנו דור, התחלנו לחנך כבר דורות, להיות בתלות, להיות בני חסות של המדינה, לחיות מקצבאות ולא לחיות מעמלם, מכוח היצירה שיש בהם, שיש בכל אדם – יהודי, ערבי.

מוחמד ברכה: אבל לחיות.

בנימין נתניהו: ולחיות, להתפרנס בכבוד.

בנימין נתניהו: נאמר לנו: איך אתה רוצה שאנשים יתפרנסו?

בנימין נתניהו: אין מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: אז מה, תוריד להם את הקצבאות?

בנימין נתניהו: אין להם מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: ובכן, אנחנו עשינו מה שנעשה במדינות רבות, וזה קשה, לעבור מקצבאות לעבודה.

בנימין נתניהו: זה קשה.

בנימין נתניהו: לא אגיד את זה אחרת.

בנימין נתניהו: אני לא אומר שזה דבר קל.

בנימין נתניהו: מי שיכול לעבוד צריך ללכת לעבוד.

בנימין נתניהו: מי שאינו יכול לעבוד, צריך לעזור לו בהזדמנות הראשונה שאפשר.

בנימין נתניהו: זה בדיוק מה שעשינו.

בנימין נתניהו: הוצאנו עובדים זרים, כפי שאמר, בצדק, ראש הממשלה, והתחלנו במדיניות שהורידה מסים על-ידי צמצום חלק מהוצאות הממשלה - בממשלה עדיין יש הרבה הרבה שומן, בכל ממשלה - והתוצאה היתה שעם הורדת המסים היה כדאי להשקיע וכדאי לעבוד, ורואים זאת בכל רבעון, ובשנה הזאת אחורה, ייצרנו, מנוכה מעונתיות, 91,000 מקומות עבודה, עם עונתיות - 80,000 מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: כולם בסקטור הפרטי.

בנימין נתניהו: סליחה, ישראלים שנכנסו למעגל העבודה, כי חלק מהם החליפו גם עובדים זרים שיצאו.

בנימין נתניהו: זה בדיוק 80,000 יותר ממה שהיו לפני שנתיים, כשהמשק אז התכווץ, ואם הוספנו אז מקומות עבודה, הם היו מקומות עבודה במגזר הציבורי, דבר שאסור לעשותו.

מוחמד ברכה: - - -

בנימין נתניהו: ואכן האבטלה, שעלתה ברציפות במשך ארבע שנים – כיוון ששאלת על האבטלה – קודם כול מספר המשתתפים בשוק העבודה גדל.

בנימין נתניהו: זו אינדיקציה הכי טובה.

בנימין נתניהו: אם יש חולי אחד עצום אצלנו, זה שמספר המשתתפים בשוק העבודה הוא קטנטן, הוא הכי נמוך במערב, הוא אחד הנמוכים בעולם.

בנימין נתניהו: יש הרבה אנשים שפשוט אינם עובדים.

בנימין נתניהו: אני מספר לכם שבשנה האחרונה, בפעם הראשונה זה הרבה מאוד שנים, שיעור ההשתתפות בעבודה עלה.

בנימין נתניהו: הוא עלה באחוז שלם, 1.1%.

בנימין נתניהו: כל הזמן הוא ירד, ופתאום הוא עולה.

בנימין נתניהו: זה דבר אחד.

בנימין נתניהו: אבל כשהוא עולה, זה יכול גם להגדיל את האבטלה, כי יש יותר דורשים, ולמעשה מה שקרה הוא שהאבטלה שעלתה ברציפות במשך ארבע שנים, התייצבה.

בנימין נתניהו: בשני הרבעונים האחרונים ירד שיעור האבטלה ל-10.7%, לעומת השיא שהוא הגיע אליו – 10.9%.

בנימין נתניהו: הוא היה מגיע להרבה יותר אם לא היינו נוקטים את המדיניות הזאת.

בנימין נתניהו: אבל הדבר החשוב ביותר ביציאה לעבודה הוא, שכאשר אנחנו מסתכלים מהו המנבא של העוני - - -

מוחמד ברכה: אדוני שר האוצר - - - 11% אבטלה.

ראובן ריבלין: בסוף דבריו אשאל אותו אם הוא מוכן לענות על שאלות.

בנימין נתניהו: כשאנחנו מסתכלים מהו המנבא של העוני - חבר הכנסת ברכה, שמעתי אותך, תשמע אותי.

בנימין נתניהו: אפילו לא שמעת אותי בוועדת הכספים, לא נשארת.

בנימין נתניהו: אמרת שם, ועכשיו אתה אומר כאן.

בנימין נתניהו: נו, פעם אחת תקשיב גם לי.

מוחמד ברכה: ביקשתי את הפרוטוקול, אתה יכול להיות בטוח.

בנימין נתניהו: זה בסדר, אבל הרי אתה פה, אתה לא צריך לקרוא את הפרוטוקול.

בנימין נתניהו: תקשיב לי.

בנימין נתניהו: אני אומר לך שכאשר אנחנו מסתכלים מהו המנבא של העוני, אנחנו רואים שהדבר הברור ביותר, הקובע ביותר, זה מספר הנפשות המועסקות במשפחה.

בנימין נתניהו: אם שני ההורים מובטלים, לא מועסקים, שיעור העוני הוא בין 60% ל-70%.

בנימין נתניהו: ברגע שאחד מהם מועסק, שיעור העוני יורד ל-20%.

בנימין נתניהו: כששניהם מועסקים, שיעור העוני בעצם נעלם, הוא 2%, כמעט אפס.

בנימין נתניהו: זאת אומרת, שכדי להיפטר מהעוני אנחנו חייבים לייצר מקומות עבודה ולהניע אנשים אל מקומות העבודה.

בנימין נתניהו: איך מייצרים מקומות עבודה?

בנימין נתניהו: הממשלה אינה יכולה לייצר מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: אם הממשלה נכנסת לעסקים ומפעילה עסקים, קורה לה כמו לברית-המועצות – הכול קורס.

בנימין נתניהו: הייתי עכשיו באוקראינה, וראיתי מפעלים אדירים קורסים, ריקים.

בנימין נתניהו: אין כלום.

בנימין נתניהו: ממשלה אינה יודעת לנהל עסקים.

בנימין נתניהו: אנשי עסקים ונשות עסקים יודעים לנהל עסקים.

בנימין נתניהו: דרך אגב, זו גם הסיבה לכך שמחצית כספי הקרן לעידוד עסקים קטנים הולכת דווקא לבני-המיעוטים.

בנימין נתניהו: אני מאושר לשמוע את זה.

קריאה: איפה?

בנימין נתניהו: עכשיו, הקרן שהקמנו.

בנימין נתניהו: הנה, אני מספר לך: 50% מהמענקים שאנחנו נותנים הם מענקים ממונפים, כי בעל העסק, היזם, צריך להביא עוד 80% מימון מהבנקים.

בנימין נתניהו: אז אם השוק חושב שכדאי לתת לו, אנחנו מוכנים לתת.

בנימין נתניהו: וראה זה פלא – 50% הם מבני-המיעוטים.

בנימין נתניהו: זה מה שאני רוצה לראות, לא קצבאות – יזמים: אנשים יוצאים החוצה, בונים, עושים עסק, מפרנסים את המשפחה.

בנימין נתניהו: לא כולם יכולים להיות יזמים, אבל כולם יכולים ללכת לעבוד.

בנימין נתניהו: היום כולם יכולים ללכת לעבוד.

בנימין נתניהו: לצאת מהעוני פירושו לייצר מקומות עבודה.

בנימין נתניהו: לייצר מקומות עבודה פירושו לייצר את המנוע היחיד שיכול לייצר את מקומות העבודה, וזה הסקטור הפרטי, ולא הממשלה.

בנימין נתניהו: כדי שהסקטור הפרטי יעבוד, אתה חייב להוריד את המסים במדינה, אחרת הוא ילך לאנגליה, ילך להונגריה – והוא הולך – ילך לסינגפור.

בנימין נתניהו: אי-אפשר היום לעצור – וזה הסוד הגדול – אי-אפשר לעצור: אי-אפשר היום למנוע מיזמים, ממשקיעים, מעובדים ומצרכנים להזמין מוצר בארץ אחרת או להשקיע בארץ אחרת, ולהעתיק תעשיות שלמות – לא מפעל, אלא תעשייה שלמה.

בנימין נתניהו: לא טוב לי פה?

בנימין נתניהו: אני הולך לסינגפור.

בנימין נתניהו: עכשיו עצרתי באירופה ודיברתי עם אנשי עסקים ממדינה מסוימת, והם אמרו: אנחנו עוזבים.

בנימין נתניהו: שאלתי לאן הם עוזבים, והם נקבו בשם של מדינה.

בנימין נתניהו: שאלתי למה, והם אמרו שהמסים גבוהים מדי.

בנימין נתניהו: מדובר במדינה מאוד מפותחת, מאוד תרבותית.

בנימין נתניהו: אני אומר לך שהיא בסכנה איומה.

בנימין נתניהו: זה נכון לגבי כולם.

בנימין נתניהו: ככל שמרחב הפעולה בכלכלה – הגלובלית, התחרותית, עם מרחב האינפורמציה – ככל שיש יותר חופש פעולה וחופש בחירה ליזמים, לאזרחים, למשקיעים, לעובדים הטכנולוגיים, כך מצטמצם חופש הפעולה של הממשלות.

בנימין נתניהו: אנחנו יכולים כמובן לומר שזה לא מעניין אותנו, ונמשיך לתת קצבאות, אבל אז נגיע לאותה קריסה שהגענו אליה רק לפני שנתיים.

בנימין נתניהו: חופש הבחירה האמיתי שיש לממשלות הוא זה: לממשלות יש אפשרות לעשות את הרפורמות של שוק יעיל יותר, של כלכלה חופשית, לתת למי שאינו יכול לעבוד, אבל את מי שיכול לעבוד צריך להביא לשוק העבודה.

בנימין נתניהו: את הבחירה הזאת אפשר לעשות עכשיו במחיר סביר – כואב, אבל סביר – או לעשות אותה אחר כך, אחרי הקטסטרופה, במחיר בלתי הגיוני, שאי-אפשר לשאת אותו בכלל.

בנימין נתניהו: זאת הבחירה האמיתית.

בנימין נתניהו: אתה יכול להגיע למפולת, או למנוע אותה ולהתחיל לטפס בהר.

בנימין נתניהו: אנחנו בחרנו לטפס בהר.

בנימין נתניהו: המשק צומח עתה ב-4%.

בנימין נתניהו: התוצר הגולמי העסקי, שהוא המנוע, צומח ביותר מ-5%.

בנימין נתניהו: 1,700 ישראלים בשבוע נכנסים למעגל העבודה, והמספר גדל.

בנימין נתניהו: הורדנו את הגירעון, חרף הורדת המסים, גם למעמד הבינוני, וגם לבעלי שכר נמוך יחסית.

בנימין נתניהו: אנחנו רואים שתקבולי המס שלנו – בניגוד למה שנכתב בעיתונים – עומדים ביעד.

בנימין נתניהו: לא היתה לנו נפילה של מסים.

טלב אלסאנע: אז איך האבטלה גוברת, אדוני השר?

בנימין נתניהו: האבטלה, שכל הזמן עלתה, התחילה לרדת.

בנימין נתניהו: היא ירדה בשתי עשיריות האחוז.

בנימין נתניהו: זה לא מספיק בעיני, אבל אנחנו מצפים שבשנה הבאה היא תרד מתחת ל-10%.

בנימין נתניהו: אני מציע להתייחס בכבוד לצפי שלנו, כי עד היום התחזיות שלנו – מאז אני שר האוצר – אומתו.

בנימין נתניהו: בדרך כלל הן אומתו – כמעט בכל הדברים – יותר טוב ממה שצפינו.

בנימין נתניהו: אמרנו שזה ייקח בין חצי שנה לשנה עד שהאבטלה תתחיל להתיישר, וראה זה פלא, היא כבר מתיישרת.

בנימין נתניהו: אינני יודע אם תהיה קפיצה בחודש מסוים.

טלב אלסאנע: למה חלקם של המתנחלים יותר גדול מחלקם היחסי - - -

בנימין נתניהו: לגבי המתנחלים, שמעתי את הדברים גם ממר פרס.

בנימין נתניהו: מה לעשות, ארצות-הברית מנכה את ההשקעות שלנו מהערבויות.

בנימין נתניהו: זה סכום קטן מאוד, אלה סכומים שמגיעים ל-1% מהתל"ג.

בנימין נתניהו: אפשר לחשוב שאנחנו מוציאים שם את המיליארדים שאנחנו מדברים עליהם.

בנימין נתניהו: זה לא נכון.

בנימין נתניהו: למה?

בנימין נתניהו: כי את הילדים האלה בלאו הכי תחנך; בתי-החולים האלה בלאו הכי יהיו לך; קצבאות, אם אנחנו נותנים, יש גם שם.

בנימין נתניהו: מה שיש שם – יש כאן.

בנימין נתניהו: יש כבישים, נכון, זאת ההשקעה העיקרית.

בנימין נתניהו: אני לא צריך להגיד לך שהכבישים הללו משרתים את האוכלוסייה הפלסטינית עוד יותר, אבל זה שייך לדיון אחר.

בנימין נתניהו: זאת האמת.

טלב אלסאנע: אבל כל התקציב הולך לשם.

בנימין נתניהו: בכל מקרה, הבעיה העיקרית שלנו היא לא ההתנחלויות.

בנימין נתניהו: עם כל הרצון של האופוזיציה לעשות מזה הון פוליטי, הבעיה העיקרית שלנו היא שהמגזר הציבורי הוא מאוד-מאוד כבד.

בנימין נתניהו: גם אחרי שאתה מנכה את הוצאות הביטחון הוא עדיין הרבה יותר כבד מאשר במדינות אחרות.

בנימין נתניהו: משום כך נטל המס שלנו הרבה יותר כבד מאשר במדינות אחרות.

בנימין נתניהו: הוא כבד ב-5% מהתל"ג במדינות אחרות.

בנימין נתניהו: 5% מהתל"ג הם 30 מיליארד ש"ח.

בנימין נתניהו: זה סכום עצום – אלה סכומים עצומים.

בנימין נתניהו: נדמה לי שזה מתבטא ב-4,000 ש"ח לשנה לנפש, סכום עודף שאנחנו לוקחים כדי לממן את הדבר הזה.

בנימין נתניהו: זה מטיל על הכלכלה משקולת בלתי אפשרית.

בנימין נתניהו: אני מסכים בדבר אחד – שמעתי את זה היום בוועדת הכספים, לדעתי דווקא היה דיון מעמיק – יש תקופת מעבר, והיא קשה לאנשים שחיו על קצבאות.

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים על המעבר ועל הקושי.

בנימין נתניהו: אמרנו שבהזדמנות הראשונה נתקן, וזה מה שאנחנו עושים בתקציב הזה.

בנימין נתניהו: בתקציב לשנה הקרובה אנחנו באים קודם כול לעזור לקשישים עם ההכנסה הנמוכה, למי שאינם חלק ממעגל העבודה; אנחנו נעזור למפעלי הזנה לילדים, שגם הם אינם חלק ממעגל העבודה; לעולים חדשים בפריפריה אנחנו עוזרים בשכר דירה; תהיה תוספת לסל התרופות – נכון, לא יכולנו לתת את זה בשנה הקודמת, אבל אנחנו יכולים לתת את זה עכשיו, ואנחנו נותנים.

בנימין נתניהו: הייתי רוצה לתת יותר, אבל אנחנו נותנים – ולא סכום מבוטל.

בנימין נתניהו: 150 מיליון ש"ח הם לא סכום מבוטל.

בנימין נתניהו: אנחנו משקיעים כמובן גם בדבר החברתי שהוא בעיני החשוב ביותר – מעבר ליצירת מקומות עבודה יש דבר חשוב אחד – אמרתי שכדי לצאת מהעוני דרושים שני דברים: קודם כול צריך שיהיו צמיחה שמייצרת מקומות עבודה והנעת אנשים לעבודה – אין דרך אחרת – ואת זה אנחנו עושים עם המדיניות שלנו, כפי שהסינים עושים את זה, כפי שעשו את זה בניו-זילנד, כפי שעושים את זה עכשיו בצ'ילה – אלה הכלכלות שמסמנות לכל העולם.

בנימין נתניהו: בכל מקום שבו עשו את זה, ככה הוציאו מהעוני.

בנימין נתניהו: תלכו היום למדינות האלה ותראו – 300 מיליון אזרחים בסין כבר אינם חיים בעוני.

בנימין נתניהו: לפני עשר שנים הם היו עניים מרודים.

בנימין נתניהו: אז יש שם בעלי מעמד בינוני, ורחמנא ליצלן, יש שם אפילו כמה מיליונרים – נורא ואיום – אבל כולם יצאו מהעוני.

בנימין נתניהו: אותו דבר אנחנו רואים בצ'ילה, בכלכלה הכי ליברלית והכי מתקדמת באמריקה הלטינית.

בנימין נתניהו: באירלנד רואים את זה, וגם במקומות אחרים.

בנימין נתניהו: בישראל אנחנו עושים אותו דבר.

בנימין נתניהו: אבל יש עוד מרכיב הכרחי כדי לצאת מהעוני: אחרי שיצאת מהעוני, השדרוג שלך – של השכר, של כושר ההשתכרות שלך – תלוי בהשכלה ובהכשרה שלך.

בנימין נתניהו: כאן אנחנו באים לעשות גם את הדבר הזה: לא רק להקל את תקופת המעבר לאוכלוסיות שנפגעו – לאוכלוסיות החלשות.

בנימין נתניהו: אנחנו באים גם לעזור על-ידי רפורמה בחינוך, ואני חושב שחשוב שהכנסת תאשר אותה, משום שהיא באמת נותנת את הסיכוי לשדרג את עצמך במהלך שנות הפרנסה, להגיע לרמות שכר גבוהות יותר.

בנימין נתניהו: ובכן, אם אני אומר את האמת – אתם תגידו לי שזה קשה ויש נפגעים, הכול נכון – אבל אם לא נעשה את זה, האלטרנטיבה היא לשקוע באותה ביצה איומה.

בנימין נתניהו: מה אני אגיד לכם, אף אחד לא יוציא אותנו משם.

בנימין נתניהו: היום, כשהכלכלה העולמית זזה כפי שהיא זזה, זה לא עניין של אידיאולוגיה.

בנימין נתניהו: זה לא עניין של עקרונות, חבר הכנסת ברכה.

בנימין נתניהו: אין בחירה – משקיעים בורחים, פשוט בורחים.

בנימין נתניהו: אם הם בורחים, אין מפעלים; אין מפעלים – אין עבודה; אין עבודה – אין גם הכנסות למדינה; אין הכנסות למדינה – אני אפילו לא יכול לעזור לחלשים.

בנימין נתניהו: זה הכול מעגל קסמים.

בנימין נתניהו: אין ברירה.

בנימין נתניהו: אין ברירה ברוסיה, אין ברירה באוקראינה – אין ברירה.

בנימין נתניהו: מי שלא יעשה את זה – ייפול.

בנימין נתניהו: הקושי לעשות את זה הוא גדול מאוד.

בנימין נתניהו: אתם מספרים לי על הקושי?

בנימין נתניהו: הקושי הוא קודם כול של מי שצריכים לעשות את המעבר.

בנימין נתניהו: זה מאוד קשה.

בנימין נתניהו: הקושי הפוליטי הוא שלכם?

בנימין נתניהו: לא.

בנימין נתניהו: לכם זה רק הון פוליטי.

בנימין נתניהו: הנה, תעלו כאן על הבמה ותתקפו.

בנימין נתניהו: את מי תתקפו?

בנימין נתניהו: אותנו.

בנימין נתניהו: אנחנו משלמים את המחיר הפוליטי.

בנימין נתניהו: כשפיטרנו 200 סגנים של ראשי ערים – והמנגנון שם עדיין מנופח – עצרו את המהלך חברים מכמה מפלגות, גם מהמפלגה שלי.

בנימין נתניהו: את זה צריך לעצור.

בנימין נתניהו: כשעשינו את זה, זה עזר פוליטית למישהו?

בנימין נתניהו: אלה חברים שלי, יש בהם אנשים טובים מאוד, אבל אנחנו לא יכולים להחזיק מנגנונים כאלה, כי בסופו של דבר זה גורם לעוני – כי אני צריך למסות את העסקים כדי לשלם על זה, ואז המפעלים קורסים, ואז אני פולט את האנשים.

בנימין נתניהו: ואז מה אני אעשה, איך אני אפרנס את האנשים האלה, מי יאכיל את המובטלים האלה?

בנימין נתניהו: זה העוני האמיתי.

בנימין נתניהו: אז אנחנו יוצאים החוצה, וזה ניתוח קשה וכואב, והמנתח הוא בוודאי לא האדם הכי פופולרי, במיוחד אם תשאל את החולה באמצע הניתוח הוא יגיד לך שהמנתח הוא מאוד לא פופולרי.

בנימין נתניהו: אבל אנחנו מחלימים.

בנימין נתניהו: אני יכול להגיד לכם, היינו עכשיו בוועידת הקרן, קרן המטבע הבין-לאומית, ודיברתי עם ראשי האוצר, עם שרי האוצר של כל מדינות G-7, חוץ מאחד שפשוט לא היה שם, ועם שרי האוצר של סין והודו, דיברנו על איך להרחיב את השווקים שלנו שם, שזה ייתן לנו תנופה אדירה.

בנימין נתניהו: וכולם, בלי יוצא מן הכלל, הם לא אנשים עיוורים או טיפשים, שיבחו את ההישגים של הכלכלה הישראלית.

בנימין נתניהו: וראשי הממשל האמריקני, נכון, גם אלן גרינספן, הם אומרים: מה שאתם עושים פה זה דוגמה ומופת לכולנו.

בנימין נתניהו: אני לא אגיד לך שכולם השתמשו במינוח הזה, אבל לפחות שלושה.

בנימין נתניהו: ואלה אנשים רציניים, את חלקם אתה מכיר, הם אנשים ידועים, אנשים רציניים מאוד.

בנימין נתניהו: אז אתם שואלים, האם צריך להמשיך בזה?

בנימין נתניהו: אני אומר: כן.

בנימין נתניהו: אתם רוצים ללכת אחורה?

בנימין נתניהו: אני אומר: אחורה זו שגיאה, זו הרחבת מעגל העוני וחזרה לדברים שאסור לנו לחזור אליהם.

בנימין נתניהו: לכן התשובה שלי כפולה.

בנימין נתניהו: אחת למר פרס: לצערי, אתה הבאת טרור ואנחנו ממגרים אותו.

בנימין נתניהו: אל תטיף לנו מוסר.

בנימין נתניהו: ובכלכלה, אנחנו יצאנו מהקריסה ואנחנו מטפסים למעלה, אסור לחזור אחורה.

אורי אריאל: אבל איך זה יכול להיות?

אורי אריאל: הוא קיבל פרס נובל לשלום.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר האוצר, חבר הכנסת בנימין נתניהו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עוברים להצעה של סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה על רקע מדיניותה בתחום החברתי והכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: תציג את ההצעה יושבת-ראש סיעת העבודה-מימד, חברת הכנסת דליה איציק.

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, גברתי.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, יום הולדת שמח לך, עד מאה-עשרים.

יולי יואל אדלשטיין: יום הולדת שמח.

יולי יואל אדלשטיין: יש נואמים שיודעים מה שאני לא יודע.

יולי יואל אדלשטיין: יום הולדת שמח.

דליה איציק: יש נואמות שיודעות מה שאתה לא יודע.

יולי יואל אדלשטיין: נואמות, נכון, התיקון התקבל.

דליה איציק: חברי חברי הכנסת, אדוני, אני מודה שהיום הזה אולי היה צריך להיות מוקדש כולו לטרור הגלובלי, המזוויע, הנאלח, שמאיים על שלומו של העולם החופשי.

דליה איציק: אני גם אינני מקבלת בכל הכבוד הראוי את האמירות, גם של יושב-ראש מפלגת העבודה, אבל גם של אחרים, שמתוך ייאוש צומח טרור.

דליה איציק: מעניין שבדרך כלל הייאוש בא ממדינות מאוד מסוימות.

דליה איציק: מה, במצרים אין מיואשים?

דליה איציק: למה אין טרור שמופנה כלפיהם?

דליה איציק: ובעירק אין מיואשים?

דליה איציק: באירן אין מיואשים?

דליה איציק: אינני מקבלת את זה.

דליה איציק: מי שרומז לכיוון הזה, כאילו מנסה לומר - זה בא ממקום שאפילו האו"ם כבר קיבל החלטה השבוע שאומרת, שטרור הוא טרור, לא משנה מה מניעיו ומאיפה הוא בא.

דליה איציק: לכן, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת טלב אלסאנע, טוב היינו עושים כולנו אם היינו אומרים דבר אחד: הטרור, לא משנה מה מניעיו, מאיפה הוא בא, הוא נאלח, אין לו מקום, לא צורה, לא ריח, ואסור שיהיה לו אף מניע כזה או אחר, גם לא מניע אידיאולוגי.

דליה איציק: לצערי הרב, אדוני השר, משפחות שלמות, סתם אנשים טובים וצעירים קיפדו את חייהם.

דליה איציק: אי-אפשר, אדוני השר, שלא לשאול, מה קרה לו לישראלי ואיך זה שהוא לא שעה לאזהרות.

דליה איציק: שמעתי פירושים מפירושים שונים; גם אתה וגם אני שאלנו את עצמנו, איך זה שהישראלים לא שעו לאזהרה.

דליה איציק: תיכף נידרש גם לפרשנותה של השרה, שרת החינוך של המדינה הזאת.

דליה איציק: אני לא רואה בזה אומץ לב.

דליה איציק: אמרו לי: הישראלי הוא אמיץ, הוא לא שועה לאזהרות, ולכן הוא נסע לסיני.

דליה איציק: אני אומרת: הישראלי הוא מיואש.

דליה איציק: כשישראלים אומרים לי: מה זה משנה, בירושלים יש התרעות, בתל-אביב יש התרעות - אני חושבת שזה משנה מאוד.

דליה איציק: אם חס וחלילה תופס אותך הטרור, עדיף שתהיה כאן.

דליה איציק: חס ושלום.

דליה איציק: אני חושבת שזה משנה מאוד.

דליה איציק: אבל אם ישראלים אומרים לך: מה אני יכול לעשות, אני רוצה לחיות - זה בא מתוך ייאוש, זה בא ממחשבה: אני לא יכול שכל הזמן מאיימים עלי.

דליה איציק: יום אחד, שלושה ימים, ארבעה ימים, אני רוצה לצאת לחופשי.

דליה איציק: אינני מצדיקה את זה, אסור שזה יקרה, אבל צריך לשאול את עצמנו מאיפה זה בא.

דליה איציק: אני גם אומרת לך, אדוני השר, היה פה כסת"ח גדול.

דליה איציק: זה שגורמי הביטחון פתאום הזהירו, הם מזהירים כל הזמן.

דליה איציק: אבל אם גורמי הביטחון היו כל כך בטוחים, האמירה והאזהרה, היה צריך שיהיה לה צבע אחר, היא היתה צריכה להדליק נורה אחרת, וזה לא נעשה.

דליה איציק: כולנו יודעים את האמת.

דליה איציק: אז באה הגברת לימור לבנת, ויש לה החוצפה יום אחרי להגיד, זה מה שיש לה להגיד, שלא צריך בכלל לטפל בהם, שלא יצפו אזרחי מדינת ישראל - איזו אמירה אטומה.

דליה איציק: אלוהים ישמור כמה היא אטומה.

דליה איציק: דרך אגב, היו אזהרות גם ביוון, זה לא הפריע לה לנסוע.

דליה איציק: שמעת שהיא נסעה לא מזמן ליוון.

דליה איציק: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על הריאיון המוזר הזה עם דובי וייסגלס.

דליה איציק: מה שמדהים זה הזיכרון הקצר של הציבור הישראלי.

דליה איציק: פרשנים מנסים לשבת ולהגיד למה הוא אמר את זה.

דליה איציק: אז הנה, דובי וייסגלס אולי רוצה לרמות, והוא לא אומר את האמת ואולי הוא גם משקר, פעם הוא רומז לימין ופעם הוא רומז לשמאל.

דליה איציק: הרי אתה ואני ישבנו אתו, כולנו ישבנו אתו.

דליה איציק: אנחנו יודעים שרק לפני כמה זמן הוא דיבר על תוכנית אהוד ברק.

דליה איציק: אחר כך הוא נסוג ודיבר על 17 יישובים.

דליה איציק: אחר כך הוא נסוג ודיבר על ארבעה יישובים.

דליה איציק: אבל ברור שהוא מתכוון, והוא זה שמטפטף על אוזנו של ראש הממשלה, והוא זה שאומרים שהשפיע על ראש הממשלה ללכת על תוכנית ההתנתקות.

דליה איציק: אני לא יודעת למה צריך להיבהל ממה שהוא אמר.

דליה איציק: אני לא נבהלת ממה שהוא אמר.

דליה איציק: אני אגיד לך ממה אני נבהלת.

דליה איציק: אני נבהלת מהאיוולת הבין-לאומית בדברים שלו.

דליה איציק: למה?

דליה איציק: כי אני למשל בחוץ-לארץ מאוד מגינה על אריק שרון.

דליה איציק: לצערי הרב אני מגינה עליו.

דליה איציק: כי לפעמים אני שומעת שקרים כאלה מיריבינו ומאויבינו בעולם, שאני לא יכולה שלא להגן עליו.

דליה איציק: אני בעצם גם מגינה על עצמי.

דליה איציק: איך אני יכולה להגן עליו כשאני שומעת את דובי וייסגלס אומר בעצם לעולם, תשמעו, כל המסבירנים האלה שמסבירים לכם, עזבו, אני אומר לכם, זה סתם תרגיל, אנחנו מרמים את העולם, אנחנו מרמים את בוש, אנחנו מרמים את האמריקנים.

דליה איציק: אני לא מבינה איזו תבונה יש בזה.

דליה איציק: נגיד שזה נכון, בשביל מה להגיד את זה?

דליה איציק: איפה התבונה המדינית?

דליה איציק: אלף מסבירנים של העולם ירדו לטמיון באמירתו.

דליה איציק: טיפשות, איוולת.

מוחמד ברכה: למה?

מוחמד ברכה: הוא אמר את האמת.

דליה איציק: אני לא חושבת כך.

מוחמד ברכה: זאת האמת.

דליה איציק: אני לא חושבת כך.

דליה איציק: שמעתי פה את ראש הממשלה מדבר על הייאוש של הישראלי, הוא אומר: אני מזדהה עם הייאוש שלהם.

דליה איציק: אני שומעת את ראש הממשלה פה כאילו איזה אחד מהאו"ם.

דליה איציק: זה ראש הממשלה, ראש הממשלה לא צריך להזדהות עם ייאוש, ראש הממשלה צריך להוציא את העם מייאוש.

דליה איציק: איזה נאום.

דליה איציק: אגב, אני אעשה הכול כדי להמליץ בפני חברי שיצביעו נגד ההודעה המאכזבת שלו היום.

דליה איציק: אני שומעת אותו ואני אומרת לעצמי, אלוהים אדירים, כאילו הוא באו"ם, כאילו בא איזה נציג האו"ם לכאן, ממש לא מכיר את המדינה ומנסה לתאר את מצבו של הישראלי.

דליה איציק: אתה ראש הממשלה כבר קרוב לשלוש שנים, כמעט בלי אופוזיציה, זאת האמת.

דליה איציק: האופוזיציה היחידה שיש לך היא בתוך הליכוד.

דליה איציק: אני מייד מסיימת, ברשותך, אני רוצה לומר משהו - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, יש לך עוד זמן.

דליה איציק: כמה זמן עוד יש לי?

יולי יואל אדלשטיין: יש לך עוד ארבע דקות.

דליה איציק: תודה רבה.

דליה איציק: ובכן, אני יושבת כאן ומסתכלת על עיניה של חברת הכנסת רוחמה אברהם.

דליה איציק: אני אומרת לעצמי, מה עובר לך בראש?

דליה איציק: את שמעת עכשיו את ראש הממשלה, יוצאים החברים שלך כאן ואומרים לי, שלמטה המרד, טוב שבר-כוכבא לא למד מהם לעשות מרד.

דליה איציק: דרך אגב, איפה גילה גמליאל?

רוחמה אברהם-בלילא: את הבייביסיטר שלה?

דליה איציק: לא, אמרו לי שהיא קצינת המרד, איפה היא היתה היום?

דליה איציק: יש מזכירות מרד ויש קצינת מרד.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאלה שנופלים בקרב.

דליה איציק: אבל כל כך מהר?

רוחמה אברהם-בלילא: או שייפלו בקרב יום אחד.

דליה איציק: או שייפלו בקרב יום אחד.

דליה איציק: בכל זאת, אני רוצה להגיד משהו.

דליה איציק: אומר שם דובי וייסגלס: ההתנתקות מספקת את כמות הפורמלין הנדרשת כדי שלא יהיה תהליך מדיני עם הפלסטינים.

דליה איציק: בדרך כלל, תסלחו לי, שמים איברים מתים בפורמלין, אתם יודעים, כדי לשמר אותם.

דליה איציק: אומר פה ראש הממשלה קבל עם ועדה: אני מתכוון לאמץ את תוכנית בוש, אני לא חוזר בי.

דליה איציק: כך הוא אמר.

דליה איציק: אני מסתכלת עליך, אדוני היושב-ראש, ואני שואלת את עצמי: איך תצביע עכשיו?

דליה איציק: אתה הרי מראשי המורדים, לא?

יולי יואל אדלשטיין: אני מנוע מלהשיב לך מעל דוכן היושב-ראש, אבל בשמחה אשיב לך ברגע שארד.

דליה איציק: ובכן, אני בהרגשה שצריך לומר היום לראש הממשלה: מה שהיה לך במושב הקודם - לא יהיה לך במושב הזה.

דליה איציק: אין יותר רשת ביטחון אוטומטית.

דליה איציק: רשת הביטחון שלנו - אני מודיעה לך - מחוררת.

דליה איציק: היא כבר איננה, היא עם חורים גדולים מאוד.

דליה איציק: כבר לא נהיה בכיס שלך, אפילו לא עם הקסמים של רוחמה, שכל פעם באה ומנסה, ובאמת, מתוך רצון טוב ומתוך ראיית טובתה של המדינה.

דליה איציק: אני באמת משבחת אותך על זה - אין יותר להיות בכיס שלו.

דליה איציק: את יודעת למה?

דליה איציק: כי כמעט אין שגיאה שהוא לא עשה.

דליה איציק: פעם אחת הוא פונה למתפקדי הליכוד, ואחר כך הוא גם מבטיח שהוא יקשיב להם, ואחר כך הוא גם מצפצף עליהם, ואחר כך הוא גם מסביר שהוא לא יכול סתם ככה, כי יש מהלכים שלוקחים זמן.

דליה איציק: ואחר כך יש הריאיון של דובי וייסגלס - בוודאי נשלח על-ידו.

דליה איציק: אחר כך הוא סותר את הדברים של דובי וייסגלס.

דליה איציק: גם אני לא מאמינה לו.

דליה איציק: למה שאני אאמין לו? יש לי הזדמנות - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

דליה איציק: לא.

דליה איציק: יש לי הזדמנות.

דליה איציק: בשבוע הבא, עוד שבועיים, עוד חודש, עוד חודשיים, יבוא על מעשים - איך אמר ביבי נתניהו?

דליה איציק: ייתן - יקבל.

דליה איציק: לא ייתן - לא יקבל.

דליה איציק: ייתן יציאה מעזה, יקבל.

דליה איציק: לא ייתן - לא יקבל, שום תמיכה.

דליה איציק: אין סיבה.

דליה איציק: סך הכול, כשאתה מסתכל במבחן התוצאה - רוחמה, עם יד על הלב - הליכוד הוא לא ליכוד בנושאים הכלכליים - זה לא ליכוד.

דליה איציק: זה ליכוד?

דליה איציק: והליכוד הוא לא ליכוד בנושאים המדיניים - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

דליה איציק: הוא לא כלום.

דליה איציק: במבחן התוצאה זה כושל.

רוחמה אברהם-בלילא: דליה, מי שהוציא את מדינת ישראל מההידרדרות שהיינו בה - - -

דליה איציק: היה לי ויכוח קודם עם גדעון סער, ואמרתי לו: תראה.

דליה איציק: בסקרי עומק שלנו - אומנם אתה מאוד יהיר, ואתה כל הזמן מנצח.

דליה איציק: אל תשכח שהתחלת עם 78 מנדטים - בעצם מפלגה יריבה שהיא כפול משלנו.

דליה איציק: אנחנו 19, אתם 40.

דליה איציק: תראו איך אתם מפורקים ומפורדים.

יחיאל חזן: ודאי, כי זה מאבק אידיאולוגי.

דליה איציק: אתם תרדו שמונה-תשעה מנדטים, אנחנו נעלה שמונה-תשעה מנדטים - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

יחיאל חזן: - - -

זאב בוים: - - -

דליה איציק: ואז תחזרו, רוחמה, לגודל הטבעי שלכם.

דליה איציק: את יודעת מה הרג אתכם?

דליה איציק: היוהרה.

דליה איציק: היוהרה הרגה אתכם.

דליה איציק: כמו שהיא הרגה אותנו.

דליה איציק: שנים.

דליה איציק: אנחנו היינו יהירים והעם שלח אותנו - לעם יש חושים.

זאב בוים: זה התהליך - - -

דליה איציק: העם מרגיש מי מרשה לעצמו, מי מזלזל, מי בטוח שהוא בשלטון.

דליה איציק: אז הרבה מאוד ליכודניקים לא יצביעו עבור מפלגת העבודה, אבל הם ישבו בבית.

דליה איציק: וזה יהיה השבר.

דליה איציק: תאמיני לי, רוחמה, אני עוברת במקומות שבהם אבי-אבות הליכודניקים.

דליה איציק: אני שומעת את הקולות, תאמיני לי.

דליה איציק: אני אזכיר לך יום אחד את השיחה הזאת.

זאב בוים: - - -

דליה איציק: הם לא יבואו להצביע עבורי, והם לא יצביעו בשביל שמעון פרס, והם אפילו לא יצביעו בשביל אהוד ברק.

דליה איציק: הם יישארו בבית.

דליה איציק: כמויות של אנשים יישארו בבית.

דליה איציק: כי נתניהו מתנשא.

דליה איציק: ואהוד אולמרט מתנשא - - -

זאב בוים: - - -

דליה איציק: היא גם שרת חינוך כושלת, גם את זה צריך להגיד לה פעם אחת.

דליה איציק: מספיק עם הטפת המוסר המכוערת הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: באמת, דליה, מי הביא את ועדת-דברת?

דליה איציק: כן, אנחנו הבאנו אותם, את צודקת.

דליה איציק: אנחנו הבאנו אתכם.

דליה איציק: עזרנו לכם לעלות לשלטון.

דליה איציק: ברוך השם, עכשיו אתם עוזרים לנו לעלות לשלטון.

דליה איציק: נכון.

דליה איציק: יש צדק.

דליה איציק: ולכן - - -

דוד טל: מה, אנחנו לא עוזרים לכם?

דליה איציק: אה.

דליה איציק: שלום לך, דוד.

דוד טל: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אני מבקש לאפשר לחברת הכנסת איציק להמשיך בדבריה.

דליה איציק: סליחה, אדוני סגן השר?

זאב בוים: תראי איך אתם נראים.

דליה איציק: איך אנחנו נראים?

זאב בוים: תראי איך אתם נראים.

זאב בוים: עד שאת עושה חשבון במפלגת הליכוד, תדאגי למפלגת העבודה.

זאב בוים: שאלתי אותך עם מי תעלי.

זאב בוים: עם פרס, עם רמון או עם ברק?

דליה איציק: זה כל כך חשוב לך?

דליה איציק: אז אני אשיב לך.

דליה איציק: זה כל כך מעניין אותך?

דליה איציק: זה יהיה במסגרת האי-אמון?

זאב בוים: - - -

דליה איציק: יכול מאוד להיות שאתה תצטרך להתפצל מהליכוד ולבוא אלי, כי אני אהיה המרכז, ואתם תהיו הקיצונים.

זאב בוים: - - -

דליה איציק: אומרים לי עליך שאתה איש מאוד מרכזי.

דליה איציק: נכון?

זאב בוים: את ישר הופכת את זה - - -

דליה איציק: אומנם אתה עכשיו סגן שר הביטחון.

דליה איציק: אתה שאלת אותי במי אני אתמוך.

דליה איציק: אתה רוצה שאני אעזור לך?

זאב בוים: - - -

דליה איציק: אני למשל אתמוך עכשיו בשמעון פרס.

דליה איציק: זה מוצא חן בעיניך?

דליה איציק: אתה רוצה להצטרף אלי?

דליה איציק: הליכוד כבר לא הבית שלך.

דליה איציק: אתה רוצה להצטרף אלי?

דליה איציק: מאוד יכול להיות, זאביק בוים, שיום אחד זה יקרה לך, יותר מהר, אתה תצטרך לעבור אלינו.

דליה איציק: כי הליכוד אינו מבטא את הדעות שלך יותר.

זאב בוים: - - - באספמיא.

זאב בוים: יש לי חדשות גדולות בשבילך.

יולי יואל אדלשטיין: טוב.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני סגן שר הביטחון, תודה רבה.

זאב בוים: - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: המסר עבר.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

זאב בוים: תתחילי ללמוד מי זה הליכוד ומה הם שורשיו.

דליה איציק: מה אתה אומר?

דליה איציק: מי זה הליכוד ומה הם שורשיו?

דליה איציק: שמעתי את שורשיו של הליכוד וחיפשתי אותם, גם אני וגם החבר שיושב לצד ימין שלך, וממש לא ראיתי את המשותף ביניכם.

דליה איציק: נראה שבעניין זה הוא צודק ממך, כי זה הליכוד ולא אתה במקרה זה.

דליה איציק: אז אני מציעה לך קצת להירגע, כי בעניין הזה בוודאי לא אתה הליכוד.

דליה איציק: היה לנו ויכוח גם בקדנציה הקודמת על הרבה מאוד דברים, אבל אני לא האמנתי שאתה תגיע עד הלום.

דליה איציק: לא האמנתי שתהיה שכן שלי כל כך מהר, אידיאולוגית.

דליה איציק: נהיית מאוד שכן שלי, מאוד קרוב אלי, ויכול להיות שעוד מעט תהיה אחי לדרך.

דליה איציק: זה קורה לך יותר מהר ממה שאתה חושב.

דליה איציק: אז כאחים לדרך - הזמנת את זה עליך, אדוני סגן השר - כאחים לדרך, מאוד יכול להיות שאתה ואני נתקוף יום אחד את החבר שלנו כאן, כי אתה ואני - אתה מתקרב אלי נורא מהר, אדוני סגן שר הביטחון.

דליה איציק: אתה מתקרב אלי מאוד מהר.

דליה איציק: כשאומרים לי, אתם - - -

זאב בוים: - - -

דליה איציק: אתם מתקרבים לשרון, אני אומרת: אנחנו?

דליה איציק: הליכוד רץ אלינו.

דליה איציק: אתה היית מאמין ששרון יצא תחת אש?

דליה איציק: אתה היית מאמין ששרון יצא יציאה חד-צדדית?

דליה איציק: אתה היית מאמין ששרון יפרק התנחלויות?

דליה איציק: ואתה היית מאמין שאתה תהיה סגן שר הביטחון ותגן עליו בלהט?

דליה איציק: תראה איך אתה קרוב לי כל כך מהר.

דליה איציק: ככה, ככה, בלי כלום.

דליה איציק: תראה איך עברת אלי בצ'יק.

דליה איציק: קצת, ואתה או-טו-טו פה.

דליה איציק: בא אהוד ברק ואתה הולך לחתום אתו.

זאב בוים: מה שאת אומרת אין לו אחיזה במציאות.

דוד טל: "קחי אותי, שרון".

יולי יואל אדלשטיין: ולכן?

דליה איציק: ולכן, אי לכך ובהתאם לזאת - - -

זאב בוים: את עוד לא יודעת - - -

דליה איציק: יכול להיות שבכנסת הבאה אתה לא תהיה, כי חברי המרכז שלכם לא יאפשרו לאיש כמוך - אגב, אני אצטער על זה ברמה האישית - אבל מאוד יכול להיות שחברי המרכז לא יבחרו בך בפעם הבאה, ואז אתה תשב פה ותאמר: איך לא שמעתי בקולה של האשה הזאת?

דליה איציק: יכולתי לבוא, לחתום, להצטרף עם המנדט, ואז הייתי מציל גם את עצמי וגם את האידיאולוגיה שלי.

דליה איציק: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שעל רקע אי-הצטרפות של סגן השר בוים, את מציעה אי-אמון בממשלה.

דליה איציק: נכון מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: הודעה למזכיר הכנסת, בזמן שאולי שר התחבורה, חבר הכנסת שטרית, יתפוס את מקומו.

אריה האן: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם:

אריה האן: הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - דרכי ניהול), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת צבי הנדל; הצעת חוק לעידוד העברת ידע וטכנולוגיה לתועלת הציבור, התשס"ה-2004, מאת חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון - חובת יידוע לעניין מנות דם), התשס"ה-2004, מאת חברת הכנסת רוחמה אברהם; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - תוכנית לייעוד ביטחוני), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת יורי שטרן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - מוסדות לטיפול במשתמשים בסמים), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק מס מעסיקים (תיקון – פטור לבתי-חולים ציבוריים), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - חופשת לידה משותפת לגבר ולאשה), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – קידום התחרות בתחום הבנקאות), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת יצחק כהן; הצעת חוק להסדרת העיסוק בשדלנות בכנסת, התשס"ה-2004, מאת חברי הכנסת אתי לבני, מל פולישוק-בלוך, רשף חן ויגאל יאסינוב; הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת אהוד יתום; הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקונים שונים), התשס"ה-2004, מאת חבר הכנסת מתן וילנאי.

אריה האן: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 38) (זימון לוועדה של נושא משרה או ממלא תפקיד); הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 20) (זימון לוועדה של נושא משרה או ממלא תפקיד), התשס"ה-2004 - מטעם ועדת הכנסת; הצעת חוק החברות (תיקון מס' 3) (כשירות דירקטורים חיצוניים), התשס"ה-2004, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 15) (עסקה לתקופה קצובה), התשס"ה-2004, של חברי הכנסת אורית נוקד ושאול יהלום; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 23) (הארכת הזיכיון של הטלוויזיה הלימודית), התשס"ה-2004, של חברי הכנסת ענבל גבריאלי ורוני בר-און; הצעת חוק המדיניות הכלכלית (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 2), התשס"ה-2004, של חבר הכנסת אלי אפללו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות התלמיד (תיקון) (שמירה על כבוד עובד הוראה), התשס"ה-2004, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

אריה האן: דוח שנתי 55א לשנת 2004, מטעם מבקר המדינה; הערות ראש הממשלה לדוח מבקר המדינה.

אריה האן: חוברת דין-וחשבון כספי ליום 31 בדצמבר 2003, חלק א', מטעם משרד האוצר.

אריה האן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד למזכיר הכנסת, מר אריה האן.

בממשלה בשל: 1.

בממשלה בשל: מדיניותה בתחום החברתי והכלכלי;

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, השר מאיר שטרית, בשם הממשלה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שאין מקום להצעות אי-אמון.

מאיר שטרית: המציעים לא פה, והמתנגדים לא פה.

מאיר שטרית: הכנסת כמעט ריקה.

מאיר שטרית: נאמרו הדברים, ונדמה לי שאין שום חדש תחת השמש.

מאיר שטרית: הצעות האי-אמון חוזרות על עצמן כמדי שבוע באופן רוטיני, כשלאף אחת מהן אין סיכוי בעצם, כי כזכור לכולנו, בשביל להפיל את הממשלה צריך לפחות 61 חברים שמצביעים על ראש ממשלה נבחר.

מאיר שטרית: אני עוד לא רואה את זה קורה בקדנציה הזאת.

מאיר שטרית: אני עוד לא רואה איך הימין הקיצוני מתחבר לשמאל ובוחר מועמד מוסכם.

מאיר שטרית: לכן זה לא רציני, ואני מציע באמת, בואו נחסוך את זמנה של הכנסת, את זמנו של הציבור, ונפסיק להתגושש באופן מילולי כל שבוע מחדש בגיוס אנשים ובהחזקת זמן ובבזבוז זמנה של הכנסת.

מאיר שטרית: כשיהיו מספיק אנשים שירצו באמת להביע אי-אמון בכנסת, יבואו ונראה הצעה רצינית.

מאיר שטרית: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע לדחות את ההצעות, בעצם את ההצעה העומדת.

מאיר שטרית: את הראשונה שר האוצר כבר דחה, ואני מציע לדחות את השנייה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מודה מאוד לשר מאיר שטרית, שר התחבורה והשר המקשר בין הממשלה לכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תשובה לקונית וברורה.

יולי יואל אדלשטיין: הצעות סיעות העבודה-מימד ויחד--חד"ש-תע"ל--בל"ד להביע אי-אמון בממשלה בשל: 1.

יולי יואל אדלשטיין: מדיניותה בתחום החברתי והכלכלי;

יולי יואל אדלשטיין: חברי הכנסת, אני מבקש לשים לב, גם אלה שנמצאים כרגע לא במליאה אלא בחדרים או במזנון הכנסת, רשימת הדוברים היא כדלקמן: חברי הכנסת יצחק הרצוג, יחיאל חזן, רשף חן, שלמה בניזרי, משה כחלון, חיים אורון, ניסן סלומינסקי, משה גפני, מרינה סולודקין, אחמד טיבי, עמיר פרץ, עזמי בשארה, עבד-אלמאלכ דהאמשה, בנימין בן-אליעזר.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רוני בר-און הוא אחרון הדוברים ברשימה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הרשימה ואין בלתה.

יולי יואל אדלשטיין: אני קראתי את כל הרשימה.

יולי יואל אדלשטיין: הראשון הוא חבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הרשימה, וחברי הכנסת שיפסידו את תורם, שלא יבואו להתלונן ולבקש ולהתחנן, שיהיו כאן באולם.

יצחק הרצוג: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני רוצה דווקא להתמקד במסה הכלכלית שהציג לנו שר האוצר בהופעתו לפני כחצי שעה באולם הזה.

יצחק הרצוג: בנאומיו של שר האוצר הכול נראה תמיד נורא קל, נורא פשוט, יש פתרונות קסם לכל דבר.

יצחק הרצוג: אבל מאחורי כל צעד מסתתרים בני-אדם, ולא תמיד הנוסחאות המתמטיות עובדות.

יצחק הרצוג: יתירה מכך, אני זוכר איך שר האוצר, כשהוא נכנס לתפקידו, התנפל בחמת זעם, בשצף קצף.

יצחק הרצוג: הוא האשים שני אנשים בחולייה של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: רק שניים: דוד בן-גוריון וברל כצנלסון.

יצחק הרצוג: הם האשמים הגדולים.

יצחק הרצוג: אדוני זוכר?

יצחק הרצוג: הם האשמים הגדולים.

יצחק הרצוג: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, ואני מקווה מאוד ששר האוצר קצת הרהר בכך, ואולי ביקש סליחה משני האישים הנכבדים האלה בין כסה לעשור.

יצחק הרצוג: איך הגענו למצב שבו אלפים, פשוט אלפי משפחות בכל רחבי הארץ מחזרות על הפתחים לבקש מזון, לבקש אוכל, לבקש ארוחת חג?

יצחק הרצוג: איך הגענו למצב שבו אלפים השנה הידרדרו לפשיטת רגל, לפינוי מבתים?

יצחק הרצוג: אתה, אדוני היושב-ראש, מכיר את מגזר העולים.

יצחק הרצוג: אני אומר לך, משפחה חד-הורית שצריכה לממן משכנתה של רכישת דירה, צעדי הממשלה מאיימים לזרוק אותה לרחוב.

יצחק הרצוג: אני פגשתי עולה חדשה בבאר-שבע, מכיכר העיר, בשם מרינה.

יצחק הרצוג: היא סיפרה לי סיפור מזעזע.

יצחק הרצוג: הבן שלה לוחם בשייטת.

יצחק הרצוג: כשהוא חזר הביתה אחרי שלושה שבועות, הוא כבר לא מצא את הבית.

יצחק הרצוג: כי היא פשוט חדלת פירעון מול הבנק מהרגע שתמיכת המדינה במשפחות חד-הוריות קוצצה.

יצחק הרצוג: עכשיו, שר האוצר מדבר על הצורך לדאוג לשני מפרנסים במשפחה.

יצחק הרצוג: מה קורה במשפחה חד-הורית, אדוני היושב-ראש?

יצחק הרצוג: וכך, כמעט בכל תחום הושרשה והונחלה תורה באמצעות הקואליציה שלכם, אדוני היושב-ראש, ולפיה הכסף יענה את הכול.

יצחק הרצוג: רק מי שיש לו כסף ישרוד, ומי שאין לו נופל אפיים ארצה, מידרדר לעבר תהום.

יצחק הרצוג: זאת הבעיה הגדולה.

יצחק הרצוג: באמצעות הסטה של מיליארדי שקלים נפתח פער חברתי נורא ואיום בישראל.

יצחק הרצוג: פער של כסף שעבר לעשירונים העליונים, למען ישקיעו בחברה הישראלית, ואדוני, הם משקיעים - ברומניה, בקרואטיה, בהונגריה, בבולגריה, כמעט שלא בשוק הישראלי.

יצחק הרצוג: נכון, יש צמיחה מסוימת, היא נובעת מהתאוששות ההיי-טק, היא נובעת גם מצעדים מסוימים שנקטה הממשלה.

יצחק הרצוג: אבל המחיר הוא מחיר נורא, והכול זה מבחן של מינון.

יצחק הרצוג: הכול.

יצחק הרצוג: הפגיעה בגמלאים, בקשישים היא לא רק באלה שמקבלים הבטחת הכנסה.

יצחק הרצוג: זה ממש מצב אמיתי, שגמלאים נקרעים בין תרופה לארוחה.

יצחק הרצוג: הפגיעה, אדוני היושב-ראש, בסטודנטים שלא מוצאים עבודה ואין להם השכלה.

יצחק הרצוג: הפגיעה הנוראית בהשכלה הגבוהה.

יצחק הרצוג: אם כבר מתגאים כולם פה בפרס הנובל שניתן לשני מדענים גדולים, עילויים של הטכניון בישראל, אדוני, זה על עבודה שהם עשו לפני 20 שנה.

יצחק הרצוג: אז השקיעה המדינה סכומי עתק, ובצדק, בתשתית האקדמית המפוארת בישראל.

יצחק הרצוג: שלא לדבר על תשתית המחקר והפיתוח.

יצחק הרצוג: שר האוצר מדבר על סין ועל הודו.

יצחק הרצוג: הדרך היחידה להתמודד אתן היא לתת כסף לתשתית של מחקר ופיתוח, ובאמת.

יצחק הרצוג: והעיקר, אדוני היושב-ראש, יש פגיעה אנושה השנה, אנושה, גם בתקציב הצפוי, בפריפריה, בנגב ובגליל, במענקי זכאי משרד השיכון, בהטבות מס לדיירים באזורים האלה.

יצחק הרצוג: רק כך ניתן לייצב את יכולת הקיום הבסיסית, מכיוון שאין מה לעשות, המרכז שואב את כל האוכלוסייה הטובה.

יצחק הרצוג: וכדי לבסס אוכלוסייה פלורליסטית, מגוונת, חזקה ויציבה גם באזורי הנגב והגליל, לא ניתן לקפח את היישובים האלה, ולא ניתן לפגוע בהם בצורה כל כך אנושה.

יצחק הרצוג: משק הבנייה באזורים האלה מת, אין מכירת דירות במקומות האלה, שלא לדבר על פגיעה מסיבית, אנושה, בשירותים החברתיים ועל עלייה דרמטית בטיפול בנפגעי המצב הכלכלי, כאשר יחד עם זה ובד בבד היינו וחווינו חוויה נוראית של רשויות מקומיות קורסות וסגורות, אין יוצא ואין בא, פשוט מצב מייאש.

יצחק הרצוג: הדבר מביא גם לפגיעה נוראית במגזרים חלשים ממילא, המגזר הערבי, המגזר הבדואי, המגזר הדרוזי, מגזרים שגם כך אנחנו צריכים לעודד אותם בכל הכוח לפרוץ לעבר השוויון.

יצחק הרצוג: ומובן שהוא פוגע בעולים, בחסרי ישע, בנכים, בקשישים ובמשפחות חד-הוריות.

יצחק הרצוג: התמונה המתקבלת היא תמונה נוראית, היא תמונה של מדיניות ממוקדת, שהכול בה הולך לפי כוח הכסף, לא לפי שיקולים לאומיים נכונים, ולא לפי סדרי עדיפויות.

יצחק הרצוג: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אם אנחנו היינו יושבים בשולחנות האלה, היינו מביאים היום לכלכלה פורחת, כפי שעשינו תמיד.

יצחק הרצוג: גם בממשלה של רבין, גם אצל פרס בתוכנית הייצוב ב-1985, וכמובן אצל ברק היו לנו 9% צמיחה, אדוני.

יצחק הרצוג: היינו עושים את זה נכון, ביד מושכלת ובחלוקה נכונה וצודקת של הנטל, ובחלוקה נכונה וצודקת של המשאבים.

יצחק הרצוג: לכן אנחנו מציעים את האי-אמון הזה היום, ואנחנו מבקשים מהמליאה ומהכנסת להצביע נגד הממשלה ולתמוך באי-אמון.

יצחק הרצוג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יצחק הרצוג.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת יחיאל חזן - בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת רשף חן, ואחרי חבר הכנסת רשף חן - חבר הכנסת שלמה בניזרי, שכולנו תקווה שיגיע בינתיים לאולם.

יולי יואל אדלשטיין: חמש דקות לרשותו.

יחיאל חזן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי - אני משתתף בצערן של המשפחות, ומאחל החלמה מהירה לפצועים, במאורעות הטרור שקרו בסיני, נגד אנשים שהלכו לחופש בחג הסוכות.

יחיאל חזן: מדינת ישראל נמצאת כיום ברגעי המשבר הקשים שידעה בעשור האחרון.

יחיאל חזן: כבר אמרו לנו אותם אנשים שיש מזרח תיכון חדש, וחתמו על הסכם אוסלו כהסכם שלום, והביאו לכאן אותם אלפי טרוריסטים ומרצחים שמנהיגים את העם הפלסטיני.

יחיאל חזן: וממשיכים אותם מנהיגים שהביאו עלינו את המזרח התיכון החדש הזה, שבעטיו באמת כל יום העם היהודי משלם ומדינת ישראל משלמת בדמים, תרתי משמע.

יחיאל חזן: כתנאי גם לאותו הסכם אומלל, קיבלה המשטרה הפלסטינית בעזה את כלי הנשק כדי לחסל את הטרור ה"חמאסי".

יחיאל חזן: והיום מוצאים את עצמם חיילי צה"ל כל פעם מחדש נכנסים לעזה שממנה כבר יצאנו ב-1994, מוצאים את עצמם כל פעם מחדש הולכים ונאבקים נגד הטרור.

יחיאל חזן: הטרור הוא מחלה רעה של כל העולם; גם באמריקה וגם באירופה, גם במרוקו וגם בישראל.

יחיאל חזן: בא ראש הממשלה ומביא תוכנית חדשה, תוכנית שלדבריו תשנה את האזור ל-50 השנים הבאות.

יחיאל חזן: נצא, נוותר, נשחרר חלקי מולדת, כדי שאולי נוכל לשמור על יהודה ושומרון.

יחיאל חזן: מה אנחנו מקבלים בינתיים רק מהתוכנית?

יחיאל חזן: אנחנו מקבלים כל יום "קסאמים" על שדרות ועל הנגב המערבי.

יחיאל חזן: אני משוכנע, שכאשר יפנו את המתיישבים מגוף-קטיף - ואני מתנגד לפינוי, ואני משוכנע שראש הממשלה רוצה בטובתה של מדינת ישראל, אבל לפי דעתי הוא טועה.

יחיאל חזן: הוא טועה, כי יש לנו עסק עם רוצחים שפלים.

יחיאל חזן: יש לנו עסק עם מנהיגות פלסטינית שמעניין אותה רק דבר אחד: לא מעניין אותה העם שלה ולא מעניין אותה שלום.

יחיאל חזן: מעניינים אותה רק הכיסים המלאים של אותה מנהיגות.

יחיאל חזן: כבר נכתב רבות על כך שדחלאן, אבי אבות השלום, מי שמוצג כאחד שבעצם נלחם בטרור או כמי שהחליף את המנהיגות, כולנו יודעים שהוא שותף במחצבים או בקופות של העם הפלסטיני.

יחיאל חזן: כל עוד העם הפלסטיני לא באמת יעשה התקוממות עממית נגד המנהיגות שלו, לא יהיה פה שלום.

יחיאל חזן: לצערי הרב, אני יודע את הדברים כפי שידעתי אותם לפני עשור.

יחיאל חזן: אני יודע שראש הממשלה רוצה בטובתה של מדינת ישראל, אבל, ויחד עם זאת, אני גם יודע שהממשלה הזאת, שרוצה את טובתה של מדינת ישראל, נלחמת אומנם באופן קשה ביותר בטרור אבל חולמת על שלום, ואין לנו עם מי.

יחיאל חזן: כבר אומרים שאין לנו עם מי לדבר.

יחיאל חזן: נו אז מה?

יחיאל חזן: כיוון שאין עם מי לדבר אנחנו צריכים לברוח?

יחיאל חזן: לא ולא.

יחיאל חזן: אנחנו צריכים להיאבק.

יחיאל חזן: בדיוק כמו אותם 12 מרגלים שבאו לבחון את הארץ - עשרה מהם לא ראו את טובה, ורק שניים התעקשו, ובסופו של דבר, בגלל העקשנות שלהם יכולנו להיות פה.

יחיאל חזן: אני קורא לממשלה ולראש הממשלה: שנו את הדרך.

יחיאל חזן: אתם אולי רוצים בטובתו של העם ובביטחונו, אבל אתם טועים, כי העם רוצה קודם כול שאותם כלי נשק שנמצאים אצל הטרוריסטים, אני מדבר על העם ולא על המנהיגות - העם רוצה שתילחמו בטרוריסטים, שתילחמו במנהיגות, ורק אחר כך אולי יהיה עם מי לדבר שלום.

יולי יואל אדלשטיין: נא לסיים.

יחיאל חזן: בהזדמנות הזאת אני רוצה לומר מלה, ברשותך, על התוכנית הכלכלית: התוכנית הכלכלית היא תוכנית קשה, אבל אני משוכנע שבסופו של דבר היא תביא מזור לעם ישראל.

יחיאל חזן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת יחיאל חזן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת רשף חן הוא הבא בתור, ואחריו - חבר הכנסת שלמה בניזרי, שאכן הגיע ויעלה מייד לאחר חבר הכנסת רשף חן.

יולי יואל אדלשטיין: אחרי חבר הכנסת שלמה בניזרי - חבר הכנסת משה כחלון.

חיים אורון: ואם הוא לא יהיה?

יולי יואל אדלשטיין: אם חבר הכנסת משה כחלון לא יהיה כאן, חבר הכנסת חיים אורון יעלה מייד וינאם.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו עומדים בראשיתו של מושב שהוא קריטי למדינת ישראל.

רשף חן: הממשלה הנוכחית מובילה מהלך היסטורי של יציאה מעזה, ובמקביל עומדות בפנינו משימות חשובות מאוד במישור הפנימי.

רשף חן: מוטלת עלינו המשימה להמשיך את העיצוב הכלכלי, לאזן את המשך העיצוב הכלכלי כך שלא נגרום נזק ועוול למי שנזקק באמת.

רשף חן: אנחנו צריכים גם להמשיך את תיקון העיוותים בחלוקת הנטל באוכלוסייה, שלא היה מחולק בצורה שווה עד כה.

רשף חן: למרבה הצער והבושה, אנחנו מגיעים למשימה הזאת לא מוכנים.

רשף חן: הכנסת הזאת לא מוכנה כרגע להתמודד עם המשימות שעומדות בפניה.

רשף חן: זה לא זמן לקואליציה שבירה, קואליציית מיעוט.

רשף חן: זו בדיוק השעה להתגבר על ההבדלים ועל היריבויות ולקיים ממשלת אחדות לאומית.

רשף חן: למרבה האירוניה, מי שאשם בכך שאנחנו לא מגיעים אל המושב הזה בקואליציית אחדות לאומית רחבה הוא דווקא מפלגת השלטון.

רשף חן: דווקא המפלגה שלכאורה היה אמור להיות לה האינטרס החזק ביותר, המובהק ביותר לקיים כאן ממשלת אחדות לאומית, היא זו שמכשילה את המהלך.

רשף חן: זה מוזר ואירוני שהליכוד לא מסוגל לתת גיבוי לראש הממשלה שלו עצמו.

רשף חן: זה מוזר ומצער שהליכוד לא יודע להתעלות מעל לשיקולי הכיסא או המחנה ההיסטורי ולהבין את גודל השעה.

רשף חן: זה עצוב שהליכוד מוכיח שוב שהוא יודע מצוין איך להיבחר אבל הוא פשוט לא יודע איך לשלוט.

רשף חן: ההתנהגות של הליכוד חמורה במיוחד בהשוואה להתנהגות של שתי המפלגות האחרות שאמורות להיות חלק מהקואליציה הזאת, והן מפלגת העבודה ושינוי.

רשף חן: מפלגת העבודה היתה מוכנה לוותר על שעת כושר פוליטית, היתה מוכנה לוותר גם על לא מעט דרישות כלכליות כדי לקיים ממשלת אחדות לאומית, מתוך הבנה של גודל השעה.

רשף חן: מפלגת שינוי הסכימה לוותר על אחד מהדגלים החשובים ביותר שלה, מתוך הבנה שזוהי שעת-חירום לאומית, ומי לא בא?

רשף חן: הליכוד לא בא.

רשף חן: לאותם חברי ליכוד שפועלים מתוך שיקולים אישיים, שיקולי הכיסא - כל הבוז לכם.

רשף חן: לאותם חברי ליכוד שמתנגדים באמת ליציאה מעזה וזו הסיבה שהם מכשירים את המהלך, אני מבקש לשאול אתכם: רבותי, מה התוכנית שלכם בדיוק?

רשף חן: מה התוכנית הגדולה שלכם למדינת ישראל?

רשף חן: לאן אתם רוצים להביא אותנו?

רשף חן: אתם באמת רוצים את עזה ויהודה ושומרון?

רשף חן: כבר נאמר: חכמים, תיזהרו במה שאתם מבקשים.

רשף חן: מה אנחנו נעשה כאשר בעוד כמה שנים העולם פשוט יסכים לבקשה שלכם.

רשף חן: יגיד: רבותי, בסדר.

רשף חן: קחו, הבנו.

רשף חן: בואו נניח שבעוד 15 שנה אנחנו נהיה במצב שאנחנו יושבים בשטח 50 שנה, אנחנו נהיה במצב שבו אנחנו מיישבים את השטח באזרחים שלנו ויבואו אלינו אומות העולם ויגידו: רבותי, זה הולך כמו ברווז, זה מדבר כמו ברווז, זה כיבוש.

רשף חן: אתם שם 50 שנה, השארתם את האזרחים שלכם, קיבלתם - עזה ויהודה ושומרון הם חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל, ארץ-ישראל השלמה.

רשף חן: כל תקוות הימין התגשמו – נפלא.

רשף חן: רק בקשה אחת קטנה תהיה לאומות העולם מאתנו ביום הזה: דמוקרטיה.

רשף חן: הרי אנחנו מדינה יהודית ודמוקרטית גם.

רשף חן: יבואו ויגידו לנו: רבותי, מה שהיה טוב לדרום-אפריקה טוב גם למדינת ישראל.

רשף חן: ומה אנחנו נעשה אז?

רשף חן: אנחנו נתחנן לצאת מעזה ומיהודה ושומרון.

רשף חן: רבותי, ה"קסאמים" לא מסכנים את קיומה של מדינת ישראל, הטרור לא מסכן את קיומה של מדינת ישראל.

רשף חן: הכיבוש, המשך הנוכחות שלנו בעזה וביהודה ושומרון, המשך השליטה שלנו בעם הפלסטיני מסכן את קיומנו.

רשף חן: אנחנו באנו לכאן כדי להקים מדינה יהודית ודמוקרטית.

רשף חן: הכיבוש הזה שולל הן את היהודית והן את הדמוקרטית.

רשף חן: אין לזה סיכוי.

רשף חן: המדיניות הזאת של שב ואל תעשה, המדיניות שאגב מי שהמציא אותה זה לא הימין, זה מפלגת העבודה: נחכה, נחכה לפלסטינים, נחכה לטלפון.

רשף חן: זו מדיניות הרסנית, מדיניות שקעקעה את אמות המידה המוסריות שלנו.

רשף חן: זו מדיניות שהביאה אותנו למקום נורא.

רשף חן: רבותי, הזמן נגמר.

רשף חן: הפלסטינים לא באים.

רשף חן: אני לא שותף להערכות של שמעון פרס בדבר שלום בינינו לבין הפלסטינים.

רשף חן: הנחתי היא שתהיה מלחמה בינינו לבין הפלסטינים.

רשף חן: 100 שנים יש מלחמה, ויש להניח שהיא תימשך.

רשף חן: ובהנחה זו, אנחנו חייבים לצאת מהשטחים.

רשף חן: אנחנו חייבים לחזור לגבול, אנחנו חייבים לבוא אל העולם ולסכם אתו מה הגבול של מדינת ישראל ולעמוד על הגבול הזה.

רשף חן: ואם תשאלו מה נעשה אחר כך, כשיעופו הטילים, התשובה היא – נילחם.

רשף חן: יכול להיות שניכנס עוד פעם, אבל ניכנס עם צבא, לא עם אזרחים.

רשף חן: ניכנס כדי להגן על עצמנו, ונוכל לעמוד אל מול הציבור שלנו ואל מול העולם ולהגיד: רבותי, אנחנו מגינים על עצמנו.

רשף חן: אנחנו נלחמים – לא כדי לכבוש, לא כדי לשעבד עם אחר, לא כדי להשתלט על שטח, אלא כדי להגן על עצמנו.

רשף חן: אדוני, משפט אחרון.

רשף חן: אני לא מעריך שבטווח הקצר הפלסטינים יפסיקו את הלחימה, אבל יכול להיות שכאשר הפלסטינים יראו שהרכבת הזאת יוצאת מהתחנה, כאשר הפלסטינים יראו שהלחימה לא משיגה להם שום תועלת בין-לאומית, אלא רק גינוי בין-לאומי, כאשר הפלסטינים יראו שעמדתה של מדינת ישראל היא עמדת הגנה, והיא זוכה לתמיכה בין לאומית, הם יבינו שאין טעם ואין תוחלת בטרור, ואולי אז נגיע להפסקת אש.

רשף חן: לא שלום – הפסקת אש.

רשף חן: די לי בכך.

רשף חן: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת רשף חן.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שלמה בניזרי – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת משה כחלון.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, שמעתי את חבר הכנסת רשף חן מדבר על מדינה יהודית.

שלמה בניזרי: אולי אתה מתכוון למדינה הודית, בטח לא למדינה יהודית.

שלמה בניזרי: כשאני שומע את המצע שלכם – בחיים לא שמעתי משהו יהודי שיוצא מגרונכם, וכולנו מכירים את אורח חייכם.

רשף חן: גם אתה וגם אני רוצים פה מדינה יהודית.

רשף חן: יש ויכוח מסוים על האופי שיהיה לה.

חמי דורון: אתה רוצה מדינת הלכה, מדינה פונדמנטליסטית.

חמי דורון: זה לא יקרה, מה לעשות.

שלמה בניזרי: איך אתם אומרים, "מדינת הלכה, הלכה המדינה"?

שלמה בניזרי: אני אומר לכם: הלכה המדינה בלי מדינת הלכה.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, תם החימום.

שלמה בניזרי: תסתכלו על המדינה ותבינו.

שלמה בניזרי: תראו את פרצופה האמיתי של המדינה.

חמי דורון: - - - מה לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת חמי דורון.

שלמה בניזרי: ועוד דברים תמוהים שאמרת – אני לא יודע במה להתחיל, בראשונות או באחרונות – אמרת שאם נצא וניתן להם את כל החירות שלהם, נוכל לבוא ולתקוף.

שלמה בניזרי: תסתכל, היום נהרגים ילדים.

שלמה בניזרי: מילא, אם היו יורים את ה"קסאמים" שלהם על יישובים שנקראים כבושים, כמו חבל-עזה, החרשנו.

שלמה בניזרי: אבל הם יורים של שדרות, שם לא עשו להם שום דבר, אז אתם באמת מצפים שאם ננטוש את עזה העולם יבין?

שלמה בניזרי: איזה עולם?

שלמה בניזרי: חבר הכנסת רשף חן, ראש הממשלה עצמו, אם שמעת אותו פה, אמר: איזה עולם היום?

שלמה בניזרי: הוא רואה שהורגים ילדים, ויש מוסר כפול: כשהורגים את ילדי הערבים שבאים לרצוח בנו, כל העולם מזדעזע; כשאנחנו מגיבים, אנחנו נחשבים רוצחים.

שלמה בניזרי: הוא אמר את זה פה.

שלמה בניזרי: אז על מי נסמוך שיטפל בהם בעתיד, כי אז יהיו לנו הזכות והלגיטימציה לבוא ולפגוע בהם?

שלמה בניזרי: בכל פעם אני משתגע מראש הממשלה הזה, על הדברים שלו.

שלמה בניזרי: הוא אמר: "אנחנו ניתן להם פיצויים".

שלמה בניזרי: הוא אמר את זה גם בוועדת החוץ והביטחון – שכבר 14 שנה בראש שלו שצריך לעזוב את עזה.

שלמה בניזרי: אז למה 14 שנה הונית את הציבור, את כל הבוחרים שלך, ואמרת להם "רק ארץ-ישראל השלמה"?

שלמה בניזרי: הלכת ובנית התנחלויות, שפכת מיליארדים על חשבון העם, ופתאום עכשיו אתה מבין שהפתרון האמיתי של העם הזה הוא להתנתק מחבל-עזה?

שלמה בניזרי: אתה מרמה את כולם, אתה עובד על כולם בעיניים?

שלמה בניזרי: ועוד מעט נגיע גם לשמעון פרס.

שלמה בניזרי: איך נאמין לו?

שלמה בניזרי: הוא אמר: ניתן להם פיצויים.

שלמה בניזרי: על מי אתה מדבר?

שלמה בניזרי: על אנשים שמסרו את נפשם.

שלמה בניזרי: אומנם אני לא ארץ-ישראל השלמה בהשקפתי – אם היה שלום, אם היה עם מי לדבר, הייתי בעד להחזיר שטחים, אבל כשיש לך פרטנר, לא כשאין עם מי לדבר.

שלמה בניזרי: ראש הממשלה מדבר על פיצויים.

שלמה בניזרי: מה, אתה מזלזל באותם אנשים, שתיתן להם פיצויים?

שלמה בניזרי: אתה לא מתבייש?

שלמה בניזרי: אנשים שהלכו אתך כתף אל כתף, שמוכנים למות, למסור נפש?

שלמה בניזרי: יש לי הרבה ביקורת עליהם, אבל במסירות הנפש אין מה להתחרות אתם בכלל.

שלמה בניזרי: כבר הקדים את ראש הממשלה שלמה המלך, עליו השלום, ואמר: מים רבים לא יוכלו לכבות את האהבה, ונהרות לא ישטפוה.

שלמה בניזרי: אם ייתן איש את כל הון ביתו באהבה, בוז יבוזו לו.

שלמה בניזרי: מים רבים לא יוכלו לכבות את אהבתם של אותם מתנחלים לאותה מצווה יקרה, מצוות יישוב ארץ-ישראל, ונהרות לא ישטפוה.

שלמה בניזרי: אם ייתן איש, ראש הממשלה, את כל הון ביתו – מול אהבת ארץ-ישראל – בוז יבוזו לו.

שלמה בניזרי: הם בזים לדבריו של ראש הממשלה, שרוצה לקנות אותם ולהראות כאילו בשביל כסף הם יהיו מוכנים למכור את כל הערכים שלהם.

שלמה בניזרי: זה ראש הממשלה שאומר שהוא מבין?

שלמה בניזרי: מה הוא מבין?

שלמה בניזרי: את מצוקתם, את כאבם של אנשים שעוקרים מאדמתם הוא מבין?

שלמה בניזרי: הוא מבין מה זה לעקור?

שלמה בניזרי: ועוד הוא בא ונתן לנו סקירה.

שלמה בניזרי: למעשה הוא לא אמר כלום, אבל נתן לנו סקירה על ממשלתו המצליחה והמוצלחת כל כך.

שלמה בניזרי: הוא אמר שמצא את המשק על סף קריסה.

שלמה בניזרי: איזו ממשלה זו?

שלמה בניזרי: הוא אמר שהממשלה תיזכר כממשלה מהפכנית ביותר בנושא הכלכלה.

שלמה בניזרי: איזו הצלחה?

שלמה בניזרי: על מה הוא מדבר?

שלמה בניזרי: שהעשירים התעשרו?

שלמה בניזרי: נכון.

שלמה בניזרי: הוא הבריא את הכלכלה?

שלמה בניזרי: יכול להיות שהוא הצליח להבריא פה ושם – פעם הייתי שר הבריאות, וכשהגעתי לחדר מיון אמרו לי שיש מושג בבית-חולים: הניתוח הצליח, החולה מת.

שלמה בניזרי: על הדרך, כשהוא עושה ניתוח כל כך מוצלח למשק, מה קורה עם אותם 1.4 מיליון רעבים במדינת ישראל?

שלמה בניזרי: חכו, בימים הקרובים צריך להתפרסם דוח העוני.

שלמה בניזרי: נשמע כמה אנשים הגיעו אל מתחת לקו העוני.

שלמה בניזרי: כשאני שומע את ראש הממשלה מדבר על ההצלחה של המשק והכלכלה – אולי הוא מדבר על קטמנדו, או על מדינה אחרת, אני לא יודע מאיפה הוא בא בכלל.

שלמה בניזרי: על מה הוא מדבר?

שלמה בניזרי: הוא מדבר על המדינה שלנו?

שלמה בניזרי: על אותם אנשים שמלקטים אוכל מפחי האשפה?

שלמה בניזרי: על אותם אנשים שארגוני החסד מחלקים להם, שבאים בהמוניהם לאכול בבתי-התמחוי?

שלמה בניזרי: זאת אותה המדינה, שאנחנו מדברים עליה?

שלמה בניזרי: עובדים שלא מקבלים את משכורתם יותר משנה ושנתיים?

שלמה בניזרי: זו ממשלה שהצליחה?

שלמה בניזרי: אם ראש הממשלה היה מקשיב לאי-אמון שלנו במשך השנה האחרונה, הוא היה שומע את הדברים שאני עומד להגיד שוב; אולי עכשיו הוא שומע.

שלמה בניזרי: אולי מישהו יגיד, בטעות, שאני לא יודע.

שלמה בניזרי: אקרא שוב את מה שקראתי פה לפני חודש או חודש וחצי, בהצעת אי-אמון שהגשתי בשם ש"ס.

יולי יואל אדלשטיין: בזה גם תסיים.

שלמה בניזרי: כן, בזה אסיים כמובן.

שלמה בניזרי: הנה, הודעה לעיתונות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

שלמה בניזרי: שימו לב למדינה שראש הממשלה תיאר לנו אותה כאן כגן-עדן של המזרח התיכון מבחינה כלכלית.

שלמה בניזרי: שימו לב מה כתוב בדוח: 14% השיבו שוויתרו על אוכל בשנה האחרונה; 38% ויתרו על חימום או קירור מספיק של הבית; 16% מהזקוקים לתרופות במרשם רופא ויתרו על תרופות; 45% ממי שזקוקים לטיפול שיניים ויתרו על הטיפול; 50% מאלה שאין להם ביטוח בריאות ויתרו עליו בגלל קשיים כלכליים; 54% ויתרו על קניית בגדים או נעליים; ל-14% ניתקו בשנה האחרונה את קו הטלפון או את החשמל.

שלמה בניזרי: אז רבותי, אשמח אם ראש הממשלה ישיב לנו אם אנחנו מדברים על אותה מדינה, על אותם אנשים, על אותה אוכלוסייה מסכנה.

שלמה בניזרי: מה שהוא מתאר פה – הוא מנסה לעבוד עלינו בעיניים.

שלמה בניזרי: רבותי, הממשלה הזאת ראויה להיקרא על שם התוכנית המפורסמת שלה: ממשלת ההינתקות; הינתקות מעם ישראל, מהמסכנים, מתורת ישראל, מהחלשים, מכל דבר הומני או יהודי.

שלמה בניזרי: זאת הססמה של הממשלה הזאת, בסופו של דבר.

שלמה בניזרי: ראש הממשלה – הכותרת שהיתה לו – הוא היה ראש ממשלת ההינתקות.

שלמה בניזרי: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה לחבר הכנסת בניזרי.

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת משה כחלון – בבקשה, אדוני.

יולי יואל אדלשטיין: אחריו - חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו - חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול ברכות לסגן יושב-ראש הכנסת החדש, עמיתנו, חבר נשיאות הכנסת.

חמי דורון: תודה רבה.

משה כחלון: ראשית, אני רוצה להביע את תנחומי למשפחות הנרצחים בפיגועים בטאבה ובסיני, לאחל איחולי החלמה לפצועים, וכמובן להצטרף לקריאה לכל הישראלים לחזור לארץ.

משה כחלון: אין מה לחפש שם, לא היה מה לחפש שם – אנחנו גם לא רצויים שם, למי שלא יודע.

משה כחלון: אם יש אפשרות לחזור לארץ, ולהיות במקומות אחרים, כדאי לעשות את זה.

משה כחלון: למרות הכאב הרב – וכל הרוג הוא הרוג, וכל משפחה שאיבדה מישהו, אחד או שניים, באותו יום כבה אצלה האור בבית, תרתי משמע – למרות כל זאת אנחנו צריכים להודות על כך שהתוצאות הן רק אלה.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, התוצאות היו יכולות להיות בדיוק כמו ברוסיה.

משה כחלון: יכולנו לאבד מאות רבות של אנשים בפיגוע הזה.

משה כחלון: זה פיגוע שלדעת כולם תוכנן הרבה זמן, עמלו עליו הרבה זמן הרבה אנשים - פיגוע שנקשר בקשרים בכל רחבי העולם, והוא יכול היה להיות הרבה הרבה הרבה יותר גרוע.

רוחמה אברהם-בלילא: מה, זה לא מספיק גרוע?

משה כחלון: סליחה?

רוחמה אברהם-בלילא: זה גם ככה מספיק גרוע.

משה כחלון: אמרתי שזה גרוע, ואמרתי שכל משפחה היא עולם ומלואו, אבל צריך לדעת שיש לנו עסק עם ארגונים עולמיים שמתכננים מגה-פיגוע - ואני לא ממציא את זה, ואני לא ביטחוניסט גדול.

משה כחלון: אני שומע, אני קורא בעיתונים, שומע ברדיו.

משה כחלון: מה שעד היום חשבנו לספקולציה, חשבנו שזה ניחוש, או חשבנו שזו איזו השערה - רבותי, אני חושב שמי שאמר - והמומחים כמובן – ש"אל-קאעידה" נמצאת בישראל, נמצאת בשטחים, לא טעה.

משה כחלון: רבותי, יכול להיות שתאים שם רדומים, אבל זה יפרוץ אלינו ביום אחד, ואלוהים ישמור.

משה כחלון: מטרתם של הפיגועים הללו היא קביעת סדר-יום פוליטי, היא ניסיון להפלת משטרים, בעיקר משטרים בארצות ערב, שפה ושם קצת קרובים למערב.

משה כחלון: מי ששם לב, הפיגועים בעולם - במדינות אירופה - בדרך כלל מגיעים סמוך למועדי בחירות.

משה כחלון: בספרד וברוב המדינות בעולם הם קורים סמוך למועדי בחירות, וזאת על מנת לפגוע בשלטון של אותה מדינה.

משה כחלון: מטרת הפיגוע בסיני - מעבר לכך שהם רצו לגרום לנפגעים ישראלים - מטרה נוספת היתה לתקוע טריז ביחסים שלנו עם מצרים.

משה כחלון: ואני רוצה מעל הבמה הזאת באמת לשבח את ראש הממשלה ואת שר החוץ שלא אפשרו את זה והידקו את היחסים עם מצרים, והם שותפים יחד למלחמה בטרור.

משה כחלון: לצערי, מצרים הבינה את זה בדרך הקשה, אבל היום יש שותפות - כמה שאני שומע, אני לא חבר בקבינט, אני קורא עיתונים, שומע רדיו - יש שיתוף פעולה עם מצרים, כנראה מצרים הבינה את המשמעות.

משה כחלון: מה שאני מאחל לנו - ללמוד ממצרים איך נלחמים בטרור, ולא לרפות את ידיהם של חיילי צה"ל, שעושים את זה יום-יום, עושים את זה בהצלחה רבה בתקופה האחרונה, ונאחל להם מפה הצלחה.

משה כחלון: אבל, למצרים יש היסטוריה ארוכה עם הטרור האסלאמי.

משה כחלון: אנחנו זוכרים את איש תנועת "האחים המוסלמים" שניסה לרצוח את נאצר; את רצח הנשיא סאדאת ופיגועי הטרור נגד תיירים בלוקסור.

משה כחלון: בכל המקרים האלה, המשטר במצרים הפעיל אגרוף פלדה נגדם, ופשוט מאוד ריסק אותם.

משה כחלון: מול כל זאת יש לנו האחריות שלנו כאזרחים, יש אחריות שלנו על עצמנו ועל חיינו.

משה כחלון: מדינת ישראל מוציאה מאז הקמתה אחוז נכבד מאוד מתקציבה ומכיסו של כל אחד מאתנו למען הביטחון של אזרחי המדינה.

משה כחלון: אם גופים רשמיים אומרים שיש סכנה בהימצאות בכמה אזורים בעולם לישראלים, על האזרחים להתייחס לזה ברצינות ולשקול טוב מאוד את מעשיהם ואת מיקומם בעולם.

משה כחלון: העולם היום הוא מקום הרבה יותר מסוכן משהיה בעבר.

משה כחלון: אני פשוט רוצה לקרוא לאזרחי מדינת ישראל ולומר להם: מדינת ישראל זה לא "רמבו", היא לא תהיה מסוגלת להציל אתכם בכל מקום ולא תהיה מסוגלת להגיע לכל מקום.

משה כחלון: רצה אלוהים שהמקום הוא קרוב, אז כוחות צה"ל יכלו להגיע לשם.

משה כחלון: אם מקרים כאלה יקרו בתאילנד או בקצה השני של העולם - אז תהיה לנו בעיה כפולה ומכופלת.

משה כחלון: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת כחלון.

חמי דורון: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו - את חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב-ראש, כי זו הפעם הראשונה שאני על הדוכן ואתה יושב-ראש הישיבה.

חמי דורון: זו הפעם הראשונה שאני על הדוכן, אז זה בסדר.

חיים אורון: זו הפעם הראשונה שאתה על הדוכן בכלל, אז בכלל נפלה לידי זכות גדולה - אני מקווה שזה לא על זמן הדיבור שלי - לברך אותך להצלחה בתפקידך.

חיים אורון: אנחנו כולנו יודעים שיושבי-ראש הישיבה יכולים במידה רבה מאוד להשרות אווירה מסוימת בדיוני המליאה.

חיים אורון: כולנו מדברים על חורף "חם" שצפוי לנו, ואני חושב שתפקידם של יושבי-ראש הישיבות זה לא לצנן במובן המילולי של המושג הזה, אלא לגרום לכך שהדיון - חריף ככל שיהיה - יתנהל באורח תרבותי, מכובד, וכל העמדות יוכלו לבוא לידי ביטוי.

חיים אורון: ואני בטוח, ידידי חמי דורון, שתצליח לעמוד במשימה הזאת.

חיים אורון: ברכותי.

חמי דורון: תודה רבה, ותהיה לך עוד דקה לדבר.

חיים אורון: נפלה בידי הזכות, בלי שידעתי.

חיים אורון: עכשיו אני רוצה להגיע לנושא עצמו.

חיים אורון: אמרתי כבר בפתחו של המושב - אדוני השר שטרית, תפריעו לי יותר רחוק, מה אכפת לכם - -

מאיר שטרית: - - -

חיים אורון: - - שצופים לו כל מיני תחזיות - אנחנו בעצם נצביע בסוף הדיון שתי הצבעות.

חיים אורון: הצבעה אחת על הצעות אי-אמון שסיעתי שותפה לאחת מהן, והצבעה שנייה על הודעתו של ראש הממשלה.

חיים אורון: אני רוצה לומר באופן הברור ביותר - הצעת האי-אמון שלנו, ידידי השר שטרית, לשעבר שר במשרד האוצר, היתה בנושאים הכלכליים-החברתיים.

חיים אורון: יש לי הרגשה שאתה מרגיש במשרד התחבורה טיפה יותר נוח מאשר במשרד האוצר, ולא רק מהסיבה ששם אתה בעל-בית יחיד, ואני מקווה שאני לא פוגע חס וחלילה בך ובסיכוייך בכל מיני מקומות בתוך הליכוד.

חיים אורון: שר האוצר יכול לעלות לפה - ואני מבין את ראש הממשלה, שנתן גיבוי מוחלט למדיניות של שר האוצר, כאילו המכשלות שלה באות ממקום אחר ולא מהמדיניות הזאת עצמה.

חיים אורון: אני מבין, הוא צריך אותו להינתקות, הוא צריך אותו לתוכנית הכלכלית - זה סדר גמור.

חיים אורון: אבל, אנחנו משלמים את המחיר של ה"שירקס" הפוליטי המעוות הזה.

חיים אורון: ולכן, אין לי שום קושי.

חיים אורון: היה היום דיון ממושך בוועדת הכספים לפני דיוני התקציב לנסות לעשות כל מה שניתן כדי להביא לשינויה של המדיניות שנוקטת הממשלה בתחום הכלכלי והחברתי - שהיא מדיניות אסונית, היא מסכנת ערכים ותשתיות מאוד-מאוד בסיסיים בחברה הישראלית.

חיים אורון: אבל, אני רוצה להקדיש את רוב דברי דווקא לנושא המדיני.

חיים אורון: אנחנו תומכים בהתנתקות, אנחנו נצביע בעד ההתנתקות במליאת הכנסת.

חיים אורון: יותר מזה, אדוני היושב-ראש, אנחנו נחשק את ראש הממשלה לבצע את ההתנתקות, לא ניתן לו שום תירוץ להגיד למה הוא לא ביצע אותה.

חיים אורון: יש אצלנו לא מעט חברים שלא בטוחים שהוא יבצע אותה; יש רבים בתוכנו שלא מאמינים שהוא מתכוון עד הסוף.

חיים אורון: אני בכלל לא רוצה להיכנס לטוטו הלאומי הזה מה בעצם מתכוון ראש הממשלה - האם כשדובי וייסגלס מדבר בשמו, זה ראש הממשלה, או כשראש הממשלה מעל דוכן הכנסת היום פה, אדוני שר התחבורה, אומר שש פעמים - ספרתי - מפת הדרכים, אבל שומר לעצמו את החובה לומר: אבל לא מצביעים על זה היום, זאת אומרת בהודעת ראש הממשלה היום על מפת הדרכים, לא מצביעים על מפת הדרכים, את זה הוא הוציא.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: שאלתי את יושב-ראש הקואליציה: סוף-סוף אני אדע אם אתה בעד מפת הדרכים או לא.

חיים אורון: אמר לי חבר הכנסת גדעון סער: אתה שומע, הוא אמר שלא מצביעים על זה.

חיים אורון: אז מה אתם בדיוק רוצים?

חיים אורון: אבל, אני חושב שמהלך של יציאה, נסיגה מרצועת-עזה ומצפון-השומרון, הוא מהלך מאוד-מאוד חשוב.

חיים אורון: הוא לא העמדה שלי, אנחנו היינו עושים את זה בהידברות - ויש עם מי לדבר, וגם אתם מדברים: אתם מחפשים את המצרים ואתם מחפשים את האמריקנים, ואתם רצים לדחלאן.

חיים אורון: אז דברו ברצינות, תפסיקו את כל מערך הבלופים הזה כלפי עצמכם.

חמי דורון: חבר הכנסת אורון, אני מוסיף לך דקה.

חיים אורון: דקה, ואני אסיים.

חיים אורון: כאשר תובא ההצעה למליאת הכנסת, אדוני השר, אנחנו נצביע בעדה.

חיים אורון: אגב, אני יודע ואני לא רוצה להטעות אף אחד - ההצבעה שתובא ב-25 באוקטובר, אין בה עדיין הצבעה על התנתקות, משום שההצבעה על התנתקות בממשלה תהיה רק במרס.

קריאה: - - -

חיים אורון: לא נכון?

חיים אורון: כי יביאו לאישור את הצעת הממשלה, זה מה שנאמר על-ידי ראש הממשלה, ולא תובא הצבעה על ההתנתקות.

חיים אורון: אבל אנחנו גם נצביע על זה – על המיני-הצבעה.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: כדי לא לתת לכם לברוח.

חיים אורון: אנחנו מאחוריכם, במובן שהחבר'ה אומרים: "תיזהר, אני מאחוריך".

חיים אורון: אתם תצטרכו לעמוד בהתחייבות הזאת, לא יהיה לכם שום תירוץ – שלא היה לכם גיבוי שהאופוזיציה הפריעה לכם.

חיים אורון: אנחנו נהיה שם כדי להצביע בעד ההצעה הזאת.

חיים אורון: אני מסיים: על האמירה של היום, עם הנושאים הכלכליים-החברתיים, עם כל מה שמסביב, הודעת ראש הממשלה והאי-אמון של הממשלה שרירות וקיימות, וכך ננהג גם במושב הזה.

חיים אורון: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת אורון.

חמי דורון: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.

חמי דורון: אחריו - חבר הכנסת משה גפני.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי חברי הכנסת, האמת היא שאני מקנא בחבר הכנסת אורון.

ניסן סלומינסקי: אני מקנא בך, תאמין לי.

ניסן סלומינסקי: אם היה לי הביטחון שיש לך שהוא לא מתכוון לעשות את זה, אתה יודע כמה שנות חיים הייתי חוסך?

חיים אורון: לא אמרתי שאני בטוח שהוא לא מתכוון – אמרתי שנשמור עליו שהוא יתכוון.

חיים אורון: אני מכיר חברים שלי שחושבים - - -

ניסן סלומינסקי: אז תאמין לי שאני מקנא באותם חברים - -

חיים אורון: אתה מקנא בחברים שלי?

חיים אורון: בסדר.

ניסן סלומינסקי: - - לצערי, שבטוחים שזה לא.

ניסן סלומינסקי: הלוואי שהיה לי הביטחון הזה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיד לך: לצערי, נכנס בו דיבוק.

ניסן סלומינסקי: דיבוק – הכוונה היא שהאיש, ראש הממשלה, אינו יודע מה גרם לו, והולך בכל כוחו לבצע.

אריה אלדד: חבר הכנסת סלומינסקי, דיבוק זה דבר מידבק – תתרחקו ממנו.

משה גפני: אבל, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אתה תומך בו – אתה תומך בו.

ניסן סלומינסקי: מי אמר לך?

ניסן סלומינסקי: שמעת שאמרתי שאני תומך בו?

משה גפני: עד עכשיו ראיתי שאתה תומך בו.

ניסן סלומינסקי: חכה.

חמי דורון: חבר הכנסת סלומינסקי, אם תענה למתווכחים לא נוסיף לך את הזמן.

ניסן סלומינסקי: זה מושב הכנסת המשונה ביותר אי-פעם.

ניסן סלומינסקי: זה מושב הכנסת של מפלגת השלטון, שבה ראש הממשלה הולך הפוך מהמצביעים שלו.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יכול להגיד: אני לא יודע מה המצביעים אומרים, כי עשו מפקד והמצביעים אמרו את דברם ברוב עצום – נגד, והוא הולך בעד.

ניסן סלומינסקי: הוא הולך נגד מרכז מפלגתו ונגד הוועידה.

ניסן סלומינסקי: הוא הולך נגד חברי הכנסת שלו ונגד השרים, והוא הולך להוביל כשהוא מסתמך על האופוזיציה – על חבר הכנסת אורון ועל אחרים.

ניסן סלומינסקי: עליהם הוא הולך להסתמך כדי להעביר תהליך היסטורי בניגוד לדעת מפלגתו.

ניסן סלומינסקי: הרי זה משהו מטורף, לא היה דבר כזה במדינה.

חיים אורון: כל הוויתורים נעשו כך.

חיים אורון: לבגין לא היה רוב בהצבעה על סיני, כי התנגדתם.

ניסן סלומינסקי: לא, אני מדבר על מפלגתו.

חיים אורון: בתוך מפלגתו הוא היה במיעוט.

חמי דורון: חבר הכנסת אורון, לחבר הכנסת סלומינסקי לא יהיה זמן עודף.

חמי דורון: לכן, אני מבקש - - -

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אני אומר שהתוכנית הזאת היא תוכנית – אינני רוצה להגיד שהיא מטורפת, כי אחר כך יגידו שזו הסתה וכו', ואני לא רוצה להיכנס למסגרות האלה – אבל לפחות אם היה ראש הממשלה אומר, אתם יודעים מה?

ניסן סלומינסקי: אני בצער - כמו שהוא אומר כאן – כמעט נתתי לו, כשהוא מזיל דמעות.

ניסן סלומינסקי: הוא כל כך משבח אותם וכו'.

ניסן סלומינסקי: אם כך, מה אתה הולך לפנות אותם?

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אם היית בא ואומר, אתם יודעים מה?

ניסן סלומינסקי: בזכות זה אני מביא את השלום – מה שעשה בגין – אני יכול לחלוק עליו, אבל אני יכול להבין מהי הסברה שלו, מה ההווה אמינא שלו, מה דוחף אותו.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה להביא לעם שלום.

ניסן סלומינסקי: העם רוצה שלום, והוא מוכן לקרוע את עצמו ואת לבו – ולפנות.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא אומר: לא, שלום אין – הוא לא מדבר אתם.

ניסן סלומינסקי: הם אפילו מתנגדים.

ניסן סלומינסקי: מילא אם הוא היה אומר, אתם יודעים מה?

ניסן סלומינסקי: אני לא מביא שלום, אבל אני מביא ביטחון.

ניסן סלומינסקי: גם ביטחון הוא לא מביא – הוא אומר במפורש שזה יהיה תחת אש, וצה"ל כולו מתארגן כדי שברגע שיפונו היישובים לא יירו "קסאמים" או כל מיני פצמ"רים כדי חס ושלום להרוג את החיילים ואת המתפנים יחד.

ניסן סלומינסקי: הוא יודע שזה יהיה תחת אש.

ניסן סלומינסקי: הוא יודע שתקום שם מדינת טרור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רואים מה קורה שם כשצה"ל עוד נמצא באזור – הם הפכו את כל האזור למדינת טרור.

ניסן סלומינסקי: כשבכלל יצאו משם זאת תהיה מדינת טרור – אז הוא גם לא מביא ביטחון.

ניסן סלומינסקי: מה הוא כן מביא?

ניסן סלומינסקי: – שום דבר.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: הדבר היחיד שהוא אומר זה שהוא ירצה את אומות העולם ויהיה לו שקט 20 שנה.

ניסן סלומינסקי: הרי כולם צוחקים מזה.

ניסן סלומינסקי: לא ייתנו לו שקט יותר משבוע.

ניסן סלומינסקי: אחרי שבוע יגידו: אה, הוכחת לנו שאפשר לפנות בלי לקבל שום תמורה – תמשיך הלאה, ביהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: הוא לא מביא כלום.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק להגיד שפה - -

משה גפני: אבל, חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, אתה תומך בו.

ניסן סלומינסקי: - - במקרה הזה, זה יותר גרוע.

ניסן סלומינסקי: הוא הולך לעשות מהלך קשה כל כך של פינוי יהודים ופינוי יישובים, שזה משהו נורא.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, הוא גם הולך לעשות זאת בדרך הכי אנטי-דמוקרטית שרק אפשר.

ניסן סלומינסקי: הייתי קורא לזה מעין מעשה של דיקטטור.

משה גפני: אבל אתה עושה את זה.

משה גפני: את זה אתה עושה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הוא נסע לארצות-הברית – בלי סמכות או רשות – כדי לשכנע את בוש.

ניסן סלומינסקי: 19 פעם נסע דובי וייסגלס לשכנע את בוש, שלא רצה בתוכנית, ואחר כך הוא בא לממשלה ואומר: חבר'ה, עכשיו אתם מוכרחים להצביע בעד, כי אחרת נקלקל את היחסים עם בוש.

ניסן סלומינסקי: כשהוא רואה שאין לו רוב בממשלה, הוא מפטר שרים.

ניסן סלומינסקי: כך הוא מתקדם בכל התהליך.

ניסן סלומינסקי: עד היום הוא לא העביר שום החלטה על זה.

ניסן סלומינסקי: אין שום החלטה על פינוי; אין שום החלטה על תשלום; אין כלום: לא בממשלה ולא בכנסת.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר הולך כאילו הכול גמור.

ניסן סלומינסקי: הכול בהליך אנטי-דמוקרטי.

ניסן סלומינסקי: כלומר, כשחובר למהלך כל כך קשה תהליך שהציבור, לפחות, מרגיש שהוא אנטי-דמוקרטי – חיבור של שני הדברים האלה הוא קטלני.

ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו פונים ומתחננים אל ראש הממשלה, ואומרים: אם אתה הולך לעשות את הדבר הזה, לפחות קודם כול תעשה את זה דמוקרטי.

ניסן סלומינסקי: לך למשאל עם הדורש רוב מיוחס.

ניסן סלומינסקי: לך תשאל את הציבור ותקבל לפחות את האישור – או שלא תקבל.

ניסן סלומינסקי: בכל מקרה, אף שראש הממשלה לא העלה את הנושא של ההתנתקות על סדר-היום של הכנסת, ולא את מפת הדרכים, מספיק שהוא הזכיר זאת כדי שמפלגתי שלי, לפחות – כרגע אנחנו עדיין בדיונים – לא תוכל להצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: אם נצביע נגד או נימנע, זה ייקבע בזמן הקרוב, עד ההצבעה.

חמי דורון: חבר הכנסת סלומינסקי, תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

חמי דורון: אחריו - חברת הכנסת מרינה סולודקין.

משה גפני: אני סומך עליכם.

ניסן סלומינסקי: אל תסמוך.

ניסן סלומינסקי: דקות החסד כבר נגמרו.

משה גפני: אני גם לא סומך עליכם.

משה גפני: אני סומך על אורלב.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אדוני השר, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לברך אותך על בחירתך לתפקיד סגן היושב-ראש.

משה גפני: זה לא על חשבוני.

חמי דורון: אוסיף לך עשר שניות.

ניסן סלומינסקי: אני מצטרף.

חמי דורון: זה בסדר, הבנתי שהתרגשת.

משה גפני: חבר הכנסת סלומינסקי, בסוף אתה תמיד מצטרף ליהדות התורה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מחול לכם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לברך אותך על בחירתך לתפקיד סגן יושב-ראש הכנסת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתחילים עכשיו מושב חדש.

משה גפני: אני מבקש לעשות חשבון נפש קטן וקצר.

משה גפני: הקדנציה הזאת התחילה עם קואליציה שבה היתה התנתקות של הליכוד מהמפלגות החרדיות, אבל זו פוליטיקה וזה בסדר גמור, אין לי טענות על זה.

משה גפני: אני רוצה לעשות את חשבון הנפש על מה שקרה לארבע המפלגות שהרכיבו את הקואליציה הזאת, שהתנתקה מהמפלגות החרדיות.

מאיר שטרית: חד-צדדי.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: מקובל עלי.

משה גפני: בפוליטיקה יכולים לעשות מה שרוצים.

משה גפני: אבל בכל אופן, בואו נעצור לרגע ונעשה חשבון – מתחיל מושב.

משה גפני: מה קרה לקואליציה הזאת?

משה גפני: נעשה חשבון למפלגות: הליכוד הגיע עם 40 מנדטים – מפלגת שלטון חזקה, מגובשת ורצינית.

משה גפני: אנחנו מתחילים היום מושב של הכנסת, והליכוד מפורר, מפולג ומפוצל.

משה גפני: מורדים יושבים פה ומורדים יושבים למעלה ודנים – להעיף את ראש הממשלה, או לא להעיף את ראש הממשלה.

משה גפני: אחרי זמן כל כך קצר – הרי כל הזמן אמרו: אם תהיה מפלגה גדולה, השלטון יהיה יציב.

משה גפני: זה הליכוד.

משה גפני: האיחוד הלאומי, שנכנס וגרם להתנתקות מהמפלגות החרדיות ונתן לשינוי הרבה כוח – אני לא רוצה היום לדרוך להם על היבלות.

משה גפני: היתה התנתקות, והאיחוד הלאומי פרש מן הקואליציה ומן הממשלה, וחבר הכנסת בני אלון, בהיותו שר, היה צריך להתחבא עד שסילקו אותו.

משה גפני: באמת, זמן קצר היתה קואליציה חזקה.

משה גפני: המפד"ל – שמעתם את חבר הכנסת ניסן סלומינסקי?

משה גפני: לא ידעתי אם לצחוק או לבכות.

משה גפני: המפד"ל הגיעה בכוחות חזקים – החרדים בחוץ, והיא יכולה לעשות מה שהיא רוצה – היא התפלגה והתפצלה.

משה גפני: אני לא יודע מה יהיה אתם בבחירות הבאות.

משה גפני: בכל אופן, כמה הייתם בקואליציה, שנה?

משה גפני: שנה ומשהו?

משה גפני: כבר פילוג נורא.

משה גפני: ואחרון אחרון – שינוי.

משה גפני: ראש הממשלה ביקש מאתנו לנהל משא-ומתן, ניהלנו משא-ומתן.

משה גפני: אנחנו, כדרכנו, יהודים טובים, מנהלים משא-ומתן.

משה גפני: לשינוי היה דגל אחד: לא יושבים עם החרדים.

משה גפני: אבל הם מנהלים משא-ומתן עם יהדות התורה.

משה גפני: אני מקשיב למה שאומרת שינוי – היא מוכנה לשבת עם יהדות התורה.

משה גפני: אם היו לה הרבה דגלים, אני מבין.

משה גפני: אבל זה היה הדגל היחיד שהיה לה.

משה גפני: תארו לעצמכם, חס וחלילה, אני לא רוצה להעלות את זה אפילו על דל שפתי, שהייתי אומר שמסיבות כלשהן אני מוותר על השבת במדינת ישראל, חס וחלילה.

נסים דהן: חס וחלילה.

משה גפני: להבדיל מיליוני הבדלות, אצלם היה דגל אחד: לא לשבת עם החרדים.

משה גפני: והם ישבו עם החרדים.

משה גפני: וזה לא נגמר בזה.

משה גפני: האם שמעתם את פריצקי אתמול?

אחמד טיבי: מה הוא אמר?

משה גפני: לא חשוב, אין לי הרבה זמן.

משה גפני: מה שהוא אמר, אמר נכון.

משה גפני: זה שינוי, קואליציה של ארבע מפלגות שהתנתקו מהחרדים.

משה גפני: מי שחושב שאין מנהיג לבירה, חס וחלילה – יש מנהיג לבירה.

משה גפני: השר שטרית, אתה יודע, יש מנהיג לבירה.

משה גפני: התחלתם עם ההתנתקות בתחילת הקדנציה, חשבתם שיהיו לכם מנעמי השלטון, וזה הולך ומחריף.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, היה פה סיפור בסוף המושב הקודם שאני חייב לספר אותו.

משה גפני: אני רוצה להראות ששינוי לא עשתה כלום אפילו בנושא החרדים.

משה גפני: אני רוצה לספר סיפור שהיה פה בסוף המושב.

משה גפני: השארתי אותו אצלי בבטן בפגרה, ואני מספר אותו עכשיו.

משה גפני: יש שלושה גנים חרדיים בשדרות, ושרת החינוך החליטה שמקצצים 15% בגנים החרדיים ולא נותנים להם יום לימודים ארוך.

משה גפני: אגב, המחבלים שיורים "קסאמים" לא עושים חשבון אם מדובר בילד חרדי או לא.

משה גפני: הילדים החרדים בגנים בשדרות צריכים ללכת הביתה ב-12:00 וב-13:00, להם לא מגיע יום לימודים ארוך.

משה גפני: היה פה דיון בסוף המושב, ואנחנו צעקנו לשרת החינוך: למה את עושה דבר כזה?

משה גפני: ניגש אליה שר האוצר ואומר לה: למה באמת את מפלה את הגנים החרדיים לרעה?

משה גפני: היא השיבה שזה עולה כסף.

משה גפני: שר האוצר אמר שהוא יוסיף לה, הוא אמר את זה פה במליאה.

משה גפני: עמד השר אורלב במקום שלו, וכולנו עקבנו אחרי העניין הזה.

משה גפני: חבר הכנסת יצחק וקנין, אתה ראית את זה במדויק, אני ישבתי פה בצד.

משה גפני: שרת החינוך מרמזת לאורלב שביבי הולך לפתור להם את הבעיה, והשר אורלב עושה לה סימן, שבשום פנים ואופן לא תעזור לחרדים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה באמצעותך להגיד: שינוי לא פגעה בחרדים.

משה גפני: אל תיקחו לעצמכם את הקרדיט.

משה גפני: שרת החינוך ושר הרווחה עושים את העבודה מסיבותיהם שלהם, ולכן הילדים בשדרות, כיוון שהם חרדים, מפלים אותם לרעה.

משה גפני: נפל "קסאם" סמוך מאוד לגן חרדי, הם לא זכאים ליום לימודים ארוך.

משה גפני: כך החליטה שרת החינוך מהליכוד, וכך החליט שר הרווחה מהמפד"ל.

אחמד טיבי: אבל הוא דתי עם כיפה.

משה גפני: את שינוי לא סופרים, הם עושים את העבודה.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

חמי דורון: חברת הכנסת מרינה סודלוקין, בבקשה.

חמי דורון: אחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, אני מברכת אותך בהיכנסך לתפקיד הרם, תרתי משמע.

מרינה סולודקין: חברי הכנסת, אני מברכת את חברי הבית עם פתיחת המושב.

מרינה סולודקין: אנחנו משרתים את עם ישראל כאן, מייצגים את עם ישראל, ואנחנו כאן קובעים מה המדיניות ומה האינטרס הלאומי.

מרינה סולודקין: צר לי ששוב אנחנו מתחילים בהצעות האי-אמון.

מרינה סולודקין: הופתעתי מאוד שדווקא המפלגות הערביות ומפלגת העבודה מעלות את ההצעות האלה של אי-אמון.

מרינה סולודקין: שמעתי מחברי הטוב, מוחמד ברכה, שלממשלה הזאת אין בשורה מדינית.

מרינה סולודקין: נו, ממש.

מרינה סולודקין: ההתנתקות ופינוי עזה הם לא בשורה מדינית בעבור המפלגות הערביות?

מרינה סולודקין: אני חושבת שזאת קצת צביעות.

מרינה סולודקין: חברי ממפלגת העבודה, אם שרי הליכוד וראש הממשלה, בראש ובראשונה, בונים את גדר ההפרדה ומתכוונים לעשות התנתקות, הפרדה חד-צדדית ופינוי של עזה, אני חושבת שאתם בעלי-ברית שלנו, של ממשלה כזאת.

מרינה סולודקין: במצב הזה הצבעת אי-אמון היא פגיעה ישירה באידיאולוגיה שלכם.

מרינה סולודקין: שמחתי מאוד כשקראתי ב"ידיעות אחרונות" את הריאיון עם חיים רמון.

מרינה סולודקין: הוא מבין את המצב והוא אומר שבמצב הזה מפלגת העבודה צריכה לתמוך בכל התהליכים של ממשלת שרון ושרי הליכוד ושרי שינוי, שתומכים בו.

מרינה סולודקין: אי-אמון זה גם הבעת אלטרנטיבה.

מרינה סולודקין: למי יש אלטרנטיבה?

מרינה סולודקין: האם מישהו אחר יכול לקיים את ההתנתקות?

מרינה סולודקין: אני חושבת שלא.

מרינה סולודקין: אנחנו מבזבזים כל שבוע שלוש שעות על הצבעות ודיונים על אי-אמון, ואין לזה תועלת בכלל.

מרינה סולודקין: אני חושבת שיש פגם בכנסת, שאם בוחרים את ראש הממשלה לארבע שנים, רק תהליך של impeachment יכול לזרוק אותו, ואנחנו עושים את זה כל שני וחמישי.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהיום להצביע בעד אי-אמון זה דבר מאוד לא נכון.

מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לתמוך בתהליכים החיוביים שעושה הממשלה הזאת.

מרינה סולודקין: היתה הרבה ביקורת בנושא החברתי-הכלכלי.

מרינה סולודקין: גם אני ביקורתית מאוד, אבל מצד אחר צריכים לומר ששר האוצר הזה עשה גם צעדים מאוד חשובים ומאוד חיוניים: צמצום מספר העובדים הזרים, צמצום המגזר הציבורי וגם תהליכים של חיסול המונופולים שיש במדינת ישראל.

מרינה סולודקין: אם אתם שואלים אותי אם יש במפלגת העבודה ובשמאל אלטרנטיבה כלכלית לתהליכים האלה - אנחנו לא שומעים על כך, כיוון שלצערי הרב גם לא יודעים מה זה סוציאל-דמוקרטיה ומה זאת אידיאולוגיה של סוציאל-דמוקרטיה.

מרינה סולודקין: האם אתם שמעתם ממפלגת העבודה שאנחנו צריכים מס על ירושה?

מרינה סולודקין: לא שמעתם, כיוון שהם לא יודעים שזה סוציאל-דמוקרטיה ולא דבר אחר.

מרינה סולודקין: בגלל זה אנחנו צריכים, גם בנושאים כלכליים וחברתיים, ללחוץ ולתקן מצבים של פגיעה בחלשים.

מרינה סולודקין: צודק חבר הכנסת גפני, פגעו בכל התקציבים שניתנו לשכבות החלשות, לחרדים, לעולים, לנכים ולמשפחות חד-הוריות, ואנחנו צריכים לתקן את זה.

מרינה סולודקין: אני מציעה לדחות את הצעות האי-אמון ולתמוך בממשלה ובראש הממשלה, אריאל שרון.

מרינה סולודקין: תודה רבה לכם.

חמי דורון: תודה רבה לחברת הכנסת מרינה סולודקין.

חמי דורון: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות ומאחל לך הצלחה.

אחמד טיבי: אדוני השר, רבותי חברי הכנסת, נאומו של ראש הממשלה היום היה נשמע למי שבא מפלנטה אחרת כנאומו של ראש ממשלת שווייץ.

אחמד טיבי: הוא תיאר מצב של גן-עדן, בעיקר כלכלי, חברתי, ביטחוני.

אחמד טיבי: הצלחה גוררת הצלחה.

אחמד טיבי: הדברים בעיקר היו כל כך ורודים בנושא הכלכלי, במה שנוגע להשקעות, לצמיחה ולמקומות עבודה, כאילו הם בדיוק תמונת השתקפות של מה שקורה בשטח.

אחמד טיבי: אבל מה שקורה בשטח שונה לחלוטין, חבר הכנסת וקנין: עלייה במספר דורשי העבודה, עלייה באבטלה, בעיקר בקרב השכבות החלשות, המגזר הערבי והפריפריה.

אחמד טיבי: שלא לדבר על המסר שהעביר ראש הממשלה, מסר תוקפני.

אחמד טיבי: מה מתרחש ברצועת-עזה היום אם לא תוקפנות לשמה?

אחמד טיבי: אפילו הצבא רוצה לצאת משם אחרי שהוא כבר הצליח להרוג 100 פלסטינים, מתוכם 26 ילדים.

אחמד טיבי: 26 ילדים, חבר הכנסת גפני.

אחמד טיבי: שכחת להתייחס לכך, אבל - 26 ילדים.

משה גפני: לא דיברתי על הנושא המדיני, דיברתי על ההתנתקות.

אחמד טיבי: אבל אסור להרוג ילדים בכל מקום - לא ישראלים, לא פלסטינים, ובעיקר אסור לעשות וידוא הריגה.

אחמד טיבי: כשגופה של ילדה בת 13, שנראית כמו בת שמונה, מונחת לפניך, זה לא מעשה גבורה שממרחק אפס אתה יורה בה שני כדורים בראש ו-20 בגוף.

אחמד טיבי: בדרך כלל על פחות מזה אנשים נכנסים לכלא מייד עד תום ההליכים; על פחות מזה.

אחמד טיבי: נהגים שעושים עבירות קשות, למשל שוללים מהם את רשיון הנהיגה, לפעמים עוצרים אותם עד תום ההליכים אם הם גורמים למוות.

אחמד טיבי: אבל האיש הזה, הקצין הזה, זכה אתמול להגנה.

אחמד טיבי: ממי?

אחמד טיבי: אמרו שהפצ"ר הורה על חקירה.

אחמד טיבי: למה חקירה?

אחמד טיבי: בשביל מה חקירה?

אחמד טיבי: הרמטכ"ל אמר אתמול בישיבת הממשלה, שהוא יודע מה הסיבה להרג.

אחמד טיבי: הוא אמר שמחבלים שלחו אותה להסיט את תשומת לב החיילים.

אחמד טיבי: תראה איזו מציאות מתפתחת בעזה: ערבי שעובד במסגרייה – דינו מוות.

אחמד טיבי: ערבי שעובד במחרטה – דינו מוות והרס של מקום העבודה.

אחמד טיבי: אסור לערבי לעבוד בתור מסגר.

אחמד טיבי: ערבייה שחושדים בה כי היא מסיטה את תשומת הלב של ישראלי זה או אחר, בעיקר אם הוא צלף – דינה מוות במקום משלושה מקורות ירי, כי צלפים בדרך כלל יורים בשלושה, אם אינך יודע.

אחמד טיבי: למה אנחנו יודעים, חבר הכנסת גפני?

אחמד טיבי: כי התנסינו בזה באוקטובר 2000.

אחמד טיבי: צלפים ירו בצעירים שלנו משלושה מקומות.

אחמד טיבי: אין מסתפקים בכדור אחד.

אחמד טיבי: משלושה מקורות.

אחמד טיבי: זה דבר נורא.

אחמד טיבי: הדבר הנורא עוד יותר זה שוויון הנפש שבו מתקבל מעשה כזה.

אחמד טיבי: שמעת את חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, למשל, מתייחס לזה?

אחמד טיבי: הוא היה שר הביטחון.

אחמד טיבי: הוא אמר משהו על המ"פ הזה שריסס גופה של ילדה?

אחמד טיבי: זה לא מזעזע?

אחמד טיבי: אני בטוח שהוא הזדעזע, אבל הוא לא התייחס.

אחמד טיבי: אני מתנצל שאני מזכיר את שמך, חבר הכנסת בן-אליעזר, כי אתה סמכות ביטחונית.

יצחק הרצוג: זה לא הוגן, כי נקטנו עמדה מאוד בוטה בקשר לטוהר הנשק.

בנימין בן-אליעזר: אני הגבתי.

אחמד טיבי: על המ"פ הזה שריסס, פואד.

יצחק הרצוג: זה לא הוגן.

אחמד טיבי: על המ"פ הזה שריסס ציפיתי לתגובה.

יצחק הרצוג: היתה פנייה של הרבה סיעות בבית.

יצחק הרצוג: אתה מטיח האשמות במפלגות הלא-נכונות.

אחמד טיבי: אתה מרוצה מהתגובה הציבורית בחברה הישראלית על המעשה הזה?

יצחק הרצוג: אני חושב שיש סערה ציבורית גדולה סביב הנושא הזה.

אחמד טיבי: על הנושא הזה אין סערה ציבורית.

אחמד טיבי: אנחנו רואים דברים שונים.

יצחק הרצוג: לא ראית חדשות בערוץ-2 אתמול.

אחמד טיבי: אין סערה ציבורית.

אחמד טיבי: זו הבעיה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, דווקא רציתי להתייחס לדברים שהם בסמכותו של השר שטרית כשר התחבורה, אבל הוא איננו.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אתן דוגמה נוספת, ובזה דווקא חבר הכנסת יצחק הרצוג טיפל.

אחמד טיבי: אומרים שבנתב"ג-2000 יש שילוט בעברית ובאנגלית.

אחמד טיבי: החוק קובע שערבית היא שפה רשמית במדינת ישראל, והם מסרבים בתוקף, בנחישות, להציב שלטים בערבית.

אחמד טיבי: אני חושב שזה דבר מקומם, ויש להמשיך להיאבק בתופעה הזאת, כמו במקומות אחרים.

אחמד טיבי: בסופו של דבר, אנחנו, סיעת חד"ש-תע"ל, שהגישה את הצעת האי-אמון הזאת, חושבת שהממשלה כשלה בכל תחום ביטחוני, מדיני, חברתי, כלכלי, יחסי יהודים-ערבים.

אחמד טיבי: כל מה שהיא נוגעת בו נהרס.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

חמי דורון: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

חמי דורון: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עזמי בשארה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, היה זה באמת דבר מרתק היום לשמוע את ראש הממשלה, ואם אפשר לומר שמשהו קרה, זה לא שההתנתקות התרחשה.

עמיר פרץ: הדבר המרכזי שראינו היום זה ראש ממשלה מנותק מהמציאות.

עמיר פרץ: הרי אין ממשלה שכל כך כשלה בכל תחום.

עמיר פרץ: אין תחום שהיא לא כשלה בו.

עמיר פרץ: כשסופרים מה קיבל ראש הממשלה לידיו ובאיזה מצב נמצאת מדינת ישראל, אפשר להצביע על כישלון אחר כישלון אחר כישלון.

עמיר פרץ: אבל ברוב חוצפתו, ראש הממשלה מנסה לסמא את העם בזה שהוא מתהדר בנוצות.

עמיר פרץ: מה הקשר שלך לאותם אנשים שזכו בפרס נובל היום?

עמיר פרץ: אתם השקעתם בהם?

עמיר פרץ: הרי התוצאות של מה שאתם עושים היום במערכת החינוך יביאו אותנו לעברי פי פחת.

עמיר פרץ: אם הייתי מחפש הגדרה לממשלת שרון, הייתי אומר שיש לנו ממשלת הסימנים.

עמיר פרץ: פעם בישראל כשהיו רוצים להקפיץ את מניות הנפט, היו אומרים שיש סימני נפט, ואז המניות היו קופצות, הציבור היה קונה.

עמיר פרץ: הסימנים היו נעלמים, מישהו מאילי ההון שעשה את התרגיל היה מרוויח, והציבור היה נשאר עם הסימנים.

עמיר פרץ: היו סימני נפט, סימני גז.

עמיר פרץ: היום יש לנו ממשלה חדשה – ממשלת הסימנים.

עמיר פרץ: יש סימני התנתקות, יש סימני שלום, יש סימני רווחה, יש סימני צמיחה.

עמיר פרץ: יש לנו שלום?

עמיר פרץ: הרי אנחנו רחוקים מהשלום.

עמיר פרץ: יש לנו תהליך התנתקות?

עמיר פרץ: אין תהליך התנתקות.

עמיר פרץ: יש לנו רווחה?

עמיר פרץ: יש לנו מצוקה בכל פינה ופינה.

עמיר פרץ: יש יציאה מהמיתון?

עמיר פרץ: יש מיתון שהולך ומעמיק, ואזרחי ישראל משלמים על כך מחיר עצום.

עמיר פרץ: יש סימני רגישות?

עמיר פרץ: אין רגישות.

עמיר פרץ: אטימות מוחלטת.

עמיר פרץ: אלוהים ישמור.

עמיר פרץ: כאשר מסתובבים היום במערכת הבריאות ורואים איך מתעללים בחולים, איך היום בשביל להשיג תרופה אתה צריך פרוטקציה, איך רוקנו לחלוטין את סל הבריאות, איך הפכו את האזרח הישראלי לאזרח שגם בנושאי בריאות הוא צריך לחפש את דרכו.

עמיר פרץ: יש כבוד לגמלאים?

עמיר פרץ: אין כבוד לגמלאים.

עמיר פרץ: אותם גמלאים שבנו, עמלו ויצרו את התשתית של המדינה הזאת מרגישים שהיום המדינה מפקירה אותם.

עמיר פרץ: מה אמר היום ראש הממשלה בנאומו?

עמיר פרץ: הוא אמר שה"אקונומיסט" כותב שמדינת ישראל היא המדינה השלישית במדינות המתעוררות.

עמיר פרץ: נו, סוף-סוף.

עמיר פרץ: תודה לך, אדוני ראש הממשלה.

עמיר פרץ: מה קרה?

עמיר פרץ: נרדמת עד היום?

עמיר פרץ: מה קרה?

עמיר פרץ: סוף-סוף נכנסנו למדינות המתעוררות?

נסים דהן: - - -

חמי דורון: חבר הכנסת דהן, אתה יודע שלא קוראים קריאות ביניים בעמידה, נכון?

עמיר פרץ: אספר לכם, כדי שראש הממשלה ידע, כי עוד מעט מתחיל ויכוח על שכר המינימום.

עמיר פרץ: חבר הכנסת הרצוג, שאלת אותי על שכר המינימום.

עמיר פרץ: הרי ראש הממשלה אמר שאנחנו מקום שלישי בהתעוררות, אז תדע שאנחנו מקום תשיעי במדינות מה שנקרא המערביות בכל מה שקשור לשכר מינימום.

עמיר פרץ: אתה יודע באיזה מקום נמצאת מדינת ישראל בכל מה שקשור לקצבת הזיקנה יחסית לשכר הממוצע בכל מדינה?

עמיר פרץ: אנחנו במקום ה-26.

עמיר פרץ: אנחנו נמצאים אפילו אחרי מדינות כמו פולין, בלגיה, לוקסמבורג, ובוודאי אחרי ארצות-הברית, דנמרק ונורבגיה, שהן מדינות רווחה.

עמיר פרץ: לכן אני חושב, שמה שהציג בפנינו היום ראש הממשלה זה מערכת שלמה של הפחדות מצד אחד והטעיות מצד אחר.

עמיר פרץ: הניסיון להשתמש במצב הביטחוני ככלי שיוצר לגיטימציה לעשות כל מהלך במדינה הזאת צריך להיפסק.

עמיר פרץ: לא צריך שראש הממשלה - עם כל הכבוד על כך שהוא היה אלוף בצה"ל והיה דמות מרכזית במערכת הביטחון - יטפל בזה.

עמיר פרץ: כדי לטפל במערכת הביטחון יש רמטכ"ל, יש צבא, והרמטכ"ל והצבא כפופים לכנסת.

עמיר פרץ: לכן הגיע הזמן שנפסיק להשתמש באותם כלים כדי להטיל אימה ביטחונית, כדי להעביר כל מהלך שרוצים.

עמיר פרץ: אני חושב ששיר ההלל ששרון השמיע היום לממשלת ישראל הוא שיר ההלל שמשמש אות קלון לממשלה הזאת, ולכן צריך להצביע נגד הודעתו של ראש הממשלה.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו - חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

עזמי בשארה: ברכות, אדוני היושב-ראש, על ניהול הישיבה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כמובן אני מזדהה עם מה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ.

עזמי בשארה: אנחנו בצד אחד של המתרס בשאלות שהוא הציע, כמובן בשאלה החברתית במיוחד.

עזמי בשארה: אנחנו קצת חלוקים בנושא הפוליטי על האלוף עטור התהילה של צה"ל, אדון שרון.

עזמי בשארה: אני אתרכז בנושא המדיני, כיוון שבנושא החברתי אני מזדהה באמת עם כל מלה שאמר חבר הכנסת פרץ.

עזמי בשארה: אני רוצה להתחיל בכך שאפשר לחלוק על הרבה דברים, אפשר גם לדגול בהשקפת עולם שונה מזו של ראש הממשלה, אבל לשבת פה בפתיחת המושב ולשמוע דברים – איך אמר אז מנחם בגין?

עזמי בשארה: אסור להגיד שקר בכנסת, צריך להגיד שהוא לא דיבר אמת.

עזמי בשארה: שקר היא לא מלה פרלמנטרית.

עזמי בשארה: ראש הממשלה בפתיחת כנס החורף של הכנסת, עם כל התהילה, לא דיבר אמת.

עזמי בשארה: הוא לא דיבר אמת אף ששמעון פרס "מת" להאמין.

עזמי בשארה: הוא "מת" להאמין.

עזמי בשארה: שרון לא דיבר אמת כאשר הוא אמר שהוא מקבל את מפת הדרכים.

עזמי בשארה: למה שמעון פרס רוצה להאמין לזה?

עזמי בשארה: הוא לא מקבל את מפת הדרכים.

עזמי בשארה: הוא אמר לשריו שלא להשתמש במושג.

עזמי בשארה: עכשיו, בדברו על מפת הדרכים הוא רוצה לרצות שני אנשים, שני צדדים: את שמעון פרס, כי הוא צריך את קולותיו של שמעון פרס ביציאה מהמבוך שלו; וכן גם את מצרים הוא רוצה לרצות, כי מצרים מדברת על הצעדים הישראליים במסגרת מפת הדרכים.

עזמי בשארה: זה הכול, אבל הוא לא מאמין למפת הדרכים.

עזמי בשארה: שימו לב למשפט האחרון שהוא אמר כשהוא חזר על מפת הדרכים מיליון פעם.

עזמי בשארה: הוא אמר: אבל, חבר'ה, זה לא עומד להצבעה.

עזמי בשארה: מפת הדרכים לא עומדת להצבעה.

עזמי בשארה: מה שעומד להצבעה זה התוכנית שלי.

עזמי בשארה: הוא כל הזמן מדבר על מפת הדרכים כדי להרגיע מי שמחוץ לכנסת ואת מפלגת העבודה, אחר כך הוא מרגיע את הימין באומרו שבעצם זה לא עומד להצבעה, כי מפת הדרכים היא "פאסה" בשבילו.

עזמי בשארה: כל הצעדים שלו - ווייסגלס באמת דיבר אמת - באו במקום מפת הדרכים, כדי להקפיא את מפת הדרכים.

עזמי בשארה: זה כל ההיגיון, אחרת אין היגיון בהצעות ההתנתקות.

עזמי בשארה: לא יכול להיות היגיון.

עזמי בשארה: מי היה מוכן, אם באמת היה רוצה את מפת הדרכים, ללכת על כל האלימות הזאת?

עזמי בשארה: הרי בצעדים של שרון האלימות מובנית, היא נמצאת בתוכן, מה שנקרא באנגלית built in.

עזמי בשארה: הוא חייב, הרי זה חד-צדדי.

עזמי בשארה: במסגרת סכסוך הוא נוקט צעדים חד-צדדיים.

עזמי בשארה: זו לא נסיגה כמו מלבנון, אלא צעדים חד-צדדיים במקום נסיגה.

חמי דורון: חברת הכנסת גמליאל, חבר הכנסת בשארה לא יכול לדבר, אני לא שומע אותו.

חמי דורון: אם את מאוד רוצה לדבר, אז בחוץ.

גילה גמליאל: תתחדש על התפקיד.

חמי דורון: אני מודה לך מאוד, אבל אנא אל תעשי לי אותו קשה מדי.

עזמי בשארה: הוא עובר את כל התהליך הזה של אלימות, של כפיית התנתקות מצד אחד.

עזמי בשארה: הוא יודע, הוא לא מאמין לעצמו כשהוא אומר תרבות וטרור, וטרור בתוך התרבות, ומנטליות וכל השטויות האלה.

עזמי בשארה: הוא יודע שעזה לא תהיה שמחה בחלקה מאחורי גדר ובלי פתרון.

עזמי בשארה: היא תנסה לייצא את הבעיה שלה למדינת ישראל.

עזמי בשארה: מישהו חושב שאם אתה עוזב את עזה עם מיליון וחצי תושבים מאחורי סורג ובריח - שני שערים יש לעזה - כלומר מיליון וחצי כלואים, הם יסכימו לשבת בשקט?

עזמי בשארה: למה, כי הוא התנתק מצד אחד?

עזמי בשארה: הם ינסו לייצא את הבעיה שלהם למדינת ישראל.

עזמי בשארה: זה אלף-בית.

עזמי בשארה: מישהו יתהה עכשיו על מה שאמרתי?

עזמי בשארה: כל ילד יודע זאת.

עזמי בשארה: לכן האלימות מובנית, והוא חייב לעשות הכול כדי שזה יקרה והוא הולך לשבור אותם.

עזמי בשארה: יש קצינים במדינה הזאת שאומרים בפירוש: אנחנו מענישים את החברה הפלסטינית כדי שהיא תלחץ על הפלגים.

עזמי בשארה: אתם יודעים שזו ההגדרה הרשמית האמריקנית של טרור?

עזמי בשארה: ב-PATRIOT Act האחרון של ארצות-הברית אחרי 11 בספטמבר, ארצות-הברית אומרת שטרור זה ניסיון לפגוע באזרחים אמריקנים כדי להשפיע על ההחלטה הפוליטית של ממשלתם.

עזמי בשארה: אתה הולך לפגוע באזרחים הפלסטינים כדי להשפיע על הארגונים הפלסטיניים.

עזמי בשארה: מה, זה לא טרור?

עזמי בשארה: זה מובנה, אתה לא יכול לבצע התנתקות ללא זה.

עזמי בשארה: ברור לנו שזה במקום פתרון.

עזמי בשארה: הרבה אנשים שאלו ושואלים אותנו איך נצביע, אבל בעניין ההתנתקות לא נהיה בעד.

עזמי בשארה: אנחנו עוד נחליט אם נצביע נגד או נימנע, אבל בטוח שלא נהיה בעד התוכנית הזאת כפי שהיא נראית עכשיו, עם סעיפים שאומרים שזה נוסף על חיזוק ההתיישבות, חיזוק ההתנחלות בגדה המערבית.

עזמי בשארה: תודה רבה, אדוני.

חמי דורון: תודה רבה.

חמי דורון: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו - חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, ברכותי לבחירתך לתפקיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שתהיה לך תקופה פורייה ותוכל לעשות רבות, כפי שכולנו מחויבים לעשות למען בוחרינו ולמען העם שאנחנו מייצגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צר לי שהממשלה איננה, אבל במקרה הזה אני מוכן להבין אותה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מוכן להבין באיזו מצוקה מצוי ראש הממשלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מנבא, אני לא רוצה לומר יודע, שבעוד שעה קלה הוא יקצור פה, במפלה קשה ביותר, את פרי תעתועיו ואת פרי המדיניות המשוגעת שהוא מנהל, את פרי שפיכות הדמים האין-סופית, מדיניות בלתי שפויה שהוא מנהל נגד העם הפלסטיני מצד אחד, וגם נגדנו, העם במדינה הזאת, מצד אחר, כי אין מה לנתק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה שקורה שם גם משפיע פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אין שם שקט ויש שם שפיכות דמים, שפיכות דמים תהיה גם פה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יודעים שיש שם טרור - אני לא אוהב את המלה הזאת, אני לא יודע מה זה טרור, ואני לא יודע איך מגדירים תמיד את היריב או את הצד האחר כטרוריסט, ואם הוא פוגע באזרחים במדינת ישראל אז הוא רוצח אותם, אבל כאשר הצבא הישראלי, באמצעים המתקדמים ביותר, המשוכללים ביותר, בטכנולוגיה החדישה ביותר, במטוסים, בטנקים ובאמצעים אחרים, הורג ילדים קטנים, הורג אזרחים חפים מכל פשע, הורג אזרחים וקורא להם חמושים או פעילים, לא רק שזה לא רצח, אפילו לא הריגה, בוודאי לא טרור במושגים הישראליים, זה אפילו לא דבר שמחייב נקיטת הליך כלשהו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדברים על הצבא המוסרי ביותר בעולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פעם היתה מתנהלת חקירה, פעם היו עושים משהו – בסוף אומנם סוגרים את התיק, אבל אומרים: חקרנו, עשינו, טיפלנו – עכשיו הדברים האלה הפכו למשהו שגרתי, וזאת כבר לא כותרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בא מר שרון רק לפני שעה קלה, ומעל הדוכן הזה אמר:

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הפלסטינים אינם פרטנר לשלום – כאילו שהוא וממשלתו והמדיניות שהוא מנהל הם פרטנר לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שומע ומשתאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה, מר שרון, פרטנר לשלום?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אתה, שקברת את התהליך הזה סופית, ומנסה לקבור אותו אפילו במוחם של הפלסטינים עצמם, ובמוחו של העולם כולו, עושה ככל שאתה יכול כדי שלא לתת אפשרות כלשהי לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם כאשר אתה בדרכך – אני לא יודע אם הוא קינא, לא קינא, להאמין לו, לא להאמין לו – לדברי וייסגלס, ואנחנו יודעים שווייסגלס מקורב אליו מאוד, ואני לא מאמין שווייסגלס היה מתראיין ל"הארץ" ואומר את הדברים שהוא אמר בניגוד לדעתו של מר שרון או בלי הסכמתו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כנראה הוא ייחל שבכך הוא ישפוך מים על אש המתנגדים, והמתנחלים, וכל מי שאינם מוכנים לקבל את תוכניתו, והוא קצר בדיוק את ההיפך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה ראש הממשלה, אדם שמתעתע בכולם, ואומר: אין לי פרטנר לשלום, כאילו הפלסטינים אינם פרטנר לשלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נו, מה התוצאה, מר שרון, אם נסכים שאין לך פרטנר לשלום – להרוג את הפלסטינים עד האחרון שבהם?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מצד אחד הוא רוצה להתנתק – בלי שום הסכם, בלי שום מוצא מדיני.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פחדתי מהייאוש שהממשלה הזאת זורה וזורעת על כל צעד ושעל, והוא גם מאשים את האחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לדברים האלה התרגלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לומר שהדברים האלה אינם יכולים להימשך עד אין סוף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מר שרון, בעוד שעה קלה תיפול פה בהצבעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ההודעה המדינית שלך תידחה ברוב גדול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה יהיה הסימן – אתה חייב ללכת עכשיו אל העם ולחזור לבחירות, שאם לא כן, יש לך רק ברירה אחת נוספת – הברירה האחרת היא ללכת לשפיות, להרכיב ממשלה שדרכה המדינית ברורה, וללכת אל העם הפלסטיני, שידו מושטת לשלום, ולעשות אתו שלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין דרך שלישית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

חמי דורון: תודה רבה לך.

חמי דורון: חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, בבקשה.

חמי דורון: אחריו – חבר הכנסת רוני בר-און.

אבשלום וילן: רוני בר-און הוא אחרון הדוברים?

חמי דורון: אכן כן.

חמי דורון: נא לצלצל.

חמי דורון: בבקשה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי שלוחה ברכתי ללוחמי צה"ל, ובעיקר לפיקוד העורף, אשר עשו לילות כימים, בלי להבדיל בין דת ואדם, כדי לחלץ את מה שהיה אפשר לחלץ מאזור האסון הנורא הזה.

בנימין בן-אליעזר: צריך להודות למצרים על שיתוף הפעולה, ואף שהדברים צלעו בתחילת הדרך, אין מנוס מלומר גם מעל במה זו, שמשלב מסוים התחילה המכונה לעבוד יחד, כאילו שני העמים שותפים לגורל אחד.

בנימין בן-אליעזר: כולי תקווה שמהניסיון שנלמד תדע מצרים לעבוד יחד עם ישראל ולהעמיק את שיתוף הפעולה עמה, כדי להיות נכונים ומוכנים לימים קשים יותר.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שצער כל הבית הזה שלוח, ההשתתפות בצער המשפחות של כולם, יהודים כערבים כאזרחי העולם שהיו קורבן לפושעי מלחמה, ולא אחרים – הם היו קורבן לאנשים שכל מה שצריך לעשות הוא להשמיד אותם מעל פני האדמה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני היושב-ראש, בהודעת ראש הממשלה כלולים שני מרכיבים מרכזיים.

בנימין בן-אליעזר: המרכיב האחד הוא המרכיב הכלכלי-חברתי, שיש לנו עליו ביקורת קטלנית, קשה.

בנימין בן-אליעזר: ראש הממשלה עשה סיכום של עבודת הממשלה בשנים האחרונות, ואין לממשלה סיבה להתגאות במה שהיא עשתה עד היום.

בנימין בן-אליעזר: זאת לא גאווה לממשלה להסתובב בבתי-תמחוי ולראות שאת הבתים האלה, המיועדים לגמלאים ולזקנים, פוקדים היום ילדים.

בנימין בן-אליעזר: זה לא כבוד גדול למדינה לראות את העוני שמשתולל בתוכה.

בנימין בן-אליעזר: זה לא כבוד גדול לממשלה לראות שלא רק שהיא לא הצליחה לשפר את מצב המובטלים, אלא להיפך - היא רק הגבירה את האבטלה.

בנימין בן-אליעזר: אומרים לנו שיש שינוי כלשהו במצב הכלכלי.

בנימין בן-אליעזר: את השינוי הזה אנחנו לא רואים.

בנימין בן-אליעזר: בינתיים אני רואה את הנכים, את הגמלאים, את החולים, אני רואה את העניים, וכל שאני שומע הוא זעקה, זעקה אחת גדולה, על המחסור ועל הקושי.

בנימין בן-אליעזר: מבחינה זו, אדוני ראש הממשלה, אין לך סיבה להתגאות.

בנימין בן-אליעזר: לא רק שאין לך סיבה להתגאות, אלא שלדעתי תצטרך לעמול קשה מאוד כדי לשפר את המצב הזה.

בנימין בן-אליעזר: בחלק השני של הנאום שלך היתה בשורה – זהו החלק המדיני.

בנימין בן-אליעזר: אומנם כאן הצבעת רק על כוונות, אבל בפעם הראשונה הנחת דברים לפני הכנסת בצורה ברורה וחד-משמעית, עם לוח זמנים מדויק וברור.

בנימין בן-אליעזר: בעצם, התחושה היא שקרה לך משהו, וההחלטה שלך היא כזאת שכל מה שאני מצפה ממנה עכשיו זה רק ללכת בכיוון של ביצוע.

בנימין בן-אליעזר: אין לי ספק שאתה יכול לעשות את הדבר הזה, ואין לי ספק שאתה גם יודע, שגם אם אנחנו הולכים היום להצביע נגד הודעתך, מפלגת העבודה תמיד תתייצב מאחורי כל מהלך מדיני שהמטרה שלו היא להביא להתנתקות או כל מהלך מדיני שיביא לתזוזה.

ראובן ריבלין: ימתין רגע אדוני.

ראובן ריבלין: האם הסיעות יודעות שהואיל והיה דיון סיעות, הן יכולות להגיש הודעות סיעות שנצביע עליהן?

ראובן ריבלין: סיעות שעדיין לא הגישו הודעות ואינן יודעות על כך, יכולות להגיש הודעות סיעות, ואנחנו נצביע עליהן.

ראובן ריבלין: נצביע קודם על הצעות האי-אמון, ואחר כך על הודעות הסיעות.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

בנימין בן-אליעזר: אדוני ראש הממשלה, לא פעם אחת ולא פעמיים אמרתי לך גם בעבר, שלדעתי היה אפשר לפתוח במשא-ומתן עם הפלסטינים ולהגיע אתם להידברות.

בנימין בן-אליעזר: לא פעם אחת ולא פעמיים אמרתי, שאפשר יהיה להביא למצב - אם זה עם אבו-מאזן או עם אבו-עלא – שבו ניכנס אתם למהלך של דיבור.

בנימין בן-אליעזר: אבל, בכל אופן, הגעת למסקנה שאין אפשרות והחלטת ללכת על ההתנתקות.

בנימין בן-אליעזר: וכל אשר אני יכול לומר לך הוא, שכל עוד ההתנתקות הזאת תימשך בהתאם ללוח הזמנים הזה, כפי שאתה הצגת אותו היום, מפלגת העבודה תתייצב כולה ותצביע בעד.

נסים דהן: בעד?

בנימין בן-אליעזר: בעד.

בנימין בן-אליעזר: מפלגת העבודה לא תיתן - תקשיב עד הסוף - בכל מה שקשור לתהליך ההתנתקות, מפלגת העבודה, מהיום הראשון שראש הממשלה יצא אתה, הודיעה פה-אחד: אנחנו נתמוך בזה, ואנחנו נעמוד מאחורי ראש הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: לא זה המצב בחלק העיקרי של הודעת ראש הממשלה, שבו הוא סיכם את עבודת הממשלה בשנים האחרונות.

בנימין בן-אליעזר: בחלק הזה, אנחנו מצביעים נגד, כי אנחנו חושבים שהממשלה נכשלה כישלון מחפיר בכל מה שקשור, בעיקר, לנושא הכלכלי ולנושא החברתי.

בנימין בן-אליעזר: לפני שאני ארד, אני הייתי רוצה לבקש מראש הממשלה - - -

ראובן ריבלין: הפריעו לאדוני, אני נותן לו עוד שתי דקות.

בנימין בן-אליעזר: תודה רבה.

בנימין בן-אליעזר: אדוני ראש הממשלה, אני מניח שאתה ישבת לילות כימים על מה שקרה בסיני.

בנימין בן-אליעזר: דבר אחד לי אליך, שאני מקווה שבמסגרת הדיונים שאתה תקיים, תקיים גם עוד דיון אחד, וזה בשאלה: איך קרה שמערכת הביטחון התריעה מערב החג בכל כלי תקשורת על מה שצפוי להיות בסיני, ובכל אופן אזרחי ישראל עברו והשתכנו לאורך החופים, ובזה גם הסתכנו.

בנימין בן-אליעזר: אני מכיר את הלבטים, אני מכיר את הבעייתיות במדינה שרוצה גם לחיות חיים דמוקרטיים.

בנימין בן-אליעזר: אבל עם זאת, קרה משהו.

בנימין בן-אליעזר: והפעם אי-אפשר לבוא ולהאשים את מערכת הביטחון, כי כל מערכת הביטחון, מתחילתה, על כל זרועותיה, רק התריעה והזהירה, ואף-על-פי-כן, הילדים שלנו חצו את הגבול ומשפחות שלמות ועשרות אלפים הגיעו אל חופי סיני.

בנימין בן-אליעזר: והדבר היותר משונה הוא, שבעוד פיקוד העורף עושה במסירות יום ולילה כדי לחלץ כל נפגע - אתה רואה שבמקביל לדבר הזה שיירות עדיין ממשיכות לנסוע לתוך סיני.

בנימין בן-אליעזר: כולי תקווה שבסדרת הדיונים שאדוני יקיים כדי לסכם את מה שקרה בסיני, גם הנושא הזה יבוא על מקומו בשלום.

בנימין בן-אליעזר: אם לסכם, אדוני היושב-ראש, מפלגת העבודה תתמוך בממשלה ובראשה בכל מה שקשור להתנתקות.

בנימין בן-אליעזר: תמיד תמצא בנו שותפים שנותנים לך מטרייה בנושא הזה; לא בנושא הכלכלי והחברתי, ולא בנושא של ההישגים של הממשלה עד היום הזה.

בנימין בן-אליעזר: בזה נכשלתם, ועל כן מפלגת העבודה תצביע נגד.

בנימין בן-אליעזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת בן-אליעזר.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לדבר?

המשפטים יוסף לפיד: כן.

ראובן ריבלין: אני מאפשר לשר המשפטים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני ראש הממשלה - - -

ראובן ריבלין: שר המשפטים מבקש להתערב בדיון, ואחריו - יסיים את הדיון חבר הכנסת בר-און.

המשפטים יוסף לפיד: אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש האופוזיציה, הואיל ואני יודע שאתם באופוזיציה והעבודה החלטתם להצביע נגד הממשלה, אני רוצה לשאול אתכם, אם אתם באמת מעוניינים להגיש על צלחת ניצחון לימין הקיצוני בנושא שבנפשנו ובנפשכם.

המשפטים יוסף לפיד: האם אתם שוקלים את מה שאתם עושים?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן.

המשפטים יוסף לפיד: האם אתם יודעים - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת, לא לקרוא קריאות ביניים בעמידה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן.

קריאות: - - -

המשפטים יוסף לפיד: האם אתם שוקלים - אגב, אני פונה לשמעון פרס, כי שמעון פרס - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, לא להפריע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן.

המשפטים יוסף לפיד: האינסטינקט הקיומי של מפלגת העבודה ירד לטמיון, ואתם עוסקים בהתאבדות פוליטית, רק בשביל התענוג - - -

דוד אזולאי: איזו זכות יש לך לעמוד ולדבר?

יצחק כהן: - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, מספיק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, מספיק.

המשפטים יוסף לפיד: רבותי, אנחנו, הליכוד - או לפחות אותו החלק של הליכוד שתומך בראש הממשלה, ושינוי, נמשיך להיאבק בעד ההתנתקות, מול מפלגת העבודה והימין הקיצוני.

המשפטים יוסף לפיד: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה לשר המשפטים.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי.

ראובן ריבלין: השר כבר ירד.

ראובן ריבלין: יעלה ויבוא יושב-ראש ועדת הכנסת, אחרון הדוברים, נציג סיעת הליכוד, חבר הכנסת רוני בר-און, ואחריו נעבור לסדרת ההצבעות.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, אסור לצעוק על חבר כנסת המהלך באולם.

ראובן ריבלין: מה קרה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אזולאי, מה זה?

ראובן ריבלין: מה זה, חבר הכנסת אזולאי?

יצחק כהן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, תכתוב לו מכתב.

ראובן ריבלין: מה זה מעניין את כולנו עכשיו?

יצחק כהן: חבל על הזמן - - -

ראובן ריבלין: אז אם חבל לך על הזמן, אל תכתוב לו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

רוני בר-און: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, רבותי השרים, חברי חברי הכנסת, אני באמת לא רוצה לשאת כאן נאום פולמוסי.

רוני בר-און: שמעתי את הדברים של חברי במפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: זה יהיה קשה, אני יודע.

ראובן ריבלין: זה יהיה קשה.

רוני בר-און: שמעתי את הדברים במיוחד של שר הביטחון לשעבר, חבר הכנסת פואד בן-אליעזר.

רוני בר-און: אומר פואד בצורה הברורה כלשונו הבהירה, בסגנון הדיבור הדוגרי והישיר שלו, אומר לראש הממשלה, שהקשיב קשב רב לנאום המדיני שראש הממשלה נשא פה.

רוני בר-און: הוא אומר לו - אני מצטט: הנחת דברים בפעם הראשונה באופן חד-משמעי.

רוני בר-און: שמת על השולחן תוכנית, שמת לוח זמנים ברור, מדויק, מוקפד, ואחרי כל הדברים האלה, אתם תצביעו נגד.

רוני בר-און: ואני באמת שואל למה.

רוני בר-און: אבל אני אחזור אל זה מייד.

רוני בר-און: אני חושב, שכשאנחנו יושבים כאן לדון על ההודעה של ראש הממשלה ועל ההודעות של סיעות אחרות, ולהצביע על הצעות אי-אמון שהן באמת לא רלוונטיות, לא בעיניים של המציעים ובוודאי לא בעיניים של האחרים - חשוב לזכור, חברי חברי הכנסת, שעה שאנחנו - - -

ראובן ריבלין: רבותי החברים, נא לא לנהל שיחות בעמידה כשיש חבר שמדבר מעל במת הכנסת.

ראובן ריבלין: מי שלא רוצה להיות כאן ולשמוע, יצא החוצה.

ראובן ריבלין: כבוד השרים והשרים לשעבר, אנא, הפרדה והינתקות זה מזה.

רוני בר-און: אנחנו חייבים לזכור כולנו, מקיר לקיר, בלי הבדל של מפלגה, סיעה או תפיסת עולם, ששעה שאנחנו מתווכחים, כל אחד על ההשקפה שלו, צה"ל מנהל בגבורה את מבצע "ימי תשובה" ברצועת-עזה.

רוני בר-און: המבצע הזה, תכליתו – והתוצאות שהוא מביא מתאימות לתכלית הזאת – היא צמצום הירי על שדרות.

רוני בר-און: נכון, לא הפסקנו הפסקה מוחלטת את הירי על שדרות, אבל ברמה המספרית אין שום מחלוקת, ולא יכולה להיות מחלוקת, ודאי לא בבית הזה, על כך שהצבא מצליח לצמצם את הירי.

רוני בר-און: רשימת ההישגים של הצבא בימים אלה היא מפוארת.

רוני בר-און: הצבא חיסל במשך ימי המבצע יותר מעשר חוליות של משגרי "קסאמים" ושל מניחי מטענים; יותר מ-100 חמושים חוסלו בידי הצבא; יעדי תשתית הותקפו בידי הצבא; סיכלנו בסיכול ממוקד מנהיגים ומפקדי מערך של ה"קסאם" בסג'עייה ובבית-לאהיא, ואף שעדיין יש יכולת לבצע פיגועים, הרי הסיכול של המנהיגות ושל החוליות האלה הוא פגיעה אנושה במוטיבציה לבצע את הפיגועים האלה.

רוני בר-און: מנהרות בנצרים ובגני-טל אותרו ופוצצו, ועכשיו, עוד מעט קט, תיכנס גם מערכת ההתרעה לפעולה.

רוני בר-און: ועכשיו, כשאת כל הדברים האלה מבצעים החיילים שלנו – וצריך להודות, כשמנסרים עצים עפים שבבים, ויש דברים שהצבא יצטרך לתחקר את עצמו ולבדוק את עצמו, וזה ייעשה, כפי שזה נעשה תמיד, בידי הצבא, שהוא המוסרי ביותר בעולם – ובשעה הזאת, כשהצבא נלחם, ושר הביטחון לשעבר, יושב-ראש העבודה לשעבר, אומר שראש הממשלה מניח תוכנית מעוררת מחלוקת, שקורעת את המפלגה שלו מבפנים, אבל מניח אותה באומץ על השולחן, וקובע לה לוח זמנים מדויק, ולא מעבר להרי החושך – בעוד שבועיים, פה על השולחן הזה – אתם באים הנה ומספרים את כל הסיפורים האלה, ומסירים את הכובע לפני ההתנהלות הזאת של ראש הממשלה, ובסוף היום תצביעו נגד.

רוני בר-און: אני שואל – למה, חזרתם לימים של כן ולא?

רוני בר-און: שוב זה כן אבל לא?

רוני בר-און: זה כן למה שראש הממשלה אומר, כן לתוכנית, כן ללוחות הזמנים, אבל לא בשביל לתמוך?

איתן כבל: רוני, את הסיעה שלכם גמרת לשכנע?

רוני בר-און: איתן, תסתכל שני כיסאות ימינה, אל הכיסא הריק של חיים רמון, ותזכור את נאום הלווייתנים.

רוני בר-און: אתם כל הזמן, פעם אחר פעם, מבקשים להתרסק אל החוף.

רוני בר-און: עכשיו אני מדבר אליכם.

רוני בר-און: אתם אני מדבר לא מהדוכן הזה.

איתן כבל: בעוד שבועיים אני אצביע בעד.

רוני בר-און: פעם אחר פעם אתם מבקשים להתרסק אל החוף.

ראובן ריבלין: האם אתה רוצה שאגן עליך מפני אלה שאתה מדבר אליהם?

ראובן ריבלין: רבותי, זו היתה מטאפורה כשהוא פנה אליכם.

ראובן ריבלין: הוא לא התכוון שתענו לו.

רוני בר-און: תשמעו לחיים רמון – האיש הזה הוכיח לכם פעם אחת.

רוני בר-און: קיבלתם את השיעור, נחתכתם לחצי, ולא שמעתם.

רוני בר-און: שוב קיבלתם שיעור, שוב נחתכתם בשליש, ושוב אתם לא שומעים.

איתן כבל: אתה עושה לנו פה פרשנות.

איתן כבל: בעוד שבועיים נצביע עם ראש הממשלה.

רוני בר-און: עכשיו, עומד פה שמעון פרס ומתווכח 20 רגע - -

יעקב מרגי: - - -

ראובן ריבלין: אל תפריעו לו.

רוני בר-און: - - מתווכח עם הטקסט הלא-נכון ועם האיש הלא-נכון.

חיים רמון: אתה יכול לחזור על מה שאמרת?

רוני בר-און: כן, אני אחזור.

רוני בר-און: עומד פה ראש האופוזיציה ומתווכח עם הטקסט הלא-נכון ועם האיש הלא-נכון.

רוני בר-און: הוא מתווכח עם המאמר – עם הריאיון – של דובי וייסגלס אצל ארי שביט, ולא מתווכח עם הטקסט של ראש הממשלה שנאמר פה בשם ובמלכות, מעל הדוכן הזה, שאין שום קשר בין הדברים שווייסגלס אמר ובין הדברים שראש הממשלה אומר.

רוני בר-און: ובמקום להתווכח עם ראש הממשלה, הוא מתווכח עם דובי וייסגלס.

רוני בר-און: שמעון פרס, עם הטעם האליטיסטי שלו, מתווכח עם ה-second best?

רוני בר-און: למה צריך להתווכח עם התחליף אם יש המקור?

רוני בר-און: מה יש לך לענות למקור?

רוני בר-און: והעצות האלה – הליכוד, את הכול עשה הליכוד – מי הביא הנה את כל הפושעים האלה?

רוני בר-און: מי צייד אותם אם לא חזיונות התעתועים?

רוני בר-און: עצות בכלכלה – להם היתה תוכנית כלכלית, אדוני שר האוצר.

רוני בר-און: אהוד ברק, היתה לו תוכנית כלכלית נפלאה.

רוני בר-און: תפתחו את הפריג'ידרים ותזמינו את העניים.

רוני בר-און: תנו לעניים מהפריג'ידרים שלכם.

רוני בר-און: זאת תוכנית.

רוני בר-און: על זה הצבעתם.

חיים רמון: ומה היה שיעור התמיכה אז?

רוני בר-און: היה מצוין.

רוני בר-און: הנה, הקול קול ברק והידיים ידי פרס.

חיים רמון: חבר הכנסת בר-און, השרה לימור לבנת הפריעה לי לשמוע מה אמרת על ברק.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בר-און מסיים את דבריו, לכן אל תפריעו לו.

רוני בר-און: לחברים שלי אומר מה שאומר לא מעל דוכן הנאשמים.

רוני בר-און: עשיתם התייעצות, חתכתם את ההחלטה על חוד התער.

רוני בר-און: באופן אישי, המחיר שתשלמו על ההצבעה שלכם היום – כולנו נשמח ממנו.

רוני בר-און: רק באופן ציבורי, כאזרח המדינה - - -

אבשלום וילן: תעשה סדר בליכוד.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, סדר ייעשה בבית קודם כול.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לא מבין שאתה במיעוט במפלגה שלך?

רוני בר-און: אני מציע לכם בפעם האחרונה לא להתאבד.

רוני בר-און: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: השר שטרית, השר המתאם בין הממשלה לכנסת, מבקש לסכם את הדיון לפני ההצבעה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הודעות הסיעות.

ראובן ריבלין: כל סיעה שרוצה שיצביעו על הודעתה תגיש את הצעתה.

ראובן ריבלין: עד עכשיו הגישו לי שמונה סיעות.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, האמת היא שגם לי קשה להבין את העמדה של חברי מהאופוזיציה – הצבעה נגד הודעת ראש הממשלה.

אבשלום וילן: יש גבול - - -

ראובן ריבלין: רבותי, הוא שמע את כל קריאות הביניים שקראתם לרוני בר-און.

ראובן ריבלין: הוא יודע היטב.

מאיר שטרית: אתה יודע, חבר הכנסת וקנין, אומרים שחברים יש תמיד במפלגה אחרת.

מאיר שטרית: אז אני פונה קודם אל חברי מהאופוזיציה: קשה לי להבין את העמדה שלכם, את ההצבעה נגד דברי ראש הממשלה.

מאיר שטרית: מה אמר ראש הממשלה בדבריו – וקראתי את הנאום שלו, אני מחזיק אותו כתוב – שאינו עולה בקנה אחד - - -

דליה איציק: למשל התוכנית הכלכלית.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת איציק, לקרוא קריאות ביניים רק בישיבה.

ראובן ריבלין: אני מבקש משר הביטחון לשעבר לאפשר לו להמשיך.

מאיר שטרית: בייגה, האם ראש הממשלה לא דייק כשאמר שנעשה שינוי מהותי, דרסטי, בכלכלה הישראלית?

מאיר שטרית: הוא דייק, ואתה יודע את זה כמוני.

מאיר שטרית: בייגה, אתה צריך לדעת את זה.

קולט אביטל: איזו צמיחה?

מאיר שטרית: שנתיים היינו בשקיעה כלכלית, של צמיחה שלילית לנפש, שמשתנה בשנה אחת, ב-2003, לצמיחה חיובית של 1.3%, ובשנה הזאת יש צמיחה של 4%.

מאיר שטרית: זה בעינייך שום דבר.

מאיר שטרית: אז למה זה לא קרה אצלכם?

מאיר שטרית: נכון, ראש הממשלה לא הכחיש ואמר, שכדי להשיג את זה צריך היה לעשות שינויים מבניים ושינויים מאוד קשים, שפגעו באוכלוסיות חלשות.

מאיר שטרית: הוא לא הסתיר את זה.

יצחק כהן: מאיר, מיליון איש.

יצחק כהן: 600,000 ילדים.

יצחק כהן: גם ביבנה מחפשים בפחי אשפה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יצחק כהן, אף אחד לא מחפש ביבנה אוכל בזבל.

מאיר שטרית: אצלנו אוכלים הכול, אין אוכל בזבל.

מאיר שטרית: אסור לזרוק אוכל לזבל.

מאיר שטרית: על מה אתה מדבר?

מאיר שטרית: מיליון איש מחפשים בזבל?

מאיר שטרית: אתה מגזים, יצחק.

מאיר שטרית: אל תקנה את התמונות של העיתונים.

מאיר שטרית: על-פי מה?

מאיר שטרית: על-פי סקר שעשו בקרב 1,000 איש?

מאיר שטרית: אני חי בתוך עמי ורואה את האנשים ורואה את ההגזמה.

מאיר שטרית: יצחק כהן, בוא נודה על האמת: אין אדם בארץ, אין אדם אחד בארץ שאין לו מקור הכנסה.

מאיר שטרית: אין.

מאיר שטרית: כל אדם יש לו מקור הכנסה כלשהו.

יצחק כהן: זה שקר.

מאיר שטרית: אם אין לו קצבת הכנסה, יש לו הבטחת הכנסה.

מאיר שטרית: אם אין לו הבטחת הכנסה, יש לו קצבת אבטלה.

מאיר שטרית: יצחק, תאמין לי.

מאיר שטרית: תבדוק פעם את הנתונים של הביטוח הלאומי, לא שלי, ותראה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר שטרית: גם ראש הממשלה אינו מתכחש לעובדה, והוא לא התכחש, שהתוכנית הכלכלית אכן נאלצה לעשות צעדים מאוד-מאוד לא פופולריים, שיש בהם פגיעה מסוימת, אבל, רבותי, גם כשמישהו חולה ועושים לחולה הזה ניתוח, הניתוח לא נעים, כואב, התרופות לא נעימות, אבל בסופו של דבר החולה מבריא והוא יוצא מזה.

מאיר שטרית: עכשיו אני אשאל אותך, בייגה: מה הדבר המרכזי, ותמחק את העניין הכלכלי, שעומד היום על הפרק בפני הכנסת ובפני המדינה?

מאיר שטרית: תוכנית ההינתקות.

מאיר שטרית: אז מה?

מאיר שטרית: נגיד שלא מצאו חן בעיניך כמה דברים שאמר ראש הממשלה מבחינה כלכלית, אז זו בשבילך סיבה מספיק טובה להגיד: אני את הדבר המרכזי שם בצד ולא מצביע בשביל זה, ואולי מסכן את ההחלטה?

אברהם-בייגה שוחט: אני לא מסכן כלום.

מאיר שטרית: אני אומר לך שאתה מסכן.

אבשלום וילן: - - -

מאיר שטרית: חבר הכנסת שוחט, בוא נחשוב על תסריט דמיוני - - -

ראובן ריבלין: כבוד השר, ברשותך, חברי הכנסת, הסכיתו ושמעו: ראש הממשלה, בהתאם לסעיף 34, מסר דוח לכנסת.

ראובן ריבלין: כתוצאה ממסירת הדוח לכנסת מתקיים דיון סיעתי.

ראובן ריבלין: ההצבעה היא על הודעות הסיעות בהתייחסות להודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, שהודעת סיעת העבודה תומכת במה שהיא רוצה לתמוך בהודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: כדי שתבין, יש פה הודעת סיעה.

ראובן ריבלין: לא קיבלתי הודעת סיעה של הליכוד, אבל יש פה הודעות של כולם.

ראובן ריבלין: מצביעים בעד או נגד.

חיים אורון: הליכוד בעד או נגד?

מאיר שטרית: אנחנו בעד ההחלטה של מפלגת העבודה.

מאיר שטרית: ..

ראובן ריבלין: יכול להיות, אבל למה לכם לתקוף סתם?

ראובן ריבלין: הליכוד כן יגיש, לא יגיש, זה עניינה של סיעת הליכוד.

ראובן ריבלין: שינוי רוצה להגיש או לא רוצה להגיש, זה עניינה.

חיים אורון: שיופיע הליכוד וימסור הודעה.

ראובן ריבלין: אני ארשה לך לומר זאת מהצד.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אורון, תרשה לי לספר לכנסת, זה לא משהו חדש, אבל כמובן לא פרסמתי אותו בעבר; זהו אירוע שהתרחש לפני כמה שנים טובות, שאתה היית מעורב בו וגם אהוד ברק היה מעורב בו.

מאיר שטרית: כשהסכם-וואי עמד להיחתם, וראש הממשלה דאז נתניהו ושר החוץ דאז שרון היו ב"וואי פלנטיישן", ראש הממשלה דאז נתניהו צלצל אלי ואמר: מה קורה בכנסת עם הסכם-וואי, מה יהיה אם נחתום?

מאיר שטרית: הוא פה והוא יכול להעיד.

מאיר שטרית: אמרתי לו: אם אתה חותם על הסכם, הממשלה שלך נופלת.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: כי היו אז 17 איש בקואליציה, קראו לזה "כוח 17", והייתי אז בתפקיד ראש הקואליציה ואמרתי לו: אני אנסה להשיג רשת ביטחון מהשמאל, כדי לאשר את ההסכם וליישם אותו.

מאיר שטרית: ביבי חיכה לתשובה ממני, וכזכור, פניתי אליך ואל יוסי שריד, שהיה ראש מרצ, ופניתי לאהוד ברק, שהיה ראש סיעת העבודה, ולמרכז הסיעה, שהיה אז אלי גולדשמידט.

מאיר שטרית: אני ביקשתי מכם לקבל רשת ביטחון לשלושה חודשים שבה יאושר ההסכם בכנסת וייושם, כי, כזכור, הסכם-וואי אמר שצריכים שלושה חודשים ליישום.

מאיר שטרית: כזכור לך, חבר הכנסת ג'ומס, גם אתה, בעצה אחת עם יוסי שריד ועם ברק ממפלגת העבודה, הגעתם להסכמה שלא לתת לנו רשת ביטחון לשלושה חודשים, אלא רק לשבועיים, וקיבלתי את זה מכם בכתב, הסכמה שאתם נותנים רשת ביטחון לשבועיים בלבד לאישור ההסכם בכנסת.

מאיר שטרית: לאחר השבועיים הללו באמת הצטרפתם, יד אחת, עם "כוח 17", הימין הקיצוני, והפלתם את ממשלת נתניהו.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי הוא חתם על הסכם-וואי.

דני יתום: הנה סיבה טובה להחזיר את ברק.

מאיר שטרית: בדיעבד, בראייה היסטורית, אתה חושב שזה היה נכון?

מאיר שטרית: זו היתה טעות איומה.

מאיר שטרית: מה בער לכם?

מאיר שטרית: יכולתם לחכות שייגמר הסכם-וואי, ייושם, ואז תפילו אותנו.

מאיר שטרית: זה מה שאמרתי לכם אז.

מאיר שטרית: אני חושב שאתם חוזרים בפעם השנייה על הטעות הזאת.

מאיר שטרית: למה?

רן כהן: מה יצא מהסכם-וואי?

מאיר שטרית: הפלתם אותו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רן כהן, הרי הפלתם אותו.

מאיר שטרית: ביקשתי רשת ביטחון לשלושה חודשים כדי שאפשר יהיה ליישם אותו, ואת זה לא הצלחתי לקבל.

מאיר שטרית: אני חושב שלא כדאי לחזור על השגיאות.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, אם אתה זוכר כמו שאני זוכר, הסכם-וואי מומש בחלקו, ועל כך היו כאלה - - -

חיים אורון: - - -

מאיר שטרית: חבר הכנסת אורון, אני אומר הפוך: יש באזור שלנו פרדוקס שאני קורא לו נצי השלום ויוני המלחמה.

מאיר שטרית: רק נצים יכולים לעשות שלום בקונסנזוס לאומי, ורק יונים יכולות לעשות מלחמה בקונסנזוס לאומי.

מאיר שטרית: עכשיו, מדוע זה קורה?

מאיר שטרית: כי כל אחד מהימין סומך על זה שכשהוא עושה שלום, השמאל יתמוך בזה.

מאיר שטרית: ולהיפך, כל אחד מהשמאל שנמצא בממשלה ועושה מלחמה סומך על זה שאוטומטית הימין יתמוך בזה.

מאיר שטרית: כשברק היה בראשות הממשלה והיתה אינתיפאדה והוא עשה את כל הפעולות הצבאיות הקשות, הוא לא קיבל תמיכה מאתנו כאופוזיציה?

מאיר שטרית: הוא קיבל תמיכה מלאה מהליכוד, באופן טבעי.

מאיר שטרית: אני חושב שבנתונים הנוכחיים יש הצבעות שאסור להצביע בהן לפי פוליטיקה.

מאיר שטרית: ג'ומס, לי מותר להגיד לך, כיוון שכזכור כשאוסלו הגיע לכנסת, אני לא הצבעתי עם הסיעה שלי, כי יש הצבעות שאי-אפשר למחוק אותן.

מאיר שטרית: אני אומר לכם שההצבעה שלכם היום נגד הודעת ראש הממשלה, אין בה שום ממש כי היא הודעה.

חיים אורון: בעוד שבועיים יהיה המבחן.

מאיר שטרית: תימנע.

מאיר שטרית: תבוא להתנתקות ותצביע בעד.

מאיר שטרית: ההצבעה שלכם היום נגד הודעת ראש הממשלה, וזה לא משנה אם היא תתקבל או לא תתקבל, היא הצבעה שתהיה לכם לדיראון.

מאיר שטרית: אני חושב שאתם עושים טעות איומה, ואני מציע לכם לשקול מחדש את הסתייגותכם.

מאיר שטרית: עכשיו, אני אומר לחברי בקואליציה: חברים, אני ממש לא מסוגל להבין לאן פניכם מועדות.

מאיר שטרית: מה העניין?

מאיר שטרית: מה היה חדש בהודעת ראש הממשלה שלא ידעתם עד היום?

מאיר שטרית: הוא הגיע לכנסת בזכות עצמו.

מאיר שטרית: זו לא האמת, אתם יודעים את זה בדיוק כמוני.

מאיר שטרית: כשראש הממשלה הלך לבחירות הוא הלך עם מדיניות ברורה, הוא הלך עם עמדה ברורה - - -

שאול יהלום: לא נכון.

שאול יהלום: הוא לא רמז אפילו.

שאול יהלום: לא יותר ולא פחות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יהלום, הוא הלך עם יותר מזה.

מאיר שטרית: כשראש הממשלה הלך לבחירות הוא אמר שהוא בעד הקמת מדינה פלסטינית כפתרון.

מאיר שטרית: זה יותר גרוע מהתנתקות.

מאיר שטרית: נראה לך שמדינה פלסטינית תקום?

שאול יהלום: הסכם שלום, לא חד-צדדי.

מאיר שטרית: תוכנית ההתנתקות הינה צעד ראשון בדרך.

שאול יהלום: לא נכון, הוא אומר הפוך.

מאיר שטרית: ראש הממשלה מאמין, שלאחר ביצוע ההתנתקות יש סיכוי שאפשר יהיה לחזור למפת הדרכים.

מאיר שטרית: עכשיו, למה היום להצביע נגד הודעת ראש הממשלה?

מאיר שטרית: אני יכול להבין את עמדתך, חבר הכנסת יהלום, כשנגיע לתוכנית ההתנתקות, שאתה תצביע נגד, כי זה בנפשך.

מאיר שטרית: אני יכול להבין, אבל היום?

מאיר שטרית: למה ליצור סתם מבוכה לממשלה ולקואליציה?

מאיר שטרית: למה?

שאול יהלום: הוא אמר את דעתו.

שאול יהלום: הוא אמר.

שאול יהלום: הוא אמר התנתקות.

שאול יהלום: דיבר על יונתן בשיא - - -

מאיר שטרית: אבל, יהלום, מה רע בזה?

מאיר שטרית: מה, הוא יגיד מישהו אחר?

מאיר שטרית: יונתן בשיא הוא האיש שמונה לטפל בהתנתקות, מכיוון שראש הממשלה מעריך שאדם שהוא עצמו תושב התיישבות, שבא מהימין, יהיה האיש שיטפל בעניין הזה בצורה הרגישה ביותר כלפי האנשים שמחר צריך לפנות אותם.

מאיר שטרית: מה לא בסדר בזה?

מאיר שטרית: מה לא בסדר בזה?

מיכאל מלכיאור: שאול יהלום רוצה רק מדינה פלסטינית.

מאיר שטרית: אני חושב שהגון ונכון שראש הממשלה הטיל את התפקיד הזה דווקא על אדם כזה, ולא על מישהו מהשמאל, שיעשה את זה בשמחה רבה, בשמחה לאיד.

מאיר שטרית: הפוך.

מאיר שטרית: אני בטוח שיונתן בשיא גם הוא, עם כל הכאב, יטפל בזה בצורה הרגישה ביותר, הטובה ביותר והנכונה ביותר.

מאיר שטרית: מה רע בזה?

מאיר שטרית: תגיד לי, מה הפתיע אותך בדברי ראש הממשלה?

מאיר שטרית: מה הפתיע אותך?

שאול יהלום: - - -

מאיר שטרית: בסדר גמור.

מאיר שטרית: תראה, חבר הכנסת יהלום, אתה עוד שייך לחבורה בתוך המפד"ל שנשארה בממשלה.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: אני חושב שההשפעה שלכם כשאתם בתוך הממשלה נכונה וחזקה הרבה יותר מאשר כשאתם מחוץ לממשלה.

מאיר שטרית: לכן אני חושב שאתם צודקים בגישה שלכם.

מאיר שטרית: למה להרוס את זה?

מאיר שטרית: בשביל מה?

מאיר שטרית: בשביל לתקוף הודעה של ראש הממשלה בכנסת?

שאול יהלום: כל עוד היה סיכוי, ואולי יש סיכוי, לטרפד את תוכנית ההתנתקות - - -

מאיר שטרית: אבל לא הודעת ראש הממשלה עושה את זה.

מאיר שטרית: תגיע תוכנית ההתנתקות, נגיע לגשר הזה, נחצה אותו.

שאול יהלום: אם אתה מצביע היום בעד, אתה אומר:

שאול יהלום: כל העולם יודע - - -

מאיר שטרית: מה?

מאיר שטרית: מה אומרת הצבעה בעד?

שאול יהלום: שהכנסת - - -

מאיר שטרית: נכון, אז מה רע בזה?

מאיר שטרית: מה רע בזה?

מאיר שטרית: אבל הכנסת עוד לא החליטה על שום דבר.

שאול יהלום: זה רע, זה רע.

מאיר שטרית: אגב, גם את זה היא לא אומרת.

מאיר שטרית: בסוף הדיון הקואליציה מגישה הצעת סיכום, האופוזיציה מגישה הצעת סיכום.

מאיר שטרית: אז מה אתה מציע, שנקבל הצעת סיכום של האופוזיציה?

מאיר שטרית: זה נראה לך הגיוני מבחינה קואליציונית?

מיכאל איתן: כל סיעה.

מאיר שטרית: כל סיעה.

מאיר שטרית: נראה לך הגיוני שנקבל הצעת סיעה אחרת?

מאיר שטרית: למה הקואליציה לא תעביר את ההודעה שלה?

מאיר שטרית: הרי זה הדבר הנכון מבחינה קואליציונית.

מאיר שטרית: זו עוד לא הודעה על התנתקות, זו לא החלטה על התנתקות, זה לא צעד כלשהו שמקדם את ההתנתקות במשהו.

מאיר שטרית: אני חושב שאין שום היגיון בעמדת חברי הקואליציה, שרוצים לגרום למצב שבו יהיו חשש או סכנה שהצעת הסיכום של סיעת הליכוד או של סיעות הקואליציה לא תתקבל.

מאיר שטרית: מה זה תורם, אלוהים יודע.

מאיר שטרית: אני לא יכול להבין את ההיגיון הפוליטי או המעשי של זה.

מאיר שטרית: אני חושב שכשנגיע להתנתקות לכל אחד תהיה הזכות להביע את דעתו, להצביע לפי הבנתו.

מאיר שטרית: במקרה הזה אין הצדקה לצעד הזה.

מאיר שטרית: דבר נוסף, רבותי, מעבר לאישור ההודעה של ראש הממשלה, הונחו בפנינו שתי הצעות אי-אמון.

מאיר שטרית: חזרנו מחדש לריטואל שכל שבוע תהיה הצבעת אי-אמון נוספת.

מאיר שטרית: אמרתי קודם בדיון בהצעת האי-אמון, ואחזור על זה: עד מתי יימשך הריטואל הזה שבו כל שבוע מגיעים להצבעת אי-אמון כשלכולם פה ברור שאין שום סיכוי, שום סיכוי הגיוני, שעד סוף הקדנציה הזאת ייווצר רוב של 61 שיפיל את הממשלה באי-אמון?

מאיר שטרית: אין סיכוי כזה.

מאיר שטרית: אם תהיו הגיוניים ותבדקו, תראו שעל-פי חוק האי-אמון הקונסטרוקטיבי, אין סיכוי ממשי לגרום לכך שתהיה הצבעה ברוב של 61, הצבעת אי-אמון.

מאיר שטרית: לכן אני מציע לכם לא להתלהב.

מאיר שטרית: אין לאן לרוץ.

מאיר שטרית: אולי תעשו אימון פעם בחודש, זה מספיק, לא צריך פעם בשבוע לבזבז את זמן הכנסת והצופים ולחזור על אותו ריטואל.

אמנון כהן: פעם בשבוע.

מאיר שטרית: אפשר באותו זמן לדון בדברים יותר חשובים למדינה, לכלכלה, לחברה, לדון בהצעות חוק אחרות; לא לחזור כל שבוע מחדש על הריטואל השנתי הזה.

משולם נהרי: מקובל.

מאיר שטרית: אגב, חבר הכנסת נהרי, נדמה לי שהיית בכנסת כשהייתי ראש קואליציה.

מאיר שטרית: אם אתה זוכר, הייתי מוציא את כולם מהאולם.

מאיר שטרית: לפי החוק צריך 61, ומאחר שלא היו 61 הייתי נשאר לבדי באולם.

מאיר שטרית: היינו מצביעים 40-50 נגד אחד, והאי-אמון לא היה עובר.

מאיר שטרית: אז אחרי פעם, פעמיים, שלוש, ארבע, חמש, עשר פעמים, הם גם הבינו שהמשחק הזה מיותר.

משולם נהרי: צודק.

ראובן ריבלין: נא לצלצל.

מאיר שטרית: יש לי עוד שלוש דקות.

ראובן ריבלין: המזכיר, נא לצלצל.

ראובן ריבלין: רבותי ישבו.

מאיר שטרית: חברי הכנסת של ש"ס, אני מכבד מאוד את הפעילות שלכם ואת הנוכחות שלכם בכנסת, ואת העקביות.

מאיר שטרית: אבל אתם יודעים, איך אומרים: נותנים לאדם זכות כדי לעשות טוב, לא רע.

יאיר פרץ: איך אפשר שיהיה טוב?

מאיר שטרית: זה פעולה לטוב.

ראובן ריבלין: כבוד השר, יש גבול למה שהכנסת יכולה להסכים לו.

ראובן ריבלין: רבותי, אנחנו עוברים להצבעות, בעוד רגע השר מסיים.

ראובן ריבלין: הוא לא יכול, הוא לא יכול יותר.

ראובן ריבלין: אם אדוני מבקש חמש דקות, בבקשה.

ראובן ריבלין: לא אתן לו לדבר עד אין סוף פה.

ראובן ריבלין: אדוני רוצה הפסקה, אני מסכים.

ראובן ריבלין: רבותי, השר מדבר דברי טעם, אבל הוא לא יכול לחזור על עצמו, וודאי שהוא לא יכול להפריע לחבר הכנסת בן-אליעזר לדבר בטלפון.

מאיר שטרית: למה לכם לסגור את הדלת עוד לפני שהיא נפתחה?

מאיר שטרית: מי יודע מה ילד יום, אולי תמצאו את עצמכם מחר במצב שאתם צריכים להגן בדיוק על ההחלטה הזאת.

יצחק כהן: לא רוצים.

יצחק כהן: עם מי?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת יצחק כהן.

מאיר שטרית: אתם בטוחים?

משולם נהרי: - - -

יצחק כהן: עם מי?

יצחק כהן: - - - תשב עם מי?

יצחק כהן: עם מי?

ראובן ריבלין: נא לשבת, רבותי.

ראובן ריבלין: יושבות-ראש הסיעות, נא לשבת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת כהן, אומרים במערכת הפוליטית - - -

יצחק כהן: עם מי?

מאיר שטרית: איך אומרים – never say never.

מאיר שטרית: אף פעם אל תגיד אף פעם לא, כי אתה לא יודע מה ילד יום.

מאיר שטרית: היום זה ככה, מחר אחרת.

מאיר שטרית: לכן צריך ללכת בדרך הזהירות.

משולם נהרי: - - -

מאיר שטרית: חבר הכנסת כהן וחבר הכנסת נהרי, אתם יודעים, עשיתי כלל לעצמי: כל חוק או נושא שאני מטפל בו, אני חושב עליו תמיד משני הכיוונים – מה יהיה אם אהיה בקואליציה ומה יהיה אם אהיה באופוזיציה.

מאיר שטרית: דע לך, שבכל פעם שלא עשו את החשבון הזה, תמיד זה יצא לרעת מי שחוקק אותו.

משולם נהרי: אתה צודק.

מאיר שטרית: אתן לך דוגמה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת קורפו, שהיה שר התחבורה בעבר, עמד בראש ועדת החוקה של הכנסת.

מאיר שטרית: הוא יזם אז חוק שבוועדת הכספים ובכל ועדות הכנסת לא יהיו יותר מ-17 חברים.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: כי לליכוד לא היו אז מספיק אנשים לאייש את הוועדות.

מאיר שטרית: מה קרה?

מאיר שטרית: הוא היה בטוח שאחרי הבחירות נחזור לשלטון וניהנה מהחוק הזה.

מאיר שטרית: אלא שקרה דבר נורא: הפסדנו את הבחירות.

ראובן ריבלין: נא לא לדבר בטלפון באולם.

מאיר שטרית: פתאום מצאנו את עצמנו באופוזיציה, עם חוק שלא נותן אפשרות למנות יותר מ-17 חברים בכל ועדה.

מאיר שטרית: לכן אני מציע לך – כן, שעת סיפור – אני מציע לך, חבר הכנסת נהרי: ותק של שש כנסות זה ניסיון מצטבר ארוך שנים, כדאי ללמוד.

מאיר שטרית: לכן אני מציע לכם, אל תיחפזו ותגידו: לא, בשום פנים.

מאיר שטרית: אף אחד לא יודע מה יהיה מחר.

מאיר שטרית: חבר הכנסת נהרי, איזהו חכם?

מאיר שטרית: הרואה את הנולד; איזהו גיבור?

מאיר שטרית: הכובש את יצרו.

מאיר שטרית: שני הדברים נכונים במקרה הזה.

מאיר שטרית: הכובש את יצרו גיבור, והחכם הוא הרואה את הנולד.

ראובן ריבלין: טוב, כבוד השר, נא לסיים.

מאיר שטרית: לכן, רבותי, אני קורא לחברי מהאופוזיציה ומהקואליציה, תתעלו על עצמכם ותצביעו יחד עם ההצעה שמציעה סיעת הליכוד.

מאיר שטרית: לדעתי זה יהיה לכבודה של אופוזיציה אחראית.

מאיר שטרית: אני גם קורא לחברי מהקואליציה להישאר בתלם ולהצביע בהתאם לעמדות הקואליציה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

מאיר שטרית: הדבר הכי טוב שיכול לצאת היום הוא אם כל הכנסת תצביע בעד הצעת ראש הממשלה.

מאיר שטרית: זה הדבר הנכון לעשות.

מאיר שטרית: תודה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה לשר התחבורה והשר המתאם שטרית.

ראובן ריבלין: רבותי, נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני רוצה להעביר – רבותי חברי הכנסת, אולי אתם לא מבינים, נא לשבת.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן.

ראובן ריבלין: אין לגשת לדוכן מרגע זה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות בנושא הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: עכשיו אני מודיע לכם, רבותי חברי הכנסת, שבהתאם לסעיף 34 - שבו מתבקש ראש הממשלה למסור את הודעתו - נאמר שלאחר הודעת ראש הממשלה יתקיים דיון סיעתי.

ראובן ריבלין: ב-20 באוקטובר 2003, בישיבה ה-58 של הכנסת השש-עשרה, כנסת זו, מסר ראש הממשלה בפתיחת דיוני המושב השני של הכנסת - חכה רגע, ראיתי אותך, חבר הכנסת אורון, ראיתי אותך, ראיתי אותך, זחאלקה, ראיתי אותך - מסר ראש הממשלה הודעה ולאחר מכן נתקיים דיון סיעתי.

ראובן ריבלין: ואני מקריא: גדעון סער הגיש הצעה מטעם סיעת הליכוד; זהבה גלאון הגישה הצעה מטעם סיעת מרצ; ג'מאל זחאלקה הגיש הודעה מטעם בל"ד; מוחמד ברכה מטעם חד"ש-תע"ל; טלב אלסאנע מטעם רע"ם; יצחק כהן מטעם ש"ס; דליה איציק מטעם העבודה-מימד.

ראובן ריבלין: ואנחנו קיימנו הצבעה על הודעות הסיעה.

ראובן ריבלין: אנחנו ביקשנו מהסיעות - דרך אגב, סיעת העבודה פנתה אלי על מנת להמריץ אותי לקבל הודעות סיעות, והיתה לי התלבטות עד אשר ראיתי את הפרוטוקול של השנה הקודמת, וגם את לשון החוק.

ראובן ריבלין: לשון החוק מדברת על דיון סיעתי.

ראובן ריבלין: בהזמנה לפי סעיף 42 של ראש הממשלה על-פי דרישת 40 חברי כנסת, נאמר שתהיה הצבעה על הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: ככה נאמר בסעיף 42.

ראובן ריבלין: סעיף 42 הוא סעיף שאנחנו זכינו לחוקק אותו יחד כאשר היינו באופוזיציה - -

אופיר פינס-פז: מי זה אנחנו?

ראובן ריבלין: - - וכך נאמר - לעומת סעיף 34.

ראובן ריבלין: כרגע הגישו לי כמה סיעות הצעת החלטה לגבי הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: הסיעות שהגישו היו: סיעת העבודה, סיעת ש"ס - שמבקשת למשוך או לא?

יצחק כהן: לא, לא.

ראובן ריבלין: לא מבקשת למשוך, בבקשה.

יצחק כהן: אם כולם מבקשים למשוך - כן; אם לא מושכים - לא.

ראובן ריבלין: לא מבקשת למשוך.

ראובן ריבלין: סיעת האיחוד הלאומי מבקשת למשוך?

קריאה: - - -

ראובן ריבלין: לא מבקשת למשוך.

ראובן ריבלין: סיעת יחד מבקשת למשוך או לא?

ראובן ריבלין: אני שואל אתכם.

קריאות: - - -

זהבה גלאון: אני מבקשת למשוך.

ראובן ריבלין: מבקשת למשוך.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: אם תבקשו אחרי זה - אני עוד אתייחס.

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: כרגע ביקשתם למשוך.

ראובן ריבלין: סיעת חד"ש-תע"ל הגישה הצעה, סיעת יהדות התורה הגישה הצעה, וסיעת רע"ם ביקשה למשוך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: - - -

ג'מאל זחאלקה: - - -

ראובן ריבלין: אתה מבקש להשאיר.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מודה שבתולדות הפרלמנט שלנו עדיין לא היה - - -

דליה איציק: שמעת, זהבה?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, מה קרה?

ראובן ריבלין: אני מייצג - - -

קריאות: - - -

חיים רמון: - - - זה נקרא הפסד טכני.

חיים רמון: יורדים ליגה - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת חיים רמון.

אריאל שרון: אני מבקש להצביע על הודעתי.

ראובן ריבלין: הנה יש הודעה.

ראובן ריבלין: בבקשה, כבוד ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: רבותי, אני מבקש מכם, אני מבקש להפסיק את הלחשים.

ראובן ריבלין: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: אני מבקש להצביע על הודעתי.

ראובן ריבלין: ברצון.

ראובן ריבלין: בהחלט הממשלה וראש הממשלה יכולים לבקש, אף שנאמר הודעה סיעתית.

מיכאל איתן: - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: שמעתי, אני אתן לך לדבר.

מיכאל איתן: עם כל הכבוד - - -

ראובן ריבלין: שמעתי.

ראובן ריבלין: אתן לך לדבר.

ראובן ריבלין: לכן, נשאלת שאלה אחת ויחידה.

ראובן ריבלין: סיעת הליכוד לא הגישה הצעת החלטה.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ביקש הצעת החלטה, ונותרת השאלה כרגע, האם ראש הממשלה הוא סיעה או ראש הממשלה איננו סיעה; האם הוא רשאי להגיש הצעה או לא רשאי.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אני נוטה לכבד את בקשת ראש הממשלה לכנסת.

ראובן ריבלין: עם זה, אם יש למישהו מה לומר, יאמר זאת עכשיו.

קריאות: - - -

חיים רמון: הוא לא יכול - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, רק רגע, שמעתי, ראיתי.

ראובן ריבלין: אתה כבר לא חוזר בך.

ראובן ריבלין: שמעתי, הבנתי.

ראובן ריבלין: אני לא תופס אנשים באמירתם.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, הרשות ניתנת לך בכל רגע שתבקש, כי היית ראשון.

חיים רמון: הוא לא יכול - - - אדוני, הוא לא יכול להגיד את זה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: אני אתן לך לדבר אחרי זה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד שיש לי לראש הממשלה וליושב-ראש סיעת הליכוד, התקנון מדבר במפורש על סיעות, ואין מעמד כאן לראש הממשלה, עם כל היותו ראש ממשלה, ויושב-ראש סיעה.

מיכאל איתן: אם סיעת הליכוד - - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: שמעתי, אני שומע.

ראובן ריבלין: הוא מדבר אליכם.

מיכאל איתן: אם סיעת הליכוד תקבל החלטה, היא יכולה להגיש, אבל זה עניין של סיעת הליכוד.

מיכאל איתן: הליכוד צריך להחליט.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת איתן.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: רק רגע, ראיתי.

ראובן ריבלין: אחד מכל סיעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורון היה ראשון המבקשים.

ראובן ריבלין: בבקשה.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: ראיתי, ראיתי.

ראובן ריבלין: אחד מכל סיעה.

ראובן ריבלין: זחאלקה ביקש, אתם תחליטו מי.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, האם לראש הממשלה מותר להזמין כוס קפה בסיעת הליכוד?

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, זה כמה שבועות אנחנו חשים שלראש הממשלה אין סיעה, אבל מתפתח פה ברגע האחרון בכנסת תהליך בלתי אפשרי.

חיים אורון: ראש הממשלה הגיש לכנסת הודעה מדינית רבת משמעות.

חיים אורון: ראש הממשלה מבקש להצביע עליה לסיום הדיון שהתקיים בכנסת.

חיים אורון: הסיעות הגישו הצעות משל עצמן, על-פי מה שהיה לפני שנה.

חיים אורון: אני אציע, אגב, לסיעתי ולכל הסיעות האחרות למשוך את הצעותיהן ולהצביע בעד ונגד הצעת ראש הממשלה, כי היא היתה מרכז הדיון.

חיים אורון: יבוא ראש הממשלה ויאמר: אני מבקש שלא להצביע על הצעתי, אבל ראש הממשלה אמר:

חיים אורון: אני מבקש להצביע על הצעתי - אני חושב שהכנסת צריכה למלא את החובה הזאת, ובכל מקרה מי שיכול למסור בשם סיעת הליכוד, שסיעת הליכוד איננה עומדת מאחורי ראש הממשלה, זה חבר הכנסת גדעון סער, יושב-ראש הסיעה, ולא חבר הכנסת מיקי איתן.

ראובן ריבלין: תודה.

חיים רמון: אני מבקש - - -

ראובן ריבלין: הבא אחריו - חבר הכנסת רמון, רק אני אתן לך לשמוע עוד כמה אנשים ואתה תדבר.

ראובן ריבלין: יושב-ראש סיעת האיחוד הלאומי, אתה תחליט, הצביעו כמה - - -

צבי הנדל: מכובדי היושב בראש - - -

מיכאל איתן: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת איתן, אני - יש לי כבר תשובה.

ראובן ריבלין: לא יקום ולא יהיה שראש ממשלה מבקש להצביע, ולא נקבל את בקשתו.

ראובן ריבלין: לא יקום ולא יהיה, חבל על הזמן.

ראובן ריבלין: אחר כך נצביע איך שאנחנו רוצים, אבל - - -

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש וחברי חברי הכנסת - -

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: מייד אני נותן לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

צבי הנדל: - - משום כבודו של ראש הממשלה, אם ראש הממשלה מבקש להצביע על הודעתו - אני מבקש מכל הסיעות, מכל חברי, למשוך את הצעות הסיכום ולהצביע על הודעתו של ראש הממשלה, וכמובן גם אנחנו נמשוך את הצעת הסיכום.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רמון, בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש - אין לי מיקרופון.

ראובן ריבלין: שישמיעו את קולו של רמון.

ראובן ריבלין: בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחלוק על דעתו של חבר הכנסת מיקי איתן.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, נא לשבת.

ראובן ריבלין: לא לקיים כאן עכשיו דיונים בעמידה.

ראובן ריבלין: אין פה כנסת זוטא.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת וילן, אולי אדוני - - - במועצת אירופה כשקוראים לך, אדוני מייד מתיישב.

חיים רמון: מכיוון שבסיעת הליכוד לראש הממשלה אין הרבה מה לומר, כנראה, אני רוצה להפנות את תשומת לבו של ראש הממשלה לכך, שעל-פי סעיף 60, הממשלה זכאית שהצעה שהביאה היא תוצבע תחילה, כלומר יש רשות לראש הממשלה בשם הממשלה - אלא אם גם בממשלה הוא במיעוט - להביא את הצעתו להחלטה בנושא שאיננו הצעת - - -

מיכאל איתן: איזו הצעה?

חיים רמון: הצעת הסיכום שלו.

מיכאל איתן: היא לא הוגשה.

מיכאל איתן: אין הצעת סיכום.

חיים רמון: חבר הכנסת מיקי איתן, אני קורא את התקנון.

חיים רמון: סדר ההצבעה: "הממשלה" - לא רק סיעה - "זכאית שהצעה שהביאה היא תוצבע תחילה".

חיים רמון: לכן, רשאי ראש הממשלה לעשות זאת.

ראובן ריבלין: אדוני, בוודאי ובוודאי.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: לסעיף 60(ב) התייחס חבר הכנסת חיים רמון.

ראובן ריבלין: כבוד ראש הממשלה, בבקשה.

אריאל שרון: אני מבקש להצביע על כך שהכנסת רושמת לפניה את הודעתי.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

אריאל שרון: אני עומד על זה שהצעתי תוצבע.

ראובן ריבלין: הבנתי את ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אם דרישתו של אדוני עולה בקנה אחד, כמובן שניענה לה.

ראובן ריבלין: אם היא לא עולה בקנה אחד, גם הדרישה לא תהיה - - - אבל, כמובן שאני בדעה שאי-אפשר.

דני יתום: באיזה קנה היא לא עולה?

חיים רמון: אני מבקש.

חיים רמון: היא יכולה להיות מוצבעת ראשונה.

ראובן ריבלין: עוד פעם אתה רוצה לדבר?

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הנדל ישב.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בשארה, בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שראש הממשלה יבהיר את סדר ההצבעה - האם הוא רוצה שהצעתו תוצבע ראשונה.

ראובן ריבלין: זה ברור לי.

ראובן ריבלין: זה ברור לי כשמש.

ראובן ריבלין: אדוני, מבחינת בקשתו זו, אין ספק בלבי.

ראובן ריבלין: הרי לא יעלה על הדעת שעל הודעת ראש ממשלה - - - חבר הכנסת בשארה, בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, המקור הוא שעל הודעה מדינית מצביעים, ולא על הצעת סיכום.

עזמי בשארה: אני חושד שראש הממשלה עומד על כך, כי הוא רוצה להפסיד.

עזמי בשארה: הוא רוצה להפסיד, כי הוא רוצה לפתוח במשא-ומתן פה.

עזמי בשארה: זה ברור לי.

עזמי בשארה: למרות זאת, אני בעד שנצביע על הודעתו.

עזמי בשארה: הוא מאיים על חברי סיעתו בפתיחת משא-ומתן אתכם.

עזמי בשארה: הוא רוצה להפסיד.

עזמי בשארה: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שכל החברים, כל הקולגות שלנו ימשכו את הצעות הסיכום ונצביע על ההודעה.

עזמי בשארה: צריך עמדה של הכנסת על ההודעה המדינית, ושום סיכומי סיעות.

עזמי בשארה: זה מה שצריך לעשות.

עזמי בשארה: תודה רבה.

דני יתום: ההצבעה שלנו משאירה לו פתח - - -

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: האם יש מישהו שביקש?

ראובן ריבלין: סיעה שביקשה לדבר ולא קיבלה רשות?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת יצחק כהן, לך יש יתרון גדול כי אין מי שיפריע לך.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, מה שמתחולל פה הערב לא היה בתולדות הכנסת.

יצחק כהן: ברור שכל ההתפתלות הזאת וכל ההתנהגות המבזה הזאת הן מסיבה אחת פשוטה - כי הקואליציה מבינה שהיא לפני תבוסה מוחצת.

יצחק כהן: ראש הממשלה ביקש להצביע בעד ההודעה שלו.

יצחק כהן: חברי סיעת הליכוד ממשיכים לבזות את ראש הממשלה ומתנגדים לזה.

יצחק כהן: אני פונה לחברי סיעת הליכוד: תקבלו בבקשה את התחנונים של ראש הממשלה ותצביעו בעד ההודעה שלו.

יצחק כהן: אם הוא יובס, גם אתם תובסו, כל הקואליציה תובס.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי חברי הכנסת, ניצבות בפני הצעות החלטה של כמה סיעות, לרבות חד"ש-תע"ל.

אחמד טיבי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, לא הבנתי.

ראובן ריבלין: לדבר?

ראובן ריבלין: שאלתי.

ראובן ריבלין: סליחה, לא ראיתי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, אני מתנצל.

ראובן ריבלין: לא הבנתי.

ראובן ריבלין: אני מתנצל.

ראובן ריבלין: אני פשוט בלהט הוויכוחים פה.

אורי אריאל: - - - ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: לתת לו.

ראובן ריבלין: מותר לסיעתו לומר את דברה, כפי שסיעתך אמרה את דברה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

אורי אריאל: - - -

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שעמד לדיון זה הודעתו של ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: זה נושא הדיון.

מוחמד ברכה: על הנושא הזה הכנסת רשאית להגיד כן או לא.

מוחמד ברכה: אבל, בנוסף וגם מול זה אפשר ויש מקום שהסיעות יגישו הצעות אלטרנטיביות - לא רק להגיד כן או לא, אלא גם להגיד דברים אחרים.

מוחמד ברכה: לכן, אני חושב שיש מקום, וצריך, להצביע על הודעת ראש הממשלה בכן או לא, כלומר מקבלים או לא מקבלים ו"רושמת לפניה" או "לא רושמת לפניה".

מוחמד ברכה: אבל, בלי לוותר על זכות הסיעות להגיד משהו אחר.

מוחמד ברכה: אנחנו לא נמצאים פה תחת אלוהים אחד שנגיד לו כן או לא.

מוחמד ברכה: יש לנו עמדה, ואנחנו רשאים להגיד אותה מעל הבמה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, שב בבקשה.

ראובן ריבלין: נותנים לך רשות דיבור על עניינים משפטיים, ואתה רוצה לנצל זאת לעוד נאום פוליטי.

ראובן ריבלין: לא, חבר הכנסת כהן דיבר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת פרץ, אני שאלתי אותך.

ראובן ריבלין: אדוני חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: רבותי, חבר הכנסת עמיר פרץ הוא אחרון הדוברים.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני מבקש - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בוים, אני מבקש מאדוני סגן השר להתכבד ולשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, לאור ההתרחשות כאן אני מבקש להודיע, שסיעת עם אחד מודיעה שהיא מבקשת להגיש הצעה שאומרת שהכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: נא להגיש לי את זה בכתב מייד.

ראובן ריבלין: ובכן, רבותי, כולם נא לשבת.

ראובן ריבלין: שאלתי לממשלה - אני קודם כול קובע, וייתכן מאוד שיתקיים דיון בוועדת הפירושים, שאני מקבל את בקשתו של ראש הממשלה כאילו היתה הודעת סיעה בזכותו של ראש הממשלה המוזמן לפי תקנה 34, ועל-פי האמור בתקנה 60, לבקש שהודעתו תוצבע.

ראובן ריבלין: שורת הדעת - -

שאול יהלום: ראשונה.

שאול יהלום: ראשונה.

ראובן ריבלין: - - השום-שכל והדעת וההיגיון הבריא לא יכולים לבוא ולומר, שראש הממשלה, שמוסר את הודעתו וכל הדיון מתקיים על הודעתו, לא יוכל לבקש להצביע על הודעה זו.

ראובן ריבלין: זוהי קביעתי.

ראובן ריבלין: אם אני טועה, תבוא ועדת הפירושים או ועדת הכנסת ותשנה את ההחלטה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

דני יתום: אתה לא טועה.

ראובן ריבלין: נא לשבת.

ראובן ריבלין: אני מבקש את הממשלה: תעזרו לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: שאלה שנייה - אני רוצה לקבוע, שאני אצביע את ההצעות מהנמוכה ביותר לגבוהה ביותר, אלא אם כן הממשלה מבקשת שהצבעתה תוצבע תחילה.

קריאה: כן.

ראובן ריבלין: אני מציע שהצבעת הממשלה תהיה אחרונה.

אלי בן-מנחם: כן, אחרונה.

ראובן ריבלין: תתייעצו.

ראובן ריבלין: אחרונה - בהתאם לסדר: מהקטנה לגדולה.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו מתחילים, ותראו שאין צורך להתערב.

ראובן ריבלין: קודם כול, אני מבקש להביא לידיעת הכנסת את כל הצעות ההחלטה, ואזמין את סיעות הכנסת בזו אחר זו בהתאם לגודלן, מהגדולה לקטנה, על מנת להציג את מרכולתן.

ראובן ריבלין: ראש הממשלה ביקש להצביע על הצעה האומרת: הכנסת מאשרת את הודעת ראש הממשלה.

אריאל שרון: רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תיקון: הכנסת רושמת לפניה את הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: הסיעה הבאה היא סיעת העבודה-מימד.

ראובן ריבלין: בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש - - -

ראובן ריבלין: תם הדיון.

ראובן ריבלין: יושב-ראש ועדת החוקה, כבוד רב לי אליך.

ראובן ריבלין: תם הדיון.

ראובן ריבלין: יכול להיות שאני טועה ויכול להיות שאני לא טועה.

ראובן ריבלין: תם הדיון.

ראובן ריבלין: לא אשנה את החלטתי.

ראובן ריבלין: החלטתי נעשתה.

מיכאל איתן: - - -

ראובן ריבלין: "רושמת" ו"מאשרת" זה היינו הך.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, כל אחד יכול לבוא ולבחון מהי המלה "רושמת".

ראובן ריבלין: כל מי שרוצה לראות במלה "רושמת" אחרת מ"מאשרת" יצביע.

ראובן ריבלין: כולכם נבחרתם לכנסת כדי להפעיל את הדעת שלכם.

ראובן ריבלין: אינני יועץ לענייני הצבעות.

ראובן ריבלין: נקודה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, "רושמת" או "מאשרת"?

ראובן ריבלין: "רושמת את הודעת ראש הממשלה" - כך ביקש ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני לא הנסח, אני המכריז.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה להטריח את ראש הממשלה לומר זאת, מפאת כבודו וכבודה של הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת זאב, מספיק עם התעלולים, יש גבול.

ראובן ריבלין: אתם דיברתם על תעלולים.

ראובן ריבלין: סיעת העבודה-מימד, נא לבוא ולקרוא את הצעת הסיעה.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, הודעת סיכום מטעם סיעת העבודה-מימד: הכנסת רושמת לפניה את הפרק המדיני בהודעת ראש הממשלה, לרבות לוח הזמנים לביצוע ההתנתקות.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעת סיעת ש"ס, בבקשה.

יאיר פרץ: משכנו.

ראובן ריבלין: משכתם אותה?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעת סיעת האיחוד הלאומי, בבקשה.

צבי הנדל: מכובדי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הצעת סיעת האיחוד הלאומי: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

צבי הנדל: תודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: הודעה מטעם סיעת יחד, בבקשה.

ראובן ריבלין: סיעת עם אחד מבקשת להצטרף להצעת ההחלטה של סיעת העבודה.

אבשלום וילן: סיעת יחד תתמוך בתוכנית ההתנתקות שהוצגה על-ידי ראש הממשלה ותצביע בעדה בבוא העת, לרבות בנושא הפיצויים.

אבשלום וילן: סיעת יחד מתנגדת בתוקף לפרשנויות השונות שניתנו לתוכנית, ותיאבק כנגד כל הניסיונות להקפיא את התהליך המדיני בחומרים כימיים ובאמצעים אחרים.

אבשלום וילן: לתפיסתנו יש דרך אחת לשלום, באמצעות משא-ומתן מדיני בהסכם.

אבשלום וילן: אנו מאמינים כי פינוי התנחלויות במסגרת ההתנתקות הינו שלב הכרחי בדרך ליצירת דינמיקת שלום.

אבשלום וילן: אנחנו דוחים בתוקף את המדיניות הכלכלית-החברתית של הממשלה ואת חוסר רגישותה לסבלם של אזרחי מדינת ישראל.

אבשלום וילן: לכן סיעת יחד תצביע נגד אישור הודעתו של ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סיעת ש"ס חוזרת בה מסירובה, בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, סיעת ש"ס רואה בהודעת ראש הממשלה זריית חול בעיני הציבור.

יצחק כהן: כל פרטי ההודעה של ראש הממשלה, הן בתחום המדיני, הן בתחום הכלכלי-החברתי והן בתחום הביטחוני, הם מצג שווא של ממשלה כושלת, הנמצאת בסוף דרכה.

יצחק כהן: הכנסת קוראת לראש הממשלה להתפטר מתפקידו ולפזר את הממשלה הכושלת ביותר שהיתה למדינת ישראל מאז היווסדה כמדינה יהודית.

יצחק כהן: תודה רבה.

ראובן ריבלין: סיעת האיחוד הלאומי מודיעה שהיא מושכת את הצעתה.

ראובן ריבלין: סיעת יהדות התורה - חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: הודעת סיעת יהדות התורה: הכנסת אינה מאמינה לממשלה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ברכה, בשם סיעת חד"ש-תע"ל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הודעת סיכום מטעם סיעת חד"ש-תע"ל לסיכום הודעת ראש הממשלה על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה ועל תוכניותיה למושב הקרוב: הכנסת דוחה את הודעת ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: 2.

מוחמד ברכה: הכנסת קובעת, שתוכניות חד-צדדיות כמו תוכנית ההתנתקות של שרון ובניית החומה וההתעלמות מקיומו של השותף הפלסטיני למשא-ומתן, אינן יכולות להביא לפתרון הסכסוך בין שני העמים, הישראלי והפלסטיני, אלא מנציחות אותו - - -

מיכאל גורלובסקי: אין שותף.

גלעד ארדן: איזה שותף?

מוחמד ברכה: - - - וממשיכה את פעולות הדיכוי, החיסולים ושפיכות הדמים.

מוחמד ברכה: הכנסת קוראת לממשלת ישראל לחדש את המגעים המדיניים ואת המשא-ומתן - -

דניאל בנלולו: עם מי?

דניאל בנלולו: עם מי?

מוחמד ברכה: - - עם הרשות הפלסטינית ואש"ף ויאסר ערפאת - -

ראובן ריבלין: אין ויכוח, זאת הצעת החלטה, חבר הכנסת בנלולו.

מוחמד ברכה: - - כדי להגיע לפתרון מוסכם, המבוסס על כיבוד זכותם של שני העמים להגדרה עצמית, ובמרכזו סיום הכיבוש, פירוק ההתנחלויות והקמת מדינה פלסטינית עצמאית לצד מדינת ישראל, בגבולות 4 ביוני 1967, ובירתה ירושלים המזרחית.

מוחמד ברכה: לא להחסיר אף מלה.

מוחמד ברכה: 3.

מוחמד ברכה: הכנסת תובעת מהממשלה להפסיק לאלתר את מתקפת הרצח וההשמדה שמנהל הצבא הישראלי ברצועת-עזה, ולהחזיר מייד את הצבא לתוך גבולות ישראל.

דניאל בנלולו: מה עם אלה שבעזה?

מוחמד ברכה: 4.

מוחמד ברכה: הכנסת תובעת מהממשלה לשנות את סדר העדיפויות הכלכלי-החברתי, ובעיקר לקראת העלאת הצעת תקציב 2005.

ראובן ריבלין: זאת הצעת החלטה, זה לא נאום.

מוחמד ברכה: הרי זה מה שיהיה בסוף.

ראובן ריבלין: אסור לך, רק לקרוא.

ראובן ריבלין: אתה צודק, שלא יפריעו לך.

מוחמד ברכה: הם יכולים לעמוד על הראש, אבל זה מה שיקרה.

ראובן ריבלין: רבותי, אם אתם תקראו קריאות ביניים הוא יענה לכם והוא יסטה מהתקנון, כי הוא חייב לקרוא מלה במלה את מה שהוא הגיש לי בכתב, ואני צריך לעקוב אחרי זה.

מוחמד ברכה: ואני אכן קורא מלה במלה.

קריאה: זה מרגיז.

ראובן ריבלין: זה מרגיז, תצביעו נגד.

מוחמד ברכה: 4.

מוחמד ברכה: הכנסת תובעת מהממשלה לשנות את סדר העדיפויות הכלכלי-החברתי, בעיקר לקראת העלאת הצעת תקציב 2005, בכיוון של הקצאת משאבים למיגור העוני והאבטלה, ולחזק את מערכות הבריאות, החינוך והשירותים המוניציפליים.

מוחמד ברכה: 5.

מוחמד ברכה: הכנסת רואה בחומרה את מגמת הממשלה לשעבד את האינטרסים הכלכליים לחברות הון זרות ולייצר עבדות לחברות האלו ושוק של עבדים בתוך מדינת ישראל על-ידי הפגיעה המתמשכת בציבור העובדים ובעבודה המאורגנת.

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: הצעת סיעת בל"ד, חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ראובן ריבלין: אחרונים חביבים, חברי הכנסת מסיעת רע"ם, חבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: לאחר מכן נצביע הפוך ממה שאמרנו.

ראובן ריבלין: עוד דהאמשה מדבר וכבר מצביעים על ההצעה שלו.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, לאחר השינויים בסידורי ההצבעה, אנחנו כן מבקשים להצביע על הצעתנו.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת דוחה את ההודעה המדינית של ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: 2.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה לפתוח במשא-ומתן עם ההנהגה הפלסטינית על בסיס החלטות האו"ם - -

דניאל בנלולו: מי זה ההנהגה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנלולו.

ג'מאל זחאלקה: - - במטרה להגיע להסדר מדיני צודק, בלי כיבוש ובלי התנחלויות.

ג'מאל זחאלקה: 3.

ג'מאל זחאלקה: הכנסת קוראת לממשלה להפסיק מייד את המתקפה הצבאית נגד תושבי רצועת-עזה הפלסטינים.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

ראובן ריבלין: מייד לאחר מכן אנחנו מתחילים בהצבעה.

ראובן ריבלין: הצעתו של חבר הכנסת דהאמשה תוצבע ראשונה, ולאחר מכן – מהסיעות הקטנות, ובסוף, הסיום יהיה הצבעה על הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: בבקשה, חבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הודעה לסיכום הדיון על ההודעה המדינית של ראש הממשלה בפתיחת המושב, מטעם סיעת רע"ם: 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להוציא את צה"ל מעזה ולשים קץ לשפיכות הדמים ולרצח אזרחים חפים מפשע, לרבות נערים וטף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור למדיניות שפויה תחת השקעת כל מאמץ בהטבעתו של התהליך המדיני בדם ובדמעות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לסיים את הכיבוש של השטחים הפלסטיניים בגבולות 1967, שם תוקם מדינה פלסטינית חופשית ועצמאית עם בירתה ירושלים המזרחית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור למדיניות שפויה גם בתחום הכלכלי-החברתי, ולחדול ממדיניות העמקת העוני, האבטלה והעשרת העשירים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 5.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לנקוט מדיניות חברתית מתקנת, לשים קץ להפליית החלשים לרעה, ולעבור למדיניות אחרת של שוויון אזרחי וחברתי, במיוחד במגזר הערבי.

ראובן ריבלין: תודה לחבר הכנסת דהאמשה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת, נא לשבת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, נצביע, כנהוג, מהצעת הסיעה הקטנה ביותר לסיעה הגדולה ביותר.

ראובן ריבלין: הודעת ראש הממשלה תהיה האחרונה בסדרת הצבעות זו.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, ההצעה הראשונה שעליה אנחנו מצביעים היא הודעת הסיכום של סיעת רע"ם.

ראובן ריבלין: נא להצביע – מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

קריאות: מערכת ההצבעה איננה עובדת בשורה שלנו.

ראובן ריבלין: רבותי, הבנתי.

ראובן ריבלין: יש תקלה.

ראובן ריבלין: אני מבטל את ההצבעה הזאת.

יעקב מרגי: - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מרגי, מה הצעקות?

ראובן ריבלין: שב, שמעתי.

ראובן ריבלין: ביטלתי את ההצבעה.

יעקב מרגי: עד עכשיו הכול היה בסדר?

ראובן ריבלין: ביטלתי את ההצבעה.

ראובן ריבלין: מה קרה לך?

ראובן ריבלין: מה ההשתוללות הזאת?

ראובן ריבלין: שב.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מנסה לחזור על ההצבעה.

ראובן ריבלין: נבדוק, אולי עכשיו המערכת תפעל.

אחמד טיבי: בשורה הזאת אין - - -

ראובן ריבלין: רבותי, אני עושה ניסוי נוסף.

ראובן ריבלין: נא להצביע - מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ראובן ריבלין: זה עובד?

קריאות: לא.

ראובן ריבלין: כל השורה הזאת אינה עובדת.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מצביע בהנפת יד - - -

קריאה: רק השורה הזאת?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: הסטטיסטיקה שלך אומנם לא תהיה טובה... רבותי חברי הכנסת, אני מצביע בהרמת יד.

ראובן ריבלין: אני רואה אם יש צורך בספירה ואז תהיה ספירה.

ראובן ריבלין: הסופרים יהיו חבר הכנסת דניאל בנלולו וחבר הכנסת הרצוג.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת יתום, הרצוג, אין בעיה.

ראובן ריבלין: השר לפיד, נא לשבת.

ראובן ריבלין: הצעת סיעת רע"ם: מי בעד - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: הצבעה

ראובן ריבלין: נגד – רוב

ראובן ריבלין: הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצבעה על הצעת הסיכום של סיעת בל"ד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה – מיעוט

ראובן ריבלין: נמנעים -

ראובן ריבלין: אני קובע שההצעה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצעת סיעת חד"ש-תע"ל.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מוחמד ברכה – מיעוט

ראובן ריבלין: נמנעים -

ראובן ריבלין: הצעת הסיכום לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצבעה על הודעת סיעת יהדות התורה.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: תודה רבה, נא להוריד.

ראובן ריבלין: אני לא שואל מי נגד.

ראובן ריבלין: מונים, בבקשה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת הרצוג וחבר הכנסת בנלולו.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת הסיכום של סיעת יהדות התורה?

ראובן ריבלין: נא למנות.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא למנות.

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יעקב ליצמן – 50

ראובן ריבלין: נמנעים -

ראובן ריבלין: 50 בעד, 63 נגד.

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת סיעת יהדות התורה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: אנו עוברים להצבעה על הצעת הסיכום של סיעת ש"ס.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת יצחק כהן – מיעוט

ראובן ריבלין: נמנעים -

ראובן ריבלין: הצעת סיעת ש"ס לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת סיעת יחד: מי בעד - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד ומי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת אבשלום וילן – מיעוט

ראובן ריבלין: נמנעים -

ראובן ריבלין: הצעת סיעת יחד לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת סיעות העבודה-מימד--עם אחד: מי בעד - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת דליה איציק - מיעוט

ראובן ריבלין: נמנעים -

ראובן ריבלין: הצעת סיעת העבודה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, אני מעמיד להצבעה את הודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אני מבקש מחברי הכנסת בנלולו והרצוג לספור את הקולות.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הודעת סיכום של הממשלה כפי שהוגשה על-ידי ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת הממשלה - ירים את ידו.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת הסיכום שהביא ראש הממשלה אריאל שרון - 44

ראובן ריבלין: נמנעים -

אחמד טיבי: אדוני, על ראש הממשלה להתפטר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אחמד טיבי, לא סיימנו את ההצבעה.

אורי אריאל: על ראש הממשלה להתפטר - - -

ראובן ריבלין: אני קובע שבעד הצביעו 44, 53 נגד, ולא ראיתי את מספר הנמנעים.

אורי אריאל: על ראש הממשלה להתפטר - - -

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, נא לשבת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אלון, אינני רוצה לקרוא אותך לסדר, אבל אם תאלץ אותי אני אקרא אותך לסדר.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, תם הדיון בהודעת ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אף אחת מההצעות לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: עכשיו אנחנו עוברים להצבעות האי-אמון.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים על הצעת האי-אמון של סיעת העבודה-מימד.

ראובן ריבלין: מי בעד הצעת האי-אמון?

ראובן ריבלין: נא למנות.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת סיעת העבודה-מימד להביע אי-אמון בממשלה - 52

ראובן ריבלין: נמנעים - אין

ראובן ריבלין: 52 בעד, 60 נגד, הצעת האי-אמון של סיעת העבודה לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: הצעת אי-אמון מטעם סיעות יחד--חד"ש-תע"ל--בל"ד, כפי שהוגשה על-ידי חבר הכנסת מוחמד ברכה בשם כל הסיעות יחד.

ראובן ריבלין: מי בעד?

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: בעד הצעת סיעות יחד--חד"ש-תע"ל--בל"ד להביע אי-אמון בממשלה - מיעוט

ראובן ריבלין: נמנעים - מיעוט

ראובן ריבלין: אני קובע שהצעת האי-אמון לא נתקבלה.

ראובן ריבלין: כל סיעת האיחוד הלאומי נמנעה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בנימין אלון, בבקשה, חמש דקות לנימוק ההימנעות.

ראובן ריבלין: מייד לאחר מכן נותר לנו על סדר-היום סעיף אחד, והוא הודעת הממשלה על מינוי חבר הכנסת יעקב אדרי לסגן שר.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כיוון שנותר רק סעיף אחד, אני אקצר בדברי.

בנימין אלון: אני פונה בזה לראש הממשלה, הוא ראה את תגובת הכנסת על ההודעה שלו.

בנימין אלון: אני באמת קורא לך, אדוני, מכובדי, שזיקנתך לא תבייש את בחרותך.

בנימין אלון: פרוש, לך לחוות-השקמים.

בנימין אלון: יש לך הרבה-הרבה היסטוריה עשירה לסכם.

בנימין אלון: אין שום צורך להיתקע באובססיה הזאת שאינה ניתנת להסבר.

בנימין אלון: עמד כאן יושב-ראש האופוזיציה - אפשר להגיד על פרס מה שרוצים, אבל הוא עמד וקרא את דבריו של וייסגלס.

בנימין אלון: הוא קרא אותם מלה במלה, ואתה, ראש הממשלה, ראש ממשלת המיעוט, יודע שבהרבה שיחות, בכלל זה אתי, אמרת שאין מפת דרכים.

בנימין אלון: אתה יודע שמה שווייסגלס אמר זו אמת.

בנימין אלון: אז הפעם, כדי להשיג חיי שעה של הצבעה אחת חזרת שוב ושוב על מפת הדרכים.

בנימין אלון: אומר לך יושב-ראש האופוזיציה בצדק, הרי האמריקנים לא הסכימו לגושים.

בנימין אלון: כל מה שהם אמרו זה, שכשזה יבוא, אנחנו ננסה להגיע להסכמה.

בנימין אלון: אבל בשביל חיי שעה, בשביל אובססיה שאף אחד לא מבין, אתה דוחף את מפלגתך, שהיא המובילה של המחנה הלאומי, אתה דוחף את מדינת ישראל כולה לבושה שכזאת, להחלטות שקבעת להן תאריך לפני הבחירות בארצות-הברית, כי אתה חייב לרצות את האדון, כי אתה חייב לספק את הסחורה לבוש לפני 4 בנובמבר.

בנימין אלון: לאיזו בושה ולאיזה מצב של אובדן עצמאות ואובדן ריבונות אתה מביא את מדינת ישראל?

בנימין אלון: איש לא יוכל להסביר מה קרה לך בזיקנתך, מה קרה למנהיג הזה, הנחוש, שהיה מר ביטחון, מר התיישבות.

בנימין אלון: אתה אומר שיש לך, כאילו, חיבוטי נפש, ואתה חוזר ואומר כמה המתיישבים חשובים לך – מדקלם את הדקלומים שראובן אדלר ואייל ארד אומרים לך לדקלם.

בנימין אלון: תרשה לי לקרוא – נשאלת בתשנ"ד, בזמנו של רבין, עיתונאי שאל אותך, ואני קורא: "גם רבין עצמו מצהיר שהוא מודע לסכנות, שהוא מודע להתלבטויות, לתחושת הכאב של המתנחלים, אך אין שום ברירה אחרת".

בנימין אלון: ואתה עונה כך: "'לדעתי', ענה שרון, 'זאת אמירה ערמומית שנועדה רק לחזק אותו.

בנימין אלון: בא אליך אדם ואומר, כאילו ביושר, תראה, גם לי יש הרבה ספקות, ואתה אומר לעצמך, אדם כזה אינו נוהג בקלות דעת, ובעצם אתה מתעלם מכל קלות הדעת שלו'".

בנימין אלון: לא אקרא את המשך תשובתך לאותו עיתונאי.

בנימין אלון: זו בדיוק אותה טכניקה – לנסות לסחוט אמוציות, לנסות להופיע כאוהבם של המתנחלים.

בנימין אלון: אתה עומד לעקור פה משפחות – ואני לא מדבר על הצד האישי – אתה עומד לעקור בצפון-השומרון פי-2.5 שטח מאשר כל רצועת-עזה; אתה מנציח מושגים כמו "שטחים כבושים", "עם כבוש"; אתה יוצר מציאות שכל אחד שיבוא אחריך יתקשה לחזור ממנה ויתקשה לתקן את המעוות שיצרת.

בנימין אלון: כל זאת בתנועה טקטית של ניסיון להרוויח עוד הצבעה, עוד דקה – אז אולי מפלגת העבודה כן תצביע אתי; אבל הם כועסים על המאמר של וייסגלס – על הריאיון של וייסגלס – לכן אגיד להם ארבע פעמים: "מפת דרכים", "מפת דרכים", "מפת דרכים", "מפת דרכים".

בנימין אלון: אני מוכרח לומר, גם כאיש שאינו מזדהה – לגמרי לגמרי לא מזדהה – עם שמעון פרס, אני לפחות מבין את השיטה שאומרת שיש סיכוי מסוים להידברות לשלום.

בנימין אלון: אבל להקים מדינת "חמאס" חד-צדדית, כשאתה יודע שברגע שתעזוב שם טילים ימשיכו להיות, כשאתה יודע שזאת לא תשובה לטרור – ואתה לא מתיימר להשיב לטרור – כשאתה יודע שמבחינה ערכית מדובר בארץ-ישראל לכל דבר, גם דרום יהודה וגם צפון-השומרון?

בנימין אלון: כל הדברים האלה, אדוני, ראש ממשלת המיעוט, מובילים אותך למצב שבו מה שנותר לך לעשות הוא להתכבד לחזור אל ביתך, אל חוות-השקמים.

בנימין אלון: אנחנו נזכור את כל מעשיך הגדולים.

בנימין אלון: אנא, כבד את עם ישראל ופרוש עכשיו, בצורה מכובדת, ללא ביזיונות מיותרים.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: רבותי חברי הכנסת, לצערי הרב, התקלה בהצבעה היתה כתוצאה מכך שבאותה שורה, מישהו, בכוונה או שלא בכוונה, הוציא את כל השורה מהתקע, וכך נמנעה מאתנו האפשרות להצביע.

ראובן ריבלין: רק הכניסו את התקע, וכבר תוקנה ההצבעה.

ראובן ריבלין: לצערי הרב.

ראובן ריבלין: הדבר הזה לא צריך שיהיה נחלתנו בבית הזה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שתקלה יצאה מרגלו של אחד מהחברים - - -

אורי אריאל: היה להם מסך, אבל בלי הקטע הזה.

ראובן ריבלין: לא היה להם מסך, האמן לי, מישהו הוציא את התקע.

אריה אלדד: היה להם מסך.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך – לא היה להם.

ראובן ריבלין: הוציאו את התקע.

ראובן ריבלין: הם אמרו לי: לא היה לנו מסך.

ראובן ריבלין: האמן לי.

ראובן ריבלין: עובדה שברגע אחד – שמו את התקע בחזרה וההצבעה תוקנה.

ראובן ריבלין: כבוד השר לביטחון הפנים ושר התיירות, חברנו הטוב השר גדעון עזרא.

ראובן ריבלין: הודעה – אין צורך בהצבעה.

ראובן ריבלין: ההודעה נמסרת על-ידי הממשלה, ומרגע שתימסר יהיה חבר הכנסת יעקב אדרי לסגן השר.

ראובן ריבלין: בבקשה, אדוני.

גדעון עזרא: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 25(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי הממשלה אישרה את מינויו של חבר הכנסת יעקב אדרי, בידי ממלא-מקום השר לביטחון הפנים, בהסכמת ראש הממשלה, לתפקיד סגן שר במשרד לביטחון הפנים.

גדעון עזרא: בהצלחה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אין צורך להצביע.

ראובן ריבלין: אני מברך את סגן השר לשעבר חבר הכנסת אדרי, שהיה מרגע זה לסגן שר פעם נוספת, על תפקידו.

ראובן ריבלין: הצלחה מלאה וכל טוב.

ראובן ריבלין: רבותי, תם סדר-היום.

ראובן ריבלין: אני מתנצל לפני כל חברי הכנסת על תקלת ההצבעה, אף כי תקלה זו יצאה מידי אחד מחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"ז בתשרי תשס"ה, 12 בחודש אוקטובר 2004 למניינם, בשעה 16:00.

ראובן ריבלין: ישיבת הכנסת נעולה.